open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פיליפ דה וינטר

**פיליפ מישל פראנס דה וינטר** (פלמית: **Philip Michel Frans "Filip" Dewinter**; נולד ב-11 בספטמבר 1962) הוא פוליטיקאי פלמי, ואחד ממנהיגי מפלגת פלאמס בלאנג, השייכת לימין הקיצוני אשר בבלגיה.

## משפחתו
אביו למד רפואה באוניברסיטת לובן בתקופת מלחמת העולם השנייה, אך נאלץ להסתתר כאשר גדל איום המעצר על ידי הכובשים הגרמנים לצורך עבודת כפייה בגרמניה. הוא גורש לבסוף לגרמניה לעבודה במפעל תחמושת גרמני, נותר בחיים (כי הבלגים נחשבו כ’אריים’, ובהתאם חיו בתנאים טובים משאר אלה של 'אונטרמנשן'), אך חזר כחוש וחולה, ולא היה מסוגל לסיים את לימודיו.

סבו של דה וינטר מצד אמו היה פעיל בעיר בלנקנברג בארגון המחתרת "וויטה בריגדה" (החטיבה הלבנה).

## פעילות פוליטית
כבר בתיכון היה דה וינטר פעיל פוליטי בעיר ברוז', בגיל 16 הקים את תנועת "ליגת הסטודנטים הצעירים הלאומנית", ובאותה שנה היה חבר במפלגה הפלמית העממית.

בשנת 1982 בזמן לימודיו באוניברסיטה בעיר אנטוורפן הצטרף דה וינטר ל"אגודת הסטודנטים הלאומנית", ובשנת 1983 הצטרף כחבר למפלגת ה"ולאמס הבלוק" (גוש הפלמי) שהפכה עם הזמן למפלגת הפלאמס בלאנג.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פוליטיקאים בלגים
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1962
אלבורז (פרובינציה)

**פרובינציית אלבורז** (בפרסית: **استان البرز**) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן ובירתה כרג'. שטח הפרובינציה הוא הקטן ביותר מבין פרובינציות איראן, 5,833 קמ"ר. באזור נמצאים הרי אלבורז.

הפרובינציה נוצרה בהחלטה של הפרלמנט האיראני ביוני 2010 לחלק את פרובינציית טהראן לשתיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אלבורז
פיליפ איחה

**פיליפ איחה** (נולד ב-19 באפריל 1982 בפלזן שבצ'כיה) הוא שחקן כדוריד צ'כי המשחק בעמדת המקשר השמאלי בברצלונה ובנבחרת צ'כיה בכדוריד. בשנת 2010 נבחר איחה על ידי IHF לשחקן העונה בעולם.

## קריירה
פיליפ איחה התחיל את הקריירה שלו בדוקלה פראג, ומאוחר יותר עבר לסט. גאלן (כדוריד), שם הוא סבל משבר באגודל באפריל 2005, ושהה מחוץ לסגל זמן רב. בעונת , עבר איחה לTBV לאמגו כשחקן בעמדת מקשר שמאלי. ב-20 ביוני 2007 חתם פיליפ איחה בקיל, והחל לשחק שם מעונת . הוא קיבל חוזה עד יולי 2011 תמורת 400 אלף דולר. בקיל הוא הפך לשחקן הצ'כי הראשון שזוכה בליגת האלופות. ב-16 ביולי 2012 הוא האריך את החוזה שלו בקיל לשנתיים, עד יולי 2014. בספטמבר 2000, זומן איחה לראשונה לסגל נבחרת צ'כיה. הבכורה שלו הייתה נגד נבחרת סלובקיה במשחק ידידות, כאשר הבקיע 2 שערים.

הכינוי שלו בגרמניה הוא "פאבל", גובהו 2.01 מטר והוא שוקל 103 ק"ג. בקבוצתו, קיל הוא לובש את הספרה 39 ובנבחרת הלאומית שלו, צ'כיה, הוא לובש את הספרה 9.

## קישורים חיצוניים

* 

[200px|ממוזער|ימין|איחה במדי [TBV לאמגו, מרץ 2007]]

קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1982
קטגוריה:שחקני כדוריד צ'כים
מאהר דבאח

**מאהר דבאח** (נולד ב-1974) הוא מרצה ערבי-ישראלי פרופסור בתחום ההגבלים העסקיים, המלמד וחוקר כיום באוניברסיטת לונדון בבריטניה.

## קורות חיים
דבאח נולד בכפר דיר אל אסד שבגליל, כבן זקונים להורים מעוטי השכלה ואח לשלושה בנים ושלוש בנות. הוא גדל בישראל לפני שעבר לגור בבריטניה. סיים ב-1996 תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת ויילס Aberystwyth, חזר לישראל ועבר מבחני הסמכה. לאחר מכן חזר לבריטניה ולמד לתואר שני ושלישי בקינגס קולג' בלונדון. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בגלובליזציה של דיני תחרות; היא יצאה כספר בהוצאת קיימברידג' והפכה לרב-מכר ותורגמה לשפות רבות. דבאח התמנה לפרופסור כבר בגיל 28.

ב-2005, בהמשך לעבודתו כפרופסור-חבר בבית הספר קווין מרי, החל בישראל התמחות כעורך דין אצל השופט יורם דנציגר, והמשיך בהתמחות בבית המשפט העליון אצל השופט אהרן ברק.

דבאח נחשב כיום למומחה מוביל בתחום ההגבלים העסקיים והתחרות העסקית. הוא מכהן כמנהל המרכז הבינתחומי של דיני ומדיניות התחרות באוניברסיטת לונדון, וכיועץ של גופים ממשלתיים ועסקיים, כמו גם ארגונים בינלאומיים ובהם ארגון OECD. הוא העורך הראשי של סדרת ההגבלים העסקיים מטעם הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'. פרסם שבעה ספרים ומאות מאמרים בכתבי עת אקדמיים.

מכהן גם כפרופסור-אורח במכללה למינהל בישראל, בה ייסד את מרכז המחקר הראשון בתחום ההגבלים העסקיים בישראל.

דבאח הוא הישראלי הראשון שהגיע לדרגת פרופסור מן המניין בתחום ההגבלים העסקיים. הוא גם הערבי-ישראלי הראשון אשר זכה בדרגה זו בתחום המשפטים בכלל.

ב-2011 היה מועמד לתפקיד הממונה על ההגבלים העסקיים בישראל, אך לא נבחר.

דבאח פעיל בארגוני צדקה ומממן קרן התורמת לבתי ספר בקרב המגזר הערבי בישראל.

## קישורים חיצוניים
* מאהר דבאח, באתר אוניברסיטת לונדון
* Interdisciplinary Centre for Competition Law and Policy (ICC), באתר אוניברסיטת לונדון
* 
* 
* "דווקא בגלל שיצאתי אל העולם הגדול, אני חייב לחזור", ריאיון עם דבאח בכתב העת "דין שווה", אוגוסט 2012 (עמ' 20)

## הערות שוליים

קטגוריה:דיר אל-אסד: אישים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:משפטנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
האונומסטיקון של אמנופה

ה**[[אונומסטיקון]] של אמנופה** הוא מסמך ממצרים העתיקה המתוארך לסוף המאה ה-12 לפנה"ס או ראשית המאה ה-11 לפנה"ס, ימי השושלת ה-20. אונומסטיקון כולל קטלוג של 610 גופים מנהליים/מונחים במבנה היררכי. זו אינה רשימה פשוטה של מונחים.

האונומסטיקון נקרא על שמו של אמנופה המופיע בו כסופר שכתב את הרשימה. אין מידע לגבי זהות הכותב. האונומסטיקון ידוע ממספר טקסטים שנמצאו, חלקם מתקופת הביניים השלישית השושלות ה-21 וה-22 (בין מחצית המאה ה-11 ועד מחצית המאה ה-8 לפנה"ס). הטקסטים נכתבו על גבי פפירוס, לוחות עור וחרס. הטקסטים לא היו שלמים. אחד העותקים השמורים ביותר שנמצאו, נכתב על גבי פפירוס, והוא נמצא באל-חיבה שבמצרים התיכונה. עותק זה נרכש על ידי האגיפטולוג הרוסי ולדימיר גולנישצ'ב שרכש גם את מגילת ון אמון. העותק שוכן היום במוזיאון פושקין במוסקבה. עותק זה שימש כבסיס לספרו של האגיפטולוג הבריטי אלן גרדינר שיצא לאור בלונדון בשנת 1947 בשלושה כרכים: **Ancient Egyptian Onomastica**.

המסמך נחשב כמקור חשוב לאגיפטולוגים החוקרים את מצרים העתיקה בנושאי המשפט הפרעוני, הממשל והכהונה, הגאוגרפיה, הכלכלה והארגון הפוליטי של עמי האזור בתקופת הממלכה החדשה.

## מבנה האונומסטיקון
הטקסט מתחיל בהקדמה שבו כותב אמנופה את מטרת כתיבת המסמך שמטרתו להסביר ללב וללמד את הבור. לאחר מכן הוא משבח את האלים על יצירתם וכות ב: לדעת את כל מה שנוצר על ידי האל פתח והתהווה על ידי האל תחות. השמיים על תכונותיו והארץ על כל מה שיש בה. העיקול של ההר ומה שנשטף על ידי המים הקמאיים, מורכב מכל מה ששימושי ומואר באורו של האל רע כל מה שהוא עשה כדי לגדול עליי אדמות. ומסיים את הפתיחה בציון שהטקסט נכתב על ידי סופר האלים "אמנופה" בן אמנופה בביתו.

לאחר מכן מתחיל האונומסטיקון על פי המבנה הבא:
* מונחים 62-1: עוסק בנושאים הקשורים בשמים ובעצמים שמימיים, מים, אדמה.
* מונחים 229-63: עוסק באלים, מלכים נשותיהם וילדיהם, רוחות, אצילים, שרים, פקידים, סופרים ומקדשים.
* מונחים 312-230: עוסק ביחידים וקבוצות אנשים, כולל עמים זרים ארצות וערים שמחוץ למצרים. ערכים 242-238 עוסק ברשימת עמים זרים במערב, 252-243 עוסק באימפריה החיתית ובבעלי בריתה בקרב קדש. ערכים 294-253 עוסק בעמים מכנען, אזור סוריה ועמים נובים. מתוכם הערים: אשקלון - מס' 262, אשדוד מס' 263 ועזה מס' 264. והעמים: שרדנה מס' 268, ת'כר מס' 269, ופלשת מס 270. הסדר בהן מופיעות הערים בכנען אינו לפי סדר גאוגרפי.
* מונחים 419-313 עוסק בקטלוג ערי מצרים. רשימת ערי מצרים העליונה וערי מצרים התחתונה.
* מונחים 473-420 עוסק בבניינים וחלקיהם וסוגי קרקעות.
*מונחים 578-474 עוסק באדמות חקלאיים, שיעורי דגנים ומוצרים נוספים.
* מונחים 610-579 עוסק בחלקי שוורים וסוגי בשר.

## ראו גם
*פפירוס האריס א

## קישורים חיצוניים
*The Onomasticon of Amenemipet, באתר יוניברסיטי קולג' לונדון 

## הערות שוליים

קטגוריה:פפירוסים מצריים
קטגוריה:כנען: התייחסויות חיצוניות
קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:ספרות מצרים העתיקה
אמבר (מכון תערובת)

250px|ממוזער| מתקני אמבר ליד גן שמואל
[250px|ממוזער|שער על שלוחה המובילה לאמבר צפון אשר יוצאת מ[תחנת הרכבת חדרה מזרח]]
ממוזער|250px|מסוף המטענים והמפעל אמבר - דבירה
**אמבר** הוא מכון התערובת הגדול בישראל ואף במזרח התיכון כולו. המכון מייצר תערובות מזון לכל ענפי המשק החי כגון: ענפי הלול לסוגיהם השונים, פרות החלב, דגים ועוד. המכון נמצא בבעלותם של כ-148 קיבוצים ומושבים מכל רחבי הארץ.
## היסטוריה
המכון הוקם ב-1961 על ידי קיבוצי גרנות ומושבים שיתופיים ממרכז הארץ והתרחב במשך השנים, ותוכן בידי האדריכל יעקב (קובה) גבר. הוא החל לפעול בנובמבר 1961, וטקס הפתיחה הרשמי שלו, בנוכחות שר המסחר והתעשייה פנחס ספיר, נערך ב-20 ביוני 1962.

בשנת 1974 נכנסה לשותפות במפעל "הוד חפר" לשחיטה ולעיבוד של מוצרי בשר הודו ובשר עוף, טריים וקפואים; בהמשך עבר לבעלותה המלאה. ב-2002
ניסתה "אמבר" למזג את "הוד חפר" עם המתחרה שלה "קבוצת א-ת" (איצקוביץ'-תנובה), אך הממונה על ההגבלים העסקיים, דרור שטרום, התנגד למיזוג. המיזוג אושר שלוש שנים אחר כך. באוקטובר 2009 רכשה "קבוצת א-ת" את "הוד חפר" מידי חברת "אמבר", כך שהפכה לחברה נכדה בבעלות משותפת עם חברת "תנובה".

במרץ 2004 התמזגה "אמבר" עם המתחרה שלה "מתמור" בעסקת החלפת מניות. "מתמור" הפעילה מכון תערובת באשדוד, שנסגר לאחר המיזוג.

בשנת 2010 החלה החברה בשדרוג אתר "אמבר דרום" בהשקעה בסך 50 מיליון שקל, במסגרתה הוחלפו קווי יצור ישנים, נבנה מתקן אחסון נוסף והוקמו ממגורות נוספות.
## פעילות
אמבר פועל בשני מפעלי ייצור מרכזיים:
#אמבר צפון - ממוקם באזור התעשייה גרנות, מול קיבוץ גן שמואל על כביש 65, בסמוך לתחנת הרכבת חדרה מזרח.
#אמבר דרום - ממוקם סמוך לקיבוץ דביר על יד כביש 6.

אמבר שותפה ב"קבוצת א-ת" המתמחה בגידול, עיבוד ושיווק עופות והודים ובבעלותה שלוש משחטות: הוד חפר, "עוף הנגב" ו"משחטת כפר מנחם".

### קישור מסילתי
במפעל "אמבר צפון" נמצאת שלוחה של המסילה המזרחית, אשר יוצאת מתחנת הרכבת חדרה מזרח. לאחר פירוקה של המסילה המזרחית בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 שירות רכבות הנוסעים במסילה נפסק ועד לחידושה של המסילה המזרחית השימוש היחיד למקטע זה של המסילה היה עבור המפעל.

במפעל "אמבר דרום" נמצאת שלוחה של מסילת הדרום ומסוף מטענים דבירה.

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:חברות ישראליות
קטגוריה:חברות חקלאות ישראליות
קטגוריה:תעשיית מזון בישראל
קטגוריה:התעשייה הקיבוצית
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1961
קטגוריה:הנגב: תעשייה
אנטילופה איילית

**אנטילופה איילית** (שם מדעי: *Pelea capreolus*) היא סוג של אנטילופה החיה באפריקה הדרומית, ומהווה מין יחיד בסוגה ובתת-משפחת **פֶּלינים**. לעיתים מסווגת כשבט בתת-משפחת צבאי סוף.
## תיאור
ממוזער|ימין|250px|עדר אנטילופות אייליות. ניתן להבחין בזכר הנושא קרניים.
האנטילופה האיילית מתאפיינת בפרווה צמרירית עבה וצבעה אפור בהיר כשהגחון לבן. הרגליים והראש נוטים להיות בצבע חום בהיר, והחלק הקדמי של הרגליים כהה יותר. זנבם קצר ורחב כזנב האייל, האף והעיניים גדולים ושחורים, עיגולים לבנים מסביב לעיניים והשפתיים, האוזניים ארוכות ודקות, ובדרך כלל זקופות. לזכרים בלבד יש זוג קרניים ישרות דקות וחדות. מיקומם הוא מעל העיניים, ואורכם הוא כ-20 עד 29 סנטימטר. גובהם בכתפיים: 125-105 ס"מ, אורך ראשם וגופם: 80-70 ס"מ, אורך זנבם: 20-10 ס"מ, ומשקלם: 30-18 ק"ג. צבאי סוף ההרים דומים מאוד לאנטילופה האיילית, ונמצאים באותו בית הגידול, אם כי אוזניהם קצרות בהרבה, וקרניהם מתעקלות מעט קדימה.
## אקולוגיה
האנטילופות האייליות פעילות לאורך היום והלילה, ומבלות כ%60-55 מהזמן באכילה או בתנועה. הם נמצאים בדרך כלל בשטחים פתוחים ולא בכיסוי צמחייה. בעת הנדידה, הנקבה בדרך כלל מובילה את העדר, עם זכר אחד שנמצא מאחורה. הזכרים מאוד טריטוריאליים, והם מגינים על טריטוריה בגודל של 0.6 ק"מ שמסומנת בגללים, וכן על עדר נקבות המונה כ 15-12 נקבות וצאצאיהם. הטריטוריה בשימוש מלא בחורף, ומעט מאוד בקיץ. המפגשים בין הזכרים כרוכים במאבק עם קרניהם החדות, ובריצות זה אחר זה. הזכרים הרווקים הם בודדים. ריצתם והילוכם הוא בצורה מתנדנדת. ההריון נמשך כשבעה חודשים, לאחריהם נולד ולד אחד, המוסתר בשלושת השבועות הראשונים בצמחייה, ולאחר שישה שבועות נייד לחלוטין. העופר נגמל בגיל 8-6 חודשים, ומגיע לבגרות בגיל 16 שנים לנקבות, ו24-18 חודשים לזכרים.

תזונתם כוללת: עלים, שיחים, פרחים, שורשים, וזרעים שונים, כמויות קטנות של דשא נאכלות כל ימות השנה. בית גידולם הוא מרעה, סוואנות, סבך שיחים וכרי דשא הרריים בגובה 1400-3000 מטר בדרום אפריקה, ולסוטו בלבד.
## איומים
אויביהם הטבעיים הם: אריה, נמר אפריקאי, צבוע נקוד, זאב טלוא, ופיתון. האיומים עליהם כיום הם: ציד לא חוקי, כלבי בית ואובדן בית גידול. למרות זאת, מאחר שהם מותאמים לרוב בתי הגידול באפריקה הדרומית, לא צפויה להם הכחדה, ומצב שימורם הוא ללא חשש. האוכלוסייה העולמית נאמדת בכ 10,000-18,000 פרטים. תוחלת חייה של האנטילופה האיילית: 8-10 שנים.
ממוזער|שמאל|אנטילופה איילית בדרום אפריקה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן ריינהולד פורסטר
קטגוריה:פריים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים ברמות דרום אפריקה
קטגוריה:יונקים בסוואנה האפריקנית
קטגוריה:דרום אפריקה: יונקים
קטגוריה:אסוואטיני: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1790
ולדימיר גולנישצ'ב

**ולדימיר סמיונוביץ' גולנישצ'ב** (ברוסית: **Владимир Семёнович Голенищев**; 29 בינואר 1856, סנקט פטרבורג, רוסיה – 5 באוגוסט 1947, ניס, צרפת) היה מראשוני האגיפטולוגים הרוסים, ובעל הישגים רבים.
## ביוגרפיה
גולנישצ'ב היה ממשפחת אצילים עתיקה ועשירה, על בני המשפחה נמצא גם המצביא הרוסי מיכאיל קוטוזוב. הוא למד באוניברסיטת סנקט פטרבורג. בין השנים 1884–1885 ארגן ומימן את החפירות הארכאולוגיות בוואדי חמאמאת  במצרים העליונה צפונית לתבאי. בהמשך בין השנים 1888–1889 חקר את האתר בתל אל-מסחותה.

במרוצת שני העשורים לאחר מכן נסע למצרים יותר משישים פעמים. במסעותיו אלה רכש והביא לרוסיה אוסף גדול של יותר מששת אלפים פריטי עתיקות מצריים. בין רכישותיו נכללו גם הפפירוס המתמטי של מוסקבה, הפפירוס מגילת ון אמון אותו רכש בקהיר בשנת 1891, האונומסטיקון של אמנופה ומבחר מדיוקנאות המומיות מפיום. הוא פרסם את הפפירוס שנקרא "הפפירוס מארמיטאז" וכן את הטקסט "נבואת נפרטי". שני פריטים אלה הם חלק מאוסף המוזיאון ארמיטאז' בסנקט פטרבורג. בשנת 1891 פרסם את הקטלוג המקיף המלא הראשון של האוסף המצרי בארמיטאז'.

בשנת 1909 מכר גולנישצ'ב את אוספו למוזיאון פושקין במוסקבה ועבר להתגורר במצרים. בגלל המהפכה הרוסית שהתרחשה בשנת 1917, גולנישצ'ב לא חזר יותר לרוסיה. הוא התגורר בניס שבצרפת ובקהיר. הוא ייסד באוניברסיטת קהיר את המחלקה לאגיפטולוגיה והחזיק במשרת ראש המחלקה בין השנים 1924–1929. בנוסף החזיק במשרה במוזיאון המצרי בקהיר שם עסק בקטלוג פפירוסים בכתב היראטי.

גולנישצ'ב נפטר בגיל 91 בניס. חלק ממסמכיו נמצאים היום במכון גריפית' (Griffith Institute) באוקספורד.

## קישורים חיצוניים
* רשימת פרסומים מדעיים עיקריים של גולנישצ'ב
* אתר המוקדש לגונישצ'ב 
* 

קטגוריה:אגיפטולוגים
קטגוריה:היסטוריונים רוסים
קטגוריה:מזרחנים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1856
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1947
הרעלת DNS

**הרעלת DNS** (נקראת גם: **הרעלת מטמון DNS**) היא מתקפת מחשב המזריקה נתונים שגויים של שמות שרתים וכתובות IP המקושרות אליהם, אל מערכת DNS, או אל זיכרון המטמון שלה. הדבר גורם להפניית בקשת דף אינטרנט מסוים אל אחר, כתוצאה מהחזרת כתובת IP שאינה משויכת לשרת המקורי.
## מבט כולל על DNS
**Domain Name System** (בראשי תיבות: **DNS**) הוא פרוטוקול המאפשר גישה לבסיס נתונים מבוזר, על מנת שיחידות קצה ברשת האינטרנט יוכלו לתרגם שמות תחום (Domain name) הנוחים יותר לשימוש אנושי טבעי (ה-URL) לכתובות הנומריות האמיתיות (כתובות IP) אליהן הן יפנו בזמן ההתקשרות. באמצעות ה-DNS ניתן להציע שירותים מבוססי שם נוספים, כגון רישום של שרתי דואר.

פרוטוקול ה-DNS הומצא על מנת להקל את השימוש של אנשים ברשתות תקשורת. בני אדם זוכרים בקלות שמות, אך לא כתובות מספריות דוגמת כתובות. ה-DNS מגשר על הפער הזה על ידי ביצוע המרה בין הכתובת המילולית, אותה זוכר המשתמש, לבין כתובת ה-IP העדכנית בה למעשה משתמש המחשב על-מנת לתקשר עם היעד. כמו כן תרגום שכזה הופך את המקרה של החלפת כתובת IP (למשל על ידי החלפת שרת האירוח) בלי להחליף את שם האתר לשקוף למשתמש.
## הרעלת המטמון
החולשה העיקרית של המערכת היא בכך שמחד היא מהווה תשתית קריטית בתקשורת מחשבים הן ברמת פנים הארגון והן ברמת האינטרנט כולו; ומאידך הפרוטוקול כמעט ואינו תומך באבטחה. ההתקפה הנפוצה והיחסית פשוטה היא "הרעלה" והתחזות (spoofing, poisoning) על ידי השתלת ערכים זדוניים לשמות חוקיים. דוגמה לשימוש לרעה יכולה להיות דיוג: השתלת כתובת של אתר זדוני תחת השם bank.com בשרת ה-DNS הלא מוגן דיו וכך מופנה המשתמש שעושה שימוש ב-DNS ה"מורעל" לאתר אחר, אשר נראה בדיוק כמו האתר המקורי ומוסר את סיסמתו שם.

בדרך כלל, מחשב מחובר לרשת המשתמשת בשרת DNS המסופק על ידי ארגונו של המשתמש במחשב או ספק שירותי אינטרנט (ISP). שרתי DNS פרוסים בדרך כלל ברשת של ארגון לשיפור מהירות ביצועיה בין היתר על ידי "זיכרון" במטמון של תוצאות שאילתות שהתקבלו בעבר. התקפות הרעלה בשרת DNS אחד, יכולות להשפיע על משתמשי השירות ישירות על ידי השרת שנפרץ או בעקיפין על ידי שרתי הורדת יישומים במידה וקיימים. 

כדי לבצע התקפת הרעלת מטמון, התוקף מנצל פגם בתוכנת ה-DNS. אם השרת אינו מאמת כיאות תגובות DNS על מנת להבטיח שהם ממקור מוסמך (לדוגמה על ידי שימוש ב-DNSSEC) השרת יהיה בסופו של מטמון את הערכים השגויים באופן מקומי ומגיש אותם למשתמשים אחרים שהופכים אותו לבקשה.
טכניקה זו יכולה לשמש למשתמשים ישירים של אתר לאתר אחר על פי בחירתו של התוקף. לדוגמה, פורץ המזייף את ערכי DNS או כתובת IP, של אתר המטרה בשרת DNS נתון, מחליף אותם בכתובת ה-IP של שרת שבשליטתו. לאחר מכן הוא יוצר קבצים בשרת שהוא שולט בשמות התואמים אלה בשרת היעד. קבצים אלה עלולים להכיל תוכן זדוני כגון תולעת מחשב או וירוס מחשב. משתמש מחשב שיש לו הפניה לשרת ה-DNS המורעל ילך שולל ויקבל תוכן המגיע משרת שאינם אותנטי ועלול שלא ביודעין להוריד תוכן זדוני.

קטגוריה:סוגי התקפות קיברנטיות
קטגוריה:האקינג
קטגוריה:התקפות מניעת שירות
דניאל, דוכס וסטריטלנד

שמאל|ממוזער|200px|דניאל, דוכס וסטריטלנד, 2013
[100px|ממוזער|שמאל|[שלט אצולה|שלט האצולה של הנסיך דניאל]]
**הנסיך דניאל**, דוכס וסטריֶטלנד (נולד ב-15 בספטמבר 1973), נשוי לוויקטוריה, נסיכת שוודיה והוא אביהם של אסטל, דוכסית אוסטרגוטלנד ואוסקר, דוכס סקניה.

## ביוגרפיה
דניאל נולד בארברו כ**אולף דניאל וסטלינג**, ולפני נישואיו לנסיכה, היה מאמן כושר ובעל חברה למכוני כושר בשם "באלנס טריינינג" בסטוקהולם, הוא הכיר את הנסיכה כאשר היה מאמן הכושר האישי שלה. אירוסיהם הוכרזו ב-24 בפברואר 2009, לאחר שקיבלו אישור מקרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה וממשלת שוודיה, כנדרש על פי חוק.

דניאל סובל מבעיה מולדת (אך לא תורשתית) הפוגעת בתפקוד הכליות שלו. שלושה חודשים לאחר אירוסיו הוא סבל מכשל בכליות, ואושפז בבית החולים. אביו תרם לו כליה, והניתוח הוכתר בהצלחה.

הוא נישא לנסיכה בטקס מלכותי בקתדרלת סטוקהולם ב-19 ביוני 2010. בתם נולדה ב-23 בפברואר 2012, וב-2 במרץ 2016 נולד להם בן.

הנסיך, אשתו וילדיהם מתגוררים בארמון אגה בסולונה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שוודים
קטגוריה:דוכסים
קטגוריה:מדריכי כושר
קטגוריה:מנכ"לים שוודים
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:קצינים גדולים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1973
אלחנדרו אגוסטין לנוסה

**אלחנדרו אגוסטין לנוסה** (בספרדית: **Alejandro Agustín Lanusse**; 28 באוגוסט 1918 – 26 באוגוסט 1996) היה איש צבא ארגנטינאי שכיהן כנשיא ארגנטינה בתקופת המשטר הצבאי במדינה.

## ביוגרפיה
נולד בבואנוס איירס, למד באקדמיה הצבאית של ארגנטינה. בשנת 1951 נידון למאסר עולם על חלקו בניסיון להפיכה צבאית נגד חואן פרון, ובשנת 1958 לאחר שהופל משטרו של פרון שוחרר לנוסה ממאסרו. בשנת 1956 היה שגריר ארגנטינה לוותיקן, ולאחר מכן שב לארגנטינה וחזר לצבא שם התקדם בסולם הדרגות. בשנת 1966 נטל חלק בהדחתו של הנשיא ארתורו פרונדיסי, ובשנת 1968 מונה לנוסה על ידי הנשיא חואן קרלוס אונגאנייה למפקד הראשי של הכוחות המזוינים של ארגנטינה.

במרץ 1971 מונה לנוסה לנשיא ארגנטינה. במשך תקופת כהונתו התמודדה ארגנטינה עם פעולות גרילה של מתנגדי משטר פרוניסטים. לוחמי הגרילה נרדפו עד חרמה ובמקרה אחד הוצאו להורג כמה מהם ללא משפט לאחר שניסו לברוח ממאסרם. לעומת זאת ניהל לנוסה עימם משא ומתן בעניין החזרת גופתה של אווה פרון, אשתו השנייה של חואן פרון שנחטפה על ידם. אירוע בולט נוסף בכהונתו היה כינון יחסים דיפלומטיים עם סין.

בבחירות בשנת 1973 התמודד לנוסה לנשיאות אולם נוצח על ידי יריבו הקטור חוסה קמפורה.

לאחר פרישתו מהצבא והפוליטיקה הפך לנוסה למבקר חריף של המשטר הצבאי שתפס את השלטון בשנת 1976 ופרסם ספר בעניין הפרות זכויות אדם בתקופת המלחמה המלוכלכת. בשנת 1994 הושם במעצר בית עקב ביקורת שמתח על הנשיא קרלוס מנם.

הוא מת ב-26 באוגוסט 1996 בביתו בבואנוס איירס.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בואנוס איירס: אישים
קטגוריה:נשיאי ארגנטינה
קטגוריה:גנרלים ארגנטינאים
קטגוריה:שגרירי ארגנטינה
קטגוריה:שגרירים בוותיקן
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-1996
יענאים

**יְעֵנָאִים** (שם מדעי: Struthioniformes) היא סדרת עופות גדולים חסרי יכולת תעופה, במקורה מהיבשת הקדומה גונדוונה, השייכות לקבוצת עופות קדומים חסרי שיניים. בעבר היו בסדרה זו מספר משפחות גולות אך כיום רוב החוקרים סוברים שישנה רק משפחה אחת - יעניים (*Struthionidae*) ובה סוג אחד, יען (*Struthio*) ושני מינים קיימים: יען מצוי ויען סומלי. שניהם העופות הגדולים ביותר בעולם שמשקלו של הראשון מגיע ל-104-156 ק"ג ושל השני ל-90-130 ק"ג. הם חיים רק ביבשת אפריקה.

## מיון
*סדרה **יענאים** (*Struthioniformes*)
**משפחה יעניים (*Struthionidae*)
***סוג יען (*Struthio*)
****מין יען מצוי (*Struthio camelus*) 
****מין יען סומלי (*Struthio molybdophanes*)

### משפחות לשעבר בסדרה
* ננדיים (*Rheidae*) - עברה לסדרה ננדאים (*Rheiformes*).
* אמואיים (*Dromaiidae*) - עברה לסדרה קזואראים (*Casuariiformes*).
* קזואריים (*Casuariidae*) - עברה לסדרה קזואראים (*Casuariiformes*).
* קיוויים (*Apterygidae*) - עברה לסדרה קיוואים (*Apterygiformes*).
* אפיאורניים או עופות הפיל (*Aepyornithidae*) - נכחדה. עברה לסדרה אפיאורנים (*Aepyornithiformes*).
* עופות המואה מהמשפחות: *Dinornithidae*, *Emeidae* ו-*Megalapterygidae* עברו לסדרה דינורניטיים (*Dinornithiformes*) - נכחדה.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1790
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון לאת'אם
ליאונרד מק'קוי

ד"ר **ליאונרד ה' מק'קוי** היא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים". הדמות הופיעה לראשונה ב"מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", בגילומו של השחקן דפורסט קלי, אשר גילם דמות זו גם בסדרה "מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה", בשישה סרטי קולנוע של "מסע בין כוכבים", וכן בפרק הפיילוט של הסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא". דמותו של ד"ר מק'קוי הופיעה גם בספרים רבים, חוברות קומיקס ומשחקי וידאו. קארל אורבן גילם את דמותו של ד"ר מק'קוי בסרט הקולנוע משנת 2009 "סטארטרק".

## "אני רופא, לא..."
אמרת כנף מפורסמת של מק'קוי היא הביטוי "אני רופא, (ג'ים), לא...", בו השתמש 11 פעמים. מק'קוי חוזר על המשפט כאשר הוא נדרש לבצע משימה כלשהי שמעבר לכישוריו הרפואיים, כמו הרגע הקלאסי, כאשר הוא נתקל בחייזר מבוסס סיליקון, בפרק "*Devil in the Dark*" משנת 1967, ואומר: "אני רופא, לא בנאי". ד"ר ג'וליאן באשיר (אלכסנדר סידיק) מ"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", הדוקטור מ"מסע בין כוכבים: וויאג'ר", שתי הולוגרמות לרפואת חירום נוספות (אחת בסרט "מסע בין כוכבים: המפגש"; השנייה בפרק "*Message in a Bottle*" של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר") וד"ר פלוקס מ"מסע בין כוכבים: אנטרפרייז" – כולם עשו שימוש בווריאציות על משפט זה, שגם עשה את דרכו אל תוכניות טלוויזיה רבות אחרות, כגון "סטארגייט אטלנטיס", "רובוט צ'יקן", "טרה נובה", "עד עצם היום הזה" ו"חברים". הביטוי מופיע גם בסרט משנת 2009 "סטארטרק", בו מק'קוי (קארל אורבן) אומר "אני רופא, לא פיזיקאי" לספוק.

## קישורים חיצוניים

* אני רופא - דפורסט קלי 1920-1999 (כולל כל ציטוטי "אני רופא..."), באתר סטארבייס972

## הערות שוליים

קטגוריה:מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית - דמויות
קטגוריה:מסע בין כוכבים - ציר זמן קלווין - דמויות
קטגוריה:מסע בין כוכבים: הדור הבא - דמויות
קטגוריה:מסע בין כוכבים - קציני צי הכוכבים
קטגוריה:רופאים בדיוניים
קטגוריה:מסע בין כוכבים - דמויות אנושיות
אמואיים

**אמואיים** (שם מדעי: Dromaiidae) היא משפחה של עופות קדומים חסרי שיניים מסדרת הקזואראים שתפוצתה באוסטרליה וכוללת סוג אחד. כיום ישנו מין אחד ששרד, אמו (*Dromaius novaehollandiae*).

## מיון
קודם שנת 1788, התקיימו באוסטרליה שלשה מינים ומספר תת־מינים של הסוג:
*אמו - נותר נפוץ ברוב רחבי אוסטרליה שאינם מיושבים בצפיפות. מספר הפרטים תלוי בכמות המשקעים, ונע מעשור לעשור בין 200 אלף למיליון. אך המספר הממוצע של האמו הוא כ־600,000-700,000 פרטים.
** תת־מין *D. novaehollandiae novaehollandiae* - בדרום מזרח אוסטרליה.
** תת־מין *D. novaehollandiae woodwardi* - בצפון אוסטרליה. מין זה רזה וצבע נוצותיו חוור יותר.
** תת־מין *D. novaehollandiae rothschildi* - בדרום מזרח אוסטרליה. צבעו כהה יותר.
** תת־מין אמו טסמני (*D. novaehollandiae diemenensis*) - היה נפוץ בטסמניה ונכחד עוד בשנת 1850.
** תת־מין אמו אי המלך (*Dromaius ater*) גודלו היה כמחצית מגודלו של האמו המוכר כיום. הוא נכחד בשנת 1805 כתוצאה מציד לא מבוקר. בעבר היה בלבול בינו לאמו אי הקנגורו.
** תת־מין אמו אי הקנגורו (*Dromaius novaehollandiae baudinianus*) - תת-מין קטן שהיה נפוץ באי הקנגורו. הוא נכחד סביבות שנת 1827, כתוצאה מציד ושריפות תכופות.
**Dromaius ocypus* - מין פרהיסטורי מסוף תקופת הפליוקן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1816
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי-פייר וייו
קטגוריה:קזואראים
רוברטו לווינגסטון

**רוברטו מרסלו לווינגסטון** (בספרדית: **Roberto Marcelo Levingston**; 19 בינואר 1920 – 17 ביוני 2015) היה קצין צבא ארגנטינאי שכיהן כנשיא ארגנטינה בתחילת שנות ה-70 בתקופת המשטר הצבאי במדינה.

לווינגסטון נולד בפרובינציית סן לואיס. הוא שירת בצבא במודיעין ובשנת 1968 הוא מונה לנספח הצבאי בשגרירות ארגנטינה בוושינגטון. כאשר הודח הנשיא חואן קרלוס אונגאנייה ביוני 1970, שב לווינגסטון לארגנטינה לבקשת החונטה הצבאית שהייתה מורכבת מראשי הזרועות בצבא ומונה לנשיא.

לווינגסטון הנהיג מדיניות כלכלית פרוטקציוניסטית של עידוד רכישת תוצרת ארגנטינית ופיקוח מחירים והביא להרעה במצב הכלכלי הגרוע ממילא בארגנטינה, שסבלה ממשבר עמוק וגידול בשיעור המובטלים. לווינגסטון ביקש לדחות את החזרה למשטר דמוקרטי למשך מספר שנים מחשש לניצחון של חואן דומינגו פרון בבחירות. הוא הסתכסך עם חברי החונטה, ובין השאר פיטר את שר הרווחה שהיה מקורב לגנרל לנוסה. במרץ 1971 הגיעו חילוקי הדעות בין לווינגסטון ומפקד הצבא אלחנדרו לנוסה לנקודת רתיחה, על רקע חילוקי דעות בנוגע לטיפול במהומות במחאה על המדיניות הכלכלית ונגד הדיקטטורה בקורדובה ובעקבות כך ביקש לווינגסטון להדיח את לנוסה מתפקידו כראש הצבא. בתגובה, הדיחה החונטה הצבאית את לווינגסטון והוא הוחלף על ידי אלחנדרו לנוסה.

באוקטובר 1971 לווינגסטון היה מעורב בניסיון הפיכה כושל נגד לנוסה ובעקבות זאת הוא נעצר.

## קישורים חיצוניים

* ריאיון עם לווינגסטון 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי ארגנטינה
קטגוריה:גנרלים ארגנטינאים
קטגוריה:נספחים צבאיים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות לה צ'קריטה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-2015
אמו אי הקנגורו

**אמו אי הקנגורו** (שם מדעי: *Dromaius novaehollandiae baudinianus*) הוא תת-מין נכחד של אמו שהתגלה בשנת 1802 באי הקנגורו שבאוסטרליה המערבית על ידי מתיו פלינדרס ודווח כי הוא נפוץ סביבות נייפאן ביי. תחילה היה בלבול בנוגע למעמדו הטקסונומי והמקור הגאוגרפי של אמו אי הקנגורו, בפרט ביחס לקשר שלו לתת המין אמו אי המלך, שגם הועברו לצרפת כחלק מאותה משלחת.

יומן המסע לא הבהיר היכן נאספו הפרטים. דבר זה הוביל לכך ששני המינים סווגו כמין אחד,  שמקורו מאי הקנגורו. ממצאים מאוחרים יותר הבהירו כי המינים הם נפרדים ואת מקורו של המין אמו אי המלך. בגלל בלבול זה, המין קיבל את שמו המדעי הנוכחי רק בשנת 1984, לאחר רוויזיה יסודית של האמו הנכחד על ידי החוקר והטקסונום שיין פרקר.

עור האמו המוצג במוזיאון להיסטוריית הטבע בז'נבה, שווייץ, והשלד המוצג במוזיאון הטבע של פריז שייכים לאותו הפרט. העור המוצג בז'נבה הוא העור היחיד שנותר על פני כדור הארץ של מין זה.

מקובל להניח כי המין חי בעומק היער שבאי.

ההכחדה של המין מיוחסת לציד וחיסול בתי גידול באמצעות שרפה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמואיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1984
קטגוריה:בעלי חיים שנכחדו מאז 1500
יצחק תורג'מן

**איציק (יצחק) תורג'מן** (נולד בשנת 1969) הוא אלוף במילואים בצה"ל. שימש ראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה, ראש חטיבת המבצעים באמ"ץ, ראש מטה זרוע היבשה, מפקד עוצבת "געש", מזכיר צבאי לשר הביטחון ומפקד חטיבה 401.

## ביוגרפיה
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1987 שובץ תורג'מן בחיל השריון, שם עבר הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. הוא שימש כמפקד מחלקה, מפקד פלוגה ותפקידים נוספים, כולל תפקיד סגן מפקד גדוד 195 של חטיבה 500. בהמשך שימש כמפקד גדוד 46 בחטיבה 401, בעת נסיגת צה"ל מרצועת הביטחון בלבנון. לאחר מכן שימש כקצין אג"ם אוגדה ומפקד המרכז לאימונים באש במל"י. בשנת 2003 מונה למפקד חטיבה במילואים 278 (עוצבת קרני ראם) שבאוגדה 380 (היום אוגדה 252). לאחר מלחמת לבנון השנייה מונה למפקד חטיבה 401 ובמקביל כמפקד חטיבת מכבים. לאחר מכן שימש כראש מחלקת המבצעים בחטיבת המבצעים במטכ"ל. בתפקידו הבא מונה לראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה בדרגת תא"ל אולם כעבור מספר חודשים מונה למזכיר צבאי לשר הביטחון. ביולי 2013 מונה למפקד עוצבת געש, והוביל אותה בין היתר במבצע צוק איתן. באוקטובר 2015 מונה לראש מטה זרוע היבשה. במרץ 2016, אחרי ביטול מינויו של אופק בוכריס, הוחלט על מינויו של תורג'מן לראש חטיבת המבצעים באמ"ץ, וב-19 ביוני נכנס לתפקידו.

ב-16 באפריל 2018 הועלה לדרגת אלוף וב-2 במאי מונה לראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה. סיים את שירותו הצבאי בנובמבר 2021.

## קישורים חיצוניים

[250px|ממוזער|ימין|יצחק תורג'מן (מימין) עם [עופר מרין במהלך תרגיל IPRED השישי, ינואר 2020]]
* 
* עמיר רפפורט, תורג'מן-המזכיר הצבאי של ברק, "ישראל דיפנס",  2 בינואר 2012
* 
* 
* 
* 
;מאמרים מפרי עטו:
* מנהיגות רשתית בעידן רב ממדי, מערכות 487, מרץ 2020

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי המטה הכללי של צה"ל
קטגוריה:חברי המטה הכללי של צה"ל במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:ראשי חטיבת כוח האדם
קטגוריה:מפקדי חטיבה 401
קטגוריה:מפקדי חטיבת מכבים
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 401
קטגוריה:מפקדי המרכז לאימונים באש
קטגוריה:מזכירים צבאיים של שר הביטחון
קטגוריה:ראשי מחלקת המבצעים
קטגוריה:ראשי מטה זרוע היבשה
קטגוריה:מפקדי עוצבת געש
קטגוריה:ראשי חטיבת המבצעים
קטגוריה:ראשי אט"ל
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
פיודור וינברג

**פיודור ויקטורוביץ' וינברג** (ברוסית: **Фёдор Викторович Винберг**; ) היה קצין בצבא הצאר במלחמת העולם הראשונה, מו"ל ועיתונאי, שנמלט לגרמניה לאחר מהפכת אוקטובר. פרסומיו עסקו כמעט אך ורק בתעמולה אנטישמית קיצונית, הוא היה הראשון שפרסם את הפרוטוקולים של זקני ציון בגרמנית והיה הראשון שהטיף בגלוי לרצח עם כולל של העם היהודי.

## ביוגרפיה
וינברג נולד בקייב למשפחה בעלת שורשים גרמניים. אביו, ויקטור פיודורוביץ' וינברג, היה גנרל. ב-1893 הצטרף לצבא וב-1911 הועלה לדרגת קולונל. לפני מלחמת העולם הראשונה היה פעיל בתנועה הימנית הקיצונית "ברית העם הרוסי" והיה אחראי על פרסומיה. במלחמה היה קצין בגדוד הפרשים הבלטיים ולאחר מהפכת פברואר (1917) עזב את הצבא. לאחר מהפכת אוקטובר נכלא על ידי הבולשביקים באשמת בגידה בממשלת המעבר הרוסית. הוא נכלא, שוחרר ב-1918, הצטרף לצבא הלבן ועבר לגרמניה. ב-1919 היה כבר חלק מקהילת הגולים הרוסים בברלין.

לאחר מלחמת העולם הראשונה ומהפכת אוקטובר הקומוניסטית ברוסיה, זרמו לגרמניה בכלל ולברלין בפרט עשרות אלפי גולים רוסים, ימנים, בני אצולה ומלוכנים שנמלטו מפני רדיפות הקומוניסטים. עבור קבוצה זו הייתה מהפכת אוקטובר חלק ממזימה יהודית. וינברג החל להוציא בברלין כתב עת ברוסית בשם "קרן אור" (Луч света) ועיתון גרמני-רוסי בשם "פריזיב" (Prizyv). בעיתון זה פרסם קטעים מן הפרוטוקולים של זקני ציון בגרמנית כטיעון בעד הצעתו המפורשת שיש להשמיד את כל היהודים. באווירה ששלטה אז בגרמניה, בעיקר בקרב החיילים המשוחררים והימין, היוו הפרוטוקולים הסבר סביר לתבוסתה הבלתי-מתקבלת-על-הדעת של גרמניה ותדלקו את "אגדת תקיעת הסכין בגב". בשנת 1920 הביא וינברג, יחד עם גרמני-בלטי בשם לודוויג מילר פון האוזן, את הספר המלא של הפרוטוקולים לדפוס בגרמניה ומכר מיד 100,000 עותקים, עד 1933 נמכרו בגרמניה יותר משלושים מהדורות של הספר והוא נפוץ במאות-אלפי עותקים. אחד המושפעים העיקריים מהפרוטוקולים היה האידאולוג הנאצי אלפרד רוזנברג, שהשפיע על תפיסת עולמו של אדולף היטלר. 

עקב מעורבותו של וינברג ושל שאר אנשי "פריזיב" בפוטש של קאפ, נאלץ וינברג לעזוב את ברלין ועבר למינכן. במינכן הכיר אישית את אדולף היטלר ואלפרד רוזנברג והוציא את חיבורו האנטישמי, האנטי-קומוניסטי והמלוכני "הדרך אל הצלב" (ברוסית: Крестный путь, בגרמנית:  ויה דולורוזה). ב-1922 נחשד בשותפות לרצח ולדימיר דימיטרייביץ' נבוקוב, אביו של ולדימיר נבוקוב ונמלט לפריז, שם מת ב-1927.

## לקריאה נוספת
* אוטו פרידריך, **לפני המבול, ברלין 1933-1918**, ירושלים: הוצאת כרמל, 2010 עמ' 96-97
* טום רייס, **[http://books.google.co.uk/books?id=v60zgfezodQC&pg=PA228&lpg=PA228 האוריינטליסט]** עמ' 228-233, כתר ספרים, 2007.

## קישורים חיצוניים

* הקשר "הרוסי" של היטלר, השפעת המהגרים הרוסים-לבנים על האידאולוגיה הנאצית 1917-1923 

קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמניה: אנטישמיות
קטגוריה:עיתונאים רוסים
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לגרמניה
קטגוריה:ילידי 1868
קטגוריה:נפטרים ב-1927
התלמיד מספר אחת

**התלמיד מספר אחת** (באנגלית: **The First Grader**) הוא סרט ביוגרפי ומבוסס על סיפורו של קימאני נגנגה מרוגה מקניה, שהחזיק בשיא עולם באדם המבוגר ביותר, שהתחיל בית ספר יסודי. הוא התחיל ללמוד ב-12 בינואר 2004 בהיותו בן 84.  הסרט צולם באזור החלק הקנייתי של השבר הסורי אפריקני.

## עלילה
קניה, סוף שנת 2003. הרדיו מודיע שממשלת קניה החליטה לאפשר חינוך יסודי חינם לכול. מרוגה בן ה-84 מחליט שהוא רוצה להתחיל ללמוד קרוא וכתוב. בבית הספר הוא פוגש את המנהלת ג'יין (המשוחקת על ידי נעמי האריס) ואת אלפרד, שתחילה דוחים אותו.

לאחר שמרוגה לא מוותר וחוזר למחרת, ג'יין אומרת לו שאין מקום פנוי בכיתה. אך היא לא שקטה, והיא מתייעצת עם בעלה צ'ארלס, שנמצא בניירובי הרחוקה. למחרת מרוגה בא בשלישית, בדיוק כשהיא מתלוננת בפני המפקח מר קיפרוטו, שאין לה מספיק שולחנות לימוד. לבסוף היא מקבלת אותו ומושיבה אותו קרוב ללוח, כי מאור עיניו נחלש עם השנים. 
מרוגה משחק עם הילדים, אך מדי פעם חוזרים אליו המראות של המלחמה נגד הכובש הבריטי, בה השתתף כלוחם מאו מאו. הפלשבק הקשה ביותר לצפייה הוא הסצנה, שבה הורגים את אשתו ואת ילדו מול העיניים שלו. בסצנת פלשבק אחרת מענים אותו, וכתוצאה מכך הוא מאבד את שמיעתו באוזן שמאל. כשהוא חש בהתנגדות לרצונו ללמוד בבית הספר, הוא מייחס זאת לעבר הזה ולהיותו בן קוקויו. רוב הלוחמים שנלחמה במסגרת מרד המאו מאו היו בני הקוקויו. ג'יין בתגובה אומרת לו שאין יותר יריבות בין השבטים השונים ויש שוויון. הוא מראה לג'יין מכתב שנמצא ברשותו מזה שנים רבות. בשביל שיוכל לקרוא את המכתב, הוא רוצה ללמוד. 
העיתונות מתחילה להתעניין בסיפור, מתחילים להופיע כתבות הפוגעות במרוגה וג'יין. שניהם מתחילים לקבל איומים, ולבסוף ג'יין מועברת למחוז אחר. בערב האחרון, לפני שהיא נוסעת, מרוגה בא אליה ומבקש ממנה שתקרא לו את המכתב. זהו מכתב הוקרה על השתתפותו במלחמת העצמאות של קניה ובו פירוט של כל מחנות הריכוז, שבהם היה כלוא על ידי הבריטים. 
הילדים לא מקבלים את המנהלת החדשה ומגרשים אותה בבוז. לבסוף ג'יין חוזרת ומרוגה ממשיך ללמוד.

## קישורים חיצוניים
* 

* ביקורת מאת יאירה יסמין 
* בפסטיבל הקולנוע בחיפה של שנת 2012

קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:זקנה בקולנוע
סלוה בכר

**סלוה בכר** (בערבית: **سلوى بكر**, נולדה בשנת 1949 בקהיר) היא מבקרת ספרות וסופרת מצרייה.

## חיים
בכר איבדה את אביה בגיל צעיר, אמה גידלה את ארבעת ילדיה לבד. "עוד לא הייתי בת עשר, וכבר הכרתי את הסוגיות פלסטין, קובה ואלג'יר. השירים האהובים עלי היו שירים פטריוטיים. הערצתי את נאסר ושמעתי את כל הנאומים שלו ברדיו. כאשר התקיפו האנגלים והצרפתים בשנת 1956, בכיתי ימים שלמים. [...] אחרי התבוסה של 1967 הייתי אבודה לגמרי. במשך חודשים לא ידעתי מה לעשות. לא העזתי לשמוע רדיו או לקרוא עיתונים." 
בכר סיימה לימודי כלכלה באוניברסיטת עין-שמס בשנת 1972 וביקורת תיאטרון בשנת 1976. בשנת 1977 היא חוותה בפעם הראשונה מקרוב את צורכי העניין בהתקוממות הלחם. היא עזבה את מצרים לביירות במטרה להצטרף למאבק הפלסטיני. היא עבדה בעיתון לבנוני והתחתנה עם גבר סורי. "הכתיבה הייתה ההצלה שלי. עם הזמן הבנתי שהכתיבה היא לא רק שסתום, אלא היא המהות שלי".

בכר עבדה בתיאטרון ובקולנוע כמבקרת בקפריסין ובלבנון. מאז שנת 1985 היא מתרכזת בכתיבה ספרותית.

היא מתגוררת שוב בקהיר מאז שנת 1987 ונחשבת לאחת הסופרות החשובות. היא תומכת בדיאלוג בין העולם הערבי לעולם המערבי. עיקר המוקד של כתיבתה הוא מעמד האישה בחברה המצרית. היא כתבה עד כה 7 קובצי סיפורים, 7 רומנים ומחזה בשנת 2002 בשם"حلم السنين".

בשנת 2001 היא הוזמנה להרצות באוניברסיטאות שונות בארצות הברית. אחרי ניצחונו של מוחמד מורסי בבחירות בשנת 2012 היא הביעה חשש מהעתיד לבוא. אבל היא גם אומרת, שעכשיו נשים מדברות על הטרדה מינית ועל אונס, ושהאינטלקטואלים הליברלים לא הרבה יותר טובים ביחס אל האישה מאשר המוסלמים.

## יצירה
בכר אומרת, שכתיבתה מושפעת מאנטון צ'כוב, סרוונטס ומאיסבל איינדה. ספריה מתורגמים לאנגלית, גרמנית, ספרדית, צרפתית וסרבית. לעברית תורגם סיפור אחד בתוך הקובץ "נעליים ללא עקבים".
גיבורת הסיפור, המכונה לכל אורכו סיידה (בעברית: אישה, גברת), היא עקרת בית כנועה ועלובה המגלה יום אחד שקול שמימי מבליח מתוכה. היא מסתחררת מיכולת שירתה ומבקשת להשמיע לבעלה את קולה. בעלה מסרב לשמוע אותה שרה, פורץ בצחוק ואומר ברחמים: "תשמעי סיידה. את כבר בת ארבעים, ויש לך ארבעה ילדים. את מתכוונת לשיר, למשל?! להיות זמרת?!"  
במרכז הרומן הראשון שלה  العربة الذهبية لا تصعد إلى السماء עומדת עזיזה, שנחשבת למשוגעת. אישה כבת ארבעים מאלכסנדריה היושבת בכלא, כי הרבה את אביה החורג. היא הייתה המאהבת שלו במשך שנים רבות, מבלי שאמה העיוורת ידעה על כך. עזיזה חולמת לעלות השמיימה בכרכרה זהובה, מפוארת יותר מזו של המלך פארוק. 
ברומן مقام عطية נדרשת עיתונאית לכתוב כתבה על עטיה ועל הקמת האנדרטה לזכרה. מי הייתה עטיה? האם הייתה "קדושה"? קולות שונים מדברים ברבדים שונים של השפה הערבית על עטיה. 
בקובץ הסיפורים زهرة المستنقع الوحيدة מתארת סלוא בכר את חיי האנשים בקהיר. 
הרומן " البشموري" עוסק בהתקוממות של קופטים נגד בית עבאס במאה ה-9 . הרומן הזה קיבל את הציון "אחד מ-100 הרומנים הערבים הטובים ביותר". בכר טוענת שהמאבק הזה, לפני יותר מאלף שנים, היה מכריע עבור ההיסטוריה המצרית והערבית.

## לקריאה נוספת
* "נעליים ללא עקבים": סיפורים מודרניים של יוצרות ערביות, בעריכת עמי אלעד-בוסקילה, תרגמו מערבית: חניתה ברנד, לאה גלזמן, מירב חופי, חנה עמית-כוכבי ונירה קארידי, סדרת "גשרים", ספריית מעריב, 2004 ,188 עמודים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פמיניסטיות מצריות
קטגוריה:סופרות מצריות
קטגוריה:ילידות 1949
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1949
אזעקת אבק השרפה

**אזעקת אבק השריפה** הוא קרב בריטי שהתרחש בשנת 1774, כתוצאה מהמתחים בין שלוש עשרה המושבות. בפקודת הגנרל תומאס גייג' נשלחו חיילים בריטים להחרים אבק שרפה ב-1 בספטמבר 1774. בתגובה לפעולה זו, על רקע שמועות שהיה עימות מזוין, כל אנשי המושבות נכנסו לפעולה מחשש שהמלחמה מתחילה.

למרות שהתברר כי מדובר באזעקת שווא, התקרית גרמה למנהיגים הפוליטיים והצבאיים לפעול בזהירות רבה יותר בימים הבאים.

פעולה זו שמשה למעשה לכעין הכנה לקרבות שבעה וחצי חודשים לאחר מכן, בהם קרתה פעולה הפוכה שבה שדדו לוחמי המושבות נשק מבסיס בריטי. הבריטים ניסו להשיג שליטה על מחסני הנשק באופן ישיר בעוד אנשי המושבות ביקשו שליטה אישית בנשק.

## רקע
בשנת 1772 בתגובה לפרשת ג'ספי ופרשיות נוספות הוחלט בקרב המושבות על הקמת ועדות להעלאת מודעות הציבור לפרשיות שמתקיימות במקומות אחרים וכדי להגיב על פעולות וחוקים שמתקיימים נגד המושבות. המתיישבים במסצ'וסטס אז לא לקחו חלק בפעולות האלה אף על פי שהם הצהירו שהם בעדם.

גנרל תומאס גייג' הפך להיות מושל מסצ'וסטס במאי 1774 הואשם בידי המתיישבים על אכיפת חוקים קשים, שהפרלמנט עודד לאחר מסיבת התה של בוסטון. הפרלמנט ניסה למנוע את פרוץ המלחמה ולשמור על השלום שבין הרוב הפטריוטי האמריקאי לבין המיעוט הרגוע יותר, בכך שבחשאי היו משתלטים על חנויות צבאיות ושוד נשק מהמחסנים האמריקאים. השמירה על סודיות הייתה חובה מכיוון שגייג' חשש שאם יודלף כל ניסיון בני המושבות יסתירו את החנויות או גרוע מכך יתקיפו את החיילים.

היו כמה מקומות במושבות שבהם שמר הצבא הבריטי את הציוד הצבאי שלו. חלק מהמקומות היו מבוצרים חלקית וחלק מהם היו רק מחסנים. רוב הציוד היה בבעלות ממשלת המחוז אבל חלק היה בבעלות הערים. במקום בקצה בוסטון מה שבימינו נחשב חלק מצ'ארלסטאון היה מקום שמור של ציוד צבאי בבית של אדם בשם ויליאם ברטל, מפקד של יחידה מחוזית. מכיוון שלא היה ברור עם איזה צד נמצא ברטל, הורה גייג' להעביר את הציוד שברשותו לבוסטון.

## הפשיטה
220px|שמאל|ממוזער|מפה של המצור על בוסטון משנת 1775 
ב-31 באוגוסט שלח גייג' לשריף של מחוז מידלסקס פקודה להחרים את כל אבק השריפה שבמחוז ולהכין כוח של חיילים למחר. תוכן המכתב התפרסם במהירות וגייג' מיהר להחרים את אבק השריפה טרם יחביאו אותו אנשי המושבות.

מוקדם בבוקר 1 בספטמבר יצא קולונל ג'ורג' מדיסון עם כוח של 260 חיילים מהרגימנט הרביעי והפליג בנהר מיסטיק עד לגבעת החורף ומשם צעד עד למקום בו אוחסן הנשק. בזריחה הם כבר לקחו את כל הנשק וחזרו בדרך שבאו לבוסטון, בסופו של דבר נלקח הנשק לאי קאסל שנקרא אז טירת ויליאם.

קטגוריה:מלחמת העצמאות של ארצות הברית
סוחוי Su-37

**סוחוי Su-37** (ברוסית: **Сухой Су-37**, קוד דיווח נאט"ו : **Flanker-F**) הוא מטוס קרב רב-משימתי מהדור הרביעי, מתוצרת רוסיה, המבוסס על מטוס הקרב Su-27. פיתוח המטוס לא מומן על ידי ממשלת רוסיה, והוא פרויקט פרטי של חברת סוחוי. המטוס לא נכנס לשירות מבצעי בחיל האוויר הרוסי.

גילוי קיומו של המטוס וביצועיו יוצאי הדופן גררו התעניינות רבה במערב ובארצות הברית בפרט.

## מאפיינים ותכונות
בעת הצגת המטוס, בעת מפגן אווירי, הפגין המטוס ביצועים חסרי תקדים. נטען כי אף מטוס מערבי אינו יכול לשחזר את ביצועיו שהפגין הסוחוי וגם ה-F-22 האמריקאי, חוד החנית של חיל האוויר האמריקאי, איננו מסוגל לשחזר בהצלחה את התמרונים שביצע המטוס.

למטוס ישנם שני מנועי חזקים מאוד, שמקנים לו יכולת לבצע תמרונים חריפים, המקנים לו יכולות להגיע לזוויות התקפה גבוהות במיוחד. בעת הצגתו הגיע לזווית התקפה של כ-135 מעלות, בעוד מטוסים מקבילים מצליחים להגיע לכמה עשרות בודדות. בנוסף לכל אלו, מצויד המטוס במכ"ם רב עוצמה היכול לעקוב בו זמנית אחר מספר רב של מטרות, הן אוויריות והן קרקעיות, בעל יכולת ליצור תמונת SAR. יתרה מזאת, נוסף למטוס מכ"ם נוסף בחלקו האחורי, כך שנוצרת תמונה מלאה של כל המרחב.

ההבדלים העיקריים בינו לבין ה-Su-27M הם:
* יכולת השליטה בהנעה וקטורית
* שינוי כיוון התנועה בזמן מבצעי העומד על פחות מ-10 שניות
* יכולות מבצעיות משופרות בקרב למרחקים קצרים
* יכולת תמרון משופרת

## לקריאה נוספת

*Eden, Paul, ed. **The Encyclopedia of Modern Military Aircraft**. 2004
*Gordon, Yefim. **Sukhoi Su-27 Flanker: Air Superiority Fighter**. 1999


## קישורים חיצוניים

* Fighter SU-37, *Enemy Forces.net*
*Su-37, *Russian Military Analysis*

## הערות שוליים

Su-37
הרכבת התחתית של בואנוס איירס

** הרכבת התחתית של בואנוס איירס** (בספרדית: **Subte de Buenos Aires**) היא רשת של רכבות תת-קרקעיות המשרתות את העיר בואנוס איירס. היא פועלת משנת 1913 והיא אחת ממערכות הרכבות התחתיות העמוסות בעולם. היא מורכבת משישה קווים. בשנים הראשונות לפעילותה נערכו עבודות הרחבה ובניית קווים נוספים אולם בשנות מלחמת העולם השנייה נעצרה ההתקדמות והיא חודשה רק בשנת 1990 כאשר תוכננו לרכבת ארבעה קווים חדשים, עם זאת בשנים האחרונות גבר הביקוש לרכבת על קצב ההתרחבות מה שגורם לצפיפות בקרונות הרכבת.

## היסטוריה
בניית הקו הראשון החלה בשנת 1909 על ידי חברת החשמליות האנגלו-ארגנטינאית שפעלה מכוח זיכיון שקיבלה מן הממשלה, הקו הראשון נחנך ב-1 בדצמבר 1913 ובשנת 1914 הוארך בשתי פעימות, בשנת 1930 נחנך הקו השני ובשנת 1933 החלה בנייתם של שלושה קווים נוספים שנחנכו בשנות ה-30 וה-40, הקו השישי הוא הקצר ביותר והוא נפתח בשנת 2007.

קוי הרכבת שהיו ברשות חברות פרטיות הולאמו בשנת 1930 ועברו לניהול תאגיד התחבורה של בואנוס איירס, בשנת 1994 הופרטו קווי הרכבת וכיום מנוהלות על ידי חברת Metrovías SA.

## קוי הרשת

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי של הרכבת התחתית בבואנוס איירס 

קטגוריה:בואנוס איירס: תחבורה
בואנוס איירס
מסדר צלב הוורד

ממוזער|200px|צלב הוורד, סמלו של המסדר.
**מסדר צלב הוורד** או ה"רוזיקרוציאני" (בגרמנית: **Rosenkreuzer**, רוזֶנקרויצֶר) מתואר כאגודת סתרים אשר נוסדה על ידי כריסטיאן רוזנקרויץ במאה ה-15, והייתה מקושרת עם פרוטסטנטיות ולותרניות. הקתולים דחו את המסדר בטענה כי הוא מחזיק במידע שונה מהתפיסה המקובלת באירופה באותה תקופה. מכיוון שהתפיסות המיסטיות של הקרויציאנים לא היו מקובלות באותה התקופה, הם שמרו על תורתם בסוד במשך 120 שנה עד להתפתחות אקלים אינטלקטואלי מתאים יותר אשר יהיה עשוי לקבלם.

פילוסופים שונים של המאה ה-17 כגון , רוברט פלאד ו התעניינו בהשקפת העולם על פי מסדר צלב הוורד. על פי ההיסטוריון  השפיעה פילוסופיה זו של הרוזיקרוציאנים על הקמת מסדר הבונים החופשיים בסקוטלנד.

על פי הסיפור המכונן של המסדר הוא נוסד בשנת 1407 על ידי כריסטיאן רוזנקרויץ, כאשר החליט להעביר את הידע הרב אשר רכש במהלך מסעותיו במזרח התיכון, לקבוצת תלמידים אשר אסף מרחבי אירופה.

הידע המיסטי של המסדר מתמקד בהתפתחות הגופנית והרוחנית, ובהבנת היקום לעומק. חלק מהידע של המסדר נחשף ב-1909 על ידי סופר אנונימי, שככל הנראה היה חבר לשעבר שחשף ידע שניתן לו בסוד. את המידע ניתן למצוא בספר סודות היקום של מסדר הורד.

## לקריאה נוספת
* יוסף דן, **אפוקליפסה אז ועכשיו**, 178 - 225, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000
* פרנסיס ייטס:

*The Rosicrucian Enlightenment
*The Occult Philosophy in the Elizabethan Age
*Ideas and Ideals in the North European Renaissance (1984) Collected Essays III


## קישורים חיצוניים

* ״בשם הוורד״ - פרק על המסדר בפודקאסט ״מינהר הזמן״ בתאגיד השידור הישראלי ״כאן״
* 
* 

קטגוריה:אגודות סתרים
קטגוריה:מיסטיקה הרמטית
בר פלוגתא

**בַּר פְּלֻגְתָּא** (מארמית: בן מחלוקת; ברבים: בני פלוגתא) הוא חכם שבדרך כלל נחלק עם חכם אחר - זוג שנחלקים זה עם זה כמעט באופן קבוע. הוא מופיע פעם אחת בתלמוד הבבלי, ("בר פלוגתיה") אך ככינוי לחולק במחלוקת ספציפית, ולא לחולק קבוע. במשמעותו הנוכחית הביטוי קיים החל מתקופת הגאונים והראשונים.

## בני פלוגתא ידועים
*התנאים הלל הזקן ושמאי הזקן, ותלמידיהם בית הלל ובית שמאי
*התנאים רבי עקיבא ורבי ישמעאל
*התנאים רבי אליעזר ורבי יהושע
*התנאים רבי יהודה ורבי מאיר
*האמוראים רב ושמואל
*האמוראים רבי יוחנן וריש לקיש (כתלמיד חבר)
*האמוראים רבה ורב יוסף
*האמוראים אביי ורבא
*הראשונים הרמב"ם והראב"ד
*הראשונים הרז"ה והראב"ד
*הראשונים הרשב"א והרא"ה
*הראשונים רבי יוסף קארו ורבי משה איסרליש 
*האחרונים רבי שבתי הכהן מחבר ספר שפתי כהן (ש"ך) ורבי דוד סגל, מחבר ספר טורי זהב (ט"ז).
*האחרונים רבי אריה לייב הלר מחבר ספר קצות החושן והרב יעקב לורברבוים מחבר ספר נתיבות המשפט.

## ראו גם
* תיקו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תארים ותפקידים יהודיים
קטגוריה:מונחים תלמודיים
קטגוריה:מחלוקות ופולמוסים ביהדות
בוריס טרייקובסקי

**בוריס טרייקובסקי** (במקדונית: **Борис Трајковски** ;25 ביוני 1956 – 26 בפברואר 2004) היה הנשיא השני של מקדוניה הצפונית בשנים 1999–2004.

טרייקובסקי נכנס לפוליטיקה של מקדוניה עם הכרזת עצמאותה בשנת 1991. הוא הצטרף למפלגת Vmro-Dpmne. טרייקובסקי מילא תפקיד חשוב בפיתוח קשרים של המפלגה עם מפלגות אחרות באירופה ומונה ליו"ר הוועדה ליחסי חוץ של המפלגה. בשנת 1998 הוא מונה לסגן שר החוץ. הוא זכה בבחירות לנשיאות בשנת 1999 לאחר שקיבל 52% קולות ובכך הפך לנשיא השני של הרפובליקה (אחרי קירו גליגורוב).

טרייקובסקי נהרג ב-26 בפברואר 2004 בהתרסקות מטוסו אשר היה בדרכו לוועידה כלכלית בבוסניה והרצגובינה, התאונה קרתה ככל הנראה עקב גשם וערפל כבדים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי מקדוניה הצפונית
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:הרוגי תאונות אוויריות
קטגוריה:ילידי 1956
קטגוריה:נפטרים ב-2004
קירו גליגורוב

**קירו גליגורוב** (במקדונית: **Киро Глигоров**; 3 במאי 1917 – 1 בינואר 2012) היה הנשיא הראשון של מקדוניה, ומנהיגהּ בעת הפיכתה מרפובליקה סוציאליסטית תחת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה למדינה עצמאית.

גליגורוב כיהן בתפקיד נשיא מקדוניה משנת 1991 עד 1999. טרם הפיכת הרפובליקה המקדונית למדינה עצמאית כיהן בתפקידים רבים במערכת הפוליטית של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, לרבות מזכיר המדינה לענייני כספים ברשות המבצעת של המועצה הפדרלית, חבר הנשיאות היוגוסלבית ונשיא האספה הפדרלית (הפרלמנט הפדרלי).

בשנת 1999 החליף אותו בוריס טרג'קובסקי בתפקיד נשיא מקדוניה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים יוגוסלבים
קטגוריה:נשיאי מקדוניה הצפונית
קטגוריה:מעוטרי עיטור הכוכב של יוגוסלביה
קטגוריה:שרי ממשלות יוגוסלביה
קטגוריה:ילידי 1917
קטגוריה:נפטרים ב-2012
ביסטריצה-נסאוד

**מחוז ביסטריצה-נסאוד**(ברומנית: **Judeţul Bistriţa-Năsăud**, בהונגרית: **Beszterce-Naszód**) הוא מחוז (ז'ודץ) בחבל טרנסילבניה, בצפון-מערב רומניה. בשנת 2005 אוכלוסייתו הייתה 317,254 תושבים ומבחינה זו תפס את המקום 34 בין 41 המחוזות של רומניה. 

## סמל המחוז
הסמל הנוכחי של המחוז אומץ בהחלטת ממשלה משנת 1998.
### תיאור
הסמל מורכב ממגן מחולק לארבע: ברבע הראשון, על רקע מוזהב, רואים נשר טבעי, המחזיק במקורו צלב נוצרי אורתודוקסי מזהב ועל חזו נמצא מגן כסף עם ראשי התיבות VRR  קיצור מהסיסמה הרומית Virtus Romana Rediviva (המידה הטובה של הרומאים קמה לתחייה). מתחת לנשר נראה ספר פתוח, בצבע לבן
ברבע השני, על שדה מוזהב, מיוצגת הזאבה עם רומולוס ורמוס. ברבע השלישי, על רקע אדום מצויר מגן עם שולי זהב, לא סדירות, בעלות רקע אדום. בתוך המגן נראה ראש של שור בר, בצבע טבעי, האוחז בין קרניו כוכב זהב, בעל שש קרני אור. ברבע הרביעי, על רקע כסף, נמצא אדם לשבוש תלבושת עממית, והמחזיק ביד ימינו כידון וביד שמאלו - מגן מקושט בעיטור פרחוני. 
### משמעות היסודות שבסמל
הנשר, הזאבה הקפיטולינית והסיסמה הם הד למוצא הרומי של העם הרומני. האדם מזכיר את שומרי הגבול של נסאוד מימי הביניים. המגן עם ראש השור רומזים על האחוזות באזור שהיו בבעלות שליטי מולדובה ועל היחסים שהתקיימו בין מחוזות אלה ובין שליטי מולדובה בימי הביניים.

## גאוגרפיה
שטח המחוז הוא 5,355 קמ"ר.שליש משטח זה מייצג את ההרים מקבוצת הרי הקרפטים המזרחיים: הרי Țibleș, Rodna, Bârgău ו-Călimani. שאר השטח מייצג את הצד הצפון-מזרחי של הרמה הטרנסילבנית.
### מחוזות שכנים
* מחוז סוצ'אבה במזרח 
* מחוז קלוז' במערב
* מחוז מרמורש בצפון 
* מחוז מורש בדרום

## דמוגרפיה
ב-31 באוקטובר 2011, המחוז מנה 277,861 תושבים וצפיפות האוכלוסין הייתה 51/קמ"ר.

### הרכב אתני
*רומנים: 89.9%
*הונגרים: 5.3%
*צוענים: 4.3%
*גרמנים: 0.1%

### דת
* נצרות אורתודוקסית - 83.1%
* פנטקוסטליזם - 6.3%
* נצרות רפורמית - 4.6%
* נצרות יוונית-קתולית - 2.3%
* נצרות רומית-קתולית - 1.2%
* נצרות בפטיסטית - 0.8%
* דתות אחרות - 0.7%
* אחרים - 1%

## פוליטיקה
מועצת מחוז ביסטריצה-נסאוד, שחודשה בבחירות המקומיות ב-2020, מורכבת מ-30 נציגים ("יועצים"). הרכב מועצת המחוז הוא כלהלן:

## חלוקה מנהלית
המחוז כולל מוניקיפיום אחד - בירת המחוז - העיר ביסטריצה, 3 ערים ו-58 כפרים גדולים (קומונות) עם 235 יישובים כפריים.

### רשות עירונית (מוני'יציפיו)
*ביסטריצה - מוניקיפיום

### ערים
*בקליאן
*נסאוד
*בנג'ורז-ביי (מרחצאות זנג'ורז)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

ביסטריצה-נסאוד, מחוז
קטגוריה:טרנסילבניה
כריסטוס סרצטאקיס

**כריסטוס סרצטאקיס** (ביוונית: **Χρήστος Σαρτζετάκης**; 6 באפריל 1929 – 3 בפברואר 2022) היה משפטן ופוליטיקאי יווני אשר היה נשיא יוון בשנים 1985–1990.

סרצטאקיס נולד בסלוניקי. הוא החל ללמוד בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת סלוניקי בשנת 1946, וסיים תואר ראשון בשנת 1950. הוא קיבל את רישיון עריכת הדין שלו ב-1954. בשנת 1956 הוא כיהן כשופט בית המשפט של הערכאה הראשונה.

בשנת 1985 הודיעה הממשלה בראשות אנדראס פפנדראו על כוונתה להפחית את סמכויותיו של הנשיא, ובעקבות כך הביאה להתפטרות הנשיא שהיה באותה עת, קונסטנדינוס קרמנליס. סרצטאקיס התמנה להחליפו לאחר שנבחר על ידי ההפרלמנט ההלני.

סרצטאקיס נתפס ביוון כרודף צדק ולוחם למען הדמוקרטיה במדינה.

נפטר ב-3 בפברואר 2022.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:נשיאי יוון
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1929
קטגוריה:יוונים שנפטרו ב-2022
שרלוטה טילה

**שרלוטה טילה** (בגרמנית: **Charlotte Thiele**; 6 ביוני 1918, ברלין – 6 במאי 2004) הייתה שחקנית קולנוע גרמנייה.

## קריירת משחקה
טילה עשתה את לימודיה בבית הספר לדרמה של תיאטרון ברלין.
הופעת הבכורה שלה כשחקנית הייתה בשנת 1938 באחת מעבודות בימוי הראשונות של הבמאי קורט הופמן, סרט קצר של סופ"ש השלום בברלין.

בשנת 1939, בסרט "רוקדים מסביב לעולם" עם איירין פון מיינדורף, קרולה הון וקרל רדץ, מוקמה תשומת הלב בטילה ובתפקידה כמנהיגת קבוצת הרקדנים.

בסרט הקולנוע "אדם הולך שולל" קיבלה טילה תפקיד לצד השחקן האנס אלברס בשנת 1940.

בעקבות התנהגותה על הסט ומחוצה לו, נבחרה טילה לעיתים קרובות לתפקיד הבלונדינית הקרירה.

בשנת 1941 עבדה טילה על תפקיד בסרט התעמולה השנוי במחלוקת "אני מאשים" (*Ich klage an*) של הבמאי וולפגנג לייבניינר (Liebeneiner), ובתפקיד משני בסרט התעמולה הנאצי "טיטניק" בשנת 1943 בתמיכתו של שר התעמולה הנאצי יוזף גבלס.

## חייה הפרטיים
נישואיה הראשונים היו לוולפגנג וולגמות, ולאחר כמה שנים בשנת 1944 לדיפלומט הקרואטי בראנקו בוז'אק. לאחר שעברה לגור עם הזמן לארגנטינה לדנמרק ושוודיה, חזרה טילה בשנת 1954 להתגורר בגרמניה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה גרמניות
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארגנטינה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1918
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2004