open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סואצמקס

[250px|ממוזער|שמאל|[גשר תעלת סואץ מהווה את אחת הסיבות למגבלות הגודל הכלולות בסואצמקס]]
**סואצמקס** (**Suezmax**), הלחם של המילים סואץ ומקסימום, הוא מונח בתחום האדריכלות הימית המתייחס לגודלן המקסימלי של ספינות היכולות לחצות את תעלת סואץ, כאשר הן עמוסות מטען. המונח נמצא בשימוש בדרך כלל ביחס למכליות, שהן האוניות הגדולות ביותר המפליגות בימים. כיוון שבתעלת סואץ אין תאי שיט (עובדה שיש בה כדי להגביל את אורכן ורוחבן של הספינות), הרי שהמגבלה העיקרית המוטלת על ספינות המבקשות לחצות את התעלה היא מגבלת שוקע (עומקה המקסימלי של הנקודה הנמוכה ביותר בגוף הספינה מתחת לפני המים).

עם השלמת עבודות להעמקת תעלת סואץ, מגבלת השוקע המקסימלי בעשור הראשון של המאה ה-21 היא 18.9 מטר, לספינות שרוחבן הוא מעל 50 מטר קיימת מגבלת שוקע קטנה יותר. מגבלת השוקע מונעת מרבות ממכליות-על עמוסות לחצות בתעלה, דבר המאלץ מכליות אלה להעביר חלק ממטענן לספינה אחרת, או לצינור נפט הנמשך מקצה אחד של התעלה עד לקצה השני, בטרם חציית התעלה. לחלופין, ספינות יכולות להימנע מלבחור בנתיב שיט זה ולהקיף את יבשת אפריקה דרך כף התקווה הטובה.

מעמס מרבי אופייני לספינת סואצמקס הוא כ-150,000 טון ורוחבה כ-46 מטר. מגבלת הגובה לספינה החוצה את תעלת סואץ הוא 68 מטר מעל פני המים, גובה המפתח של גשר תעלת סואץ. מגבלת הרוחב היא 70.1 מטר, אולם רק מספר קטן ביותר של מכליות אינו עומד במגבלה זו וספינות אלה אינן יכולות לעבור בתעלה אף בגלל מגבלת השוקע.

מונח דומה לסואצמקס הוא פנמקס, המגדיר את גודלן המרבי של אוניות העוברות בתעלת פנמה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מידות של כלי שיט
קטגוריה:סוגי כלי שיט
קטגוריה:מכליות
קטגוריה:תעלת סואץ
פארק המדע קריית ויצמן

**פארק המדע קריית ויצמן** הוא פארק תעשיות מתקדמות (היי-טק) הנמצא בנס ציונה, בסמוך לגבולה עם רחובות.

## היסטוריה
טקס הנחת אבן הפינה לפארק נערך במאי 1971, והמבנה הראשון נחנך בסוף 1972. הפארק הוא פארק המדע השלישי שהוקם בישראל לאחר פארק מתם בחיפה והר חוצבים בירושלים. יוזם ההקמה היה שלהבת פריאר, שהיה משנה לנשיא מכון ויצמן למדע. מטרת הפארק הייתה לקשר בין המדע לתעשייה. שר האוצר, פנחס ספיר, תמך ברעיון בהתלהבות רבה, וביחד עם חברת "אפריקה ישראל להשקעות" החלו בהקמת פארק המדע, בתחום המוניציפלי של נס ציונה, ממערב לגבעת הקיבוצים. מאז הפארק גדל והתרחב. החברה שהקימה את הפארק ("פרק לתעשיות עתירות מדע בע"מ") הפכה ל"אפריקה ישראל נכסים", הזרוע היזמית בתחום הנדל"ן המניב של "אפריקה ישראל להשקעות".

הפארק כולל כ-100,000 מ"ר בנויים. מלבד גודלו הייחודי, יתרונו הוא הקרבה למוסדות אקדמיים-מחקריים: מכון ויצמן למדע, הפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ברחובות והמכון למחקר ביולוגי בישראל בנס ציונה.

עם החברות השוכנות בפארק נמנות "HP Indigo" (שבבעלות HP), אלביט מערכות וחברת הבת שלה אל-אופ, חברת האינטרנט קונדואיט, QBI (שהוקמה על ידי חוקרים ממכון ויצמן למדע), קמהדע ועוד.

חלק מאדמות הפארק נחכרו על ידי חברת אפריקה ישראל נכסים ממכון ויצמן למדע, בהסכם חכירה ל-50 שנה שנועד להסתיים בשנת 2029. בסוף 2014 הגיעו אפריקה ישראל נכסים ומכון ויצמן להסכם לפיו תבוטל החכירה, מכון ויצמן ישלם לאפריקה ישראל נכסים 201 מיליון ש"ח, ובתמורה הפארק יעבור לבעלות משותפת של 60% אפריקה ישראל ו-40% מכון ויצמן.

### פארק ת.מ.ר
האזור כולו תוכנן כפארק אחד אך חלקו הדרומי נמצא בשטחה של העיר רחובות. עיריית רחובות נתנה לו את השם **פארק ת.מ.ר (תעשייה-מדע-רחובות)** על שם יצחק רבין. זהו האזור הנושק לתחנת הרכבת רחובות ונמצא בו גם מרכז מסחרי ומלון שנפתח ב-2011. רחוב המדע ורחוב וייסגל הם הגבול הצפוני של תחום הפארק ברחובות. הקמת פארק המדע באזור זה החלה בשנת 1965, עת שהונחה אבן הפינה למפעל אל-אופ, שנחנך בשנת 1967. הקמת שאר הפארק החלה בסוף אותה שנה.

בשנת 1990 הקימה עיריית רחובות את החברה לפיתוח רחובות, שעוסקת בין השאר בקידום ופיתוח פארק ת.מ.ר. החברות השוכנות בפארק נמנות אל-אופ (שבבעלות אלביט מערכות), אפלייד מטיריאלס ישראל, ג'נרל אלקטריק, סטרטסיס, סיגמא-אולדריץ', נובה ואימפרבה. כמו כן, קיים במתחם בית מלון לאונרדו בוטיק.

## ראו גם
* פארק מתם
* הר חוצבים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נס ציונה: גאוגרפיה
קטגוריה:רחובות: גאוגרפיה
קטגוריה:ישראל: אזורי תעשייה
קטגוריה:הנצחת חיים ויצמן
קטגוריה:אפריקה ישראל להשקעות
קטגוריה:מכון ויצמן למדע
קטגוריה:רחובות: כלכלה
קטגוריה:נס ציונה: כלכלה
קטגוריה:מרכזי היי-טק בישראל
אנדריי טיחונוב (כדורגלן)

**אנדריי ולרייביץ' טיחונוב** (ברוסית: **Андрей Валерьевич Тихонов**; נולד ב-16 באוקטובר 1970 בקורוליוב, מחוז מוסקבה) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדת הקשר, ולזכותו 29 הופעות בנבחרת רוסיה.

## קריירה
טיחונוב אותר בידי מאמנה לשעבר של ספרטק מוסקבה, אולג רומנצב, בעת ששיחק בטיטאן ראוטוב. תוך זמן קצר הפך טיחונוב להיות שחקן מפתח של הקבוצה. טיחונוב היה שותף לזכייה ב-8 אליפויות ליגת העל הרוסית (1992, 1993, 1994, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000).

בשנת 2000 הגיע לישראל והושאל למכבי תל אביב לתקופה קצרה. בפברואר 2001 חתם בקריליה סובטוב סמרה. טיחונוב התאמן במועדון האנגלי סאות'המפטון, והשתתף במשחק ידידות אחד, אולם לא חתם בקבוצה האנגלית. בשנת 2005 הוא עבר לחימקי, וב-2008 חזר לסמרה ושיחק במדיה עונה נוספת בודדת.

טיחונוב היה שותף לזכייה פעמיים במקום שלישי בליגה ופעמיים זכייה בגביע הרוסי. הוא זכה גם במספר תארים אישיים: כדורגלן השנה ברוסיה לשנת 1996 (מטעם ספורט אקספרס ומגזין פוטבול) ו-4 פעמים הקשר השמאלי של העונה לפי העיתון הרוסי ספורט אקספרס (1996, 1997, 1998, 1999).

משחקו הראשון בנבחרת רוסיה היה בשנת 1996, במשחק ידידות נגד מלטה. מאז ועד שנת 2000 שיחק טיחונוב 29 משחקים בנבחרת, בהם כבש שער אחד.

לאחר פרישתו החל לשמש כחלק מצוות האימון של ספרטק מוסקבה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני קריליה סובייטוב סמרה
קטגוריה:כדורגלני חימקי
קטגוריה:כדורגלני אסטנה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:מאמני כדורגל רוסים
קטגוריה:מאמני אסטנה
קטגוריה:ספורטאים רוסים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בקזחסטן
קטגוריה:זוכי פרס ג'נטלמן השנה בכדורגל הרוסי
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1970
גבינת קשר

**גבינת קשר** (בטורקית: **Kaşar peyniri**) היא הגבינה הנפוצה ביותר במטבח הטורקי. 

הגבינה היא חצי קשה, צבעה לבן והיא עשויה מחלב בקר או עזים. מבחינת סגנון קרובה גבינת הקשר לקשקבל הבלקנית. גבינת הקשר נאכלת עם לחם, פסטה וכן משמשת בהכנת מאפה שנקרא פידה. ביוון מיוצרת גבינה דומה מחלב צאן הנקראת קסרי.

קשר
קטגוריה:המטבח הטורקי
אורלנדו פירטס

שמאל|ממוזער|250px|חברי הקבוצה, 2009
**אורלנדו פירטס** (באנגלית: **Orlando Pirates**) הוא מועדון כדורגל דרום אפריקאי, המשחק בליגת העל האפריקאית, ליגת PSL, ומייצג את העיר אורלנדו, המהווה חלק מאזור סווטו ליד יוהנסבורג. הקבוצה משחקת במדים שחורים במשחקי הבית ובמדים שחורים-לבנים במשחקי חוץ. המועדון מחזיק בכמות הגבוה ביותר של אליפויות דרום אפריקה, וזהו המועדון היחידי בחצי הכדור הדרומי שזכה בגביע אפריקה לאלופות, וזאת בשנת 1995, ובסופר קאפ האפריקאי שנה לאחר מכן.

בבעלותו של המועדון 51% מאצטדיון אליס פארק אשר ביוהנסבורג.

## היסטוריה
 
המועדון הוקם בשנת 1937 והוא המועדון הוותיק ביותר בדרום אפריקה. בעיירה אורלנדו בסווטו, פרבר של יוהנסבורג.

המייסדים של המועדון הם צאצאים למהגרים שעברו לאזור מאזורים צחיחים לעבוד במכרות זהב של גואטנג. 

רק בשנת 1940 התמנה נשיא לקבוצה והחל לממן אותה כלכלית.

## הדרבי של סווטו
הדרבי בין אורלנדו פירטס לקייזר צ'יפס הוא אחד המתוחים בעולם הכדורגל. כוחות משטרה ואבטחה גדולים שומרים על הסדר באצטדיון המלא עד אפס מקום. לא פעם מתרחשים אירועי אלימות קשה בין שני מחנות האוהדים.

## תארים
* **[[ליגת העל הדרום-אפריקאית|אליפות דרום אפריקה]]:** 1971, 1973, 1975, 1976, 1994
* **[[גביע אפריקה לאלופות]]**: 1995 
** סגנות 2013
* **[[גביע הקונפדרציה האפריקאי]]**:
** סגנות 2015
* **[[הסופר קאפ האפריקאי]]**: 1996
* **[[גביע וודוקום]]**: 1999, 2005
* **ליגת PSL:** 2000/1, 2002/3

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל דרום אפריקאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1937
קטגוריה:יוהנסבורג: ספורט
קטגוריה:סווטו
סילביו פיולה

שמאל|ממוזער|200px|האצטדיון הביתי של פרו ורצ'לי
**סילביו פיולה** (29 בספטמבר 1913 - 4 באוקטובר 1996) היה כדורגלן איטלקי מהעיר רוביו לומלינה במחוז לומברדיה בצפון איטליה. פיולה ידוע כאחת הדמויות החשובות ביותר בהיסטוריית הכדורגל האיטלקי עקב מספר שיאים מרשימים שקבע. פיולה היה שותף לזכיית נבחרת איטליה במונדיאל 1938 לאחר שכבש 2 שערים במשחק הגמר.

פיולה ממוקם במקום השלישי, בטבלת שיאני הכיבושים בכל הזמנים של הנבחרת האיטלקית. כמו כן, הוא מחזיק בשיא הכיבושים של הסרייה א' בכל ההיסטוריה, עם 274 שערים, 32 שערים מעל המקום השני. בנוסף, הוא ממוקם שני בטבלת מלך שערי לאציו בכל הזמנים (אחרי צ'ירו אימובילה) עם 149 שערים במדיה. הוא שיחק 537 משחקים בליגה האיטלקית הבכירה, דבר שממקם אותו במקום הרביעי בדירוג השחקנים בעלי ההופעות הרבות ביותר בליגה האיטלקית הראשונה. יחד עם שחקנים כמו קרלו פרולה ולאונידס דה סילבה, הוא נחשב לאחד מאלו שפיתחו את בעיטת המספרת.

## קריירת משחק
פיולה החל לשחק במועדון פרו ורצ'לי, במסגרתו שיחק לראשונה בסרייה א' מול בולוניה 1909 ב-16 בפברואר 1930. הוא כבש 13 שערים בעונתו הראשונה בקבוצת הבוגרים. במהלך תקופת המשחק שלו בפרו ורצ'לי, בסרייה א', הוא כבש 51 שערים ב-127 משחקי ליגה.

בשנת 1934, הוא עבר לשחק במדי לאציו, הקבוצה מולה כבש לראשונה בליגה ב-11 בנובמבר 1930. הוא שיחק בלאציו במשך 9 עונות רצופות. במהלך התקופה שלו בלאציו, פיולה זכה פעמיים בתואר מלך השערים של הליגה האיטלקית, בשנת 1937 וב-1943.

ב-1944 שיחק בטורינו, בה קבע ממוצע כיבושים גבוה, לאחר שכבש 27 שערים ב-23 הופעות בלבד. ב-1945 עבר למועדון נובארה ובין השנים 1945 ל-1947, פיולה שיחק ביובנטוס, לפני שחזר לשחק בנובארה, בה נשאר למשך 7 עונות נוספות.

### קריירה בינלאומית
משחקו הראשון בנבחרת איטליה היה מול אוסטריה ב-24 במרץ 1935, משחק הבכורה שלו, בו הוא גם כבש לראשונה במדים הלאומיים. הנבחרת בה השתתף זכתה בגביע העולמי ב-1938 לאחר שכבש צמד בניצחון במשחק הגמר 4-2, נגד הונגריה.

פיולה שיחק ב-34 משחקים בינלאומיים בנבחרת איטליה, בהם כבש 30 שערים. מספר הופעותיו קטן עקב מלחמת העולם השנייה, שמנעה את היערכותם של משחקי הספורט הבינלאומיים. הופעתו האחרונה במדים הלאומיים הייתה בשנת 1952, במשחק בו איטליה סיימה בתיקו 1-1 מול נבחרת אנגליה. הוא נפטר בגטינרה בשנת 1996, בגיל 83.

אצטדיון קבוצת פרו ורצ'לי נקרא על שמו.

## תארים
;נובארה
*סרייה ב': 1947/48
;נבחרת איטליה
*גביע העולם: 1938
*גביע מרכז אירופה: 1933-35
;אישיים
*כדור הכסף של גביע העולם: 1938
*נעל הכסף בגביע העולם: 1938
*הנבחרת המצטיינת בגביע העולם: 1938
*מלך השערים בליגה האיטלקית (2): 1936/37, 1942/43
*היכל התהילה האיטלקי: 2011

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני פרו ורצ'לי
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני נובארה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1938
קטגוריה:מאמני כדורגל איטלקים
קטגוריה:מאמני נבחרת איטליה בכדורגל
קטגוריה:מאמני קליארי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל האיטלקי
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1913
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1996
מנינג רנג'רס

**מנינג רנג'רס** (באנגלית: **Manning Rangers**) היה מועדון כדורגל אשר שיחק בליגת העל הדרום אפריקאית ולמעשה היה המועדון הראשון שלקח אליפות בליגה זו.

הקבוצה הוקמה בשנת 1928 בעיר דרבן. בשנות ה-80 הצליח המועדון לזכות במספר גביעים בתחרויות שונות אך רק בשנת 1995 לראשונה זכה באליפות דרום אפריקה. באותה שנה פורקה הליגה הדרום אפריקאית ובמקומה הוקמה ליגה חדשה, ליגת PSL. באותה שנה הקבוצה זכתה באליפות ולמעשה הייתה הקבוצה הראשונה שזכתה באליפות ליגת PSL. שנית הקבוצה לא הצליחה לזכות בתואר הנכסף ודישדשה בליגה עד שבשנת 2005 ירדה לליגה השנייה (ליגת NFD). בשנת 2006 המועדון פשט את הרגל והתפרק. קבוצת *פידניטה* רכשה את המועדון ב־2 וחצי מיליון ראנד, שינתה את שמו ל'מועדון כדורגל פידניטה' אשר שונה שנה לאחר מכן לאיקפה ספורטינג והעבירו את הקבוצה לקייפטאון. 

קטגוריה:קבוצות כדורגל דרום אפריקאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1928
קטגוריה:דרבן
רוסלנה קורשונובה

**רוסלנה קורשונובה** (ברוסית: **Руслана Ќоршунова**; 2 ביולי 1987 - 28 ביוני 2008) הייתה דוגמנית-על ילידת קזחסטן ממוצא רוסי.

## ביוגרפיה
קורשונובה נולדה באלמטי שבקזחסטן להורים רוסים. התגלתה בשנת 2003 כאשר המגזין All Asia פרסם כתבה על מועדון דוברי הגרמנית של אלמטי. תמונותיה של קורשונובה, שהייתה חברה במועדון, עיטרו את הכתבה. דבי ג'ונס מסוכנות הדוגמנות הבינלאומית Models 1 ראתה את הכתבה, איתרה את קורשונובה והחתימה אותה על חוזה. בהמשך יוצגה קורשונובה על ידי הסוכנויות IMG (בניו יורק, פריז, לונדון ומילאנו), ביאטריס (מילאנו), טראפיק (ברצלונה), מרילין ו-iCasting (מוסקבה).

קורשונובה הצטלמה לשערי מגזינים כמו "Elle" (בצרפת) ו"ווג" (ברוסיה ופולין). הצטלמה למודעות פרסום של Blumarine, Clarins, Ghost, Girbaud, Kenzo Accessories, Marithé & François, Max Studio, Moschino, Old England, Pantene Always Smooth, Paul Smith ו-Vera Wang. כמו כן השתתפה בתצוגות אופנה של גדולי המעצבים בעולם.

קורשונובה קפצה אל מותה מחלון דירתה ברחוב ווטר שבאזור העסקים של מנהטן בשעה 14:30 ב-28 ביוני 2008. גורמי משטרה ציינו שלא נראו סימני אלימות בדירתה וכי כל הראיות, לרבות עדויות ראייה, הצביעו על התאבדות. ב-30 ביוני הכריזה המשטרה רשמית כי המוות נגרם מחמת התאבדות, אף שבתקשורת נשמעו ספקולציות על סיבות אפשריות אחרות למוות, לרבות רצח בידי המאפיה הרוסית.
ההערכה הרווחת היא שקורשונובה התאבדה בעקבות דיכאון שמקורו באהבה נכזבת לגבר נשוי ממוסקבה, אשר הצטרפה לתחושת בדידות מתמשכת.

## קישורים חיצוניים
*  רוסלנה קורשונובהבאתר סוכנות הדוגמניות IMG
* רוסלנה קורשונובה באתר fashionmodeldirectory 
* Model's Web rants pined for love, באתר ניו יורק דיילי ניוז, 29 ביוני 2008 
* A Face to be Excited About, באתר ווג, 10 בפברואר 2005 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות רוסיות
קטגוריה:מתאבדות
קטגוריה:קזחיות שנולדו ב-1987
קטגוריה:קזחים שנולדו ב-1987
קטגוריה:רוסיות שנפטרו ב-2008
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2008
איקסורה מאוי

**איקסורה מאוי** (שם מדעי: *Ixora Maui*), הוא שיח בגובה 90 - 120 ס"מ ממשפחת הפואתיים. הוא צמח לגינות נוי. מקובל להשתמש בו כגדר חיה, למרות שהוא לא מומלץ לכך בשל גודל עליו. השיח סובל אדמה סידנית. לצמח פריחה כתומה, הנמשכת כל השנה.

במקור, הוא מהודו ונפוץ מאוד במדינות דרום ארצות הברית בעלות אקלים טרופי. הוא סובל מכנימות וקרדיות - חרק טפילי זעיר, אך בטיפול מתאים המזיקים מושמדים.

## איקסורה במשתלה
משתלת מאירה - קדומים - יוני 2008

תמונה:Ixora_Maui_from_Meira_Nursy_Kedumim_d.jpg|
תמונה:Ixora_Maui_from_Meira_Nursy_Kedumim_c.jpg|
תמונה:Ixora_Maui_from_Meira_Nursy_Kedumim_b.jpg|


## קישורים חיצוניים

* Ixora 'Nora Grant

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:שיחים
קטגוריה:פואתיים
קטגוריה:צמחי נוי
טרטור

**טַרַטוֹר** (באלבנית: **taratorë**; בבולגרית: **таратор**; במקדונית: **таратор**, **таратур** או **тартор**) הוא מרק קר שמקורו בבלקן. טרטור מוגש בדרך כלל בקיץ באלבניה, בבולגריה ובמקדוניה. המרק מורכב לרוב מיוגורט, ממלפפונים, משום, משמיר וממים. המנה מוגשת לאחר קירור או אפילו עם קרח. ניתן להוסיף למרק שמן צמחי או פלפל שחור. בגרסאות מקומיות של המרק מוסיפים חומץ, אגוזים או לחם לצד המרק. בגרסאות נפוצות פחות מוחלפים המלפפונים בחסה או בגזר.
הטרטור הוכנס למטבח הישראלי על ידי יהודי בולגריה, אשר נהגו להכינו בעיקר לארוחת בוקר של ימי שבת או לארוחות חלביות בחגים, בעיקר חג השבועות.

## ראו גם
* צזיקי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:המטבח הבלקני
קטגוריה:מרקים
קטגוריה:המטבח הבולגרי
קטגוריה:המטבח האלבני
קטגוריה:מאכלי חלב
Crazy Little Thing Called Love

"**Crazy Little Thing Called Love**" (בעברית: "**דבר קטן ומשוגע שנקרא אהבה**") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין, שיצא בשנת 1979 ונכלל באלבומה התשיעי של הלהקה, The Game.
השיר, שנכתב על ידי סולן הלהקה, פרדי מרקיורי, נחשב לאחד משירי הקלאסיקה של הלהקה. בשנה בה יצא, הגיע השיר למקום השני במצעד השירים בבריטניה, ולמקום הראשון בארצות הברית.

## הלחנה וביצוע
פרדי מרקיורי, סולן הלהקה, אהב והתחבר לסגנון המוזיקה של אלביס פרסלי. הוא החליט לכתוב ולבצע שיר בסגנון, ואף חיקה את קולו של פרסלי. השיר ראה אור שנתיים לאחר מותו של פרסלי, ומאז ועד היום נחשב כמעין מחווה לו.
על פי מרקיורי, כתיבת והלחנת השיר ארכה כ-10 דקות, והקלטתו נמשכה כחצי שעה.

## רשימות כל הזמנים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קווין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פרדי מרקיורי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת רפרייז רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
רוברט סטורואה

**רוברט סטוּרוּאָה** (בגאורגית: **რობერტ სტურუა**; נולד ב-31 ביולי 1938) הוא במאי תיאטרון גאורגי שזכה לתהילה בינלאומית בזכות האינטפרטציות המקוריות שלו ליצירותיהם של ברכט, שייקספיר וצ'כוב. הוא מכהן כמנהל תיאטרון רוסתוולי בטביליסי גאורגיה והוא מביים הפקות בכל רחבי העולם: באנגליה, בגרמניה, בפינלנד, בארגנטינה, ביוון, בטורקיה ובישראל.

בישראל הועלו ההצגות "מעגל הגיר הקווקזי" של ברכט ו"ריצ'רד השלישי" של שייקספיר, בבימויו בפסטיבל ישראל. וכן הוא ביים בקאמרי את ההצגה "פעורי פה" של חנוך לוין.

## ביוגרפיה
רוברט סטורואה נולד בטביליסי למשפחת אמנים. אביו, רוברט איוונוביץ' סטורואה היה צייר ידוע שעבודותיו מופיעות בתצוגה הקבועה של מוזיאון האמנות של גאורגיה. אשתו של סטורואה, דודנה קווסלבה, היא מומחית לפילולוגיה, סופרת ופילוסופית, ששימשה כמתורגמנית במשפטי נירנברג.

סטורואה היה תלמידו של מיכאיל טומאנישווילי במכון לתיאטרון של טביליסי על שם שותא רוסתוולי. הוא סיים את חוק לימודיו בשנת 1961, והחל בקריירה שלו בתיאטרון שותא רוסתוולי, ובשנת 1979 התמנה לתפקיד מנכ"ל התיאטרון, ובשנת 1982 הוא התמנה לתפקיד המנהל האמנותי הראשי.

## יצירתו
הצלחתו הראשונה של סטורואה באה, בשנת 1965, עם ביום ההצגה "המשפט של סיילם" המבוסס על ספרו של ארתור מילר, "ציד המכשפות". מאוחר יותר הוא רכב על גל ההצלחה עם ביום ההצגות מעגל הגיר הקווקזי של ברטולט ברכט (בשנת 1975), ריצ'רד השלישי (בלונדון ובאדינבורו בשנים 1979-1980) והמלך ליר (ניו יורק, 1990) בכיכובו של השחקן הקומי ראמאז צ'חיקוודזה. האינטרפרטציות שנתן למחזותיו של שייקספיר, "ריצ'רד השלישי" ו"המלך ליר", הביאו לפרסומו כמי שנותן אינטרפרטציה פרדוקסלית לתיאטרון השייקספירי. להוציא את 37 מחזותיו של שייקספיר, בייס סטורואה 17 מחזות נוספים. חמישה מהם בתיאטרון רוסתוולי. בשנת 1986 הוא ביים את "המלט" בריוורסייד סטודיוס, כאשר אלן ריקמן שיחק כהמלט. האיגוד הבינלאומי לשייקספיר שיבח את סטורואה כאחת מעשר ההפקות הטובות ביותר במשך 50 השנים האחרונות.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 השתנה כיוון עבודתו לתוך עולמו הפנימי. עבודותיו כללו את "החיים הם חלום" של פדרו קלדרון (Pedro Calderón) (1992), "הנפש הטובה מסצ'ואן" של ברכט (1993), "הבשורה על פי יעקב" המבוסס על ספר אלפבית של יעקב גוגבשווילי (1995), "למרה" של גריגול רובכידזה (1996). בשנות ה-2000 קיבלה עבודתו של סטורואה גוון פילוסופי יותר בהרהורים על הנצח והאיזון הנכון בין החיים והמוות. השפה המטפורית של עבודותיו האחרונות היא פואטית יותר וכוללות את פנטזיה "סטיקס" על פי הסימפוניה לתזמורת של גיה ק'אנצ'לי (2002), שתי גרסאות חדשות של המלט בטביליסי (2001, 2006) ומחכים לגודו של סמואל בקט (2002).

## בישראל
סטורואה ביים בישראל את ההצגות:
* המלך ליר מאת שייקספיר - תיאטרון הקאמרי - 2007
* מעגל הגיר הקווקזי מאת ברטולט ברכט - פסטיבל ישראל
* ריצ'רד השלישי מאת שייקספיר - פסטיבל ישראל
* פעורי פה - תיאטרון הקאמרי מאת חנוך לוין - 1995

## פרסים
: **בברית המועצות**
* פרס השחף - מוסקבה (1998)
* אמן הציבור של ברית המועצות
* מדליית זהב של הנשיא (Золотая медаль президента) בפסטיבל התיאטרון הבינלאומי (1998)
* הפרס הגדול בפסטיבל
: **בגאורגיה**
* פרס שותא רוסתוולי
* פרס מרג'נישווילי
* פרס אחמטלי
* פרס תומנישווילי

## קישורים חיצוניים

* מרטין בנהם (1995), המדריך של קיימברידג' לתיאטרון, עמ' 1041, , 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי תיאטרון גאורגים
קטגוריה:מגרלים
קטגוריה:זוכי פרס שותא רוסתוולי
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1938
אנזו שיפו

**וינצ'נזו "אנזו" שיפו** (נולד ב-19 בפברואר 1966) הוא כדורגלן עבר בלגי ממוצא איטלקי ששיחק בעמדת הקשר. שיפו שיחק בנבחרת בלגיה, עימה השתתף בארבעה מונדיאלים, הישג שבו זכו רק עוד שני כדורגלנים בלגים.

שיפו נולד להורים איטלקים בלה לובייר. שיפו שיחק כדורגל עוד מגיל צעיר. בגיל 14 הצטרף שיפו לקבוצה מקומית. לאחר זמן קצר עבר לאנדרלכט, שבמדיה ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת בשנת 1983.

ב-1987 עבר שיפו לאינטר מילאנו, אך לא זכה להצלחה רבה. לאחר ששיחק עונה בודדת באינטר ובבורדו, עבר שיפו לאוסר. ביצועיו בקבוצה היו נאים, והוא הבקיע במדיה 25 שערים בשתי עונות. ב-1991 שב שיפו לאיטליה וחתם בטורינו, וכבר באותה העונה העפיל עמה לגמר גביע אופ"א. בתום שנתיים בקבוצה עבר למונקו. ב-1997 חזר לאנדרלכט, בה סיים את קריירת המשחק שלו ב-2000, כשאובחנה אצלו דלקת מפרקים כרונית.

## נבחרת לאומית
שיפו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה בשנת 1984 במשחק כנגד נבחרת יוגוסלביה. הוא שותף בטורנירי הגמר של המונדיאל ב-1986, ב-1990, ב-1994 וב-1998, שבהם שיחק ב-16 משחקים. בסך הכול, הופיע שיפו ב-84 משחקים של הנבחרת שבהם הבקיע 18 שערים.

## קריירת אימון
בעונת  החל את קריירת האימון שלו בשרלרואה. כתוצאה מהישגים דלים בקבוצה, התפטר שיפו ביוני 2002. בהמשך אימן את קבוצת טוביז מבלגיה ואת קבוצת מוסקרון מליגת העל הבלגית. בשנת 2009 התפטר מאימון קבוצת מוסקרון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:קשרי כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני אוסר
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני שרלרואה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלגיה
קטגוריה:מאמני כדורגל בלגים
קטגוריה:זוכי נעל הזהב הבלגית
קטגוריה:כדורגלני יורו 1984
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1966
ערער גלעיני

**ערער גלעיני** (שם מדעי: *Juniperus drupacea*) הוא עץ מחטני ירוק עד ממשפחת הברושיים. איברי הרבייה שלו ערוכים באיצטרובלים.
## מאפיינים
הצמח הוא דו-ביתי, והאיצטרובלים הזכריים והנקביים שלו נמצאים על צמחים נפרדים. ההאבקה נעשית על ידי הרוח, והאיצטרובלים, שצבעם תכלכל-לבן, מבשילים כשנה וחצי לאחר מכן. האיצטרובלים נופלים לרגלי העץ, ונשארים שם במשך שנים. לא נצפו בעלי חיים שאוכלים אותם.

הערער הגלעיני נפוץ במזרח התיכון, בעיקר ביערות הארז והאלון של לבנון וטורקיה. בארץ גדל הערער הגלעיני בחרמון. רוב הפרטים גדלים בגובה של 1300 מטר מעל פני הים ומעלה, והם מפותחים ביותר במיפנים צפוניים סלעיים שגובהם בין 1600-1800 מ'.

בגלל גזעו הישר ועצתו החזקה הערער משמש ושימש רבות לרהיטים וכדומה, ומעידים על כך גדמי הגזעים שנמצאו בחרמון. ייתכן שהשם "ארז" מכוון לכל עץ מחט שקורתו ישרה וזקופה.

ימין|ממוזער|250px
ממוזער|'' Juniperus drupacea ''

## קישורים חיצוניים

* ערער גלעיני באתר הרשימה האדומה של IUCN

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: ברושיים
קטגוריה:המזרח התיכון: עצים
גלעיני
קטגוריה:צמחיית החרמון
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
אוניברסיטת האומות הראשונות של קנדה

**אוניברסיטת האומות הראשונות של קנדה** (באנגלית: **First Nations University of Canada**) שנקראה בעבר המכללה האינדיאנית הפדרטיבית של ססקצ'ואן (באנגלית: **Saskatchewan Indian Federated College**) היא אוניברסיטה בפרובינציית ססקצ'ואן שבקנדה. הקמפוס העיקרי של האוניברסיטה ממוקם ברג'ינה שבססקצ'ואן. קמפוסים נוספים ממוקמים בססקאטון ובפרינס אלברט שבססקצ'ואן. 

מבנה האוניברסיטה שברג'ינה, תוכנן על ידי האדריכל דאגלס קארדינל.

## היסטוריה
האוניברסיטה נחנכה בשנת 2003 בנוכחות הנסיך הנסיך אדוארד, דוכס אדינבורו. בשנת 2005 ביקרה באוניברסיטה מלכת קנדה אליזבת השנייה, והעניקה לאוניברסיטה אבן מטירת בלמורל שבסקוטלנד על מנת לסמל את ההסכמים שנחתמו בין האומות הראשונות של קנדה לבין בית המלוכה הקנדי.

ראשיתה של האוניברסיטה במכללה האינדיאנית הפדרטיבית של ססקצ'ואן, שפעלה בשיתוף עם אוניברסיטת רג'ינה. המכללה נוסדה בשנת 1976 בעקבות הסכם בין הפדרציה של האומות האינדיאניות של ססקצ'ואן לבין אוניברסיטת רגינה. ההסכם קבע שמטרת המכללה שתוקם תהיה לשרת את הצרכים האקדמיים, התרבותיים והרוחניים של האומות הראשונות.
ממוזער|בית הספר וילסון בקמפוס ססקאטון של האוניברסיטה

האוניברסיטה מפעילה תוכניות מיוחדות, בתוך שיתוף פעולה עם הקהילות האינדיאניות המקומיות, על מנת לקדם תוכניות הנותנות מענה לצרכים של הקהילות האינדיאניות המקומיות בתחומי הבריאות, החינוך ואיכות הסביבה. כך לדוגמה משולבים לימודי הבריאות ורפואת השן באוניברסיטה בתוכניות טיפול קהילתיות.

במאי 2007 הועמדה חברותה של האוניברסיטה באיגוד האוניברסיטאות והמכללות של קנדה על תנאי בשל פיטורים שנויים במחלוקת של כמה מאנשי האוניברסיטה בשנת 2005. האוניברסיטה קיבלה את תנאי האיגוד ושבה להיות חברה מלאה באיגוד באפריל 2008.

## קישורים חיצוניים

* 
*הביקור המלכותי של 2001 וחשיבותו

## הערות שוליים

קטגוריה:קנדה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:ססקצ'ואן
קטגוריה:האומות הראשונות
כרסומת

שמאל|ממוזער|מיני מכונת כרסום קונבנציונלית.
שמאל|ממוזער|כלי עיבוד (כרסומים) שונים.
**כרסומת** (כַּרְסֹמֶת) היא מכונה לעיבוד שבבי, המשמשת לעיבוד מדויק של משטחים מישוריים וצורתיים. כִּרסוּם הוא השיטה הנפוצה ביותר לעיבוד שבבי, ומשמשת לעיבוד של כמעט כל הצורות הגאומטריות. כלי העיבוד של הכרסומת נקרא כַּרְסוֹם. בשונה מחריטה, הכַּרסום מסתובב בכוֹשׁ הכרסומת, והעֻבָּד נע לעומתו בשלושה צירי תנועה ובציר סיבוב על שולחן מסתובב. הכרסומות קיימות בשתי תצורות בסיסיות: אנכית ואופקית, בהתאם לכיוון הכוש.

כרסומות פשוטות מאפשרות תנועה בשלושה צירים (X,Y,Z), ויש כרסומות בעלות צירי סיבוב נוספים.

## סוגים
בתעשייה נהוג להבחין בין שני סוגי מכונות:
# **מכונות כרסום קונבנציונליות** – מכונות שחלק ניכר מהפעלתן מתבצע ידנית.
# **מכונות כרסום בעלות בקרה ספרתית (NC/CNC)** – מכונות שהפעולות בהן מבוצעות ללא מעורבות העובד. הפיתוח של מכונות אלו החל בשנות ה-50, לאחר מלחמת העולם השנייה. בשוק קיימות מכונות CNC המסוגלות לעבד גם בארבעה וחמישה צירים.
שמאל|ממוזער|מכונת כרסום CNC.

בעיבוד עץ משתמשים בכרסומת ידנית, המכונה "רוטר".

## סוגי כרסומים
ישנם סוגים שונים של כרסומים למטרות שונות. בהם:
#**כרסום דיסקה** – לחיתוך
#**כרסום אצבע** – לחיתוך ולגימור או לחריצים עמוקים
#**כרסום שיכור** – לכרסום ולעיבוד של חריצים
#**כרסום מצח** – לעיבוד משטחים

כאשר נדרש עיבוד לצורה מיוחדת ניתן להשתמש בכַרְסוֹמים לא סטנדרטיים, צורתיים.

## אמצעים נוספים
פעולת הכרסום מחייבת עבודה עם אמצעי עזר:
# כלי דפינה למוצר.
# ציוד וכלי מדידה ובקורת.
# מערכת לאספקת נוזל קירור לאזור העבודה.
# אמצעי בטיחות להגנת העובד וסביבת העבודה.

## ראו גם
* רוטר (כלי עבודה)

## קישורים חיצוניים

* Youtube, סרטון על פעולתן של מכונות הכרסום האנכיות
* המוסד לבטיחות ולגיהות, בטיחות עבודה בכרסומת
* 
* 

קטגוריה:מכונות
קטגוריה:עיבוד מכני
קטגוריה:עיבוד מתכת
קטגוריה:מכונות עיבוד שבבי
קטגוריה:נוזל קירור
קטגוריה:הנדסת תעשייה
קטגוריה:הנדסת מכונות
קטגוריה:כלי עבודה חשמליים
איגואנית מקרינה טקסנית

**איגואנית מקרינה טקסנית** (שם מדעי: *Phrynosoma cornutum*), מין מתוך 14 זוחלים מהסוג איגואנית מקרינה, המכונה גם "לטאת דם".
בעלת מבנה עגלגל ומוצק עטור "קוצים" ובעלת חוטם מעוגל.
פעילה בעיקר ביום. תוחלת החיים שלה נעה בין 10–15 שנים.
אורך גופה הממוצע הוא כ-6.5 ס"מ. הנקבה לרוב גדולה יותר מהזכר. זכר בוגר יכול להגיע לאורך של 9.4 ס"מ ונקבה לאורך של 11.4 ס"מ (ישנם מקורות הטוענים כי היא יכולה להגיע ל-15 ס"מ).

## תפוצה
היא מכונה "טקסנית" כיוון שטקסס נמצאת במרכז אזור התפוצה שלה. תפוצתה משתרעת מקולורדו וקנזס בצפון ועד צפון מקסיקו בדרום, ומאריזונה עד ללואיזיאנה וארקנסו. אוכלוסיות שלהן נמצאות גם בקרוליינות (הצפונית והדרומית), ג'ורג'יה ופלורידה - כתוצאה מכך שבעבר הן נמכרו כזוחלי מחמד פופולריים ובנוסף, פליטי שבי יצרו אוכלוסיות חדשות בטבע.

## מזון
לטאות אלו ניזונות בעיקר מנמלות קציר אך גם מטרמיטים, צרצרים, חגבים, דבורי-דבש, חיפושיות, חרקים ופרוקי-רגליים אחרים. כהרבה בעלי חיים מדבריים אחרים היא תנצל כל הזדמנות להזין את עצמה מחרקים בסביבתה.
כמו לטאות אחרות, תפיסת הטרף שלה נעשית באמצעות לשון דביקה המותאמת לכך, ופחות על ידי שימוש בלסתות שלה.

## הגנה
כאשר היא חשה מאוימת, יש לרשות לטאה זו מגוון של אמצעי התגוננות: היא מותאמת בהסוואתה לצבע החול והאבנים ומאוד קשה לזיהוי על רקע המדבר.
במקרה של גילוי היא נוטה להיצמד לקרקע ללא תזוזה, או לפרוץ בריצה מהירה ואז לקפוא במקום כך שהיא מתמזגת שוב עם הקרקע שסביבה וקשה לזהותה, כמו כן הן מנפחות את גופן על מנת להראות לטורף פוטנציאלי כקשות יותר לבליעה.

במקרים קיצונים, היא מתגוננת על ידי התזת סילון דם מעינייה ובשל כך היא מכונה "לטאת דם". זהו אמצעי הנועד לבלבל את הטורף ולאפשר להן להימלט.
הדבר נעשה באמצעות עצירת זרם הדם מהראש ויצירת לחץ מבוקר אשר מתבטא בסילון דם מבוקר שהן מכוונות כלפי האיום. טווח סילון הדם הוא כ-90 סנטימטרים.

## קישורים חיצוניים

* איגואנית מקרינה טקסנית באתר IUCN 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ריצ'רד הרלן
קטגוריה:לטאות מקרינות
קטגוריה:מקסיקו: זוחלים
קטגוריה:ארצות הברית: זוחלים
קארל קארלס

**קארל קארלס** (בגרמנית: **Carl Carls**; 16 בספטמבר 1880 - 11 בספטמבר 1958, ברמן) היה שחמטאי גרמני; במקצועו היה בנקאי.

קארלס לימד את עצמו לשחק שחמט בגיל 13, מספר שנכתב על ידי זיגברט טאראש. בתקופת שהותו בהמבורג אימנו אותו אוסיפ ברנשטיין והנס פארני. בשנת 1905 זכה משחק שלו מתחרות המבורג בפרס יופי. לאחר סיום לימודיו עבד קארלס כפקיד בנק בהנובר עד שנת 1906. לאחר מכן עבר לברמן שם סייע בהקמתו של בנק "Bremer Creditbank". משנת 1908 ואילך כיהן בתפקידים ניהוליים בבנק זה.

בשנת 1922 סיים קארלס במקום השני בתחרות "באד אוינהאוזן", אחרי ארהרדט פוסט. קארלס ניצח באליפות גרמניה השנייה שהתקיימה בבאד אאכן בשנת 1934.

באליפות העולם לחובבים שהתקיימה בהאג בשנת 1928, הגיע קארלס למקום השביעי. http://www.olimpbase.org/1928/1928awch.html

קארלס ייצג את גרמניה בשלוש אולימפיאדות: באולימפיאדה הראשונה בלונדון בשנת 1927 בתוצאה +7 -3 =5 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) http://www.olimpbase.org/1927/1927ger.html, באולימפיאדה השלישית בהמבורג בשנת 1930 +6 -1 =7 http://www.olimpbase.org/1930/1930ger.html ובאולימפיאדה הבלתי רשמית במינכן בשנת 1936 +5 -2 =10. https://web.archive.org/web/20080517033045/http://www.olimpbase.org/1936/1936ger.html. בשתי האולימפיאדות האחרונות זכה במדליית ארד קבוצתית.

במהלך מלחמת העולם השנייה חלק קארלס את המקום ה-10-12 בתחרות קרקוב-ורשה בשנת 1941. קארלס ניצח בתחרות רוסטוק בשנת 1942. בתחרות פראג 1943 פרש קארלס לאחר שמונה משחקים.

פיד"ה העניקה לקארלס תואר אמן בינלאומי בשנת 1951.

## קישורים חיצוניים

* מידע כללי

קטגוריה:אלופי גרמניה בשחמט
קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:שחמטאים שהשתתפו באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1880
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1958
סלסו גולמאיו טוריאנטה

**סלסו גולמאיו טוריאנטה** (בספרדית: **Celso (Celsito) Golmayo y de la Torriente**; 1879, הוואנה – 22 בינואר 1924, סביליה) היה שחמטאי ספרדי-קובני.

סלסו גולמאיו טוריאנטה היה בנו של סלסו גולמאיו ואחיו של מנואל גולמאיו טוריאנטה.

טוריאנטה ניצח באליפות קובה בשחמט לשנת 1897 שהתקיימה בהוואנה לאחר דו-קרב בגמר עם אנדרס קלמנטה ווסקז. בתחרות זו חואן קורזו הגיע רביעי ואילו מנואל גולמאיו טוריאנטה הגיע חמישי. ניצחונו של טוריאנטה היה יוצא דופן משום שבמאה ה-19 היה נדיר מאוד שבני עשרה יזכו בתחרות לאומית. טוריאנטה היה בן 18 ואחיו בן 14 בלבד.

קטגוריה:שחמטאים קובנים
קטגוריה:שחמטאים ספרדים
קטגוריה:ילידי 1879

קטגוריה:נפטרים ב-1924
אלכסנדר ויטק

**אלכסנדר ויטק** (בגרמנית: **Alexander Wittek**; 1852, קרואטיה – 1894, גראץ) היה ארכיטקט ושחמטאי אוסטרי.

## ביוגרפיה
ויטק פעל כארכיטקט בבוסניה והרצגובינה בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית. עבודתו המפורסמת ביותר היא "Vijećnica" בעיר סרייבו. מבנה זה שימש את העירייה ולאחר מכן הפך לספרייה הלאומית והאוניברסיטאית של בוסניה והרצגובינה; כמו כן תכנן מבני מזרקות.

ויטק היה גם אמן שחמט. הוא חלק מקום 5–6 בתחרות ברלין 1881 (ניצח: ג'וזף הנרי בלקברן והגיע למקום התשיעי בתחרות וינה 1882 (ניצחו: וילהלם שטייניץ ושמעון אברמוביץ וינוור). ויטק התאבד בשנת 1894.

## קישורים חיצוניים

* משחקי שחמט של אלכסנדר ויטק
ימין|ממוזער|300px|הספרייה הלאומית שתוכננה על ידי אלכסנדר ויטק

קטגוריה:אדריכלים אוסטרים
קטגוריה:מתאבדים: ספורטאים
קטגוריה:שחמטאים אוסטרים
קטגוריה:שחמטאים קרואטים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1852
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1894
אילן אשכולי

**מעיין (אילן) אשכולי** (נולד ב-24 באוקטובר 1975) הוא סופר ותסריטאי ישראלי. 

סרט הגמר שלו בבית הספר לקולנוע ולטלוויזיה "מעלה" בירושלים - "חוק הדתיים השלובים" זכה במקום הראשון לסרטי סטודנטים בפסטיבל חיפה בשנת 2004. אחד מששת התסריטאים של העונה הראשונה והשנייה של הסדרה "סרוגים" המוצגת בערוצי הלוויין של YES, עמם זכה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לתסריטאי לשנת 2009. 
כתב מספר פרקים לתוכנית הטלוויזיה "רחוב סומסום" ב"ערוץ הופ!" ב-2009. ואת כל פרקי סדרת האנימציה דידי הדרקונית בערוץ הופ!. 

כיום כותב רומאנים המבוססים על שיטות "תורת האילוצים". 

בעבר עבד כעוזר במאי של התוכנית "בחדר של חני", בטלוויזיה החינוכית וקודם לכן כתחקירן בחידון התנ"ך ובתוכנית "פרשת דרכים" בערוץ השני. כמו כן היה שדרן בקול ישראל. בנוסף ערך את הסרטים "חוק הדתיים השלובים", "לשיר בין הדמעות" ו"בית 103".

חבר פעיל ב"אגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה".

מתגורר במושב אביעזר שבחבל עדולם.

## מספוריו
* תאומים
* הם באים מכל העולם לנשק את ידו

## קישורים חיצוניים
* 
* הסיפורים הקצרים באתר בלי פאניקה
*  הבלוג "סרוגים" של אילן אשכולי העוקב אחר כתיבת תסריטי הסדרה.

קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תסריטאים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני ישראלים
קטגוריה:בוגרי מעלה - בית הספר לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:מועצה אזורית מטה יהודה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
בואינג X-51

**[[בואינג]]  X-51** הוא מדגים טכנולוגי של כלי טיס שגא קולי המיועד לטוס במהירות של כמאך 6  כ-6,400 קילומטר לשעה). 

תוכנית ה-X-51A היא מיזם משותף של חיל האוויר האמריקני, דארפ"א, נאס"א, בואינג וחטיבת רוקטדין של חברת פראט אנד ויטני. התוכנית ממומנת על ידי מעבדת המחקר של חיל האוויר האמריקני. 

מבחני קרקע התחילו בסוף 2006. גרסה מוקדמת של ה-X-51 השלימה בהצלחה מבחני מנהרת רוח ב-27 ביולי 2006. באפריל 2007 בוצעה סימולציה מלאה של טיסה באמצעות מדמה.

ב-26 במאי 2010 בוצעה טיסת הניסוי הראשונה של הבואינג X-51A "רוכב הגלים", במסגרתה הגיע המטוס למהירות שיא של מאך 6 (פי 6 ממהירות הקול) לאחר ששוחרר ממפציץ כבד מסוג B-52 מעל קו החוף הדרומי של קליפורניה.

לאחר שהגיע למהירות המקסימלית, כלי הטיס התמיד בה במשך 3 דקות וכ-20 שניות באופן עצמאי לחלוטין, עד שהחל לאבד מהירות. בנקודת זמן זו, הופסק הניסוי לאחר שהוגדר כהצלחה.

בטיסה זו נשבר גם שיא הזמן להפעלה רציפה של מנוע סקראמג'ט על-קולי, שעמד עד אז על כ-12 שניות.

ניסוי תעופה שלישי נערך ב-14 באוגוסט 2012. ה-X-51 היה אמור לשמור על מהירות של מאך 5 במשך 5 דקות. לאחר שה-X-51 השתחרר מהטילים המאיצים הוא איבד שליטה ונפל לאוקיינוס השקט לפני שהצליח להפעיל את מנוע המגח סילון. לפי הערכות מעבדת המחקר של חיל האוויר, הכישלון נבע כנראה מבעיה בסנפיר השליטה של הטיל.

ביום 1 במאי 2013 נערכה טיסה מוצלחת באורך של כ-300 שניות.

## קישורים חיצוניים

* האתר של ה-X-51 באתר בואינג

## הערות שוליים

קטגוריה:מטוסים ניסיוניים אמריקאיים
קטגוריה:מטוסים רקטיים
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים אמריקאיים
מוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר

**מוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר** הוא בית ספר גבוה לאמנות הפועל בשכונת מוסררה שבירושלים מאז שנת 1986. בית הספר ידוע בזיקתו לשכונה שבה הוא נמצא ובמחויבותו לאמנות חברתית.

## היסטוריה
בית הספר נוסד בשנת 1986 כמוסד ללימודי צילום, בקומה שרופה ונטושה בבניין שברחוב הע"ח 9. עם הצלחת בית הספר הוחלט להרחיבו ולפתוח מחלקות לימוד נוספות. עקב התרחבות הפעילות החל בית הספר לפעול גם במתנ"ס שכונת מוסררה שברחוב שבטי ישראל 22.

בשנת 2005 זכה בית הספר בפרס מרתה לקידום הסובלנות והדמוקרטיה בירושלים.

בשנת 2007 קיבל אבי סבג, מנהל בית הספר ומייסדו, את פרס טדי קולק למצוינות ציבורית מטעם הקרן לירושלים.

בשנת 2011 זכה סבג בפרס מפעל חיים מטעם מוזיאון ישראל הפרס הוענק גם לבית הספר על עשייה אמנותית וחברתית ועל קידום הצילום בישראל.

## אופי בית הספר
בית הספר מתייחד באווירה חברתית וקשרי גומלין בלתי אמצעיים בין מורים לסטודנטים. הקבלה לבית הספר אינה מותנית בתעודת בגרות או במבחן פסיכומטרי אלא בכישרון אמנותי בלבד. בנוסף להשכלה בתחום האמנותי הנלמד, תלמידי בית הספר מעורבים בפרויקטים אמנותיים בעלי אופי חברתי וזוכים גם להכשרה בתור יזמים, דבר המכין אותם ליציאה מבית הספר.

בבית הספר פועלות חמש מחלקות: צילום, אמנות מדיה-חדשה, מוזיקה חדשה, תקשורת חזותית ופוטותפריה.

בנוסף למחלקות הלימודים הסדירות, בית הספר מרבה לקיים אירועים ותוכניות מיוחדות. האירוע הבולט שמקיים בית הספר הוא הפסטיבל השנתי "מוסררה מיקס", פסטיבל אמנות בין-תחומי המתקיים מאז שנת 2000 בשכונת מוסררה. בנוסף, מפעיל בית הספר את פרויקט "צילום מיוחד" – לימודי צילום לילדים בעלי צרכים מיוחדים. פרויקט בולט נוסף של בית הספר הוא סמינר יהודי-ערבי בכתיבה וצילום.

החל משנת 2012 משמש אנסמבל מוזיקה נובה כאנסמבל הבית של בית הספר.

## הגלריה החברתית ואוסף מוסררה
הגלריה החברתית היא פרויקט של בית הספר שמטרתו הפניית המבט לסוגיות בוערות בחברה הישראלית והנגשת האמנות הגבוהה לקהלים שאינם חשופים לה באופן מסורתי. הגלריה החברתית מציעה סיורים מודרכים בתערוכות המתחלפות ובשכונת מוסררה. מדי שנה גם נערכת תערוכת בוגרי בית הספר.

"אוסף מוסררה" הוא פרויקט אמנותי-תיעודי של בית הספר שהחל בשנת 2011, במלאת 25 שנים לבית הספר. במסגרת הפרויקט הוקם ארכיון וירטואלי המאגד את סיפורי החיים של תושבי שכונת מוסררה, הצילומים, הסרטים והקולות של אנשי השכונה משנות החמישים ועד לפרוץ מחאת הפנתרים השחורים בשנות השבעים. באותה עת גם הושק כתב העת לאמנות וחברה "חממה".
## פסטיבל מוסררה מיקס
בשנת 2000 יזם בית הספר את פסטיבל "מוסררה מיקס", אירוע בין-לאומי רב־תחומי המתקיים מאז ברציפות מדי שנה. הפסטיבל משמש מוקד להתרחשויות אמנותיות וחברתיות, המגלמות את ההוויה התרבותית והפוליטית של ירושלים בפרט, ושל ישראל בכלל, תוך כדי התכתבות עם רעיון מרכזי אחד מדי שנה.

## קישורים חיצוניים

* 
* אוסף מוסררה
* פסטיבל מוסררה מיקס
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוסדות מוזיקליים בירושלים
קטגוריה:ישראל: חינוך מקצועי
קטגוריה:מוזיקה ישראלית
קטגוריה:ירושלים: מוסדות חינוך
קטגוריה:מוסררה
קטגוריה:זוכי פרס היצירה בתחום הציונות
קטגוריה:ישראל: בתי ספר לקולנוע
קטגוריה:ישראל: בתי ספר לאמנות
אלכסנדר בריילובסקי

**אלכסנדר בריילובסקי** (באנגלית: **Alexander Brailowsky**, 16 בפברואר 1896 – 25 באפריל 1976) היה פסנתרן רוסי-צרפתי ממוצא יהודי, שהתמחה ביצירותיו של פרדריק שופן. לעיקר פרסומו זכה בשנים שבין מלחמת העולם הראשונה והשנייה.

## קורות חייו
בריילובסקי נולד בקייב, אוקראינה, אז באימפריה הרוסית, למשפחה יהודית (אם כי על פי מקורות מסוימים היה פולני). הוא החל את לימודי הפסנתר אצל אביו, פסנתרן מקצועי, ולמד בקונסרבטוריון של קייב, שם סיים את לימודיו עם מדליית זהב בשנת 1911. בין 1911 ל-1914 למד בווינה אצל תאודור לשטיצקי ואצל פרוצ'ו בוזוני בציריך והיה לאזרח צרפת בשנת 1926.

הופעתו הראשונה בקונצרט פומבי הייתה בפריז בשנת 1919. את הקלטותיו הראשונות עשה בברלין בשנים 1928 עד 1934 (בתקליטי 78). בשנת 1938 הקליט בלונדון לחברת "HMV". תקליטיו הבאים נעשו בחברת RCA ויקטור ולבסוף, בשנות ה-60', בחברת CBS. לצד תפוקתו העצומה ביצירות שופן, כלל ברפרטואר שלו גם את רחמנינוב, סן-סנס, ליסט, דביסי ועוד.

בריילובסקי היה הראשון לנגן מחזור שופן שלם בשנת 1934 בפריז, ובחלק מן הרסיטל ניגן בפסנתר של המלחין עצמו. בהמשך הגיש עוד שלושים רסיטלים מיצירות שופן, בניו יורק בשנת 1938 ואחר בפריז, בריסל, ציריך, מקסיקו סיטי, בואנוס איירס ומונטוידאו. בשנת 1960 החליט לחדש את המחזורים בבריסל ובפריז. נגינתו כבר לא הייתה בשיאה בשלב זה, אך היו בה עדיין מן הניואנסים המרהיבים שאפיינו אותה בעבר והשליטה הכללית בכלי.

אלכסנדר בריילובסקי מת בניו יורק בגיל 80, מסיבוכים של דלקת ריאות.

בסוף שנות החמישים בקר בישראל ונגן את הקונצרט השני של רחמנינוב

## קישורים חיצוניים

* אלכסנדר בריילובסקי באתר bach-cantatas

## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרנים יהודים רוסים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:מהגרים מאוקראינה לצרפת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1896
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1976
חליל אף

[ממוזער|250px|שמאל|ילדה [פיג'ית מנגנת על חליל אף. איור מ-1858]]
**חליל אף** הוא חליל שהנשיפה לתוכו לשם הפקת צליל מתבצעת דרך האף ולא, כפי שמקובל בכלי נשיפה אחרים, דרך הפה. את החליל ניתן למצוא בעיקר במדינות פולינזיה ואלה הסובבות את האוקיינוס השקט. גרסאות שונות שלו נמצאות גם באפריקה, סין והודו.

## החליל במדינות השונות
ממוזער|שמאל|250px|אדם מנגן בחליל אף. 2004
### הוואי
בהוואית, Ohe hano ihu, פירושו "במבוק, נשימה, אף". בהוואי מייצרים חלילי אף בעזרת מפרק אחד של עץ במבוק. בקצהו האחד מחוררים חור, כדי שיהיה אפשר לנשום ולשאוף דרכו עם האף, ועוד שלושה חורים בגבו, שנועדים להפקת הצלילים. בהוואי נוהגים לשלב את החליל כליווי לשירה. תושבי הוואי מאמינים כי האף הוא טהור וחף מרע, שלא כמו הפה שיכול לומר הרבה דברים. כך שלהבדיל מן הפה, כשהאוויר נכנס ויוצא דרך האף, הוא נחשב לנקי.

בימי קדם, הגברים היו שרים לאהובות לבם ומנגנים בחליל אף כסימן לחיזור ולהבעת חיבה.

### הפיליפינים
בפיליפינים חלילי האף הם בעלי החוד הקצר ביותר מבין החלילים (החוד אשר מכניסים לנחיר כדי לנשוף אוויר אל החליל). כיוון שהחוד ארוך ובעל קוטר צר, ניתן לנגן בו בצורה הרמונית יותר, ולשנות צלילים ביתר חדות וניקיון - אפילו כשפעולות הנשימה בעת הנגינה חלשות. החורים לאצבעות נמצאים בצד החליל, מה שמשנה את אורך הצליל ומאזן אותו מעט. נגני חליל אף מסוימים לקחו פילטרים של סיגריות וסתמו את אחד החורים לאצבעות כדי שהאוויר שהם נושפים אל החליל יעבור בצורה חלקה יותר.

כיוון שקוטר החוד צר, במקרים רבים נגן החליל יסתום את נחירו השני על מנת להוציא כמה שיותר אוויר לחליל.

### ניו זילנד
בניו זילנד, המאורים לא יכלו לעשות חלילי אף מעץ במבוק, לכן חלילי האף שלהם היו מפוסלים מאבן רכה. לעיתים היו נוהגים להשתמש בכדים שנעשו מקליפת דלעת לחילול אף. במקרים כאלה, צוואר הכד היה נחתך בפיתחו לכדי קוטר צר מאוד אשר שימש לנחיר, ובעומק הכד היו מחוררים בטור חורים לאצבעות, מה שמטבעו היה נותן לחליל מסוג זה גוון צליל עמוק יותר מלחלילים הרגלים.

## הומאנטון
הומאנטון הוא חליל אף מודרני, שעשוי מפלסטיק בדרך כלל. בניגוד לכלי המקורי, כאן הנגן נדרש להחזיק את החליל מתחת לאפו (ולא כשהחוד בתוך הנחיר), להטות אותו מעט לעבר הפה שצריך להיות פתוח, ולשרוק אל החוד, כמו במכשיר להגברת הקול על ידי תהודה.

הצלילים המופקים מן הכלי יכולים להשתנות מאדם לאדם, שכן מבנה חלל הפה משתנה מאדם לאדם (בדרך כלל), מה שמשנה גם את התהוות ומערך התנועות והעיצורים, כמו בנבל פה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי נשיפה מעץ
קטגוריה:אף
JOGL

**JOGL** (**Java OpenGL**) היא ספריית מעטפת ל-OpenGL הכתובה ב-Java וניתן להשתמש בה בתוכניות Java.

JOGL היא טכנולוגיית תוכנה חופשית שפותחה על ידי אגף טכנולוגיית משחקים בחברת Sun ב-2003, אך מאז שנת 2010 היא מפותחת תחת רישיון BSD כפרויקט קוד פתוח עצמאי.
JOGL מספקת גישה מלאה ל-API של OpenGL 2.0 בשילוב AWT ו-SWING.

רוב המאפיינים הפופולריים שבספריות GLUT ו-GLU נמצאים ב-JOGL, אך גרסת ה-JOGL של GLUT לא כוללת את פוקצית החלונות אלא מנוהלות על ידי Java עצמה. ישנן מחלקות עבור ניהול ויצירת הנפשה, טעינת מרקם וקלט או פלט של קבצים.

JOGL שונה מספריות עוטפות אחרות ל-OpenGL עבור Java כמו LWJGL, בכך שהיא בקושי חושפת את התכנות הפרוצדורלי של OpenGL C באמצעות מחלקות או מתודות ולא מתיימרת להפוך את פונקציות ה-OpenGL C למונחית עצמיים. במקום ספריות הבסיס נקראות באמצעות JNI ולכן סביבת העבודה צריכה לתמוך ב-OpenGL.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תוכנה חופשית
בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה

**בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה** (בצרפתית: **École des hautes études en sciences sociales** או בקיצור **EHESS**) הוא מוסד צרפתי למחקר והשכלה גבוהה, Grands établissements (מוסדות מחקר ציבוריים יוקרתיים). משימתו היא מחקר ושימוש מעשי במחקרים בתחום מדעי החברה. המוסד כולל גם תחומים במדעי הטבע ובמדעי החיים. המוסד ממוקם במרכז פריז (הרובע השישי של פריז), על אף שכמה ממרכזי וקבוצות המחקר שלו ממוקמים במרסיי, ליון וטולוז.

מייסדי בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה היו חברי Paris Universitas (איגוד של שמונה אוניברסיטאות פריזאיות).

## סקירה כללית
במקור היה בית הספר חלק מהאֵקוֹל פְּרָאטִיק דֶה אוֹטְז אֵטִיד (École Pratique des Hautes Études; EPHE), ושימש כאגף השישי שלו: מדעי הכלכלה והחברה. ה-EHESS זכה לאוטונומיה כמוסד חינוכי להשכלה גבוהה ב-23 בפברואר 1975. יצירת ענף המוקדש לחקר מדע החברה בתוך ה-EPHE זכתה לתמיכתם של מספר יזמים מקרן רוקפלר שהחלו בכך בשנות העשרים. לאחר מלחמת העולם השנייה, קרן רוקפלר השקיעה כספים נוספים במטרה ליצור מוסד מחקר סוציולוגי שאינו מרקסיסטי. לכן, האגף השישי נוצר ב-1947, ולוסיאן פבר שהיה מושפע מג'ורג' גורביץ עמד בראשו. מעט לאחר יצירתו (1947), האגף השישי, שכונה לאחר מכן EHESS, נעשה אחד מהמעצבים רבי ההשפעה ביותר של מתודולוגיות מחקריות עכשוויות בהיסטוריוגרפיה, מדעי הסביבה ומדעי החברה, הודות לתרומתם של מלומדים בולטים כמו פרנאן ברודל, ז'אק לה גוף או פרנסואה פירה. ברודל ירש את פברה בשנת 1962 והתרכז בהקמתן של קבוצות מחקר מגוונות שמקום מושבן הנוכחי הוא בשדרת רַסְפָּיְי, באופן חלקי היה זה הודות לתמיכתה של קרן פורד.

כיום, בית הספר הוא אחד ממוסדות ה-Grands établissements היוקרתיים ביותר בצרפת. הוא מתפקד כמוסד מחקר והוראה אשר מעניק לבוגריו תארים. הוא מציע תוכניות ברמה גבוהה לסטודנטים לתארים מתקדמים מתוך כוונה להכשירם לקריירת מחקר. למוסד יש תוכניות לתואר שני ותוכניות דוקטורט. תחומי ההתמחות העיקריים הם: היסטוריה, בלשנות, פילוסופיה, פילולוגיה, סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, כלכלה, מדעים קוגניטיביים, דמוגרפיה, גאוגרפיה, ארכאולוגיה, משפטים, ומתמטיקה, אם כי המוסד מתמקד במחקר בינתחומי בתוך מקצועות אלה. ה-EHESS משמש כיום כאכסניה ללמעלה משמונים מרכזי מחקר (ביניהם מספר יחידות מחקר משותפות עם המרכז הלאומי למחקר מדעי) ו-22 תוכניות דוקטורט, או 13 שבהן נערכת שותפות עם אוניברסיטאות וגראן אקול צרפתיים אחרים.

## מספר חברי סגל ידועים בעבר ובהווה
* פייר אדו
* רולאן בארת
* פייר בורדייה
* פרנאן ברודל
* ז'אק דרידה
* פייר וידאל-נאקה
* ז'אן טירול
* ז'אק לאקאן
* ז'אק לה גוף
* עמנואל לה רואה לדורי
* אדגר מורן
* לוסיאן פבר
* תומא פיקטי
* פרנסואה פירה
* מילן קונדרה
* מנואל קסטלס
* פרננדו אנריקה קרדוזו

## קישורים חיצוניים

* 

* רשימת מכוני המחקר של בית הספר

*
קטגוריה:פריז: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:הרובע השישי של פריז
דניאל גוויסה

**דניאל גונסאלס גוויסה** (בספרדית: **Daniel González Güiza**; נולד ב-17 באוגוסט 1980 בקדיס) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בראיו סנלוקניו הספרדית. בעבר שיחק במדי נבחרת ספרד.

## קריירה
גוויסה החל את דרכו בקבוצת הנוער של חרס. כשעלה לבוגרים בגיל 18 הוא עבר למיורקה, ומיד הושאל לעונה אחת לקבוצת דוס הרמנאס על מנת לצבור ניסיון. בקיץ 2000 חזר גוויסה למיורקה מההשאלה ושיחק בה שתי עונות, בהן הוא שיחק ב-7 משחקים בלבד וכבש שער בודד. בקיץ 2002 עבר גוויסה לרקראטיבו ולבה ושיחק בה עונה אחת, בה שותף ב-4 משחקים בלבד. בתחילת עונת  גוויסה שיחק תקופה קצרה בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של ברצלונה. אחר כך, הוא עבר לסיודאד דה מורסיה מהליגה השנייה ושיחק בה שתי עונות. במהלך שתי העונות שלו במורסיה, ניכר שיפור ביכולת של גוויסה בזכות 36 כיבושים ב-81 הופעות משחק.

בקיץ 2005 עבר גוויסה לחטאפה. הוא כבש 20 שערים ב-61 הופעות בשתי העונות שלו בקבוצה. גוויסה הצטיין במיוחד בעונת , עונה מוצלחת מאוד לחטאפה. לפני עונת  חזר גוויסה למיורקה. עונה זו הייתה עונה טובה לגוויסה, שכבש 27 שערי ליגה. הוא סיים את העונה כמלך השערים של הליגה הספרדית.

ב-8 ביולי 2008 חתם גוויסה בפנרבחצ'ה תמורת 14 מיליון אירו, ובכך היה השחקן הזר היקר ביותר שמגיע לליגה הטורקית. בחודש הראשון שלו בקבוצה הוא הבקיע שני שערים בליגה, ושניים נוספים בקמפיין הקבוצה בליגת האלופות. הוא סיים את העונה בפנרבחצ'ה עם 11 שערים.

בקיץ 2011 חזר גוויסה לחטאפה.

## נבחרת ספרד
גוויסה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ספרד בשנת 2007. בעקבות העונה המצוינת שלו עם מיורקה, גוויסה נכלל בסגל של המאמן לואיס אראגונס ליורו 2008. כחלוץ השלישי בסגל, גוויסה היה חלק משמעותי בנבחרת וכבש 2 שערים בטורניר, בדרך לזכייה בו. בסך הכול הוא הופיע 21 פעמים במדי הנבחרת.

## תארים
### קבוצתיים
;מיורקה
* גביע המלך: 

;פנרבחצ'ה
* אליפות טורקיה: 
* הסופר קאפ הטורקי: 

;סרו פורטניו
* אליפות פרגוואי: קלאוסורה 

;נבחרת ספרד
* אליפות אירופה: 2008

### אישיים
* מלך השערים של הליגה הספרדית: 
* השחקן המצטיין בליגה הספרדית: 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני חרס
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני רקראטיבו ולבה
קטגוריה:כדורגלני חטאפה
קטגוריה:כדורגלני ג'והור דארול תעזים
קטגוריה:כדורגלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורגלני סרו פורטניו
קטגוריה:כדורגלני קדיס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2009
קטגוריה:ספורטאים ספרדים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים במלזיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפרגוואי
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1980
אלכסיי מיכאיליצ'נקו

** אלכסיי אלכסנדרוביץ' מיכאיליצ'נקו** (ברוסית: **Алексей Александрович Михайличенко**; נולד ב-30 במרץ 1963) הוא כדורגלן לשעבר, ששיחק בקבוצות: דינמו קייב, סמפדוריה וגלאזגו ריינג'רס. 

לאחר הפרישה ממשחק פעיל הפך למאמן ומאמן את דינמו קייב, הנבחרת הצעירה ולאחר מכן את הנבחרת הבוגרת של אוקראינה .

## תארים
### כשחקן
* מקום שני באליפות אירופה - 1988
* מקום ראשון באולימפיאדת סיאול
* גביע אירופה למחזיקות גביע - 1986
* אליפות ברית המועצות - 1981, 1985, 1986, 1990 
* אליפות איטליה - 1991
* אליפות סקוטלנד - 1992, 1993, 1994 ,1995 ,1996
* גביע ברית המועצות - 1985 ,1987, 1990 
* גביע סקוטלנד - 1992 ,1993 ,1996
* כדורגלן השנה בברית המועצות - 1988

### כמאמן
* מקום שני באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2006
* אליפות אוקראינה - 2003 ,2004 
* הגביע האוקראיני - 2003

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני סמפדוריה
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:קייב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:מאמני נבחרת אוקראינה בכדורגל
קטגוריה:מאמני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:כדורגלני יורו 1988
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: כדורגל
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1963
השכלה גבוהה (סרט)

**השכלה גבוהה** (בצרפתית: **Grande École**) הוא סרט קולנוע צרפתי בבימויו של רוֹבֵּר סַאלִי (Robert Salis) שיצא לאקרנים בצרפת ב-2004.

## תקציר
פול הוא צעיר בן המעמד הגבוה אשר מתחיל בלימודי כלכלה באחד מהגראן אקול (בתי הספר הגבוהים היוקרתיים) בצרפת. במקום לגור עם חברתו אָגְנֵה (Agnès), הוא מעדיף לשכור דירה עם שני שותפים חדשים שהכיר, וכתוצאה מכך הוא אינו מתראה איתה הרבה. אגנה מתחילה לזהות קרע במערכת היחסים ביניהם, וחושדת כי פול נמשך לאחד מן השותפים שלו, לואי-אָרְנוֹ (Louis-Arnault) – אולם פול מכחיש כל טענה למשיכה הומוסקסואלית מצִדו. אגנה מחליטה לערוך עם פול התערבות: מי שזוכה ראשון בלואי-ארנו – מנצח; אם היא תנצח – פול מבטיח להפסיק לחקור את המיניות שלו על חשבונה; ואם פול ינצח, היא תעזוב אותו. לצד המירוץ אל ליבו של לואי-ארנו (שלא מוצא חן בעיני חברתו של האחרון), פוגש פול במֵסִיר (Mecir, המגולם על ידי סלים קשיוש), פועל ערבי צעיר שמתאהב בו. יחד עם מסיר חוֹוה פול מסע של תגליות על מה שמעבר לגבולות המעמד, הבדלי התרבויות והמיניות. בסופו של דבר מגיעים הקונפליקטים לשיאם, ודבר לא עתיד להיוותר כשהיה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטי התבגרות
קטגוריה:סרטי להט"ב צרפתיים
קטגוריה:סרטים צרפתיים