open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גנון כחול

**גנון כחול** וכן **גנון לבן סנטר** (שם מדעי: *Cercopithecus mitis*) הוא מין של קוף בינוני מסוג גנון החי ברחבי אפריקה.

## מאפיינים
הגנון הוא בעל פרווה אפורה עם שערות לבנות ולעיתים חום-זית. הפנים בעלות שערות כחולות מהם קיבל את שמו והוא בעל ציצה זהובה מעט, פנים כהות, אף כחלחל וגפיים וזנב כהים. אורכו של הגנון 50–65 ס"מ ומשקלו הממוצע 4 ק"ג בנקבות ו-8 ק"ג בזכרים.

גנון זה נפוץ יחסית והוא חי ביערות לחים וכן ביערות במבוק באזורים לחים ברחבי אפריקה המרכזית והמזרחית מאזור הבקע הסורי-אפריקני בצפון עד לאנגולה וזמביה בדרום. הוא יורד לקרקע לעיתים נדירות ומבלה את זמנו בין העצים. הוא ניזון בעיקר מעלים, פירות וחרקים וכן מחלקי צמחים אחרים או מזון מהחי.

הם חיים בחבורות של 10–40 פרטים המובלות על ידי זכר ראשי וקבוצת נקבות וצאצאים תחתיו. הזכרים הצעירים עוזבים בהתבגרם את החבורה ומנסים להקים להקה אחרת. הלהקות ידידותיות מאוד אחת לשנייה וחבריה משחקים אחד עם השני, פולים מעליהם כינים ומשחקים איתם. הקטנים משחקים יותר מהבוגרים אך גם אלה יודעים לשחק בין עצמם. עם זאת הם יעשו את זה רק עם בוגרים אחרים.

הקופים מאוימים על ידי נמרים, אריות, עיטי כתר, שימפנזות ונחשים גדולים והם עומדים על המשמר בחיפוש אחריהם. מהרגע שזקיף משמיע אזעקה כולם בורחים לעבר הענפים או אם הטורף הוא עיט, יורדים לעבר שיחים נמוכים וקוצניים. פעילת האזעקה שלהם מועילה למספר עופת כמו הקלאו החיים חברתם. הם מסתובבים גם עם מינים אחרים של קופי גנון או עם קופי קולובוס.

הגנונים אינם בסכנה אך היערות בהם הם שוכנים עלולים להיפגע וכן הבאת מיני עצים לא ילידים פוגעים גם הם ביער. סכנה נוספת נגרמת מצייד לא חוקי או מילידים הצדים לשם מזון.

## תת-מינים
לגנון הכחול שבעה תת-מינים, חלקם נמצאים במחלוקת:
*Cercopithecus mitis mitis
*Cercopithecus mitis heymansi
*Cercopithecus mitis stuhlmanni
*Cercopithecus mitis elgonis
*Cercopithecus mitis botourlinii
*Cercopithecus mitis opitsthosticus
*Cercopithecus mitis schoutedeni

המינים גנון אסקניוס (Cercopithecus ascanius), גנון סייקס (Cercopithecus albogularis), גנון דוגטי (Cercopithecus doggetti) וגנון זהוב נחשבו בעבר כתת-מינים של גנון כחול.

## גלריה

קובץ:BlueMonkey.jpg
קובץ:Cercopithecus mitis Mara 2012-08 --3.JPG
קובץ:Manyara 2012 05 29 2193 (7482073318).jpg


## קישורים חיצוניים

* גנון כחול, באתר הרשימה האדומה של IUCN

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן וולף
קטגוריה:גנונים
קטגוריה:אתיופיה: יונקים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: יונקים
קטגוריה:קניה: יונקים
קטגוריה:טנזניה: יונקים
קטגוריה:רואנדה: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם האפריקאים
גנון דיאנה

**גנון דיאנה** או **גנון לבן־סנטר** (שם מדעי: *Cercopithecus diana*) הוא מין של קוף מסוג גנון החי ביערות מערב אפריקה.

## מאפיינים
אורכו של הגנון 40–55 ס"מ, זנב באורך 50–75 ס"מ ומשקלו 4–7 ק"ג כשהזכרים גדולים מהנקבות. הגנונים הם קופים בעלי פנים ושערות חזה צבעוניים ובולטים. גנון דיאנה הוא בעל פרווה שחורה או אפורה כהה עם חזה בצורת חצי סהר בצבע צהוב בהיר, פנים אפורות עם זקן לבן וציצה קדמית דמוית "קוצים". הם בעלי בית שחי ופס על הירך לבנים אבל שאר פלג הגוף האחורי הוא חום-אדמדם.

הגנונים נפוצים בטבע רק ביערות מערב אפריקה מסיירה לאון עד חוף השנהב. הם חיים על עצים ביערות גשם ויערות הרריים ויורדים לעיתים נדירות. הם פעילי יום שבלילות מעפילים לעבר החופה ושם נחים, אם כי הם לא בונים קנים. מזונם כמו רוב הקופים הוא מגוון וכולל עלים וזרעים וכן פירות טרופיים שונים וגם חרקים. לעיתים הם אוכלים גם יצורים יותר גדולים כמו בעלי חוליות קטנים. הם עצמם פגיעים למתקפות של עיטים, נמרים ונחשים גדולים. לעיתים גם שימפנזות צדות גנונים איטיים. הגנונים חיים בחבורות שעומדות על המשמר וכשהם רואים טורף הזקיף משמיע אזעקה התלויה בסוג הטורף. הקריאות שלהם עוזרות למינים אחרים לברוח ולכן ישנם מספר עופות כמו הקלאו המסתובבים בקרבתם.

האיומים הגדולים ביותר על הגנון הם מצד האדם, בעיקר מציד ומכריתת יערות הגשם. לעיתים הם גם נדבקים ממחלות קשות המועברות מידי אנשים, מה שגם מוריד את אוכלוסייתם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:גנונים
קטגוריה:גאנה: יונקים
קטגוריה:חוף השנהב: יונקים
קטגוריה:ליבריה: יונקים
קטגוריה:סיירה לאון: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם האפריקאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
גנון רולוואי

**גנון רולוואי** (שם מדעי: *Cercopithecus roloway*) הוא מין של קוף מסוג גנון החי ביערות מערב אפריקה. הוא נחשב לעיתים לתת-מין של גנון דיאנה.
## מאפיינים
הגנון מזכיר את קרוביו אבל בעל זקן ארוך ולבן וראש שחור כמעט לגמרי. הפרווה שחורה או אפורה כהה עם שערות חזה גדולות ולבנות וכן בית שחי, זקן וציצת ראש לבנים ופלג גוף אחורי חום-אדמדם. אורכו 40–55 ס"מ, הזנב מגיע ל־50–75 ס"מ ומשקלו מגיע ל־4–7 ק"ג.

הגנונים חיים ביערות הגשם של מערב אפריקה בין הנהרות ססנדרה ופרא שבחוף השנהב וגאנה. הם קופים פעילי יום החיים בין העצים ויורדים לעיתים נדירות. בלילות הם ישנים על ענפים גבוהים. הם יצורים חברותיים הנעים יחדיו בחבורות של 15–30 פרטים ומתפזרים בשטח לאכול. הם אוכלי כל וניזונים בעיקר מפירות וחרקים בתוספת עלים, פרחים, זרעים וביצים. הם אוכלים חלקי צמחים מיותר מ-130 מינים שונים ביער, כולל מטפסים ואפיפיטים.

הם חיים בלהקות בראשות כמה זכרים שסביבם עד 10 נקבות עם צאצאים. הזכרים הצעירים כשהם מתבגרים עוזבים להקים להקה משלהם אך הנקבות נשארת בלהקה בבגרותם. תוחלת חייהם בטבע היא עד 20 שנה ובשבי עד 30 שנה.

הגנונים עלולים להיטרף על ידי נמרים, עיט כתר ונחשים גדולים. הם שומרים מענף גבוה ופולטים אזהרה כשהם מבחינים באויב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן כריסטיאן דניאל פון שרבר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1774
קטגוריה:גנונים
קטגוריה:גאנה: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם האפריקאים
פיצויי מלחמה

**פיצויי מלחמה** הם פיצויים המשולמים על ידי צד אחד או יותר ליתר הצדדים לאחר מלחמה בין הצדדים. הפיצויים מיועדים לפצות על נזקים והוצאות ובדרך כלל מוכתבים על ידי המנצחים למנוצחים. הפיצויים יכולים לבוא לידי ביטוי בתשלומים או בהעברת בעלות על טובין, אך לא בהעברת ריבונות על טריטוריות.

הנוהג לחייב מנוצחים בפיצויי מלחמה קיים עוד מימי קדם, אלכסנדר מוקדון גבה פיצויי מלחמה וקרתגו שילמה לרפובליקה הרומית פיצויי מלחמה לאחר המלחמות הפוניות.

תשלום פיצויי מלחמה מוטל רק כשיש צד מנצח וצד מנוצח, אם אין הכרעה ברורה, כמו במלחמת איראן–עיראק, לא נקבעו תשלומי פיצויי מלחמה, למרות שהיו נזקי מלחמה גדולים מאוד.

## דוגמאות בהן הוטלו פיצויי מלחמה משמעותיים
בהסכם שימונוסקי סין המובסת נאלצה לשלם פיצויים ליפן ולוותר לטובתה על האי פורמוזה ועל חצי-האי ליאודונג, שנמצא מדרום למנצ'וריה. בנוסף, הסכימה סין לקבל את התנאי היפני להכיר בעצמאות קוריאה.

אחרי מלחמת צרפת–פרוסיה, על פי תנאי הסכם פרנקפורט (1871) צרפת המובסת נאלצה להעביר לגרמניה את מחוז אלזס-לורן ולשלם פיצויים בגובה של 5 מיליארד פרנק. הכוחות הגרמניים נשארו בחלקים של צרפת עד שהתשלום האחרון של השיפוי שולם בספטמבר 1873, (לפני המועד המתוכנן).

אחרי מלחמת העולם הראשונה הוטל על גרמניה תשלום פיצויים כבדים, שגרמו לאינפלציה חריפה ולעליית רגשות לאומיים שהובילו לעליית המפלגה הנאצית לשלטון. בנוסף להם הוטלו בחוזה ברסט-ליטובסק תשלומי פיצויי מלחמה על רוסיה, אולם סעיף זה בחוזה בוטל באופן חד-צדדי על ידי הממשלה הבולשביקית זמן קצר לאחר מכן, ובהסכם רפאלו (1922) הדרישה לפיצויים בוטלה רשמית. ובחוזה ניי הוטל על בולגריה לשלם פיצויים לרומניה, לממלכת יוגוסלביה וליוון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
לענה שיחנית

**לענה שיחנית** (שם מדעי: *Artemisia arborescens*; ידועה גם בעברית (מתעתיק ערבי) כשִׁיבָּא או שִׁיבָּה) הוא מין של לענה, הגדל בר באזורי המזרח התיכון ובכלל זה ארץ ישראל, ועליו משמשים כתבלין מוסף לחליטות תה.

## מאפיינים
לענה שיחנית היא שיח בגובה של כ-50 ס"מ או מעט יותר, המורכב מגבעולים רבים ועגולים עם קליפה דקה הנקלפת בקלות. העלים גזורים עם שפת עלה מפורצת, צבע כסוף כחלחל ולהם ריח וטעם חזק ומריר. הפרחים הם קרקפות קטנות הפורחים בגוון צהוב. הלענה השיחנית מואבקת על ידי דבורים.
## תפוצה
הלענה השיחנית גדלה בר בצפון הארץ, ויש מקורות הטוענים כי היא פליטת תרבות שהובאה מאירופה בימי הצלבנים. היא מגודלת בכל הארץ בגינות כצמח תבלין ומשגשגת היטב באדמה קלה ומנוקזת היטב.
## אלרגניות
לענה שיחנית היא אלרגנית לפי הספרות הבוטנית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1763
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אלרגניים
קטגוריה:עשבי תיבול
זסלון (יחידה)

**יחידת "זסלון" למטרות מיוחדות** (ברוסית: **Отряд специального назначения «Заслон»**; רשמית מכונה בשם "מחלקה 7 של שירות ביון החוץ של רוסיה") היא יחידת עילית בסוכנות הביון הרוסית שהוקמה במרץ 1997 על פי צו נשיאותי חשאי של בוריס ילצין שהסמיך את ראש המודיעין להפעיל יחידת עילית מעבר לגבולות המדינה.
## רקע
אין מידע רב זמין על אופי היחידה והיא ידועה כחשאית מאוד אך מהמעט שפורסם ידוע כי היחידה החלה לפעול בשנת 1998 והיא כפופה למרכז לביטחון פנים של סו"ר ובין מטרותיה מהווים: אבטחת נציגויות דיפלומטיות של רוסיה בחו"ל, אבטחת דיפלומטים ואישים בכירים בעת ביקורם באזורי סכסוך ומבצעי פינוי אזרחים רוסיים משטחי מחלוקת.

זאת יחידת עילית רוסית העוסקת בטיפול במצבי בני ערובה רגישים מחוץ למדינה, תגובה להשתלטויות עוינות על מתקנים ממשלתיים מחוץ לרוסיה וכאמור אבטחת בכירים בביקור באזורי סכסוך. היחידה מהווה ליורשת יחידת זניט של הקג"ב שפעלה במלחמת אפגניסטן בשנת 1979 ויחידת וימפל, שפעלה בעבר תחת הקג"ב וביצעה משימות חשאיות בחו"ל החל משנת 1983 ועד לשנות ה-90, עת הוכפפה לפס"ב.
## ראו גם
*האגף לפעולות מיוחדות
*שירות הביטחון הדיפלומטי
*שירות הביטחון הפדרלי
*קג"ב
*סו"ר

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר הכוחות המיוחדים הרוסיים

קטגוריה:רוסיה: יחידות עילית
קטגוריה:שירות ביון החוץ של רוסיה
אידה (אסטרואיד)

**אידה** (שם מלא: **243 אידה**; באנגלית: **243 Aida**) הוא אסטרואיד ממשפחת קורוניס שנמצא בחגורת האסטרואידים. התגלה ב-29 בספטמבר 1884 על ידי האסטרונום האוסטרי יוהאן פאליזה ונקרא על-שם הנימפה מהמיתולוגיה היוונית שגידלה את זאוס בכרתים. אידה מקוטלג כאסטרואיד מסוג S, שהוא הנפוץ ביותר בחלק הפנימי של חגורת האסטרואידים, הקרוב למאדים. ב-28 באוגוסט 1993 ביקרה אותו הגשושית גלילאו בדרכה לצדק. היה זה האסטרואיד השני בו ביקרה חללית והראשון שנמצא לו אסטרואיד אחר כלווין טבעי - דקטיל .

ככל האסטרואידים בחגורה, מסלולו נמצא בין מאדים לצדק. זמן ההקפה הוא 4.84 שנים וזמן הסיבוב 4.63 שעות. קוטרו הממוצע הוא 31.4 ק"מ. הוא מורכב כנראה משני גופים שמימיים הקרויים אזור 1 ואזור 2 וביניהן 'מותן'. צורתו מאורכת ואיננה צורה גאומטרית פשוטה. פניו הן בין המצולקות ביותר במערכת השמש על ידי מכתשים בגדלים וגילאים שונים. משום כך הן מכוסות רגולית בעומק הנע בין 50 ל-100 מטר. הרכב הרגולית הוא סוגי סיליקט: אוליבין ופירוקסן. מכתשים מפגיעות נוספות בעתיד ייווצרו בהכרח על מכתשים קיימים.

ירחו של אידה, דקטיל, התגלה על ידי אן הַרץ', חברה בצוות שבדק את התמונות ששידרה גלילאו. הוא נקרא על שם הדמויות המיתולוגיות היווניות, הדאקטילים , ששכנו בהר אידה. מסלולו סביב אידה לא הוגדר במדויק, אך מגבלות פיזיקליות של מסלולו האפשרי אפשרו לקבוע באופן גס את צפיפותו. כך התגלה שהוא חסר מינראלים מתכתיים. דקטיל ואידה חולקים מאפיינים רבים ולכן נראה שיש להם מוצא משותף.

לאור הנתונים מגלילאו, נמדדה המסה של אידה וגדלה ההבנה באשר לגאולוגיה של אסטרואידים מסוג S. מהממצאים אפשר להסיק שאסטרואידים אלה הם המקור למטאוריטים כונדריטיים (מטאוריטים העשויים מסלע ראשוני ולא מפחמן או מתכת).

ימין|ממוזער|250px|מכתש פינגאל על אידה שרוחבו הוא 1.5 ק"מ
מרכז|ממוזער|250px|תמונות מגלילאו במעופה החל מ-5.4 שעות לפני הנקודה הקרובה ביותר לאידה הסובבת על צירה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חגורת האסטרואידים
מדלן דה מלמסטר

**מדלן דה מלמסטר** (בפלמית: **Madeleine De Meulemeester**; 1904 – 1996) הייתה עורכת דין, פעילה בתנועת הצופים העולמית וחסידת אומות העולם מבלגיה.

## קורות חיים
דה מלמסטר נולדה בברוז'. היא למדה משפטים באוניברסיטה החופשית של בריסל וקיבלה תואר דוקטור. היא הייתה שותפה בייסוד מספר ארגוני נשים וארגונים חברתיים בבלגיה.

לאחר כיבוש בלגיה בידי הגרמנים השתתפה דה מלמסטר עם אחותה בארגון התנגדות לגרמנים ובהסתרת יהודים, בהם מבוגרים ותינוקות. הן אף הקימו תחנת רדיו מחתרתית ששידרה שידורים מחתרתיים במהלך המלחמה.

### פעילותה להצלת יהודים בתקופת השואה
בנובמבר 1942 הוסתר גבריאל צימרמן בן ה-11 בביתן של מדלן ומרסל דה מלמסטר שהתגוררו באותה עת בבריסל. מאוחר יותר העבירו השתיים את אחיו הקטן של צימרמן, אדוארד, למסתור אצל אחיהן ז'ורז', ליד ברוז'. הן שינו את שם משפחתו והציגוהו כיתום מאזורי ליאז' שהופצצו, אך השאירו ליד מיטתו ספר תפילות יהודיות, כדי להקל על תחושת הבדידות שחש לאחר ניתוקו ממשפחתו, וזאת למרות הסכנה הברורה שבכך. האחיות דה מלמסטר הרשו לגבריאל להיפגש עם אחיו הקטן אדוארד, אך לא מסרו לו היכן מוסתר אדוארד, למען ביטחונם של השניים. דה מלמסטר העבירה את גבריאל למקום מסתור אחר, בבריסל, למען ביטחונו, שם נשאר עד השחרור בספטמבר 1944. הורי הילדים נעצרו במאי 1944 והאב נספה בבוכנוואלד.

כמו כן סייעה מדלן דה מלמסטר להצלתם של ילדים יהודים נוספים על ידי הסתרתם אצל קרובי משפחתה ועל ידי העברתם משם למקומות מסתור אחרים, עם גבור הסכנה לחשיפתם ולמעצרם של המסתירים והמוסתרים.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה הייתה דה מלמסטר פעילה בארגוני נשים, ארגוני צופים וארגונים קתוליים, בהן אגודת המדריכות והצופות העולמית.

היא נפטרה בשנת 1996 בכפר לינסה (Lincé), 30 ק"מ מדרום למסטריכט.

ב-1999 הוכרה מדלן דה מלמסטר בתור חסידת אומות העולם.

בשנת 2001 הוכרו גם ארבעה מבני משפחתה של דה מלמסטר כחסידי אומות העולם, בהם ז'וזאן סיגאר ובעלה של ז'וזאן, שהיה אחיה של מדלן דה מלמסטר.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:בלגיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:עורכות דין בלגיות
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה החופשית של בריסל (1834–1969)
קטגוריה:מצילים בשואה: בלגיה
קטגוריה:בוגרות תנועת הצופים
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים
קטגוריה:ילידות 1904
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1904
קטגוריה:נפטרות ב-1996
קטגוריה:נפטרים ב-1996
נג'יפ פאזיל קיסקורק

**אֲהְמֶט נַגִ'יפּ פַאזִיל קִיסַקוּרֶק **(בטורקית: **Ahmet Necip Fazıl Kısakürek**, 1983 – 1904) היה משורר, נובליסט, מחזאי ופעיל אנטישמי טורקי. הוא מוכר גם בראשי התיבות ***NFK***. הוא ייסד אידאולוגיה סונית קיצונית השואפת להחזיר את גדולת האימפריה העות'מאנית ולייסד חליפות סונית במזרח התיכון.
נשיא טורקיה, ארדואן פרסם כי הוא, וגישתו האנטישמית היוו עבורו "מקור השראה".

## אנטישמיות
להצדקת האידאולוגיה האנטישמית שלו, קיסקורק התייחס ליהודים בתור הגורם המשחית המוטמע בתרבות המערבית ותיאר אותם כ"מקור המרקסיזם והקפיטליזם". לטענתו היהודים אחראיים למלחמות הפנים מוסלמיות ולנפילת האימפריה העות'מאנית. כתביו כוללים תרגום של הפרוטוקולים של זקני ציון ומהללים את הנרי פורד על סדרתו האנטישמית "היהודי הבינלאומי".

המיליציה הסונית "חזית הפושטים האסלאמיים של המזרח הגדול" , שהוקמה במטרה להגשים את האידאולוגיה "בּוּיוּק דוֹגוּ" ("Büyük Doğu", תרגום "המזרח הגדול") של נג'יפ פאזיל, שואפת להקמת ח'ליפות סונית במזרח התיכון והיא עוינת במוצהר את הנוצרים, השיעים, האלווים והיהודים. הארגון, הרואה בו "מייסד רוחני", ביצע בין השנים 1990–1994 כ-90 פיגועים.

## קישורים חיצוניים

* www.nfk.com.tr - אתר המוקדש לנג'יפ פאזיל 
* Erdogan’s Muse: The School of Necip Fazil Kisakurek, באתר WorldAffairsJournal
* לקריאה נוספת : הספר "פענוח האנטישמיות החדשה, (עמוד 59), באתר GoogleBooks

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרים טורקים
קטגוריה:הוגי דעות ומנהיגים אנטישמים
קטגוריה:ילידי 1904

קטגוריה:טורקים שנפטרו ב-1983
בקבוק צוואר-קוד

ממוזער|248x248px|בקבוק צוואר-קוד.
**בקבוק צוואר-קוד** הוא סוג של בקבוק המשמש לאחסון משקאות מוגזים.

## היסטוריה
בשנת 1872, יצרנית המשקאות הקלים הבריטית היראם קוד מקמברוול, לונדון, תכננה ורשמה פטנט על בקבוק שעוצב במיוחד עבור משקאות מוגזים.

## הבקבוק
בקבוק הקוד תוכנן כך שהוא כולל גולה ודיסקית או אטם גומי בצווארו. את הבקבוקים ממלאים כשהם הפוכים, והלחץ של הגז דוחף את הגולה כנגד הדיסקית ואוטם את הבקבוק. הבקבוק עוצב בצורתו המיוחדת כדי לספק תא שעליו הגולה נדחפת כשהבקבוק נפתח. דבר זה מונע מהגולה לחסום את צוואר הבקבוק בעת מזיגת המשקה.

## פופולריות
[ממוזער|274x274px|[בנטה בבקבוק צוואר-קוד.]]
זמן קצר לאחר השקתו, הבקבוק הפך למאוד פופולרי בתעשיית המשקאות הקלים ותעשיית הבירה, בעיקר באירופה, אסיה ואוסטרליה, למרות שחלק משותי המשקאות האלכוהוליים לא אהבו את הבקבוק.

הבקבוקים יוצרו באופן קבוע במשך עשרות שנים, אך השימוש בהם ירד בהדרגה. מכיוון שהילדים ניפצו את הבקבוקים כדי להשיג את הגולות, בקבוקים במצב טוב הפכו לפריט אספנות, במיוחד בבריטניה. בקבוק צוואר-קוד בצבע קובלט יכול להמכר היום במאות לירות שטרלינג במכירה פומבית.

העיצוב של בקבוק הקוד נמצא בשימוש היום אצל החברה היפנית רמונה ובמשקה ההודי בנטה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בקבוקים
פופקורן קרמל

250px|ממוזער|שמאל|פופקורן קרמל
**פופקורן קרמל** הוא ממתק אמריקאי עשוי פופקורן המצופה בסוכר או בדבשה המבוססת על קרמל. בדרך כלל תמיסת הסוכר או הסירופ מחוממים עד שהם משחימים ומתעבים, כך שהם הופכים לקרמל. קרמל חם זה מעורבב לאחר מכן עם פופקורן קלוי ומונח להיתקררות. לפעמים משתמשים במדחום מיוחד להכנת ממתקים, מכיוון שהכנת הקרמל דורשת זמן ומיומנות כדי לא לשרוף את הסוכר. התהליך יוצר חטיף מתוק. בגרסאות מסוימות, לאחר ציפוי בשוקולד, מוכנס הפופקורן לתנור כדי להפוך את הממתק לפריך. תערובות של פופקורן קרמל לפעמים מכילות אגוזים, כגון בוטנים, אגוזי פקאן, שקדים, או אגוזי קשיו.

## היסטוריה
התאריך שבו שולבו פופקורן וקרמל הוא כנראה לקראת סוף המאה התשע עשרה, כשפופקורן עם דבשה הוצג בתערוכה העולמית של שיקגו בשנת 1893 על ידי קרקר ג'ק.

## סוגים אחרים של פופקורן בטעם מתוק
סוגים מסוימים של פופקורן מצופים בסוכר לבן, ומועדפים על פופקורן הקרמל המסורתי בשל טעמם הקל. לפעמים מוסיפים חומרי טעם וריח טבעיים או מלאכותיים לסירופ החם של הפופקורן, כגון: תות, אבטיח, קוקוס, תפוח ירוק, שוקולד או אוכמניות. אך לעיתים קרובות טעמים אלו קיימים רק בחנויות ממתקים המתמחות בפופקורן.

## ראו גם
* שלווה - ממתק ישראלי הדומה לפופקורן קרמל, עשוי חיטה תפוחה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ממתקים
קטגוריה:מאכלי ליל כל הקדושים
כף אהבה

[alt=Welsh carved wooden lovespoon with hearts, lock and wheel. There are five design elements, three hearts which also form the bowl and the ring of the spoon. Between these are a wheel and a padlock.|ממוזער|[כף אהבה וולשית, עם לב מנעול וגלגל.|462x462px]]
**כף אהבה** היא כף מקושטת עשויה מעץ שניתנת באופן מסורתי כמתנה בעלת כוונות רומנטיות. הכף בדרך כלל מעוטרת בסמלים של אהבה, ונועדה להציג את הכישרון של המגלף. בשל העיצובים המורכבים, כפות אהבה לא משמשות באופן מעשי אלא רק כפרטי מלאכה מקושטים.

## מוצא
כפות אהבה הן מלאכה מסורתית שהתחילה כבר במאה ה-17. במשך הדורות הכפות נעשו יותר ויותר קישוטיות, כתוצאה מכך הן איבדו את השימוש המעשי שלהן והפכו לפריט קישוטי לתלייה על הקיר.

כף האהבה הידועה הכי עתיקה מוצגת במוזיאון הלאומי להיסטוריה בסנט פגנז  ליד קארדיף, והיא מתוארכת לשנת 1667, למרות שהאמונה הרווחת היא שהמסורת התחילה הרבה לפני.

## סמלים
כף האהבה ניתנה לאישה צעירה על ידי מחזרה. דבר זה היה חשוב לאבי הנערה משום שכך יכל לראות שהאיש יכול לדאוג למשפחתו ולעבוד עם עץ.

מלחים לעיתים קרובות גילפו כפות אהבה במהלך מסעותיהם הארוכים, ולכן לעיתים קרובות הם שילבו עוגנים וספינות בכף.

לסמלים מסוימים היו משמעויות ספציפיות: שרשרת לרצון להיות ביחד לנצח, פרסה למזל, צלב לאמון, פעמונים לנישואים, לבבות לאהבה, יהלום סימל עושר או מזל טוב, פרח לחיבה, דרקון להגנה, גלגל כדי לתמוך בנאהב ומנעול לביטחון. כדורים הכלואים בתוך כלוב סימלו את מספר הילדים שהגבר קיווה לגדל. גילופים מסובכים יותר, כמו שרשראות, היו הפגנה של המיומנות של הגלף בנוסף למשמעותם הסמלית.

למרות שכף האהבה הוולשית היא המפורסמת ביותר, יש גם מסורות של כפות אהבה בסקנדינביה ובחלקים אחרים של מזרח אירופה, שיש להם סגנונות וטכניקות ייחודיים לכפות אהבה.

היום ניתנות כפות האהבה כמתנות נישואים, יום השנה, יום הולדת, מתנות לתינוק, חג המולד, או מתנות ליום ולנטיין, ורואים אותן בעיקר כאומנות עממית.

## כף נישואים
ממוזער|כפית נשואים נורווגית.
בנורווגיה, באותם הימים, זוגות שזה עתה נישאו אכלו עם כפיות מחוברות שסימלו את נישואיהם. לעיתים קרובות הכפיות והשרשרת היו עשויות מחתיכת עץ אחת, תוך שימת דגש על הגילוף.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אהבה
קטגוריה:מנהגי נישואים
אהבה
קטגוריה:חפצים טקסיים
שיתוק הגפיים התחתונים

**שִׁתּוּק הַגַּפַּיִם הַתַּחְתּוֹנִים** (**פָּארַאפְּלֶגְיָה**, **paraplegia**) הוא שיתוק – איבוד יכולת התנועה או חישה – בשתי הרגליים. שיתוק זה יכול להיגרם כתוצאה מפגיעה בחוט השדרה או ממומים מולדים הפוגעים במרכיבים העצביים בתעלת השדרה, כגון ספינה ביפידה. השיתוק יכול להיות מגובה חוליות החזה, המותניים או העצה כלפי מטה, אולם כאשר הוא כולל גם את הגפיים העליונים, הוא נקרא שיתוק ארבעת הגפיים.

## סיבות
נהוג לסווג את הסיבות לשיתוק לפי שיתוק חריף ולכרוני, כאשר הכרוני נחלק לכזה המתחיל בילדות ולכזה המתחיל בבגרות. הסיבה הנפוצה ביותר לשיתוק חריף של הגפיים התחתונים היא חבלה לחוט השדרה. על פי רוב החבלה מערבת שבר או פריקה של החוליות. סיבות אחרות לפגיעה בחוט השדרה כוללות איסכמיה של חוט השדרה, למשל כתוצאה מאוטם בעורק עמוד השדרה הקדמי או מחסימה שלו, וכן דימום לחוט השדרה.

שיתוק כרוני של הגפיים התחתונים במבוגרים נובע לרוב מטרשת נפוצה או מגידול הלוחץ על חוט השדרה. מלבד זאת ישנן סיבות רבות העלולות לגרום לשיתוק מסוג זה, בהן סיבות מבניות, ניווניות וזיהומיות. לעומת זאת, בילדים יכול לנבוע השיתוק משיתוק מוחין, ממומים מולדים או ממחלות תורשתיות הפוגעות במערכת העצבים או במערכת התנועה.

## תסמינים וסימנים
מלבד איבוד יכולת התנועה בגפיים התחתונים ואיבוד התחושה בהם, יכול שיתוק הגפיים התחתונים לערב גם אי-נקיטת שתן ואי-נקיטת צואה, וכן הפרעה בזקפה, בשל המעורבות של חוט השדרה בעצה. כאשר הפגיעה בחוט השדרה היא ברמת העצב המניע העליון יתאפיין השיתוק בטונוס עוויתי ובהחזרים גידיים מוגברים. כאשר הפגיעה בחוט היא ברמת העצב המניע התחתון, יתאפיין השיתוק בטונוס רפה ובדלדול של השרירים.

## טיפול
הטיפול המידי בשיתוק הגפיים התחתונים, כאשר הוא מתרחש באופן חריף, למשל בעקבות חבלה גופנית, תלוי בסיבת הפגיעה. למשל, טיפול בסטרואידים נועד להפחית את הבצקת המתרחשת בשעות הראשונות לאחר חבלה לחוט השדרה, וכך למזער את הנזק הנגרם לחוט.

מטרת הטיפול ארוך הטווח באנשים עם שיתוק של הגפיים התחתונים היא השגת תפקוד ועצמאות עד כמה שניתן. במסגרת השיקום נלמדת מיומנות ההתניידות בכיסא גלגלים החשובה לעצמאות בניידות. בשיקום ממלאים תפקיד גם בעלי מקצוע פארא-רפואיים כגון פיזיותרפיסטים ומרפאים בעיסוק.

## סיבוכים
שיתוק של הגפיים התחתונים גורם לירידה בניידות, ירידה אשר עלולה להביא להתפתחות של פצעי לחץ, פקקת ודלקת ריאות. פיזיותרפיה ושימוש באמצעי עזר לניוד עשויים להפחית את שיעור הסיבוכים בקרב משותקי הגפיים התחתונים.

## ראו גם
* תסמונת זנב הסוס
* תסמונת בראון-סקאר

## לקריאה נוספת
* Ropper AH, Samuels MA, Klein JP. Chapter 3. Motor Paralysis. In: Ropper AH, Samuels MA, Klein JP. eds. **Adams & Victor's Principles of Neurology**, 10e. New York, NY: McGraw-Hill; 2014.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שיתוק מוחין ותסמונות שיתוק
קטגוריה:נכות
ז'וזאן סיגאר

שמאל|ממוזער|200px
**ז'וזאן סיגאר** (בצרפתית: **Josane Sigart**; 7 בינואר 1909, בריסל – 20 באוגוסט 1999) הייתה שחקנית טניס, זוכת אליפות וימבלדון וחסידת אומות העולם מבלגיה.

## קורות חיים
### קריירת טניס
ז'וזאן סיגאר הייתה שחקנית טניס פעילה בשנות העשרים והשלושים. בשנים 1928, 1929, 1931, 1932, 1936 ו-1946 זכתה באליפות בלגיה בטניס לנשים. בשנת 1932 זכתה באליפות וימבלדון בטניס, בקטגוריית זוגות נשים, והגיעה לגמר בקטגוריית זוגות מעורבים. בשנה זו דורגה עשירית בעולם על ידי ווליס מאיירס .

### פעילותה להצלת יהודים בתקופת השואה
סיגאר הייתה אשתו של ז'אן דה מלמסטר (אחיה של חסידת אומות העולם מדלן דה מלמסטר). באפריל 1943, בתקופת הכיבוש הגרמני בבלגיה, העבירה מדלן לז'וזאן סיגאר ולבעלה ילד יהודי בן חמש בשם ז'קי בורז'יקובסקי (לימים ג'קי ברקן), אותו הסתירו ז'וזאן ובעלה מפני שלטונות הכיבוש הגרמניים, למרות שהיו להם שני ילדים משלהם ולמרות עונשי המוות שהיו צפויים למסתירי יהודים. ז'קי הוסתר בביתה של סיגאר במשך שנה, עד שהועבר מהבית לביתם של מסתירים אחרים, עקב חשד שדבר הסתרתו שם התגלה ועקב הסכנה שהייתה צפויה לו ולמסתיריו. במשך השנה בה הסתירה סיגאר את הילד, היא דאגה לחינוכו ולטיפול בו.

לאחר המלחמה ב-1946 איתר קרוב משפחה את הילד ג'קי. הוא הגיע לארץ, והתחנך תחילה בבני עקיבא ואחר כך בשומר הצעיר. הוא הפך לבמאי סרטים בטלוויזיה החינוכית, פרסם ספר אוטוביוגרפי ושני ספרי שירה, ונפטר ב-2014 בגיל 76. 

#### הכרה
ב-2001 הוכרה ז'וזאן סיגאר על ידי יד ושם בתור חסידת אומות העולם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בלגיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: בלגיה
קטגוריה:ילידות 1909
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1909
קטגוריה:נפטרות ב-1999
קטגוריה:נפטרים ב-1999
נענע הכדורים

**נַעְנַע הַכַּדּוּרִים** (שם מדעי: *Mentha pulegium*, באנגלית: Pennyroyal) היא צמח עשבוני רב-שנתי בסוג נענע ממשפחת השפתניים הגדל בר באירופה, צפון אפריקה והמזרח התיכון. היא אחת משלשה מיני הנענע הגדלים בר בארץ ישראל (נענע המים ונענע משובלת). מין זה נפוץ באזור רמת הגולן, עמק הירדן העליון, בעמקים, הרי יהודה, השרון, שפלת יהודה ובקעת הירדן.

הצמח משמש כעשב תבלין מאז העת העתיקה, לרוב לצד עשבי תיבול כמו אזוב מצוי וגד השדה, אך בתקופה המודרנית פחת השימוש בו באירופה.

שמן אתרי המופק ממנו ידוע כרעיל ביותר בשל תכולת המנתופורן (Menthofuran) בו.

## מאפיינים
נענע הכדורים היא עשב רב-שנתי בגובה 20 עד 50 ס"מ, בעל קנה שורש, ארומטי מאוד, מלבין ושעיר. הגבעולים רבועים, שרועים עד זקופים, מסועפים וצבעם יכול להיות סגול או ירוק. הוא מכה שורש לא רק מקנה השורש אלא גם ממפרקי הגבעול.

העלים, שאורכם 8 עד 20 מ"מ, נגדיים, פשוטים, רכים, בעלי פטוטרת קצרה מאוד ומכוסים בשערות פשוטות ובלוטיות המדיפות שמנים אתריים ריחניים. הטרף דמוי ביצה או מוארך, בסיסו מעוגל ומורחב, קודקודו חד עד קהה, שפתו משוננת מעט ושני צדדיו שעירים-מלבינים.

הפרחים מסודרים בתפרחת חיקית כדורית קטנה ורחבה, שגווניה ורוד או לילך או סגול וקוטרה 1 עד 1.5 ס"מ. על כל גבעול ערוכים מספר כדורי תפרחת מרוחקים זה מזה. אין חפיות.

הפרחים דו-מיניים, בעלי עטיף כפול, מאוחה עלים, והם זעירים אורכם כ-7 מ"מ וצבעם סגול. עוקץ הפרח הגביע דמוי פעמון, אורכו 2.5 עד 4 מ"מ, בעל 5 שיניים שוות כמעט זו לזו בגודלן והוא מכוסה שערות בלוטיות. לוע הגביע חסום בטבעת של שערות (בשונה מנענע המים). הכותרת דמוית משפך סגול וכמעט אינה דו-שפתנית אלא בעלת 4 אונות כמעט שוות. צינור הכותרת אינו בולט מהגביע. בפרח 4 אבקנים שווים פחות או יותר, זריהם קירחים והם בולטים מן הפרח. הפרי מורכב מ-4 פרודות חומות, חלקות ומעוגלות.

נענע הכדורים שתפרחותיה הכדוריות והקטנות ערוכות לאורך הגבעול ומרוחקות זו מזו נבדלת מנענע המים שתפרחותיה הכדוריות אמיריות (בקצות הגבעול) ומנענע משובלת שתפרחותיה מוארכות.

הפריחה בחודשי הקיץ מסוף מאי עד תחילת אוקטובר.

הריבוי באמצעות זרעים ובאמצעות ייחורים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שפתניים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
אריקה טים

**אריקה טים** (בגרמנית: **Erika Timm**; נולדה ב-1934) היא בלשנית גרמנית, חוקרת יידיש מהיבטים בלשניים ופילולוגיים.

## קורות חייה
בשנת 1985 כתבה הביליטציה באוניברסיטת טריר (במחלקה ללימודים יידיים). כיום היא פרופסור אמריטה באותו מוסד. בעלה, גוסטאב אדולף בקמן, פילולוג שעוסק בשפות רומאניות, חיבר יחד איתה כמה מהספרים שכתבה.

מחקרים שכתבה עוסקים בעיקר בהיבט הפונטי, הסמנטי והמורפולוגי של היידיש העתיקה, בהשוואה בין יידיש מזרחית ליידיש מערבית, וביחסים בין יידיש לניבים גרמניים. תרומתה החשובה ביותר לנושא, הספר "Historische jiddische Semantik" (סמנטיקה היסטורית של יידיש, 2005), עליו עבדה כעשרים שנה, מתמקד בתרגומים יידיים לתנ"ך שנכתבו בין 1400 ל-1750. טים מדגימה כיצד תרגום התנ"ך ב'חדר' בתקופה המוקדמת של הופעת היידיש השפיע על עיצוב הרכיב הגרמני שבה, מוכיחה שההשפעה של הצרפתית היהודית בהקשר זה גדולה משנהוג לחשוב, ושלמעשה חלק חשוב מאוצר המילים בתרגום המקורי נמצא גם ביידיש המזרחית המודרנית המדוברת. בעברית נמצא מאמר שלה (בתרגום מגרמנית של מיכל פרץ) על לשונה של גליקל מהמלין, בספר "גליקל, זיכרונות 1691–1719" שההדירה חברתה חוה טורניאנסקי. כמו כן ערכה לצד כמה חוקרים נוספים את ספר היובל לכבוד טורניאנסקי.

טים ההדירה מספר ספרים מיידיש עתיקה, וכתבה מספר ספרים בנושאי פילולוגיה של הגרמנית.

## עבודות מרכזיות

## קישורים חיצוניים
* אריקה טים, באתר אוניברסיטת טריר
* על טים בבלוג של צ'ארלס ניידורף
* ביקורת על ספרה באתר אוניברסיטת חיפה
* 
;ממאמריה
* 

* Erika Timm, "An den Quellen des Jiddischen: Ergebnisse eines Forschungsprojektes", In: **Von Enoch bis Kafka: Festschrift für Karl E. Grözinger zum 60. Geburtstag**, Otto Harrassowitz Verlag, 2002, S. 105–115
* "Abraham ibn Ezra und das Maiśebuch", **לקט: ייִדישע שטודיעס הײַנט**


## הערות שוליים

קטגוריה:בלשניות ולשונאיות גרמניות
קטגוריה:בלשנים ולשונאים גרמנים
קטגוריה:חוקרות השפה היידית
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1934
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1934
משפחת פאלאס

**משפחת פאלאס** היא משפחת אסטרואידים מסוג B (קבוצת-בת של סוג C - אסטרואידים העשויים בעיקר פחמן). היא מאופיינת בנטיית מסלול גבוהה וממוקמת באמצע חגורת האסטרואידים. היא נצפתה לראשונה ב 1928 על ידי קיוצוגו היראיאמה.

האסטרואיד הראשי במשפחה הוא 2 פאלאס. הוא השלישי בגודלו מבין כל האסטרואידים עם קוטר של 500 ק"מ. יתר חברי המשפחה קטנים בהרבה, כשהגדול מביניהם 5222 יופה (Ioffe) קוטרו 22 ק"מ. רוב החברים הם מהסוג הספקטראלי הנדיר B ולכן מניחים שמוצאם מפאלאס. חבר אחר במשפחה הוא כנראה 3200 פָאֵיטוֹן שהוא אסטרואיד אפולו. פאיטון הוא המקור למטר המטאורים הג'מינידים.

[שמאל|ממוזער|350px|מיקום ומיבנה של משפחת פאלאס. בציר Y מידת [נטיית מסלול|נטיית המסלול. בגרף מימין ציר X הוא האקסצנטריות. בגרף משמאל ציר X הוא המרחק מהשמש ביחידות אסטרונומיות]]

נתוני המסלול הממוצע של המשפחה ניתנים בשתי הטבלאות מטה. הנתונים הם: מרחק ביחידות אסטרונומיות (AU) מהשמש, אקסצנטריות ונטיית מסלול. בטבלה הראשונה מבוצע ניטרול השפעות מחזוריות 'חולפות' (החוזרות כל כמה עשרות אלפי שנים)

בטבלה השנייה מופיעים הנתונים המשקפים את המסלול הממוצע היום **ללא** ניטרול זה. הראשון לחשב את הניטרול ולהגיע למסקנה שלכל חברי המשפחה מקור משותף היה קיוצוגו היראיאמה.

## הערות שוליים

קטגוריה:חגורת האסטרואידים
אפקט יארקובסקי

ממוזער
**אפקט יארקובסקי** (באנגלית: **Yarkovsky effect**) נקרא על שם המהנדס הפולני-רוסי אוסיפוביץ' יארקובסקי (1844–1902) ששיער את קיומו במחקר שערך ב-1900. הוא מתבטא בשינוי הציר הראשי של מסלול אסטרואיד על ידי כוח של קרינת חום. האפקט יכול לשנות במעט גם את סיבובו העצמי של הגוף, אם כי בהשוואה לאפקט יורפ השפעתו על מאפיין זה זניחה.

הכוח פועל על אסטרואידים קטנים יחסית שקוטרם קטן מ־20 ק"מ ויכול להזיז את אלה הנמצאים בחגורת האסטרואידים (בין מסלולו של מאדים למסלולו של צדק), לקרבת כדור הארץ. קיומו הוכח לראשונה על ידי המעבדה להנעה סילונית ב-2003 באסטרואיד 6489 גולֶבְקָה הקרוב לכדור ארץ וקטן דיו (אורכו 500 מטר).

## הסבר התופעה
בזמן הקפתו היומית את השמש צד אחד של האסטרואיד מואר באופן אסמיטרי כלומר צד אחד מקבל מספר רב יותר של פוטונים אשר נדרש זמן מסוים להקרינם חזרה בשעות אחר הצהריים והערב. נוצר כוח מנוגד לכיוון הקרינה. אפקט זה נובע מהחזרת הפוטון והוא **אפקט מושהה** בניגוד ללחץ הקרינה הקלאסי.

ניתן לפרק כוח זה לשני ישרים: זה העובר דרך השמש והאסטרואיד וזה המאונך לו - שהוא בכיוון המסלול. לוּ מסלול האסטרואיד היה מעגלי המרכיב השני היה זהה למשיק המסלול. אך היות שהמסלול אקסצנטרי, אין זה כך והמרכיב השני אחראי לגידול איטי ומתמשך באורך הציר הראשי במקרה של תנועה קדימה. (במקרה של תנועה אחורה רטרוגראדיות תהיה הקטנה איטית ומתמשכת של הציר הראשי). האפקט היומי המתואר גרם לאסטרואיד גולבקה לדוגמה לסטות ב 15 קילומטר תוך שתים-עשרה שנה. כוח זה משנה גם את מידת הטיית המסלול ומהירות הגוף סביב עצמו. 

בדומה לאפקט היומי קיים אפקט יארקובסקי עונתי הנובע מהטיית חלק מהגוף לעבר השמש לתקופה ארוכה (הקיץ) שתגרור פליטת חום בתום העונה.

## המשתנים בהם תלוי אפקט יארקובסקי

* המרחק מן השמש
* נטיית ציר הסיבוב
* התנע הזוויתי 
* גודל האסטרואיד
* צורתו
* מאפייניו התרמיים (ובמיוחד שימור החום)

## קישורים חיצוניים
*הדמיה של שינוי מסלול אסטרואיד על ידי צביעתו בלבן, תוך הסתמכות על אפקט יארקובסקי

## הערות שוליים

קטגוריה:מכניקה
קטגוריה:אסטרואידים
קונסטנטינוב

**קונסטנטינוב** (בפולנית: **Konstantynów**) הוא כפר במחוז ביאלא פודולסק שבפרובינציית לובלין בפולין, בסמוך לגבול בלארוס, אשר עד השואה היה יישוב יהודי.

## תולדות היישוב
היישוב נזכר מהמאה ה-17, עת נקרא בשם "קוזירדזי". בשנת 1774 הוענקו ליישוב זכויות עיר, ושמו שונה לשמו הנוכחי. באמצע המאה ה-19 התפתח היישוב, עם חיבורו לקו מסילת הברזל ורשה-לובלין.

מאמצע המאה ה-18 התקיימה ביישוב קהילה יהודית מבוססת, בה התכנס מעת לעת ועד ארבע הארצות. באותה עת התקיימה ביישוב גם ישיבה.

בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-1,200 יהודים, שהיוו כ-90% מתושביו, ובמקום התקיימה פעילות של אגודת ישראל ושל המפלגות הציוניות.

### בשואה
בספטמבר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ונקבע כנקודת גבול עם שטחי כיבוש הסובייטים. בתקופה הראשונה לכיבוש גורשו מהכפר מספר משפחות יהודיות למחנה הריכוז נוינגמה, בו נספו.

בסוף שנת 1940 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, בו הועסקו בעבודות כפייה, תוך התעללות מצד שומריהם. בחורף 1942-1941 מתו רבין מיושבי הגטו מקור, מרעב וממגפות, וחלקם נרצחו באופן אקראי בידי הגרמנים. במאי 1942 רוכזו כל הגברים היהודים מהגטו בגילאים 15 עד 60 בכיכר השוק ביישוב, ושם הושפלו ועונו בפומבי בידי הגרמנים, תוך שליחת כ-100 מהם למחנה עבודה.

בספטמבר 1942 חיסלו הגרמנים את הגטו שביישוב, עם העברת כל יושביו לגטו ביאלא פודולסק, תוך רצח הנמלטים והמסתתרים. משם הועברו תוך זמן לא רב לגטו מיינדזיז'ץ פודלסקי, תוך רצח הזקנים במהלך האקציה, וממנו שולחו באוקטובר 1942 למחנה ההשמדה טרבלינקה, תוך דחיסת 250 איש בכל קרון משא. אחר יהודים בודדים שהסתתרו ביערות בסביבת היישוב ערכו הגרמנים ופולנים לאומנים מצוד.

## קישורים חיצוניים

* קונסטנטינוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
ינשוף חזק

**ינשוף חזק** (שם מדעי: *Ninox strenua*) הוא מין דורס לילה שהוא ממיני הינשופיים הגדולים בעולם והגדול ביותר ביבשת אוסטרליה. מין זה הוא טורף על מרשים הניזון כמעט מכל יצור קטן ובינוני ביערות דרום מזרח אוסטרליה.
## מאפיינים
הינשוף החזק מגיע למוטת כנפיים של 112–135 ס"מ ומשקלו מגיע עד 2.5 ק"ג. הוא עוף חרישי בעל נוצות פלומתיות בצבע חום מנומר מעט, עם ראש קדמי המזכיר ראש של עיט ולא של ינשוף, בעיקר בעיניים הצהובות והגודל.

הוא חי בעיקר ביערות ושדות ממוזגים ברחבי אוסטרליה ומשחר לטרף בלילה, אז עיניו הגדולות מעניקות לו יתרון על טרפו. הוא חוטף בחשאיות כל יצור קטן שהוא יכול לתפוס לרבות פוסומים שונים, פוסום אוסטרלי, כיסנאי דואה, קואלה, עטלפי פרי, חולדה, ארנבונים, קקדו, דגרתיליים, ברווזים, ציפורי שיר שונות, זוחלים ודו-חיים שונים ואפילו דורסי יום ולילה אחרים, בעיקר תנשמות כמו תנשמת מפוייחת גדולה ותנשמת מסכה אוסטרלית. הוא יכול לתפוס יצורים ששוקלים עד 380 גרם והוא הורג את הטרף באמצעות טפריו העצומים. כמו מרבית הינשופים הוא נוהג לישון ביום בין העצים.

## קישורים חיצוניים

ממוזער|244x244 פיקסלים|ינשוף חזק. דרום מזרח אוסטרליה

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1838
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:ינשופיים
קטגוריה:אוסטרליה: עופות
קטגוריה:עופות: טורפי-על
מסגד שייח' לוטפאללה

שמאל|ממוזער|240px|קירות המסגד המקושטים בגווני כחול
**מסגד שייח' לוטפאללה** (בפרסית: **مسجد شيخ لطف الّله**) הוא אחד מארבעת המבנים המרכזיים בכיכר ההיסטורית מיידאן-י אמאם בעיר אספהאן באיראן. המסגד שוכן בחלקה המזרחי של הכיכר ונבנה בשנים 1616-1603 בימיו של עבאס שאה הראשון. המסגד קרוי על שמו של אביו של השאה.

## בניית המסגד
המסגד נבנה לשמש כמסגד הפרטי של חצר המלוכה, בניגוד למסגד האמאם באותה כיכר שנועד לציבור הרחב. מסיבה זו, המסגד קטן יותר, ואין בו מינרטים. כדי להימנע מן הצורך לעבור בכיכר נבנתה מנהרה המובילה מארמון המלך עאלי קאפו ישירות למסגד. אדריכל המבנה, מוחמדרזה אספהאני, גם הקים מבואה המקשרת בין הכניסה המוליכה אליו מהכיכר לבין חלל המסגד, כדי לשמור על כיוון התפילה למכה.

## תיאור המבנה
המבנה נושא כיפה בקוטר של 12 מטר הנתמכת על ידי קירות בעובי של 170 ס"מ. צבעה של הכיפה מבחוץ נע בין גוונים של אפור וורוד בהתאם לאור השמש, והיא ניצבת מעל לשער הכניסה הצבוע בגווני טורקיז. במרכז צדה הפנימי של הכיפה מצוירת דמות טווס, והאריחים הצבעוניים שמסביב לה נראים כזנבו. על קירות המבנה כתובים פסוקים מהקוראן. 

## קישורים חיצוניים

* על המסגד מתוך אתר בנושא אדריכלות מוסלמית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
שייח' לוטפאללה
קטגוריה:אדריכלות אסלאמית
יצחק אורון

**יצחק אורון** (1924 – יולי 2014) היה מזרחן ישראלי. כיהן כמנהל מכון שילוח, ראש חטיבת המחקר במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים ויועץ ועדת המשנה למודיעין ולשירותים החשאיים.

## קורות חיים
אורון נולד בטרויבורג שבפרוסיה המזרחית, בנם של יונה אריה לואי ומרתה סוקולובסקי. הוא עלה לארץ ישראל באוגוסט 1939. הוריו, אחותו ובני משפחה נוספים נשארו באירופה ונספו בשואה. אורון התגורר בכפר פינס והיה ממייסדי קיבוץ בארות יצחק.

במלחמת העצמאות שירת כקצין מודיעין בגדוד השני של הפלמ"ח וחטיבת הנגב. הוא עסק בין השאר במגעים עם הבדואים באזור הנגב. בהמשך שירותו שירת במחלקת המחקר של אגף המודיעין, הוא שימש ראש ענף מצרים וסגן ראש המחלקה.

ב-1959 ייסד עם ראובן שילוח ויהושפט הרכבי את מכון שילוח ושימש מנהלו הראשון. מטרת המכון הייתה לעסוק בהיסטוריה מודרנית של מדינות המזרח התיכון ואפריקה. אורון ריכז במכון אוספים של עיתונות ערבית וארכיון עשיר ונדיר. ב-1966 עבר המכון לפעול תחת אוניברסיטת תל אביב ואורון המשיך לפעול במכון כחבר ועדת מחקר.

ב-1967 החל לשרת במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים. אחרי מלחמת ששת הימים ביצע מחקר על בסיס תחקורי שבויי מלחמה מצרים במטרה לעמוד על מצבה החברתי והמדיני של מצרים. אורון לקח בגיבוש מסמך הצעה להסדר עם הבעיה הפלסטינית יחד עם אלוף הראבן, דן בבלי ודוד קמחי. בעקבות המלצת ועדת אגרנט לחקר נסיבות פריצתה של מלחמת יום הכיפורים להקים יחידת מחקר במוסד, מונה אורון לעמוד בראש אגף המחקר החדש.

בעקבות חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים, מונה כציר-יועץ לענייני חקלאות בשגרירות ישראל במצרים ופעל להרחבת שיתופי הפעולה החקלאיים וסיוע בהקמת חוות חקלאיות במצרים.

ב-1982 מונה על ידי מנכ"ל משרד החוץ דוד קמחי, עמיתו מהמוסד, למנהל המרכז למחקר מדיני וכיהן בתפקיד עד 1985. ב-1989 מונה ליועץ לוועדת המשנה למודיעין ולשירותים החשאיים של הכנסת ושימש בתפקיד במשך כעשור.

## חיים אישיים
אורון היה נשוי לזהבה ואב לשלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הנצח (רמת השרון)
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בארות יצחק: אישים
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:יועצי הכנסת
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:כפר פינס: אישים
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:מזרחנים ישראלים
קטגוריה:ראשי אגף המודיעין במוסד
קטגוריה:ראשי המרכז למחקר מדיני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
קולקי

**קולקי** (באוקראינית: **Колки**; בפולנית: **Kołki**; ביידיש: **קאָלק**) היא עיירה במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, בסמוך לנהר סטיר, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
קולקי נזכרת לראשונה בשנת 1545, ולקראת סוף המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. במאה ה-18 עברה העיירה לבעלות משפחת רדזיוויל, שבנתה בסמוך לה ארמון.

## יהודי קולקי
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1570. במהלך גזירות ת"ח ות"ט באמצע במאה ה-17 ערכו הקוזקים פוגרום קשה ביהודי העיירה, תוך רצח המוני של הקהילה. עם זאת, לקראת סוף המאה ה-17 השתקמה הקהילה בעיירה, ובמהלך המאה ה-19 גדל מספר היהודים בה באופן משמעותי, ופעלו בה מספר חסידויות. בשנת 1897 נמנו בעיירה 2,537 יהודים.

בספטמבר 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, נערך בסמוך לעיירה קרב בין הכוחות הגרמניים והרוסיים, והעיירה נשרפה כליל, תוך שכל יהודיה נמלטו ממנה. עם ביסוס שלטון הרפובליקה הפולנית השנייה בעיירה לאחר המלחמה, שבו לעיירה רק כשליש מיהודיה, ומספרם הגיע לכ-750 איש. בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, ופעל בה קיבוץ הכשרה של תנועת החלוץ. הפעילות הציבורית היהודית בעיירה נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

### בשואה
ב-3 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות. כעבור זמן לא רב רצחו שוטרים אוקראינים כ-50 גברים יהודים מהעיירה, ובהם נכבדי הקהילה.

באוקטובר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודי יישובי הסביבה, ואשר מספר יושביו עמד על כ-2,500 איש. מהגטו נלקחו היהודים מדי יום לעבודות כפייה, ובתחילת קיץ 1942 הוצאו להורג ראש היודנרט המקומי ושניים מעוזריו, לאחר שסירבו למלא אחר אחת מפקודות הגרמנים.

בספטמבר 1942 כיתרו הגרמנים את גטו קולקי, וירו במנסים לברוח. יושבי הגטו נלקחו לבורות ירי מחוץ לעיירה, ונרצחו בהם. כ-40 יהודים שהושארו כעובדי כפייה ומספר יהודים שנתפסו בחיים בסביבת העיירה רוכזו מחדש בגטו. 15 מהם הצליחו להימלט ליערות הסביבה, תוך הצטיידות בנשק, והתארגנות כיחידת פרטיזנים, אשר אחריה ערכו הגרמנים מצוד. באוקטובר 1942 פשטו על הגטו בשנית גרמנים ואוקראינים, ורצחו את יתר תושביו.

ב-2 בפברואר 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום. מקהילת קולקי שרדו את השואה 8 יהודים.

## קישורים חיצוניים

* קולקי באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז ווהלין: יישובים
קטגוריה:מחוז ווהלין: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
המדינה העממית הסן

**המדינה העממית הסן** הייתה מדינה ברפובליקת ויימאר, ולאחר מכן בגרמניה הנאצית. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה צורפה המדינה למדינת הסן הגדולה  שהפכה בשנת 1946 למדינת הסן.

## היסטוריה
200px|ימין|ממוזער|המדינה העממית הסן בשנת 1930
ב-9 בנובמבר 1918 התפטר ארנסט לודוויג, הדוכס הגדול של הסן מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הדוכסות, הפכה המדינה למדינה חופשית. המדינה התקיימה כמדינה חופשית במהלך רפובליקת ויימאר ובמהלך שלטון גרמניה הנאצית.

בהתאם לחוזה ורסאי היה כ-40% משטח המדינה (הסן התחתית וחלק משטארקנבורג), תחת כיבוש צרפתי עד ה-30 ביוני 1930.

לאחר תבוסת גרמניה במלחמת העולם השנייה, הייתה הסן התחתית תחת אזור הכיבוש הצרפתי, כחלק ממדינת ריינלנד-פפאלץ, ואילו שטארקנבורג והסן העילית היו תחת אזור הכיבוש האמריקני כחלק ממדינת הסן הגדולה, שהפכה בשנת 1946 למדינת הסן, שהיא אחת מ-16 המדינות הפדרליות שמרכיבות את גרמניה המודרנית.

## קישורים חיצוניים
* סקירה על ההיסטוריה של המדינה העממית הסן 

הסן
הסן
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1918
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1945
קופשיווניצה

**קופשיווניצה** (בפולנית: **Koprzywnica**; ביידיש: **פאקשיווניץ**) היא עיירה במחוז סנדומייז' שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בסמוך לשפך נהר קופשווינקה אל הויסלה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
בשנת 1185 הוקם בקופשיווניצה מנזר של נזירים ציסטרציאנים, ובשנת 1268 הוענקו ליישוב זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 הוחרבה העיירה בידי גייסות האימפריה השוודית.

בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום השליטה האוסטרית. בשנת 1869 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני, וזה הושב לו רק בשנת 2001.

## יהודי קופשיווניצה
על יהודים נאסר להתיישב בעיירה עד תקופת השלטון האוסטרי. במהלך המאה ה-19 גדלה הקהילה ביישוב, אך בסוף אותה מאה נבלמה התפתחות זו, כתוצאה ממגפת כולרה שפרצה בעיירה ומשריפה שפרצה לאחר מכן ברובע היהודי בה.

בזמן מלחמת העולם הראשונה גירשו האוסטרים מהעיירה כ-500 יהודים, ולאחר המלחמה נקלעו יהודיה למשבר כלכלי. בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות של אגודת ישראל ושל המפלגות הציוניות. בתקופה זו נמנו בעיירה כ-810 יהודים, כשליש מתושביה. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, תוך הצבת משמרות חרם בפתח חנויותיהם.

בעיר היו קהילות חסידיות של חסידות דז'יקוב וחסידות טריסק. רבני העיר: רבי יחיאל הורוביץ בנו של רבי מאיר מדז'יקוב (מתר"מ בערך עד תרנ"ב אז גורש מהעיר ומתרס"ט עד תרפ"ב), בנו רבי נפתלי (עד תרצ"ב) ואחריו אחיו רבי אלתר שנרצח בשואה. אח נוסף רבי אברהם כיהן אף הוא בעיר והקים בה ישיבה בשם "בית יחיאל" (נכדיו מכהנים בארצות הברית כאדמו"רים מפאקשנוויץ). במשך תקופה כיהן בעיר ברבנות רבי ניסן לייב טברסקי משושלת מקארוב.

### בשואה
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, איסור הליכה על מדרכות, חובת תשלום סכומי כופר, איסור על קשר עם לא יהודים וחובת ביצוע עבודות כפייה מעת לעת רצחו אנשי ס"ס קבוצות יהודים בעיירה. בדצמבר 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, ממנו שולחו למחנות עבודה סמוכים. בתחילת 1941 הובאו לגטו זה מאות יהודים מראדום ומווינה.

ב-27 באוגוסט 1941 הוצאו להורג כל חברי היודנרט בעיירה בידי שוטרים גרמנים ופולנים, לאחר שלא עמדו באחד מתשלומי הכופר. באוקטובר 1942 רוכזו בגטו שבעיירה יהודים נוספים מיישובי הסביבה.

ב-20 באוקטובר 1942 פשטו על הגטו שבעיירה אנשי ס"ס ושוטרים אוקראינים, ושילחו את כ-1,600 היהודים שנותרו בו למחנה ההשמדה טרבלינקה, תוך רצח חולים וקשישים במהלך האקציה.

יהודים מעטים שהצליחו להימלט מהאקציה ולהסתתר, נרצחו ברובם בידי הגרמנים ובידי פרטיזנים פולנים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* קופשיבניץ באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
Empire: Original Soundtrack from Season 1

**Empire: Original Soundtrack from Season 1** הוא אלבום הפסקול הבכורה של צוות השחקנים של סדרת הדרמה המוזיקלית "אימפריה" המשודרת ברשת פוקס. האלבום כולל שירים שהופיעו במהלך בעונה הראשונה של הסדרה, ומבוצע על ידי אמנים שונים. הוא הוצא לאור על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס ב-10 במרץ 2015. הפסקול זכה לשבחים וביקורות חיוביות ודורג במקום הראשון במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200. ב-11 בספטמבר 2015, יצא פסקול נוסף בשם *Empire: The Complete Season 1*, המכיל כל שיר שהושמע בסדרה שלא נכללו בפסקול הרשמי.

## רקע
"אימפריה" עלתה לשידור ב-7 בינואר 2015 ברשת פוקס. לאחר שמצא את השחקנים הראשיים, החל יוצר הסדרה לי דניאלס לחפש מפיק מוזיקלי מוכשר. מאחר שדניאלס מחשיב את טעמו המוזיקלי כ"מיושן", הוא ביקש עצה מילדיו. אחרי שילדיו המליצו לו ליצור קשר עם מפיק העל טימבלנד, שאחראי ללהיטים רבים בתעשיית המוזיקה, דניאלס עשה זאת. טימבלנד בסופו של דבר נענה לבקשה וניהל צוות המורכב מפזמונאים ואמני מוזיקה מוכשרים. טימבלנד תיאר את תהליכו היצירתי כמבוסס על "עבודה הדוקה עם הכותבים" על מנת לעזור לו להפיק שירים שמבוססים על הדמות ששרה אותם. לפרק הפיילוט לבד, הופקו 12 שירים.

בעקבות הצלחתה של הסדרה, הודיעו קולומביה רקורדס כי אלבום פסקול ייצא לאור ב-10 במרץ 2015.

## קידום
בעקבות יציאת האלבום, ביצע ג'סי סמולט את השיר "Good Enough" בתוכנית האירוח של אלן דג'נרס. סמולט התראיין אצל דג'נרס וניצל את ההזדמנות כדי לצאת מהארון, וקיבל תשומת לב תקשורתית משמעותית. בריישר גריי וסמולט ביצעו גם את השיר "You're So Beautiful" בתוכנית הבוקר "בוקר טוב אמריקה". במהלך טקס פרסי המוזיקה של בילבורד 2015, גריי, סמולט ואסטל ביצעו שני שירים מהאלבום. בנוסף, יצא צוות השחקנים לסיבוב הופעות תקשורתי ברחבי המדינה.

## הצלחה מסחרית
האלבום זכה להצלחה מסחרית. בארצות הברית, הוא הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200 עם 130,000 עותקים נמכרים, ובכך עקף את אלבומה ה-13 של מדונה, *[[Rebel Heart]]*. למרות שאלבומה של מדונה היה האלבום הנמכר ביותר של השבוע, אימפריה עקפה את האלבום בסטרימינג. נכון לאוקטובר 2015, מכר האלבום 439,000 עותקים בארצות הברית.

האלבום הגיע למקום 26 במצעד האלבומים הקנדי עם 1,300 עותקים נמכרים.

## רשימת רצועות

## במצעדים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פסקולים מ-2015
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טימבלנד
קטגוריה:פסקולי טלוויזיה
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קורמה

**קורמה** (בבלארוסית: **Карма**, קרמה; בפולנית: **Korma**) היא עיירה במחוז הומל שבמזרח בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
העיירה נזכרת לראשונה במאה ה-17. בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכללה בתחום האימפריה הרוסית.

## יהודי קורמה
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 1,328 יהודים. בין מלחמות העולם נותרו בה כ-900 יהודים, קרוב למחצית תושביה. בתקופה הסובייטית פעלו ביישוב מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי.

ב-15 באוגוסט 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת סרט זרוע. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בשלושה גטאות שהוקמו בה, ואשר הוקפו בגדר תיל. כתוצאה מרעב, ממחלות ומעבודות כפייה, מתו רבים מיושביו הגטאות, ובמהלך חודש ספטמבר בלבד נרצחו בהם כ-70 יהודים.

ב-7 עד 8 בנובמבר 1941 רוכזו כ-700 היהודים שנותרו בגטאות שבעיירה בבניין בית הספר המקומי, ושם הוכו ונשדדו בידי הגרמנים. לאחר מכן נרצחו כולם באתר סמוך לעיירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז הומל: עיירות יהודיות
קופיל

**קופיל** (בבלארוסית: **Капыль**, קפיל; בפולנית: **Kopyl**; ביידיש: **קאפוליע**) היא עיירה במחוז מינסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
העיירה נזכרת לראשונה בשנת 1274, ובתקופה זו הוקפה בחומה. במהלך המאה ה-14 הייתה העיירה תחת שלטון הדוכסות הגדולה של ליטא, ומסוף אותה מאה עברה לבעלות משפחות אצולה.

במהלך המאה ה-16 הותקפה העיירה מספר פעמים בידי הטטרים, ובשנת 1652 הוענקו לה זכויות עיר וזכות לקיים ירידים עתיים.

בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית.

## יהודי קופיל
קופיל ידועה כעיירת הולדתו של מנדלי מוכר ספרים, ובראשית המאה ה-20 נמנו בה כ-2,700 יהודים, רוב תושביה. במהלך התקופה הסובייטית שבין מלחמות העולם הצטמצמה האוכלוסייה היהודית בעיירה, והוקמו לידה מספר קולחוזים יהודיים.

ב-26 ביוני 1941, כמה ימים לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את יהודיה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה. בזמן פעילות הגטו, נלקחו יושביו לעבודות כפייה, ומעת לעת ביצעו השוטרים הבלארוסים ששמרו על הגטו מעשי אונס ורצח בקרב יושביו. כתוצאה מהרעב, הצפיפות והמחלות בגטו, מתו רבים מיושביו.

ב-25 במרץ 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציה המונית, בה נאספו כל יושביו, הופשטו מבגדיהם, והוכו בידי השוטרים הבלארוסים. לאחר מכן, נרצחו רובם, כ-1,200 איש, בחצר בית הכנסת המקומי, לעיני האוכלוסייה המקומית. מעט היהודים שהושארו בחיים נצטוו לקבור את גופות הנרצחים בקברי אחים. ב-23 ביולי 1942 נרצחו אחרוני היהודים בגטו שבעיירה, תוך שרפת בתים על יושביהם.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז מינסק: עיירות יהודיות
הארמייה ה-19 (ורמאכט)

**הארמייה ה-19** (בגרמנית: **19. Armee**) הייתה ארמייה של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הארמייה נוסדה ב-26 באוגוסט 1943 בפיקוד גאורג פון זודנשטרן. הקמת הארמייה באה בעקבות "מבצע לפיד" שהנהיגו בעלות הברית בחופי אלג'יר ומרוקו. התנגדות הצרפתים ששלטו באזורים אלו באותה תקופה הייתה מזערית, מה שגרם לגרמנים לפקפק בבעלי בריתם. לפיכך יזמו גרמניה ואיטליה הפשיסטית מבצע מהיר במהלכו נכבשה צרפת של וישי. הכוח התוקף במבצע זה נקרא "קבוצת ארמיות פלבר", לאחר שצרפת של וישי כבר הייתה כבושה, פורקה הקבוצה ועל בסיסה הוקמה הארמייה ה-19. הארמייה הייתה אמורה להגן על דרום צרפת, הרי הווז', אלזס, באדן ווירטמברג. אולם היא זכתה אך לתשומת לב מועטה מצד המטכ"ל הגרמני, ציודה היה מיושן וחייליה היו עייפים וחסרי מורל.

ב-15 באוגוסט 1944, פלשו בעלות הברית לדרום צרפת במה שכונה "מבצע דרגון". הארמייה ה-19 ספגה אבדות כבדות, 7,000 הרוגים ו-20,000 פצועים, אולם המטה הכללי שלה נסוג בשלמותו צפונה. הארמייה לקחה חלק פעיל בקרב ההגנה על נהר הריין, אולם בהדרגה נסוגה מפני כוחות צרפת החופשית שדחקו אותה דרך וירטמברג ובאדן. מפקד הארמייה אריך ברנדנברגר נכנע לכוחות צבא ארצות הברית ב-21 באפריל 1945. אם כי חלקים מהארמייה המשיכו ללחום עד ה-8 במאי.

## מפקדים
* גנרל חיל הרגלים גאורג פון זודנשטרן (26 באוגוסט 1943 - 28 ביוני 1944)
* גנרל חיל הרגלים פרידריך ויזה (28 ביוני 1944 - 15 בדצמבר 1944)
* גנרל חיל הרגלים זיגפריד רספ (15 בדצמבר 1944 - 15 בפברואר 1945)
* גנרל חיל הרגלים הרמן פוירטש (15 בפברואר 1945 - 28 בפברואר 1945)
* גנרל חיל הרגלים הנס פון אובסטפלדר (28 בפברואר 1945 - 26 במרץ 1945)
* גנרל חיל הרגלים אריך ברנדנברגר (26 במרץ 1945 - עד סוף המלחמה)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה ה-19 באתר Axis History 
* הארמייה ה-19 באתר Lexikon der Wehrmacht 
* הארמייה ה-19 באתר Die Deutsche Wehrmacht 

19