open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אי-שוויון הלדר

**אי-שוויון הלדר** הוא אי-שוויון יסודי באנליזה מתמטית ובמיוחד באנליזה פונקציונלית. אי-שוויון זה מהווה הכללה משמעותית של אי-שוויון קושי-שוורץ, ומשמש כדי להוכיח את אי-שוויון מינקובסקי.

אי-השוויון הוכח על ידי המתמטיקאי הבריטי לאונרד ג'יימס רוג'רס  בשנת 1888, ובאופן לא תלוי על ידי המתמטיקאי הגרמני אוטו הלדר  בשנת 1889.

ניתן להוכיח את אי השוויון באמצעות אי-שוויון יאנג או באמצעות אי-שוויון ינסן.

## אי-השוויון

המקרה הכללי ביותר של אי-השוויון הוא במרחבי מידה: יהי (X, \sigma, \mu) מרחב מידה. עבור קבוע r \in \mathbb{R}, לכל f:X \to \mathbb{C} נהוג לסמן:
 \| f \|_r \equiv \left( \int_{X} \left| f \right|^r d\mu \right)^{1/r} 
יש לשים לב שביטוי זה מגדיר נורמה רק אם f \in L^r(\mu) (כלומר \int f^r ).

אי-השוויון קובע שלכל p,q \in [1,\infty] המקיימים 1/p + 1/q = 1, לכל זוג פונקציות מדידות <math>f,g:X \to \mathbb{C}</math>, מתקיים כי:
\| fg \|_1 \leq \| f \|_p \| g \|_q

אם מתקיים בנוסף כי p,q \in (1,\infty) וכן גם f \in L^p(\mu), g \in L^q(\mu), אז אי השוויון הוא שוויון אם ורק אם \left| f \right|^p, \left| g \right|^q תלויות ליניארית במרחב L^1(\mu), כלומר קיים c \geq 0 כך שמתקיים \left| f \right|^p = c \cdot \left| g \right|^q כמעט תמיד ביחס ל-\mu.

### מקרים פרטיים חשובים

ניתן עוד לראות כי אי-השוויון מתקיים גם לסדרות, ביחס למרחבי מידה מתאימים:
\sum_{i=1}^{n} a_i^\alpha \cdot b_i^\beta \leq \left ( \sum_{i=1}^{n} a_i \right ) ^{\alpha} \cdot \left ( \sum_{i=1}^{n} b_i \right ) ^{\beta}

עבור a_i, b_i, \alpha , \beta \geq 0 כאשר \alpha+\beta=1.

באינדוקציה ניתן להכליל את אי-שוויון הלדר עבור מספר כלשהו של סדרות, לדוגמה:
\sum_{i=1}^{n} a_i^\alpha \cdot b_i^\beta \cdot c_i^\gamma \leq \left ( \sum_{i=1}^{n} a_i \right ) ^{\alpha} \cdot \left ( \sum_{i=1}^{n} b_i \right ) ^{\beta}\cdot \left ( \sum_{i=1}^{n} c_i \right ) ^{\gamma}
כאשר \alpha + \beta + \gamma=1 וגם \alpha,\beta,\gamma \geq 0

כאשר \alpha = \beta = \frac{1}{2} מתקבל אי-שוויון קושי-שוורץ:
\left ( \sum_{i=1}^{n} a_i^2 \right ) ^ \frac{1}{2} \cdot\left ( \sum_{i=1}^{n} b_i^2 \right ) ^ \frac{1}{2} \geq \sum_{i=1}^{n} \left( a_i^2 \right )^\frac{1}{2} \cdot \left( b_i^2 \right )^\frac{1}{2}
ולכן סה"כ
\sum_{i=1}^{n} a_i^2 \cdot \sum_{i=1}^{n} b_i^2 \geq \left ( \sum_{i=1}^{n} \left | a_ib_i \right | \right )^2

## הוכחה

נשים לב שלכל x,y \geq 0 מתקיימת הטענה הבאה: x^\alpha\cdot y^\beta \leq \alpha \cdot x + \beta \cdot y. זאת ניתן להוכיח בעזרת אי-שוויון ינסן שהרי \log היא פונקציה קעורה ולכן: \alpha \cdot \log(x) + \beta \cdot \log(y) \leq \log(\alpha \cdot x + \beta \cdot y).

כעת נסמן S_a = \sum_{i=1}^{n} a_i, S_b = \sum_{i=1}^{n} b_i ולפי הטענה הנ"ל מתקיים \sum_{i=1}^{n} \left ( \frac{a_i}{S_a} \right )^\alpha \cdot \left ( \frac{b_i}{S_b} \right )^\beta \leq \sum_{i=1}^{n} \left ( \alpha \cdot \frac{a_i}{S_a} \right) + \sum_{i=1}^{n} \left ( \beta \cdot \frac{b_i}{S_b} \right) = \alpha + \beta = 1 נכפיל את שני האגפים ב S_a ^ \alpha \cdot S_b^\beta ונקבל את אי השוויון הרצוי \sum_{i=1}^{n} a_i^\alpha \cdot b_i^\beta \leq S_a ^ \alpha \cdot S_b^\beta.

הוכחה דומה ניתן לספק עבור פונקציות חיוביות והאינטגרלים שלהן במקום סדרות חיוביות והסכום שלהן.

## קישורים חיצוניים
* 

הלדר
אפילפסיה מיוקלונית של גיל הנעורים

**[[אפילפסיה]] מיוקלונית של גיל הנעורים** (JME) הידועה גם כ**תסמונת יאנץ** (Janz syndrome) היא צורה נפוצה למדי של אפילפסיה אידיופתית כללית תורשתית המייצגת 5%–10% מכל סוגי האפילפסיות. ליקוי זה מתגלה לראשונה, בדרך כלל בין גילאי 12 ל-18 בהתקפי  המתרחשים בבוקר. היא מאופיינת בהתקפים מיוקלוניים בזמן התעוררות, בהתקפי ניתוק, ובהתקפי טוני-קלוני. מחקרי תאחיזה הראו 6 לוקוסים ל-JME, מהם ארבעה עם גורמים ידועים בגנים. רוב הגנים האלה מקודדים לתעלות יונים כשהגן היחיד שאינו מקודד לתעלת יונים הוכח לגביו שהוא משפיע על זרמים בתעלת היונים.

## סימנים וסימפטומים
הסימנים של JME הם התקפי מיוקלונוס המתרחשים השכם בבוקר. רק לעיתים רחוקות קורה שהחולה נופל כתוצאה מהם אבל לעיתים קרובות הוא מפיל חפצים מהידיים. התקפי המיוקלונוס נפוצים יותר בזרועות מאשר ברגליים. סוגי התקפים אפילפטיים כמו התקף טוני-קלוני כללי וניתוקים יכולים לקרות גם כן. התקפי מיוקלונוס יכולים לקרות גם בחלק מאוחר יותר של היום והם לא מוגבלים לזרועות ולידיים. הם עלולים להיות גם בחלק התחתון של הרגלים כשהם גורמים בכך לחולה למעוד על רגליו שלו. צברים של התקפי מיוקלונוס יכולים להוביל להתקפי ניתוק וצברים של התקפי ניתוק יכולים להוביל להתקפי טוני-קלוני כלליים. המחלה יכולה להופיע גם בגיל צעיר של 18 חודשים.

## קשר למחלות נדירות אחרות
עד לאחרונה הספרות הרפואית לא הצביעה על קשר בין פגמים גנטיים רבים, גם תסמונות גנטיות וגם מחלות גנטיות שהיום רואים שיש קשר ביניהן. כתוצאה ממחקרים גנטיים חדשים כמה מאלה, אכן קשורים מאוד בגנום שלהם למרות המגוון הגדול של סימפטומים רפואיים. סוג חדש זה של מחלות נקרא סילופתי. הגורם המשתמע יכול להיות מכניזם בעל תפקוד לקוי ברמה מולקולרית במבני הריס (cilium) הראשוניים של התא, באברונים הקיימים בסוגי תאים רבים בכל הגוף האנושי. הפגמים בריסים משפיעים לרעה על "נתיבי איתות התפתחותיים חיוניים רבים" הנחוצים לַהתפתחות התאית" וכך מעלה היפותזה סבירה לאופי הרב סימפטומטי של מערכת גדולה של סימפטומים ותסמינים.

## דיאגנוזה ופרוגנוזה
הדיאגנוזה נעשית בדרך כלל בהתבסס על ההיסטוריה של החולה. לעיתים משתמשים גם ברישומי EEG לאישור. הסיכויים להחלמה הם נמוכים ולכן יש צורך בטיפול תרופתי כל החיים.

## טיפול
בדרך כלל נותנים לחולי (JME) חומצה ולפרואית המשפיעה היטב על המחלה.

## קישורים חיצוניים
* 
* המדריך השלם לאפילפסיה  מאת ד"ר מיכאל דובלין וד"ר יהודית מנליס, 2005
* Juvenile Myoclonic Epilepsy

## הערות שוליים

קטגוריה:אפילפסיה
שפריריות

**שַׁפְרִירִיּוֹת** (שם מדעי: Zygoptera) היא תת-סדרה בסדרת השפיראים. השפריריות קרובות לשפיריות אך שונות מהם במספר פרטים: מבנה הכנפיים האחוריות שלהן הדומות לקדמיות, בעוד שהכנפיים האחוריות של השפיריות מתרחבות בבסיסן. השפריריות גם בדרך כלל קטנות יותר ואינן זריזות וחזקות כמו השפיריות וכן עיניהן מופרדות זו מזו. השפריריות יכולות גם לקפל את הכנפיים מעל לגב, דבר שהשפיריות אינן יכולות לעשות.

בדומה לשפיריות השפריריות הן ציידות מעופפות החיות סמוך למקווי מים מתוקים עומדים, רובם סביב האזורים הטרופיים והם מתבגרים רוב חייהם במים ומתגלמים כבוגרים החיים לזמן מועט יותר.

## אטימולוגיה
השם Zygoptera מגיע מן היוונית - zygo משמעו "מחובר" או "זוגי", ו-ptera הן כנפים. לשפריריות שני זוגות של כנפיים דומות, בניגוד לשפיריות (Anisoptera) שכנפיהן האחוריות רחבות יותר.

## מאפיינים
השפריריות עוברות גלגול חסר, עם שלב נימפה שוכן מים. הנקבה מטילה את הביצים במים, לפעמים מתחת לצמחייה או במרומי העצים בין עלים ובמקומות אחרים שבהם נקווים מים. הנימפות ניזונות מדפניות, זחלי יתושים ואורגניזמים שוכני מים קטנים אחרים. לשם כך הן מצוידות בלסתות מוארכות, דומות לאלו של נימפות השפיריות. זימי הנימפה חיצוניים לגוף וגדולים, ודומים לשלושה סניפים בקצה הבטן. לאחר כמה מחזורי השלה מגיח הבוגר המכונף, הניזון מזבובים, יתושים וחרקים קטנים אחרים. כמה מהמינים הטרופיים הגדולים ניזונים גם מעכבישים.

## מיון
*על-משפחה Calopterygoidea
**משפחה תַּכְשִׁיטִיתִיִּים (Calopterygidae)
**משפחה Chlorocyphidae
**משפחה Dicteriadidae
**משפחה צְעִיפִיתִיִּים (Euphaeidae)
**משפחה Lestoideidae 
**משפחה Polythoridae 
**משפחה Zacallitidae - נכחדה
*על-משפחה Coenagrionoidea
**משפחה רָמְחִיתִיִּים (Coenagrionidae)
**משפחה Isostictidae 
**משפחה נוֹצָנִיתִיִּים (Platycnemididae)
**משפחה Pseudostigmatidae
*על-משפחה Lestoidea
**משפחה Hemiphlebiidae 
**משפחה שְׁבִיבִיתִיִּים (Lestidae)
**משפחה Perilestidae 
**משפחה Synlestidae
*על-משפחה Platystictoidea
**משפחה Platystictidae

## גלריה

קובץ:Blue-tailed damselflies (Ischnura elegans) mating, female typica 2.jpg
קובץ:Pyrrhosoma nymphula qtl4.jpg
קובץ:Lestes sponsa LC0314.jpg
קובץ:Rhinocypha bisignata male-Kadavoor-2015-08-20-001.jpg
קובץ:♂ Gebänderte Prachtlibelle Calopteryx splendens 4.JPG
קובץ:Aciagrion occidentale-Kadavoor-2017-05-08-001.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1854
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדמון דה סליס לונשאן
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו בפרם
Malice n Wonderland

***Malice n Wonderland*** הוא אלבום האולפן העשירי של הראפר האמריקאי, סנופ דוג. האלבום הופץ ב-8 בדצמבר 2009.

## רקע
באלבום, בניגוד לרוב אלבומיו של סנופ דוג, ישנן רק 14 רצועות. בין האמנים המשתתפים באלבום הם דה דרים, סולג'ה בוי, הנפטונס, אר קלי וברנדי נורוואד. ב-19 באוקטובר 2009, הופיע סנופ דוג ב-WWE כדי לקדם את האלבום. מהאלבום יצאו 4 סינגלים, אך אף אחד מהם לא זכה להצלחה רבה.

*Malice n Wonderland* הגיע בהופעת הבכורה שלו למקום ה-23 במצעד הבילבורד 200, כשמכר כ-59,000 עותקים בלבד בשבוע הראשון לצאתו. זהו אלבומו הראשון של סנופ דוג מאז *[[Paid tha Cost to Be da Bo$$]]* שלא הגיע לטופ 10 בשבוע הראשון שלו במצעד זה, והוא האלבום שהגיע בשיאו למקום הנמוך ביותר במצעד אלבומי ההיפ הופ וה-R&B. עד כה, *Malice n Wonderland* מכר 260,000 עותקים ברחבי ארצות הברית, בניגוד לקודמו, Ego Trippin', שמכר 400,000 עותקים עד כה.

## רשימת השמעה

## היסטוריית מצעדים

## ''More Malice''

האלבום יצא לאור מחדש תחת השם *More Malice* ב-23 במרץ 2010. באלבום ישנן 5 רצועות חדשות, כשהשאר הן חידושים מ-*Malice n Wonderland*. הסינגל הראשון שיצא מהאלבום הוא רמיקס מהסינגל *I Wanna Rock* מהאלבום הקודם, שבו מופיע הראפר ג'יי זי. הסינגל השני שיצא מן האלבום הוא *That Tree* עם הזמר קיד קאדי, שיצא לו קליפ. האלבום הגיע למקום ה-29 במצעד הבילבורד 200 בשבוע הראשון לצאתו, כשמר מעל 15,000 עותקים. האלבום מכר מעל 60,000 עותקים עד כה.

### רשימת השמעה

### היסטוריית מצעדים

### ראו גם
* 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי סנופ דוג
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דנג'ה
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טרסה מרטין
קטגוריה:אלבומי חברת EMI רקורדס
סרט אסונות

[ממוזער|[טיטניק (סרט, 1997)|טיטניק (1997) הוא סרט האסונות המצליח בכל הזמנים.]]
**סרט אסונות** הוא ז'אנר קולנועי אשר במרכז עלילתו קיים אסון מתקרב או מתמשך, כגון: תקלה במטוס במהלך טיסה, שרפה, ספינה בסכנת טביעה, התנגשות אסטרואיד בכדור הארץ, אסון טבע וכדומה.
סרטי אסונות הם ברוב המקרים דרמטיים בעלי אלמנטים רומנטיים, למעט מקרים יוצאי דופן (לדוגמה: הפלישה ממאדים).

## היסטוריה

## מאפייני הז'אנר
**סרטי אסונות** מאופיינים בכך שהם:
* כוללים אנסמבל גדול של שחקנים ידועים (שחלק משמעותי מתוכו לא שורד עד סוף הסרט).
* ריבוי עלילות-משנה, המתמקדות ב:
** בעלי תפקידים רשמיים ולא-רשמיים, אשר מנסים למנוע את האסון, להביא לסיומו או להתמודד עם תוצאותיו המידיות.
** דמויות של אזרחים, המנסים לברוח ממקום האסון. לרוב, עלילות אלו יכללו דרמות משפחתיות מלודרמטיות.

## סוגי אסונות
האסון שבסרטי האסונות יכול להיות:
* אסון אמיתי, שהתרחש במציאות, כמו בסרטים "טיטניק", "אפולו 13", "לחיות".
* אסון טבע, או אסון שמקורו בטבע, שעלול להתרחש במציאות, אשר לעיתים מוצג בסרט בצורה מוגזמת וקיצונית, למשל בסרטים "ארמגדון", "התפרצות", "היום שאחרי מחר", "2012".
* אסון מעשה ידי אדם שעלול להתרחש במציאות, אשר לעיתים מוצג בסרט בצורה מוגזמת וקיצונית, כמו בסרטים "שעת אפס!", "המגדל הלוהט", "נמל תעופה (1970)".
* אסון מסוג בדיוני לחלוטין, למשל בסרטים "קינג קונג", "גודזילה", "היום השלישי", "מלחמת העולמות", "כשהעולם עמד מלכת", "מחוז 9", "יעד סופי".

## יוצרים בולטים בז'אנר
* רולנד אמריך
* מייקל ביי

## ראו גם
* סרט מתח
* סרט אימה

## קישורים חיצוניים

*
אסונות
אסונות
ארז קו-אל

**ארז קו-אל** (נולד ב-9 בנובמבר 1977) הוא תסריטאי ויוצר טלוויזיה וקולנוע, בוגר בית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב.

קו-אל משמש כחבר הנהלת איגוד התסריטאים.

## יצירה
כתיבתו של קו-אל מתאפיינת בטון מינורי, לעיתים לירי ומהורהר, ובגישה נטורליסטית לדמויות ולעולם אותם הוא מתאר.

### יצירה קולנועית
ב-2009 כתב לצד לאון פרודובסקי את התסריט לסרטו של פרודובסקי "חמש שעות מפריז", שזכה בפרס הסרט ובפרס התגלית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה באותה שנה. הסרט זכה להצלחה מתונה בקופות ולביקורות חיוביות. ב-2011 כתב את התסריט לסרטו של יוסי מדמוני "בוקר טוב אדון פידלמן", שזכה בפרס התסריט בתחרות הבינלאומית של פסטיבל הסרטים סאנדנס באותה שנה.

### יצירה טלוויזיונית
עם יוסי מדמוני כתב ויצר בשנת 2010 את הסדרה חיים אחרים עבור ערוץ 2. בין השנים 2007–2009 השתתף בכתיבת סדרת הטלוויזיה "מסכים". ב-2007 כתב לצד לאון פרודובסקי את התסריט לסרט הטלוויזיה של פרודובסקי "כמו דג בלי מים" ששודר בערוץ 2. ב-2008 כתב מספר פרקים לסדרת הטלוויזיה בבימויו של אורי ברבש "כוונות טובות". ב-2010 כתב ויצר את המיני-סדרה "טרויקה" שביים לאון פרודובסקי. ב-2012 שודרה בערוץ 10 סדרת הדרמה שכתב, "אלנבי", בבימוי אסף ברנשטיין (החוב) ועל פי ספרו של גדי טאוב, שגם כתב ביחד עם קו-אל את התסריט. ב-2020 מביים את הסדרה "הטבח" בכיכובו של גל תורן וגורי אלפי בעבור "yes".

## חיים אישיים
נשוי ליונית נפתלי קו-אל, משנה למנכ"ל עמותת אליפלט. לזוג ילדים משותפים.

קו-אל מלמד תסריטאות בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב ובבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.

## פילמוגרפיה
### תסריטאי
* 2020 הטבח – גם במאי
* 2019 תיק נעדר – גם יוצר
* 2018 גאולה
* 2016 להרוג את הסבתא
* 2015 הצורף – גם יוצר
* 2012 אלנבי
* 2011 בוקר טוב אדון פידלמן
* 2010 טרויקה – גם יוצר
* 2010 חיים אחרים – גם יוצר
* 2009 חמש שעות מפריז
* 2009 מסכים
* 2008 כוונות טובות
* 2007 כמו דג בלי מים

### עורך תסריט
* 2020 חמישים
* 2016 אנשים שהם לא אני
* 2016 ברש
* 2016 ארץ פצועה
* 2014 איש חשוב מאוד
* 2013 איגור ומסע העגורים
* 2013 אמא ואבאז

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
משטרת האגדות

**משטרת האגדות** (באנגלית: **Fairy Tale Police Department**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אוסטרלית-ישראלית לילדים המשודרת בערוץ ג'וניור החל משנת 2005. הסדרה, שבעלת אתנחתא קומית, נוצרה על ידי היוצרים של "פליפר ולופקה", רון אייזק וליאורה קמנצקי מחברת Yoram Gross וE.M TV

## עלילה
העלילה מספרת על ג'וני וכריס, צמד בלשי משטרה ממשטרת האגדות, שמקבלים מהבוס שלהם משימה להחזיר את האגדות הידועות למסלולן. בתחילת כל פרק המספר מספר את הסיפור, ובהמשך האגדה יוצאת מקו העלילה המקורי ועל זוג הבלשים להחזיר אותה למסלולה המקורי. במהלך הסדרה ישנם חיכוכים על רקע השוני בין הדמויות - ג'וני הטיפש וכריס השלילית, אך לבסוף הם מיישבים את הדעות.

## דמויות

### דמויות ראשיות
* **ג'וני פנטזיה** - שוטר במשטרת האגדות, טיפש, שחצן, פחדן, ילדותי ומגושם הנוטה להכניס את עצמו לצרות, לפעמים השיער שלו מתפזר ולכן הוא משתמש במסרק כדי להחזיר אותו לקדמותו, משתף פעולה עם השותפה שלו כריס אנדרסון, שם המשפחה שלו מבוסס על הז'אנר "פנטזיה" שפרושה "דמיון" או "אגדה", מאוהב בבת הטוחן גווינית ונוטה לעצבן את כריס, בכל פעם שהוא מתבלבל בקוד כריס מתקנת לו את שגיאת הקוד, משמש עם שאר הדמויות כאתנחתא קומית.
* **כריס אנדרסון** - שוטרת במשטרת האגדות השותפה של ג'וני. חכמה אך חוצפנית ושלילית, יכולה לעצור פושעים בקלות. לעיתים היא רבה עם ג'וני ומכה אותו. שמה רומז לשמו של הסופר הנס כריסטיאן אנדרסן שגם כותב אגדות, הדמות היחידה בסדרה שאף פעם לא מצחיקה ואף פעם לא באתנחתא קומית.

### דמויות משנה
שאר הדמויות משמשות כאתנחתא קומית כולל הדמויות מהאגדות.
* **המפקד** - איש גדל מידות וחמום מוח. מנהיג משטרת האגדות. המפקד לא עוזב אף פעם את תחנת המשטרה, שונא שוונדה קוראת לו יקירי, כל פעם הוא גם מתרגז על כריס וג'וני על שהם עושים שטויות או רבים, בסוף כל פרק הוא מודה להם שהצליחו במשימה להחזיר את האגדות למסלולם.
* **וונדה** - פיה זקנה וטובת לב, שבפרק 4 מתגלה כדמות הפיה הטובה מאגדת "היפהפייה הנרדמת". במהלך הסדרה השרביט שלה עושה צרות, חברה טובה של כריס ולפעמים של ג'וני.
* **[[פינוקיו (דמות)|פינוקיו]]** - בובת עץ, בכל פעם שהוא משקר אפו מתארך, ג'וני וכריס הצילו אותו מהילדה ברומשטיין המכשפה הרעה מלהפוך למטאטא קסמים.
* **[[הנסיך-צפרדע|קלוד]]** - צפרדע מדען שמחפש מישהי שתיתן לו נשיקה כדי שהוא יהפוך לנסיך, ממציא המצאות מתקדמות אך לא כולן עובדות, בתחילת הפרק האחרון מצא נסיכה ששמה דיאדרה בזכותה הוא באמת הפך לנסיך, בסוף הפרק האחרון חזר להיות צפרדע.
* **[[המפטי דמפטי]]** - ביצה בן אנוש שבכל פעם שאדם עובר לידו הוא נופל מהקיר שלו ונשבר לחתיכות, מופיע במספר פרקים.

## דיבוב לעברית
בימוי דיבוב: עמוס שוב  הפקת דיבוב: נעמה ליס

ביצוע שיר פתיחה: צביקה פורמן

## פרקי הסדרה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אוסטרליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה גרמניות לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה אוסטרליות
קטגוריה:סדרות הנפשה גרמניות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה גרמניות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ ג'וניור: תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות רכש
קטגוריה:יצירות עיבוד של מעשיות האחים גרים
יאקי קדאפי

**יפיהו פולה** (באנגלית: **Yafeu Fula**; 9 בנובמבר 1977 - 10 בנובמבר 1996) היה ראפר אמריקאי, אחד מחברי הלהקה אאוטלוז, נודע בשם הבמה שלו **יאקי קדאפי** והיה החבר הטוב של הראפר טופאק שאקור.

## שנות חייו המוקדמות
יפיהו אקיילה פולה נולד במונטקלייר שבניו ג'רזי ליסמין פולה ולסיקו אודינגה, אסיר פוליטי שנכלא לאחר הולדת בנו. הוריו של יפיהו היו חברים בארגון הפנתרים השחורים ביחד עם אימו של טופאק שאקור, אפני שאקור, משפחתו של יפיהו הייתה מיודדת עם משפחתו של טופאק וכך הפכו גם טופאק וקדאפי לחברים קרובים.
יאקי קדאפי גם הופיע בשיר Hit 'Em Up.

ב-10 בנובמבר 1996 קדאפי נמצא מת בביתו. הוא נורה בטעות בראשו על ידי בן דודו של הראפר נפוליאון שהיה שתוי, שהסגיר עצמו מאוחר יותר למשטרה ונשפט ל-7–8 שנות מאסר.

## דיסקוגרפיה
יאקי קדאפי היה חתום ב-Makaveli Records והיה שייך לקבוצת החוף המערבי.

### אלבומי סולו
* 2004: Son Rize Vol.1

### שירים עם דה אאוטלאוז
* 1999: Still I Rise

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:נרצחים: מוזיקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1996
ריבוע יחידה

שמאל|ממוזער|250px|ריבוע היחידה
**ריבוע יחידה** הוא ריבוע שאורך צלעותיו הוא 1. לעיתים המונח **ריבוע היחידה** מתייחס באופן ספציפי לריבוע במישור האוקלידי שקודקודיו נמצאים בנקודות (0,0), (1,0), (0,1), ו-(1,1).

שטחו של ריבוע היחידה הוא 1 והיקפו 4. אורך האלכסון שלו הוא השורש הריבועי של 2.

ריבוע היחידה הוא המכפלה קרטזית של קטע היחידה עם עצמו. הוא המקרה הדו-ממדי של היפרקוביית יחידה.

במישור המרוכב קודקודיו של ריבוע היחידה הם 0, 1, i, ו-1+i.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:1 (מספר)
קטגוריה:מרובעים
Tanna japonensis

***Tanna japonensis***, המכונה גם "היגורשי" (ביפנית: 蜩, 茅蜩, ひぐらし), הוא מין של ציקדה - משפחה של חרקים, השייך לסוג *[[Tanna]]*. תפוצתו בכל רחבי מזרח אסיה והוא נפוץ במיוחד ביפן, שם ניתן לשמוע את צרצורו הצווחני בדרך כלל בערבים ובבקרים.

שמו בקאנג'י נגזר מהתו עבור "מיסקנתוס" (*Miscanthus*), סוג של צמח קנה שהוא נוהג לאכלס. ביפן הוא מכונה גם "קאנאקאנה" (カナカナ) בשל הרעש שהוא מפיק.

## תכונות
אורכו של זכר בוגר נע בין 28 ל-38 מילימטרים, ואורכה של הנקבה 25-21 מילימטרים. בטנו של הזכר ארוכה ועבה יותר מזו של הנקבה, מאפיין שמקל על ההבחנה ביניהם. בנוסף חלל הבטן הפנימי של הזכר מפותח יותר ומאפשר לו להפיק קריאות בעלות תהודה רבה יותר.

צבע הגוף של החרק הוא חום-אדמדם. גוון ירוק מופיע סביב עיני התשבץ ובמרכז בית החזה, למינים השוכנים בהרים יש גוון כהה יותר.

## בית גידול
ביפן החרק חי במגוון גדול של בתי גידול החל באקלים היבשתי הלח של הוקאידו בצפון וכלה באקלים הסובטרופי הגשום של האי אמאמי אושימה שבדרום איי ריוקיו סמוך לטאיוואן (תת-מינים כדוגמת *T. j. ishigakiana*). מחוץ ליפן הוא מצוי בתפוצה נרחבת בסין. בעבר הייתה טענה שהתבררה כשגויה כי החרק שכן פעם גם בחצי האי של קוריאה.

החרק נפוץ ביערות הארזים, הברושים והעצים רחבי העלים מהאזורים ההרריים של הוקאידו ועד למישורים של צפון קיושו. בדרום קיושו הם שוכנים בחלקם התחתון של האזורים ההרריים.

## אקולוגיה
[שמאל|ממוזער|250px|זחלים של ה[עש הטפיל, *Epipomponia nawai* צמודים לבטנה של נקבת *Tanna japonensis*]]
העש הטפיל, *Epipomponia nawai* (משפחת *[[Epipyropidae]]* מסדרת הפרפראים) משתמש בחרק כפונדקאי עבור ביציו. גם זבובי בשר (משפחת השחמטניים – Sarcophagidae) תוקפים את החרק.

## צרצור

התקופה שבה שומעים בעיקר את צרצור הציקדה הוא מהסתיו ואילך, אך באזורים מסוימים ניתן לשמוע אותה בסוף הקיץ. מספטמבר ועד אמצע אוקטובר ניתן לשמוע את צרצור הציקדות כמעט מדי יום.

הצרצור של הזכרים מתאפיין בקול מלכונלי ייחודי "קיקיקיק", "קֶאקֶאקֶאקֶא" ו"קאנאט קאנאקאנה". הזכרים שרים לפני עלות החמה, ולעיתים קרובות בשעת הדמדומים או אחרי שקיעת השמש, באפלה, כשהטמפרטורה צנחה, או כאשר השמים מתעננים. הצרצור משתנה כאשר הטמפרטורה משתנה, בהתאמה לקצב הפעלת עצב הטימבל (tymbal – הכינוי באנגלית לאיברי הקול הייחודים לציקדות).

ביפן קושרים בין קולות הציקדות למלנכוליה, והן היו נושא בספרות, בתוכניות טלוויזיה כדוגמת "ערב קיץ" והקול משמש כאפקט קולי או על מנת לסמן נקודת מפנה בעלילת סדרת הנובלות הוויזואליות היגורשי (במקורひぐらしのなく頃に – היגורשי נו נאקו קורו ני – "כשהציקדות בכו"). קולם של הציקדות רם למדי, אך אינו נישא למרחקים.

## תת-מינים
****Tanna japonensis ishigakiana*** – תת-מין זה נתגלה באי אישיגאקי שבמחוז אוקינאווה. אף שבעבר הם נמנו על רשימת המינים בסכנה של ארגון ה-IUCN, לא נחשב תת-מין זה כיום כמצוי בסכנה. הקריאה של תת-מין זה מתכתית יותר וקצבה מהיר יותר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציקדות
קטגוריה:המזרח הרחוק: חרקים
בעיה מהגיהנום

**בעיה מהגיהנום: אמריקה ועידן רצח העם** (באנגלית: **A Problem from Hell : America and the Age of Genocide**) הוא ספר עיון שכתבה סמנתה פאוור שחוקר את ההבנה, התגובה וחוסר הפעולה של ארצות הברית למעשי רצח עם (genocide) במאה העשרים החל מרצח העם הארמני, עבור בשואה של העם היהודי וכלה ב"טיהור האתני" של מלחמת קוסובו. הספר זכה בפרס הספר על-שם אנתוני לוקאס ובפרס פוליצר לספרי עיון לשנת 2003.

פאוור טוענת שקובעי המדיניות האמריקאיים לדורותיהם לא היו מעוניינים לגנות מעשי זוועה המוניים כרצח עם או לקחת אחריות על הנהגת התערבות צבאית בינלאומית. היא טוענת שללא לחץ משמעותי מהציבור האמריקני, יימנעו קובעי המדיניות מהמונח "רצח עם". במקום זאת, הם שמים בראש סדר העדיפויות הלאומי או טוענים ללא הצדקה, לדעתה, שתגובת ארצות הברית תהיה עקרה ותגביר את האלימות כהצדקה לחוסר פעולה.

## סיכום
פאוור פותחת בתמצית התגובה הבינלאומית לרצח העם הארמני (פרק ראשון), ואז מתארת את מאמציו של רפאל למקין לנקוט פעולה נגד מעשי האכזריות הנאציים באירופה (פרק 2). אחר-כך היא מתארת את קשיי המאמצים האינדיבידואליים לשכנע את האמריקנים וחברים אחרים בבעלות הברית להכיר בשואה, שאותה היא מסבירה בהתמקדות במלחמת העולם השנייה ובאדישות האנטישמית (פרק 3). היא ממשיכה בפרק 4 לתאר איך למקין הביא את רצח העם למקום גבוה בסדר העדיפויות של מדיניות החוץ, והוביל ליצירת אמנת האו"ם בדבר מניעתו וענישתו של הפשע השמדת-עם (Convention on the Prevention and Punishment of the Crime of Genocide) ב-1948. פרק 5 מתאר את אכזבותיו ההולכות וגוברות של למקין ויריביו המתרבים עד למותו ב-1959, ולאחר-מכן את ויליאם פרוקסמיר ואחרים שנשאו את הלפיד. היא מראה איך הסנטור פרוסמיר והנשיא רונלד רייגן עבדו על מנת להשיג תמיכה בקיום ועידת רצח העם (פרק 7). ביתר הספר, היא דנה בעיקר במעשי רצח עם ובתגובות ארצות הברית להם בקמבודיה, עיראק, בוסניה, רואנדה וקוסובו.

על עבודתה של פאוור נמתחה ביקורת בידי ההיסטוריון הווארד זין על-כך שהיא ממעיטה בערך מות האזרחים שהתרחשו "בשוגג" ו"צדדיים" שניתן לסווגם כרצח עם.

ובידי אדוארד הרמן ונועם חומסקי בשל כך שהיא מתעלמת בעקביות ממעשי רצח עם להם סייעה ארצות הברית בגואטמלה, במזרח טימור ובדרום-מזרח אסיה.
 גם ג'וזף נבינס ביקר את העבודה.

## פרסים
* פרס פוליצר לספרי עיון
* פרס הספר על-שם רוברט קנדי
* פרס National Book Critics Circle לספרי עיון
* פרס רפאל למקין (המכון למחקר רצח העם)

## ראו גם
* רצח עם
* אמנת האו"ם בדבר מניעת רצח עם
* רצח העם הטסמני
* רצח העם של ההררו והנאמה
* רצח העם הארמני
* השואה
* רצח העם הבנגלי
* רצח העם בבורונדי
* רצח העם בגואטמלה
* רצח העם ברואנדה
* רצח העם בדארפור

## קישורים חיצוניים
* אדוארד הרמן, ריצ'רד הולברוק, סמנתה פאוור ומפעל "Worthy Genocide", 30 במאי 2008
* נעמה כרמי, שפה זרה: בעיה מהגיהנום, התפרסם במוסף לספרות של ידיעות אחרונות, 14 במאי 2010
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי 2002
קטגוריה:יצירות זוכות פרס פוליצר: ספרות עיונית
.50 Action Express

שמאל|ממוזער|300px|50AE בצד השמאלי ביותר לצד כדורים אחרים קטנים יותר
 (ר"ת **50AE**) הוא סוג של כדור סנטרפייר לאקדח בעל קליבר גדול במיוחד (12.7 מ"מ, 0.5 אינץ') אשר פותח על ידי איוון וילדין (Evan Whildin) מחברת Action Arms. ה־50AE הוא כדור חזק במיוחד המיועד לאקדחים גדולים וכבדים כגון נשר המדבר.

## נתונים בליסטיים

נתונים בליסטיים של גרסאות שונות של כדורי AE50

## שימוש
מכיוון ש־50AE הוא כדור חזק במיוחד לעומת כדורים אחרים כמו 9 מ"מ פרבלום או , הוא משמש בעיקר לציד או הגנה עצמית מפני חיות גדולות ובמקרים אחרים בהם צריך כוח עצירה גבוה במיוחד. 

שימוש טקטי או להגנה עצמית מפני אויבים אנושיים כמעט ולא קיים, ועלול אף להפריע במקרים כאלה בגלל ההדף והרעש הרב שהירי יוצר. עם זאת, תחמושת מסוג זה יכולה לשמש במקרים שבהם נדרש להשיג רמת דיוק גבוהה מזו שתחמושת אקדח ממוצעת יכולה לספק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

50 Action Express
לואיג'י רוסי

**לואיג'י רוסי** (באיטלקית: **Luigi Rossi**; 1597 - 20 בפברואר 1653) היה מלחין איטלקי מתקופת הבארוק.

## חייו
רוסי נולד בטורמאג'ורה, עיר קטנה סמוך לפוג'ה, בממלכת נאפולי העתיקה, ובגיל צעיר עבר לגור בנאפולי, שם למד מוזיקה אצל המלחין הפרנקו-פלמי יאן דה מאקה, שהיה נגן עוגב בכנסיית הבשורה ומאסטרו די קאפלה בחצר המשנה למלך ספרד. בשנת 1620 עבר רוסי לשירות משפחת בורגזה (Borghese) ברומא ומשנת 1633 עד למותו כיהן כנגן העוגב בכנסיית סן לואיג'י דיי פראנצ'זי בעיר. ארקולה ברנבאי מונה במקומו.

רוסי חיבר שתי אופרות בלבד, "הארמון הקסום" (Il palazzo incantato), שעלתה על הבמה ברומא בשנת 1642, ו"אורפיאו", שנכתבה לאחר שהחשמן מאזארן הזמין אותו בשנת 1646 לפריז לצורך כתיבת האופרה. הצגת הבכורה שלה התקיימה שם בשנת 1647. רוסי חזר לצרפת בשנת 1648 בתקווה לכתיבת עוד אופרה, אבל הפקה לא הייתה אפשרית במועד זה משום שחצר המלכות נמלטה בבקשה מפלט אל מחוץ לפריז. רוסי חזר לרומא בשנת 1650 ושוב לא ניסה את כוחו בכתיבה לבמה.

אוסף קנטטות שיצא לאור בשנת 1646 מתאר אותו כמוזיקאי החצר של החשמן אנטוניו ברבריני, שהיה פטרון אופרה נודע. המלחין ג'אקומו אנטוניו פרטי  מזכיר אותו בשנת 1688 בכפיפה אחת עם ג'אקומו קריסימי ואנטוניו צ'סטי כ"שלושת המאורות הגדולים ביותר של משלח ידנו".

עיקר המוניטין של רוסי בא לו מן הקנטטות הקאמריות שלו, שהן מן היפות ביותר שנוצרו במאה ה-17. רבות מהן שמורות ככתבי-יד בספרייה הבריטית ובספריית "כרייסט צ'רץ'" באוקספורד. דוגמה מרשימה ליצירתו היא "לה ג'לוזיה", שהדפיס פרנסואה-אוגוסט ז'וור ב"תהילת איטליה" (Les Gloires d'Italie). בסך הכל הניח אחריו רוסי כ-300 קנטטות.

## קישורים חיצוניים

* 

* Luigi Rossi, a valuable article on the website of Goldberg Magazine by Dinko Fabris, translated by Yolanda Acker


## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:נגני עוגב איטלקים
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1597
קטגוריה:נפטרים ב-1653
אלכסנדר סלטאנוב

**אלכסנדר ולדימירוביץ' סלטאנוב** (ברוסית: **Александр Владимирович Салтанов**; נולד ב-14 בפברואר 1946) הוא מדינאי ודיפלומט רוסי, שהיה סגן שר החוץ הרוסי והיה שליח נשיא רוסיה למזרח התיכון תחת שני נשיאים (ולדימיר פוטין ודמיטרי מדבדב); מאוקטובר 2001 ועד מאי 2011.

## ביוגרפיה
אלכסנדר סלטאנוב סיים ב-1970 את המכון המוסקבאי ליחסים בינלאומיים (MGIMO) ומאז אותה שנה הוא עובד במשרד החוץ הרוסי. הוא עבד בכווית ובסוריה במחלקת המזרח התיכון וצפון אפריקה של משרד החוץ הרוסי.

בשנים 1992-1998 היה שגריר רוסיה בירדן ובשנים 1999-2001 היה ראש מחלקת המזרח התיכון וצפון אפריקה של משרד החוץ הרוסי. לאחר מכן היה סגן שר החוץ במשך עשור (מ-2001 ועד 2011) כשבמקביל כיהן כשליח נשיא רוסיה למזרח התיכון, תוך שהוא מחליף בתפקיד את ואסילי סרדין, שהיה השליח המיוחד של נשיא רוסיה לענייני המזרח התיכון מ-1999 עד 2006, לצד אלכסנדר סלטאנוב. לפני ואסילי סרדין, בתפקיד נציג הנשיא הרוסי לענייני המזרח התיכון כיהן ויקטור פוסובאליוק (בשנים 1994-1999).

במסגרת עבודתו אלכסנדר סלטאנוב התעסק ביחסי רוסיה עם מדינות המזרח התיכון ואפריקה ובענייני הסכסוך הישראלי-פלסטיני והתגרענות איראן. במאי 2011, דמיטרי מדבדב פיטר אותו מתפקידו בשל הגיעו לגיל פנסיה (65). בתפקיד נציגו המיוחד של נשיא רוסיה לענייני המזרח התיכון החליפו מיכאיל בוגדנוב, שגריר רוסיה בקהיר מ-2004.

קטגוריה:סגני שר החוץ הרוסי
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:דיפלומטים רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1946
פיזיקה מולקולרית

**פיזיקה מולקולרית** היא חקר המאפיינים הפיזיקליים של מולקולות והקשרים הכימיים בין אטומים. מבין השיטות בענף זה, העיקרית והחשובה ביותר היא הספקטרוסקופיה. תחום זה קרוב במידה רבה לפיזיקה גרעינית וחופף בתחומים רבים עם כימיה תאורטית, כימיה פיזיקלית ופיזיקה כימית.

מחקרים רבים בתחילת דרכו של התחום, הראו כי בנוסף לתופעת עירור האלקטרונים והבאת המערכת למצב מעורר, מולקולות מסוגלות להסתובב ולרטוט. הסיבובים והתנודות בדידים, וכך גם רמות האנרגיה באטום. הפרשי האנרגיה הקטנים ביותר קיימים בין מצבים סיבוביים שונים, ולכן ספקטרום הסיבוביות מצוי בקצהו האינפרא אדום של הספקטרום האלקטרומגנטי (אורך גל של כ-30–150 מיקרומטר). לעומת זאת, ספקטרום התנודות מצוי בטווח אורך גל של 1–5 מיקרומטר. הספקטרום המתקבל ממעברי האלקטרונים הוא בעיקר בתחום הנראה ובתחום האולטרה סגול. מדידות של מאפיינים מספקטרום הסיבוב והתנודות של מולקולות, מאפשרות לדוגמה את חישוב המרחק בין גרעיני האטומים שבתוך מולקולה.

אחד ההיבטים החשובים של ענף זה הוא שתאוריית האורביטל האטומי הבסיסית מענף הפיזיקה גרעינית, מורחבת לתאוריית האורביטל המולקולרי.

## ראו גם
*קירוב בורן-אופנהיימר
*רמת אנרגיה
*רוטציה של מולקולה
*ספקטרוסקופיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תחומים בפיזיקה
קטגוריה:פיזיקה גרעינית
העמותה לתולדות חיפה

שמאל|ממוזער|200px|חיפה - ביטאון העמותה לתולדות חיפה
**העמותה לתולדות חיפה** היא עמותה הפועלת בחיפה, שמטרתה היא לתעד ולספר את תולדות העיר, ולחזק את הקשר בין תושביה לעיר וליצור הזדהות איתה, מתוך הכרת ההיסטוריה של העיר.
## פעילות
העמותה נוסדה בשנת 1997 ביוזמת ד"ר אביבה ברנע, וקבוצת מתנדבים. העמותה מוציאה לאור כתב עת בשם "חיפה" הכולל מאמרים של חוקרים שונים העוסקים בהיסטוריה של חיפה. עורך כתב העת הוא יעקב שורר. עם הכותבים בכתב העת נמנים ד"ר תמיר גורן מהמחלקה ללימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, יעקב שורר, פרופסור אמריטוס גילברט הרברט מהטכניון, אלי נחמיאס ועוד. העמותה פרסמה שני פרסומים נוספים בשיתוף עיריית חיפה: "חיפה בתש"ח - 1948 אסופת מאמרים 60 שנה למדינת ישראל" ו"היכל עיריית חיפה - 65 שנה להקמת הבניין 2007-1942". משנת 2001 עד שנת 2019 כיהן דוד הנדל כיושב ראש העמותה. משנת 2019 מכהנת בתפקיד פרופסור עליזה שנהר.
[ממוזער|הסופר [חיים באר בהרצאה על ספרו במשרדי העמותה לתולדות חיפה, אוקטובר 2017.]]

בנוסף מארגנת העמותה כנסים בשיתוף פעולה עם מוזיאוני חיפה, מדעטק ועוד, העוסקים בהיסטוריה של חיפה על היבטיה השונים, כגון: כנס "חלומות מתוקים" – 100 שנה לביקורו הראשון של האדריכל אלכסנדר ברוולד בחיפה, שהתקיים במדעטק. כנס "בשירות הוד מלכותו - סיפורה של חיפה המנדטורית, 1947-1918" שהתקיים במוזיאון חיפה לאמנות, בעקבות תערוכה בשם זה שהתקיימה במוזיאון העיר חיפה ועוד. בכנסים אלה מרצים היסטוריונים העוסקים בחיפה כגון פרופסור יוסי בן-ארצי, פרופסור מוטי גולני מהחוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה, ד"ר תמיר גורן, ווליד כרכבי, מנהל היחידה לשימור מבנים ואתרים בעיריית חיפה ועוד. בנוסף מארגנת העמותה אירועים שונים כגון "האירוע לציון כיבוש חיפה במלחמת העולם הראשונה על ידי חיילים הודים", בשיתוף שגרירות הודו בישראל וצבא הגנה לישראל, שהתקיים לראשונה בחודש ספטמבר 2010, ומתוכנן להיערך בכל שנה ביום השנה למועד הכיבוש.

ממוזער|שלט של העמותה לתולדות חיפה בכניסה למשרדי העמותה

כחלק מפעילותה של העמותה להרחבת הידע והכרת חיפה, היא מארגנת פעם בחודש סיור בשכונות חיפה, כל סיור עוסק בשכונה אחרת או בנושא אחר. בנוסף אחת לחודש מתקיימת הרצאה במשרדי העמותה העוסקת בחיפה ובהיסטוריה שלה. העמותה חברה ב"וועדה לשילוט היסטורי" שהוקמה על ידי ראש העיר, במטרה לבחור ולשלט בתים היסטוריים בחיפה.

ברשות העמותה ספרייה מן הגדולות בנושאים חיפאיים, אוסף תמונות ומסמכים וכ-300 הקלטות של ראיונות עם תושבים על חיפה. כל החומרים עומדים לרשותם של חוקרים ושל תלמידים העוסקים בנושא חיפה. בנוסף, לאתר האינטרנט של העמותה הועלו מאמרים שנכתבו על ידי חוקרי חיפה השונים והם זמינים לרשות הציבור.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה: תרבות
קטגוריה:ארגוני מחקר לארץ ישראל
קטגוריה:חיפה: עמותות
קטגוריה:אגודות מדעיות
קטגוריה:חיפה: היסטוריה
פרנץ צ'יק

**פרנץ "פרקו" צ'יק** (בהונגרית: **Csik "Ferkó" Ferenc**; 12 בדצמבר 1913 – 29 במרץ 1945) היה שחיין הונגרי. אלוף אולימפי (ברלין 1936) ואלוף אירופה (מגדבורג 1934) במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי. נוסף לכך, היה שותף לשיא העולם במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
צ'יק נולד בקאפושוואר. הוא התאמן בהדרכתו של יוז'ף ורטשי.

### אלוף אירופה
באליפות אירופה בשחייה שנערכה במגדבורג, גרמניה בשנת 1934 זכה צ'יק בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.7 שניות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:30.2 דקות, לפני גרמניה (9:31.2 דקות) ואיטליה (9:44.1 דקות).

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת ברלין (1936) זכה צ'יק בשתי מדליות, אחת זהב ואחת ארד. מדליית זהב במשחה היוקרתי ביותר ל-100 מטר חופשי (משחה הגמר הראשון באולימפיאדה) כששחה במסלול הקיצוני בתוצאה של 57.6 שניות, לפני מאסאנורי יוסה (57.9 שניות) ושיגאו אראי (58.0 שניות) שניהם מיפן. במשחה השתתף גם השיאן העולמי פיטר פיק מארצות הברית (56.4 שניות) שקבע בשלב המוקדמות שיא אולימפי חדש (57.6 שניות) וסיים שישי. מדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:12.3 דקות, אחרי יפן שקבעה שיא עולם חדש של (8:51.5 דקות) וארצות הברית (9:03.0 דקות).

בתחרות שחייה שנערכה בבודפשט ביוני 1937 קבע צ'יק ביחד עם חבריו במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 4:10.2 דקות, חודש וחצי לאחר מכן בתחרות נוספת שנערכה בבודפשט הם שיפרו את השיא והעמידו אותו על 4:06.6 דקות.

ב-20 בנובמבר 1937 קיבל צ'יק את תעודת הדוקטורט שלו ברפואה.

בתחרות שחייה שנערכה בבודפשט ביולי 1938 הוא וחבריו החזירו לעצמם את שיא העולם במשחה שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 4:02.0 דקות.

צ'יק היה נשוי ולזוג נולדו שני ילדים בן ובת .

במהלך מלחמת העולם השנייה שירת צ'יק כרופא. ב-29 במרץ 1945 במהלך התקפה אווירית בשופרון הוא נהרג תוך כדי מתן סיוע לפצוע.

## צ'יק וצ'אק
תוך כדי ניצחונו של צ'יק באולימפיאדה, בתחרות הקפיצה לגובה ניצחה איבויה צ'אק אתלטית יהודייה, אף היא מהונגריה. האוהדים ההונגרים שלא ידעו את נפשם מרוב שמחה, פרצו בקריאות **צ'יק צ'אק**, **צ'יק צ'אק** וכל הקהל הצטרף אליהם. בטעות יש חושבים שזהו מקור הביטוי.

## תארים והישגים
* בסך הכל קבע צ'יק 3 שיאי עולם בשחייה, כולם במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ו-6 שיאי אירופה בשחייה.
* בסך הכל קבע צ'יק 13 שיאים הונגריים בשחייה וזכה ב-17 תוארי אליפות הונגריה.
* בשנת 1983 זכה צ'יק להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

## קישורים חיצוניים

* Csik Katalin: Body, Soul and Mind in Harmony 
* פרנץ צ'יק 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:אלופים אולימפיים הונגרים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם הונגרים: שחייה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1913
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1945
עיר תעופה

[שמאל|ממוזער|250px|האירוטרופוליס של [דובאי]]
**אירוטרופוליס** (או בפירוש לעברית "**עיר תעופה**") זוהי עיר מתמחה שהיא גם צורה חדשה (או שלב התפתחות חדש) של יישוב עירוני שנסמך על נמל תעופה גדול כעוגן כלכלי ותעסוקתי מרכזי. רוב הפעילות הכלכלית של האירוטרופוליס קשור בתשתיות תחבורה, תיירות, תנועת סחורות, שירותי עזר לתעופה ולנוסעים. את המונח טבעו גרג לינדסי וג'ון קסרדה בספרם "אירוטרופוליס - הדרך שבה נחייה בקרוב". הדגם מתקיים בצומתי תעבורה אווירית עולמיים במפרץ הפרסי, במזרח ובדרום-מזרח אסיה, בארצות הברית ובאירופה.

אירוטרופוליס יכולה להיות עיר קיימת שנמל התעופה שלה הפך לגורם משמעותי בהתפתחותה בראשית המאה ה-21 כגון כלכלת דובאי שנמל התעופה הבינלאומי דובאי וחברת אמירטס מהווים מנוע עיקרי בהתפתחותה, נמל התעופה סינגפור צ'נגי, נמל התעופה הבינלאומי של הונג קונג או המטרופולין המתהווה סביב נמל התעופה סכיפהול בהולנד. זו יכולה להיות גם עיר חדשה לחלוטין כגון סונגדו הסמוכה לנמל התעופה הבינלאומי של אינצ'ון שבקוריאה הדרומית וערים בסין והודו (כגון דורגפור החדשה במערב בנגל) הנבנות לפי מודל דומה. נמלי תעופה ענקיים בארצות הברית כגון נמל התעופה הבינלאומי הרטספילד-ג'קסון אטלנטה, נמל התעופה של ממפיס, טנסי (מרכזה הלוגיסטי העולמי של חברת השילוח פדקס) ונמל התעופה שיקגו או'הייר מהווים אף הם דוגמה לאירוטרופוליס. האירוטופוליס הוא בסיס פעולה מרכזי של יותר מחברת תעופה גלובלית אחת ומרכז לוגיסטי של חברות שילוח בינלאומיות. 

האירוטרופוליס מושך חברות ומפעלי היי-טק הרואים בקרבה לשדה התעופה יתרון תחרותי עקב הוזלת עלויות שילוח, קיום קהילת עובדים רב-לאומית ותחבורה יבשתית טובה לערים אחרות. כך מתהפכת התפיסה של שדה התעופה מתפיסתו כפרבר מרוחק לתפיסתו כמרכז תעסוקתי שלעיתים מתפקד כאזור סחר מיוחד. עבור המועסקים הרבים נבנה מעגל משני של נותני שירותים. האירוטרופוליס מנותק תרבותית מסביבתו ומחובר אל תקנים ותפיסות עולמיות של מסחר ושירותים, כגון פעילות כל ימי השנה, 24 שעות ביממה ושירות רב-לשוני. לינדסי וקסרדה מביאים כדוגמה את הונג קונג וסינגפור שהתפתחו כתחנות מסחר המחוברות יותר לעולם הגדול מאשר לסביבתן הקרובה.

לפי חזונם של לינדסי וקסרדה האירוטרופוליס ישקף את הגלובליזציה, יוקם ויתופעל לפי הגיון כלכלי שאותו יכוונו חברות התעופה, שילוח הסחורות והתיירות ויהיה קוסמופוליטי, נטול סממני לאומיות. לדבריהם, התחבורה הגדירה מאז ומתמיד את המקומות בהם יוקמו מרכזים עירוניים, אם אלו האוטוסטרדות במאה ה-20, צומתי רכבת במאה ה-19 או נמלי ים ותחנות שירות לנוסעים בדרכים לפני כן. באותו אופן תקדם התעבורה האווירית, המבוססת על תמהיל של טיסות "לואו קוסט" שוות לכל נפש, מטוסי סילון רחבי-גוף (כגון האיירבוס A380), שינוע סחורות בינלאומי מהיר ויעיל ושילוח בינלאומי (על ידי חברות גלובליות כפדקס או DHL) ומגוון רחב של שירותי קמעונאות, פנאי ותיירות את הכלכלה של האירוטופוליס.

## ראו גם
* מרחב עורפי

## לקריאה נוספת

* John D. Kasarda and Greg Lindsay. **Aerotropolis: The Way We'll Live Next**. 2011. 


## קישורים חיצוניים
* אתר "אירוטרופוליס" 
* 
* סקירה על הספר בגרדיאן הבריטי 
* סקירה בפיננשל טיימס 
* סקירה בוול סטריט ז'ורנל 
* ממפיס - האירוטרופוליס של אמריקה 
* Aerotropolis' to Make a Major Impact on Commercial Development - אזכור ראשון של המונח ב-1 בדצמבר 2004
* סקירה על האירוטרופוליס של סונגדו בקוריאה הדרומית
* נמל התעופה הגדול בעולם עומד להיפתח – 6 מסלולים בעיר ענק - על האירוטרופוליס של ריאד, 4 במאי 2025

תעופה
קטגוריה:תכנון עירוני
קטגוריה:שדה תעופה
קטגוריה:תעופה אזרחית
קטגוריה:אזורי תעשייה
קטגוריה:גאוגרפיה עירונית
זכריס טופליוס

[שמאל|ממוזער|250px|זכריס טופליוס, איור מתוך כתב עת שוודי משנת [1866]]

**זכריס (סקריס) טופליוס** (בפינית: **Zachris Topelius**; 14 בינואר 1818 – 12 במרץ 1898) היה סופר ומשורר פיני שכתב בשוודית, ונחשב לדמות מייסדת בספרות הילדים והנוער בשוודיה ובפינלנד. כן עבד כעיתונאי, היסטוריון ושימש כרקטור אוניברסיטת הלסינקי.

## ביוגרפיה וכתיבתו

שמו הרשמי של טופליוס היה "זכריאס" (Zacharias), ולעיתים אף השתמש בשם זה, אך העדיף את השם "זכריס" ולעיתים חתם אך בקיצור "ז.". "טופליוס" הוא צורה לטינית של השם הפיני "טופילה".

טופליוס נולד בעיירה קודנאס, במחוז אוסטרובותניה במערב פינלנד, שתושביו דוברי שוודית. אביו היה רופא ונשא אף הוא את השם "זכריאס טופליוס". כתחביב עסק אביו בתיעוד שירי עם פינים. בילדותו נשלח לבית הספר בעיר אואולו ושהה שם אצל קרובי משפחה שהפעילו ספריית השאלה, וטופליוס גדל כשהוא מוקף בספרים, שהפעילו את דמיונו העשיר.

ב-1831 הגיע להלסינקי והסתובב בחוג הלאומנים הפינים שסבבו את לודוויג רונברג, שבביתו שהה. ב-1833 החל ללמוד באוניברסיטת הלסינקי, עד לקבלת תואר דוקטור לפילוסופיה בשנת 1847 לאחר שהגן על תזה שעסקה במנהגי הנישואים של הפינים הקדמונים. הוא למד היסטוריה, תאולוגיה ורפואה. הוא היה "המזכיר של החברה הפינית לחי והצומח", ובין 1846 ל-1861 הועסק בספריית האוניברסיטה ולימד היסטוריה, סטטיסטיקה ושוודית בבית ספר.

ב-1854 קיבל משרת פרופסור להיסטוריה שלא מן המניין באוניברסיטה, ולאחר מכן ב-1863 קיבל משרת פרופסור מן המניין לפינית, רוסית והיסטוריה נורדית, וב-1876 קיבל משרת פרופסור מן המניין להיסטוריה כללית. הוא היה רקטור של האוניברסיטה בין 1875 ל-1878, ולאחר מכן פרש, וקיבל את התואר "יועץ ממלכתי" (статский советник), תואר כבוד באימפריה הרוסית שפינלנד הייתה חלק ממנה באותו הזמן. גם לאחר פרישתו מהאוניברסיטה, ב-1878, הוא המשיך לעמוד בקשר עם האוניברסיטה, ובמקביל השקיע עצמו ביצירה ספרותית.

עוד בצעירותו התפרסם כמשורר לירי, ופרסם שלושה כרכי שירה בשם "פריחת האברש" בין 1845 ל-1854. בשנת 1850 פרסם רומן היסטורי בשם "דוכסית פינלנד". כן ערך את העיתון "הלסינגפורס גאזט" בין 1841 ל-1860. יצירתו האהובה ביותר היא "סיפורו של רופא צבאי", רומן היסטורי, בסגנון ולטר סקוט המתאר את סיפורה של משפחה שוודית פינית במאות ה-17 וה-18, החל מימי גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה ועד ימי גוסטב השלישי, מלך שוודיה. היצירה פורסמה בהמשכים בין 1853 ל-1867. כן שלח ידו במחזאות, ומיצירותיו זכתה להצלחה טרגדיה בשם "רגינה ואן אמריץ" (1854). ביצירותיו כיוון לטיפוח לאומיות פינית חזקה. טופליוס עסק אף באופרה, ככלי ביטוי לאומי ורומנטי. בין היתר כתב, ביחד עם ידידו המלחין פרדריק פאסיוס, ליברטו לאופרה הפינית הראשונה "Kung Karls jakt", (הציד של המלך קרל). על אף שהליברטו נכתב בשוודית, הנושא נחשב לנושא לאומי פיני.

טופליוס זכור אף כאחד האבות המייסדים של ספרות הילדים הפינית והשוודית. בין 1865 ל-1896 ערך חוברות בשם "קריאת ילדים" שהשפיעו על ספרות הילדים הנורדית. טופליוס מזוהה עם ספרות הילדים עד כדי כך שבמרכז הלסינקי מצוי פיסלו כשהוא מוקף בילדים.

טופליוס מת באחוזתו בסיפו שבפינלנד בשנת 1898.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:ספרות שוודית
קטגוריה:סופרים פינים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער פינים
קטגוריה:ילידי 1818
קטגוריה:נפטרים ב-1898
פרנק דוקס (אמן לחימה)

**פרנק דוקס** (באנגלית: **Frank W. Dux** ; מבוטא " dukes "; נולד ב-13 ביולי 1956) הוא אמן לחימה וכוריאוגרף קרבות קנדי. לפי דוקס, מומחה ללחימה בשם סנזו טנאקה אימן אותו בנין ג'וטסו בגיל ההתבגרות, אך טענה זו מעולם לא אומתה ואף אדם אחר אינו שמע על מומחה זה. דוקס ייסד שיטה חדשה של נינג'יטסו המכונה "דוקס ריו נינג'יטסו" (Dux Ryu Ninjutsu). בנוסף הוא טען שנלחם בטורניר עלית לאמני לחימה שהתרחש כביכול באיי בהאמה, אך גם לטענה זו אין בסיס, ואף אדם פרט אליו לא שמע, התחרה או צפה באירוע זה. בנוסף טען ששירת בחיל נחתים וקיבל את מדליית הכבוד עבור שרותו במבצעים סודיים בדרום-מזרח אסיה, אך מתיקו הצבאי שנחשף נרשם שמעולם לא ראה לחימה, לא קיבל עיטור ומסקנות ההערכה הפסיכיאטרית שעבר בשירותו קבעה כי הוא נוטה ל"רעיונות מנותקים מהמציאות". האוטוביוגרפיה שכתב מכילה את רוב טענות אלה והוותה את הבסיס לסרט "ספורט הדמים" משנת 1988 בכיכובו של ז'אן-קלוד ואן דאם.

## קריירת אמנויות הלחימה
דוקס מצהיר שהוא התוודע והתאמן בקוגה ימבושי "נינג'יטסו" בידי סנזו "טייגר" טנקה.

סגנון אמנות הלחימה של דוקס "דוקס ריו נינג'יטסו" אינו אמנויות הלחימה היפנית העתיקה ("קוריו") המכונה נין ג'וטסו, ורבים אף הטילו ספק בכך שיש איזשהו קשר בין דוקס לאמנויות לחימה יפניות בכלל, אולם דוקס טוען שהיא "מבוססת על עקרונותיה של קוגה נינג'ה של הסתגלות ושינוי מתמיד."
פרנק דוקס פיתח את השיטה אותה הוא מכנה "דוקס פאסט" (מיקוד-פעולה-מיומנות-אסטרטגיה-טקטיקה)  (DUX FASST (Focus-Action-Skill-Strategy-Tactics)).

רבות מטענותיו של דיוק שנויות במחלוקת, בכללם הרקע שלו באמנויות לחימה, לחימתו ב"קומיטה" ושירותו הצבאי לפני-כן.

## פרסומים
דוקס פרסם אוטוביוגרפיה בשם The Secret Man: An American Warrior's Uncensored Story. דוקס היה מקור ההשראה ותסריטאי-שותף של סרט הקולנוע משנת 1988 "ספורט הדמים" וגם שימש ככוריאוגרף הקרבות שלו. בסרט מככב ז'אן-קלוד ואן דאם שמגלם את דמותו של פרנק דוקס.
דייב קרטר תיאר את דוקס במאמר Inside Kung Fu Presents The Complete Guide To Ninja Training כ"סרט האולטימטיבי על תחרות אמנויות הלחימה האולטימטיבית."
דוקס גם שימש תסריטאי-שותף של סרט אחר של ואן דאם "התקווה לניצחון".

## ביבליוגרפיה

* Dux, Frank & Dr. Mark D. Selner. "Unlocking Power: Keys to Success", in Black Belt, September 1980 Volume 18 #9, 46-50:58.
* Dux, Frank. "Self Defense Against Knives", in Black Belt, October 1980 V.18 #10, 30-34.
* Dux, Frank. The Secret Man: An American Warrior's Uncensored Story (ReganBooks, 1996) and 
* Dux, Frank & Gordon F. Richiusa. "The Guide to Ninjutsu Knife Fighting", in Inside Kung Fu Presents: The Complete Guide to Ninja Training, July 1987: 76-79.


## לקריאה נוספת

* Stewart, John. "Kumite: A Learning Experience", in Black Belt, November 1980 v. 18 #11, 28-34, 91.
* Klein, Michelle. "Frank Dux: The Man Behind the Legend", in Inside Kung Fu Presents: The Complete Guide to Ninja Training, May 1987: 48-53.
* Ralph Keyes, The Post-Truth Era: Dishonesty and Deception in Contemporary Life, St. Martin's Press (2004), .


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמני לחימה
קטגוריה:תסריטאים קנדים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1956
האטלנטיק

שמאל|ממוזער|180px|שער גיליון כתב-העת ממרץ 1865
**האטלנטיק** (באנגלית: **The Atlantic**; נוסד בשם **האטלנטיק החודשי**; **The Atlantic Monthly**) הוא כתב עת אמריקאי. משרדיו נמצאים בוושינגטון די. סי.

## היסטוריה
כתב העת נוסד בבוסטון, מסצ'וסטס ב-1857, כמגזין פרשנות ספרותי ותרבותי. במהרה זכה למוניטין לאומי וסיפק במה לסופרים ומשוררים חדשים וסייע לקידום קריירות של אישים בעלי השפעה.

הוא נוסד בידי קבוצת כותבים והוגי דעות מובילים, בהם הארייט ביצ'ר סטואו, ראלף וולדו אמרסון, הנרי וודסוורת' לונגפלו, אוליבר ונדל הולמס, ג'ון גרינליף ויטייר וג'יימס ראסל לוול. לוול היה עורכו הראשון.

לאחר שחווה קשיים כלכליים ועבר כמה שינויי בעלות בסוף המאה ה-20, נרכש המגזין על ידי איש העסקים דייוויד בראדלי, שעיצב אותו מחדש ככתב עת עיוני כללי המתמקד ב"מדיניות חוץ, תרבות, פוליטיקה וכלכלה המיועד בעיקר לקהל יעד של "מובילי דעה". הוא נוהג לפרסם כתבות על עבדות, חינוך וסוגיות מרכזיות אחרות בפוליטיקה העכשווית.

בשנת 2010 הציג האטלנטיק את הרווח הראשון שלה מזה עשור. בשנת 2016, כתב העת נבחר למגזין השנה על ידי האגודה האמריקאית לעורכי מגזינים (ASME). ביולי 2017 מכר בראדלי את רוב מניותיו לקולקטיב אמרסון של לורן פאוול ג'ובס.

בינואר 2019, קרא המגזין בשערו להדיח את הנשיא דונלד טראמפ. העורך הפוליטי, יוני אפלבאום, כתב: "המחלוקת עם טראמפ אינה אידאולוגית. טראמפ יצא בהתקפה מכוונת נגד הפרדת הרשויות, נגד שלטון החוק ונגד זכויות האדם שמונצחות בחוקה שעליה הוקמה ארצות הברית. הוא פעל במכוון להחמיר את המחלוקת בארצות הברית".
## עורכים וכתבים
בשנים 2006–2016 ערך את כתב-העת ג'יימס בנט, יהודי, אחיו של הסנאטור מייקל בנט מקולורדו. החל מ-2016 עורכו הוא ג'פרי גולדברג.

עם כותביו נמנים אד יונג (קיבל פרס פוליצר בשנת 2021), רוס דאות'ט, דייוויד פרום וג'פרי גולדברג.

## קישורים חיצוניים


*TheAtlantic.com
*The Atlantic Wire
*A History of ''The Atlantic''
*''The Atlantic'' archival writings by topic

*הארכיון המקוון של The Atlantic, גיליונות ישנים החל מדצמבר 1901
*"הרעיון האמריקני: המיטב של The Atlantic"
*כתב העת בפרויקט גוטנברג
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:כתבי עת באנגלית
נומנקלטורה (אליטה)

ה**נומנקלטורה** (ברוסית: **Номенклатура**) היה כינויה של אליטה מצומצמת בברית המועצות ובשאר מדינות הגוש הקומוניסטי שאיישה את עמדות המפתח בפקידות, בממשל, בתעשייה, בכוחות הביטחון וכו'. תפקידים אלה הוענקו אך ורק באישורה של המפלגה הקומוניסטית באותה מדינה, או מחוז, ולמעשה כל בעלי התפקידים היו חברי המפלגה. מבקרים שונים של שיטה זו, כמו הסופר מילובאן דז'ילאס ביוגוסלביה, הגדירו זאת בשם "המעמד החדש".

## מקורו של המושג
מקור השם במושג הלטיני "נומנקלטורה", שמשמעותו: רשימת שמות. למעשה הכוונה לשני סוגי רשימות ששימשו את המפלגה הקומוניסטית: האחת הכילה רשימה של תפקידים בעמדות מפתח לאיוש, והשנייה הכילה את המועמדים הפוטנציאליים להתמנות לתפקידים אלה.

## התנהלות מערכתית
במערכת זו נוצרו יחסי גומלין דמויי פטרון-וסל בין הפקיד הבכיר, ה"פטרון", שמינה אדם לתפקיד, לבין הפקיד הממונה, ה"וסל". ה"פטרון" דאג לטפח נאמנות בקרב ה"וסלים" שלו וקידם ענייניהם תמורת נאמנות זו. "פטרונים" חזקים כגון חברי הפוליטביורו החזיקו תחת חסותם מספר רב של "וסלים". חלק מחברי הנומנקלטורה שימשו הן כ"וסלים" של בכירים מהם והן כ"פטרונים" של בעלי תפקידים זוטרים מהם.

בשיטה זו ה"וסל" היה להוט לרצות את פטרונו ולקדם את מדיניותו, וזה בתמורה היה אמור להגן עליו ולפעול לקידומו המקצועי. ככל שלפטרון היו יותר וסלים תחתיו התחזק מעמדו והוא יכול היה להתקדם בעצמו.

מערכת שלטונית זו יצרה למעשה כעין "מעמד שליט" – הנומנקלטורה, אשר בשיאו מנה למעלה משני מיליון איש בברית המועצות, והצליח – בזכות ריכוז של סמכויות וכוח – לפקח בצורה יעילה, ולהשיג שליטה מלאה ואפקטיבית במדינה העצומה.

חברי הנומנקלטורה נהנו מזכויות יתר רבות ומרמת חיים גבוהה מזו של אזרח מן השורה, בברית המועצות ובכל מדינות הגוש המזרחי. הם נהנו ממגורים נוחים, מגישה למסעדות ולחנויות מיוחדות למוצרים אקסקלוסיביים, שהיו חסומים בפני שאר האוכלוסייה. הסופר מילובאן דז'ילאס, שביקר בחריפות את השיטה, כינה אותם "המעמד החדש", וגרס שהם החליפו למעשה את האליטה הקפיטליסטית העשירה הקודמת.

## קישורים חיצוניים
* בתי קברות של הנומנקלטורה 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ברית המועצות: פוליטיקה
קטגוריה:קומוניזם
קטגוריה:סוציולוגיה פוליטית
קטגוריה:הגוש המזרחי
מקס נורדאו (אוניית מעפילים)

שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|הספינה "מקס נורדאו"
שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|מסלול ההפלגה של "מקס נורדאו"
**מקס נורדאו** הייתה אוניית מעפילים שנקראה על-שם מקס נורדאו, ממנהיגי התנועה הציונית. הייתה זו אוניית המעפילים הגדולה ביותר מאז פריצת ההסגר הבריטי, והראשונה שנשאה יותר מ-1000 נפשות. הייתה זו הפלגה ראשונה מחוף מדינה הנתונה להשפעת ברית המועצות, והאחרונה מרומניה.

## תולדותיה
הספינה, ששמה המקורי היה "סמירני", הייתה ספינת נמל ענקית ללא מנוע, שעגנה תחת דגל יוון בנמל בראילה ברומניה. הספינה נרכשה במרץ 1942 על ידי אחד מראשי התנועה הלאומית בארצות הבלקן. לאחר הרכישה הותקן לה מנוע וקומה שנייה כדי להכשירה להעברת מעפילים, בכוונה לצאת לדרך בקיץ 1942. אולם שלטונות רומניה אסרו את ההפלגה. בסוף 1945 החרימו שלטונות ברית המועצות את הספינה ולאחר השתדלויות היא הושבה לבעליה. החלה הרשמת נוסעים בחסות בלתי רשמית של הצלב האדום הרומני.

האנייה הפליגה מנמל קונסטנצה שברומניה. לנוסעיה היו אשרות כניסה למקסיקו ולקוסטה ריקה. העלאת הנוסעים לספינה החלה ב-3 במאי 1946, ונמשכה כארבעה ימים, בשל המספר הגדול של האנשים והחפצים האישיים הרבים שנשאו עמם. הצפיפות והעומס הרב אף גרמו לרשויות הנמל לבקש אישור מיוחד מהממשלה, מחשש שיסכנו את חיי המפליגים. משהוסדרו העניינים, הפליגה הספינה ב-7 במאי כשעליה 1,666 מעפילים. האונייה הפליגה מקונסטנצה באישור שלטונות ברית המועצות למרות מחאות בריטניה.

לקראת ההגעה לקרבת ארץ ישראל הוצב על הסיפון שלט גדול:
:"אנחנו יהודים בלתי מזוינים, שארית פליטת החרב, נוסעים למולדתנו לארץ ישראל. אם יפריעונו בדרכנו יקרה אסון."

ב-13 במאי 1946, אחר הצהריים, זוהתה האנייה על ידי שלטונות המנדט בלב ים. משחתת בריטית יצאה לקראתה ולאחר יריות אזהרה הועלו עליה חיילים בריטים. המעפילים השליכו לים את מכונת האלחוט ומסמכים שונים. רב החובל טען שהוא בדרכו לפורט סעיד.

ב-14 במאי הגיעה לנמל חיפה, נוסעיה הורדו ונלקחו למעצר במחנה המעצר בעתלית. ב-27 במאי הוחל בשחרור המעפילים ממחנה עתלית, בקצב של 50 ליום. לאחר שתמו מכסת הסרטיפיקטים, נותרו בתחילת יוני 1946 במחנה עתלית 835 מעפילים. מעפילים אלו שוחררו ב-16 וב-17 ביוני 1946.

ביוני 1946 הגישו שלטונות המנדט תביעה לבית המשפט להחרמת האנייה. רב החובל ו-19 עובדי האונייה הוחזקו במעצר. במשפט טען רב החובל שהוא לקח נוסעים בעלי ויזות למקסיקו וקוסטה ריקה לכיוון פורט סעיד, ממנה הם היו אמורים להמשיך למקסיקו. רק בלב ים השתלטו נוסעים על האונייה והובילו אותה בעצמם לכיוון ארץ ישראל.

בתחילת יולי 1946 הוחזקו במעצר על האונייה מעפילים מביריה.

## נוסעים וצוות
בגלל שנרכשה על ידי התנועה הלאומית, הוסכם שהמזוהים עם התנועה יקבלו 17% מהמקומות באנייה, בניגוד לשיעור הרגיל של 8.5% באניית רגילות. 740 מהעולים היו יוצאי פולין, 450 מיוגוסלביה ו-430 מרומניה. מרומניה הגיעו 130 חברי גורדוניה, 130 נוער ציוני, 171 בני עקיבא, 170 דרור הבונים, 91 בית"ר, 165 אגודת ישראל ועוד 150 מעפילים שלא מתנועות אלו. מהונגריה הגיעו 63 נוער ציוני, 63 מזרחי, 47 הבונים, 47 מכבי הצעיר, 47 בעלי מלאכה, 24 אגודת ישראל.

מפקד האונייה היה אליעזר ערמון (ורש) וה'גדעוני' היה חיים פורת (פרטקין).

## קישורים חיצוניים

*   "מקס נורדאו", באתר מוזיאון ההעפלה וחיל הים
* סיפור הפלגת 'מקס נורדאו' באתר הפלי"ם וההעפלה
* תהילה עופר, סיפורם של מעפילים בספינות "מקס נורדאו" ו"ההגנה", באתר הפלי"ם וההעפלה

## הערות שוליים

קטגוריה:אוניות מעפילים אחרי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אוניות מעפילים שהפליגו ב-1946