Baker Street

**Baker Street** ("בֶּיְיקֶר סְטְרִיט, באנגלית: ’רחוב בייקר’) היא בלדת רוק שנכתבה ובוצעה לראשונה בשנת 1978, על ידי הזמר הסקוטי ג'רי ראפרטי. השיר הגיע לסגנות המצעד האמריקאי ולמקום השלישי במצעד הבריטי. הוא ידוע בקטעי נגינת הסקסופון שבו, שאותם ניגן רפאל רייבנסקרופט. לשיר יצאו גרסאות כיסוי רבות – המפורסמת בהן של להקת Undercover משנת 1992.

## הרקע לכתיבת השיר
שם השיר הוא כשם הרחוב הנודע בלונדון. השיר נכלל באלבומו השני של ראפרטי "City to City", שיצא שלוש שנים לאחר שעזב את להקת Stealers Wheel – שנים שבמהלכן היה מצוי בסכסוך משפטי עם הלהקה ולא יכל להוציא חומרים חדשים. באותה תקופה הִרבה בנסיעות בין בית משפחתו שבקרבת גלאזגו לבין לונדון, שם נערכו הדיונים המשפטים. בלונדון שהה פעמים רבות אצל מכר ברחוב בייקר. בספרו על התקופה אמר: "כולם תבעו את כולם, וכך יצא שביליתי זמן רב ברכבת הלילה מגלאזגו ללונדון בדרכי לפגישות עם עורכי דין. הכרתי בחור שגר בדירה קטנה ברחוב בייקר. נהגנו להעביר את הלילות בשיחה ובנגינה בגיטרה".(תרגום חופשי)

שורות הבית האחרון בשיר מבטאות את שמחתו על פתרון הסכסוך.

## הפקת השיר
השיר הופק על ידי ראפרטי ויו מרפי. הוא כולל מספר קטעי סולו גיטרה וסולו סקסופון. קטע הסקסופון בן שמונה התיבות, המנוגן בידי רפאל רייבנסקרופט בין בתי השיר, הפך לסימן ההיכר שלו. התכנון המקורי היה לשיר את קטע המלודיה, אך בעקבות ניסיון נגינה שלו בגיטרה הוחלט שלא לשיר בו. נגן הגיטרה איחר להקלטת השיר ורייבנסקרופט, ששהה באולפן לצורך הקלטת קטע סקסופון סופרן קצר, הציע לנגן את קטע הנגינה המפורסם באמצעות סקסופון אלט שנמצא עִמו במכוניתו. בעוד ראפרטי טען כי הלחין את קטע הסקסופון, רייבנסקרופט טען כי לא קיבל קטע נגינה שלם וכי בנגינתו כלל גם קטעי בלוז ישנים. על נגינתו קיבל המחאה על סך 27 ₤ שלטענתו חזרה, ומלבד לתשלום זה לא קיבל תמלוגים נוספים.

תחילה התקשו ראפרטי ומרפי לשכנע את חברת התקליטים להוציא את השיר גם כסינגל. השיר שהופיע לבסוף בגרסת הסינגל ונועד להשמעה בתחנות הרדיו, היה מהיר וקצבי יותר ממקבילו באלבום ובוצע בחצי טון גבוה יותר. על פי נתוני ה-BPI (ארגון "תעשיית הפונוגרפיה הבריטית") הסינגל נמכר בלמעלה מ-400,000 עותקים וזכה בשל כך למעמד של סינגל זהב.

## השפעה
השיר הוביל למה שכונה בבריטניה בשם "תופעת בייקר סטריט" – עלייה במכירות הסקסופונים ובשימוש בהם במוזיקת פופ מיינסטרימית ובפרסומות.

בנוסף לתופעה זו נפוצה באי הבריטי בשנות ה-80 אגדה אורבנית שגרסה כי השחקן והמגיש בוב הולנס היה נגן הסקסופון בשיר. מקובלת הסברה כי מקורו של המיתוס במתיחה שהופיעה במגזין המוזיקה NME, אם כי ישנן השערות נוספות למקורו, ובהן הסברה כי מקורו ברייבנסקרופט עצמו.

על פי הגיטריסט סלאש, נגינתו בשירה הידוע של להקת Guns N' Roses, "Sweet Child o' Mine", הושפעה מהשיר.

באוקטובר 2010 ציין איגוד זכויות היוצרים האמריקאי BMI חמישה מיליון השמעות לשיר ברחבי העולם. 30 שנה אחרי צאת השיר המשיך ראפרטי לקבל בגינו תמלוגים שנתיים של כ-80 אלף פאונד.

### גרסאות כיסוי והכרה בתרבות הפופולרית
ממוזער|שמאל|220px|ג'רי ראפרטי, המבצע המקורי של השיר
השיר זכה לגרסאות כיסוי רבות, המפורסמת שבהן היא זאת של להקת Undercover הבריטית משנת 1992. הביצוע המחודש היה ללהיטה הגדול של הלהקה ודורג במקום השני במצעד הסינגלים הבריטי לאותה שנה (מיקום גבוה מהביצוע המקורי). ביצועים מוכרים נוספים הם של להקת הצלליות, של להקת פו פייטרס ושל חצוצרן הג'אז מיינרד פרגוסון.

השיר זכה גם למספר מחוות בתרבות הפופולרית ובהן ביצועו בידי דמותה של ליסה באחד מפרקי משפחת סימפסון והופעתו בסרטים כמו סיפורו של ויל האנטינג וזודיאק. נגינת הסקסופון בשיר סומפלה בידי הרכב הדאנס הגרמני סקוטר לשירם "Nessaja", ששימש גם כשיר הנושא בסרט ברונו.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## נגנים
*סקסופון - רפאל רייבנסקרופט
*גיטרות - יו בארנס ונייג'ל ג'קינס
*תופים - הנרי ספינטי
*גיטרת בס - גרי טיילור
*קלידים - טומי אייר
*כלי הקשה - גלן לה-פלר
*כלי מיתר - גרהאם פרסקט

## קישורים חיצוניים

* הקליפ לשיר בערוץ הרשמי של ראפרטי, אתר YouTube.
* נייל מק'קורמיק, ביקורת ופרשנות חלקית לשיר באתר הדיילי טלגרף

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1978
קטגוריה:סינגלים מ-1978
קטגוריה:סינגלים מ-1998
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1992
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים בשחור-לבן
קטגוריה:שירים על לונדון
קטגוריה:שירים על רחובות
קטגוריה:שירי רוק קל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס