open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סכינה ג'אנסיז

**סכינה ג'אנסיז** (בכורדית: **Sakîne Cansiz**, בתעתיק משובש בעברית: **סאקין קיסיז**;  1958 – 9 בינואר 2013) הייתה אקטיביסטית כורדית ואחת המייסדות של מפלגת הפועלים של כורדיסטן (ה-PKK). בינואר 2013 נרצחה יחד עם זוג פעילות PKK נוספות בפריז.

## חייה המוקדמים
סכינה ג'אנסיז נולדה בשנת 1958 בנפת טונג'לי שבמזרח טורקיה למשפחה אלווית-כורדית. כבר בתחילת שנות ה-70 היא החלה לקחת חלק בפעילות מהפכנית כורדית, דבר שלא התקבל בעין יפה על ידי משפחתה. לאחר מכן עברה להתגורר באנקרה, שם הכירה את עבדוללה אג'לאן. בראיון מאוחר יותר היא אמרה באשר לאותה התקופה: "במובן מסוים, נטשתי את משפחתי. לא קיבלתי את הלחץ שלהם, והתעקשתי להיות מהפכנית. כך עזבתי לאנקרה, בסודיות".

## פעילותה
סכינה ג'אנסיז הייתה אחת המייסדות של ה-PKK, והאישה הראשונה שהייתה חברה בארגון. בפגישת הייסוד של ה-PKK שהתרחשה בסוף שנת 1978, ובה השתתפו 22 אנשים, היא ייצגה את העיר אלאזיג. ג'אנסיז הייתה אחת משתי הנשים היחידות בפגישה זו.

בשנת 1979, קצת אחרי שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון, נעצרה ג'אנסיז בעקבות פעילותה ונשלחה לכלא בדיארבקיר ומשם המשיכה להנהיג את תנועת הפועלים הכורדית. היא עונתה בכלא, שוחררה, חזרה לפעול ב-PKK תחת השם הבדוי "שרה", ונעצרה בשנית אחרי ההפיכה הצבאית בטורקיה בשנת 1980.

ג'אנסיז שוחררה מהכלא הטורקי בשנת 1991, לאחר מכן התגוררה במחנות של ה-PKK בבקאע בלבנון, ובהמשך בצפון עיראק, שם הצטרפה למאבק החמוש של ה-PKK תחת פיקודו של אוסמאן אג'לאן. באותה תקופה, היא אף ארגנה ועמדה בראשן של חוליות נשיות של ה-PKK. באמצע שנות ה-90 היא עברה לאירופה בשליחותו של מוראט קראילאן כדי לפקד על הענף האירופאי של ה-PKK, ועל עניינו האזרחיים, בתחילה בגרמניה ולאחר מכן בצרפת.

לפי העיתון הטורקי "הורייט", העברתה של סכינה ג'אנסיז לאירופה נבעה מהתנגדותה להוצאתו להורג של אחד מחברי ה-PKK, וחילוקי הדעות שהתגלעו עם מספר פעילים בכירים ב-PKK. בנוסף, הסתכסכה עם זובייר ילמז, מי שהיה למנהיג הפיננסי של ה-PKK, לאחר שזה הטריד אותה מינית. בשנת 1998, העניקה לה ממשלת צרפת מקלט מדיני.

## מותה
ב-10 בינואר 2013 נמצאה ירויה ללא רוח חיים יחד עם שתי פעילות כורדיות נוספות (פידאן דואן וליילה סוילמז) במרכז הכורדי בפריז.

בזמן שהתרחשו הרציחות, הייתה ממשלת טורקיה בעיצומו של משא ומתן עם ה-PKK. פעילים רבים ב-PKK האשימו ברציחות גורמים בממשלת טורקיה, שלטענתם, ניסו לחבל במשא ומתן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאיות טורקיות
קטגוריה:פוליטיקאים כורדים
קטגוריה:פעילות זכויות נשים כורדיות
קטגוריה:כורדים טורקים
קטגוריה:אלווים
קטגוריה:מפלגת הפועלים של כורדיסטן
קטגוריה:מקרי רצח בלתי מפוענחים
קטגוריה:ילידות 1958
קטגוריה:נפטרות ב-2013
שנת שבתון

**שנת שבתון** (מלטינית: *sabbaticus*, מעברית: שבת) היא הפסקה מהעבודה לשם מנוחה, הנמשכת לרוב לאורך מספר חודשים עד שנה. מקורו של רעיון השבתון הוא במצוות השמיטה המתוארת בתנ"ך; לדוגמה, בספר ויקרא מוצגת השמיטה כמצווה לחדול מעיבוד השדות במהלך כל השנה השביעית (לפי תיאור זה, השבתון נמשך שנה שלמה).

## היסטוריה
מקורו הראשוני של רעיון השבתון הוא במושג יום השבת, המתואר בתנ"ך בספר בראשית (); בשבת אלוהים נח וחדל מעבודתו לאחר יצירת היקום. מצוות שמירת השבת היא אחת מעשרת הדיברות (המתוארים בספר שמות). ביום שבת מופסקות עבודות החקלאות, כך שגם לאדמה ניתנת מנוחה פעם בשבוע. כן נקבעו במסורת היהודית ימי שבתון - ימי חג ויום טוב שבהם בין השאר מופסקת העבודה.

בתקופה המודרנית, הורחב השימוש במושג השבתון כך שהוא מתאר היעדרות ממושכת בקריירה של האדם, שמטרתה לנוח או להשיג משהו שונה מהתפוקות הנדרשות ביומיום בשגרת העבודה שלו. עובד עשוי לצאת לשבתון כדי למלא מטרה מסוימת, למשל כתיבת ספר או עריכת מסע ארוך למטרות מחקר. הדבר נחשב מקובל באוניברסיטאות ומוסדות מחקר ורפואה רבים, המציעים לעובדים הזדמנות לצאת לשבתון על חשבון המעסיק ולעסוק בפרויקט מחקר מסוים. חברות מסוימות מציעות לעובדים אפשרות לצאת לשנת שבתון ללא תשלום, לאנשים שמעוניינים לקחת תקופה של הפסקה בקריירה; בבריטניה, למשל, זו מגמה גוברת: ל-20% מהחברות יש מדיניות שמאפשרת תקופה של שבתון בקריירה.

בישראל מקובלת יציאה לשנת שבתון בין השאר במוסדות אקדמיים ובקרב עובדי הוראה (מורים וגננות). בתקופת השבתון מקבלים מורים וגננות תשלום חודשי פטור ממס מקרן ההשתלמות. לכל מורה ניתנת האפשרות לחסוך בקרן השתלמות לבחירתו ואינו מחויב לחסוך בקרנות המיועדות לעובדי הוראה, כאשר בקרנות המיועדות לעובדי הוראה, אחוזי החיסכון גבוהים יותר בהשוואה לחסכון בקרן השתלמות רגילה כתוצאה מהיותו מורה.

בקרן השתלמות ייעודית לעובדי הוראה שיעורי ההפרשות שונים משיעורי ההפרשות בקרנות הרגילות: מעסיק 8.4% עובד 4.2% וקרנות אלו מזכות ביציאה לשנת שבתון.

קרן ההשתלמות הרגילה מהווה אפיק חסכון בלבד ואינו מזכה בשנת שבתון, שיעורי ההפרשות: מעסיק 7.5% עובד 2.5%. מידע נוסף ניתן לקרוא באתרי הקרנות.

לאחר מחזור חסכון ניתן לצאת לשנת השתלמות, במידה והוא עונה על הקריטריונים ליציאה לשנת השתלמות. לבדיקת זכאות יציאה לשנת השתלמות ניתן לבדוק מול הקרן שבה המורה חוסך ובתנאים מסוימים ניתן לבצע משיכת כספים או לקיחת הלוואה מקרן ההשתלמות

## קישורים חיצוניים
* פורטל שבתון - למורים, גננות ועובדי הוראה
* שבתון לחברי סגל אקדמי, באתר אוניברסיטת תל אביב
*סרטון הסבר על תוכנית הלימודים בשנת השתלמות בקרנות השתלמות לעובדי הוראה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דיני עבודה
קטגוריה:תגמול עובדים
שבתון
גלישת קניונים

275px|ממוזער|שמאל|גלישת קניונים בצרפת
**גלישת קניונים** (באנגלית: **Canyoning** או **Canyoneering**) היא פעילות נופש וספורט שבמסגרתה נעים המשתתפים בתוך ערוצו של קניון, תוך מעבר על פני מכשולים שונים הנמצאים בו בתוכם, לרבות הפרשי גובה ומכשולי מים. בהתאם לטופוגרפיה של הקניון יכולה הפעילות להימצא בשני קצותיו של טווח קושי - להיות מתונה ומתאימה למרבית קבוצות האוכלוסייה, או קשה ומורכבת ועולה כדי ספורט אתגרי, המתאים רק למי שאומנו לקראתו.

גלישת קניונים עשויה לערב פעילויות ספורטיביות שונות כגון שחייה, קפיצה למים, גלישה במפלי מים וקפיצה מהם, טיפוס מצוקים וגלישה מהם. בהתאם הוא יצריך שימוש בציוד מיוחד לרבות קסדות, חליפות שחייה, חגורות הצלה, חבלים וציוד טיפוס נוסף. 

גלישת קניונים היא פעילות שהפופולריות שלה הולכת ועולה והיא נערכת בעשרות מדינות בכל רחבי העולם.

## סיכונים
גלישת קניונים עלולה להיות כרוכה בסיכון ניכר: קניון עשוי להיות עמוק ותלול עד כדי שלא יאפשר הליכה בתוכו אלא יצריך טיפוס על צוקים וגלישה מהם. יציאה מקניון עמוק עשויה להיות קשה ביותר וכך גם הגשת עזרה לנמצאים בתוכו במקרה הצורך. בארצות שונות בעולם נמצאים קניונים באתרים רחוקים ממקומות יישוב, עובדה שרק מגבירה את הקושי לסייע למטיילים בהם שנקלעו לצרה. 

סיכונים נוספים של גלישת קניונים: 
*בקניונים שבהם זורמים מים באופן קבוע או אפילו לעיתים רחוקות עלולות להימצא בריכות ובהן זרמים מסוכנים שמטיילים עשויים להילכד בהם. כן ייתכנו שיטפונות בקניונים, העלולים להביא לסחיפת המטיילים, למחיצתם אל סלעים ולטביעתם. עליית מפלס המים עקב השיטפון מזה ועומקו של הקניון מזה עלולים שלא לאפשר הימלטות מהשיטפון. כמו כן יש סיכון של נפילה לבורות מים שהם עמוקים מכדי לעמוד בהם וחלקים וכדי לטפס החוצה מתוכם. גולשי קניונים מנוסים משתמשים בציוד מיוחד על מנת לעבור על פני בורות שכאלה.
*סיכון להיפותרמיה עקב שהייה במים קרים או ירידת טמפרטורה בשעות הלילה וכן סיכון להתייבשות בעת שהייה באזורים חמים.
*מעבר בקניונים צרים במיוחד (מתחת לרוחב גופו של אדם) עשוי להצריך טיפוס לגובה ערוץ הקניון עד לגובה שבו הוא מתרחב, טיפוס שעשוי להיות מורכב מבחינה טכנית, מייגע ומסוכן כאשר הגשת עזרה בסביבה שכזו למטפס שנקלע לצרה היא קשה ביותר.

הפופולריות הגוברת של גלישת קניונים והסיכונים הכרוכים בה הביאו להתפתחות מסגרות להדרכה במיומנויות הכרוכות בפעילות זו. מספר ארגונים ברחבי העולם מקיימים הדרכה שכזו ברמות קושי ומורכבות שונות ומציעים את שירותיהם של מדריכי גלישת קניונים מטעמם.

## ראו גם
* Canyoning in Italy
*תאונת גלישת הקניון בשווייץ

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספורט אתגרי
כרטיס נסיעה

ממוזער|כרטיסי נסיעה וכרטיסיות של חברת דן

**כרטיס נסיעה**, ובקצרה **כרטיס**, הוא מסמך קטן המאשר תשלום של דמי נסיעה בתחבורה ציבורית. לעיתים משמש הכרטיס גם כאמצעי לכניסה לאזור העלייה לתחבורה הציבורית וליציאה ממנו.

על כרטיס הנסיעה מוטבע מחיר הכרטיס, זיהוי ארגון התחבורה הציבורית שהנפיק אותו, ולעיתים פרטים נוספים, כגון יעד הנסיעה, זיהוי המושב שיוקצה לנוסע ותקופת התוקף של הכרטיס. כרטיס נסיעה פשוט תקף לנסיעה אחת בלבד, אך ישנם גם כרטיסים המשמשים לנסיעות אחדות, למשל במשך יום שלם, שבוע שלם ואף חודש שלם, בחברת תחבורה אחת או בשילוב של חברות תחבורה אחדות. לעיתים ישנם מחירים שונים לנסיעה באותו מסלול, עקב הבחנה בין איכות שונה של קרונות (מחלקה ראשונה לעומת מחלקה שנייה), או תוספת בעד מקום שמור.

## שימוש
רכישת כרטיס נסיעה נעשית אצל הנהג של אמצעי התחבורה, אצל כרטיסן היושב באמצעי התחבורה, בקופות בתחנה או במכונות אוטומטיות המיועדות לכך. את הכרטיס יש לשמור לביקורת במשך כל זמן הנסיעה.

## היסטוריה
בעבר כרטיסי נסיעה בישראל היו מודפסים מראש עם הערך הנקוב, אך במאה ה-21 הוחלפו בכרטיס המודפס במדפסת זעירה עם רכישת הכרטיס. רב-קו הוא כרטיס חכם המשמש כאמצעי תשלום במערכת התחבורה הציבורית בישראל. הכרטיס הונהג לראשונה בשנת 2008 ומשמש במקביל לכרטיסי הנייר השונים.

בעשור השני של המאה ה-21 החל שימוש בכרטוס אלקטרוני, שבו הכרטיס נשלח לסמארטפון של הרוכש ומוצג באמצעותו.


Tambilet 2006.jpg|כרטיס נסיעה ברכבת התחתית של אנקרה
Kantara - Tel Aviv Palestine Railways Ticket.jpg|כרטיס נסיעה במחלקה שלישית ברכבת המנדטורית בין קנטרה לתל אביב, משנת 1941
Shacharticket.jpg|כרטיס נסיעה בקואופרטיב "שחר" מסוף שנות ה-40
Colchester Corporation TIM Ticket - Flickr - sludgegulper.jpg|כרטיס נסיעה באוטובוס בבריטניה


## ראו גם
* רב-קו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תחבורה ציבורית
דוליכוס

**דוליכוס** (ביוונית עתיקה: **Δόλιχος** תרגום מילולי: "מרוץ ארוך") הייתה תחרות ריצה שהייתה חלק מהמשחקים האולימפיים ביוון העתיקה. הדוליכוס היה המרוץ הארוך והקשה ביותר עבור רץ יווני.

הדוליכוס הראשון הידוע לנו, התנהל באולימפיה בשנת 720 לפנה"ס, וניצח בו אכנתוס (Ἄκανθος) מהעיר ספרטה.

ביוון העתיקה היו שני סוגים עיקריים של תחרויות ריצה, דיאולוס וסטאדיון. הדוליכוס היה ארוך יותר משניהם, והעדויות עליו סותרות מאוד זו את זו. סביר להניח שאורכו של הדוליכוס היה כאורכם של 8 עד 24 סטאדיונים, היינו כמעט חמישה קילומטרים. זו הייתה הריצה הארוכה ביותר שרץ היווני בתחרויות ספורטיביות, וככל הנראה ריצות מרתון מהסוג המקובל בימינו (42.195 קילומטרים) היו נדירות או שלא התקיימו כלל. הדוליכוס היה נפתח בתקיעת חצוצרה של פקידים מיוחדים שניצבו בקו הזינוק, כדי לוודא שכל המתחרים מתחילים מאותה נקודה. פקידים נוספים נעמדו בסוף המסלול, כדי להחליט על הזוכה ולוודא שאיש לא מרמה. במקרה שלא הגיעו להכרעה, המירוץ היה מתחיל מחדש. בניגוד למרתון בימינו, הדוליכוס לא היה מתנהל בשטח פתוח, אלא באצטדיון, שאותו היו הרצים מקיפים מספר פעמים.

כיום בתחרויות ריצה הרצים מתחילים בתנוחת כריעה, אולם ביוון העתיקה תנוחת הפתיחה הייתה ידיים פשוטות קדימה. הריצה נערכה לרוב בעירום, כמו רוב המשחקים ביוון העתיקה, והמסלול היה עשוי לרוב עפר כבוש מסומן בקו אבנים.

## ראו גם
* ספורט ביוון העתיקה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מרוצים
קטגוריה:תחרויות ספורט ביוון
קטגוריה:יוון העתיקה: ספורט
קטגוריה:ספורט אולימפי
קטגוריה:ספורט אולימפי ביוון העתיקה
תם ולא נשלם (אלבום)

"**תם ולא נשלם**" הוא אלבום האולפן הראשון של ההרכב הישראלי עילי בוטנר וילדי החוץ שיצא לאור בשנת 2013. ההרכב מורכב מהזמרים אדר גולד ואוהד שרגאי יוצאי העונה השמינית של התוכנית "כוכב נולד", אלבום זה להצלחה כשכל הסינגלים מהאלבום נכנסו למצעדים בישראל האלבום יוצא לאחר שבעבר עילי בוטנר הוציא אלבום דואטים על שמו ואת "שווים" עם רן דנקר.

## רקע וכתיבה
זה האלבום הראשון של הרכב עילי בוטנר וילדי החוץ" כאשר בעבר עילי בוטנר הוציא את האלבום על שמו "עילי בוטנר" ואת האלבום הבכורה "שווים" עם רן דנקר. סינגל הבכורה "רץ אלייך" יצא ב-29 בינואר 2012, הסינגל השני "תתן לי יד" יצא ב-1 במאי 2012, הסינגל השלישי "תם ולא נשלם" שנבחר לשאת את שמו של האלבום יצא ב-12 באוגוסט 2012, הסינגל הרביעי "נעים עכשיו" יצא ב--9 בדצמבר 2012, הסינגל החמישי והאחרון "קדימה הלאה" יצא ב-18 בינואר 2013.

## ביקורות

מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק לאלבום ציון של ארבעה כוכבים וחצי מתוך חמישה, ותיאר אותו כ"פופ ישראלי במיטבו". בביקורתו ציין חרסונסקי כי עילי בוטנר הצליח ליצור חיבור מוצלח בין כתיבה אישית ונוגעת לבין הפקה מוזיקלית מהוקצעת וקליטה. חרסונסקי שיבח את הבחירה באדר גולד ואוהד שרגאי כסולני ההרכב "ילדי החוץ", וציין כי השילוב הקולי ביניהם מעניק לשירים עוצמה ודינמיות, במיוחד בשירים "קדימה הלאה" ו"תם ולא נשלם". עוד הוסיף המבקר כי האלבום מצליח לשמור על איזון בין מלנכוליה וחיטוט עצמי לבין אנרגיה של רוק-פופ המיועדת להופעות חיות, והגדיר את בוטנר כיוצר בעל "טביעת אצבע ייחודית" המצליח לייצר להיטים מבלי להתפשר על האיכות האמנותית.

## סינגלים
***[[רץ אלייך]]**תאריך יציאה: 29 בינואר 2012מיקום שיא במצעד: מקום 22 במצעד השנתי של רשת ג'
*'''תתן לי יד'''תאריך יציאה: 1 במאי 2012מיקום שיא במצעד: מקום 14 במצעד השנתי של רשת ג' ומקום 16 בגלגלצ
***[[תם ולא נשלם (שיר)|תם ולא נשלם]]**תאריך יציאה: 12 באוגוסט 2012מיקום שיא במצעד: מקום 4 במצעד השנתי של גלגלצ ומקום 22 ברשת ג'
*'''נעים עכשיו'''תאריך יציאה: 9 בדצמבר 2012מיקום שיא במצעד: מקום 15 במצעד השנתי של גלגלצ ומקום 31 ברשת ג'
***[[קדימה הלאה]]**תאריך יציאה: 18 בינואר 2013מיקום שיא במצעד: מקום 6 במצעד השנתי של גלגלצ

## רשימת השירים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי עילי בוטנר
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי פופ
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
פלציג

**פלציג** הוא שם משפחה ממקור גרמני.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
הדיוויזיה ה-78 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-78** (בגרמנית: **78. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרבות החזית המזרחית, ובכלל זה בקרב קורסק. לאחר מכן שונתה הדיוויזיה ל**דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-78**, ולחמה בחזית המזרחית בקרבות שונים עד סוף המלחמה.

## היסטוריה
### הדיוויזיה ה-78
הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939 בשטוטגרט. מרבית מגויסי הדיוויזיה היו מבאדן ומווירטמברג, ובהתאם לכך הסמל הראשוני של הדיוויזיה היה צללית של קתדרלת אולם. מפקדה הראשון של הדיוויזיה היה פריץ ברנד. הדיוויזיה הוצבה במילואים ולא השתתפה במערכה בפולין, וגם לא במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. עם זאת, בקיץ 1940 היא הוצבה ככוח כיבוש בבלגיה ובצרפת. ב-25 בנובמבר של אותה שנה נלקח מהדיוויזיה שליש מכוחה כדי לתגבר דיוויזיות אחרות, וכפיצוי היא קיבלה 4,000 טירונים שזה עתה גויסו. במאי 1941 הדיוויזיה הועבר למזרח פולין ושימשה שם ככוח כיבוש. במבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה תחת פיקודו של קורט גאלנקמף, והייתה חלק מהקורפוס ה-13 שהיה חלק מהארמייה הרביעית. הדיוויזיה השתתפה בכיבוש סוקולוב פודלסקי וביילסק פודלסקי ונעה עד הניימן. לאחר מכן כבשה הדיוויזיה את אזור ברזינה ונעה עד הדנייפר באזור מוהילב.

הדיוויזיה נעה יחד עם כל הכוח הגרמני עמוק לתוככי ברית המועצות, והגיעה עד שערי מוסקבה, שם נבלם הכוח הגרמני ב-3 בדצמבר 1941 בקרב על מוסקבה. לאחר הקרב הועבר הדיוויזיה לגסאטסק, שם נותרה עד ספטמבר 1942. הדיוויזיה השתתפה בקרבות נגד הצבא האדום באזור רז'ב, וספגה במסגרתם אבדות כבדות. ב-1 בינואר 1943 שונה שמה ל"דיוויזיית הסער ה-78" (78. Sturm-Division), ובהתאם לכך שונה הסמל שלה לפרוטזת הברזל של גץ פון ברליכינגן, והיא הועברה לסיטסקובקה. בהתאם לשינוי בשם, חוזק כושר התקיפה של הדיוויזיה, והועברו אליה יחידות ארטילריה חדשות וציוד מתקדם. ביולי 1943 הדיוויזיה נכללה במסגרת הקורפוס ה-23 שהיה חלק מהארמייה התשיעית, והשתתפה עמו בקרב קורסק. במהלך מבצע בגרטיון ביוני 1944, נכללה הדיוויזיה במסגרת הקורפוס ה-27, שהיה חלק מהארמייה הרביעית. הדיוויזיה הוצבה באורשה, על המסלול בין מוסקבה למינסק. כוחות הצבא האדום כיתרו לחלוטין את קבוצת ארמיות מרכז, והשמידוה כליל, ובכלל זה גם את הדיוויזיה ה-78. יחידותיה של הדיוויזיה ששרדו, והצליחו להימלט מהכיתור, הועברו לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-565. 

דיוויזיית הסער ה-78 הוקמה מחדש ב-27 ביולי 1944 בפיקודו של זיגפריד רספ. היא הייתה חלק מקבוצת ארמיות צפון אוקראינה ולחמה יחד עמה בקרבות בגליציה.

### דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-78
ב-9 באוקטובר 1944 הפכה הדיוויזיה ל**דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-78**, והיא הועמדה תחת פיקוד הארמייה ה-17. הדיוויזיה השתתפה במבצע ויסלה-אודר, ולאחר מכן שונה שמה ל**דיוויזיית הפולקסשטורם ה-78**. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה בקרבות בשלזיה ובמוראביה, ובסוף המלחמה נפלו שרידיה בשבי הרוסי.

## מפקדים

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-78 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-78 באתר lexikon-der-wehrmacht 

78
דיוויזיה 78
קורפוס המשמר (האימפריה הגרמנית)

**קורפוס המשמר** (בגרמנית: **Gardekorps**) היה קורפוס של הצבא הפרוסי ולאחר מכן של צבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה מלחמת צרפת–פרוסיה, ומלחמת העולם הראשונה, ופורק יחד עם כל הצבא הקיסרי. 

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-20 בספטמבר 1814 כיחידה מיוחדת בתוך הצבא הפרוסי, וכמפקדו הראשון מונה קרל, דוכס מקלנבורג. מטה הקורפוס היה בברלין ובכפרים הסמוכים. במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה, פיקד על הקורפוס אוגוסט, נסיך וירטמברג. הקורפוס נכלל במסגרת הארמייה השנייה בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה, ולחם בקרב קניגרץ. הקורפוס נותר חלק מהארמייה השנייה במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, ולחם עמה בקרב גרבלוט, קרב סדאן והמצור על פריז. לאחר הקמת הקיסרות הגרמנית, הפך הקורפוס לחלק מצבא הקיסרות הגרמנית, ושלא כמו יחידות אחרות בצבא הקיסרי שגויסו ממחוזות ספציפיים, חיילי קורפוס המשמר גויסו מכל רחבי הקיסרות. 

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, היה הקורפוס חלק מהארמייה השנייה בפיקוד קרל פון בילוב. הקורפוס נפרס בחזית המערבית, וכלל שתי דיוויזיות. כמפקדו מונה קרל פון פלטנברג. קורפוס המשמר נטל חלק במערכה על הגבולות לרבות קרב שרלרואה, ולאחר מכן השתתף בקרב על המארן. לאחר מכן השתתף בקרב איפר הראשון, כחלק מ"פלגת הארמייה פון פבק". במאי 1915 הועבר הקורפוס לחזית המזרחית, ולחם תחת פיקוד הארמייה ה-11 במתקפת גורליצה-טרנוב. ב-14 במאי 1915 קיבל פון פלטנברג את העיטור פור לה מריט על הצלחתו בקרבות. ב-24 בינואר 1917 פוטר פון פלטנברג ובמקומו מונה פרדיננד פון קוואסט. הקורפוס הוחזר לחזית המערבית והשתתף בקרב השני על האן, בתפקיד עד 9 בספטמבר ואז מונה למפקד הקורפוס אלפרד צו דוהנה-שלוביטן.

במהלך שנת 1918, הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה הרביעית. ב-9 באפריל 1918 השתתף הקורפוס בהתקפה של הארמייה על הכוחות הבריטים לכיוון נמלי התעלה, במסגרת קרב איפר הרביעי שהיה חלק ממתקפת האביב, אך המתקפה נכשלה בכיבוש יעדיה. באוגוסט 1918 הותקפה הארמייה על ידי כוחות מדינות ההסכמה במסגרת מתקפת מאה הימים, ונאלצה לסגת מעמדותיה. הנסיגה נמשכה עד סיום המלחמה. הקורפוס פורק עם סיום המלחמה יחד עם כל הצבא הקיסרי.

## מפקדים
* גנרל חיל הרגלים קרל, דוכס מקלנבורג (20 בספטמבר 1814 - 21 בספטמבר 1837)
* גנרלוטננט וילהלם, נסיך פרוסיה (21 בספטמבר 1837 - 22 במאי 1848)
* גנרלוטננט קרל פון פריטוויץ (22 במאי 1848 - 1 ביוני 1853)
* גנרל חיל הפרשים קרל פון דר גרודן (1 ביוני 1853 - 2 ביוני 1858)
* גנרל חיל הפרשים אוגוסט, נסיך וירטמברג (2 ביוני 1858 - 29 באוגוסט 1878)
* גנרל חיל הפרשים וילהלם פון ברנדנבורג (30 באוגוסט 1882 - 20 באוגוסט 1884)
* גנרל חיל הרגלים אלכסנדר פון פאפא (20 באוגוסט 1884 - 18 בספטמבר 1888)
* גנרל חיל הרגלים אוסקר פון מיירשדט-היילסאם (18 בספטמבר 1888 - 5 במאי 1893)
* גנרל חיל הרגלים הוגו פון וינטרפלד (5 במאי 1893 - 17 באוגוסט 1897)
* גנרל חיל הרגלים מקס פון בוק אונד פולק (17 באוגוסט 1897 - 26 בינואר 1902)
* גנרל חיל הרגלים גוסטב פון קאסל (26 בינואר 1902 - 28 במאי 1909)
* גנרל חיל הרגלים אלפרד פון לאוונפלד (28 במאי 1909 - 28 בפברואר 1913)
* גנרל חיל הרגלים קרל פון פלטנברג (28 בפברואר 1913 - 24 בינואר 1917)
* גנרל חיל הרגלים פרדיננד פון קוואסט (24 בינואר 1917 - 9 בספטמבר 1917)
* גנרל חיל הפרשים אלפרד צו דוהנה-שלוביטן (9 בספטמבר 1917 - 1 בנובמבר 1917)
* גנרלוטננט אלפרד פון בקמן (1 בנובמבר 1917 - עד הפירוק)
## קישורים חיצוניים

משמר
משמר
משמר
משמר
המכרז האולימפי 2024 ו-2028

**המִכרז האולימפי 2024 והמכרז האולימפי 2028** הוא מכרז לבחירת העיר שתארח את המשחקים האולימפיים שיתקיימו בשנת 2024 ובשנת 2028 לאחר שב-11 ביולי 2017 החליט הוועד האולימפי הבין-לאומי לתת את האירוח לשתי הערים שנשארו במכרז לאולימפיאדת 2024: פריז ולוס אנג'לס.

המכרז לבחירת העיר המארחת החל בשנת 2015.

הוועד האולימפי הבין-לאומי הכריז ב-16 בספטמבר 2015 על מועמדותן של חמש ערים: פריז, לוס אנג'לס, בודפשט, רומא והמבורג.

לבסוף ב-31 ביולי 2017, נקבע על ידי הוועד האולימפי הבין-לאומי שפריז תארח את המשחקים בשנת 2024 ולוס אנג'לס בשנת 2028. ב-13 בספטמבר 2017 הכריז הוועד האולימפי הבין-לאומי בבירת פרו, לימה על כך באופן רשמי.

## ערים מועמדות
### מארחת [[אולימפיאדת פריז (2024)|אולימפיאדת 2024]]
*  **[[פריז]]**: פריז, בירת צרפת, מעוניינת לארח את המשחקים האולימפיים לציון 100 שנה לפעם האחרונה שאירחה משחקים אולימפיים (אולימפיאדת פריז (1924)). חלק מהאתרים שנבחרו ממוקמים במטרופולין פריז כמו הסטאד דה פראנס (טקסים, אתלטיקה, כדורגל), בריכת השחייה, ארנה 92 (התעמלות, הרמת משקולות) ועוד.

### מארחת [[אולימפיאדת לוס אנג'לס (2028)|אולימפיאדת 2028]]
*  **[[לוס אנג'לס]]**: המארגנים של האולימפיאדה טוענים ש-95% מהאתרים מוכנים (חלק מהתחרויות הקודמות) כמו למשל לוס אנג'לס ממוריאל קוליסיאום, הפורום, סטייפלס סנטר, מרכז הכנסים של לוס אנג'לס, הונדה סנטר, הום דיפו סנטר, פאולי פביליון ועוד. כמו ההצעה של פריז חלק מהאתרים יהיו במטרופולין. הכפר האולימפי יוקם ב-UCLA ששם ממוקם פאולי פביליון.

### מועמדות שפרשו
*  **[[בודפשט]]**: עוד ב-2008 בודפשט התעניינה לארח את המשחקים האולימפיים 2020 אך לא זכתה להצטרף למכרז האולימפי של אותה תחרות. בודפשט היחידה מבין המועמדות שמדינתה עוד לא אירחה משחקים אולימפיים. עיריית בודפשט תמכה בהצעה אף על פי שסיכוייה נמוכים. בסופו של דבר ההצעה נדחתה לאחר שכ-265,000 איש חתמו על עצומה נגד אירוח המשחקים בבודפשט.
*  **[[רומא]]**: רומא, בירת איטליה, החליטה להתמודד על אירוח המשחקים. ליד הסטאדיו היו אמורים להיות 3 מתחמי שחייה. תוכנן להיבנות באוניברסיטת טור ורגטה שני אולמות הצמודים זה לזה אולם 1 - כדורסל (18,000) אולם 2 - כדוריד (15,000) ומרכז התעמלות וכדורעף (גמר 15,000 מקומות) ולודרום (6,000 מקומות), מרכז טניס שהמגרש המרכזי מכיל 15,000 מקומות ומתחם בייסבול וסופטבול. האצטדיון החדש של א.ס רומא היה אמור להיות חלק מטורניר הכדורגל (50,000–60,000). ב-21 בספטמבר 2016 אמרה ראש עיריית רומא וירג'יניה ראג'י כי עירהּ לא תוסיף להתמודד על אירוח המשחקים האולימפיים, עקב בעיות כלכליות.
*  **[[המבורג]]** : ב-16 בספטמבר 2015 פרסם הוועד האולימפי את המועמדות והמבורג הייתה ביניהן. ראש הוועד האולימפי הגרמני העדיף את המבורג על פני ברלין החזקה. כעבור מספר חודשים, במשאל תושבי המבורג התנגדו להצעה והמבורג לא זכתה להתמודד.
*  **[[בוסטון]]**: ארצות הברית התעניינה לארח את המשחקים האולימפיים. ארצות הברית שלחה 4 מועמדות (לוס אנג'לס, וושינגטון די.סי, סן פרנסיסקו ובוסטון) בוסטון זכתה להיות הנציגה של ארצות הברית. התוכנית שלה הייתה זהה לשל אולימפיאדת לונדון (2012). התרחשו מספר הפגנות נגד ובסופו של דבר בוסטון ויתרה עקב משבר כלכלי.

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של פריז 2024 
* האתר הרשמי של לוס אנג'לס 2028 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכרזים אולימפיים
אחמד אבו גוש

**אחמד אבו גוש** (בערבית: **أحمد أبو غوش**; תעתיק: אחמד אבו ע'וש ; הגייה: "אבו ר'וש"; נולד ב-1 בפברואר 1996) הוא לוחם טאקוונדו ירדני ממוצא פלסטיני. האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), במשקל עד 68 ק"ג. אבו גוש זכה במדליית הזהב היחידה בתולדות ירדן במשחקים האולימפיים. אלוף העולם לנוער במשקל עד 63 ק"ג (שארם א-שייח' 2012).

## ביוגרפיה
מוצאה של משפחתו של אחמד אבו גוש מהעיירה אבו גוש. מתחילת המאה ה-20 חיו בכפר עמואס במובלעת לטרון, ובעקבות מלחמת ששת הימים עקרו לעמאן בירת ירדן, שם נולד אבו גוש.

### 2011
באליפות העולם בטאקוונדו שנערכה בקיינדז'ו קוריאה הדרומית במאי 2011 הגיע אבו גוש בתחרות במשקל עד 54 ק"ג לסיבוב השני לאחר ניצחון בקרב הראשון על יריב מארצות הברית (2-7). בסיבוב השני (32 האחרונים) הוא הפסיד ליריב מאיראן (2-1).

### 2012
#### אלוף עולם לנוער
באליפות העולם בטאקוונדו לנוער שנערכה בשארם א-שייח' מצרים בשנת 2012 זכה אבו גוש במדליית זהב במשקל עד 63 ק"ג. באליפות אסיה לנוער שנערכה בהו צ'י מין סיטי, וייטנאם באותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשקל עד 63 ק"ג.

### 2013
בשנת 2013 קרע את הרצועה הצולבת בברכו ונעדר מתחרויות במשך כשנה.

### 2015
באליפות העולם בטאקוונדו שנערכה בצ'ליאבינסק, רוסיה במאי 2015 הגיע אבו גוש בתחרות במשקל עד 68 ק"ג לסיבוב השני לאחר ניצחון בקרב הראשון על יריב מרומניה (3-10). בסיבוב השני (64 האחרונים) הוא הפסיד ליריב מרוסיה (9-3).

באוניברסיאדה שנערכה בקוואנגג'ו קוריאה הדרומית באותה שנה הוא ניצח בשני הסיבובים הראשונים והפסיד בסיבוב השלישי.

### 2016
#### מדליית זהב באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו
במוקדמות לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו במנילה, הפיליפינים זכה אבו גוש במדליית זהב במשקל עד 68 ק"ג. במשחקים עצמם, הוא דורג במקום עשירי. עד לשלב הגמר הוא ניצח, בין שאר, את לי דאה-הון, שזכה פעמיים באליפות העולם, וגם את ז'ואל גונסלאס שזכה במדליית הזהב באולימפיאדת לונדון (2012). בגמר הוא גבר על אלכסיי דניסנקו מרוסיה, שזכה באולימפיאדת לונדון במדליית הארד, בתוצאה 6-10.

## קישורים חיצוניים

* אחמד אבו גוש, באתר *Taekwondodata* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאים ירדנים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: טאקוונדו
קטגוריה:לוחמי טאקוונדו באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ירדנים ממוצא פלסטיני
קטגוריה:ילידי 1996
גאורג החמישי, מלך הנובר

**גאורג החמישי, מלך הנובר** (בגרמנית: **George V**; 27 במאי 1819 – 12 ביוני 1878) היה מלך הנובר בין השנים 1851–1866. איבד את שלטונו עקב ניצחון פרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה.

## ביוגרפיה
### בצעירותו
גאורג נולד בברלין ב-27 במאי 1819, לארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר ופרדריקה ממקלנבורג-שטרליץ. בגיל שמונה איבד עין אחת בתאונה, ובגיל ארבע עשרה איבד את ראייתו גם בעין השנייה בעקבות מחלה. בשנת 1837 הוכתר אביו למלך הנובר, וגאורג מונה ליורש העצר על אף שהיה עיוור.

[250px|ממוזער|ימין|[דיוקן גאורג החמישי, מלך הנובר, כילד, ציור מאת תומאס לורנס]]

### שלטונו
ב-18 בנובמבר 1851 מת אביו ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר, וגאורג עלה לשלטון במקומו.

בשנת 1866 הצטרף גאורג לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, וב-29 ביוני נכבשה ממלכת הנובר על ידי הכוחות הפרוסיים, וגאורג ומשפחתו ברחו לאוסטריה. בשלום פראג שנערך בסוף המלחמה, סופחה הנובר לממלכת פרוסיה, ונכללה בפרובינציית הנובר.

ב-12 ביוני 1878 מת גאורג בפריז, ונקבר בקפלת ג'ורג' הקדוש שבטירת וינדזור.

## משפחתו
ב-18 בפברואר 1843 התחתן גאורג עם מריה מסקסוניה-אלטנבורג, בתם של יוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ואמליה, דוכסית וירטמברג, ממנה נולדו לו שלושה ילדים:
*ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר (1845–1923)
*פרדריקה, נסיכת הנובר (1848–1926)
*מריה, נסיכת הנובר (1849–1904)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מלכי הנובר
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:עיוורים
קטגוריה:אישים הקבורים בקפלת ג'ורג' הקדוש בטירת וינדזור
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1819
קטגוריה:נפטרים ב-1878
מקאו במשחקים הפאראלימפיים

**[[מקאו]]** השתתפה לראשונה ב בסיאול (1988). מאז היא משתתפת במשחקים בדרך קבע למעט המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) מהם נעדרה. הספורטאים הפאראלימפיים של מקאו מעולם לא זכו במדליה.

מקאו היא הטריטוריה הקטנה ביותר שהשתתפה במשחקים הפאראלימפיים.

קטגוריה:מקאו: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
יוסף עראקאת

**יוסף סאלח עראקאת** (באנגלית: **Yousef Saleh Erakat**; בערבית: **يوسف صالح عريقات**) הוא יוטיובר, קומיקאי, שחקן וראפר אמריקאי מוסלמי, המוכר בשם הבמה "**Fousey**". הוא יוצר תוכן של ולוגים, סקיצות ומתיחות בערוצו ביוטיוב. בערוץ המתיחות שלו fouseyTUBE יש כ-10.4 מיליון מנויים רשומים ויותר מ-1.7 מיליארד צפיות כוללות. בערוצו השני, DOSEofFOUSEY, יש כ-3.41 מיליון מנויים רשומים ויותר מ-791 אלף צפיות כוללות נכון ל-6 בספטמבר 2021.

## ביוגרפיה
יוסף עריקאת נולד ב-22 בינואר 1990 בפרימונט, קליפורניה. הוריו ממוצא פלסטיני. סיים את לימודיו באוניברסיטת סאן חוזה כאמן תיאטרון גדול. עריקאת עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה לאחר האוניברסיטה במטרה להמשיך את קריירת המשחק שלו.

לעראקאת היו מספר ערוצי יוטיוב, הבולט שבהם הוא ערוץ העוסק בכושר. הוא התפרסם וגדל בעיקר כשהחל ליצור סרטוני מזרח-תיכון. הערוצים הקודמים שלו כללו אותו בשגרת אימון גופני, ואותו נותן סיקור לפני ואחרי שגרה זאת.

ב-1 בינואר 2015 הוא הוציא את הסינגל הראשון שלו, הנקרא "Prideland" תחת שם הבמה "פאוסי" (Fousey). קליפ רשמי לשיר יצא באותו יום, בערוץ הוולוג שלו, DOSEofFOUSEY.

עריקאת יצא לסבב הופעות עולמי ביחד עם חברו ושותפו להופעות, רומן אטווד. סבב ההופעות נקרא "הסבב רומן נגד פואוסי – Roman vs Fousey Tour". עד כה, הם הופיעו בשלל מדינות בארצות הברית, הכוללות את קליפורניה, אוהיו, ניו יורק וטקסס. הם הופיעו גם מחוץ לארצות הברית, כמו בקנדה. הסבב כולל עוד מדינות כמו סקוטלנד ואנגליה, אך רשימת ההופעות המלאה עוד לא יצאה רשמית, כך שלא ידוע על עוד מדינות.

בשנת 2016 כיכב בסרטו של טיילר פרי "ליל כל הקדושים של מדיאה", קומדיית אימה פרודית.

עריקאת גדל במשפחה מוסלמית דתית. במשך זמן ארוך במיוחד, הוא לא הסתדר עם הזהות הדתית שלו ועם עדתו, למרות שהוא נתן לא פעם ביקורת על סטריאוטיפים שליליים על מוסלמים.
עריקאת סובל מדיכאון מתמשך, התמכרות והפרעה דו-קוטבית. הוא מזכיר את זה בהרבה ולוגים שלו, וגם הצהיר זאת בכנס של VH1. הוא היה מועמד למתחן השנה ולהופעת השנה בכנס ה-Streamy Awards החמישי, וב-18 בספטמבר 2015 הוא זכה בהופעת השנה של 2015 באותו כנס.

## קישורים חיצוניים

* ערוץ הוולוג היומי DOSEofFOUSEY, באתר יוטיוב
* ערוץ המתיחות fouseyTUBE, באתר יוטיוב

קטגוריה:בדרנים אמריקאים
קטגוריה:בלוגרים אמריקאים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:יוטיוברים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בסן חוזה
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:מוסלמים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פלסטיני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990
קרל פון פריטוויץ

**קרל פון פריטוויץ** (בגרמנית **Karl von Prittwitz**; 16 באוקטובר 1790, גוט קאריש, ממלכת פרוסיה – 8 ביוני 1871, גרליץ, הקיסרות הגרמנית) היה גנרל גרמני, שמילא תפקיד מרכזי בדיכוי מהפכת 1848 בברלין.

## ביוגרפיה
פון פריטוויץ נולד ב-16 באוקטובר 1790 לאביו קרל יוליוס וילהלם פון פריטוויץ שהשתייך למשפחת אצולה משלזיה, ולאשתו וילהלמינה ארנסטינה לואיזה בתו של גנרל מיור לודוויג ארנסט פון ווס, בגוט קאריש שהשתייכה לממלכת פרוסיה. בשנת 1803 התגייס פון פריטוויץ לצבא הפרוסי והצטרף לרגימנט הרגלים הישן ה-24, ולחם בשורותיו בקרב ינה-אאורשטדט. בשנת 1810 הצטרף לרגימנט הרגלים הישן ה-2, שהפך בשנת 1811 לרגימנט הרגלים ה-6 (פרוסיה המערבית ה-1), ולחם עמו במהלך הפלישה לרוסיה, ולאחר מכן לחם עמו במלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית השישית לשחרור גרמניה.

בשנת 1818 מונה פון פריטוויץ לשלישו של וילהלם, נסיך פרוסיה, ובשנת 1929 הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט המשמר ה-1. בשנת 1835 מונה למפקד חטיבת המשמר ה-1, ובשנת 1836 הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1838 מונה למושל העיר פוטסדאם, בשנת 1843 מונה למפקד דיוויזיית המשמר ה-1, ובשנת 1844 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. בשנת 1848 דיכא פון פריטוויץ את מהפכת 1848 בברלין, ולאחר מכן מונה למפקד קורפוס המשמר. בשנת 1849 מונה למפקד כוחות הקונפדרציה הגרמנית, ולחם עימם במלחמת שלזוויג הראשונה.

בשנת 1852 הועלה פון פריטוויץ לדרגת גנרל חיל הרגלים, ובשנת 1853 קיבל את מסדר העיט האדום עם עלי אלון, חרבות ויהלומים.

פון פריטוויץ נפטר בגרליץ ב-8 ביוני 1871 והוא בן 81 שנים.

## ראו גם
* אביב העמים
* מלחמת שלזוויג הראשונה

## קישורים חיצוניים

קרל פון פריטוויץ

קטגוריה:גנרלים בצבא הפרוסי
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:מלחמת רוסיה–צרפת (1812): אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1790
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1871
ישראל באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

**[[אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)|אולימפיאדת הנוער סינגפור]]** היא משחקי הקיץ האולימפיים לנוער ה-1 שהתקיימו ופתחו בכך מסורת של משחקים אולימפיים לנוער בגילאים 14 - 18 ברוח המשחקים האולימפיים. המשלחת הישראלית, כללה 15 ספורטאים שהתחרו ב-18 תחרויות בשמונה ענפי ספורט. המשלחת זכתה ב-3 מדליות זהב ו-2 מדליות כסף.

נושאת דגל ישראל בטקס הפתיחה הייתה גולשת הרוח, נעמי כהן.

בגמר הטאקוונדו נרשמה תקרית בה זכה גילי חיימוביץ' במדליית הזהב לאחר שיריבו האיראני, מחמד סלימאני, לא הופיע לקרב. המשלחת האיראנית טענה כי סלימאני נפצע בקרסולו ולכן לא התייצב לקרב. בעוד ראש המשלחת הישראלית, דניאל אורן, טען כי פרישתו של סלימאני נבעה ממניעים פוליטיים כפי שהתרחש באולימפיאדות קודמות.

## הרכב המשלחת הישראלית
המשלחת כללה 15 ספורטאים שהתחרו ב-8 ענפים.

* פאני בייסרון הייתה לנציגה הישראלית הראשונה שייצגה את ישראל בענף הטריאתלון במסגרת המשחקים האולימפיים, הן לנוער והן הרגילים.

## הישגים בולטים
### מדליות
#### ישראל

#### נבחרת לאומים מעורבת
המדליות בחלק זה אינן נספרת במניין המדליות הרשמיות של ישראל, אלא של נבחרת הלאומים המעורבת המסמלת נבחרות המורכבות מנציגים של כמה מדינות שונות.

### הישגים בולטים נוספים
* השחיין, יעקב טומרקין, סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
* השחיין, אמרי גניאל, סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר חזה ובמקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה.
* המתעמלת האומנותית, ויקטוריה פילנובסקי, סיימה במקום שישי בתחרות קרב-רב ליחידות.
* גולשת הרוח, נעמי כהן, סיימה במקום רביעי בגלשן טכנו 293.
* הג'ודוקא, רותם שור, סיימה במקום חמישי במשקל עד 63 ק"ג.
* הטריאתלטית, פאני בייסרון, סיימה במקום שישי בטריאתלון יחידים (בנות).
* נבחרת הכדורסל (בנים) סיימה במקום שישי בכדורסל 3X3.

## הישגי הספורטאים
### [[קובץ:Athletics pictogram.svg|30x30 פיקסלים]] אתלטיקה
**בנים**

### [[קובץ:Judo pictogram.svg|30x30 פיקסלים]] ג'ודו
**בנות**

**בנים**

**מעורב**

### התעמלות
#### [[קובץ:Gymnastics (rhythmic) pictogram.svg|30x30 פיקסלים]] התעמלות אומנותית

### [[קובץ:Taekwondo pictogram.svg|30x30 פיקסלים]] טאקוונדו
**בנים**

### [[קובץ:Triathlon pictogram.svg|30x30 פיקסלים]] טריאתלון
**בנות**

**מעורב**

### [[קובץ:Basketball pictogram.svg|30x30 פיקסלים]] כדורסל
**בנים**

### [[קובץ:Swimming pictogram.svg|30x30 פיקסלים]] שחייה
**בנות**

**בנים**

### [[קובץ:Sailing pictogram.svg|30x30 פיקסלים]] שיט

2010
קטגוריה:2010 בישראל: ספורט
קטגוריה:אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
אנדרה דה

**אנדרה דה** (בצרפתית: **André Daix**; בשמו המקורי: **André Delachanal**; 21 בינואר 1901 - 27 בדצמבר 1976) היה מאייר וקומיקסאי צרפתי.

דה נולד בעיירה באזור סום. בשנת 1919 הוא נסע ללונדון בה למד בבית ספר לאמנות. בשנת 1924 הוא התחתן. בשנת 1929 המשפחה התגוררה באמסטרדם בה הוא עבר ביומון Algemeen Handelsblad ואחר כך הוא עבר לפריז בה בהדרגה נכנס לתחום של אנימציה. החל משנת 1929 הוא צייר מספר סרטונים עם כלבים בתפקיד ראשי אך ללא הצלחה יתרה.

דה ידוע בעיקר בשל היותו היוצר של רצועת הקומיקס "פרופסור נימבוס" , דמות מצוירת של פרופסור מפוזר, שפורסמה בשנת 1934 בעיתוני סוכנות הידיעות אופרה מונדי  של פול וינקלר וביומון הלאומני לה ז'ורנל . דה השתמש בדמות זו עד לשנת 1944. 

בשנת 1933 בצרפת הוקמה מפלגה פשיסטית. כבר באותה שנה דה הצטרף לשורות המפלגה והיה תומך פעיל בתעמולה שלה. בשנת 1936 פעילות המפלגה נאסרה, אך דה המשיך ליצור מאמרים עם תכנים אנטישמיים. לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה והקמת משטר וישי אנדרה דה פרסם את יצירותיו בעיתונות שתמכה בנאצים ומשתפי פעולה איתם. מאמרים בתקופה זו חשפו פעם נוספת את הדעות האנטישמיות שלו.

לאחר מלחמת העולם השנייה דה הואשם בשיתוף פעולה עם השלטון הנאצי, הוא הפסיק לפרסם קומיקס ונמלט לפורטוגל וממנה לאמריקה הלטינית, הדמות שיצר "פרופסור נימבוס" שימשה יוצרים אחרים אך לא הגיע להצלחה מחודשת. 

דה חזר לצרפת לאחר קבלת חנינה בשנת 1974. לאחר חזרתו הוא חידש את הקשריו עם חוגים נאו-נאצים צרפתים. הוא נפטר בשנת 1976 מהתקף לב.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה

קטגוריה:קומיקסאים צרפתים
קטגוריה:קריקטוריסטים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1901
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1976
ביזת רומא (1527)

250px|ממוזער|שמאל|ביזת רומא, (1527) Martin van Heemskerck
**ביזת רומא** (באיטלקית: **Sacco di Roma**) היא הכינוי לכיבוש רומא ב-6 במאי 1527 על ידי הכוחות של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. מקור הכינוי בהשתוללות חיילי הקיסר (שלא קיבלו את שכרם) שבמשך שמונה ימים בזזו את העיר.  
## רקע

מאז שנת 1494 התחולל באיטליה רצף של מלחמות המכונות "המלחמות האיטלקיות". שני הכוחות המרכזיים שפעלו במלחמות הללו היו האימפריה הרומית הקדושה וצרפת. בשנת 1526 החלה מערכה נוספת בסדרת המלחמות הזאת, הקרויה מלחמת הליגה של קוניאק. היוזם הפעם היה האפיפיור קלמנס השביעי  שארגן את הליגה של קוניאק, קואליציית כוחות נגד קרל החמישי, שכללה את צרפת  של פרנסואה הראשון, הרפובליקה של ונציה, דוכסות מילאנו ורפובליקת פירנצה  בנוסף על מדינת האפיפיור עצמה. המלחמה החלה ב-24 ביוני 1526 בהתקפה, שלא הצליחה, של דוכסות מילנו על לודי, עיירה במרחק 30 ק"מ ממילנו שנכבשה שנים אחדות קודם לכן על ידי כוחות הקיסר. בתגובה כוחות הקיסר השתלטו על לומברדיה  כולה ושליט מילאנו הדוכס פרנצ'סקו ספורצה השני נאלץ להימלט מעירו.
## הקרב
הכוחות הלוחמים:  צבא הקיסר, בפיקודו של שארל השלישי, דוכס בורבון, מנה כ-34,000 איש. הצבא הורכב מכוחות ספרדיים, גרמנים ואיטלקיים.

מגני רומא כללו את 186 אנשי המשמר השווייצרי וכ-5,000 אנשי מיליציות בפיקודו של הקונדוטיירי רנצו דה קרי (Renzo da Ceri).

ההתקפה על רומא החלה ב-6 במאי 1527 וכיבוש העיר הסתיים עוד באותו היום. האפיפיור עצמו נמלט דרך מעבר חשאי למצודת סנטאנג'לו והתבצר בה.

שארל נהרג עוד בתחילת הקרב, מחליפו היה פיליברט דה שלון (Philibert de Chalon) נסיך אורנג'.

## ביזת רומא
מיד לאחר כיבוש העיר החלה התפרעות החיילים. החיילים בזזו והרסו כנסיות, מנזרים וארמונות פרטיים. כעבור יום הצטרפו אליהם איכרים איטלקיים שהגיעו מנחלותיו של הקרדינל פומפיאו קולונה (Pompeo Colonna) ממתנגדיו של האפיפיור.

במהלך ההתפרעות נרצחו כ-1,000 מתושבי רומא. 

כעבור שלושה ימים ציווה מפקד הכוחות פיליברט דה שלון על הפסקת הביזה, אלא שלא הייתה לו הסמכותיות והמעמד של שארל שנהרג בתחילת הקרב, והבוזזים לא צייתו לפקודתו. דה שלון מיקם את מפקדתו בספריית הוותיקן ובכך הציל אותה מהביזה.
## קישורים חיצוניים

*רוברטו די מתאי, The Sack of Rome: a merciful chastisement 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה: צבא וביטחון
Œ

ממוזער
**Œ**(אות קטנה:**œ**) היא ליגטורה של האותיות o ו-e, אשר הפכה לאות ושימשה בלטינית, צרפתית ונורדית עתיקה, וכיום נמצאת בשימוש באנגלית עבור מילים שאולות מלטינית ויוונית. שם האות הוא **אוד'ל** (נכתב *œthel*), על שם הרונה האנגלו-סקסית, **ᛟ**. האות מייצגת ב-IPA, את התנועה קדמית, חצי-פתוחה, מעוגלת. בלטינית, האות ייצגה את הדיפתונג [oi] (כמו אוי), בעקבות השפעה מיוונית עתיקה, שבה הדיפתונג היה מיוצג על ידי οι. לאורך השנים, ההגייה של האות השתנתה, ובלטינית מאוחרת, האות נהגת כ-[e] (כמו e באנגלית). באנגלית, האות משמשת לכתיבה של מילים השאולות מלטינית ויוונית, אך כיום הגיית האות לא שומרה, והיא משתנה ל-e באנגלית בריטית או  ל-o באנגלית אמריקאית, או לצירוף oe. לעומת זאת במילים שהגרמנית שאלה, האות משתנה לאומלאוט ö, לדוגמה ושט נכתב בגרמנית כ-*Ösophagus*, כאשר המקור הוא *œsophagus*. בנורדית עתיקה, האות ייצגה את התנועה המוארכת /øː/, בניגוד לתנועה הקצרה ø, אשר ייצגה את התנועה /ø/. בצרפתית, שם האות הוא *e dans l'o*, שפרושו e בתוך o, והאות שימשה בעיקר במילים השאולות מלטינית ויוונית, אך גם במילים מקוריות בצרפתית, כמו המילה ביצה - œuf. כיום האות לא נמצאת כמעט בשימוש, ואף לא מופיעה באלפבית או במקלדת הצרפתית.

## ראו גם
*Æ

## קישורים חיצוניים

A
קטגוריה:אנגלית
קטגוריה:ליגטורה
תימנית-יהודית

**תימנית־יהודית** היא דיאלקט של ערבית יהודית שמדובר על ידי יהודי תימן. זוהי שפה מעורבת, שמורכבת ברובה מהשפה הערבית המדוברת בתימן, אך מכילה גם יסודות עבריים. ניב זה של ערבית נכתב, כמו ניבי ערבית־יהודית אחרים, בכתב עברי. היו הבדלים ברורים בין מחוזות ואזורים שונים בתימן, שלכל אחד מהם היה דיאלקט משלו.

לבד מתימנית־יהודית, שימשו את היהודים בתימן שפות נוספות: עברית מקראית במקרא, עברית משנאית וארמית בלימוד המשנה, הגמרא ותרגום אונקלוס, וערבית־בינונית יהודית כשנלמד תפסיר רב סעדיה גאון, כתבי הרמב"ם וחכמים תימנים בני אותו דור. בדיבור עם מוסלמים יושבי תימן השתמשו היהודים בשפת המדינה, הערבית־תימנית. השפה שימשה גם כשפה העממית של נשות תימן, שבה הוּשְׁרה שירתן.

## יסודות השפה

לשפה התימנית־יהודית שלושה מרכיבים עיקריים: הבסיס, שהוא הרכיב הערבי; רכיב עברי; ורכיב ארמי. הרכיב הערבי היה המרכזי מבין השלושה; הוא השפיע על כל תחומי הלשון: הפונטי, הדקדוקי, הסמנטי והתחבירי, ובין השאר גרם ליצירת צורות חדשות במילים עבריות וארמיות, על פי הדקדוק הערבי. הרכיב העברי, ברובו, "שוּערב" לצורות ערביות על בסיס מילים עבריות, אך לא כולו. מקור רכיב זה בעברית לרבדיה השונים: לשון המקרא, הגמרא והמדרשים, וספרות השו"ת. היסוד הארמי מקורו בתקופה שבה דיברו יהודי תימן בשפה הארמית.

הייחוד של החטיבה התימנית הכתובה, אחת מארבע חטיבות הערבית היהודית המרכזיות לדברי יהושע בלאו, הוא השימוש במילה "קד" – כבר – גם כאשר היא מופרדת מהפועל, וגם במשפטים שמניים.

## היסטוריה

יצחק גלוסקא מניח שבתחילה, לאחר גלותם מארץ ישראל והגעתם לחג'אז ולצפון תימן, שימשה את יהודי תימן הארמית הארץ־ישראלית והחִמְיַרִית, ולאחר מכן, עם הגעתם של גלי הגירה נוספים, הוחלפה בארמית בבלית. בהמשך, עם הדורות, הוחלפה זו בשפה שהושפעה משפתם של ערביי תימן. גלוסקא מצביע על השימוש הרב, גם לאחר המעבר לדיבור בערבית, במילים ובצורות לשוניות ארמיות בשפה. עם זאת, לדברי יהושע בלאו אין הבדל של ממש בין שפתו הדבורה של מוסלמי תושב צנעא לזו של יהודי.

השפה התפתחה, בין השאר, כ"שפת סתרים" שהבדילה את יהודי תימן מהמוסלמים תושבי תימן, ושימשה אותם כשרצו לומר דבר שלא יובן על ידיהם. היקף השימוש במילות סתר היה נרחב יותר בערים, שם הצורך בהסתרת מידע היה רב יותר. בכפרים, שבהם היה דו-קיום נרחב יותר בין היהודים למוסלמים, שפת הסתר נשאה לרוב נופך הומוריסטי.

כשמרבית יהודי תימן עלו לישראל במסגרת מבצע מרבד הקסמים ולאחריו, מרבית התימנים החליפו את התימנית־יהודית בעברית בתור שפת האם ושפת הדיבור היום־יומי שלהם.

## ראו גם
*הגייה תימנית

## לקריאה נוספת
* יצחק גלוסקא, "השפה", בתוך: חיים סעדון (עורך), **[[קהילות ישראל במזרח במאות התשע-עשרה והעשרים]]: תימן**, ירושלים: מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח ומשרד החינוך, ה'תשס"ב, עמ' 143–154
* Shachmon Ori, "Yemenite Judeo-Arabic", in: Norman A. Stillman (ed.), Encyclopedia of Jews in the Islamic World, 
;מילונים
*יאיר מדאר־הלוי, **מילון יָאֵר יָאִיר: לשונם של יהודי צפון תימן**, רחובות: האגודה לטיפוח חברה ותרבות, התשע"ג 2013
* נעמה מלאכי, **שיחון תימני עברי**, תל אביב: הוצאה עצמית, 2015
* מעטוף סעדיה בן יצחק, **מילון עברי-ערבי בדיאלקט חבאני**, מושב ברקת: הוצאה עצמית, 2007

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערבית יהודית
קטגוריה:יהדות תימן
עונת 1995/1996 בליגה האירופית של פיב"א

**עונת 1995/1996 ב[[הליגה האירופית של פיב"א|ליגה האירופית של פיב"א]]** הייתה העונה ה-39 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. זו הייתה התחרות החמישית במתכונת של ליגה.

המשחק הראשון התקיים ב-7 בספטמבר 1995 ותחרות הסתיימה ב-11 באפריל 1996. בתחרות השתתפו 42 קבוצות. 

העונה הסתיימה בניצחון של פנאתינייקוס, בפעם הראשונה בתולדות המועדון.

## מתכונת התחרות
בתחילת התחרות התקיימו סיבובים מוקדמים בהם נקבעו 13 עולות לשלבים הבאים. ל-13 קבוצות אלו הצטרפו אולימפיאקוס, אולימפיק אנטיב וברצלונה.

מנצחות רבע הגמר נפגשו בברסי ארנה פריז למשחקי פיינל פור.

## מהלך התחרות
בשלבים המוקדמים נקבעו 16 עולות לשמינית הגמר. בשלב זה המשחקים עברו לבית א' ובית ב'.

### בית א'

### בית ב'

### שלבי הגמר

### משחק הגמר

## כדורסלנים מצטיינים
* מלך הסלים - ג'ו ארלאוקאס (ארצות הברית) מבקלד בולוניה זכה בפרס אלפונסו פורד.
* MVP של שלב הגמר - דומיניק וילקינס, (ארצות הברית) (פנאתינייקוס)
* מלך הסלים של שלב הגמר - ארתוראס קרנישובאס, (ליטא) (ברצלונה)
* נבחרת של שלב הגמר:
** ואסילי קראסיוב (רוסיה) מצסק"א מוסקבה
** פרגיסקוס אלברטיס (יוון) מפנאתינייקוס
**  ארתוראס קרנישובאס, (ליטא) מברצלונה
** דומיניק וילקינס, (ארצות הברית) מפנאתינייקוס 
** סטויקו וראנקוביץ', (קרואטיה) מפנאתינייקוס

## ישראל בתחרות
### [[הפועל גליל עליון]]
הפועל גליל עליון ניצחה בשלב הראשון של המוקדמות את קויבו הפינית 82:92, 103:81. בשלב השני היא הפסידה לאירקלי אספיס היוונית 83:91 ו-54:76

### [[מכבי תל אביב (כדורסל)|מכבי תל אביב]]
מכבי תל אביב העפילה ישירות לשלב השני של המוקדמות. בשלב זה היא נפגשה עם אטלסיב סיביו הרומנית וניצחה אותה 99:74 ו-122:65. את בית הגמר היא סיימה במקום השישי ולא עלתה לפיינל פור.

## קישורים חיצוניים
* פירוט התוצאות
* תיאור מפורט של משחקי הגמר
* 

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1995
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1996
קטגוריה:עונות בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
פינלנד במשחקים הפאראלימפיים

**[[פינלנד|רפובליקת פינלנד]]** השתתפה לראשונה ב ברומא (1960), כששלחה ספורטאי אחד: שחיין שזכה במדליית זהב בהופעת הבכורה של המדינה. המדינה נעדרה מהמשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964), ומאז היא משתתפת במשחקים בדרך קבע.

הופעת השיא של פינלנד הייתה המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984), בה זכתה ב-59 מדליות, מתוכן 19 מדליות זהב, 13 מדליות כסף ו-27 מדליות ארד.

## מדליות לפי אולימפיאדה
### משחקי הקיץ

### משחקי החורף

## ראו גם
* פינלנד במשחקים האולימפיים
* פינלנד במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פינלנד: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
עין נשוט

ממוזער|כותרת מעוטרת בבית הכנסת 
**עין נשוט** הוא אתר ארכאולוגי במרכז רמת הגולן, כקילומטר וחצי מצפון לקצרין וכקילומטר וחצי מדרום ליישוב קדמת צבי, בו נתגלו שרידי יישוב יהודי מתקופת התלמוד ובית כנסת קדום.

## גאוגרפיה
החורבה, שוכנת על גבעה ברום של 392 מטרים מעל פני הים, מעל תחילת אפיקו של נחל משושים.

## ארכאולוגיה
האתר נחקר לראשונה בשנות השמונים של המאה ה-19 בידי החוקר גוטליב שומכר, אשר העלה את הסברה כי במקום שכן כפר בשם דיר ראהיב. אך כאשר מעוז סקר את השרידים במקום, הוא טען שהממצא במקום, הוא לא מאוחר יותר מהתקופה הביזנטית.

במרכז החורבה שרידי בית כנסת קדום, שגודל אולם התפילה בו הוא 10 מטרים על 11 מטרים, ואשר נותרו בו ספסלים, עמודים וכותרות מעוטרות, שבחלקן מופיעה מנורה בעלת תשעה קנים. שרידי ארון קודש נתגלו בצדו הדרומי של המבנה, לכיוון ירושלים. כמו כן נתגלו במקום שרידי פסל לביאה, קורת אבן מעוטרת בתבליט זר ובכתובת ארמית: "אבון בר יוסה", חלקי משקוף עם עיטורי זר, אמפורות ואף גפן. אבנים מעוטרות נמצאו גם בשרידי הכפרים הסמוכים עין סמסם וא-דנקלה, על אחת מהן נתגלה תבליט אדם הנושא ידיו בתפילה, ומצדדיו אריות ונשרים.

החוקרים משערים שבית הכנסת הוקם במאה החמישית לספירה, שופץ במאה השישית לספירה והמשיך להתקיים עד המאה השביעית לספירה, אז ניטש הכפר לחלוטין ולא יושב יותר. מטמוני מטבעות נמצאו מתחת לרצפת בית הכנסת. לצד בית הכנסת, בולטים בחורבה גם שרידי בתי בד קדומים. בית הבד אחד נחשף בדרום הכפר ובית בד שני נחשף במלואו צפון מזרחית לבית הכנסת, במהלך חפירה לימודית שנערכה במקום בשנת 2017.

מדרום לשרידי הכפר, בצידו השני של נחל משושים, נחשף בעת הקמת מתקן צבאי, בית הקברות של הכפר ובו קברים חצובים בסלע. בין הממצאים היו גם שני מכסי קבורה עליהם  כתובות בארמית וביוונית. על מכסה אחד היה כתוב:"שמעון בר אבון בר שנין כו"כלומר הכתובת על המכסה היא: שמעון בן אבון בן עשרים ושש.

על המכסה השני הייתה כתובת ביוונית:ZANNEOY ET Oפירוש הכתובת הוא: יוסה זננו בן שבעים.

שרידי בתי כנסת נוספים מאותה התקופה נתגלו גם בחורבת אחמדיה, כקילומטר מדרום מזרח לאתר, ובחורבת דביה, כשלושה קילומטרים ממזרח לאתר.

## לקריאה נוספת
* חנה ודוד עמית, **מראי מקום - לטייל עם המקורות בצפון הארץ**, הוצאת יד יצחק בן-צבי, עמ' 221-217.
* דפנה וערן מאיר, **בתי כנסת קדומים ברמת הגולן**, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים התשע"ג, עמ' 63-52.

## קישורים חיצוניים

* סיור בחורבת עין נשוט  באתר תיירות גולן
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
קטגוריה:רמת הגולן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:בתי כנסת עתיקים
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
עונת 1996/1997 בפיב"א יורוליג

**עונת 1996/1997 ב[[פיב"א יורוליג]]** הייתה העונה ה-40 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. זו הייתה התחרות השישית במתכונת של ליגה.

המשחק הראשון התקיים ב-19 בספטמבר 1996 ותחרות הסתיימה ב-24 באפריל 1997. בתחרות השתתפו 24 קבוצות. 

העונה הסתיימה בניצחון של אולימפיאקוס, בפעם הראשונה בתולדות המועדון.

דייוויד ריברס (ארצות הברית) מאולימפיאקוס נבחר לכדורסלן המצטיין של הפיינל פור.

קרלטון מאירס (איטליה) מטימסיסטם בולוניה זכה בפרס אלפונסו פורד.

## מתכונת התחרות
השנה חל שינוי מהותי במתכונת תחרות. אלופי המדינות כבר לא זעו להעפלה אוטומטית לתחרות על הגביע. 24 קבוצות נבחרו על בסיס הישגים של הפדרציות השונות ב-3 שנים קודמות. בהתאם לכך המדינות זכו לייצוג כדלקמן:

3 קבוצות - ספרד, יוון, איטליה, צרפת

2 קבוצות - טורקיה, רוסיה, קרואטיה, גרמניה

קבוצה בודדת - ישראל, סלובניה, בלגיה, סרביה ומונטנגרו

בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של המשחקים בבתים המוקדמים. לאחר מכך, 16 קבוצות עלו לשמינית הגמר ורביעית הגמר בהם נערכו משחקים עד ל-2 ניצחונות.

מנצחות רבע הגמר נפגשו בפאלאלוטומטיקה רומא למשחקי פיינל פור.

## מהלך התחרות
בשלבים המוקדמים נקבעו 16 עולות לשמינית הגמר.

### שלבי הגמר

### משחק הגמר

## כדורסלנים מצטיינים
* מלך הסלים - קרלטון מאירס (איטליה) מטימסיסטם בולוניה זכה בפרס אלפונסו פורד
* MVP של שלב הגמר - דייוויד ריברס (ארצות הברית) (אולימפיאקוס)
* מלך הסלים של שלב הגמר -קרלטון מאירס (איטליה) (טימסיסטם בולוניה)
* נבחרת של שלב הגמר:
** דייוויד ריברס (ארצות הברית) (אולימפיאקוס)
** דימיטריוס פפאניקולאו (יוון) מאולימפיאקוס
**  בריאן הוורד, (ארצות הברית) מאסוול ליון-וילרבאן
** אנדרס חימנס, (ספרד) מברצלונה 
** דראגן טארלץ', (סרביה ומונטנגרו) מאולימפיאקוס

## ישראל בתחרות
מכבי תל אביב  בשלב הראשון של המוקדמות שיחקה בבית א' וסיימה אותו במקום השלישי. בשלב השני של המוקדמות היא שיחקה בבית ה', סיימה אותו במקום הרביעי ועברה לשמינית הגמר. בשמינית הגמר היא הפסידה לאפס פילזן וסיימה את עונה.

## קישורים חיצוניים
* פירוט התוצאות
* תיאור מפורט של משחקי הגמר
* 

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1996
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1997
קטגוריה:עונות בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
דנמרק במשחקים הפאראלימפיים

**[[דנמרק]]** השתתפה לראשונה ב בתל אביב (1968), כששלחה נבחרת של שמונה ספורטאים שהתחרו בשחייה ובטניס שולחן, ומאז היא משתתפת במשחקים בדרך קבע. בנוסף, משתתפת דנמרק בכל אולימפיאדות החורף לספורטאים נכים מאז המשחקים הפאראלימפיים גיילו (1980).

דנמרק זכתה במדליות הראשונות שלה ב, בה זכה האתלט יורן נילסן ב-3 מדליות זהב, בנוסף ל-3 מדליות ארד של המשלחת. האולימפיאדות הפורות ביותר של דנמרק היו המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984), בה זכתה המשלחת ב-59 מדליות, מתוכן 30 מדליות זהב, והמשחקים הפאראלימפיים הנכים סיאול (1988), בה זכתה המשלחת ב-64 מדליות, מתוכן 23 מדליות זהב.

## מדליות לפי אולימפיאדה
### משחקי הקיץ

### משחקי החורף

## ראו גם
* דנמרק במשחקים האולימפיים
* דנמרק במשחקים האולימפיים לנוער

קטגוריה:דנמרק: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קיווי מנוקד גדול

**קיווי מנוקד גדול** (שם מדעי: *Apteryx haastii*) הוא מין של עוף לא מעופף ממשפחת הקיוויים החי בניו זילנד.

## מאפיינים
הקיווי הוא עוף שכמעט איבד את שרידי כנפיו. הוא מגיע לאורך 45 סנטימטרים בזכרים ו־50 סנטימטרים בנקבות ולמשקל של עד 3.3 קילוגרם. לקיווי נוצות עבות בצבע חום והם מזכירות יותר שערות מאשר נוצות. המקור בעל שערות בקצה והוא מוארך וכפוף מלמטה, מה שעוזר לו לחפש תולעים באדמה. הרגליים קטנות והגוף בצורה מעוגלת.

הקיווים הם עופות ליליים היוצאים בערבים לחוף או לשדות ומחפשים יצורים קטנים כמו תולעים או סרטנים. הם נעזרים לשם כך בשערות מקורם וגם בחוש הריח הרגיש שלהם.

מין זה, כמו מיני עופות רבים מניו זילנד, נמצא בסכנת הכחדה עקב פגיעה אנושית בהם ועקב הבאת חיות לא ילידות המאיימות עליהם כמו שועלים, חולדות וחתולים.

## קישורים חיצוניים

ימין|ממוזער|קיווי בשבי

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קיווים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי ניו זילנד
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1872
קיווי מנוקד קטן

**קיווי מנוקד קטן** (שם מדעי: *Apteryx owenii*) המכונה גם קווי ננסי או קווי פוקופוקו הוא מין של עוף לא מעופף ממשפחת הקיוויים החי בניו זילנד. הוא קרובו של המין קיווי מנוקד גדול החי באי הדרומי של ניו זילנד.

קיווי זה קטן מקרובו ומגיע לאורך 35–45 סנטימטרים ולמשקל 0.9-1.9 קילוגרם. זהו מין הקיווי הקטן ביותר והמין הקטן ביותר בסדרת היענאים. כשמו הוא בעל נוצות אפורות מנוקדות מעט בחום ושחור. הרגליים קטנות ובעלות אצבעות ארוכות והמקור ארוך, מכופף ובעל מעט שערות בקצה.

ציפורי הקיווי הן הקטנות ביותר מבין הציפורים חסרות הכנף והן נמצאות רק בניו זילנד. הן חיות יוצאות דופן: הן אינן יכולות לעוף, בעלות ראייה חלשה ונחיריים חסומים כרונית, ויש להן ריח מעופש.

מין זה חי בעיקר באיים בין שני האיים הראשיים של ניו זילנד. הוא חי במאורה שהוא חופר בין העצים ויוצא רק בלילה לחפש מזון. הוא מחפש באדמה יצורים קטנים כמו תולעים וגם חרקים שונים, אותם הוא מוצא בשימוש בחוש הריח.

קיווי זה נמצא נמצא בסכנת הכחדה חמורה, עד לאחרונה נחשב כי נכחד בטבע ובמפגש האחרון איתו היה ב-1978. אבל ב-2025 התגלתה בשנית על ידי הפקח איאן גראהם נקבת קווי פוקופוקו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1847
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:קיווים