לי אטווטר

**הארווי לירוי** "**לי**" **אטווטר** (באנגלית: **Harvey LeRoy** "**Lee**" **Atwater**; 27 בפברואר 1951 – 29 במרץ 1991) היה יועץ ואסטרטג פוליטי של המפלגה הרפובליקנית של ארצות הברית. הוא שימש כיועץ לנשיאים רונלד רייגן וג'ורג' בוש האב וכיהן כיו"ר הוועדה הרפובליקנית הלאומית. הטקטיקות האגרסיביות שבהן השתמש בקמפיינים פוליטיים היו שנויות במחלוקת, במיוחד האסטרטגיה הדרומית.

## ביוגרפיה
אטווטר נולד באטלנטה, ג'ורג'יה, בנם של אלמה "טודי" (פייג'), מורה בבית ספר, והארווי דילארד אטוואטר, סוכן ביטוח. הוא גדל באייקן שבדרום קרוליינה. כשלי היה בן חמש, נהרג אחיו בן השלוש בתאונה לאחר שהפיל על עצמו סיר עמוק מלא בשמן חם.

בצעירותו ניגן אטווטר גיטרה בלהקת רוק "The Upsetters Revue" בעיר מגוריו קולומביה. גם בשיא הקריירה הפוליטית שלו המשיך להופיע במועדונים ובמרתפי כנסיות, סולו או עם בי. בי. קינג, באזור וושינגטון די. סי.. הוא הוציא אלבום בשם "Red Hot &amp; Blue" בו לקחו חלק קרלה תומאס, אייזק הייז, סם מור, צ'אק ג'קסון וקינג. במהלך שנות ה-60, אטווטר היה לתקופה קצרה גיטריסט בלהקת הליווי של פרסי סלדג'.

אטווטר למד בתיכון בדרום קרוליינה, ובשנת 1973 סיים את לימודיו בקולג' לותרני פרטי קטן בעיר ניוברי. במהלך הלימודים שימש כראש מועצת הסטודנטים של דרום קרוליינה. ב-1977 קיבל תואר שני בתקשורת מאוניברסיטת דרום קרוליינה.

## קריירה פוליטית
במהלך שנות ה-70 והבחירות של 1980 התבלט אטווטר במפלגה הרפובליקנית של דרום קרוליינה, והשתתף באופן פעיל בקמפיינים של המושל קארול קמפבל ג'וניור והסנאטור סטרום ת'ורמונד.
[שמאל|ממוזער|אטווטר משוחח עם לין נופציגר ב[בית הלבן ב-21 בינואר 1982]]
אטווטר הציג לראשונה את הטקטיקות האגרסיביות שלו במהלך הבחירות לקונגרס ב-1980. הוא היה יועץ בקמפיין של הנציג הרפובליקני המכהן פלויד ספנס במסע הבחירות שלו מול המועמד הדמוקרטי טום טרניפסיד. טקטיקות אלה כללו סקרים מוטים באמצעות שאלונים מזויפים של סוקרים עצמאיים כביכול, שבמהלכם יידעו הסוקרים את המשיבים, תושבי הפרברים הלבנים כי טרניפסיד היה חבר ב-NAACP. הוא גם שלח מכתבים נטעם הסנטור ת'ורמונד שבהם נטען כי טרניפסיד יפרק את ארצות הברית מנשקה ויעביר אותה לליברלים ולקומוניסטים. עיתונאי מתחזה מטעמו של אטווטר השתתף בתדרוך לעיתונאים והציג שאלה לפיה הובן שטרניפסיד עבר טיפול פסיכיאטרי. אטווטר סיפר מאוחר יותר לכתבים, שלא לציטוט, כי טרניפסיד עבר טיפול בנזעי חשמל בצעירותו. ספנס ניצח בבחירות.[ימין|ממוזער|הנשיא רונלד רייגן על סיפון [אייר פורס 1 עם לי אטוואטר וסטו ספנסר ב-15 באוקטובר 1984]]
לאחר הבחירות ב-1980, אטוואטר עבר לוושינגטון והפך לעוזר בממשל רונלד רייגן, תחת המנהל הפוליטי אד רולינס. ב-1984 ניהל רולינס את מסע הבחירות מחדש של רייגן, ואטווטר הפך לסגן המנהל בקמפיין ולמנהל הפוליטי שלו. לימים כתב רולינס כי אטווטר ניהל מסע מלוכלך נגד המועמדת הדמוקרטית לסגנית הנשיא ג'רלדין פררו, כולל פרסום העובדה שנגד הוריה של פררו הוגשו כתבי אישום בשנות ה-40 על הימורים לא חוקיים. רולינס תיאר את אטווטר כ"חסר רחמים", "אולי נורת' בבגדים אזרחיים".

אטווטר הפך לשותף בכיר בחברת הייעוץ הפוליטי "בלאק, מנפורט, סטון וקלי" למחרת הבחירות לנשיאות ב-1984.

במהלך שנותיו בוושינגטון, אטווטר התייצב לצידו של סגן הנשיא ג'ורג' בוש האב, שבחר באטווטר לנהל את הקמפיין שלו לנשיאות ב-1988.

### בחירות 1988
[שמאל|ממוזער|אטווטר עם [משפחת בוש בליל הבחירות 1988]]
ממוזער|לי אטווטר ב"ג'אם" עם הנשיא ג'ורג' בוש האב בנשף ההשבעה לנשיאות ב-21 בינואר 1989
הקמפיין המפורסם ביותר של אטווטר היה במהלך הבחירות לנשיאות ב-1988, כאשר שימש כמנהל הקמפיין של המועמד הרפובליקני ג'ורג' ה.וו. בוש שנודע בשם "סוגיית וילי הורטון". וילי הורטון היה אסיר שהורשע ברצח מדרגה ראשונה ויצא לחופשת סוף שבוע מהכלא במסגרת תוכנית שאימץ המועמד הדמוקרטי דוקאקיס. התכנית התקבלה בתקופתו של המושל הרפובליקני פרנסיס סרג'נט ב-1972, אך בשנת 1976 הטיל דוקאקיס וטו על הצעה של בית המחוקקים של מסצ'וסטס להגביל את התכנית ולאסור חופשות לרוצחים מדרגה ראשונה. וילי הורטון, שריצה מאסר עולם על רצח בכוונה תחילה בדקירה של נער במהלך שוד, שוחרר לחופשת סוף שבוע זמן קצר לאחר החלטתו של דוקאקיס. במהלך החופשה חטף הורטון זוג צעיר, עינה את הגבר ואנס שוב ושוב את האישה. הורטון הפך למוקד הקמפיין של אטווטר נגד דוקאקיס, לאחר שאל גור, שהתמודד גם הוא בבחירות המקדימות לנשיאות, העלה לדיון את נושא החופשות לרוצחים, אם כי לא התייחס ספציפית להורטון. הקמפיין שהתמקד בהורטון חיזק את הדעה הרווחת כי דוקאקיס היה ליברלי מדי, בניגוד לתדמית המתונה שבה ניסה למתג את עצמו, וסייע לבוש לצמצם פער של 17% בסקרים מול דוקאקיס. בבחירות עצמן ניצח בוש בפער גדול גם בהצבעות האלקטורים וגם בהצבעת הציבור.
שמאל|ממוזער|אטווטר בהופעה בטקס ההשבעה של ג'ורג' בוש ב-1989

### יו"ר הוועדה הלאומית הרפובליקנית
לאחר הבחירות מונה אטווטר ליושב ראש הוועדה הלאומית הרפובליקנית (RNC). זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד התפטר יושב ראש בית הנבחרים הדמוקרטי ג'ים רייט ובמקומו נכנס לתפקיד טום פולי. בו ביום הפיץ ה-RNC לאנשי הקונגרס הרפובליקנים ולראשי המפלגה במדינות תזכיר שכותרתו "טום פולי: מחוץ לארון הליברלי". התזכיר השווה את ההצבעות של פולי לזה של חבר הקונגרס ההומו המוצהר ברני פרנק, תוך רמיזה שגם פולי היה הומו. את התזכיר יצרו מנהל התקשורת של RNC, מארק גודין, וניוט גינגריץ', שגם ניסה לשכנע מספר כתבים לפרסם אותו. התזכיר זכה לגינוי חריף מצד שתי המפלגות. מנהיג הסנאט הרפובליקני בוב דול, למשל, אמר בנאום בלשכת הסנאט, "זו לא פוליטיקה. זה זבל". אטוואטר הגן בתחילה על ההחלטה לפרסם את התזכיר, אולם לאחר כמה ימים טען כי לא אישר את תוכנו. בלחץ של בוש פיטר אטווטר את גודין, ומינה במקומו את בי ג'יי קופר.

לאחר ניצחונו של בוש, אטווטר התמקד בארגון מסע יחסי ציבור נגד מושל ארקנסו ביל קלינטון, שאטווטר ראה בו איום פוטנציאלי ממשי על בוש בבחירות לנשיאות ב-1992. גם לאחר שחלה, הביע אטווטר תמיכה בטומי רובינסון כמועמד המפלגה הרפובליקנית בבחירות למשרת המושל מול קלינטון, אך רובינסון הפסיד את הפריימריז לשפילד נלסון.

בשנת 1989, אטווטר הפך לחבר במועצת הנאמנים של אוניברסיטת הווארד, אחת האוניברסיטאות שנוסדו כאוניברסיטאות לשחורים בלבד לפני 1964. מינויו עורר התנגדות בקרב הסטודנטים ששיבשו את חגיגות יום השנה ה-122 של הווארד ובסופו של דבר השתלטו על בניין המינהלה של האוניברסיטה. אטווטר נאלץ להתפטר, וכמותו גם נשיא האוניברסיטה ג'יימס אי צ'יק.

## קריירה מוזיקלית

ב־1988 פתחו אטווטר וכמה מחבריו בארלינגטון את מסעדת Red Hot & Blue. המסעדה, שהפכה מאז לרשת, הגישה ברביקיו בסגנון ממפיס והשמיעה מוזיקת בלוז מממפיס.

ב-1990 הקליט אטווטר אלבום עם בי בי קינג ואומנים נוספים בשם Red Hot & Blue. הוא גם הופיע עם הלהקה של פול שייפר בתוכנית הלילה של דייוויד לטרמן.

## חיים אישיים
[שמאל|ממוזער|אטווטר ואשתו, סאלי, עם [נשיא ארצות הברית|הנשיא רונלד רייגן ואשתו, הגברת הראשונה ננסי רייגן ב-1984]]
[שמאל|ממוזער|אטווטר מברך את [נשיא ארצות הברית|הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש ב-1990]]
אטווטר התחתן עם סאלי דנבר (1951–2021) בשנת 1978. נולדו להם שלושה ילדים – שרה לי, אשלי פייג' וסאלי תאודוסיה. אלמנתו התמודדה לתפקיד מפקחת על החינוך בדרום קרוליינה ב-2014, וזכתה לתמיכתו של הנשיא לשעבר ג'ורג' הרברט ווקר בוש.

ב-5 במרץ 1990 קיבל אטווטר התקף במהלך ארוחת בוקר לגיוס כספים עבור הסנאטור פיל גראם רופאיו גילו אסטרוציטומה בדרגה 3, צורה אגרסיבית של סרטן המוח, באונה הקדמית הימנית שלו. הוא עבר ברכיתרפיה, שהייתה אז טיפול חדשני במרכז הרפואי מונטיפיורי בניו יורק, ולאחריה הקרנות בבית החולים האוניברסיטאי ג'ורג' וושינגטון בוושינגטון הבירה. הטיפול הותיר אותו משותק בצדו השמאלי, פגע בשמיעה שלו, וגרם לנפיחות בפניו ובגופו.

### המרה לקתוליות ובקשת מחילה
בחודשים לאחר שהתבררה חומרת מחלתו, אמר אטווטר כי המיר את דתו לקתוליות, בעזרתו של הכומר ג'ון הארדון וכחלק מתהליך של בקשת מחילה, פרסם מספר מכתבים כתובים לאנשים שהתייצב מולם במהלך הקריירה הפוליטית שלו. במכתב מ-28 ביוני 1990 לטום טרניפסיד, הוא הצהיר כי מתוך כל מה שקרה בקריירה שלו, אחת מנקודות השפל שלו הייתה הרמיזה לגבי הטיפולים שעבר בצעירותו. הוא כתב "המחלה שלי לימדה אותי משהו על טבע האנושות, אהבה, אחווה ומערכות יחסים שמעולם לא הבנתי, וכנראה גם לא הייתי מבין. מנקודת מבט זו, יש אמת וטוב בכל דבר." במאמר למגזין לייף בפברואר 1991 התנצל אטווטר גם בפני מייקל דוקאקיס על "האכזריות הבוטה" של מערכת הבחירות לנשיאות ב-1988.

### מוות
אטווטר מת ב-29 במרץ 1991 מגידול במוח. הוא היה בן 40. הלווייתו נערכה בקתדרלת טריניטי בקולומביה, דרום קרוליינה, וטקס אזכרה נערך גם בקתדרלה הלאומית של וושינגטון ב-4 באפריל 1991.

### מורשתו
סידני בלומנטל שיער שאילו היה אטווטר חי, היה מנהל בבחירות 1992 מסע בחירות מוצלח יותר לבחירתו מחדש של בוש מאשר הניסיון הכושל של הנשיא המכהן מול ביל קלינטון ורוס פרו.

ב-2008 יצא הסרט התיעודי "בוגי מן: סיפורו של לי אטווטר"  המתעד את הקריירה הפוליטית של אטווטר.

ב-2019 דמותו של אטווטר, בגילומו של דסטין סיווי, הופיעה בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "עבור כל האנושות" המציגה היסטוריה חלופית.

ב-2022 הוזכרה בקשת המחילה של אטווטר מווילי הורטון בפרק של הסדרה "הטובות לקרב".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:יושבי ראש הוועדה הרפובליקנית הלאומית
קטגוריה:יועצים פוליטיים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1991