open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חואן, רוזן ברצלונה

**חואן מספרד, רוזן ברצלונה** (בספרדית: **Juan de Borbón y Battenberg** - **דון חואן קרלוס תרזה סילבריו אלפונסו דה בורבון ובטנברג**; 20 ביוני 1913 - 1 באפריל 1993) היה בנו השלישי של מלך ספרד אלפונסו השלושה עשר ויורש העצר המיועד שלו. אביו הודח ממלכותו עם כינון הרפובליקה הספרדית השנייה ב-1931. חואן לא זכה למלוך, ותחת מלכותו של בנו, המלך חואן קרלוס הראשון, הוקמה בספרד מונרכיה חוקתית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
חואן נולד ב-20 ביוני 1913 בסגוביה, לאלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד וויקטוריה אאוחניה, נסיכת בטנברג. הוא היה ילדם השישי (מתוך שבעה (ארבעה בנים ושלוש בנות), לרבות בן, הילד הרביעי, שמת בלידתו). לפני שמלאו לו שמונה עשרה נאלץ אביו להשעות את סמכויותיו כמלך ולצאת לגלות ברומא שבאיטליה עם משפחתו.

חואן התגייס לצי המלכותי הבריטי. ב-1935, לאחר השלמת אימוניו היה זכאי לקבל דרגת קצין בצי לו ויתר על אזרחותו הספרדית, אך את זאת סירב לעשות. באותה שנה נישא ברומא לאשתו הנסיכה מריה. נולדו להם ארבעה ילדים - פילאר, חואן קרלוס, מרגריטה ואלפונסו (שנהרג בתאונת נשק בגיל 15).

לאחר פרוץ מלחמת האזרחים בספרד שלח אותו אביו המלך הגולה להשתתף בה, אך ליד הגבול הצרפתי אסר אותו הגנרל אמיליו מולה ושילחו כלעומת שבא.

חואן ומשפחתו חיו ברומא ובקאן שבצרפת. בימי מלחמת העולם השנייה גרו עם אמו המלכה ויקטוריה אוג'ני בלוזאן שבשווייץ. בהמשך התגוררו באשטוריל שבפורטוגל. בשלהי חייו של חואן, לאחר שבנו חואן קרלוס היה למלך, שבו הוא ואשתו לספרד ושם סיים את חייו.

### טענתו לכתר הספרדי
לאחר ששני אחיו הגדולים של חואן ויתרו על מעמדם כיורשי העצר של אביהם הפך הוא ליורש העצר המיועד של המלוכה המושעית. כדי להדגיש את טענתו לכתר החל להשתמש לאחר מות אביו בתואר רוזן ברצלונה, שאותו נשא אביו בחייו.

בשנת 1947 הכריז שליט ספרד פרנסיסקו פרנקו כי המדינה היא מלוכה. חואן ראה בכך את החזרת המלוכה על כנה, אך פרנקו העדיף להשאיר את כס המלכות ריק ובכך לשמר את מעמדו שלו כמנהיג העליון.

בפגישה שנערכה בשנת 1948 בין חואן לבין פרנקו הוסכם כי בנו הנסיך חואן קרלוס בן ה-10 יעבור לספרד להשלמת חוק לימודיו. ב-1969 הכריז פרנקו על חואן קרלוס כיורשו. בכך פסח על חואן, שפרנקו חשש כי הוא ליברלי מדי בדעותיו וכי לא יקיים את מורשתו בספרד. דבר זה בא לחואן כהפתעה (פרנקו האמין שחואן קרלוס יקיים את המשטר שהקים, אך המלך הצעיר תמך דווקא בדמוקרטיזציה של המדינה).

### אחרית חייו
בשנת 1977, שנתיים לאחר מות פרנקו והכרזת חואן קרלוס כמלך, ויתר חואן על טענתו למלוכה. בתמורה העניק לו בנו המלך רשמית את התואר רוזן ברצלונה.

חואן נפטר ב-1993 והובא לקבורה בכבוד מלכים תחת השם **חואן השלישי**. הוא נקבר בפנתיאון המלכותי הספרדי באל אסקוריאל.

חואן היה האביר ה-1165 במסדר גיזת הזהב.

## משפחתו
ב-12 באוקטובר 1935 התחתן חואן עם מריה דה לאס מרסדס, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, בתם של קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות ולואיז, נסיכת אורליאן, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* הנסיכה פילאר, דוכסית בדחוס (1936–2020), התחתנה עם לואיס גומז-אסבו, רוזן דה לה טורה
* חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד (נולד ב-1938), התחתן עם סופיה, מלכת ספרד
* הנסיכה מרגריטה, דוכסית סוריה (נולדה ב-1943), התחתנה עם קרלוס סוריטה, דוכס סוריה
* אלפונסו, נסיך ספרד (1941–1956)

## שלטי אצולה בשימוש




## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יורשי עצר שלא זכו למלוך
קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:ספרדים
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1993
ג'יבר ג'אבר

**ג'יבר ג'אבר** (באנגלית: **Jibber Jabber**) היא סדרת הנפשה ממוחשבת קנדית. הסדרה שודרה לראשונה בספטמבר 2007 בערוץ בטלוויזיה הקנדי לילדים "YTV", ובערוץ הילדים בדיבוב לעברית ב-23 בדצמבר 2008. אורכו של כל פרק מלא הוא 22 דקות המתחלק לשני פרקים הכוללים אחת עשרה דקות כל אחד מהם.

## עלילה
עלילת הסדרה מתמקדת בשני אחים בעלי דמיון מפותח עם רצון עז להרפתקאות. בכל פרק הם נסחפים להרפתקה אחרת תוך כדי כך שהם נכנסים באופן רציני לדמויות ולאווירה המותאמת (סביבתם מבקרת את התנהגותם כמוזרה אם כי מייחסת אותה להיותם ילדים מופרעים), החוויה מסתיימת כאשר הם לכאורה מביסים את האויב או המטרד העומד לפניהם ולאחר מכן הם חוזרים לשגרה ואל המציאות.

## דמויות
* **ג'יבר וג'אבר** (לירון לב ודור סרוגו, בהתאמה) - תאומים לא-זהים בני שבע אשר חווים כל יום מסע אל תוך קווי הדמיון כצוות כנגד הרשע ולכל אחד מהם תפקיד. ג'יבר, משמש כמפקד המנהיג את הצוות, בעוד ג'אבר, משמש בתור "המוח" או בתפקיד העוזר בצוות בכך שהוא מתכנן את הטכניקות והאינסטינקטים כנגד האויב.
* **ג'סיקה** (נעמה אוזן) - אחותם הבוגרת של ג'יבר וג'אבר. האחים מייחסים אותה בתור דמות האנטגוניסט בהרפתקאותיהם, על פי רוב כאשר היא מתעצבנת. לעיתים קרובות ג'סיקה משתפת פעולה עם דמיונם הפעיל ובכך לועגת להם. לג'סיקה יש חברה בשם מרסי.
* **ג'לי רול** (ללא מדבב בעברית) - כלבם של ג'יבר וג'אבר. בדרך כלל משתתף בהרפתקאות האחים בתור כלב העל שלהם שנשקו הוא נפיחותיו ובעזרתן יכול לגרש את אויביהם בזכות ריחו המדיף צחנה.
* **מרסי** (מיכל רשף) - חברתה הטובה של ג'סיקה. היא מסייעת לה כשהמצב עם האחים יוצא משליטה ולפעמים משתפת פעולה איתה סתם כדי ללעוג עליהם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות הנפשה קנדיות
קטגוריה:סדרות הנפשה ממוחשבת
גביע דייוויס 1939

**אתגר הטניס הבינלאומי 1939** (באנגלית: **1939 International Lawn Tennis Challenge**) הייתה התחרות ה-34 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
ממוזער|250px|נבחרת אוסטרליה עם הגביע

מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בהברפורד ליד פילדלפיה. לתחרות נרשמו 27 נבחרות שחולקו ל-2 בתים – "בית אמריקה" ו"בית אירופה".  בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת ממלכת יוגוסלביה.

המשחק על התואר נערך ב-2–5 בספטמבר 1939 בעיירה ליד פילדלפיה, ארצות הברית. נבחרת ארצות הברית הפסידה לנבחרת אוסטרליה עם תוצאה 2:3.

## משחקי פלייאוף
### בית אמריקה
תת הבית הצפוני כלל 6 נבחרות כולל אוסטרליה, הפיליפינים ויפן.

בתת-הבית הדרומי שובצה ברזיל בלבד. עם זאת, היא לא התייצבה למשחק מול אוסטרליה והאוסטרלים הוכרזו מנצחי הבית.

### בית אירופה
הבית כלל 21 קבוצות, כולל  ניו זילנד, הרפובליקה הסינית והודו הבריטית. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

### משחק בין מנצחי הבתים
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בבוסטון, ארצות הברית במהלך 24–26 באוגוסט 1939. נבחרת ממלכת יוגוסלביה הפסידה לנבחרת אוסטרליה עם התוצאה 1:4.

## משחק על התואר

## קישורים חיצוניים

* נתונים על התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1939
1939
1939
1939
1939
1939
1939
1939
1939
1939
רמזי גבאי

**רמזי גבאי** (נולד ב-23 ביולי 1948), הוא אלוף-משנה במילואים ויו"ר איגוד תעשיות הטקסטיל בהתאחדות התעשיינים בישראל. כיהן בעבר כמנכ"ל חברת אופיס טקסטיל (1987–2009), שזכתה בתואר "יצואן מצטיין", חתן פרס התעשייה לשנת 1997. כיהן גם כיו"ר מכון היצוא (2011–2017).

## ביוגרפיה
רמזי נולד בעיראק לפרח ויהודה גבאי. בשנת 1951 עלה עם הוריו ארצה. למד בתיכון אוהל שם ברמת גן וסיים תואר ראשון בכלכלה ובמדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן בהצטיינות.

בשנת 1966 התגייס לחיל האוויר. מילא תפקידי מטה בבסיס חצור ובין היתר כיהן כשליש, מפקד טייסת מנהלה, ועוד. בשנת 1982, בגיל 34, הועלה לדרגת אלוף-משנה והוטל עליו להקים את מחלקת התכנון בחיל האוויר ולעמוד בראשה. ב-1986 מונה למנהל הגיוס של צה"ל, ועמד בראשו עד שחרורו בשנת 1987.

לאחר שחרורו מונה למנכ"ל חברת אופיס טקסטיל, שהייתה באותה העת חברה תעשייתית קטנה בשליטת תע"ש, לאחר שמנהלה הקודם נפטר. תחת ניהולו גדלה החברה והחלה לייצא את תוצרתה ברחבי העולם, זאת על אף שמצב הטקסטיל בישראל החל לדעוך. כל מתחרותיה של אופיס, שבאותה עת היו גדולות ממנה עשרות מונים (בהן כיתן וארגמן) החלו להפסיד ובסופו של דבר נסגרו ונמכרו. במהלך אותן שנים זכה רמזי בפרס תעשיין מצטיין, פעמיים זכתה החברה בניהולו בתואר יצואן מצטיין, בפרס הגלובוס הירוק ופרסים נוספים. בשנת 2010 החל רמזי לשמש כיו"ר חברת אופיס טקסטיל בע"מ וב-2014 התמנה כיושב ראש חברת MD פולימרים בע"מ.

במקביל מילא רמזי תפקידים רבים בהתנדבות. בין היתר כיהן משך מספר קדנציות כמ"מ וכסגן ראש עיריית רמת גן, כיהן החל משנת 2011 כיו"ר מכון היצוא הישראלי במשך שלוש קדנציות, מכהן בהנהלת איל"ן, מכהן כיו"ר איגוד הטקסטיל והאפנה בהתאחדות התעשיינים, דירקטור במוסד לביטוח לאומי, מכהן במועצת המוסד לבטיחות וגיהות, כיהן כיו"ר היכלי הספורט בתל אביב ועוד.

רמזי הוא הבכור מבין ארבעה ילדים. אחותו היא יו"ר מכבי עירוני רמת גן, אורה גלזר. נשוי ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים

*
*  
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס התעשייה
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר אהל שם
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
אלכסנדר בוסטמנטה

סר **ויליאם אלכסנדר קלארק בוּסטַמָנְטֶה** (**William Alexander Clarke Bustamante** 24 בפברואר 1884 - 6 באוגוסט 1977) היה ראש ממשלתה הראשון של ג'מייקה מקבלת עצמאותה ב-1962 ועד 1967, לפני כן כיהן כראש השרים (1953-1955). בוסטמנטה הקים ב-1943 את מפלגת הלייבור של ג'מייקה ועמד בראשה עד 1974. נחשב גיבור לאומי בארצו.

## תולדות חייו
נולד בהנובר, ג'מייקה לאם ממוצא מעורב ולאב ממוצא אירי-קתולי. שמו בלידתו היה ויליאם אלכסנדר קלארק, אולם הוא אימץ לו את השם בוסטמנטה על שם חבר ספרדי.

לאחר שבגר נסע בעולם ועבד בעבודות שונות בקובה ובארצות הברית. בשנת 1932 שב לג'מייקה והיה לפעיל מרכזי בתנועה הג'מייקנית לעצמאות וראש איגוד עובדי התעשייה. ב-1938 הצטרף למפלגת העם הלאומית (PNP) שאך נוסדה בראשות נורמן מנלי. יחד הובילו השניים מהלך לקבלת זכות הצבעה לאזרחי האי, שהוענקה לבסוף על ידי בריטניה ב-1944. ב-1940 נכלא בוסטמנטה בשל פעילותו. לאחר ששוחרר פרש ממפלגתו של מנלי והקים את מפלגת הלייבור (JLP). בבחירות הראשונות למועצה המחוקקת, שנערכו בדצמבר 1944 זכתה מפלגת הלייבור בראשות בוסטמנטה ב-22 מתוך 32 מושבי המועצה. מפלגת הלייבור זכתה ברוב במועצה גם בבחירות הבאות, ב-1949. בוסטמנטה, שהחזיק בתיק התקשורת, הפך לראש הרשות המבצעת בפועל. בשנת 1953 יצר השלטון הבריטי באי את משרת ראש השרים ובוסטמנטה קיבל מעמד רשמי, בו החזיק עד לבחירות 1955, בהן עלתה מפלגת ה-PNP של מנלי לשלטון. בשנים 1947–1948 כיהן גם כראש עיריית קינגסטון. ב-1955 הוענק לו תואר אביר מסדר האימפריה הבריטית.

בתחילה תמך בוסטמנטה בקיום הפדרציה של איי הודו המערבית אולם לקראת סוף שנות החמישים דרש היפרדות ועצמאות מלאה של ג'מייקה. זאת בעוד המפלגה היריבה, ה-PNP של מנלי (שהייתה אז בעלת רוב במועצה), תמכה בהישארות באיחוד הפדרטיבי. ב-19 בספטמבר 1961 התקיים משאל עם בנושא ו-54.1% מהבוחרים צידדו בעמדת בוסטמנטה להיפרדות. בבחירות שנערכו מיד לאחר מכן, באפריל 1962, זכתה ה-JLP של בוסטמנטה ב-50.04% מהקולות ועם קבלת העצמאות באוגוסט אותה שנה היה בוסטמנטה לראש ממשלתה הראשון של ג'מייקה העצמאית.

בוסטמנטה כיהן רשמית כראש ממשלה עד בחירות 1967, אולם למעשה פרש מחיים ציבוריים פעילים ב-1965 והעביר את סמכויותיו לדונלד סנגסטר. הוא המשיך לכהן באופן רשמי כראש מפלגתו עד 1974, אך במעמד סמלי בלבד. ב-1969 הוכרז רשמית כגיבור לאומי, יחד עם שותפו ויריבו במאבק לעצמאות, נורמן מנלי ופעיל זכויות השחורים, מרקוס גארבי.

בוסטמנטה נפטר ב-1977 בן 93 ונקבר בפארק הגיבורים הלאומיים בקינגסטון.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר ג'מייקה, המדינה אותה אנו אוהבים
* ביוגרפיה באתר "Find a Grave"
* ביוגרפיה במרכז המידע של ג'מייקה
* ביוגרפיה באתר המפלגה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת ג'מייקה
קטגוריה:אבירי הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:ילידי 1884

קטגוריה:נפטרים ב-1977
דוד ולך

**דוד ולך** (נולד ב-23 בינואר 1946) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה למדעים ביומולקולריים במכון ויצמן למדע, חתן פרס א.מ.ת במדעי החיים ב-2014 וזוכה פרס פול ארליך ולודויג דרמשטדר ב-2018.

## ביוגרפיה
דוד ולך נולד וגדל בקריית ביאליק; בגיל הצבא עבר לירושלים. הוריו צבי ולך וזיוה לבית לודמר עלו ארצה מבוקובינה וגליציה (בהתאמה) מעט לפני מלחמת העולם השנייה. לדוד אח ואחות. אחותו, שרה סטרומזה, היא פרופסור מן המניין למחשבת ישראל בסגל האוניברסיטה העברית בירושלים; היא כיהנה בעבר כרקטור האוניברסיטה.

ולך עשה את כל לימודיו הגבוהים, מהראשון ועד השלישי, במחלקה לכימיה ביולוגית באוניברסיטה העברית. את עבודת המוסמך שלו עשה בהדרכת פרופסור יצחק אוהד, ואת עבודת הדוקטור בהדרכת פרופסור מיכאל שרם. בעבודותיו חקר את מנגנוני ההיווצרות של ממברנות התא ואת מנגנוני אריזת החלבונים בגרנולות הפרשה בבלוטות.

בהמשך הוא סיים עבודת בתר-דוקטורט בנושא מנגנוני איתות בין כותלי המכונים הלאומיים לבריאות בבת'סדה, מרילנד בהדרכת פרופ' אירה פסטן. ב-1977 שב לארץ והצטרף למכון ויצמן למדע, ב-1983 התמנה לפרופסור חבר וב-1995 מונה לפרופסור מן המניין.

מ-1977 עובד ולך בתחום הציטוקינים ומנגנוני איתות, תוך התמקדות בקבוצת ציטוקינים בשם משפחת ה-TNF (ראשי תיבות של "Tumor Necrosis Factor", "גורם תמותת גידולים"), וכן בחקר מנגנוני מותם של תאים.

מעבדתו הייתה הראשונה שהראתה כי TNF הוא בעל יכולת השפעה על פעילויות תאיות שונות ומנוגדות, בכלל זה השריית מוות והשריית עמידות למוות בתאים.

מעבדתו הייתה גם בין הראשונות בבידוד TNF והקולטנים שלו. ולך פיענח את "נתיב האיתות החיצוני למות תאים" ("Extrinsic cell-death pathway"), וכן מנגנוני הפעלה של גורמי שיעתוק ממשפחת "NF-κB". בין המולקולות ששובטו לראשונה במעבדתו נכללות הפרוטאז capspase-8, FADD (MORT1), cFLIP, הפרוטאין קינז NIK, NEMO (IKK-γ).

עבודתו תרמה לגילוי המוטיב בחלבונים הנקרא "Death-Domain", והיוותה עדות ראשונה לכך שפרוטאזות יכולות לשמש כמולקולות איתות תוך-תאיות.

תגליות אלה תרמו לפיתוח תרופות המעכבות את פעילות ה-TNF. בין תרופות אלו כלולות אנברל (אטנרספט) ויומירה (אדלימומאב). הן מצויות בשימוש נרחב בטיפול במחלות דלקתיות כרוניות כדלקת מפרקים שיגרונית, ספחת (פסוריאזיס), וכן מחלות מעי דלקתיות, (מחלת קרוהן וקוליטיס כיבית).

בין 2011–2012 כיהן כנשיא האגודה הבינלאומית לציטוקינים.

ולך הוא יושב ראש העמותה הציבורית של יהדות גליציה ובוקובינה.

הוא נשוי לנעמי ולך לבית רוזנברג, ציירת וסופרת, ולהם שני ילדים. בתו, רחל ולך, היא משוררת.

## פרסים
* 1997 – פרס מייסדי טבע בתחום העברת אותות לתאים
* 2012 – פרס מרק-סרונו
* 2012 – פרס רפפורט למדעי ביורפואה בקטגוריית חוקר בכיר
* 2014 – פרס א.מ.ת בקטגוריה: מדעי החיים בתחום: ביוטכנולוגיה
* 2018 – פרס פול ארליך ולודויג דרמשטדר  לשנת 2018

## קישורים חיצוניים

* פרופ' דוד ולך - קבוצת ה-TNF (האתר הרשמי במכון ויצמן)
* 
* דוד ולך, באתר פרס רפפורט

## הערות שוליים

קטגוריה:ביוכימאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון לוינהרץ (קריית מוצקין)
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: ביולוגיה
קטגוריה:זוכי פרס א.מ.ת.
קטגוריה:זוכי פרס רפפורט
קטגוריה:זוכי פרס מייסדי טבע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
פלופונסוס (מחוז)

**מחוז פלופונסוס** (ביוונית: **Περιφέρεια Πελοποννήσου**) הוא אחד משלושה עשר המחוזות של יוון, המשתרע על פני מרבית שטחו של חצי האי פלופונסוס שבדרום יוון. המחוז גובל במחוז מערב יוון בצפון, ובמחוז אטיקה במזרח ובדרום.

המחוז מתחלק לחמש יחידות אזוריות: ארקאדיה, ארגוליס, קורינתוס, לאקוניה ומסיניאה.

כבירת המחוז משמשת העיר טריפולי, העיר הגדולה במחוז היא קלמטה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* משה גלעד, דרום יוון: חומות בלב הפלופונס, באתר מסע אחר, 12 אפריל 2011
* 
* 
* 

קטגוריה:יוון: מחוזות
באבקה

**באבקה** או **בובקה** ובקצרה **באבא**, היא עוגת שמרים מתוקה שמקורה בפולין.

## אטימולוגיה

בפולנית, בבלארוסית, באוקראינית וברוסית פירוש המילה "באבקה" הוא סבתא. נראה שהשם ניתן לעוגה עקב צורתה, גליל גבוה עם קיפולים המזכיר קמטים בשמלה. שמה של העוגה חדר למילון האנגלי מפולנית, דרך הצרפתית, אם כי במקומות שונים מכנים אותה בשם "עוגת סבתא", בעיקר בקרב מדינות מזרח אירופה.

## הגרסה הנוצרית

באבקה היא עוגת שמרים ספוגית, הדומה מאוד למאפה בריוש ומוכרת בעיקר במדינות מזרח אירופה. באופן מסורתי מכינים את העוגה לרגל חג הפסחא בפולין, בולגריה, מקדוניה ואלבניה ולרגל שאר החגים העיקריים (חג המולד, פנטקוסט וראש השנה) ברומניה. במקור, העוגה אינה מכילה מילוי כלשהו, והיא מצופה בזיגוג על בסיס וניל או שוקולד, מקושטת בשקדים או בפירות מסוכרים, ולעיתים אף מוסיפים לה רום.

## הגרסה היהודית

שמאל|ממוזער|250px|באבקה שוקולד עם שטרויזל
לבאבקה קיימת גרסה יהודית, זהו מאפה הרוגלך. גרסה זו עשויה משכבה כפולה של בצק שמרים מגולגל ולרוב נאפית בתבנית לחם. במקום למלא את המאפה בפירות, ממלאים אותו בקינמון או בשוקולד. לרוב מצפים את הרוגלך בשטרויזל. מאפה דומה מאוד לרוגלך הוא הקוקוש. מאפה זה מכיל אף הוא מילוי של קינמון או שוקולד, אך הוא נמוך יותר וארוך יותר מעוגת באבקה, ואינו מגולגל או מצופה בשטרויזל.

הרוגלך זכה להצלחה במדינות צפון אמריקה שבהן קהילות יהודיות גדולות, דוגמת מונטריאול, ניו יורק, שיקגו, מיאמי וטורונטו.

## אזכורים בתרבות
בפרק בסדרה סיינפלד, "מסיבת ארוחת הערב", ג'רי ואיליין עוצרים במאפייה על מנת לרכוש עוגת באבקה עם שוקולד, אך הם שוכחים לקחת מספר טרם כניסתם לתור. כתוצאה, זוג נוסף שמוזמן יחד איתם לארוחת הערב עוקף אותם בתור וקונה את העוגה שהם רצו. ג'רי ואיליין מתפשרים וקונים באבקה עם קינמון אותה איליין מתארת כ"באבקה פחותה".

## ראו גם
* חלה
* בריוש

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עוגות
קטגוריה:המטבח הרוסי: קינוחים
קטגוריה:המטבח האלבני
קטגוריה:המטבח הליטאי
קטגוריה:המטבח האשכנזי
קטגוריה:מאכלי חג הפסחא
קטגוריה:מוצרי בצק שמרים
קטגוריה:המטבח הישראלי: קינוחים
קטגוריה:עוגות שמרים
משה טוביה מזונטהיים

רבי **משה טוביה מזונטהיים** (כ"ח בטבת ה'תקי"ג, 4 בינואר 1753, זונטהיים ליד היילברון – ד' בתשרי תקצ"א, 21 בספטמבר 1830, הנאו) רבה של הנאו, ומגדולי רבני יהדות גרמניה בתקופתו.

## ביוגרפיה
נולד בעיירה זונטהיים שליד היילברון, בצפון מדינת באדן-וירטמברג. בגיל שלוש נמסר על ידי אמו לקרוב משפחתם רבי נפתלי הירש קצנלנבוגן רבה של מרגנטהיים  שגידל וחינך אותו עד הגיעו לגיל שמונה עשרה, אז נישא לקרובתו זיסה זונדהיים, נכדתו של הרב הלל מינץ שהיה רב במנהיים. גיסו, אח אשתו היה הרב הלל מזונטהיים, שכיהן כרב באשאפנבורג .

אחרי נישואיו עבר לגור בעיר פירט, בה למד בישיבתו של הרב המקומי רבי יוסף שטיינהארט, ישיבת פיורדא. רעו לספסל הלימודים בישיבה זו היה הרב מרדכי בנט, לימים רבה של ניקלשבורג.

בשנת תקנ"ה (1795) התמנה לכהן כרבה של הנאו, בה הקים ישיבה לאחר שנה. עמד בקשרי מכתבים עם רבים מגדולי דורו ודבריו משוקעים בכתביהם. הוא היה בין הרבנים הלוחמים ברפורמים.

בשנת ה'תקע"ד (1813), לאחר המאורעות שחוותה הקהילה בעת המלחמות הנפוליאוניות, חיבר את "מגילת האנוי" המתארת את הקורות, וקבע את יום ו' במרחשוון כתענית ציבור לבני הקהילה.

שנה לאחר פטירת אשתו הראשונה, נישא בשנית בשנת תקפ"ג (1823) לגיטה בת אברהם בעער מבקנהיים, שגרה בגלנהויזן.

הרב משה טוביה מזונטהיים כיהן ברבנות הנאו במשך 35 שנים עד לפטירתו בד' בתשרי תקצ"א, 21 בספטמבר 1830. הוא נקבר למחרת היום בהנאו במעמד רבני האזור.

בנו, רבי נתן נטע אריה זונדהיים, התפרסם אף הוא כגדול בתורה וטוב לבריות.

## ספרו
*  - הספר מאגד את חידושיו, וכן שאלות ותשובות מכתביו.

## לקריאה נוספת
* **תולדות הגאון הגדול ר' משה טוביה מזונטהיים**, בתוך: **אור פני משה**, פרנקפורט: דפוס חרמון, תרפ"ח.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים אורתודוקסים גרמנים
קטגוריה:הנאו: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:בוגרי ישיבת פיורדא
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1753
קטגוריה:נפטרים ב-1830
נפתלי הירש קצנלנבוגן (מנהיים)

רבי **נפתלי הירש קצנלנבוגן** (נפטר בב' בתשרי תקס"א, 7 בספטמבר 1800, מנהיים) היה מרבני יהדות גרמניה, רבן של מרגנטהיים  ומדינת קורפפאלץ, ורב במנהיים.

## ביוגרפיה
נולד בשוואבך לרב משה קצנלנבוגן, רבה של העיירה ושל מדינת אנסבך. בילדותו למד אצל אביו, ובנערותו נסע לפרנקפורט לישיבתו של הרב יעקב כץ, בעל "שב יעקב". בגיל 16 התבלט בשל דרשה שנשא בישיבה, וזמן מה אחר כך נישא לפרומט בתו היחידה של ראש הישיבה.

בהיותו בפרנקפורט הביא לדפוס את מהדורתו ל"חידושי הרמב"ן" על מסכת יבמות, בשם "תולדות אדם" (המבורג פור דר הה ת"ק).

בשנת תק"א (1741) נבחר לכהן כרבה של מרגנטהיים, והחזיק בכהונתו זו במשך 22 שנים. לאחר פטירת אשתו, נישא למרלא בתו של רבי ליב מוכיח-ברלין. מנישואים אלו היה גיסם של רבי ישעיה פיק ברלין ואחיו רבי דוד ברלין אב"ד אה"ו, ושל רבי יוסף שטיינהארט.

בשנת תקכ"ג (1763) נבחר לכהן כרבה של מדינת קורפפאלץ, ועבר לגור בעיר ליימן . בתקופה זו היה מעורב בראשיתו של פולמוס הגט מקליווא. בשנת תקכ"ח (1768) עבר למנהיים וכיהן בה כרבו של בית הכנסת הגדול וכראש ישיבה בקלויז במשך 32 שנים, במקביל להמשך כהונתו כאב"ד קורפפאלץ. מתלמידיו, היה קרוב משפחתו, רבי משה טוביה מזונטהיים.

נפטר ביום השני של ראש השנה, ב' בתשרי תקס"א, 21 בספטמבר 1800.

הותיר אחריו כתבי יד רבים מחידושי תורתו, הקובץ נמצא בספרייה הבודליינית באוניברסיטת אוקספורד.

## משפחתו
אחיו היה רבי אליעזר קצנלנבוגן, רבה של מדינת גראבפלד  והגנאו, ובנו של אחיו נקרא גם הוא רבי נפתלי הירש קצנלנבוגן, מחבר הספר "שער נפתלי", רבה של פרנקפורט דאודר וחבר הסנהדרין של פריז (נפטר תקפ"ח).

## לקריאה נוספת
* הרב ד"ר לאופולד (יהודה ליב) לוונשטיין, **Geschichte der Juden in Kurpfalz**, פרנקפורט 1895, עמ' 240–243. 

## קישורים חיצוניים
* 
* מהדורתו לחידושי הרמב"ן - 

קטגוריה:מנהיים: רבנים
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1750
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1823
הרווי ברוקס

**הרווי ברוקס** (נולד בשם **גולדשטיין**; באנגלית: **Harvey Brooks**; 4 ביולי 1944) הוא נגן בס אמריקאי-יהודי. ברוקס מנגן בסגנונות רבים, בעיקר ג'אז, בלוז, פולק ופופ. צליל הבס שלו נחשב לחדשני בסוף שנות השישים של המאה העשרים, והשפיע על המוזיקה האמריקאית בתקופה זו.

ברוקס ניגן עם מוזיקאים מוכרים כמיילס דייוויס, הדלתות, ג'ימי הנדריקס ובוב דילן (בפרט באלבום Highway 61 Revisited).
ב-1968 היה חלק מההרכב של ה-Super Session בו בלטו אל קופר, מייק בלומפילד וסטיבן סטילס. הוא כתב את, "Harvey's Tune", אחד מהקטעים באלבום ההופעה של ההרכב.

באוגוסט 2009 עלה ברוקס עם אשתו לישראל, והם מתגוררים בירושלים. ברוקס כותב את זכרונותיו, מופיע ומלמד בישראל.

## לקריאה נוספת
*יואב קוטנר,  הארווי ברוקס ורוני פיטרסון ריספקט!
* 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:גיטריסטים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
אברהם שטרן (ממציא)

[ממוזער|300px|שטרן מדגים את פעולתה של אחת ממכונותיו בפני אגודת ידידי המדע בוורשה . אוסף [המוזיאון הלאומי בקרקוב ]]
**אברהם יעקב שטרן** (בפולנית: **Abraham Jakub Stern**  1762 בערך, הרובישוב – 3 בפברואר 1842, ורשה) היה משכיל יהודי-פולני, מראשוני תנועת ההשכלה היהודית בוורשה, מתמטיקאי אוטודידקט, ממציאן של מכונות חישוב ומחנך להשכלה, ראש בית המדרש לרבנים בוורשה בשנים 1826–1835 וחבר החברה הוורשאית של ידידי המדע .

## קורות חיים
נולד בשנות ה-60 של המאה ה-18 בהרובישוב לחנוך הניך שטרן. אביו היה מחוסר אמצעים ולא יכל לממן את לימודיו. כדי להתפרנס למד שענות והתפרסם בעבודתו המדויקת, ועל רקע זה נוצרה היכרות בינו לבין איש הנאורות והמדינאי הפולני סטניסלב סטאשיץ , שמימן את לימודיו הפרטיים. תחת חסותו של סטאשיץ למד שטרן שפות: פולנית, גרמנית, צרפתית ולטינית; ומדעים מדויקים: מתמטיקה, פיזיקה ומכניקה. הוא המציא מכונות חישוב וסיפק שירותי חשבונאות לממשלה.

שטרן נודע בהתנגדותו לתנועת החסידות; הוא כתב ופרסם שירים תחת הפסבדונים "אברהם כוכב" (=תרגום שם משפחתו), וחלקם תורגמו לפולנית. האדמו"ר רבי חנוך הניך הכהן לוין, היה יעד לאחד משיריו, והגיב עליו בשיר משלו, בראש השיר רשם: , ברומזו לשטרן ("כוכבים").

בנוסף, שטרן חיבר חידות מתמטיות וכתב על שחמט.

שטרן היה שומר תורה ומצוות, ובהקמת בית המדרש לרבנים ראה מכשיר להפצת השכלה וכלי למלחמה בחסידים, ולא כאמצעי להתבוללות. אולם עמיתיו למוסד הובילו רפורמות רדיקליות בחינוך, ומשלא התקבלה התנגדותו, שאותה נימק בכך שאין לפגוע ברגשותיו הדתיים של ההמון, התפטר מתפקידו.

שטרן נפטר בפברואר 1842, בהיותו כבן 80, ונקבר בבית הקברות היהודי ברודנו, בפראגה שבוורשה.

חתנו, חיים זליג סלונימסקי, היה מו"ל עברי, אסטרונום וממציא, העורך-המייסד של עיתון "הצפירה", צנזור רשמי מטעם השלטון הצארי בעיר ז'יטומיר וראש בית המדרש הממשלתי לרבנים בז'יטומיר. הוא עסק בין היתר בשכלול מכונות החישוב שהמציא חמיו.

בנו של נכדו בן-ציון שטרן ונכדיו משה, הניה ודב עלו לישראל.בן ציון התקבל לבורסת היהלומים ברמת-גן, ובנו דב שטרן המשיך ביצירה ותיקון של תכשיטים ושעונים עשוי זהב וכסף. 

בשנת 1962 נקרא בוורשה רחוב על שמו.

## לקריאה נוספת
*
* יעקב שאצקי, "אברהם יעקב שטערן (1768–1842)", בתוך: **לעדה: קבץ מחקרים לזכר יהושע סטאר** / *The Joshua Starr Memorial Volume: Studies in History and Philology*, ניו יורק: Conference on Jewish Relations, 1953, עמ' 203–218. 

## קישורים חיצוניים

* 
* פרנסואה Guesnet, 
* אברהם יעקב שטרן, ייברסקאיה אנציקלופדיה 
* 
* פרנסואה Guesnet, 
* , , 
* 
* 
* אברהם שטרן: האדם צריך ליצור מכונות ולהפעיל אותן, באתר שטעטל וירטואלי

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:משכילים
קטגוריה:צנזורים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים פולנים
קטגוריה:ממציאים יהודים פולנים
קטגוריה:ורשה: אישים
קטגוריה:ילידי 1762
קטגוריה:נפטרים ב-1842
קאפקייק

250px|ממוזער|קאפקייקס
**קאפקייק** (באנגלית: **cupcake**; לפי האקדמיה ללשון העברית: **עוּגוֹנִית**) הוא וריאציה של המאפין המתאפיינת בבלילה של עוגה בחושה ללא תוספות, לעומת המאפין הרגיל שעשוי מבצק הקרוב יותר ללחם ומכיל תוספות. כמו כן, הקאפקייק מזוגג ומקושט, מוגש בגביע נייר, ולרוב קטן יותר בגודלו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח האמריקאי: קינוחים
יער נווה אילן

250px|ממוזער|שמאל|שלט בכניסה ליער נווה אילן**יער נווה אילן** נמצא על רכס בגובה כ־500 מטר מערבית לנווה אילן. מצפון לרכס נמצא נחל יתלה ומדרום - נחל אילן.
[250px|ממוזער|שמאל|[נחל אילן מדרום ליער נווה אילן]]
שתי דרכי עפר מקיפות את היער: דרך מעל נחל יתלה מסומנת באדום ודרך מעל נחל אילן המסומנת בשחור. דרך נוספת מסומנת בירוק חוצה את היער לאורכו. כל הדרכים מתאחדות בקצה המערבי של היער בו נמצא "יער המכללות".

מספר אתרים נמצאים ביער:
***אתר זיכרון ליהודי בלגיה**, נמצא בקצה המזרחי של היער ובו טבלת זיכרון ל-29,000 יהודי בלגיה שנטבחו על ידי הגרמנים ושותפיהם בשנים 1940–1945 ולבלגים, הפלמים והוואלונים שסיכנו את חייהם לעזרתם ולהצלתם של היהודים. הכתובת היא בעברית, צרפתית, ופלמית.
***מצפור על שם ז'אק לוקי**, נמצא בפסגת הרכס והדרך המרכזית של היער מגיעה אליו. במצפור הצופה על נחל אילן, דרך דיפנבייקר ומושב שורש יש מספר ספסלי עץ מוצלים.
***יער המכללות** או בשמו המלא - יער הסמינרים והמכללות לחינוך - נמצא בחלקו המערבי של יער נווה אילן. היער ניטע ב-1992 בשיתוף הגף להכשרת עובדי הוראה במשרד החינוך והתרבות ביוזמת מנהלו דב אייזן. כל מכללה תרמה 1,000 עצים ושמות המכללות חרוטות בשער הכניסה ליער. ב-1998 הוקם בו גן פסלים פרי שיתוף בין האגף לחינוך של הקרן הקיימת לישראל עם איגוד המורים לחינוך ואמנות בהסתדרות המורים. בגן יש כיום חמישה פסלים.

מיער המכללות ממשיכה דרך עפר 4*4 מערבה מסומנת באדום שהיא למעשה הדרך הרומית ירושלים - אמאוס. הדרך עוברת בחורבת מצד, בריכוז אבני מיל ומסתיימת בשער הגיא.

File:PikiWiki Israel 40897 Belgium jews memorial in Neve Illan Forest.JPG|לוחית זיכרון ליהודי בלגיה
File:PikiWiki Israel 40893 Lucki observation point in Neve Illan forest.JPG|מצפור לוקי
File:PikiWiki Israel 40901 Sculpture garden in Colleges forest.JPG|פסל ביער המכללות


## קישורים חיצוניים

* יער נווה אילן והמכללות, באתר iNature.
* 
* 

## הערות שוליים

נווה אילן
קטגוריה:הרי יהודה
קטגוריה:ישראל: אנדרטאות להנצחת השואה
קטגוריה:נווה אילן
נווה אילן
בעיית קרוב-רחוק

**בעיית קרוב-רחוק** (באנגלית: **Near-Far Problem**) מתייחסת לתופעה אופיינית בהתאבכות גלים במערכות המבוססות על תקשורת אלחוטית, ובפרט בתחום ה-CDMA. בתחום החסימות האלקטרוניות, בעיית קרוב-רחוק מנוצלת כאמצעי להתערבות מפריעה בתקשורת.

בעיית קרוב-רחוק היא מצב בו מתקבל במקלט אות חזק, בעל יחס אות לרעש גבוה, באופן כזה שאינו מאפשר הבחנה באות חלש יותר.

בעיה זו קשה לטיפול במיוחד במערכות CDMA, כאשר הגופים המשדרים חולקים את תדירויות השידור ואת זמן השידור. מנגד, מערכות FDMA ו-TDMA פחות רגישות לבעיית קרוב רחוק.

## השפעות בעיית קרוב–רחוק על תקשורת בזמן סכסוכים
בעימותים אלימים ובאזורים הנתונים למשטרים סמכותיים, בעיית קרוב–רחוק עשויה לקבל משמעות אסטרטגית בהקשר של שליטה במידע. מחקר אמפירי מאת אניטה  מצא כי ניתוקים מכוונים של רשתות אינטרנט ותקשורת סלולרית התרחשו בסוריה במקביל לעלייה חדה באלימות מצד כוחות הביטחון, במיוחד באזורים שבהם פעלו קבוצות אופוזיציה. ניתוקים אלה לא שימשו רק להסתרת פעולות השלטון, אלא גם להגבלת יכולת התיאום והתגובה של הקבוצות הלוחמות. במסגרת זו, בעיית קרוב–רחוק – כלומר פער באיכות האות בין משתמשים קרובים ורחוקים ממשדר מרכזי – עשויה להחמיר את חוסר השוויון בגישה למידע ולכלי תקשורת. אזרחים וקבוצות מרוחקות מוצאים את עצמם מנותקים לעיתים תכופות, בעוד שהשלטון שומר על עדיפות טכנולוגית. כך הופכת בעיית קרוב–רחוק מתופעה טכנית לגרעין במדיניות של שליטה תקשורתית בעתות משבר.

## אנלוגיה
ממוזער|סכימה של משדר עם שני מקלטים במרחקים שונים.
נניח שני אנשים מעוניינים לשוחח בחדר. אם החדר ריק מאנשים, הם יכולים לנהל שיחה בשקט ואף במרחק אחד מהשני. לעומת זאת, אם השניים ישהו בבר רועש והומה אדם, הם ידרשו להגביר את עוצמת הקול על מנת לנהל את השיחה. 

כעת נניח שבאותו בר יהיה עוד זוג אנשים שירצו לדבר - הם גם ידרשו להרים את הקול ואף להתגבר על השניים הראשונים. הבעיתיות היא שבעקבות כך כולם יגבירו עוד ועוד את עוצמת הקול שלהם על מנת לתקשר אחד עם השני או לחלופין יאלצו כולם להיות מאוד קרובים אחד לשני על מנת לתקשר.

באותו אופן כך המשדר צריך לשדר בעוצמה חזקה יותר למקלט רחוק על מנת להתגבר על משדרים אחרים וקרובים בסביבת המקלט.  

## הערות שוליים

קטגוריה:עיבוד אותות
קטגוריה:ריבוב
אגודת איטי ביטי טיטי

**אגודת איטי ביטי טיטי** (באנגלית: **Itty Bitty Titty Committee**, תרגום: אגודת שטוחות החזה) הוא סרט לסבי-פמיניסטי שבוים על ידי ג'יימי באביט. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-9 בפברואר 2007, שם הוא התמודד על פרס טדי. באותה שנה זכה בפרס ועדת השופטים בפסטיבל הקולנוע South by Southwest.

## עלילה
אנה לא התקבלה לקולג', בת הזוג שלה זרקה אותה ואחותה מתחתנת. היא פוגשת את סיידי, שמזמינה אותה להצטרף ל"דגדגנים בפעולה" (Clits In Action), קבוצה אנרכה-פמיניסטית. אנה מתחברת במהרה לצד הפוליטי שלה ומתחילה להשתתף בפעולות ישירות לא חוקיות יחד עם הקבוצה.

אנה מתחילה להתאהב בסיידי, שמנהלת מערכת יחסים עם קורטני, אישה פמיניסטית מבוגרת יותר העובדת בארגון פמיניסטי מיינסטרימי יותר, ומתנגדת לגישתן ולפעולתיהן הכוללות ונדליזם. אנה שוכבת עם סיידי למרות שאחת מחברות הקבוצה מזהירה אותה שסיידי לא תעזוב את קורטני.

בהמשך התקשורת מסקרת הפגנה בה חברות הקבוצה משתתפות אך מעוותת את המסר שלהן, והן מגלות שאתר האינטרנט בו הן מדווחות על פעולותיהן לא מקבל חשיפה כלל. הן מנסות להפגש ולדון בהמשך דרכן אך הפגישה מתפוצצת בגלל ריב בין סיידי ואנה, שמבינה שסיידי מתכוונת להישאר עם קורטני, ונראה שהקבוצה עומדת להתפרק.

בניסיון לתקן את הדברים, אנה מתכננת פעולה שתתן לקבוצתן חשיפה בקנה מידה גדול. היא מגיעה לחתונה של אחותה, אך יוצאת ממנה מוקדם כדי להוציא לפועל את התוכנית. חברות הקבוצה מתגנבות לאולפנים של תוכנית אירוח פופולרית בה קורטני מתראיינת, הן משתלטות על השידור ומעבירות את המסר הרדיקלי שלהן.

הסרט מסתיים כשאנה פוגשת את סיידי, שנפרדה לבסוף מקורטני. הן מדברות ומחליטות שהן צריכות להישאר ידידות, אך מתנשקות בסוף. כתוביות הסיום מגלות לצופה שסיידי ואנה נשארו זוג, ואנה התקבלה לבסוף לקולג', שם היא הקימה קבוצה המתמקדת בדימוי גוף חיובי לה היא קראה "אגודת שטוחות החזה".

## שחקניות
*מלוני דיאז - אנה.
*ניקול ויסיאוז - סיידי.
*מלאני מיירון - קורטני.
*דניאלה סי - קלווין.
*ג'וויניבר טרנר - מרסי.
*מירצ'ה מונרו - ג'סטין.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטי לסביות
התאוריה של הכול (סרט)

**התאוריה של הכול** (באנגלית: **Theory of Everything**) הוא סרט ביוגרפי-רומנטי, בבימויו של ג'יימס מארש. הסרט מגולל את סיפור נישואיהם של ג'יין ויילד  (Jane Wilde, בגילומה של פליסיטי ג'ונס) וסטיבן הוקינג (בגילומו של אדי רדמיין), אסטרופיזיקאי ותאורטיקן אנגלי ופרופסור באוניברסיטת קיימברידג', שהתפרסם בעיקר בזכות ספרו "קיצור תולדות הזמן", ספר מדע פופולרי, המתאר את התפתחות היקום למן המפץ הגדול.

הסרט יצא בשנת 2014 והוא מבוסס על הספר "מסע אל האינסוף: חיי עם סטיבן" של ג'יין הוקינג, גרושתו של סטיבן הוקינג.

הסרט נקרא על שם ספרו של סטיבן הוקינג "התאוריה של הכול", שקיבץ שבע הרצאות שלו העוסקות ב"תאוריה של הכול": החל במפץ הגדול דרך חורים שחורים וכלה בתורת המיתרים.

הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. הסרט היה מועמד למספר פרסים (פרס גלובוס הזהב, פרס גילדת שחקני המסך וכדומה) וזכה במספר פרסים. אדי רדמיין זכה עבור משחקו בסרט בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.

## עלילה
הסרט מתאר את פגישתם של ג'יין וסטיבן הוקינג בזמן לימודיו באוניברסיטת קיימברידג', דרך גילוי מחלתו, נישואיהם, לידת ילדיהם ובמיוחד, התמודדות הוקינג, אשתו ומשפחתו במחלת ניוון השרירים (ALS) שבה לקה, וששיתקה את פעולות השרירים שלו. כל זאת, במקביל לעליית מעמדו בקהילייה המדעית ועד לזכייתו בפרסום ובתהילה.
את אשתו השנייה של הוקינג, איליין מייסון, מגלמת השחקנית מקסין פיק.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* התאוריה של הכול באתר סרט
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטים בריטיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:מחלות מערכת העצבים
קטגוריה:סרטים על מתמטיקה
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים בריטיים
קטגוריה:נכות באמנות
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר
קטגוריה:סטיבן הוקינג
קטגוריה:סרטים זוכי פרס סאטורן: בינלאומי/עצמאי
זומר

**זוֹמר** (Sommer) הוא שם משפחה בגרמנית/יידיש, ומשמעותו "קיץ".

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
שמואל אופנהיימר

ממוזער|שמאל|כתב הזכויות של אופנהיימר
**שמואל אופנהיימר** (כונה גם: **שמואל היידלברג**; י"א בתמוז ה'ש"ץ, 21 ביוני 1630, היידלברג – ט"ז באייר ה'תס"ג, 3 במאי 1703, וינה) היה בנקאי יהודי, דיפלומט חצר קיסרי באימפריה הרומית הקדושה, שדלן ופילנתרופ.

## קורות חיים
אופנהיימר נולד למשפחה מיוחסת, דור 18 לרש"י. אחיו היה משה אופנהיים.

אופנהיימר נהנה מקרבה מיוחדת לקיסר האימפריה הרומית הקדושה לאופולד הראשון, בשל סיועו במימון מסע המלחמה הטורקית הגדולה, ותרומתו לתמיכה רפואית בכוחות הלוחמים. סיוע זה ניתן למרות שהקיסר הצר מאוד ליהודי ממלכתו ובעוד יהודים אחרים פעלו דווקא לסייע לעות'מאנים שנחשבו ידידותיים ליהודים. 
אופנהיימר ניהל את כספיו של לאופולד וזכה לאמון בלתי מסויג. לאחר המלחמה הביא לו ראש מועצת המלחמה האוסטרית, הנסיך אויגן מסבויה, מספר רב של כתבי יד בעברית מטורקיה, כתבים אלו היוו את הבסיס לספרייתו המפורסמת של רבי דוד אופנהיים, השוכנת כיום בספרייה הבודליאנית באוניברסיטת אוקספורד.

אף על פי שישיבת יהודים בווינה נאסרה עם גירוש ווינה ב-1670, התיר הקיסר לאופנהיימר להתיישב בה, והוא היה ליהודי הראשון שקיבל אשרת מגורים בווינה לאחר הגירוש. יחד עמו הותר לו להביא קהילה קטנה של מספר משפחות יהודיות, והוענק לו רישיון לבניית אחוזתו במרכז וינה. עסקיו בווינה נוהלו בידי "רב מדינת הונגריה" השתדלן ויהודי החצר, שמשון ורטהיימר.

אופנהיימר סייע לאנשי עליית רבי יהודה החסיד בהעמידו לרשותם שתי אוניות וכסף למסע לארץ ישראל.

אופנהיימר נשלח בידי הקיסר למשימות דיפלומטיות ופוליטיות בעלות אופי רגיש, וניצל את מעמדו להצרת צעדי גורמים אנטישמיים. לאחר שהשקיע כספים רבים בייצוג משפטי, הצליח להשיג צו קיסרי לעיכוב הדפסת המסה האנטישמית "Entdecktes Judenthum" (היהדות החשופה) של המזרחן הגרמני ומבקר היהדות יוהאן אנדריאס אייזנמנגר, הנחשב לאחד ממבשרי האנטישמיות בעת החדשה.

אופנהיימר נפטר בווינה בט"ז באייר ה'תס"ז, ונקבר למחרת בבית הקברות היהודי ברוסאו, אחד מבתי הקברות היהודים העתיקים ביותר בווינה (ברחוב Seegasse 9). בנו מנדל אופנהיימר היה גם הוא שתדלן ופילנתרופ (נפטר בכ"א באלול ה'תפ"א). במלחמת העולם השנייה נעשה שימוש במצבות בית הקברות לצרכים שונים. במהלך שחזור בית הקברות בשנת 1980 לא שוחזרה מצבת קברו של אופנהיימר, מצבתו נתגלתה בשנת 2008 והוחזרה למקומה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:וינה: אישים
קטגוריה:נדבנים יהודים אוסטרים
קטגוריה:שדלנים יהודים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי הישן בווינה
קטגוריה:ביבליופילים
קטגוריה:ילידי 1630
קטגוריה:נפטרים ב-1703
קטגוריה:בנקאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:בנקאים יהודים גרמנים
גביע דייוויס 1946

**[[גביע דייוויס]] 1946** הייתה התחרות ה-35 במניין מאז ייסוד התחרות. זו הייתה התחרות הראשונה לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, במהלכה התחרות לא התקיימה. בעקבות פטירת מייסד התחרות דווייט דייוויס בשנת 1945, הוחלט לקרוא את התחרות על שמו.

מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך במלבורן. לתחרות נרשמו 20 נבחרות בלבד שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת שוודיה.

המשחק על התואר נערך ב-30-26 בדצמבר 1946 במלבורן, אוסטרליה. נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת אוסטרליה עם תוצאה 0:5.

## משחקי פלייאוף
### בית אמריקה
בית זה כלל 5 נבחרות כולל הפיליפינים וניו זילנד. לאחר משחק המוקדם בו האמריקאים ניצחו את הפיליפינים החלו משחקי חצי הגמר.

### בית אירופה
הבית כלל 15 קבוצות, כולל מצרים והרפובליקה הסינית. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

### משחק בין מנצחי הבתים
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בפורסט הילס, ארצות הברית במהלך 15-13 בספטמבר 1946. נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת שוודיה עם התוצאה 0:5.

### משחק על התואר

## קישורים חיצוניים

* נתונים על התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1946
1946
1946
1946
1946
1946
1946
1946
1946
אלון אקר

**אלון אקר** (נולד בשנת 1960) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל בשחייה.

## ביוגרפיה
אקר גדל בקיבוץ בית קמה והתאמן בקבוצת השחייה של קיבוצו, בהדרכת אברי גביש.

### 1972
בתחרות שנערכה בקיבוץ מעיין צבי (בריכת 25 מטר) באוגוסט 1972 קבע אקר במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לגילאי 12 של 1:06.7 דקות ובמשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש לגילאי 12 של 1:21.1 דקות.

### 1974
באליפות ישראל בשחייה לנוער שנערכה בווינגייט באוגוסט 1974 זכה אקר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:08.1 דקות ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש לגילאי 14 של 2:36.5 דקות.

### 1975
#### כינוס הפועל
בתחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-10 שנערכו במאי 1975 סיים אקר פעמיים במקום שביעי, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:05.6 דקות ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:27.5 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בספטמבר אותה שנה זכה אקר ב-5 מדליות, 3 כסף ו-2 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.2 דקות, אחרי מייק גרינשפן מהפועל גבעת חיים (1:01.2 דקות) ולפני דן שטרן מהפועל גוש זבולון (1:04.5 דקות), במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:29.2 דקות, אחרי דב ניסמן מהפועל המעקים (2:20.6 דקות) ולפני ארז פרידלנדר מהפועל קישון (2:32.4 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:02.3 דקות. מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:09.9 דקות, אחרי דב ניסמן (1:04.9 דקות) ורון קרמן ממכבי חיפה (1:06.0 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:20.6 דקות, אחרי דב ניסמן (2:17.5 דקות) ומייק גרינשפן (2:17.5 דקות).

### 1976
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר 1976 זכה אקר בשתי מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 2:15.6 דקות, אחרי מייק גרינשפן (2:14.0 דקות) ולפני יורם כוכבי ממכבי תל אביב (2:21.6 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 2:25.8 דקות, אחרי דב ניסמן (2:25.3 דקות) ולפני אבי כרמל מברית מכבים עתיד (2:28.9 דקות).

### 1977
בתחרות שמונה האומות שנערכה ברייקיאוויק, איסלנד בתחילת יולי 1977 סיים אקר במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:14.9 דקות.

#### המכביה
שבוע וחצי לאחר מכן, בתחרויות השחייה של המכביה העשירית שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב הוא זכה במדליית ארד, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:13.54 דקות, אחרי מייקל ספיר 2:07.72 דקות וריכרד דוידסון (2:10.69 דקות), שניהם מארצות הברית.

#### אלוף ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר אותה שנה זכה אקר ב-5 מדליות, 1 זהב, 1 כסף ו-3 ארד. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.93 דקות, לפני דב ניסמן (2:12.97 דקות) ומייק גרינשפן (2:13.60 דקות). מדליית כסף, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:48.22 דקות. מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.14 דקות, אחרי מייק גרישפן (59.36 שניות) ודב ניסמן (1:01.12 דקות), במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:03.96 דקות, אחרי דב ניסמן (4:49.89 דקות) ויורם כוכבי (4:52.68 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:05.79 דקות.

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי ישראל בשחיית פרפר
קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:שחייני גב ישראלים
קטגוריה:שחייני מעורב אישי ישראלים
קטגוריה:בית קמה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
דעת תבונות

**דעת תבונות** הוא ספר של רבי משה חיים לוצאטו הרמח"ל, העוסק במחשבה והגות יהודית ומבוסס על תורת הקבלה. הספר כתוב בצורת ויכוח בין השכל והנשמה. מבאר מושגים ביהדות, וכמו כן את ההבדלים בין התקופות השונות בהיסטוריה ותקופות בעתיד מנקודת מבט דתית. הספר נחשב מספרי היסוד של הרמח"ל.

## על הספר
כרוב ספרי הרמח"ל עוסק ספר זה בחכמת הקבלה. בשונה מספריו האחרים, בספר זה הסתיר רבי משה את חוכמת הקבלה וכמעט ולא השתמש במושגים קבליים. (הרעיונות הכתובים בספר זה מובאים בספרו האחר "ספר הכללים" בצורה קבלית ואף לא כדו־שיח). הספר התקבל והתפרסם  יותר משאר ספריו.

הרב חיים פרידלנדר הוציא מהדורה מוערת של הספר, והפנה בעניינים רבים להקבלות בספר הכללים.

## מבנה הספר
הספר בנוי בצורה של ויכוח בין שתי ישויות המשוחחות כביכול ביניהן, כאשר האחת היא "השכל" והשנייה, "הנשמה". צורת כתיבה זו הייתה נפוצה בתקופת חיבור הספר. השכל הוא המסביר ואילו הנשמה היא השואלת. הספר מתחיל בשאלות ששואלת הנשמה וככל שהספר מתקדם, שאלות אלה מתבררות.
## מרעיונות הספר
מושגים מרכזיים בספר הם "הנהגת הייחוד" ו"הנהגת המשפט" שחידש הרמח"ל. בספר מבואר שהנהגת המשפט היא ההנהגה שעל פיה הקב"ה מתנהג עם הברואים לפי מעשיהם. אם מעשיהם טובים, ינהג עימם בטוב. וכן להפך. הנהגת הייחוד לעומת זאת היא התייחסות הבורא לברואים ולבריאה ללא קשר למעשי בני האדם, וכל תפקידה הוא להביא בצורה נסתרת ומשולבת בהנהגת המשפט, את העולם לשלמותו המתוכננת מראש, גם ללא מעשים טובים. כמו כן, מוסבר בספר עניין זמני העולם לפי התקופות השונות, למשל הזמן שטרם חטא אדם הראשון, הזמן שאחר החטא, הזמן שעד מתן תורה, הזמן ממתן תורה, ובכלל, זמני ה"הארת פנים" לעומת זמני ה"הסתר פנים". במקומות מסוימים בספר עוסק הרמח"ל בקיצור גם בזמנים שאחר ששת אלפי השנה בהם העולם קיים על פי המסורת היהודית, ומסביר עד האלף העשירי, שבו אין לנו השגה, ונקרא, בהשאלה מ"מעשר בהמה" – עשירי קודש.

## קישורים חיצוניים
*דעת תבונות בוויקיטקסט
*דעת תבונות, מהדורת ירושלים ה'תשס"א, באתר היברו בוקס
* 
*הרב אורי שרקי באתר מכון מאיר

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מחשבת ישראל
קטגוריה:ספרי רמח"ל
קטגוריה:יוצרים ויצירות בסוגת הדיאלוג
באד טלץ

**באד טלץ** (בגרמנית: **Bad Tölz**) היא עיר במדינת בוואריה בגרמניה. בירת המחוז באד טלץ - וולפראטסהאוזן.

## היסטוריה
בחפירות באזור נמצאה עדות לקיום מקום יישוב החל מהתקופה בה נסוגו הקרחונים בסוף עידן הקרח. התגלו ממצאים מתרבות האלשטאט, כמו גם מתקופת רייטיה הרומית, מה שיכול לרמז שהתקיים במקום יישוב קלטי.
השם "טלץ", שמגיע מהביטוי הלטיני "לרקוד עם רגליים קשורות", מוזכר במקורות לראשונה בשלהי המאה ה-12, וכך נקראה העיר עד המאה ה-19.

היינריקוס דה טולנצה בנה במקום מבצר אשר שלט על השיט בנהר איזר. בשנת 1331 העניק הקיסר לודוויג הרביעי לטלץ זכויות של עיר שוק.

במאה ה-14 הפכה העיר לצומת דרכים בשינוע מלח ובולי עץ על נהר האיזר. בשנת 1453 רחוב השוק, הכנסייה והמבצר בעיר נהרסו בשריפה. זמן קצר לאחר מכן העיר נבנתה מחדש, אך הפעם במבני אבן. במסגרת הבנייה המחודשת של העיר, נבנה גם ארמון, בהוראתו של אלברכט השלישי, דוכס בוואריה, אשר עמד במקום עד שנת 1770, בה נהרס עקב הזנחה מתמשכת.

במהלך מלחמת שלושים השנים (1618–1648) סבל האזור מהרס רב ומגפות. הפריחה חזרה כחצי מאה מאוחר יותר, במהלך מלחמת הירושה הספרדית, כשהחל המסחר באבן גיר ומוצרים מעץ.

בשנת 1718 נבנתה קפלה לכבוד הקדוש לאונרד דה נובלאק, וכל שנה ב-6 בנובמבר נערך לכבודו פסטיבל בעיר.
באמצע המאה ה-19 כלכלת העיר החלה להתבסס על מרחצאות מרפא, עקב גילוי מעיינות טבעיים בסביבת העיר, והיא הפכה ל"עיר ספא". לפיכך, החל משנת 1899 שונה שמה לבאד טלץ.

בשנת 1937 הוקם בעיר בית ספר להכשרת קצינים עבור הואפן אס אס. בית הספר פעל עד סוף מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה פעל בעיר גם מחנה-משנה של מחנה הריכוז דכאו, אשר סיפק כוח עבודה עבור בית הספר ומבני מנהלה נוספים. החל מסוף המלחמה ועד שנת 1991 שימש מבנה בית הספר כבסיס ליחידה 10 של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. 

אמון גת, שהיה פושע מלחמה נאצי ומפקד מחנה הריכוז פלאשוב אשר ליד קרקוב, פולין, נעצר בבאד טלץ בעודו שוהה במוסד לחולי נפש.

## אתרים בעיר
כיום באד טלץ ידועה במתקני הספא שלה, מבנים עתיקים מימי הביניים ובנוף הרי האלפים. בין אתריה הידועים הוא ה-Kurverwaltung, ספא מודרני שהמים עתירי היוד שבו ידועים ביכולות המרפא שלהם; Alpamare - פארק המים המקורה הראשון באירופה; Stadtpfarrkirche - כנסייה שנבנתה בשנת 1466 ומהווה דוגמה לסגנון אדריכלות גותית מהתקופה הגרמנית המאוחרת.

## תרבות
מקהלת נערי טלץ נוסדה בעיר בשנת 1956, ומאז 1970 פועלת במינכן.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 

250px|ממוזער|ימין|מרכז העיר

קטגוריה:בוואריה: ערים
קטגוריה:אתרי סקי בגרמניה
קטגוריה:ערי שוק אירופיות בימי הביניים
טמפיקו

**טמפיקו** (בספרדית: **Tampico**) היא עיר נמל במדינת טמאוליפס במקסיקו. טמפיקו שוכנת על הגדה הצפונית של נהר פאנוקו, במרחק של כ-10 קילומטרים ממפרץ מקסיקו, ועל הגבול של טמאוליפס עם מדינת וראקרוס.

## היסטוריה
במשך מאות שנים לפני הגעת הספרדים לאזור, שכנה בו התיישבות ילידית בשם טמפיקו. משמעות השם בשפת ואסטק היא "מקום הלוטרות".

הספרדים הראשונים להגיע לאזור היו אנשי המשלחת של אלונסו אלברס דה פינדה ב-1520. הם ניסו להקים מוצב על גדות נהר פאנוקו, אך הילידים מנעו את ההקמה. באותה שנה נשלחה משלחת נוספת, אך גם היא לא צלחה.

ב-1532 הקים באזור הכומר הפרנציסקני אנדרס דה אולמוס מיסיון ומנזר. ב-26 באפריל 1554 נוסדה התיישבות סביב המנזר והמיסיון שנקראה סן לואיס דה טמפיקו. לאחר מספר התקפות של שודדי ים הועברה ההתיישבות מהגדה הצפונית של הנהר אל הגדה הדרומית.

העיר הנוכחית נוסדה ב-12 באפריל 1823 על ידי קבוצת אנשים מהעיר אלטמירה הסמוכה. ההתיישבות הפכה תוך שנים ספורות לנמל חשוב.

ב-1829 שלחה ספרד כוחות מקובה לכיבוש טמפיקו כצעד ראשון בדרך להשתלטות מחדש על מקסיקו העצמאית. כוח מקסיקני בפיקוד הגנרל אנטוניו לופס דה סנטה אנה הצליח לעצור את הספרדים והשתלט מחדש על העיר.

בתחילת המאה ה-20 החלה הפקת נפט באזור טמפיקו. בעקבות כך התפתחה בעיר תעשיית נפט שהביאה לגידול באוכלוסייה.

ב-9 באפריל 1914, במהלך המהפכה המקסיקנית, עצרה ספינה מקסיקנית בטעות ספינה עם מספר מלחים אמריקאים ליד חופי טמפיקו. התקרית הובילה לפרשת טמפיקו, במהלכה כבשה ארצות הברית את עיר הנמל וראקרוס למספר חודשים.

## כלכלה
כלכלת העיר מסתמכת על הנמל שלה ועל התעשייה בה ובערים אחרות במטרופולין של טמפיקו.

## חינוך
בעיר נמצאים מספר קמפוסים של אוניברסיטאות, בהם הקמפוס של האוניברסיטה האוטונומית של טמאוליפס.

## תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל פרנסיסקו חבייר מינה, הקרוי על שמו של פרנסיסקו חבייר מינה, שהיה לוחם מקסיקני שנהרג במלחמת העצמאות של מקסיקו. הנמל מציע טיסות למספר יעדים בתוך מקסיקו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:מקסיקו: ערי נמל בחוף המזרחי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1823
קטגוריה:מפרץ מקסיקו: ערי נמל
לוח דבר בעתו

[ממוזער|250px|שמאל|לוח דבר בעתו לשנת [ה'תשע"ה]]
**לוח דבר בעתו** הוא אלמנך (לוח שנה מורחב) המתמקד בענייני הלכה ואסטרונומיה, מנהגים וימי השנה של רבנים, היוצא לאור בבני ברק החל משנת ה'תשמ"ו. עורך האלמנך הוא הרב מרדכי גנוט. הלוח הוא המקיף מבין הלוחות היוצאים לאור בישראל. במהדורתו הנוכחית, מכיל לוח דבר בעתו כ-1,800 עמודים מדי שנה.

במשך השנים זכה האלמנך להסכמותיהם של מאות רבנים, מכל קשת הדעות והעדות, ולמכתבי ברכה והערות, שאותם נוהג העורך לשבץ מדי שנה בתוך האלמנך. עדכון האלמנך נסמך אף הוא על עזרת הקוראים. לכל קורא ששולח תיקונים ורעיונות להוספות מוצמד קוד זיהוי (קודי הזיהוי של כל הכותבים מפורטים בסוף הלוח), והדברים מובאים בתוך הלוח בשם אומרם.

בבסיסו נועד הלוח להעניק מידע על זמני היום כמו עלות השחר, הנץ החמה, חצות הלילה והיום, שקיעת החמה וצאת הכוכבים. לוחות מפורטים מציגים את ההבדל בזמנים אלו בין שיטות חישוב שונות, ובמקומות יישוב שונים על פני כדור הארץ. בהמשך נוספו בלוח אמצעי עזר נוספים לקורא שומר התורה והמצוות, כמו לוח לימודים בנושאים רבים, הדף היומי וחלוקות רבות נוספות של התנ"ך ויתר ספרי היסוד לשינון בטווחי זמן של חודש ושנה וכדומה.

בלוח מובא מדי יום ביומו מידע על ימי פטירתם של רבנים וצדיקים מכל העדות והחוגים. בנוסף מובאים בלוח אירועים היסטוריים, הערות הלכתיות וכן מנהגיהן של העדות השונות. בנוסף מובאים בספר אירועים אסטרונומיים מעניינים צפויים.

ניתן למצוא מדי פעם גם הערות מעשיות לחיי היומיום, כך למשל בכל שנה בשבת שבסוכות מופיעה ההערה הבאה: .

## קישורים חיצוניים
חלק מלוחות הסדרה זמינים לעיון באינטרנט:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי שנה
ברטיקה

**ברטיקה** (**Bartica**) היא עיר על הגדה השמאלית של נהר אסקיבו במחוז קויוני-מזרני שבגיאנה. העיר שוכנת על מפגש הנהרות קויוני ומזרני עם נהר אסקיבו והיא נחשבת לשער לפנים הארץ, בייחוד לאנשים המועסקים בכריית זהב ויהלומים.

## היסטוריה
ברטיקה התפתחה ממיסיון אנגליקני שהוקם ב-1842. השם ברטיקה לקוח מהמילה האינדיאנית שפרושה "קרקע אדומה", השכיחה באזור.

ב-17 בפברואר 2008 הותקפה ברטיקה על ידי כנופיה חמושה. 12 מתושבי העיר, כולל 3 שוטרים, נהרגו על ידי הכנופיה שהטילה אימה על העיר. תחנת המשטרה המקומית נהרסה במהלך ההשתוללות וכמה בתי עסק נשדדו במהלך המהומה שארכה כשעה. מבצעי הטבח נהרגו ב-28 באוגוסט אותה שנה באחד מהאתרים שבהם הם התחבאו ליד בירת גיאנה ג'ורג'טאון בקרב יריות עם המשטרה.

## קישורים חיצוניים

* מידע על טבח ברטיקה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גיאנה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1842
לת'ם

**לת'ם** (באנגלית: **Lethem**) היא בירת מחוז טקוטו עליון אסקיבו עליון שבגיאנה. העיירה קרויה על שמו של סר גורדון ג'יימס לת'ם שהיה מושל גיאנה הבריטית בין השנים 1941 – 1947.

העיירה שוכנת על גדות נהר טקוטו שמהווה את הגבול בין גיאנה לברזיל, ממול לעיר הברזילאית בונפים שבמדינת רוריימה. בנוסף להיותה בירת המחוז, לת'ם היא צומת דרכים המקשר רבים מהכפרים בסביבה לבירה ג'ורג'טאון. הגשר על הנהר טקוטו, שבנייתו הושלמה ב-2009, מקשר בין שתי המדינות. הציפייה היא שדרך הגשר יגיעו סחורות ברזילאיות לנמל ג'ורג'טאון בדרך שיכולה להיות מהירה יותר מאשר לנמלים ברזילאים.

## קישורים חיצוניים

* Looking south - January 11, 2007 - The Economist

קטגוריה:גיאנה: ערים
פירסט

**פירסט** (בגרמנית: **Fürst**) הוא שם משפחה גרמני, שמשמעו נסיך. המילה האנגלית "first", שמשמעה "ראשון", נהגית גם היא "פירסט".

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
פו (עיר)

**פּוֹ** (בצרפתית: **Pau**, באוקסיטנית נהגה כ-paw) היא קומונה ובירת מחוז הפירנאים האטלנטיים בחבל אקיטן החדשה שבצרפת, בקצה הצפוני של הרי הפירנאים. היסטורית, שימשה העיר כבירת מחוז ביארן  של ממלכת צרפת.
## היסטוריה
מקור השם הוא, ככל הנראה, ממילה בשפה ההודו-אירופאית, *pal* או *bal *שמשמעותה "צלע הר", כשהכוונה לצלעי הרי הפירנאים הסמוכים לעיר. העיר בוצרה במאה ה-11 כדי להגן על מעברת הנהר שעל גדתו היא שוכנת. ב-1464 הפכה העיר לבירת מחוז ביארן. בתחילת המאה ה-16 מצודת העיר שופצה והותאמה למגורי גסטון השלישי, רוזן פואה. מאוחר יותר הפכה המצודה למקום מושב מלכי נווארה שנשאו גם בתואר ויקונטי ביארן. המצודה שופצה לאורך השנים פעמים רבות, כולל על ידי נפוליאון השלישי, שבתקופתו נוספו לעיר מבנים בסגנון האדריכלות של הבל אפוק.

אנרי הרביעי, מלך צרפת נולד בעיר, כאשר אמו ז'אן ד'אלברה מיהרה להיכנס מספרד לתוך שטח צרפת כדי שבנה, העתיד לירש את המלוכה ברבות הימים, יולד על אדמת צרפת כנדרש בחוק.

העיר מושפעת רבות מן התיירים הבריטים הרבים הפוקדים את העיר. ראשיתה של הנוכחות הבריטית באזור היא בחיל מצב שהשאיר בעיר הדוכס מוולינגטון ב-1814 לקראת סיום מלחמת חצי האי. כך למשל בעיר קיים חצר טניס עבור גרסת הטניס הקדומה הנהוגה באנגליה. מסלול הגולף בן 18 החורים הראשון באירופה הוקם בפו, כשהוא עדיין פעיל כיום.

קבוצת הכדורסל פו אורטז פועלת מהעיר.

## ערים תאומות
לעיר ברית ערים תאומות עם הערים:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אקיטן: ערים