open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נפוליאון ואני

**נפוליאון ואני** (באיטלקית: **N (Io e Napoleone)**) הוא סרט קולנוע איטלקי-צרפתי-ספרדי שיצא לאקרנים בשנת 2006. הסרט בוים על ידי פאולו וירזי.

## תקציר העלילה
עלילת הסרט עוקבת אחר מרטינו פפוצ'י (המגולם על ידי אליו ג'רמנו), מורה המתעב את נפוליאון בונפרטה ורוצה לרצחו כנקמה על כל המתים במלחמות נפוליאון, לאור הגעתו של נפוליאון לגלות באי אלבה. פפוצ'י מתמנה לתפקיד היומנאי של נפוליאון ומנסה מספר פעמים לרצוח את נפוליאון. הנסיבות מכשילות אותו בכל פעם (המשרתת מירלה (המגולמת על ידי פרנצ'סקה אינודי), האוהבת את המורה, מחביאה לו את האקדח; שומר הראש של נפוליאון לוקח ממנו את כלי הנשק) והוא לומד לאהוב ולחבב את נפוליאון, ולבסוף אף מכשיל בעצמו ניסיון התנקשות בנפוליאון. המתנקש הוא מורהו של פפוצ'י ונפוליאון מבטיח שלא יוצא להורג, אולם חוזר בו. פפוצ'י מנסה שוב לרצוח את נפוליאון, אולם זה נמלט מהאי בדרכו לפריז עם אהובתו של פפוצ'י – הברונית (המגולמת על ידי מוניקה בלוצ'י). פפוצ'י המאוכזב נותר באי ונושא לאישה את המשרתת מירלה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטים באיטלקית
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:תיאורי נפוליאון בסרטים
דיני רכוש (סרט)

**דיני רכוש** (בצרפתית: **Nue propriété**) הוא שמו של סרט קולנוע צרפתי שיצא לאקרנים בשנת 2007 בבימויו של יואכים לאפוס.

## תקציר עלילה
הסרט עוקב אחרי פסקל (המגולמת על ידי איזבל הופר) שמגדלת את שני ילדיה התאומים האחאיים, תיירי (המגולם על ידי ז'רמי רנייה) ופרנסואה (המגולם על ידי יאניק רנייה), בחווה כפרית לאחר גירושיה מבעלה. הבעל נישא לאישה אחרת, ופסקל מנסה לשקם את חייה, מסרבת להתיר לבעלה הגרוש להיכנס לחווה ומנסה לקיים מערכת יחסים עם שכנה, יאן (המגולם על ידי כריס קופנס). יאן ופסקל מתכננים להקים בית מלון קטן ומסעדה, אולם לצורך זה עליה למכור את החווה שנמצאת למעשה בבעלות שני ילדיה. פרנסואה ותיירי מקיימים בתחילת הסרט מערכת יחסים אינטימית וחברית (הם משחקים יחד, מתקלחים יחד ורבים כל הזמן) ובהמשך, בשל הסכמתו של פרנסואה למכירת הבית והתנגדותו של תיירי מתחילים להתרחק זה מזה ולריב. בסופו של הסרט עוזבת פסקל את ילדיה בבית, ופרנסואה ותיירי מתחילים לריב - ריב שמסתיים בפציעה קשה של פרנסואה שעלולה להביא למותו.

## הפקת הסרט, פסטיבלים וסרטים
דיני רכוש, סרטו השלישי של לאפוס, הוקרן בפסטיבלים רבים, בהם פסטיבל ונציה, פסטיבל טורונטו, פסטיבל רוטרדם, פסטיבל הונג קונג ופסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה. לאפוס היה מועמד בשל סרט זה לפרס אריה הזהב בפסטיבל ונציה, ואף זכה בפרס סיגניס בפסטיבל זה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים צרפתיים
סוחוי Su-35

**סוחוי Su-35** (ברוסית: **Су-35**, קוד דיווח נאט"ו: "**פלנקר-אי**"; "**Flanker-E**") הוא מטוס קרב רוסי רב-משימתי לכל מזג אוויר, שפותח במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 על ידי חברת סוחוי כשיפור ושדרוג כולל של ה-סוחוי-27. אב הטיפוס הראשון של המטוס הוצג לקהל במהלך הסלון האווירי בפארנבורו של שנת 1992. דגם חדש יותר של ה-סוחוי-35 הוצע במהלך תערוכת MAKS 2007 על ידי חברת סוחוי. הדגם נקרא "סוחוי-35BM" ובו אוויוניקה וביצועים משופרים לעומת דגם ה-סוחוי-35.

## פיתוח
### שדרוג ה-Su-27
המטוס פותח כשדרוג ל-Su-27, ואכן, שני המטוסים כמעט זהים מבחוץ. ל-Su-35 זנב מעט גבוה יותר, חיישן האינפרא אדום נמצא מימין לקוקפיט ולא ישר לפניו, וגם החרטום קצת שונה. אך למעשה, כמעט כל המערכות הוחלפו: הוחלף המכ"ם לדגם מתקדם וחזק יותר, הקוקפיט הפך לדיגיטלי וחכם, והמטוס צויד במערכות הגנה מתקדמות.

## שירות מבצעי
### בסוריה
המטוס נכנס לשירות בחיל האוויר הרוסי בשנת 2014. ארבעה מטוסים נשלחו לסוריה, לסייע למשטר אסד במלחמת האזרחים בסוריה.

### באוקראינה
חיל האוויר הרוסי מפעיל מטוסים כאלה בפלישה לאוקראינה. לפי אוקראינה המטוסים משמשים למשימות יירוט ועליונות אווירית. חיל האוויר האוקראיני הפיל לפחות 2 מטוסים.

## חימוש
למטוס 12 נקודות תלייה חיצוניות וביכולתו לשאת חימוש במשקל כולל של 8,000 ק"ג. כמו כן, על המטוס מותקן תותח אוטומטי 30 מ"מ עם 150 פגזים. אמצעי החימוש אותם יכול המטוס לשאת ולשגר כוללים:
* טילי א"א וימפל R-73 מונחי חום.
* טילי א"א וימפל R-27 מונחי מכ"ם.
* טילי א"א RVV-AE מונחי מכ"ם.
* טילי א"ק X-29L/T
* טילי א"ק X-31
* טילי א"ק X-59M
* פצצות מצרר РБК-500
* פצצות חכמות ФАБ-150,ФАБ-250,ФАБ-500
* וכוורות טילים с-8 ,с-13 ,с-25

## דגמים
* **Su-27M/Su-35**: דגם חד-מושבי
* **Su-35UB**: דגם דו-מושבי מבצעי ולאימון. בעל מייצב אנכי גבוה יותר ומכלי דלק קדמיים דומים לאלו של הסוחוי 30.
* **Su-35BM/Su-35S**: דגם חד-מושבי עם שיפורים באוויוניקה ועוד שדרוגים. זהו הדגם שחיל האוויר הרוסי הזמין.
* **Su-35K**: דגם ה-Su-35S לייצוא.

## מפעילות
*: חיל האוויר הרוסי - מפעיל מעל ל-100 יחידות.
*: חיל האוויר הסיני - 48 מטוסי Su-35S בשימוש.
*: ב-11 במרץ 2023, הושלם חוזה לרכישת מטוס הקרב Su-35.. וכן באוקטובר 2024 אושרו עשרות מטוסים מסוג Su-35 Flanker-E המתוכננים להיות מיוצרים באיראן. בנובמבר 2025 פורסם ברשת סרטון בו נראה מטוס זה על משאית בכביש בטהרן.
*: חיל האוויר האלג'יראי – הזמין 24 מטוסים, במרץ 2025 נמסרו שני המטוסים הראשונים.
*: חיל האוויר של ונצואלה - דווח שהזמין 24 מטוסי Su-35, אך טרם נמסרו מטוסים.

## קישורים חיצוניים

* ביצועים של סוחוי 35 באתר צופר

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
Su-35
קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת ברית המועצות
קטגוריה:מטוסי קרב של הדור הרביעי
קווינטוס נסידיוס

שמאל|ממוזער|250px|מטבע של נסידיוס המציג את דיוקן פומפיוס
**קווינטוס נסידיוס** (בלטינית: Quintus Nasidius) היה איש צבא רומי שפעל בשלהי תקופת הרפובליקה.

## תולדות חייו
לא הרבה ידוע על מוצאו של נסידיוס, היסטוריונים מודרניים משערים שהוא מוזכר בכתביו של מרקוס טוליוס קיקרו כלוקיוס ויסידיוס. על פי קיקרו הוא היה בן למשפחה ממעמד הפרשים, אשר סייע לו לדכא את קשר קאטילינה בשנת 63 לפנה"ס, וכן סייע לו בגיוס חיילים לקרב מוטינה כנגד מרקוס אנטוניוס בשנת 43 לפנה"ס.

כשפרצה מלחמת האזרחים בין יוליוס קיסר לפומפיוס נסידיוס צידד בפומפיוס ונשלח על ידו בשנת 49 לפנה"ס עם צי של שש עשרה ספינות לסייע להתגוננותה של מסיליה (כיום מרסיי שבצרפת) שהייתה נתונה במצור על ידי דקימוס יוניוס ברוטוס אלבינוס. ניסיונו להסיר את המצור נכשל והוא הובס על ידי ברוטוס והוכרח להימלט לאפריקה.

אחרי שקיסר כבש את אפריקה נסידיוס נמלט להיספניה (כיום ספרד) והצטרף לשני בניו של פומפיוס, גנאיוס וסקסטוס. לאחר תבוסתם הוא הצטרף לסקסטוס בסיקיליה (כיום סיציליה) ששם הוא המשיך לשרת בציו של סקסטוס כאחד ממפקדיו החשובים ביותר.

לאחר תבוסתו של סקסטוס על ידי מרקוס ויפסניוס אגריפה בקרב מילאי ונאולוכוס בשנת 36 לפנה"ס נסידיוס נטש את מפקדו וערק לצידו של מרקוס אנטוניוס.

נסידיוס המשיך לשרת בנאמנות את אנטוניוס כשמלחמת האזרחים בינו לבין אוקטביוס פרצה. הוא הגן על פטרס שביוון אולם כתוצאה מתבוסתו על ידי אגריפס העיר נפלה לידיו של אוקטביוס.

## לקריאה נוספת
*ויליאם סמית, '''מילון לביוגרפיה ומיתולוגיה יוונית ורומאית''', 1849, כרך 2 עמ' 1142

## הערות שוליים

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
פיליסטוס

ממוזער|Coin of Philistus
**פיליסטוס** (ביוונית: Φίλιστος; 432 לערך – 356 לפנה"ס) היה היסטוריון יווני איש סיקיליה. הוא נולד בסירקוסאי והיה תומך נאמן ויועץ של דיוניסיוס הראשון טיראן סירקוסאי ושל בנו ויורשו דיוניסיוס השני. חיבורו על תולדות סיקיליה עד המאה ה-4 לפנה"ס ועל תקופת שלטונם של שני הדיוניסים אבד ושרדו ממנו פרגמנטים בלבד.

## קורות חייו
250px|ממוזער|שמאל|מטבע כסף מסירקוסאי, 400-405 לפנה"ס
פיליסטוס, מעשירי סירקוסאי, נמנה עם תומכי דיוניסיוס. קודם תפיסתו את השלטון בסירקוסאי מתח דיוניסיוס ביקורת על האופן בו ניהלו הסטרטגוי של העיר את המערכה נגד הקרתגים. כשקנסה האספה את דיוניסיוס על דברי ההמרדה שלו התערב פיליסטוס ושילם את קנסותיו, כשהוא מבטיח כי יוסיף לשלמם כל אימת שהאסיפה תטילם עליו. בתמיכת פיליסטוס הצליח דיוניסיוס לתפוס את השלטון בסירקוסאי. 

ב-386 לפנה"ס נישא פיליסטוס לבתו של לפטינס, אחייניתו של דיוניסיוס. מאחר שלא נועץ בו בעניין הנישואים, חשד דיוניסיוס בפיליסטוס כי הוא רוקם עם גיסו קשר להפילו, ולכן היגלה אותו מן העיר.

הוא התיישב בסיבאריס, אך לאחר זמן עבר אל אדריה, בה נשאר עד מותו של דיוניסיוס (366 לפנה"ס). בעת שהותו באדריה כתב פיליסטוס את תולדות סיקיליה באחד-עשר ספרים.

פיליסטוס נקרא לשוב על ידי דיוניסיוס הצעיר, והוא שכנעו להיפטר מאפלטון ומדיון. כשהפליג דיון מזקינתוס כדי להשתלט על סירקוסאי (356 לפנה"ס), הציב דיוניסיוס הצעיר את פיליסטוס בפיקוד הצי המלחמתי. לאחר קרב ים ממושך כותרה אונייתו. פיליסטוס שלח יד בנפשו על סיפונה, כדי לא לעמוד למשפט בני עירו.

## חיבורו
חיבורו של פיליסטוס על ההיסטוריה של סיקיליה באחד עשר ספרים נחלק לשניים: החלק הראשון (ספרים 1-7) גולל את תולדות האי מימי קדם ועד נפילת אקרגס (אגריג'נטו) לידי הקרתגים ב-406 לפנה"ס. החלק השני עסק בהיסטוריה של דיוניסיוס הראשון ושל דיוניסיוס השני עד שנת 363 לפנה"ס.

## לקריאה נוספת
* אשרי, דוד. **קניין לדורות – היסטוריונים יוונים וכתיבת היסטוריה ביוון וברומא**. ערכה: דבורה גילולה. ירושלים, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשס"ד.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:היסטוריונים מן העת העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
שאווה הצפונית (אמהרה)

**שאווה הצפונית** הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה נקרא על שם המחוז והממלכה לשעבר שאווה.

גובל בצפון מזרח במחוז אורומיה שבאמהרה, בצפון במחוז דרום וולו, במערב ובדרום במדינת אורומיה ובמזרח במדינת עפר. עד שנת 1991 נכלל במחוז שאווה אחד מהמחוזות ההיסטוריים של אתיופיה.

עיירות וערים במחוז כוללות את אנקובר בירת ממלכת שאווה לשעבר, דברה ברהן המרכז המנהלי של הנפה ושאווה רובית. הנקודה גבוהה באזור היא הר אבאי מאדה (4012 מטרים), פסגות בולטות אחרות כוללות הר מגזז.

## היסטוריה
בימי הביניים ועד 1991 היה חלק מהמחוז היסטורי, שאווה, שהייתה חלק מהאימפריה האתיופית. עם התמוטטות הסופית של השלטון המרקסיסטי ב-1991 המחוז חולק בין אמהרה, אורומיה, עפר ומדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום על פי המוצא האתני של תושביו. התושבים האמהרים של המחוז סופחו למדינת אמהרה וכך נוצר המחוז.

## נפות
המחוז מחולק ל-22 נפות ולעיר דברה בהרן שהיא במעמד נפה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:שאווה
קטגוריה:אמהרה
קתדרלת באייה

[180px|ממוזער|החזית המערבית, [1900]]
**קתדרלת באייה** (בצרפתית: **Cathédrale Notre-Dame de Bayeux**) היא קתדרלה קתולית בעיר באייה, היא מושב הבישוף של באייה ובמקור הכילה את שטיח באייה המפורסם. הקתדרלה משלבת בין אדריכלות נורמנית ואדריכלות רומנסקית לאדריכלות גותית מוקדמת ומאוחרת.

אתר הקתדרלה הכיל מקדשים עוד מהתקופה הרומית. הקתדרלה הנוכחית נחנכה ב-14 ביולי 1077 בנוכחות ויליאם הכובש. שם אילץ ויליאם את הרולד גודווינסון להישבע, דבר שהוביל לכיבושה של אנגליה בידי נורמנדי. הספינה הראשית בנויה עם קשתות חצי-עגולות האופייניות לרומנסק ואילו בית המקהלה בנוי עם קשתות מחודדות האופייניות לגותיקה. המבנה עבר במהלך השנים שיפוצים ושינויים בסגנון הגותי שכללו הוספת תמיכות דואות וחזית מערבית עם צריחים מחודדים בצורת פירמידות חלקות עם צריחונים מסביבם. המגדל המרכזי נבנה במאה ה-15 ועוטר בצריח מחודד עם כיפה מהמאה ה-19.

## גלריה

קובץ:Cathédrale de Bayeux - façade - assemblage de 4 images.jpg|החזית המערבית
קובץ:Cathédrale Bayeux Choeur.jpg|בית המקהלה הגותי
קובץ:Bayeauxcathedralinterior.jpg|הספינה הראשית הרומנסקית
קובץ:Normandie Calvados Bayeux2 tango7174.jpg|בית המקהלה הגותי
קובץ:Normandie Calvados Bayeux6 tango7174.jpg|חלון ויטראז' בצד הדרומי של הספינה
קובץ:Baycript.jpg|ציור קיר בקריפטה
קובץ:Baycrypt.jpg|ציור קיר בקריפטה
קובץ:Bayeux Cathedral-all.jpg|מבט על האפסיס


## קישורים חיצוניים

* 
* תמונות של קתדרלת באייה
* מידע ותיאור הקתדרלה, ב-Iexplore
* מיקום

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
באייה
באייה
קטגוריה:באייה
קטגוריה:נורמנדי: מבנים
האסופית (אנימה)

**האסופית** (ביפנית: **赤毛のアン**; באנגלית: **Anne of Green Gables**) היא סדרת אנימה יפנית משנת 1979, המבוססת על הרומן הראשון מאת הסופרת הקנדית לוסי מוד מונטגומרי – "האסופית".

בישראל, הסדרה שודרה בערוץ הילדים, בחינוכית 23, ובערוץ ג'וניור.

## תקציר העלילה

בפרקים הראשונים מוצגת אן שרלי היתומה, השומעת כי עומדים לאמץ אותה. אן מחכה בתחנת הרכבת ושם פוגשת במת'יו קתברט, אשר לוקח אותה אל "חוות הגגות הירוקים". אן מתלהבת מהמקום ומתיידדת עם מת'יו בדרכה לשם. בהגיעה אל ביתה החדש, היא מגלה כי אימוצה היה טעות, ושמרילה, אחותו של מת'יו, רצתה מראש ילד שיעזור לאחיה בעבודתו ולא ילדה, ולכן היא שוקלת להחזירה לבית היתומים. לבסוף, מרילה מוקסמת מאן ומחליטה לבסוף להשאיר אותה. את פתיח הסדרה שרה אפי בן ישראל.

## דמויות ראשיות
* **אן שירלי** (ענת ארליך / תמר קינן): ילדה יתומה שמאומצת על ידי מרילה ואחיה מתיו ועברה לגור עימם בחוות גגות ירוקים.
* **מרילה** (אפי בן ישראל): מאמצת את אן יחד עם אחיה מתיו. אופייה קשוח אך טוב לב ואן לומדת ממנה אחריות ורצינות.
* **גילברט** (אלון וורטהיימר): תלמיד בכיתתה של אן, הוא רגיש ופיקח, ומחבב את אן אך גם הוא יריבה.
* **מתיו** (יהויכין פרידלנדר): אחיה של מרילה. אופיו רגוע יותר מאחותו והוא אחראי לעשיית מחוות קטנות לאן.
* **דיאנה ברי** (נוף נתנזון / איה שבא): חברתה הטובה ביותר של אן, עזרה לה להשתלב בגגות ירוקים עם הגעתה.
* **הקריין** (דני בסן): מספר הסיפור.

## הפקה
את הסדרה ביים איסאו טקהטאה. את הסדרה החליט לבסס על הספר "האסופית" בצורה נאמנה למקור אף על פי שהסדרות הקודמות שביים שהתבססו על ספרים, "היידי בת ההרים" ו"הלב" לקחו חופש יצירתי גדול יחסית מהמקור.

לקראת סוף שנות ה-70, "האסופית" נחשב נרחבות ביפן כספר "לבנות", תפיסה ששיתף איסאו טקאהטה שהתבקש לראשונה להסתגל אליה. בתחילה לא היה מעוניין והיה ספקן לגבי התאמתו להנפשה בשל אופיו הדיאלוגי והחסר אירועים, אך טקאהטה קיבל את הפרויקט בסופו של דבר בדחיפות מסוימת, בחלקו בגלל דחף פנימי מהסטודיו. עם זאת, ככל שהוא שקע עמוק יותר ברומן, הוא החל להעריך את העדינות שלו ומצא בו אתגר יצירתי מרתק. זה נבדל מחברי הצוות האחרים—כמו מסאהירו איוקה ויושיפומי קונדו—שהיו כבר מעריצים של הספר.

ביולי 1978, איסאו טקהאטה, יושיפומי קונדו וצוות ההפקה נסעו לאי הנסיך אדוארד שבקנדה, כדי לערוך מחקר עבור הסדרה ומקומות התרחשותה. הם ביקרו במקומות מרכזיים כמו חוות "Green Gables" שבקוונדיש, וצילמו תמונות, ערכו סקיצות וכתבו הערות על הנוף, האדריכלות והאווירה של סוף המאה ה-19.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1970
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:האסופית
קטגוריה:ערוץ ג'וניור: תוכניות רכש
קטגוריה:ניפון אולפני אנימציה: סדרות אנימה המבוססות על ספרות קלאסית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:סדרות אנימה לילדים צעירים
קטגוריה:אנימות ומאנגות דרמה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות שעלו לשידור בשנת 1979
הרחבה רדיקלית

במתמטיקה, ובעיקר בתורת גלואה, **הרחבה רדיקלית** היא הרחבת שדות הנוצרת על ידי סיפוח של ביטוי שורשי לשדה הבסיס. לדוגמה, השדה \mathbb{Q}[\sqrt[4]{7}], המתקבל מסיפוח השורש הרביעי של 7 לשדה המספרים הרציונליים, הוא הרחבה רדיקלית (מממד 4) של \mathbb{Q}, וגם הרחבה רדיקלית (מממד 2) של \mathbb{Q}[\sqrt{7}].

הרחבות רדיקליות הן מן הפשוטות ביותר בהרחבות של שדות, והמשפט המרכזי של תורת גלואה מאפיין את ההרחבות המתקבלות באמצעות שרשרת של הרחבות כאלה.

הרחבה רדיקלית אפשר לתאר גם באמצעות הבניה הסטנדרטית של חוגי מנה. אם F הוא שדה והפולינום x^n-a אי--פריק מעליו, אז F[x]/\langle x^n-a \rangle הוא הרחבה רדיקלית של F, הנוצרת מסיפוח השורש ה-n-י של a. כל הרחבה רדיקלית אפשר לתאר באופן כזה.

כאשר F כולל שורשי יחידה מסדר n, כל הרחבה ציקלית מממד n מעל F היא הרחבה רדיקלית, ולהפך - כל הרחבה רדיקלית היא ציקלית. בהיעדר שורשי יחידה, ההרחבות הרדיקליות אפילו אינן נורמליות. מעל שדות ממאפיין p, הרחבה רדיקלית מממד p אינה ספרבילית.

## ראו גם

* משפט ארטין-שרייר

קטגוריה:תורת השדות
קטגוריה:תורת גלואה
דולר ניו זילנדי

**דולר ניו זילנדי** (**NZD**) הוא ההילך החוקי של ניו זילנד. הוא משמש גם במספר מדינות אי ואיים נוספים באזור: ניואה, טוקלאו, פיטקרן, וכמטבע עיקרי באיי קוק (לצד דולר איי קוק). הדולר הניו זילנדי מסומן בסימן **$**, או לחלופין **NZ$** כדי להבדילו ממטבעות אחרים המסומנים בסימן הדולר.

הדולר הניו זילנדי מתחלק ל-100 סנט. כיום קיימים מטבעות בערך של 10, 20 ו-50 סנט, וכן 1 ו-2 דולר ושטרות בערכים של 5, 10, 20, 50 ו-100 דולר. בעבר היו קיימים מטבעות בערך של 1, 2 ו-5 סנט וכן שטרות בערך של דולר אחד ושני דולר, אך הם הוצאו מהמחזור. השטרות עשויים מפולימר פלסטי על מנת להגדיל את עמידותם ולהקשות על זיופם. כמו כן בכל שטר משובץ חלון שקוף כאמצעי ביטחון נוסף.
## שערי חליפין

## קישורים חיצוניים

* השטרות של ניו זילנד

קטגוריה:מטבעות אוקיאניה
קטגוריה:ניו זילנד: כלכלה
קטגוריה:מטבעות בני המרה
קטגוריה:מטבעות
העין של רע

שמאל|ממוזער|250px|העין של רע
[שמאל|ממוזער|250px|ניתן להשוות את העין של רע לדיסקת השמש, כשהקוברות מפותלות סביב הדיסקה וחובשות את הכתרים ה[הדג'ט|לבן  והאדום  של מצרים העליונה והתחתונה.]]
**העין של רע**, המתוארת בדרך כלל כדיסקת שמש או **עין וודג'אט הימנית** (ספקולרית ל, עין וודג'אט השמאלית), היא ישות במיתולוגיה המצרית העתיקה שמתפקדת כהרחבה של כוחו של אל השמש רע, אך היא מתנהגת לעיתים קרובות כאלה עצמאית, כבת-זוג נקבית לרע וכוח משחית המכניע את אויביו. ניתן להשוות אלה זו, הידועה גם בשם תאונים ואצת, למספר אלים מסוימים, כולל חתחור, סח'מת, בסתת, ראט-טאווי , מנח'ית , תפנות ומות. אלת העין פועלת כאם, אחות, בת זוג ובתו של אל השמש. היא שותפתו למחזור היצירה שבו הוא מוליד את הצורה המחודשת שלו שנולדת עם עלות השחר. הפן האלים של העין מגן על רע מפני סוכני הפרעות המאיימים על שלטונו. היבט מסוכן זה של אלת העין מיוצג לעיתים קרובות על ידי לביאה או אוראוס או קוברה, סמל של הגנה וסמכות מלכותית. הזעם הרה האסון וההשתוללויות של אלת העין ומאמצי האלים לפייס אותה הם מוטיב בולט במיתולוגיה המצרית.

העין של רע הייתה מעורבת בתחומים רבים בדת מצרים העתיקה, כולל בפולחן של האלות הרבות המשוות לה. כוחה המעניק חיים נחגג בטקסי המקדש, וההיבט המסוכן שלה הופעל בהגנה על פרעה, מקומות קדושים, אנשים פשוטים ובתיהם.

## מקורות
המצרים התייחסו לעיתים קרובות לשמש ולירח כ"עיניים" של אלים מסוימים. עינו הימנית של רע-הורוס (התמזגה לאל רע-הוראחטי), למשל, הושוותה לשמש, ועינו השמאלית הושוותה לירח. לעיתים כינו המצרים את עין הירח "העין של הורוס" וקראו לעין השמש "העין של רע" - רע הוא אל השמש הבולט בדת מצרים העתיקה. שתי העיניים יוצגו על ידי סמל הוודג'אט, עין אנושית מסוגננת עם סימני הפנים של הבז שסימנו את הורוס. האגיפטולוג ריצ'רד ווילקינסון  מאמין ששתי עיני הורוס נבדלו בהדרגה כעין הירח של הורוס ועין השמש של רע; מנגד, רולף קראוס טוען ששום טקסט לא משווה את עיני הורוס לשמש וירח עד לשלב מאוחר בהיסטוריה המצרית, כך שלעין הורוס הייתה כנראה משמעות אחרת במקור.

מכיוון שמושגים רבים באמונה המצרית הם נזילים, התפקידים של שתי העיניים חפפו לעיתים קרובות. אזור חפיפה כזה הוא שבמיתוס, גם הורוס וגם רע מאבדים את עיניהם. קטיה גובס טוענת שהמיתוסים המקיפים את שתי העיניים מבוססים על אותו מיתוס, או מרכיב ליבה של מיתוס, וש"במקום להניח מיתוס יחיד ומקורי של גוף קוסמי אחד, שאז התמזג עם אחרים, עשוי זה להיות פורה יותר לחשוב במונחים של מיתוס (גמיש) המבוסס על ההחמצה המבנית של הבעלים שלו.. כתבי הפירמידות מתקופת הממלכה הקדומה (2686–2181 לפנה"ס בערך), אחד המקורות המוקדמים ביותר למיתולוגיה מצרית, מזכירים גם את העין של הורוס וגם את העין של רע.

אחד מהאזכורים לעין של רע מופיע בטקסט המצרי הקדום "ספר הפרה השמיימית" מימי הממלכה החדשה, במסגרת מיתוס הכחדת האנושות. לפי המיתוס, בני האדם זממו למרוד באל רע, והוא שלח את עינו בדמות האלה חתחור כדי להענישם. בזעמה הרב הפכה חתחור להתגלמותה האכזרית – האלה סח'מת, אלת המלחמה וההשמדה. סח'מת טבחה בבני האנוש, וצימאונה לדם לא שכך גם לאחר שכוונתה הוגשמה. כדי לעצור את ההרג, הורה רע לצבוע בירה באדום כך שתיראה כדם. סח'מת שתתה מהמשקה, השתכרה ונרגעה, ושבה לדמותה המקורית והשלווה יותר – חתחור. בכך ניצלה האנושות מהכחדה מוחלטת מידי העין של רע.

## הערות שוליים

## מראי מקום

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלות מצריות
קטגוריה:אלות שמש
רע, עין
קטגוריה:סמלים מיתולוגיים
זנזיבר (ארכיפלג)

שמאל|ממוזער|250px|ארכיפלג זנזיבר. מצפון לדרום: האיים פמבה, זנזיבר (אונגוג'ה) ומאפיה
**זנזיבר** הוא ארכיפלג בריבונות טנזניה, השוכן באוקיינוס ההודי. הארכיפלג מורכב מ-75 איים. שלושת האיים הגדולים הם זנזיבר (או בשמו הסוואהילי: אוּנגוּגָ'ה), פמבה ומאפיה. עם האיים הקטנים יותר נמנים פריזון איילנד ("אי בית הסוהר"), בָּאוֶוה, צָ'פְּוָואנִי, צ'וּמְבֶּה, מְנֶמְבָּה ומִיסָאלִי.

האיים שטוחים יחסית, וגובהה של הפסגה הגבוהה ביותר בהם - הנמצאת באי זנזיבר -  הוא כ-130 מ' מעל פני הים.

באיים זנזיבר ופמבה שכנה בעבר סולטנות זנזיבר, שהפכה בהמשך לפרוטקטורט בריטי, ולמדינה עצמאית קצרת ימים, עד לאיחודה עם טנגניקה והקמת הרפובליקה המאוחדת של טנזניה. לעומתם, מאפיה נחשב לחלק מטנגניקה, ולפיכך גם היה בעבר חלק ממזרח אפריקה הגרמנית ומהמושבה הבריטית טנגניקה. גם לאחר האיחוד, נהנים האיים זנזיבר ופמבה מאוטונומיה, בעוד מאפיה שייך אדמיניסטרטיבית למחוז פְּוָואנִי שביבשה.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:איים באוקיינוס ההודי
קטגוריה:אפריקה: ארכיפלגים
קטגוריה:טנזניה: איים
הר עיוור

**הר עיוור** (במנדרינית: **盲山** - מאנג שאן) הוא סרט קולנוע סיני בבימויו של לי יאנג שיצא לאקרנים בשנת 2007.

## תקציר העלילה
באי שומאי (המגולמת על ידי הואנג לו) היא סטודנטית צעירה שזה עתה סיימה תואר ראשון ומתקשה למצוא עבודה. שומאי רוצה למצוא עבודה על מנת לעזור להוריה לשלם את החובות שנטלו על עצמם על מנת לממן את לימודיה, ולכן היא שמחה כאשר חברת תרופות מציעה לה לעבוד כקניינית עבורה.

שומאי נוסעת עם שני עובדים נוספים של חברת התרופות, מגיעה לכפר קטן בהרים שם היא שותה מעט מים ומאבדת את ההכרה. משהיא מתעוררת היא מגלה שארנקה ובו כל מסמכי הזיהוי שלה נגנבו, וכי היא נמכרה להואנג דגוי (בגילומו של יאנג יואן), אחד מבני הכפר להיות אשתו. היא מנסה לברוח אולם בעלה תופס אותה, קושר אותה ובהמשך אונס אותה.

שומאי מנסה להתאבד אולם הרופאים בבית החולים הסמוך מצילים אותה (רק לאחר שמשפחתה משלמת מראש על הטיפול) והיא חוזרת אל הכפר. ראש הכפר אליו היא פונה מבטיח כי יבדוק את הדבר אולם הוא לא עושה דבר. הדוור, באמצעותו היא שולחת מכתבים למשפחתה מעלים את מכתביה, והיא מגלה שיתר נשות הכפר אף הן נחטפו וניקנו. ניסיון הבריחה השני שלה נכשל משנהג רכב חולף מסרב להסיע אותה אל העיר בלי תשלום, ובעלה תופס אותה.

מורה הכפר מבטיח שיעזור לה אולם גם הוא מנצל אותה מינית, ומשנתפס נאלץ לעזוב את הכפר. שומאי מספקת שירותי מין לבעל המכולת בכפר בתמורה לתשלום בעזרתו היא מגיעה אל העיר הגדולה, אולם בעלה וחבריו רודפים אחריה ומורידים אותה מהאוטובוס עליו עלתה מבלי שאיש מהנוסעים, הנהג והשוטרים מסביב עוזרים לה. שומאי נכנסת להיריון ונולד לה בן, ובהמשך היא מחליטה ללמד את בני הכפר שאין להם די כסף לשלם לבית הספר.

אחד מתלמידיה עוזר לה ושולח לה מכתב מהעיר במקום בו לא יוכל הדוור המקומי לעצור אותו, ואביה מגיע עם כוח משטרה לחלצה, אולם בני הכפר מאיימים על חייהם והשוטרים נסוגים ומבטחים לשוב כעבור כמה ימים עם תגבורת. בעלה מנסה להחביא את שומאי ביערות (דבר שנעשה עם כל הנשים כל פעם שפקידי המפלגה מבקרים בכפר) ושאביה מנסה לעצור אותו הבעל מכה נמרצות את האב. על מנת להגן על אביה, שומאי מרימה קופיץ מתכת והסרט מסתיים בעודה מנחיתה את הקופיץ על גבו של בעלה.

## הפקת הסרט והשתתפות בפסטיבלים
הסרט צולם במימון פרטי בינלאומי, וכל שחקני הסרט הם שחקנים חובניים. אפילו גיבורת הסרט, הואנג לו, לא סיימה את לימודיה באקדמיה לסרטים של בייג'ינג. הצנזורה הסינית הורתה לבמאי הסרט להוריד ממנו 20 סצנות בטרם אישרה את הפצתו על מנת שהסרט יוכל להשתתף בפסטיבל קאן בו זכה הסרט להצלחה רבה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטים סיניים
קטגוריה:סרטי דרמה
סימה וואקנין-גיל

[ממוזער|255x255 פיקסלים|הרמטכ"ל, רא"ל [בני גנץ מעניק דרגת תת-אלוף לצנזור הצבאי הראשי סימה וואקנין-גיל, 3 באוקטובר 2011]]
**סימה וואקנין-גיל** (נולדה בשנת 1966) היא תת-אלוף (מיל') בצה"ל, שכיהנה כצנזורית הצבאית הראשית וכמנכ"לית המשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה.

## ביוגרפיה
וואקנין-גיל התגייסה לחיל האוויר ב-1984, ומילאה שורת תפקידים בלהק המודיעין. ב-22 באוגוסט 2005 מונתה לצנזורית הצבאית הראשית, בדרגת אלוף-משנה, במקומה של אל"ם מירי רגב. באוקטובר 2011 הועלתה לדרגת תת-אלוף.

בריאיון לשבועון "במחנה" אמרה:
:"לצערי, התרבות היום במדינת ישראל, היא כזו שאין כמעט דבר שהוא סוד", היא אומרת בריאיון מקיף ראשון מאז נכנסה לתפקידה. "כולם שותפים להכל, כולם חברים של כולם וכל אחד סומך על כל אחד. זה לא כמו בארצות הברית שאם יש משהו שמוגדר 'סודי ביותר', אז הוא סודי ביותר. אצלנו, 'סודי ביותר' זה בגדר המלצה".

והוסיפה על תפקידה:
:"הייעוד שהגדרנו לנו הוא לאזן בין ביטחון המדינה לבין זכות הציבור לדעת וחופש הביטוי, וברגע שאתה הפוסק האחרון בכל הקשור להאם נושא מסוים יפורסם ויעמוד על סדר היום הציבורי, אז האתגר המרכזי הוא לבצע את האיזון בצורה נכונה, להשתמש בכוח בריסון ובצורה מידתית".

בדצמבר 2015 אישרה הממשלה את הצעת השר גלעד ארדן למנות את וואקנין-גיל למנכ"לית המשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה. היא שימשה בתפקיד עד שנת 2019.

## חיים אישיים
וואקנין-גיל מתגוררת בפרדס חנה-כרכור. היא נשואה לאיתן גיל ואם לשניים.

## קישורים חיצוניים

* ועדת וינוגרד, תמליל עדותה של הצנזורית הראשית , אתר הוועדה
* ניר נוימן ונעמה פרי, הסודות של סימה, במחנה, 25 בינואר 2008
* 
* 
* יואב איתיאל, הצנזורה פוסלת! אסור לפרסום! "4 חטיבות של צה"ל נפרשו הבוקר ברמת הגולן", מגזין המושבות, 27 בפברואר 2009
* 
* 
* אסנת עופר, האשה שיכולה להחשיך לכם את המסך, באתר "סלונה", 31 במאי 2012
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צנזורים צבאיים ראשיים
קטגוריה:מנכ"לי המשרד לעניינים אסטרטגיים
קטגוריה:קצינות צה"ל בדרגת תת-אלוף
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:פרדס חנה-כרכור: אישים
קטגוריה:מנכ"ליות משרדי ממשלת ישראל
קטגוריה:חיילות חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:חיילי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:חיילות אגף המודיעין
קטגוריה:חיילי אגף המודיעין
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
מחלף ענבה

[ממוזער|250px|המחלף בתוואי [כביש 431 לכיוון מזרח]]
**מחלף עֲנָבָה** הוא מחלף המחבר את כביש 1 וכביש 431. רובו נפתח לתנועה בפברואר 2009 ביחד עם כביש 431.

בשנת 2006 נפתח המעבר מכביש 431 בכיוון מערב לכביש 1 בכיוון צפון (לתל אביב), וביוני 2008 נפתח המעבר לכיוון דרום (לירושלים). המעבר מכביש 1 בכיוון צפון לכביש 431 לכיוון מזרח (למודיעין-מכבים-רעות) נפתח במרץ 2010.

המחלף נמצא מערבית למודיעין-מכבים-רעות ובסמוך לנחל ענבה, ומכאן שמו. סמוך למחלף נמצא מחלף רכבות שבו מתפצלת מסילת הרכבת מתל אביב לשני כיוונים: האחד למודיעין והשני לכיוון ירושלים. המחלף נבנה על ידי חברת דניה סיבוס, חברה בת של אפריקה ישראל להשקעות.

## מבנה המחלף
התנועה בשני הכבישים החוצים את המחלף רציפה וללא שימוש ברמזורים, וכך גם המעבר ביניהם. לשם השוואה, בשנת 2007 היו במחלף גנות שבעה כיווני מעבר רציפים ובאותה עת היה זה המחלף בעל מספר הכיוונים הגדול ביותר בישראל.

המחלף נחשב נכון לשנת 2025 ליחיד בישראל שנחשב מחלף מלא בהגדרה המלאה של 8 כיווני נסיעה רציפה ללא רמזורים בין שני כבישים.

המחלף בנוי משבעה גשרים ראשיים. גשר אחד משמש את תוואי כביש 1 העובר מעל לתוואי כביש 431 וכל השאר משמשים את הפניות שמאלה. שתי פניות שמאלה מתבצעות באמצעות רמפות הבנויות מגשרים ארוכים: מכביש 1 בכיוון ירושלים לכביש 431 לכיוון מודיעין ומכביש 1 בכיוון תל אביב לכביש 431 בכיוון ראשון לציון. שתי הפניות שמאלה האחרות מתבצעות באמצעות לולאה ובכך משלב המחלף שני טיפוסי מחלפים, מחלף עלה תלתן ומחלף טורבינה.

ב-2016 החלו עבודות בנייה להקמת מסילת ברזל שתחבר בין מקטע המסילה המגיע למודיעין לבין מסילת ירושלים - גנות בכיוון מזרח. ב-25 בפברואר 2022 בוצעה נסיעת מבחן אשר חנכה את התשתית החשמלית החל מ"מחלף ענבה" הרכבתי ועד לתחנת הרכבת מודיעין מרכז.

## תוכניות עתידיות
### מסילת רוחב בין נתיבי כביש 431

בשנת 2026 צפויה להיחנך מסילה בין נתיבי כביש 431 לכיוון ראשון לציון ותהווה מסילת רוחב בין ערי דרום גוש דן – ממודיעין דרך רמלה, תחנת הרכבת הראשונים ועד תחנת הרכבת ראשון לציון משה דיין. במסגרת פרויקט זה תיבנה קשת מסילתית נוספת אשר תאפשר נסיעה ישירה מכיוון ראשון לציון לירושלים. מחלף זה יהיה המחלף הרכבתי הגדול בארץ בעל 3 קשתות מסילתיות.

## גלריה

Anava train junction 02.jpg|מחלף המסילות המקשר את מסילת ירושלים - גנות למסילת ראשון לציון - מודיעין לשני הכיוונים. מימין קשת מודיעין לכיוון תחנת הרכבת פאתי מודיעין, נובמבר 2020
Anava train junction 03.jpg|מחלף המסילות המקשר את מסילת ירושלים - גנות למסילת ראשון לציון - מודיעין לשני הכיוונים, נובמבר 2020
Modiin curve.jpg|קשת מודיעין, מחלף ענבה לכיוון מערב, פברואר 2022
Annava railway bridge 1 defence structure.jpg|מבנה ההגנה על תשתית החשמול העילית, גשר 1 בקו הרכבת ירושלים - תל אביב, אוגוסט 2022


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כביש 1: מחלפים
קטגוריה:כביש 431: מחלפים
קטגוריה:ישראל: מחלפים וצמתים מסילתיים
אנחות מהלב

**אנחות מהלב** (בספרדית: **Suspiros del corazón**) הוא סרט קולנוע ארגנטינאי בבימויו של אנריקה גבריאל, שיצא לאקרנים בשנת 2007.

## תקציר העלילה
הסרט מתרחש בארגנטינה ומסופר מנקודת מבטו של סופר, המתגורר מעל דירתו של פרננדו, איש עסקים צעיר (בגילומו של רוג'ר קומה) המגיע לארגנטינה. הסופר כותב למעשה את הסיפור שמהווה את תסריט הסרט בעקבות מכתב שקיבל מפרננדו, ובו פרננדו מספר את שאירע לו.

בראשית הסרט לוקה פרננדו בקלקול קיבה, והסופר מפנה אותו לרופא שכונתי. במרפאה קוראת האחות לפרננדו את ההורוסקופ החודשי שלו מתוך הירחון "אנחות מהלב". בהורוסקופ נאמר שילקה בקלקול קיבה, שכלבים יתקפו אותו וש"אופקים חדשים" יחליפו את "החברה הוותיקה". בצאתו מהמרפאה תוקפת אותו להקת כלבים, והוא נאלץ לקבל טיפול לשיכוך כאבים בעת שפצעיו נתפרים.

בהגיעו למשרדו, מבולבל בהשפעת משככי הכאבים, חוזר פרננדו באוזני מזכירתו המחליפה על דברי ההורוסקופ, והיא סבורה שמדובר בהוראה לפרננדו לקנות את המניות של "אופקים חדשים" – חברת בנייה כושלת, ולמכור את המניות של חברת הביטוח הוותיקה שברשותו. בדיעבד מתברר שהייתה זו החלטה נבונה, שכן חברת הבנייה חתמה על הסכם גדול ומניותיה עלו, בעוד בחברת הביטוח הוותיקה התגלתה מעילה.

לנוכח הצלחת התחזית שבהורוסקופ יוצא פרננדו לגלות את הורוסקופ החודש הבא, שכן עומדת בפניו עסקה חשובה במדריד, ועליו להחליט אם לעשותה. פרננדו מגלה שהירחון יוצא לאור בידי חבורה של זקנים אקנסצנטריים ספרדים ואיטלקי אחד שמטרתם להביא את יצירות הספרות הקלסיות לידיעת הציבור בחינם על מנת לחנכו. החבורה סבורה שהוא שחקן, ומבהירה לו שבהיעדר נובלה מצולמת לא יצא הירחון ולא יהיה הורוסקופ.

פרננדו מעמיד פנים שהוא אכן שחקן, מצלם את "אנה קארנינה" עבור הגיליון של החודש הבא, ובתוך כך מתאהב בנכדתו של אחד הזקנים. לבסוף מתברר שהיא הכותבת את ההורוסקופ, ומשהיא מגלה שהוא מתחזה היא עוזבת אותו ונוסעת ללמד בבית ספר בספר, אך משאירה לו את ההורוסקופ, בו היא ממליצה שלא לעשות את העסקה. פרננדו, המבין שהוא מאוהב בה, מחליט לעשות את העסקה בידיעה שייכשל על מנת להוכיח לה את אהבתו. בדיעבד מתברר שדיוק ההורוסקופ הראשון היה מקרי, וגם בעסקה זו הוא מרוויח מיליונים – אותם הוא משקיע בהקמת בתי ספר בספר, בו הוא מתגורר עם אהובתו שהפכה להיות אשתו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטים ארגנטינאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים רומנטיים
האיגוד הבין-לאומי לקריסטלוגרפיה

**האיגוד הבין-לאומי לקריסטלוגרפיה** – (באנגלית: **International Union of Crystallography**; בראשי תיבות: **IUCr**) הוא ארגון מדעי בין-לאומי החבר במועצת המדע הבין-לאומית (ISC).

## היסטוריה
את הרעיון להקמת האיגוד כאמצעי להוצאה לאור של ביטאון בין-לאומי לקריסטלוגרפיה הציע במרץ 1944 הפיזיקאי והקריסטלוגרף הגרמני פאול פטר אוואלד בכינוס "קבוצת האנליזה של קרני רנטגן" המוכרת בראשי התיבות של שמה באנגלית XRAG (ראשי התיבות של X-Ray Analysis Group). יושב ראש XRAG, הפיזיקאי זוכה פרס נובל לפיזיקה ויליאם לורנס בראג, קיבל את הרעיון בהתלהבות וארגן ביולי 1946 כינוס בין-לאומי של קריסטלוגרפים בלונדון. הכינוס שכלל כ־300 קריסטלוגרפים ממדינות שונות קיבל החלטה להקים ועדה זמנית שתבחן הוצאת ביטאון בנושא הקריסטלוגרפיה. ועדה זו שבראשה עמד פאול פטר אוואלד גיבשה בנוסף להצעות להוצאת ביטאון גם את קווי היסוד של האיגוד הבין-לאומי לקריסטלוגרפיה. הגיליון הראשון של הביטאון, שקיבל את השם שהציעו הרוסים חברי הוועדה – *[[Acta Crystallographica]]* – יצא לאור באפריל 1948. כנס הייסוד של האיגוד התקיים באוניברסיטת הרווארד שבעיירה קיימברידג' שבמסצ'וסטס שבארצות הברית בין 28 ביולי ל־3 באוגוסט 1948. שני הפיזיקאים האחראים יותר מכל להתפתחות התחום הועמדו בראש האיגוד, ויליאם לורנס בראג התמנה נשיא ומקס פון לאואה מונה נשיא כבוד. 

## מטרות ודרכי פעולה
מטרותיו הן: לקדם שיתופי פעולה בין-לאומיים בקריסטלוגרפיה, לתרום לכל ההיבטים של הקריסטלוגרפיה, לקדם הוצאה לאור של פרסומים בין-לאומיים של מחקר קריסטלוגרפי, ולתקנן את השיטות, היחידות המינוחים והסמלים.

האיגוד מנסה לקיים מטרות אלו על ידי הדפסה של ביטאונים מדעים שכיום הם זמינים באינטרנט, בראש ובראשונה ה־"Acta Crystallographica", הכנה של טבלאות מעודכנות של קריסטלוגרפיה, חלוקה של עלון חדשות מדי רבעון, ניהול מדריך עולמי של קריסטלוגרפים, חלוקת פרס אוואלד וארגון האספה הכללית אחת לשלוש שנים.

משרדי האיגוד נמצאים בעיר צ'סטר שבמחוז צ'שייר באנגליה. נכון ל־2020 חברים בארגון ארגוני מדע מ־52 מדינות.

**האגודה הישראלית לקריסטלוגרפיה** המסונפת לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים מייצגת את ישראל באיגוד.

האיגוד מעניק "פרס אוולד" למדענים בולטים. הפרס מוענק משנת 1987 כל 3 שנים. בוריס ויינשטיין היה בין מקבלי הפרס.

## קישורים חיצוניים
* 
* היסטוריה של הקמת הארגון

קריסטלוגרפיה
קטגוריה:איגודים חברים במועצת המדע הבין-לאומית
אמברולאורי

**אמבּרוֹלאוּרי** (בגאורגית: **ამბროლაური**) היא עיירה בנפת אמברולאורי שבמחוז ההיסטורי רצ'ה בגאורגיה. היא משמשת כבירת מחוז רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית גאורגיה. העיירה ממוקמת בגובה 550 מטר (לפי גרסה אחרת 654) מעל פני הים, במפגש שבין נהר הריוני ונהר קריחולי. היא הוכרזה לעיר בשנת 1966 ובשנת 2014 אוכלוסייתה מנתה 2,047 איש.

העיירה נזכרת לראשונה במאה השבע עשרה כחלק מממלכת אימרתי. בעיירה היה ארמון מלוכה ששרידיו עדיין קיימים. בשנת 1991 ניזוקה העיירה קשות ברעידת האדמה ברצ'ה.

## קישורים חיצוניים

* תמרה דרגדזה (1988), **[http://books.google.com/books?id=90--As-_XIUC&pg=PA6&dq=Ambrolauri&sig=hYJbKbEssVy9tB4Tfyu40lvGoyE#PPP1,M1 המשפחות הכפריות של גאורגיה הסובייטית: פרובינציית רצ'ה]**, , (אנגלית)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:רצ'ה
קטגוריה:גאורגיה: יישובים
קטגוריה:קווקז: יישובים
רחוב השלשלת

שמאל|ממוזער|150 פיקסלים|שלט רחוב שער השלשלת
שמאל|ממוזער|150 פיקסלים|מפת העיר העתיקה
[שמאל|ממוזער|150 פיקסלים|תוואי רחוב השלשלת ב[כתב יד (מקור)|כתב יד מצויר מהמאה ה-13]]
**רחוב השלשלת**, או **רחוב שער השלשלת** (בערבית: **شارع باب السلسلة**; נהגה "שארע באב א-סילסילה"), בעיר העתיקה בירושלים, עובר בתוואי נחל צולב. הוא מתחיל במערב ברחוב דוד, ומסתיים במזרח בשער השלשלת. הרחוב נקרא על שם השער, שבקצהו המזרחי, אחד משערי הכניסה להר הבית. מקור שם השער - "שער השלשלת", בכיפת השלשלת שעל הר הבית. יש גם סברות אחרות למקור השם.

## היסטוריה
רחוב השלשלת בנוי מעל גשר קדום שהוליך בתקופת בית שני להר הבית. הרחוב נמצא בחלקו המזרחי של נחל צולב, שעליו נבנה בירושלים בתקופה הרומית דקומנוס, כפי הנהוג בערים הרומיות המתוכננות וקרוי על שם שער השלשלת המוביל להר הבית. הדקומנוס נחצה לשניים: רחוב דוד המתחיל במערב בשער יפו ומסתיים במרכז השווקים, ולאחריו, מזרחה, רחוב השלשלת. הרחוב שימש מאז התקופה הערבית הקדומה ומשמש עד היום נתיב מרכזי ממגדל דוד ושער יפו להר הבית.

מיד בתחילת הרחוב, בקצהו המערבי נמצא חאן אל-סולטאן שהוקם בשנות ה-80 של מאה ה-14 על ידי הסולטאן ברקוק. ברחוב נמצאות לפחות שתי טורבות (קברי נכבדים מוסלמים) עתיקות, טורבת ברכת חאן (במבנה ספריית ח'אלדיה, מיד לאחר צומת רחוב השלשלת ורחוב משגב לדך) וטורבת טורקאן ח'תון. בתקופה הממלוכית נבנו ברחוב מדרסות רבות פאר בהן אל-מדרסה א-טשתמוריה, הסעידיה, הקילאניה, הג'קיליה, ומדרסת תנכזיה. גם ספריית אל-בודיירי שוכנת ברחוב זה.

במאה ה-19 נקרא הרחוב בערבית בשם "שארע אל-בזאר" (شارع البازار; רחוב השוק). לאחר מכן שונה שמו ל"שארע באב א-סילסילה" ("רחוב שער השלשלת"). ברחוב פעלו כ-85 חנויות ובתי מלאכה, רובן בבעלות מוסלמים, וכרבע מהן בבעלות יהודית. ברחוב התגוררו שמעון אגסי (ממקימי ההגנה) ויהושע ילין ומשפחתו. בית הספר למל הוקם במבנה בסמוך לרחוב "ברחוב העולה מרחוב השלשלת למיידאן", בפינה הצפונית מזרחית של הרובע היהודי בשנת 1856.

בשנת 1905 ערכו הטורקים מפקד רשמי של תושבי העיר העתיקה. על פי המפקד חיו באזור רחוב השלשלת 1259 משפחות, מתוכן 711 משפחות יהודיות ו-548 משפחות מוסלמיות. אוכלוסיית היהודים הורכבה מ-400 משפחות ספרדיות, 229 משפחות אשכנזיות, ו-82 משפחות מעולי המגרב.

## פיגועים ברחוב השלשלת
באוקטובר 1971 זרק מחבל רימון יד על קבוצת הולכי רגל, בהם יהודים, שצעדו לכותל. 

במרץ 1991 נדקר קשיש יהודי שצעד ברחוב בדרכו אל הכותל המערבי. בתגובה אישר מפקד המחוז חיים אלבלדס לעמותת עטרת כהנים לפתוח ברחוב ארבע חנויות יהודיות.

בנובמבר 2021 ביצע מחבל במקום פיגוע ירי, ממנו נרצח אזרח ישראלי בדרכו אל הכותל המערבי, נפצעו 2 אזרחים ו-2 שוטרי מג"ב, כוח מג"ב חיסל את המחבל.

ב-16 במאי 2025 בכניסה לשער השלשלת מחבל פצע בינוני שוטר מג"ב שדקר אותו בפלג גופו העליון, כוח מג"ב במקום חיסל את המחבל.

## לקריאה נוספת
* שבתי זכריה, **יהודים ומוסדות יהודיים ב"רחוב השלשלת" בירושלים העתיקה**, ירושלים, הוצאת צור אות, 1995.
* גד פרומקין, **[[דרך שופט בירושלים]]**, תל אביב: הוצאת דביר, תשט"ו-1955, עמ' 36-35.
* 

## קישורים חיצוניים

* רחוב השלשלת, באתר haatika
* 

## הערות שוליים

שלשלת
הולון

**הולון** (מהמילה היוונית ὅλος, "שלם") הוא חלק ושלם בו-זמנית. המונח נטבע לראשונה על ידי ארתור קסטלר בספרו "The Ghost in the Machine".

הולון הוא מערכת (או תופעה) ששלמה בפני עצמה ויחד עם זאת חלק ממערכת גדולה יותר. כל מערכת יכולה להיחשב כהולון, החל בחלקיקים תת-אטומים וכלה ביקום כולו. מכיוון שהולון מכיל גם תת-מערכות או חלקים, הוא משפיע ומושפע באופן שווה. מידע זורם באופן דו-כיווני בין מערכות גדולות לקטנות מהן. כאשר מסיבה כלשהי אותה זרימה דו-כיוונית מופרת, המערכת משתבשת. שלמים לא מכירים בתלות שלהם בחלקים המרכיבים אותם, וחלקים לא מכירים בקיום של השלמים המאחדים אותם. סרטן הוא דוגמה טובה לשיבוש שכזה המתרחש במערכת ביולוגית.

## הולרכיה
הולרכיה היא היררכיה של הולונים. אם הולון מסוג מסוים מושמד, כל ההולונים בהיררכיה מעליו חייבים להיעלם גם כן. כך שאטום עומד ברמה נמוכה יותר בהיררכיה לעומת מולקולה, מכיוון שאם יושמדו כל המולקולות, אטומים עדיין ימשיכו להתקיים. לעומת זאת, אם כל האטומים יושמדו, מולקולות לא יוכלו להתקיים.

## לקריאה נוספת
* קן וילבר, **קיצור תולדות הכל**, הוצאת כנרת

* Prigogine, I. Stengers, E. 1984. *Order out of Chaos*. New York: Bantam Books
* Koestler, Arthur, 1967. *The Ghost in the Machine*. London: Hutchinson. 1990 reprint edition, Penguin Group.

## קישורים חיצוניים

* קיצור תולדות הכל - אתר בעברית על הפילוסופיה
* היסטוריה של המושג הולון
קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
פרפרזה

**פרפרזה** (מיוונית: **Παράφρασις**) הוא ניסוח מחודש של משפט במילים אחרות מבלי לשנות את משמעותו. לעיתים פרפרזה מתייחסת גם להבאת משפט בצורה מלאה, ברורה ופשוטה יותר או לתרגום חופשי שלו לשפה אחרת. התרגום המילולי של המונח ביוונית הוא "להתייחס למשהו במילים אחרות".

במקור פירוש המושג פרפרזה, הוא כתיבת המשפט במשמעותו המקורית אך בניסוח שונה לפישוט המשפט, לעידונו או במקרה שאין גישה למשפט המקורי.

בעגה העברית נוטים להשתמש במושג פרפרזה לגבי משפט הנכתב או נאמר בעל-פה ודומה למשפט או ביטוי מוכרים באמצעות יצירת אסוציאציה להבהרה או להענקת דגש מיוחד. לעיתים עושה הפרפרזה שימוש בציטוט כמעט מדויק של משפט מקורי, תוך הכנסת שינויים מכוונים המדגישים את כוונת הדובר. כמו למשל "כל העולם מגרש כדורגל, וכל האנשים צופים" בפרפרזה על כתבי שייקספיר. ההבדלים בין המשפט המקורי לבין המשפט החדש יוצרים פעמים רבות אפקט קומי.

במחקר הספרותי קיימת מחלוקת האם פרפרזה למטפורה אפשרית מבלי לשנות את משמעותה.

## שימושים

השימוש בפרפרזה נעשה בדרך כלל כדי לפשט את המשפט המקורי ולעשותו נוח לקריאה ולהבנה אם כי בדרך כלל הניסוח החדש חסר מעומקו של המשפט המקורי. שימושים נוספים נעשים כדי לעדן ביטוי חריף או פוגעני לביטוי עדין יותר, וכן במקרה שאין גישה לחומר המקורי כיוון שהוא לא בנמצא או שהוא מוגן על ידי זכויות יוצרים.

דוגמאות:
* את הפסוק "אשא עיני אל ההרים" ניתן יהיה לכתוב כפרפרזה "אסתכל אל ההרים" לצורך פישוט.
* הביטוי "דיור מוגן" הוא פרפרזה למושג "מושב זקנים" כדי לעדן את הביטוי.

## מאפייני פרפרזה

* הפרפרזה מסכמת את המשפט המקורי.
* פרפרזה לא תכלול את רוב המילים של המשפט המקורי ותהיה קלה יותר להבנה.
* פרפרזה תכלול את הפרטים המשמעותיים של המשפט המקורי.
* בדרך כלל הפרפרזה תהיה יותר ארוכה מהמשפט המקורי.

## לקריאה נוספת

* 
* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים ספרותיים
קטגוריה:אמצעים רטוריים
קטגוריה:בלשנות
המנגליסטים

**המנגליסטים** הוא סרטם של יוסי מדמוני ודוד אופק, צלם שי גולדמן ותמיכת קרן גשר לקולנוע רב תרבותי. הסרט יצא לבתי הקולנוע בשנת 2003.
"המנגליסטים" מספר את סיפורה של משפחה ישראלית ממוצא עיראקי שאינה מצליחה להכות שורש אמיתי בישראל.

הסרט זכה בפרס התסריט בפסטיבל מר דל פלאטה (ארגנטינה), פרס הסרט הזר בפסטיבל יוסטון, פסטיבל וושינגטון ובפסטיבלים רבים נוספים, והשתתף בעשרות רבות של פסטיבלים. בנוסף היה מועמד לפרס אופיר.

## עלילה
הסרט נפתח בחגיגות שנת ה-40 למדינת ישראל, שמשפחת עידה מתכוננת לחגיגה. בעוד הבשר נצלה על האש, חוזר הסרט אחורה בזמן, לסיפורים של כל אחד מבני המשפחה, שמשתלבים אלה באלה. הוא כולל ארבעה סיפורים של כל אחד מבני המשפחה, כשכל סיפור מאיר את שאר הסיפורים באור חדש. אבי המשפחה חיים, יוצא לניו יורק על מנת למצוא ידיד נעורים מתקופת המחתרת הציונית בעיראק, בעוד אשתו נעימה, מחדשת קשר עם עזרא, אהוב נעוריה מבגדאד. 

גם בני הדור השני, הילדים תקווה ואלי מייצגים הוויה של תלישות כשהכמיהה לצאת מישראל ו"לעשות את זה" בחוץ לארץ היא שמפעילה אותם.

הסרט מציג את החברה הישראלית-מזרחית כחברת מהגרים שעברה מול ארץ המוצא אינו פתור, ולכן אינה יכולה להכות שורש אמיתי בישראל.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2003
קטגוריה:סרטי יוסי מדמוני
קטגוריה:סרטי דוד אופק
הולרכיה

**הולרכיה**, על פי הטרמינולוגיה של ארתור קסטלר, היא היררכיה של הולונים - כאשר הולון הוא חלק ושלם במקביל. המונח נטבע לראשונה בספרו של קסטלר משנת 1967, "The Ghost in the Machine". המונח נמצא בשימוש רב גם אצל הפילוסוף האמריקאי, קן וילבר.

היקום, כשלם, הוא דוגמה להולרכיה, או מערכת הולרכית, וכל הולרכיה ידועה אחרת, היא חלק מאותה הולרכיה גדולה.

## הולרכיה והיררכיה
בעוד היררכיה יוצרת מבנה מלאכותי בו הישויות הנמצאות תחת הישות שמעליהם בהיררכיה כפופות לה באופן מלא, בהולרכיה הישויות אינן באמת נמצאות "תחת" או "מעל", אלא מהוות חלק, או כוללות, ויחד עם זאת בעלות קיום עצמאי.
מולקולה היא דוגמה להולון שנמצא שלב אחד מעל אטום. בטרמינולוגיה היררכית התיאור "מולקולה נמצאת מעל אטום" היה מתאר מצב רחוק מזה המתקיים במציאות, בו מולקולה שולטת באוסף האטומים אותו היא "מנהלת", בעוד טרמינולוגיה הולרכית קרובה יותר לתיאור מציאות זו, בכך שהיא רואה הן באטומים והן במולקולות הולונים, אשר מהווים חלק ושלם בו זמנית, ובעלי קשרי גומלין הדדיים.

## קישורים חיצוניים

* 
* מאמר על הולרכיות

קטגוריה:פילוסופיה
דגל מונטריאול

שמאל|250px|ממוזער|דגל מונטריאול
ממוזער|דגל מונטריאול בין השנים 1939-2017
ממוזער|דגל
מונטריאול בין השנים 1935-1939
**[[דגל]] [[מונטריאול]]** הוצג לראשונה במאי 1935, ומבוסס על סמל העיר. הדגל הונף לראשונה לרגל ביקורו של מלך אנגליה ג'ורג' השישי בעיר.

## תיאור הדגל
דגל מונטריאול מורכב מצלב המסמל את הדת הנוצרית של מייסדי העיר. הצלב הוא צלב ג'ורג' הקדוש המסמל את מלך אנגליה שלכבודו הונף הדגל לראשונה.

בכל רביע של הדגל מופיע סמל המייצג את אחת מהקבוצות האתניות הגרות בעיר:
* פרח החבצלת מסמל את התושבים שמוצאם מצרפת.
* שושנת לנקסטר מסמל את התושבים שמוצאם מאנגליה.
* תלתן ירוק מסמל את התושבים שמוצאם מאירלנד.
* דרדר מסמל את התושבים שמוצאם מסקוטלנד.

## ראו גם
*סמל מונטריאול

## קישורים חיצוניים
* תיאור דגל מונטריאול
* 

קטגוריה:מונטריאול
מונטריאול
מונטריאול
קטגוריה:קוויבק: סמלים
קטגוריה:בונה בתרבות
מונטריאול
מונטריאול
יצחק לוי (פעיל ציוני)

שמאל|ממוזער|250px|יצחק לוי בצילום משנת 1909
[שמאל|ממוזער|250px|הקמת [תלפיות. מימין לשמאל: יצחק לוי, אליעזר בן-יהודה, איש לא ידוע בשם גורדון ודוד ילין]]
**יצחק לוי** (1866 – אפריל 1950) היה אגרונום ופעיל ציוני, ממנהיגי יהדות ספרד ומנהיגם באספת הנבחרים הראשונה, מראשי יק"א, שניהל את מושבות יק"א בארץ ישראל עד המאה ה-20 ועסק ברכישת קרקעות וביישובן. ב-1903 היה מעורב ברכישת קרקעות באל עריש ויישובן ביהודים, על פי תוכנית אל עריש שהגה הרצל, אך נגנזה עם מותו בשנת 1904. ממייסדי שכונת תלפיות בירושלים וממייסדי רמת הדר.

## קורות חיים
[250px|ממוזער|טקסט=יצחק ומטילדה לוי, עם ילדיהם אמה ואברהם, 1911|יצחק ומטילדה לוי, עם ילדיהם אמה ואברהם, [1911]]
נולד באיסטנבול, האימפריה העות'מאנית. למד חקלאות בגרמניה, וקיבל תואר דוקטור.

בראשית המאה ה-20 מונה למנהל הסניף הירושלמי של בנק אפ"ק, ושימש כנשיא ההתאחדות העולמית של היהודים הספרדים בין השנים 1913–1917. כן היה חבר באגודת "בני ברית". פעל עם אהרן אייזנברג בניסיון לרכוש קרקעות בארץ ישראל וסייע לו בייסוד אגודת נטעים.

לוי היה מיוזמיה וממקימיה של שכונת תלפיות בירושלים, ואף הקים בה את הבית הראשון, השוכן כיום ברחוב עין גדי 4. שולמית לסקוב (לאין), מתושבות השכונה, סיפרה כי:

לוי התגורר בשכונת תלפיות עד 1938, אז עבר להתגורר במשק שהקים במושבה רמת הדר (כיום שכונה בהוד השרון), שהיה בין מייסדיה ביחד עם משפחתו.

אשתו מוד (מטילדה) לבית הארשר הייתה שנים רבות מנהלת בית הספר לבנות "אליאנס" בירושלים.

לזוג הייתה בת, אמילי, שנולדה ב-1905 ונהרגה ב-1916 בצרפת, ושני בנים:
אברהם-לאופולד, נולד ב-1908, למד חקלאות במונפליה שבצרפת והיה לפרדסן בשרון. הוא התנדב לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה, הוצב כנהג בחיל האוויר ונהרג בקרב בטוברוק ב-1941. הוא נקבר במצרים.

בנו ריצ'רד-סימון לוי הארשר נולד ב-1917, סיים את בית הספר מקוה ישראל ולמד חקלאות ברדינג-אנגליה.
התנדב לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה והיה הארץ ישראלי הראשון שסיים קורס טיס.
שירת בטייסת 230 כטייס וכמפקד בדרום-מזרח אסיה.
ריצ'רד נהרג באוקטובר 1945 בשעה שמטוס הסנדרלנד  שהטיס התרסק לצלע הר בדרום מלאיה וכל 7 אנשי הצוות ו-15 שבויים משוחררים שהיו על המטוס, נהרגו. הוא נקבר בסינגפור.

יצחק לוי נפטר ב-1950, ומטילדה אשתו ב-1956, והם קבורים בקריית שאול כששמות ילדיהם נחקקו על מצבותיהם.

## ראו גם
* יק"א
* בנק אפ"ק

## לקריאה נוספת
* יצחק לוי, **ד"ר יצחק לוי - האיש ופועלו: מראשית עלייתו ארצה עד תחילת מלחמת העולם הראשונה**, ירושלים: המכון ליהדות זמננו – האוניברסיטה העברית, 1984.

## קישורים חיצוניים

* 
*  (נקרולוג)
* 

מפרי עטו:
* תזכיר שחיבר לוי לקונגרס הציוני ה-17 ולמועצת הסוכנות היהודית השנייה בבזל ב-1931, בדבר חידוש היישוב היהודי בחברון לאחר מאורעות תרפ"ט

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי טורקיה
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:מנהלים ביישוב
קטגוריה:בנקאים ביישוב
קטגוריה:תלפיות: אישים
קטגוריה:הוד השרון: אישים
קטגוריה:אגרונומים ביישוב
קטגוריה:חברי אספות הנבחרים
קטגוריה:מייסדי מושבות בארץ ישראל
קטגוריה:מייסדי שכונות ירושלים
קטגוריה:חברי בני ברית ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1866
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1950
בנימין צ'ייקין

**בנימין צ'ייקין** או **חייקין** (באנגלית: **Benjamin Chaikin**; 1883, סנקט פטרבורג – 23 באפריל 1950, ירושלים) היה אדריכל ישראלי (יהודי בריטי לשעבר), ממתכנני האוניברסיטה העברית בירושלים ומתכננם של מבנים רבים בירושלים ובתל אביב.

## ביוגרפיה
בנימין נולד לדיין הרב משה אביגדור ולטאנה רבקה חייקין. סיים לימודי אדריכלות באנגליה, שם הספיק לתכנן כמה מבנים לפני מלחמת העולם הראשונה, ושירת כקצין בחיל ההנדסה המלכותי במהלכה. עם שחרורו באביב 1920 השתקע בירושלים ופתח בה משרד אדריכלים. הוא נישא לאולגה מירל סלוצקין, בתו של אלעזר משה סלוצקין, איש עסקים אוסטרלי שמוצאו מקריצ'ב, ונולדו להם שני בנים. ב-1926 התאלמן, ילדיו עקרו לאוסטרליה והוא נשאר לבדו בארץ. תחילה גר ברחוב הנביאים בירושלים, לאחר מכן עבר למושבה הגרמנית, בה חי כל ימיו בקרב ידידים בריטיים. עם פינוי הנתינים הבריטים בתקופת המרי העברי סירב לעזוב את הארץ.

## עבודתו
סגנונו היה אקלקטי אך מינימליסטי יחסית, והוא שילב גישות וצורות של האדריכלות המודרנית והסגנון הבינלאומי עם מאפיינים אדריכליים מזרחיים, שהבולט בהם הוא הקשת.

צ'ייקין היה בין המתכננים הראשונים של מבני האוניברסיטה העברית ובתוכם תיאטרון המעלות. כן היה שותף לתכנון מלון המלך דוד, ובנה את שני בתי הבריאות על שם נתן שטראוס בירושלים ובתל אביב. לזכותו נזקפת גם בניית תחנת הכוח ירושלים בדרך בית לחם (ליד המושבה הגרמנית). חייקין אף תכנן בתים פרטיים בירושלים בתלפיות וברחביה.
בחיפה תכנן את בניין העירייה, את בית יורדי הים, את בית-החלוצות ואת בית מושל מחוז ירושלים, אדוארד קית'-רוץ'. על גדת הכנרת תכנן ביחד עם זליג אקסלרוד את בית הלורד מלצ'ט, אלפרד מונד. ביחד עם זליג אקסלרוד תכנן בטבריה את בית החולים על שם שוויצר. צ'ייקין תכנן בניינים נוספים ברחבי הארץ.

נפטר בביתו בירושלים, ונקבר בבית הקברות בשייח' באדר.


קובץ:Beit Habriuth Strauss Jerusalem.jpg|בית הבריאות שטראוס בירושלים
קובץ:PikiWiki Israel 12184 amphitheater in mount scopus.jpg|תיאטרון המעלות בהר הצופים
קובץ:King David Hotel Pool.jpg|מלון המלך דוד
קובץ:תחנת הכוח בירושלים.jpg|תחנת הכוח בירושלים
קובץ:HasanShoken14 2.jpg|עיריית חיפה
קובץ:Villa Melchett (6).jpg|וילה מלצ'ט על שפת הכנרת


## ראו גם
*ערכים על מבנים ואתרים שתכנן בנימין צ'ייקין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים ביישוב
קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:אדריכלים יהודים בריטים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:יהודים בצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שייח' באדר
קטגוריה:משפחת צ'ריקובר
קטגוריה:אדריכלים בריטים במאה ה-20
קטגוריה:חברי הבונים החופשיים בארץ ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1883
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1950
מרדכי כספי

[250px|ממוזער|שלט "כספי דיסקין וקפלן - ביטוח"  על [בניין ג'נרלי בירושלים, 1940-1946]]
**מרדכי כספי** (**זילברמן**) (י"א בניסן תרמ"ה, מרץ 1885 – ו' באלול תש"ז, אוגוסט 1947) היה פעיל ציוני ששימש כמזכירו האישי של חיים ויצמן. הוא היה מעורב ברכישת קרקעות בארץ ישראל וביישובן ביהודים, והיה ממקימי שכונת תלפיות בירושלים וחבר אספת הנבחרים הראשונה. כן התגורר כספי בשכונה במשך שנים ארוכות, ואף שימש כיושב ראש הוועד השכונתי.

## קורות חיים
נולד בירושלים בשנת תרמ"ה (1885). אביו אברהם חיים כספי (זילברמן) היה סוחר, מראשוני המדפיסים ועסקן בעיר, ואמו נחמה רבקה בת ר' משה יהושע יאנובר (דיסקין) הייתה ממשפחת בעל "משכיל לאיתן", ממייסדי שכונת מאה שערים.

בשנות ה-30 שימש כספי כקונסול מדינת לטביה בממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל, אף על פי שלא דיבר כלל את השפה הלטבית. הוא היה חבר במסדר הבונים החופשיים, ובין השנים 1942–1944 אף עמד בראש הלשכה הירושלמית של הארגון. כן היה חבר בארגון "בני ברית" היהודי, שמטרתו סיוע לנזקקים.

## חיים אישיים
כספי היה נשוי לרבקה, נכדתו של מיכל הכהן, ממייסדי "הלבנון". הותיר שני בנים ושלוש בנות. בנו היה עורך הדין מיכאל כספי. 

על שמו של מרדכי כספי רחוב הנושא את שמו בצפון תלפיות.

## לקריאה נוספת
* 

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי בית הספר למל
קטגוריה:משפחת דיסקין
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:תלפיות: אישים
קטגוריה:חברי בני ברית ישראל
קטגוריה:חברי הבונים החופשיים בישראל
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הראשונה
קטגוריה:קונסולים יהודים בתקופת המנדט
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1885
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1947