open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קרנף פיליפיני

**קרנף פיליפיני** (שם מדעי: *Rhinoceros philippinensis*) הוא מין נכחד ממשפחת הקרנפיים שהשתייך לסוג קרנף, בו כיום מצויים 2 מינים: קרנף הודי וקרנף ג'אווה. מין זה חי בתקופת הפליסטוקן רק באיי הפיליפינים.

המאובנים של הקרנף התגלו באזור מטרו מנילה (באזור הבסיס פורט בוניפסיו ) ובקגאיאן באי לוזון. הממצאים כללו בעיקר שרידי שיניים ולסתות שבורות אשר גם הם נעלמו, אך נשמרו כטיפוס. אורך הממצאים הגיע ל-12.7 סנטימטרים ומשקלם ל-800 גרם. הקרנף עצמו היה גדול מאוד, אך יותר קטן מהקרנף ההודי, כתוצאה מגמדיות איים שעבר.

המאובנים הוגדרו בידי החוקר הגרמני גוסטב היינריך ראלף פון קניגסוולד (Gustav Heinrich Ralph von Koenigswald) ב-1956. הקרנף נחשב לקרוב של הקרנף ההודי, שכנראה התפצל ממנו כדי לחיות על האיים השופעים. שם המין קרוי עקב מציאתו בפיליפינים.

מחקר מ-2018 שהתבסס בעיקר על שרידי האמייל של שיני קרנף נוסף שהתגלה ב-2014, קבע שגיל הקרנף הוא באזור 709 אלף שנים מכיום. על האי התגלו גם למעלה מ-50 שרידים של כלי נשק מתקופת האבן, רמז לכך שאנשים קדמונים חיו על האי וצדו את הקרנף, אולי עד הכחדתו. למרות זאת לא נמצאו מאובני אנשים כלל על האי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קרנפיים פרהיסטוריים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלייסטוקן באירואסיה
קטגוריה:מפריטי פרסה שחיו בפלייסטוקן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1956
Young & Restless

**Young & Restless** (בעברית: **צעירים & חסרי מנוחה**) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת האמריקאית קריסטינה דבארג'. האלבום יצא לאור ב-3 במאי 2013 על ידי חברת התקליטים מנהטן רקורדס.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי קריסטינה דבארג'
קטגוריה:אלבומים באנגלית
רנה אולרי

**רנה אנרי אולרי** CLH (בצרפתית: **René-Henri Olry**; 28 ביוני 1880 – 3 בינואר 1944) היה גנרל צרפתי ומפקד צבא האלפים במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
אולרי נולד ב-28 ביוני 1880 בליל, נור-פה דה קאלה. בנו של אלברט אולרי, שהיה מרצה באקול פוליטקניק, אולרי החל את לימודיו באקול פוליטקניק בשנת 1900, ועם סיום לימודיו הצטרף לרגימנט התותחנים ה-21 והוסמך כלוטננט משנה ב-10 באוקטובר 1904.

### קריירה צבאית
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת אולרי בארמייה השנייה בקרב ורדן בפיקודו של הגנרל אנרי פיליפ פטן. הוא עזב לאיטליה בשנת 1917 כחלק מכוח המשלוח הצרפתי והשתתף בלחימה בסמוך לנהר פיאווה, ובשנת 1918 קיבל את הפיקוד על רגימנט התותחנים ה-283. התנהלותו במהלך המלחמה זיכתה אותו בחמישה עיטורים.

אולי הפך למזכיר המועצה העליונה להגנה לאומית בשנת 1922 ושירת במשלחת הצבא הצרפתי ליוון עד 1928, אז הועלה לדרגת קולונל ומונה למפקד רגימנט התותחנים ה-309. הוא שוב הועלה בדרגה בשנת 1932 לדרגת ז'נרל דה בריגדה ובשנת 1935 הועלה לדרגת ז'נרל דה דיוויזיה ומונה למפקד הדיוויזיה ה-29, אותה הוביל עד שנת 1937. בהמשך הפך למפקד הקורפוס ה-15 בדרום האלפים.

ב-5 בדצמבר 1939 קיבל את הפיקוד על צבא האלפים. כשפלשה איטליה לצרפת ביוני 1940 הוא פיקד על 190,000 חיילים בקו האלפיני. מול כוח איטלקי של 450,000 חיילים, כוחותיו של אולרי עצרו בהצלחה את ההתקדמות האיטלקית ואף היוו יריב קשה עבור הכוחות הגרמנים שהצטרפו לקרב. ההופעה של הצבא הצרפתי בזירה זו הייתה מוצלחת בהרבה משאר החזית ושמרה על אזורים מסוימים בצרפת מפני הכיבוש.

### אחריתו
במהלך תקופת הביניים שלאחר הכניעה הצרפתית שימש אולרי כמפקח הכללי. לאחר מכן מונה לפקד על קבוצת הדיווזיות הראשונה של צבא שביתת הנשק הצרפתי, שהייתה מורכבת מארבע דיוויזיות בדרום הלא-כבוש. ביוני 1942 הגיע לגיל פרישה והתגורר באחוזתו המשפחתית באזור שרנטה במנסלה. אולרי נפטר ב-3 בינואר 1944 באנגולם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1880
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1944
מיהאי פוגאן

**מיהאי פוגאן** (בהונגרית: **Pogány Mihály**; 1875 גיור (עיר) – 1924 טימישוארה) היה עיתונאי וסופר יהודי-הונגרי כותב בהונגרית, שפעל בעיר טימישוארה (האימפריה האוסטרו-הונגרית, משנת 1920 רומניה), ושהתפרסם כמייסד והעורך הראשי של העיתון ההונגרי "טמשווארי הירלפ" (Temesvári Hírlap).

## קורות חיים
מיהאי פוגאן נולד במשפחה יהודית בשנת 1875 בעיר גיור (גייר) בהונגריה, אז באימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא למד בגימנסיה בעיר הולדתו ונמשך כל כך למקצוע העיתונאות שוויתר על לימודים אקדמיים. בהתחלה כתב בעיתון "גיורי הירלפ" של גיולה סאוואי. אחרי נישואיו לתושבת חבל באנאט, אאוגניה לבית פוקס, ילידת הכפר ז'בל, עבר לאזור הולדתה והתיישב בעיר טימישוארה, בירת הבאנאט. בנם לסלו, לימים עיתונאי גם כן, נולד עדיין בגיור בשנת 1901.

ב-15 בנובמבר 1903 קבוצת משכילים הונגרים, וביניהם גם פוגאן, האוטודידקט, הקימו בטימישוארה (טמשוואר) את היומון "טמשווארי הירלפ", בהתחלה בעריכתו של פאלך בירו, איש משאטוראליאויהיי כש פוגאן כיהן כסגן עורך. בהתחלה נשא העיתון אופי פוליטי. בשנת 1906 אחרי עזיבתו של בירו, התמנה פוגאן לעורך ראשי, ויתר על ועד המערכת, וערך את העיתון לבד.

פוגאן הקים גם בית דפוס והפך את העיתון לאטרקטיבי עבור קהלים רחבים. בשנת 1912 יחד עם סמואל קסטרינר וקארוי נוימן ייסד בית דפוס חדשני בשם "הוניאדי" שבו הדפיס גם את עיתונו. העיתון שיפר את תוכנו ומראהו והפך לאחד השופרות של התרבות ההונגרית בטרנסילבניה. בשנת 1908 החברה המייסדת מכרה לו את העיתון. העיתון אירח בדפיו סופרים ידועים כמו פרנץ מולנר, בלה רווס, אלק גוז'דו ואחרים.

פוגאן עצמו פרסם בצעירותו נובלות בעיתון "פיגטלן מדיאראורסאג" וניסה את כוחו בכתיבת סיפורים, מחזות וביקורת ספרות אותן פרסם בבודפשט. בין השאר תרגם להונגרית מגרמנית את הרומן הקצר "Der Spielkasten" (A játékszekrény - תיבת המשחקים) (1908) מאת הנס היינץ אוורס
היה פעיל באגודת "יאנוש אראן" בטימישוארה וזמן מה היה חבר במועצת העיר טימישוארה. פוגאן היה פעיל כחבר מחליף בהנהגת ברית ההונגרים ברומניה.

בעיצומה של פעילותו, נפטר מיהאי פוגאן מדלקת ריאות בגיל 47 בחורף 1924. בנו לסלו המשיך את מפעלו בניהול העיתון עד להנהגת חוקי הגזע נגד היהודים ברומניה ב-1940.

## קישורים חיצוניים
*Cristina Borca - pe saitul fotovechi
*Mihály Pogány - Jurnalist, editor, proprietar de ziar şi de tipografie* 

*https://www.arcanum.hu/hu/online-kiadvanyok/Borovszky-borovszky-samu-magyarorszag-varmegyei-es-varosai-1/temesvar-1A7E9/irodalom-tudomany-es-muveszet-a-bevezetest-az-irok-eletrajzat-es-a-sajtot-irta-vende-erno-tanar-az-irodalomtorteneti-tarsasag-valasztmanyi-tagja-1AE52/pogany-mihaly-1AF2E/ באתר ההונגרי Arcanum
*Getta Neumann, Andrei Pogány art. Mihaly Pogány on BJT O enciclopedie a evreilor din Timișoara
אנציקלופדיה של יהודי טימישארה (עורכת: ג'טה נוימן)

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים כותבי הונגרית
קטגוריה:טימישוארה: יהודים
קטגוריה:גיור (עיר): אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1875
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1924
ג'ים בראון (שחקן כדורגל)

**ג'ים בראון** (באנגלית: **Jim Brown**; 31 בדצמבר 1908 – 9 בנובמבר 1994) היה כדורגלן ומאמן סקוטי-אמריקאי, ששיחק בעמדת החלוץ.

## ביוגרפיה
בראון נולד ב-31 בדצמבר 1908 בקילמרנוק שבסקוטלנד. הוא היה לבכור מבין ארבעת אחיו, כששניים מהם היו לשוערים בעתיד. בשנת 1920 נטש אביו את המשפחה ועבר לגור בארצות הברית, כששבע שנים אחר כך עזב גם בראון במטרה למצוא את אביו שהתגורר בווסטפילד שבניו ג'רזי.

תחילת הקריירה של בראון הייתה חובבנית עד שנת 1930 בה התחיל לשחק בקבוצות מהליגות האמריקניות. הוא שיחק בקבוצת ניו יורק ג'איינטס ולאחר שחזר מלשחק במונדיאל 1930 הוא חזר לאותה קבוצה ששינתה את שמה למועדון הכדורגל של ניו יורק. לאחר מכן הוא וחברו הוותיק לקבוצת ניו יורק, רצו קרול, שיחקו בקבוצה וונדררס שבברוקלין. בעקבות הסכסוכים שהיו באותה העת בין ליגות הכדורגל האמריקניות, ASL ו-USFA, והשפל הגדול שהתרחש בשנת 1929, הביא לסגירתה של ליגת ה-ASL בשנת 1932 ובראון החליט לשחק בבריטניה.

כשהגיע לבריטניה הוא הראה עניין בעיני כמה קבוצות בשל הופעותיו הטובות כששיחק בארצות הברית, כשאחד מהן היא מנצ'סטר יונייטד. הוא שיחק בה משנת 1932 עד 1934 וכבש בה את שערו הראשון מנקודת הקרן בהופעתו הראשונה, וזכה עימה בגביע מנצ'סטר של 1933/34 כשבגמר הוא כובש את שער הניצחון נגד מנצ'סטר סיטי רגע לפני עזיבתו. לאחר מכן שיחק בברנטפורד בה זכה בגביע הלונדוני של 1934/35, ובשנת 1937 עבר לשחק בגילדפולד עימה זכה בתואר הליגה הדרומית של 1937/38 לאחר תקופה בה מיעט לשחק בטוטנהאם. בסיום הקריירה שלו שיחק בקבוצה קלייד הסקוטית בה שיחק שני משחקים עם אחיו ג'ון וממש כמו בהופעת הבכורה שלו במנצ'סטר יונייטד הוא כבש את שערו הראשון בקבוצה מנקודת הקרן. זמן קצר לאחר מכן פרש בראון מקריירת משחק בשנת 1941.

בשנת 1930 זומן בראון לשחק במדי הנבחרת של ארצות הברית לקראת מונדיאל 1930 שנערך באורוגוואי. באותה עת, הדרישות בשביל לשחק במדי הנבחרת היו פחות מחמירות ובראון זומן על סמך אזרחותו של אביו, ולא על סמך אזרחותו האישית. בראון שיחק בכל משחקי הטורניר עבור הנבחרת וכבש שער אחד, נגד ארגנטינה בחצי הגמר בדקה ה-89. תוצאת הסיום של משחק זה הייתה 6–1 לטובת הארגנטינאים.

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה בראון חזר לאמריקה ואימן קבוצות חובבניות וקבוצות של בתי ספר. בשנת 1986 בראון נכנס להיכל התהילה האמריקני בכדורגל. בנו, ג'ורג' בראון, הוא כדורגלן עבר. ב-9 בנובמבר 1994 נפטר בראון בגיל 85.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מהגרים מסקוטלנד לארצות הברית
קטגוריה:חלוצי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני ברנטפורד
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1930
קטגוריה:מאמני כדורגל אמריקאים
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
אסטורגוסוכוס

**אסטורגוסוכוס** (שם מדעי: *Astorgosuchus*) הוא סוג נכחד של תנינאי אשר התקיים בסוף האוליגוקן של אסיה. המאובנים שלו נמצאו בפקיסטן. סוג זה תואר ב-2019 והוא כלל מין אחד – *Astorgosuchus bugtiensis*. מין זה כבר תואר ב-1908 כשייך לסוג תנין, בו התנינים החיים. עם זאת הוא לא השתייך למשפחת התניניים אלא לקבוצה קרובה.

האסטורגוסוכוס היה טורף באורך של 7 עד 8 מטרים וטורף-על בתקופתו. עקב גודלו הוא יכל לצוד אפילו פרצרתריום. הדבר ידוע עקב סימני נשיכה שנמצאו על עצמות של פרקרתריומים שנמצאו. עם זאת חיות אלה היו יונקי היבשה הגדולים מעולם, עם אורך של מעל 8 מטרים, גובה של 5.5 מטר בכתפיים ומשקל של בין עשר לעשרים טון, כך שהם לא היו טרף פשוט. התנין הענקי ניזון כנראה רק מפרטים צעירים או חולים שהתקרבו למים.

התנין הענקי נכחד עם סיום האוליגוקן, אז שינויי האקלים ייבשו את היערות והמישורים והכחידו את הקרנפים הענקיים וכך גם את התנינים.

## הערות שוליים

קטגוריה:תנינאים שחיו בפלאוגן
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באירואסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2019
רסלמניה 21

**רסלמניה 21** היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי ה-WWE. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-3 באפריל 2005, באצטדיון סטייפלס סנטר שבלוס אנג'לס, קליפורניה. האירוע היה האירוע ה-21 בסדרת אירועי רסלמניה.

## מופע
### קרבות
באירוע נערכו 8 קרבות וביניהם קרב "כסף בבנק" הראשון בהיסטוריה. בקרב השתתפו אדג', כריס בנואה, כריס ג'ריקו, כריסטיאן, קיין והאלוף הבין יבשתי, שלטון בנג'מין. בסיום הקרב, אדג' חבט בגבו של בנואה עם כיסא, שהיה קרוב להסיר את המזוודה מוו התלייה ולנצח בקרב. אדג' טיפס על הסולם, הסיר את המזוודה וזכה באפשרות לקרוא תיגר על אחד האלופים בכל עת שיחפוץ.

בקרב נוסף ניצח אנדרטייקר, שהיה אז בלתי מנוצח באירוע רסלמניה, את "מחסל האגדות" רנדי אורטון.

קרב נוסף שהתקיים היה בין קורט אנגל לבין שון מייקלס שבסיומו, אנגל הכניע את מייקלס וניצח. הקרב נחשב לאחד מהקרבות הטובים בהיסטוריה של אירועי רסלמניה.

קרב נוסף שהתקיים באירוע בין אלוף ה-WWE, ג'ון "בראדשו" לייפילד, לבין ג'ון סינה על אליפות ה-WWE. סינה ביצע את מהלך הסיום שלו וזכה לראשונה באליפות ה-WWE.

הקרב המרכזי של האירוע התקיים בין אלוף העולם במשקל כבד, טריפל H, לבין זוכה הרויאל ראמבל לשנת 2005, דייב בטיסטה, בקרב על אליפות העולם במשקל כבד, בו בטיסטה ניצח את טריפל אייץ' וזכה לראשונה בתואר.

## תוצאות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מופעי ה-WWE
קטגוריה:אירועי רסלמניה
קטגוריה:2005 בארצות הברית
קטגוריה:2005 בספורט
דיצרורינוס

ממוזער|המין ''Rhinoceras binagadiensis''.
**דיצרורינוס** (שם מדעי: *Dicerorhinus*) הוא סוג של יונק ממשפחת הקרנפיים הכולל כיום רק מין אחד: קרנף סומטרה (*Dicerorhinus sumatrensis*), מין המצוי בסכנת הכחדה חמורה באי סומטרה, שבו הוא אנדמי. בעבר נכללו בסוג זה עוד 5 מינים שהתקיימו כבר מתקופת הפליוקן וחיו לאורך דרום-מזרח ומזרח אסיה מדרום סין עד להודו סין ולאיי אינדונזיה.

קרנפים אלה הם הקטנים ביותר בעולם כיום, והם עולים רק במקצת על משקל של 1 טון. עם זאת הקרנף הוא עדיין היונק הגדול ביותר בסומטרה לאחר פיל סומטרי. עורם מכוסה בשערות קשיחות והם כנראה קרובים לקרנפים מעידן הקרח כמו הקרנף הצמרירי והסטפנורינוס שגופם כוסה בפרווה עבה להגנה מהקור.

## מינים
* קרנף סומטרה (*Dicerorhinus sumatrensis*)
* *Dicerorhinus binagadensis* - נכחד. מצוי במחלוקת על שיוכו.
* *Dicerorhinus caucasicus* - נכחד
* *Dicerorhinus cixianensis* - נכחד
* *Dicerorhinus megarhinus* - נכחד
* *Dicerorhinus gwebinensis* - נכחד
* *Dicerorhinus sansaniensis* - נכחד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1841
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין וילהלם למברט גלוגר
קטגוריה:קרנפיים
גנתוזאורוס

**גנתוזאורוס** (שם מדעי: *Gnathosaurus*; מילולית: "לסת לטאה/זוחל") הוא סוג של פטרוזאור בן למשפחת הקטנוצ'סמטיים אשר חי בסוף היורה באירופה. הממצאים שלו התגלו לראשונה בתצורת זולהופן , שבבוואריה, גרמניה ותוארו בידי החוקר הגרמני כריסטיאן אריך הרמן פון מייר . המין אליו השתייך המאובן נקרא: *Gnathosaurus subulatus*. מין נוסף מהסוג, *Gnathosaurus macrurus*, התגלה לחופי דורסט שבדרום אנגליה. שם הסוג נקבע כבר בשנה קודמת לכך, אך על סמך טעות של זיהוי לסת טלאוזאור אשר הוחלף כסוג של תנין נכחד.

הגנתוזאורוס היה פטרוזאור בינוני עם מוטת כנפיים של 1.7 מטר בממוצע. הוא היה בעל גולגולת באורך 28 סנטימטרים שהסתיימה בלסת ישרה ובתוכה מעל 130 שיניים חרוטיות שדמו ללסתות גוויאל הודי. לסתות אלה כנראה נועדו לתפוס ולשלות דגים מהמים. המבנה גם הזכיר מקור של כפן שטובל את לסתותיו לאורך הגדות וסוגר אותם כשמשהו נתקל בהם. הוא עצמו נטרף בידי זוחלים ימיים כמו הדקוזאורוס כאשר הנמיך עוף לעבר המים.

מבנה גופו של הגנתוזאורוס דמה לזה של הפטרודקטיל ושל פטרוזאורים קדומים מקבוצת הפטרודקטיליים בהתבסס על מבנה הלסתות והכנפיים. לצידו של הגנתוזאורוס התגלו שרידים של קרוב משפחתו - הקטנוצ'סמה ששרד עד תחילת הקרטיקון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קטנוכסמטיים
קטגוריה:פטרוזאורים שחיו ביורה עליון באירופה
קטגוריה:גרמניה: מאובנים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1833
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי כריסטיאן אריך הרמן פון מייר
בובו סיסה

**בובו סיסה** (בצרפתית: **Boubou Cissé**; נולד ב-1974) הוא פוליטיקאי שכיהן כראש ממשלת מאלי בין השנים 2019 ל-2020, עד שהודח מתפקידו בעקבות ההפיכה הצבאית במדינה באוגוסט 2020. לפני כהונתו כראש ממשלה שימש כשר התעשייה והמכרות וכשר הכלכלה והאוצר.

## ביוגרפיה
סיסה נולד בבמקו, מאלי, בשנת 1974. הוא סיים תואר שני במדעי הכלכלה באוניברסיטת אוברן  ובעל תואר דוקטור במדעי הכלכלה מאוניברסיטת אקס-מרסיי.

בשנת 2005 החל סיסה את הקריירה ככלכלן בבנק העולמי בוושינגטון די. סי.. בשנת 2008 הוא קודם לתפקיד כלכלן ראשי ומנהל פרויקטים בחטיבה לפיתוח אנושי. בהמשך עבד בניגריה וניז'ר כנציג הבנק העולמי.

בשנת 2013 מונה סיסה לתפקיד שר התעשייה והמכרות. בשנת 2016 מונה סיסה לשר האוצר.

בשנת 2019 מונה סיסה לראש ממשלת מאלי לאחר התפטרות ראש הממשלה הקודם.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר הבנק העולמי 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים מאלים
קטגוריה:ראשי ממשלת מאלי
קטגוריה:שרי אוצר
קטגוריה:ילידי 1974
אופל אסטרה F

**אופל אסטרה F** (בגרמנית: **Opel Astra F**) היא מכונית משפחתית קטנה קומפקטית, מתוצרת יצרן הרכב הגרמני **[[אופל (יצרן רכב)|אופל]]** (בגרמנית: **Opel Automobile GmbH**), חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, שיוצרה בין השנים 1991–2000

## "אופל אסטרה F"

* מנוע קדמי.
* סוגי מנוע: מנועי בנזין, מנועי דיזל.
* סוג הנעה: הנעה קדמית.
* 5 נוסעים (דגם סדאן).
* קיבולת מכל דלק - 52 ליטר.
* קיבולת תא מטען: 360 / 810 ליטר (דגם הצ'בק), 500 ליטר (דגם סדאן), 500 / 900 ליטר (דגם סטיישן).

## תצורות "אופל אסטרה F"
* 4 דלתות - סדאן.
* 3 דלתות - האצ'בק.
* 5 דלתות - האצ'בק.
* 2 דלתות - קבריולה.
* 5 דלתות - סטיישן.

### גרסאות
* "CD" - יוצר בין השנים 1992–1994.
* "CDX" - יוצר בין השנים 1995–1996.
* "Classic" - יוצר בשנת 2000.
* "Club" - יוצר בין השנים 1991–1996.
* "Dream" - יוצר בין השנים 1996–2000.
* "GL" - יוצר בין השנים 1991–1997.
* "GLS" - יוצר בין השנים 1991–1996.
* "GSI" - יוצר בין השנים 1991–1996.
* "GT" - יוצר בין השנים 1991–1994.
* "Motion" - יוצר בין השנים 1991–1996.
* "Sport" - יוצר בין השנים 1993–1996.
* "Style" - יוצר בין השנים

## תמונות

קובץ:Opel Astra (F) GL 5-door, rear right.jpg| "אופל אסטרה F" דגם "GL" בתצורה 5 דלתות
קובץ:1994 Opel Astra 1.4 Vision 3-door.jpg| "אופל אסטרה F", בתצורה 3 דלתות הצ'בק, שנת 1994
קובץ:Opel Astra Cabrio rear 20071002.jpg| "אופל אסטרה F" - קבריולה
קובץ:1994 Opel Astra Bertone Cabriolet (7355391084).jpg | "אופל אסטרה F" - קבריולה, שנת 1994
קובץ:Interni Opel Astra A.JPG| "אופל אסטרה F" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:Opelastragsi.jpg| "אופל אסטרה F" דגם "GSi"
קובץ:Opel Astra GSI rear 20080208.jpg| "אופל אסטרה F" דגם "GSi"
קובץ:1993 Opel Astra GT 1.4 4-door (Portugal).jpg| "אופל אסטרה F", דגם "GT 1.4" בתצורה 4 דלתות, שנת 1993
קובץ:| "אופל אסטרה F"
קובץ:Opel Astra F Caravan 1.7 TDS.JPG| "אופל אסטרה F" - סטיישן
קובץ:Севастопольське таксі.JPG| "אופל אסטרה F" - סטיישן, מונית



קובץ:Politsei-estland.jpg| "אופל אסטרה F" - ניידת משטרה
קובץ:Opel Astra F Van.jpg| "אופל אסטרה F" - ניידת משטרה
קובץ:Straz miejska poznan4.jpg | "אופל אסטרה F" - ניידת משטרה
קובץ:Greece Police Car.jpg| "אופל אסטרה F" - ניידת משטרה ב-יון


## ראו גם
* אופל
* אופל אסטרה
* אופל קדט D
* אופל קפיטן
* אופל אדמירל

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אופל, האתר הבינלאומי

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:מוניות
אסטרה F
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1991
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בבלגיה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באוקראינה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בדרום אפריקה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בתאילנד
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בהונגריה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בפולין
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בספרד
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בברזיל
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בבריטניה
פרנסיסקו גוטרש

**פרנסיסקו גוטרש** (בפורטוגזית: **Francisco Guterres**; נולד ב-7 בספטמבר 1954), הידוע גם בכינוי **לו-אולו** (Lú-Olo) הוא פוליטיקאי מזרח-טימורי, שכיהן בשנים 2017–2022 כנשיא מזרח טימור.

## ביוגרפיה
גוטרש נולד בעיירה אוסו (Ossu) שבמזרח טימור למשפחה ענייה. הוא רומי קתולי.

הוא היה פעיל בארגון הגרילה פרטילין, שפעל למען שחרור מזרח טימור משלטון אינדונזיה, שהשתלטה על מזרח טימור בשנת 1975. בשנת 2001 נבחר לנשיא הארגון. באותה שנה נבחר בבחירות הכלליות במזרח טימור לחבר באספה המכוננת של המדינה. ב-2002 נבחר להיות יושב ראש האספה, ולאחר קבלת עצמאות המדינה ב-2002 היה ליושב ראש הפרלמנט שלה וכיהן בתפקיד עד 2007. באותה שנה שב ונבחר לפרלמנט בבחירות הכלליות.

גוטרש התמודד על משרת הנשיא בבחירות לנשיאות במזרח טימור בשנים 2007, ו-2012, אך לא נבחר. בבחירות לנשיאות שנערכו במרץ 2017 ניצח לאחר שזכה ב-57.1 אחוזים מקולות הבוחרים. הוא נכנס לתפקידו ב-20 במאי 2017.

גורטש התמודד בבחירות 2022, והפסיד לנשיא לשעבר ז'וזה רמוס הורטה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נשיאי מדינות
קטגוריה:פוליטיקאים מזרח-טימורים
קטגוריה:ילידי 1954
הדיוויזיה ה-121 (האימפריה הגרמנית)

**הדיוויזיה ה-121** (בגרמנית: **121. Division**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-25 במרץ 1915, ולמפקדה מונה ארנסט וגנר. בתחילה לחמה הדיוויזיה בחזית המערבית והשתתפה בקרב ורדן וב, וב-18 ביולי 1916 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה במתקפת ברוסילוב. בשנת 1917 הועברה הדיוויזיה שוב לחזית המערבית, שם היא השתתפה בקרב פשנדל ובשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב, ובכלל זה ב, ולאחר מכן לחמה ב ובמתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, ופורקה ב-17 בדצמבר 1918.

## מפקדים
* גנרל חיל הרגלים ארנסט וגנר (19 במרץ 1915 – 24 במאי 1915)
* גנרל-לויטננט קורט פון דיטפורת (25 במאי 1915 – 8 בדצמבר 1917)
* גנרל-מיור לודוויג ברסלר (9 בדצמבר 1917 – 17 בדצמבר 1918)

## לקריאה נוספת

* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. **Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs**, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114


121
121
תומאס מונטגיו, הרוזן הרביעי מסולסברי

**תומאס מונטגיו, הרוזן הרביעי מסולסברי** (באנגלית: **Thomas Montagu, 4th Earl of Salisbury**; 13 ביוני 1388 – 3 בנובמבר 1428) היה בן אצולה ואיש צבא אנגלי בתקופת מלחמת מאה השנים.

## ביוגרפיה
תומאס היה בנו הבכור של ג'ון מונטגיו, הרוזן השלישי מסולסברי, ואמו הייתה מוד פרנסיס, רוזנת סולסברי. אביו נהרג ב-1400 במהלך תכנון מרד כנגד הנרי הרביעי, מלך אנגליה, ואדמותיו הוחרמו. ב-1409 הצליח תומאס להחזיר לעצמו חלק מאדמותיו של אביו, והוא נעשה לחבר בפרלמנט. ב-1414, הוא הפך לאביר מסדר הבירית. ביולי 1415 הוא סייע בהעמדתו לדיון של ריצ'רד מקוניסבורג, הרוזן השלישי מקיימברידג' בעוון קשירת קשר כנגד הנרי החמישי, מלך אנגליה. ולאחר מכן הפליג לצרפת והצטרף לצבאו של הנרי שלחם במלחמת מאה השנים. הוא השתתף בין היתר בקרב אז'נקור. בשנים שלאחר מכן הוא לחם בעוד מספר קרבות, ובהמשך מונה למפקד כוח עצמאי. ב-1419 הוא מונה למושל נורמנדי והוענק לו התואר "רוזן פרש". ב-1421 החזיר לו המלך את כל האדמות שהוחרמו לאביו, וכן את התואר רוזן סולסברי.

אף שהועסק במשימות דיפלומטיות מסוימות, הוא כמעט ולא נטל חלק בפוליטיקה, ובילה את רוב שארית חייו כחייל בצרפת. בשנת 1423 הוא התמנה למושל שמפיין, ובשנת 1425 כבש את העיר לה-מאן. לאחר שנה באנגליה, הוא חזר לצרפת בשנת 1428, והטיל את המצור על אורליאן. הוא נהרג במהלך המצור ב-3 בנובמבר של אותה שנה.

## משפחתו
מונטגיו נישא לאלינור הולנד, רוזנת סולסברי בתו של תומאס הולנד, הרוזן השני מקנט. היא ילדה לו את בתו היחידה, אליס מונטגיו, הרוזנת החמישית מסולסברי. לאחר מותה של אלינור באזור 1413, נישא מונטגיו לאליס צ'וסר, דוכסית סאפוק נכדתו של המשורר ג'פרי צ'וסר.

## קישורים חיצוניים
* תומאס מונטגיו, הרוזן הרביעי מסולסברי באתר המוקדש למלחמת מאה השנים 
* תומאס מונטגיו, הרוזן הרביעי מסולסברי באתר המוקדש להיסטוריה הצבאית של ברקשייר 
* [תומאס מונטגיו, הרוזן הרביעי מסולסברי](https://en.wikisource.org/wiki/Montacute,_Thomas_de_(DNB00)) במילון הביוגרפיות הלאומי של בריטניה 
* תומאס מונטגיו, הרוזן הרביעי מסולסברי באנציקלופדיה בריטניקה 
* תומאס מונטגיו, הרוזן הרביעי מסולסברי באתר thepeerage 
* 
קטגוריה:אצולה אנגלית
קטגוריה:מלחמת מאה השנים
קטגוריה:ילידי 1388
קטגוריה:נפטרים ב-1428
ג'ון המילטון מורטימר

ממוזער|ג'ון מורטימר ותלמידיו
**ג'ון המילטון מורטימר** (באנגלית: **John Hamilton Mortimer**; 1740 – 1779) היה צייר נוף והדפסים בריטי, הידוע בזכות ציורים רומנטיים, שצייר באיטליה. ויצירות בהם תוארו סצנות מלחמה, בדומה לציורים של סלבטור רוזה. מורטימר התמנה לנשיא אגודת האמנים הבריטיים בשנת 1774, חמש שנים לפני מותו בגיל 39.

## ביוגרפיה
מורטימר נולד ב-17 בספטמבר 1740 באיסטבורן. אביו, תומאס מורטימר, היה קצין מכס, סוחר ובעלים של כמה טחנות קמח. עד 1757, כשהיה עדיין צעיר, למד מורטימר בלונדון. במהלך תקופה זו הוא הפך לחברו של ג'וזף רייט, סטודנט עמית באקדמיה - ידידות שתעמוד לאורך כל חייו של מורטימר. מורטימר ניהל קשרים מקצועיים גם עם האמן סמואל אירלנד, שהיה מעורב בחריטת עבודותיו. חבריו באקדמיה כתלמידים כללו את תומאס ג'ונס וויליאם פרס. מורטימר למד גם אצל רוברט אדג' פיין וג'ושוע ריינולדס.

בשנת 1759 זכה מורטימר בפרס ראשון בעקבות "בקכוס" יצירתו של מיכלאנג'לו ובפרס שני לציור נושא חי. הוא החל להציג את עבודותיו על בסיס קבוע בראשית שנות ה-60 של המאה ה-18, והפך לחבר פעיל בחברת האמנים שהעניקה לו פרסים על ציורים של נושאים מההיסטוריה הבריטית בשנת 1763 ו-1764. אחד הפרסים היה לתמונה שכותרתה "סנט פול המטיף לדרואידים הקדמונים בבריטניה" . הוא התמנה לנשיא החברה בשנת 1774.
ממוזער|300x300 פיקסלים|ג'ון מורטימר, גבר תוקף מפלצת
מורטימר צייר את הדמויות למספר ציורים של תומאס ג'ונס, בעבודה על "סערת אדמות" של האמן הוולשי, עם "סיפורם של דידו ואנייס" (1769), "מותו של אורפיאוס" (1770) וזוג ציורים בהזמנת בנימין בייטס (1774).

בשנות השבעים של המאה ה-17 מורטימר התרכז בציורים גבריים לאחר תקופה של תמונות רכות יותר. הוא קיבל השראה הן מהיצירה והן מהאגדה על חייו של הצייר הנפוליטני בן המאה השבע-עשרה, סלבטור רוזה, שלטענתו, חונך על ידי שודדים. מורטימר הציג לראשונה ציור של נושא השודד בשנת 1772, ובהמשך עשה תחריט בעקבות דיוקן עצמי של רוזה.

בשנים 1770 - 1773 עסק בעיטור סלון בבית אחוזה גדול, בהרטפורדשייר. בעבודה זו הוא נעזר בתומאס ג'ונס, פרנסיס וויטלי, ג'יימס דורנו ואחרים.

בשנת 1775 התחתן עם ג'יין הורל.

בגלל השתייכותו לאגודת האמנים, מורטימר לא הציג באקדמיה המלכותית עד 1778. אז הציג חמש יצירות, בהן סר ארתגל ושלוש סצנות של שודדים איטלקיים. [11] ב־2 בנובמבר באותה שנה הוא נבחר כחבר באקדמיה המלכותית.

הוא נפטר מסיבות לא ידועות ב-4 בפברואר 1779.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:אמני מלחמה בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1740
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1779
קון (הונגריה)

**קון** (בהונגרית: **Kóny**) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.

## יהודי קון
בקון חיו יהודים בתקופות זמן שונות:

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
Nervous System

**Nervous System** (בעברית: **מערכת העצבים**) הוא המיני-אלבום השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'וליה מייקלס. המיני-אלבום יצא לאור ב-28 ביולי 2017 על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.

המיני-אלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של ניו זילנד.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2017
קטגוריה:אלבומי ג'וליה מייקלס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי בני בלנקו
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סטארגייט
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת ריפבליק רקורדס
רחוב בפריז; יום גשום

**רחוב בפריז; יום גשום** (בצרפתית: **Rue de Paris, temps de pluie**) היא יצירה בשמן על בד שנוצרה על ידי הצייר הצרפתי גוסטב קייבוט בשנת 1877. בציור מתואר צומת דרכים ברובע השמיני של פריז סמוך לתחנת סן לאזאר שבצפון פריז. קייבוט נודע כמשתייך לזרם האימפרסיוניזם, אולם "רחוב בפריז; יום גשום" שונה לנוכח השימוש בריאליזם וכן בהעדפה בשימוש בקווים ברורים על פני משיכות מכחול רחבות.

התעניינותו של קייבוט בצילום ניכרת ביצירה. הדמויות בחזית הציור חסרות מיקוד, בעוד הדמויות במרכז היצירה (ליד הכרכרה) חדות יותר. הדמויות ברקע כבר ממש מטושטשות ולא ברורות. חיתוך הדמויות, כמו דמותו של האיש הימני ביותר בציור, גם מאופיינת כטכניקת צילום.

היצירה הופיעה לראשונה בתערוכה של אימפרסיוניסטים ב-1877. כיום, הציור מוצג במכון האמנות של שיקגו, שיקגו. רבים מגדירים את "רחוב בפריז; יום גשום" כיצירה הטובה ביותר של קייבוט וכן כיצירה הטובה ביותר שמשקפת את החיים האורבניים במאה ה-19.

## אודות היצירה
הציור מתרחש ביום גשום, ושתי הדמויות המרכזיות נמצאות תחת מטרייה. הם לבושים באופנה העכשווית של פריז; האישה חובשת כובע ולובשת הינומה, שמלה חומה ומעיל פרווה, בעוד שלגבר יש שפם והוא לובש מעיל, מקטורן ועניבת פרפר. הזוג הוא ממעמד הביניים, בעוד שחלק מהדמויות ברקע הן ממעמד הפועלים. ניתן לראות ברקע עוזרת בית ואדם הסוחב סולם. קייבוט מיקם חלק מהדמויות בצורה משעשעת; למשל, יש דמות שנראית כאילו היא קופצת מהגלגל של הכרכרה שמצד שמאל ויש דמות נוספת ממש משמאל לעמוד החשמל שניתן לראות רק את רגליה הצצות מתחת למטרייה הגדולה.

האווירה בציור משקפת ניכור. רוב הדמויות מבודדות ומבטן מופנה כלפי מטה, ונראה שהן ממהרות ממקום למקום ושקועות במחשבותיהן. המטרייה לא רק מגנה עליהם מפני הגשם, אלא גם מפני הדמויות האחרות. מבטם של הדמויות בחזית הציור מופנה לצד השני כשהדמות החתוכה של הגבר מתקדמת לעברם. קייבוט מחקה את אפקט המצלמה באופן שחלק מהדמויות חדות וחלקן מטושטשות. הדמויות במכרז ממוקדות אך לא באופן מלא. הדמויות במרכז חדות בעיקר בקצוותיהן, וככל שהדמויות ברקע רחוקות יותר כך הן יותר מטושטשות.

הציור מאופיין בליניאריות. המבט של הצופה נמשך לעבר הבניין במרכז הציור. היצירה נחתכת לשניהם על ידי עמוד התאורה המופיע בדיוק באמצעה, ובסמוך לעיניה של האישה בקו אופקי היצירה מתחלקת לרבעים. אור תאורת הרחוב מטיל צל על אבני הרחוב הרטובות באופן שמדגיש אותם ברבע הספציפי.
 
אמיל זולא שהיה אחד ממבקריו של קייבוט שיבח אותו על יצירתו. "רחוב בפריז; יום גשום" נשאר בהחזקת משפחתו של הצייר, ורק ב-1955 הוא נמכר לאספן אומנות. ב-1964, המכון האמנות של שיקגו רכש אותו. גם כיום היצירה נשארה פופולרית; למשל, ליצירה היה תפקיד משמעותי בסרט "שמתי ברז למורה" (1986) בביומו של ג'ון יוז.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים של פריז
קטגוריה:גשם באמנות
מוסטפא ח'ליל

**מוסטפא ח'ליל** (בערבית: **مصطفى خليل**; 18 בנובמבר 1920 – 7 ביוני 2008) היה מהנדס אזרחי ופוליטיקאי מצרי שכיהן בשנים 1978 עד 1980 כראש הממשלה ה-40 של מצרים.

בטרם בחירתו לראש ממשלה כיהן כיושב ראש מפלגת איחוד הסוציאליסטים הערבים (מפלגתם של הנשיא נאצר והנשיא סאדאת) והיה חבר בפמליית הנשיא סאדאת בביקורו בישראל בנובמבר 1977. ח'ליל היה מאדריכלי הסכמי קמפ דייוויד ב-1978, שסללו את הדרך להסכם השלום בין ישראל למצרים, שנחתם במרץ 1979 במדשאות הבית הלבן.

## ביוגרפיה
ח'ליל נולד במחוז אל קליוביה שבמצרים התחתונה (צפון המדינה) ב-18 בנובמבר 1920. בשנת 1941 סיים תואר ראשון בהנדסה אזרחית באוניברסיטת קהיר. בשנת 1948 סיים תואר שני וב-1951 דוקטורט באוניברסיטת אילינוי. לאחר עבודה עם חברות רכבת בארצות הברית ובמצרים, החל ח'ליל ללמד הנדסה בין השנים 1951–1956 באוניברסיטת עין-שמס בקהיר. עם כינון הרפובליקה המצרית ב-1953 החל ח'ליל בייעוץ לממשלה החדשה, אליה הצטרף ב-1958 כשר התחבורה והתקשורת. הוא החזיק מספר משרות שרים, כולל תפקיד סגן ראש הממשלה בשנים 1964–1966, בטרם מונה לראש הממשלה של מצרים.

בעת ביקורו ההיסטורי של הנשיא אנואר סאדאת בישראל בנובמבר 1977, היה ח'ליל חבר בפמליית הנשיא סאדאת מתוקף תפקידו כיושב ראש מפלגת איחוד הסוציאליסטים הערבים של הנשיא סאדאת. ב-1978 מונה לראש ממשלת מצרים. בתקופת כהונתו נטל חלק משמעותי בהסכמי קמפ דייוויד שסללו את הדרך להסכם שלום כולל בין ישראל למצרים, שנה לאחר מכן על מדשאות הבית הלבן. מזכ"ל האו"ם לשעבר, בוטרוס בוטרוס ראלי, שהיה גם הוא חבר במשלחת המצרית שהגיעה לישראל לביקור ההיסטורי ב-1977 אמר כי: "חליל תרם את חלקו בשירות המדינה במשך למעלה מחמישים שנה והשתתף בעשיית שלום ובהנחת הבסיס לפיתוח".

בשנותיו האחרונות כיהן כסגן יושב ראש מפלגת השלטון, המפלגה הדמוקרטית הלאומית של מצרים, הוא עזב את תפקידו בנובמבר 2007. הוא נפטר בבית החולים בקהיר ממחלה ב-7 ביוני 2008. הוא הותיר אחריו אישה ושני ילדים. לח'ליל נערכה הלוויה צבאית. בהלווייתו השתתפו נשיא מצרים דאז חוסני מובארק, גמאל, בנו של מובארק, וראש הממשלה דאז אחמד נזיף.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת מצרים
קטגוריה:פוליטיקאים מצרים
קטגוריה:מהנדסים אזרחיים
קטגוריה:הסכם השלום בין ישראל למצרים: אישים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1920
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2008
אופל אסקונה A

**אופל אסקונה A** (בגרמנית: **Opel Ascona A**) היא מכונית משפחתית, מתוצרת יצרן הרכב הגרמני **[[אופל (יצרן רכב)|אופל]]** (בגרמנית: **Opel Automobile GmbH**), חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, שיוצרה בין השנים 1970–1975 בגרמניה.

## "אופל אסקונה A"

* יוצרו 691,438 יחידות.
* מנוע קדמי.
* מנועי בנזין.
* 5 נוסעים (דגם סדאן).
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 14.0 שניות (דגם 1.2 ליטר המפיק 60 כ"ס).
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 18.0–21.0 שניות (דגם 1.6 ליטר המפיק 60–68 כ"ס).
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 14.8–15.5 שניות (דגם 1.6 ליטר המפיק 70–80 כ"ס).
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 14.5-13.0 שניות (דגם 1.9 ליטר המפיק 88–90 כ"ס).

### דגמים
* "אסקונה 12 S" -יוצר בין השנים 1972–1975.
* "אסקונה 16" - יוצר בין השנים 1975–1970.
* "אסקונה 16 S" - יוצר בין השנים 1970–1975
* "אסקונה 19 S" - יוצר בין השנים 1971–1975.

## תצורות "אופל אסקונה A"

* 4 דלתות - סדאן.
* 2 דלתות - סדאן.
* 3 דלתות - סטיישן.

## תמונות

קובץ:Opel Ascona (4622507427).jpg | "אופל אסקונה A", בתצורה 2 דלתות
קובץ:Opel Ascona A 16 Front.JPG | "אופל אסקונה A"
קובץ:Opel Ascona (6670751341).jpg | "אופל אסקונה A", בתצורה 2 דלתות
קובץ:Opel Ascona (15335309072) (2).jpg | "אופל אסקונה A", בתצורה 4 דלתות
קובץ:Ascona (10298276874).jpg | "אופל אסקונה A", בתצורה 4 דלתות
קובץ:Ascona A-Rear-view.jpg | "אופל אסקונה A", בתצורה 4 דלתות
קובץ:Opel Ascona A Cockpit.JPG | "אופל אסקונה A" - מבט לתא הנהג ו-לוח מחוונים
קובץ:Opel Ascona Voyage (6118724444).jpg | "אופל אסקונה A" - סטיישן
קובץ:Opel Ascona A Kombi rear 20080621.jpg | "אופל אסקונה A" - סטיישן
קובץ:Opel Ascona A Kombi 1973.JPG | "אופל אסקונה A" - סטיישן, שנת 1973



קובץ:Ascona-varia.jpg | שרטוט דגמי "אופל אסקונה A" - מימין: דגם סטיישן 3 דלתות, במרכז : דגם סדאן 4 דלתות, משמאל : דגם סדאן 2 דלתות


## ראו גם
* אופל
* אופל קפיטן
* אופל אדמירל

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אופל, האתר הבינלאומי

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות סטיישן
אסקונה A
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1970
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
רבע לאפריקה

**רבע לאפריקה** (באנגלית: **Quarter to Africa**) הוא הרכב מוזיקלי ישראלי היוצר מוזיקת אפרו-פאנק מזרח תיכוני. 

## היסטוריה
ההרכב הוקם בשנת 2014 על ידי יקיר ששון ואליסף בשארי.

ב-2015 הוציאו את השיר "גם כי אלך", שהפך לשיר הנושא של הסדרה "כיפת ברזל" ששודרה בקשת 12.

בפברואר 2017 הוציא ההרכב את אלבומו הראשון, "הלייבק" (The Layback). כל שירי האלבום נכתבו במסעם האישי של ששון ובשארי בהודו וחלקו הושלם ביפו. האלבום יצא בחברת התקליטים הסינית "Tuff Beats" וזכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה. מתוך האלבום הצליחו במיוחד השירים "תהביל תרבח" ו"הלייבק".

במאי 2017 הוציאו יחד עם הזמר אליעד נחום גרסת כיסוי לשיר "התחלה חדשה". הביצוע הוקלט לכבוד עלייתה לאוויר של תחנת הרדיו כאן גימל.

ב-2020 הוציאו את האלבום "Falafel Pop", וכמו כן השתתפו בפרויקט צו השעה עם חידוש לשיר "שלום עליכם" של מתי כספי ובעז שרעבי, שביצעו לצד אסתר רדא.

הלהקה ביצעה וניגנה ב"שיר לעצמי" אשר כתב אלכסנדר פן, כחלק מפרויקט "גורע וזורח" ויצא לאור ב-2021.

ב-2023, בשארי עזב את ההרכב, ולאחר מכן יצא האלבום: "Singles Album", הכולל בתוכו סינגלים שונים, ביניהם: "מרגיש את זה בבטן", "Money", "כולם לים".

## דיסקוגרפיה
* 2017: הלייבק - The Layback
*2020: פלאפל פופ - Falafel Pop
*2023: Singles Album

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'אז ישראלי
קטגוריה:להקות אתניות ישראליות
קטגוריה:להקות פאנק (Funk) ישראליות
קטגוריה:צמדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2014
Haiz

**Haiz** הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת האמריקאית היילי סטיינפלד. המיני-אלבום יצא לאור ב-13 בנובמבר 2015 על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. מתוך המיני-אלבום יצאו שלושה סינגלים.

המיני-אלבום הגיע למקום ה-57 במצעד הבילבורד 200.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-2015
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי היילי סטיינפלד
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת ריפבליק רקורדס
תומאס דנבי

**תומאס דנבי** (באנגלית: **Thomas Danby**; 1818 – 1886) היה צייר נוף אנגלי.

## ביוגרפיה ויצירה
דנבי נולד, כנראה, בבריסטול בדרום-מערב אנגליה, בנו הצעיר של הצייר פרנסיס דנבי (1793-1861). היה לו אח גדול, ג'יימס פרנסיס דנבי (1816-75) שהפך גם הוא לצייר נוף. תומאס נסע עם אביו לאירופה בשנת 1829, והתגורר תקופה מסוימת בפריז, שם הצליח להתפרנס מהעתקת תמונות בלובר בפריז. בכך הפך למעריץ ו"סטודנט "רציני של קלוד לורן, שאת השפעותיו ביקש לחקות.

כשחזר לאנגליה בערך באותה תקופה עם אביו, הוא הציג לראשונה במוסד הבריטי בשנת 1841, ולאחר מכן לעיתים קרובות באקדמיה המלכותית משנת 1843. הוא היה חבר של פול פלקונר פול, איתו חלק בית בהמפסטד בשנת 1843, והושפע ממנו לא מעט ביחסו הרומנטית אל הטבע. משנת 1855 ועד מותו, דנבי התגורר בהמפסטד או בצפון לונדון.

נושאי נופיו נלקחו בדרך כלל מהנוף הוולשי, ובמיוחד המחוז הישן מרינת'. תמונותיו לרוב לא היו קומפוזיציות אידיאליות (שלא כמו בעבודתו של אביו), אך הן היו סצנות ברוח רומנטית אמיתית. "הוא תמיד ניסה", נאמר בהספד עליו בעיתון "טיימס", "להפוך את תחושת ליבו הפנימית לנוף יפה ולא לנוף הריאלי כפי שנתפס ברשתית העין."

הוא נבחר כחבר באקדמיה המלכותית (ARA), אך לאחר שלא הצליח שם, התמסר בשנותיו האחרונות בעיקר לציור בצבעי מים. הוא הפך לחבר באקדמיה המלכותית בשנת 1860, עמית ב"אגודת הציירים בצבעי מים" בשנת 1867. עד מותו תרם תרומות של עבודות לתערוכות האגודה.

דנבי נפטר ב־25 במרץ 1886. הוא היה נשוי פעמיים ונולדו לו שתי בנות ובן מנישואין שניים.

עבודותיו שנותרו, כ-200 צבעי מים ומספר שווה של ציורי שמן, נמכרו בכריסטיס בלונדון ב-17–18 ביוני 1886.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1818
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1886
מלחמה בלי שם

**מלחמה בלי שם** היא מיני סדרת דוקו בת שלושה פרקים, ששודרה בתאגיד השידור הישראלי כאן 11 מ-18 באפריל ועד 2 במאי 2020. הסדרה, שנוצרה על ידי ישראל רוזנר ומתי פרידמן, מתארת את התקופה בה צה"ל שהה ברצועת הביטחון שבדרום לבנון, החל ממלחמת לבנון ב-1982 ועד לנסיגה מלבנון בשנת 2000. היא משלבת ראיונות עם אישים בכירים בצה"ל ובכוחות הביטחון בתקופת הלחימה, ביניהם שאול מופז, אהוד ברק, אורי אור, משה קפלינסקי, משה צ'יקו תמיר ועוד, יחד עם קטעי ארכיון וקטעים נדירים שטרם נחשפו.

הסדרה קרויה בשם "מלחמה בלי שם" מכיוון שעל אף כמות הנפגעים (ב-15 השנים שבהן שהה ברצועת הביטחון, בין 1985 ל-2000 צה"ל איבד 559 חיילים; כמעט פי חמישה מאשר במלחמת לבנון השנייה), ישראל לא הכירה ב־18 שנות השהייה הצה"לית בלבנון כמלחמה בפני עצמה. בשנת 2020 החליט שר הביטחון וראש הממשלה החלופי, בני גנץ, לקבל את המלצת הרמטכ"ל אביב כוכבי ולהכיר בתקופה זו כאחת ממערכות ישראל.

## פרקי הסדרה
### הפרק הראשון: בגיבוי צה"ל (1982–1990)
הפרק הראשון נפתח באסון צור הראשון בנובמבר 1982, בו התפוצץ בניין הממשל הצבאי הישראלי בצור, מיד בתום מלחמת לבנון הראשונה. הסדרה סוקרת את האסון ואת המחדלים שהתגלו בחקירתו, ומה שנראה כניסיון טיוח של מה שרבים טוענים היה פיגוע התאבדות ולא דליפת גז כפי שטענה ועדת הבדיקה שמונתה בראשות אלוף במיל' מאיר זורע. לאחר מכן מתוארת כניסת צה"ל ללבנון והכרעת המחבלים הפלסטינים בתוך כמה שבועות. בריאיון עם אקדמאית אמריקאית ממוצא לבנוני-שיעי שהייתה ילדה בזמן הפלישה, היא טוענת כי ישראל החמיצה הזדמנות ליצור ברית עם השיעים, ששמחו בגירוש אנשי אש"ף על ידי ישראל מדרום לבנון, ובכך תרמה להקמת חזבאללה, כשלוחה איראנית. מפקדים לשעבר בצה"ל המרואיינים בסדרה מספרים כי בלי להתכוון הם מצאו את עצמם במלחמה חדשה, וקשה הרבה יותר.

בפרק מתייחסים גם ל"אסון הספארי" בו נהרגו 12 חיילי צה"ל ו-14 נוספים נפצעו ב-10 במרץ 1985 לאחר שמכונית תופת התפוצצה בסמוך לשיירת כלי רכב של צה"ל ליד העיירה הלבנונית מרג' עיון. לאחר אירוע זה נסוגה ישראל ביוני 1985 מרוב שטח לבנון, למעט רצועת ביטחון צרה לאורך הגבול ובה מספר מוצבים. צה"ל ביקש להסתמך על צבא דרום לבנון (צד"ל) ורק לגבות אותו, אך בפרק מרואיינים מספר אנשי מפתח מצד"ל וקצינים בכירים שמודים שצד"ל מעולם לא הפך לצבא מקצועי ולא עמד בציפיות, וצה"ל נאלץ להרחיב אט אט את פעילותו כדי למנוע הישגים וכיבוש מוצבים על ידי החזבאללה. מרואיינים בו החיילים שהגנו בהצלחה על מוצב שומריה מתקיפה קרקעית נרחבת באפריל 1987, מתקפה שהסתיימה בכישלון חזבאללה ומות 40 מלוחמיה. בעקבות כישלון זה עבר החזבאללה מעימות ישיר מול צה"ל לטקטיקות גרילה.

### הפרק השני: חיים על קו אדום (1990–1997)

ממוזער|237x237 פיקסלים|מוצב חיל התותחנים שרייפה, לבנון|טקסט=

### הפרק השלישי (1997–2000)

## ראו גם
* הלחימה בדרום לבנון (1985–2000)
* רצועת הביטחון
* מלחמת לבנון הראשונה

## קישורים חיצוניים
* 

* מלחמה בלי שם 🎖️ | בגיבוי צה"ל (1982–1990) - פרק 1, כאן 11 באתר Youtube
* מלחמה בלי שם 🎖️ | חיים על קו אדום (1990–1997) - פרק 2, כאן 11 באתר Youtube
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2020
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
קטגוריה:המערכה ברצועת הביטחון
שארל-מארי קונדה

**שארל-מארי קונדה** (בצרפתית: **Charles-Marie Condé**; 25 בפברואר 1876 – 13 באוקטובר 1945) היה גנרל צרפתי במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
קונדה נולד בסן אומר ב-25 בפברואר 1876, ובשנת 1913 התגייס לצבא צרפת ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה הוא נותר בצבא, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-2 ביוני 1928 הועלה קונדה לדרגת ז'נרל דה בריגדה, ומה-20 במאי 1928 עד ה-16 בספטמבר 1931, הוא היה מפקד הארטילריה הטקטית של אזור מץ. ב-1 בנובמבר 1931 הוא הועלה לדרגת גנרל דה דיוויזיה, וב-16 בספטמבר 1931 מונה למפקד הארטילריה של האזור הצבאי השביעי. ב-6 במאי 1932 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-1, וב-6 במרץ 1935, הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה קורפוס ומונה למפקד האזור הצבאי ה-20. ב-17 בנובמבר 1936 הוא הועלה לדרגת ז'נרל ד'ארמה ומונה לחבר במועצת המלחמה העליונה, ובנוסף הוא מונה למפקח הכללי של חיל התותחים.

### מלחמת העולם השנייה ואחריתו
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ב-2 בספטמבר 1939 הוא מונה למפקד הארמייה הצרפתית השלישית, ופיקד עליה במהלך הפלישה הגרמנית לצרפת. בין ה-17 ל-20 ביוני 1940, הוא פיקד גם על קבוצת הארמיות השנייה.

הוא היה שבוי מלחמה בין ה-20 ביוני 1940 ל-11 במאי 1945. לאחר שחרורו הוא חזר לצרפת, אולם מת זמן קצר לאחר מכן ב-13 באוקטובר 1945.

## קישורים חיצוניים
* שארל-מארי קונדה

קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1876
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1945
Inner Monologue Part 2

**Inner Monologue Part 2** (בעברית: **מונולוג פנימי חלק 2**) הוא המיני-אלבום החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'וליה מייקלס. המיני-אלבום יצא לאור ב-28 ביוני 2019 על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.

המיני-אלבום הגיע למקום ה-14 במצעד האלבומים של נורווגיה.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2019
קטגוריה:אלבומי ג'וליה מייקלס
קטגוריה:אלבומי המשך
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת ריפבליק רקורדס
העברית החדשה (שיר)

"**העברית החדשה**"  (מעוצב כ-"**העVרית Aחדשה**") הוא שיר שכתב והלחין עמרי גליקמן, סולן להקת "התקווה 6", וביצעה הלהקה. השיר יצא לאור בשנת 2019.

## רקע
השיר יצא במאי 2019 כסינגל מתוך אלבומה השביעי של הלהקה, "מפה לשם". הוא עובד והופק מוזיקלית על ידי פילוני.

השיר עוסק בחדירת מושגים ומילים מן השפה האנגלית ומשפות אחרות אל השפה העברית, כאשר לעיתים יש להם אלטרנטיבה בשפה העברית ולעיתים, במילים הקשורות לטכנולוגיה, אין להם חלופה. באופן אירוני, מילות הפזמון החוזר בשיר הן 

עומרי גליקמן סיפר על כתיבתו: "השיר הזה נולד כשפתאום שמתי לב שחצי מהמילים שאני משתמש בהן בכלל לא בעברית. אנחנו כל הזמן משלבים מילים באנגלית שנשמעות לנו כבר חלק מהעברית, וזה מרגיש לנו כל כך טבעי. עלה לי רעיון לרכז את כל המילים האלה ולכתוב שיר. ככה אנחנו מדברים, זו העברית החדשה. אני חושב שאנחנו מאבדים מילים בעברית, וזה משהו שאנחנו צריכים לשמר, לפחות לנסות. בסופו של דבר זו השפה שלנו ואנחנו צריכים לחזור טיפה לעברית האמיתית, לשמר אותה. בתור ישראלי בנשמה, חובב השפה העברית ומי שכותב בשפה הזאת - לפעמים חסרות לי מילים".

## מילים מלועזית שהוזכרו בשיר
בשיר מוזכרות מילים משפות זרות בעיקר מאנגלית, שחדרו לשפה העברית, לדוגמה ג'ט לג (בעברית: יעפת), אימייל (דואר אלקטרוני), האשטאג (תג הקבצה), רילוקיישן (עיתוק), הנגאובר (חמרמורת), סטרס (דחק) ופלשבק (הבזק לעבר).

## קישורים חיצוניים
* 
* ירעם נתניהו, הָעִVרִית Aחֲדָשָׁה – סולן התקווה 6 מדבר על השיר שכתב, באתר לשוניאדה, 19 במאי 2019
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי התקווה 6
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עמרי גליקמן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עמרי גליקמן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי פילוני
קטגוריה:שירים על השפה העברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
נופל על ארבע

**נופל על ארבע** הוא אלבומה היחיד של להקת "שונרא" ובראשה דן תורן. האלבום יצא לאור בשנת 1989, על ידי חברת התקליטים נענע דיסק.

## רקע
האלבום הוא אלבומה היחיד של להקת "שונרא" שיצא בשנת 1989. את האלבום הקליטה הלהקה באולפני "נענע דיסק" בהפקתו של ניצן זעירא. זהו אלבום רוק מתקדם ורוק ישראלי. האלבום משלב עשרה שירים מקוריים של הלהקה ועוד חמש גרסאות מחודשות של שירים מתוך אלבום הסולו של תורן, שיצא בשנת 1987, "לו-חמה בשטח בנוי". מתוך האלבום הצליחו סינגלים רבים והפכו ללהיטים, כגון השיר "לבן על לבן" (שנכלל גם באלבום האוסף "נענע אוספ מספר אחת" בהוצאת נענע דיסק), או השיר "ידיעות מניקרגואה", שהיה אחד השירים המושמעים ביותר בגלגלצ. לאחר יציאת האלבום התפרקה הלהקה.

## רשימת רצועות

(*) 5 שירים מתוך "לוחמה בשטח בנוי" (1988), שנוספו למהדורת התקליטור של הדיסק "נופל על ארבע" (1994)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ניצן זעירא
רמדסיביר

**רמדסיביר** (באנגלית: **Remdesivir**) היא תרופה אנטי-ויראלית שפותחה על ידי חברת התרופות האמריקאית גיליאד סיאנסז. זהו אנלוג נוקליאוטידים, ובעיקר אנלוג אדנוזין, המוכנס לשרשראות RNA נגיפיות וגורם להפסקת פעילותן בטרם עת. הוא נחקר במהלך 2020 כטיפול פוסט-זיהומי אפשרי ב-COVID-19. ב-1 במאי 2020 הפכה התרופה לתרופה הראשונה שהורשתה לשימוש חרום על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) לטיפול בקורונה.

## המינוח
רמדסיביר הוא שם בינלאומי שאין לו סימן מסחרי (INN) ואילו שם קוד הפיתוח היה GS-5734.

## מחקר
הרמדסיביר נוצר ופותח על ידי גיליד סיינסז, בניהולו של תומאש צילאש, כטיפול במחלות נגיף האבולה וזיהומי נגיף מרבורג. בהמשך גילתה גיליד סיינסז כי לרמדסיביר הייתה פעילות אנטי-ויראלית במבחנה כנגד מגוון נגיפים מזני פילו, פנאומו, פארמיקסו וקורונה.

### מחלת נגיף קורונה 2019 (COVID-19)
באפריל 2020, תואר הרמדסיביר כטיפול המבטיח ביותר עבור חולי COVID-19 על ידי אוניברסיטת ג'ונס הופקינס. נתונים ממחקר אקראי מבוקר אחד דלפו בטעות מוקדם מדי ולפני ביקורת עמיתים, והנתונים לא הציגו שיפור. חברת גיליד סיינסז הצהירה כי עקב ההרשמה הנמוכה למחקר, הוא הופסק ואילו חוקר שאינו משויך למחקר טען כי גם אם קיימת תועלת כלשהי, התועלת הזו תהיה קטנה. ניסויים קליניים אחרים היו בעיצומם או מתוכננים.

ב-18 במרץ 2020, ארגון הבריאות העולמי (WHO) הודיע על השקת ניסוי מחקרי שיכלול קבוצה אחת שטופלה בתרופות. כאשר מחקר קבוצתי שפורסם באפריל 2020, מצא שיפור אפשרי, הקביעה המכרעת האם התרופה אכן אפקטיבית או לא, תדרוש ניסוי אקראי מבוקר.

בינואר 2020 החלה גיליד סיינסז לבצע בדיקות מעבדה של רמדסיביר כנגד הנגיף SARS-CoV-2, והיא קבעה כי הוכח שרמדסיביר פעל כנגד תסמונת נשימה חריפה קשה (SARS) ותסמונת נשימתית מזרח-תיכונית (MERS) במודלים שנערכו על בעלי חיים. במרץ 2020, ניסוי קטן שערך שימוש ברמדסיביר אצל קופי מקוק רזוס עם זיהומי COVID-19, מצא שהוא מונע את התקדמות המחלה. ב-21 בינואר 2020, מכון ווהאן לוירולוגיה הגיש בקשה ל"פטנט שימוש" סיני, לטיפול ב-COVID-19.

ב-1 במאי 2020 הפכה התרופה לתרופה הראשונה שקיבלה הרשאת חירום של מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) לטיפול בחולי קורונה מאושפזים. ב-10 יולי 2020 פרסמה החברה כי בניתוח של הטיפול ברמדיסיביר נראה כי כ-74.4% מהמטופלים באמצעות התרופה החלימו לאחר 14 יום, לעומת 59% בכל טיפול חלופי אחר. אך ב-20 בנובמבר 2020 הוציא ארגון הבריאות העולמי המלצה מותנית כנגד השימוש ברמדסיביר לטיפול בחולי COVID-19 מאושפזים, כיוון שכרגע אין ראיות שרמדסיביר מפחיתה תמותה או מביאה לשיפור בתוצאות קליניות אחרות.

## זמינות
ב-17 במרץ 2020 אושרה התרופה באופן זמני לשימוש עבור חולי COVID-19 במצב קשה כתוצאה מההתפרצות בצ'כיה. ב-20 במרץ 2020, נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, הודיע כי הרמדסיביר זמין כ"טיפול ממניעי חמלה" עבור חולים ב-COVID-19; נציב ה-FDA, סטיבן האן, אישר את ההצהרה באותה מסיבת עיתונאים. ב-23 במרץ 2020, גיליד סיינסז השעתה את הגישה לשימוש בתרופה ממניעי חמלה (למעט מקרים של ילדים חולים במצב אנוש ושל נשים בהריון), מסיבות הקשורות לאספקה, תוך שהיא מציינת את הצורך להמשיך לספק את התרופה לבדיקות במחקרים קליניים.

החל מ-11 באפריל 2020, הזמינות לתרופה בקנדה הייתה רק עבור אלו שהיו מעורבים בניסוי קליני.

ביוני 2020, קיבל משרד הבריאות תרומה של התרופה מחברת גיליאד סיאנסז, לשם טיפול בחולים בישראל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חנקן הטרוציקלי
קטגוריה:תרופות נוגדות נגיפים
קטגוריה:מגפת הקורונה
קטגוריה:תרופות יתומות
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
מינסק (כדורגל נשים)

**מועדון הכדורגל מינסק** (בבלארוסית: **Жаночы футбольны клуб «Мінск»**) היא מועדון כדורגל מהעיר מינסק שבבלארוס המשחק בליגת העל הבלארוסית בכדורגל נשים.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה כמועדון לכדורגל נשים בספטמבר 2008 בשם מינצ'נקה-BGPU. בשנת 2011 הפכה למועדון בת של מועדון הכדורגל מינסק. בשנת 2011 זכתה בתואר הראשון שלה, כשזכתה בגביע הבלארוסי ומאז זכתה בשבע אליפויות לאומיות והפכה לאחת הקבוצות המוצלחות במדינה.

## תארים
;אליפות בלארוס
* **זכייה (7):** 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019
* **סגנות (3):** 2012, 2020, 2021
* **מקום שלישי (1):** 2011
;הגביע הבלארוסי
* **זכייה (4):** 2011, 2013, 2014, 2015
* **סגנות (3):** 2012, 2020, 2021
;הסופרקאפ הבלארוסי
* **זכייה (4):** 2014, 2015, 2018, 2020

## קישורים חיצוניים

* 

* מינסק באתר אופ"א
* אתר האוהדים של מינסק

קטגוריה:מינסק: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2008
קטגוריה:קבוצות כדורגל נשים בלארוסיות
מיכאלי גבעתי

**מיכאלי גבעתי** (נולד ב-16 באוגוסט 1996) הוא שחקן, מפיק ורקדן ישראלי.

## קריירה
גבעתי נולד וגדל באשקלון. שירת בצבא בתיאטרון צה"ל במסגרת אמן פעיל. הוא למד משחק במסגרת מכינה סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין והשתתף בהפקת שנה ג' "ללכת עד הסוף". בנוסף למד בסדנאות משחק אצל ששי סמוכה, גלית אשכול, ניב רז ואולי שטרנברג.

ב־2013 החל את קריירת המשחק כשגילם את מנחם בסרט "רימון הזהב" שביים דן תורג'מן.

ב־2016 התארח בסדרת הנוער החממה ששודרה ב-yes בה גילם את מורי אחיה הקטן של דריה. באותה השנה שודרה בערוץ טדי סדרת הרשת "במדינת תל אביב" שיצר בשיתוף עם גיל כהן ולירן דוד.

באוקטובר 2018 גילם את דמותו של אלכס בסדרה "מלכות" לצופי HOT, ובנובמבר אותה שנה החל לגלם את אלעד בסדרת הנוער דאנסטורי בערוץ דיסני.
בהמשך השנה גילם את הלל בסדרה "כיפת ברזל".

ב־2019 שיחק בסדרה "אבא משתדל" של כאן 11, בה גילם את גלעד וייס.

ב־2020 השתתף בסדרת הנוער "פלמ"ח", בה גילם את דמותו של תומאס אדלר. באותה שנה החל לדבב מספר דמויות בסדרת האנימציה "רחוב 101 דלמטים" בערוץ דיסני.
שיחק גם בסרט הקצר "קוים אדומים" שביימה שיר אלדד לצד אביב פנקס. באותה שנה שיחק בסדרת הנוער "זיגי בה הוא גילם את דמותו של ניתאי.

באוגוסט 2021 יצא לאקרנים הסרט "שמלת השבת של חנה'לה" בו גילם את יונתן.

בשנת 2021 החל לשחק את גידי בצר במחזה "משחקים בחצר האחורית" בתיאטרון בית ליסין.

החלק משנת 2022 משחק בסדרה "מלכת היופי של ירושלים" בתפקיד שלומי'לה לצד מיכאל אלוני ויובל שרף.

בשנת 2023 החל לשחק את סמי במחזמר "מרי לו". באותה שנה שיחק בסדרה "פול ספיד" בתפקיד גיא רווה.

בשנת 2024 שיחק בסדרה "ספין" בתור אדם שריג.

### קריירת ריקוד
גבעתי הוא רקדן ברייקדאנס, אשר זכה במספר תחרויות והיה אלוף אירופה לתחרות יחידים בבריקדאנס בשנת 2016.

הוא נמצא בקבוצת הברייקדאנס "ELEFUNX" שזכו בתואר אלופי הארץ לברייקדאנס לשנת 2017–2018.

קבוצתו (elefunx) של גבעתי ממוקם במקום ה-10 בתחרות הקבוצות העולמית "boty" לשנת 2017–2018.

בשנת 2020 זכה במקום ה-2 באליפות העולם.

## פרסים ומועמדויות

## חיים אישיים
משנת 2022 היה בזוגיות עם בר מיניאלי, וב-13 בנובמבר באותה השנה הם נפרדו.

משנת 2023 בזוגיות עם השחקנית נוי הלפרין, איתה הוא משחק גם במרי לו. באפריל 2024 השניים התארסו וב-14 באוקטובר 2024 התחתנו. באוגוסט 2025 נולד להם בן.

מתגורר ברמת גן.

## קישורים חיצוניים

*  בארכיון האינטרנט
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:אשקלון: אישים
קטגוריה:רמת גן: אישים
קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
סמל רונה

**סמל רונה** משמש מאז 1562 את היישוב רונה, שמהווה את המרכז המנהלי ונתיב הכניסה הימי העיקרי לאי בורנהולם הדני.

הסמל הוענק לרונה רשמית על ידי מלך דנמרק בשנת 1562. עם זאת, במסמך המציין את מעמד קביעת הסמל משנת 1562, מצוין כי הוא למעשה אושרר, כלומר מקורותיו קדומים יותר.

הסמל כולל שלושה דגי בקלה הניצבים אחד מעל השני בטור, ומסמלים את חשיבות ענף הדיג לכלכלת העיר.

חותמת משנת 1584 שנמצאה מראה את הקדוש המגן של הדייגים – הקדוש ניקולס (על שמו הוקמה גם הכנסייה המרכזית ברונה) – מאחורי מגן עליו חרוט סמל העיר.


קובץ:Ronne_seal_1584.jpg|סמל רונה מופיע על חותמת משנת 1584, תומך בו הקדוש ניקולס
קובץ:Rønnes våben.png|איור של סמל רונה, בידי אנדרס תיסט  , לא מאוחר מ-1893–1894


## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: סמלים
קטגוריה:דנמרק: תרבות