open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חוק השתלת אברים

**חוק השתלת אברים, התשס"ח-2008** אושר בכנסת השבע עשרה ב-24 במרץ 2008. החוק אוסר של סחר באיברים וייבוא ויצוא איברים מישראל לשם השתלת איברים.

## ההיסטוריה של החוק
חוק השתלת אברים מסדיר את נושא נטילת איברים מאדם חי ומאדם שנפטר, לצורך השתלתם בגופו של אדם אחר, וכן קובע את האיסור בסחר באיברים. החוק נחקק בשל המחסור באיברים שהביא להתפתחותה של תופעת סחר באיברים תוך ניצול מצוקתם הכלכלית של תורמים ומצוקתם הבריאותית של נתרמים. כדי לסכל את התופעה של סחר באיברים ולפעול לצמצום המחסור בתרומת איברים להשתלה, הוצע להסדיר את נושא נטילת איברים, הקצאתם והשתלת בחקיקה ראשית. זאת, בדרך שתבטיח פיקוח ובקרה על הליכי נטילת איברים והקצאתם להשתלה וכן הקצאה הוגנת ויעילה של איברים שניטלו מן המת לצורך השתלה. כמו כן נקבעו בחוק המוצע הסדרים שמטרתם למנוע ניצול מצוקתם של תורם ונתרם וכן איסור פלילי על סחר ותיווך באיברים להשתלה.

הצעת החוק הוגשה לראשונה בנובמבר 2003, ועברה בקריאה ראשונה בכנסת בדצמבר של אותה שנה. בשל פיזור הכנסת התעכבה חקיקתו של החוק. החוק התקבל ב-24 במרץ 2008 ונכנס לתוקף ב-1 במאי 2008. הוועדה שעמלה על הכנת הצעת החוק הייתה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

המצב בישראל טרם חקיקת החוק התאפיין בהתקדמות רפואית וטכנולוגית ניכרת, עם זאת, היה מחסור קבוע בתורמי איברים ביחס למדינות אחרות בעולם בהן הייתה קיימת כבר חקיקה מסוג זה. כך למשל, בספרד, ברירת המחדל הוגדרה כהסכמה לתרומת איברים עם מותו של אדם, אלא אם הביע את התנגדותו לכך במהלך חייו (החל מגיל 18 ואם האדם בריא). בנוסף לכך ישנה חובת התייעצות עם משפחת הנפטר, על מנת לבדוק האם כאשר היה בחיים הביע התנגדות כלשהי לתרומת איבריו.

## עיקרי החוק
מטרת החוק היא לעודד אנשים לחתום על כרטיס אדי ובכך לתת את הסכמתם לתרומת איברים. החוק קובע כי חתימתו של אדם על כרטיס אדי מעידה על רצונו לתרום מאיבריו לאחר מותו להצלת חייהם של חולים הממתינים להשתלה. עם זאת, ולצורך וידוא כוונותיו של הנפטר, קיימת בחוק חובת היוועצות עם משפחת הנפטר, על מנת לבדוק האם הביע התנגדות כלשהי לתרומת איבריו במהלך חייו. לשם כך קובע החוק כי אדם שתרם מאיבריו לצורך השתלה יקבל מעמד של חולה במחלה כרונית, יהיה זכאי להטבות כספיות ופטור מתשלומים מסוימים, וכן יהיה זכאי לפיצויים ולתעודת הוקרה מהמדינה. העובר על החוק עלול להיענש בקנס או במאסר עד שלוש שנים.

## השלכות החוק והשוואה למדינות אחרות
מאז חקיקת החוק נראה כי היקף התרומות הן מן התורם החי הן מן התורם המת עלה. המצב המשפטי בישראל דומה לזה הקיים בספרד, באנגליה ובניו זילנד בעצם קיומו של איסור מוחלט על סחר באיברים וענישה דומה (קנסות, מאסרים). עם זאת, עדיין בכל אחת מארבע המדינות ישנו "שוק שחור" של סחר באיברים (מן החי ומן המת) ולרוב האיברים מגיעים לשוק ממדינות עולם שלישי (אשר לרוב נמצאות ביבשת אפריקה)

## לקריאה נוספת
* יוסי גרין, **השתלת איברים : חקיקה, פסיקה ומעשה**, הוצאת רסלינג, 2015.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
** 

## הערות שוליים

קטגוריה:2008 בישראל
קטגוריה:ישראל: חקיקת בריאות ורפואה
קטגוריה:הכנסת השבע עשרה: חקיקה
חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה

**חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה, התשנ"ז–1997** אושר בכנסת הארבע עשרה בשנת 1997, במטרה להוסיף שעות לימודי העשרה בנוסף לשעות הלימוד הניתנות במוסדות החינוך, כדי להעשיר את הידע של התלמידים ולהעמיק בחינוך לערכים ופעילות חברתית. בבתי הספר שבהם חל החוק, הלימודים לא יהיו פחות מ-41 שעות לימוד בשבוע.

בחוק נקבע שהוא יתחיל בהדרגה, לפי צווים שיוציא שר החינוך. עד כה פורסמו שני צווים להחלתו: הראשון הוא יישום החוק בכיתות א–ו ביישובים מסוימים, והשני הוא יישום החוק בגני ילדים ביישובים מסוימים.

## היסטוריה חקיקתית
הצעת החוק הוגשה לכנסת בסוף 1996 על ידי של חבר הכנסת מאיר שטרית, ואושרה ב-29 ביולי 1997. בגרסתו המקורית של החוק נקבע שהחוק יוחל בהדרגה, החל בשנת הלימודים ה'תשנ"ח ולא יאוחר מתחילת שנת הלימודים ה'תשס"א. מרבית תיקוני החוק עסקו רק בדחיית מועד השלמת החלתו של החוק. בתיקון מס' 6 לחוק הוא הותאם לתוכנית "אופק חדש", שהיא רפורמה חינוכית ופרופסיונאלית בחינוך היסודי ובחטיבות הביניים, שעליה הוסכם בין מדינת ישראל לבין הסתדרות המורים בישראל.

## עיקרי החוק
סעיף 2 לחוק מציג את מטרותיו:
:(א) מטרתו של חוק זה לתת הזדמנות שווה בחינוך לכל ילד בישראל כדי להביאו למיצוי מרבי של כשרונותיו.
:(ב) חוק זה בא להוסיף שעות לימודים וחינוך על השעות הקיימות במוסדות החינוך, כדי להרחיב ולהעמיק את הידע וההשכלה של התלמיד, להוסיף חינוך לערכים ופעילות חברתית, הכל במסגרת מטרות החינוך הממלכתי כאמור ב לחוק חינוך ממלכתי, התשי״ג–1953.

החוק קובע מהו יום חינוך ארוך:
* ארבעה ימים בשבוע – שמונה שעות לימוד לפחות;
* באחד מימי אמצע השבוע – חמש שעות לימוד לכל היותר;
* ביום שישי בשבוע – ארבע שעות לימוד לכל היותר.
במוסדות חינוך שבהם מופעלת תוכנית "אופק חדש" יום לימודים ארוך הוא:
* ארבעה ימים בשבוע – שבע שעות לימוד לפחות;
* באחד מימי אמצע השבוע – חמש שעות לימוד לכל היותר;
* ביום שישי בשבוע – ארבע שעות לימוד לכל היותר.

## יישום החוק
החוק מיושם באופן חלקי. נכון ל-2021, יישומו המלא של החוק נדחה תשע פעמים בנימוקים תקציביים, ונכון לאוקטובר 2021 החלתו אמורה להיות מושלמת לא יאוחר מתחילת שנת הלימודים ה'תשפ"ג.

לפי הערכת אגף התקציבים של משרד האוצר משנת 2007, עלות יישום החוק כמיליארד שקלים חדשים. 

בינתיים התוכנית פועלת בכ-600 גני-ילדים ובכ-800 מסגרות בבתי-ספר יסודיים ב-105 יישובים, על פי רשימה שלא התעדכנה מאז שנת 2004. בשנה הראשונה ליישום החוק התוכנית כללה כ-35,000 תלמידים. בגני-ילדים ובבתי-ספר יסודיים התלמידים מקבלים תוספת שעות לימוד וארוחת צהריים חמה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: חוקי חינוך
קטגוריה:1997 בישראל
קטגוריה:הכנסת הארבע עשרה: חקיקה
ישראל זינגר (רב)

הרב **ישראל זינגר** (בהונגרית: **Singer Izrael**; פקש, 1828 – שאטוראליאויהיי, 17 בפברואר 1908) היה רב הונגרי, מורה בשאטוראליאויהיי.

## ביוגרפיה
הרב ישראל זינגר היה בנם של הרב אשר זינגר ושל פאני שפיצר. הוא למד בישיבת ניקולסבורג, ואחר כך בשנת 1851 הפך למורה ומלמד בסגד. הוא לימד שם עד פברואר 1860, מאוחר יותר עבד בבית הספר הקיסרי והמלכותי בעיר שאטוראליאויהיי. הוא הנציח את מאמריו, את עבודותיו ואת נסיבות חייו בפירוט בעבודתו "ספר הזיכרון". ב-30 בדצמבר 1903 חגגו מעריציו ותלמידיו את יובל ה-50 להיותו מורה ומלמד. בהזדמנות זו הוקמה קרן על שמו במטרה לסייע במלגה לתלמידים המצטיינים של בית הספר התיכון היהודי בשאטוראליאויהיי. הוא היה חבר כבוד באגודת המורים הלאומית ההונגרית היהודית ומנהל הכבוד של בית הספר העממי היהודי בשאטוראליאויהיי.

## משפחתו
אשתו הייתה קטלין פרנקל (1842–1915), אותה נשא ב-16 באוקטובר 1860 בשאטוראליאויהיי.

ילדיהם
* אברהם זינגר (1863–1863)
* אלברט סקיי (1864–?) התובע הכללי של מחוז זמפלן. אשתו הייתה פאני דצ'יני (דויטש).
* לאיוש סקיי (1866–1941) היה פקיד במפעל פלדה. אשתו היא אילונה צוויקר.
* יעקב סקיי (1867–?)
* ברנאט זינגר (1868–1916) הרב הראשי של סובוטיצה
* ארמין סקיי (?–1874)
* רוזה סקיי (1878–1962). בעלה היה דז'ה דוד קובאץ'.
* פירושקה סקיי (1881–?) הייתה מורה. בעלה היה אמיל ריבז הוא מורה (התגרשו).
* אימרה סקיי (1886–?) היה רופא. אשתו השנייה הייתה שרולטה אנה פאלוי.

## עבודותיו
* *Lehrbuch der isr. Religion...* (Sátoraljaújhhely, 1870)
* *Vorwort* und Anmerkungen zu meinem Lehrbuch der isr. Religion (Sátoraljaújhely, 1870)
* תאולוגיה יהודית לנוער היהודי (בודפשט, 1876)
* תורת החינוך להורים יהודים.
* Erziehungslehre für Israeliten. (Sátoraljaújhely, 1882)
* כללי סדר ונימוס (Sátoraljaújhely, 1886; פורסם גם בגרמנית)
* (Sátoraljaújhely, 1889) *Pflichten isr. Schulmanner...*
* אמת ושלום (Sátoraljaújhely, 1902)
* ספר זיכרון ל-50 שנותיי כמורה עממי ומורה דתי (Sátoraljaújhely, 1904)

## לקריאה נוספת
* ישראל זינגר בבסיס הנתונים של המוזיאון הספרותי פטפי
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. ישראל זינגר
* יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. ישראל זינגר
* https://www.geni.com/people/Israel-Singer/6000000003781981590

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:מורים יהודים במאה ה-19
קטגוריה:רבנים נאולוגים
קטגוריה:פקש: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1828
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1908
חוק מאבק בארגוני פשיעה

**[[חוק]] המאבק בארגוני פשיעה** נחקק בעקבות הצורך להילחם בפשע המאורגן בישראל. את הצעת החוק הניע משרד המשפטים והחוק נחקק באופן רשמי בשנת 2003, כאשר מאיר שטרית היה שר המשפטים.

ארגון פשיעה הוא קבוצה של בני אדם מאוחדים או לא מאוחדים שפועלים בתוכנית מאורגנת שנמשכת לאורך זמן ועוברת על עבירות בישראל כגון פשע.

הענישה בארץ שונה בין אדם לאדם לפי תפקידו בארגון: אדם העומד בראש ארגון הפשיעה או פועל כחלק מהארגון כגון: מנהל, מארגן וממן יקבל עונש מאסר של כ-10 שנים, אדם שמנצל את מעמדו בחברה למען פעילויות בארגון יקבל עונש מאסר של כ-10 שנים, אדם שעבר על כל העבירות הקיימות והוא חלק מהארגון יקבל עונש מאסר של כ-20 שנים.

## מטרת החוק
מטרת החוק, להילחם בצורה יעילה בפשע המאורגן. בנוסף חוק זה הקל על בית המשפט בהחלטות על רכוש שהושג באופן לא חוקי ונתינת עונשים שונים. החוק בא להתמודד עם התופעות של פשיעה מאורגנת ועם המבנה של ארגוני פשיעה, הגורם לעיתים קרובות קושי בהוכחת הקשר בין ראש הארגון לבין ביצוען של עבירות שנעברו על ידי אחרים.

## השפעת החוק
בישראל גאתה בעיית הפשיעה בעקבות כוחן הגובר של משפחות פשע כגון: רוזנשטיין, אבוטבול ויצחק אברג׳יל כמו גם בחברה הערבית ובתפוצת הנשק החם (תקני ולא תקני). הגורם האחראי המרכזי להתמודדות עם הנגע הזה הוא המדינה והמשטרה.

למשטרה אין אמצעים וגיבוי מדיני לבצע מעשים כדי לתפוס ולהרתיע את העבריינים כדוגמה פשיטה על מקומות בהם נמצא הארגון, לעצור את העבריין מעצם זה שהוא עשה עברות לאו דווקא באותו הרגע. בנוסף במקרים רבים אנשי המשטרה חוששים להתעסק עם העבריינים בעקבות איומים על חייהם ועל חיי משפחתם.

לעיתים קרובות העבריינים משחדים את אנשי החוק בכסף, רכוש ועברות נוספות כדי שהעבריינים יוכלו להמשיך לבצע פשע ללא חשש.

## פעולות ארגוני הפשיעה
ארגוני הפשיעה עוסקים בעברות על החוק במטרת רווח כספי כגון הברחת סמים מסוכנים והפצתם, זנות, הלוואות ב"שוק אפור" וגביית החובות, ניהול בתי קזינו, הימורים, ניהול משחטות רכב והפצת ומכירת החלקים למדינות שונות, גביית דמי הגנה והלבנת הון.

ארגוני פשע שומרים על חשאיות פעילותיהם האסורות אך ארגוני פשע רבים מחזיקים במקביל גם עסקים חוקיים, כגון הימורים מורשים, בנייה והובלת אשפה, שפועלים במקביל ומספקים כיסוי לסחר בסמים, הלבנת כספים, זנות, סחיטה וסחר במידע פנים.

## ההיסטוריה של החוק
עד שהחוק יצא לפועל היו מספר גדול של הצבעות בעד ונגד החוק. בהצבעה העשירית הצביעו 4 חברי הכנסת בעד החוק ו-33 הצביעו נגד החוק ו-6 נמנעו מהצבעה.

בהצבעה האחרונה לחוק חל מהפך, ו-43 חברי הכנסת הצביעו בעד החוק, ולא היו מתנגדים, וכך החוק יצא לפועל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

מאבק בארגוני פשיעה
קטגוריה:ישראל: פשע מאורגן
קטגוריה:2003 בישראל
קטגוריה:הכנסת השש עשרה: חקיקה
חוק איסור הקמת מצבות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור

**[[חוק]] איסור הקמת מצבות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור** קובע שאסור להקים מצבות ואנדרטאות לזכר טרוריסטים ומעשיהם. החוק אושר בכנסת בשנת 1999 על ידי הכנסת. יוזם החוק הוא חבר־הכנסת, רן כהן ממפלגת השמאל מרצ. החוק חוקק בעקבות הקמת מצבה לזכר ד"ר ברוך גולדשטיין, רופא ישראלי-אמריקאי שביצע את הירי במערת המכפלה שבחברון וגרם לרציחתם של 29 פלסטינים וכן לפציעתם של ערבים-מוסלמים רבים שהתפללו במקום.

## היסטורית החוק
החוק נכנס לתוקף בשנת 1999, הצעת החוק הראשונה הועלתה ב-25 במרץ 1997, בידי ח"כ רן כהן מטעם מפלגת מרצ וועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, לדבריו, ישנן אנדרטאות על שמם של גולדשטיין וסלאח נזאל, שהיו מעורבים במעשי הרג וטרור, הוא טען גם כי אלו לא סתם מצבות זיכרון אלא אנדרטאות מכובדות ומפוארות במיוחד שקוראות אליהן להתחנך על פי זכר אותו האדם, לכן יש להסירן. בקריאה השנייה והשלישית פנה חבר הכנסת סאלח טריף, יו"ר ועדת הפנים ואיכות הסביבה מאותן סיבות להסרת אנדרטאות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור.

## עיקרי החוק
החוק אוסר הקמת אנדרטאות ומצבות זיכרון לזכר רוצחים ומבצעי מעשי טרור רצחניים, החורגות ממצבה רגילה בבית קברות, וזאת על מנת למנוע הסתה ועידוד למעשים נפשעים. שר הביטחון ממונה על פקודת הסרת אנדרטה לא חוקית. החוק מאשר קבורה של אדם הממונה על מעשה הטרור, אך אוסר על הקמת מצבה או אנדרטה לזכר המעשה.

## ראו גם

* פארק מאיר כהנא – גן תיירות בקרית ארבע
* הרב מאיר כהנא הי"ד – ח"כ מטעם מפלגת הימין כך שנרצח בידי מתנקש מוסלמי-מצרי
* כהניזם
* פרשת ניימן השנייה
* ד"ר ברוך גולדשטיין – רופא ישראלי אמריקאי
* טבח מערת המכפלה שבחברון
* רן כהן – פוליטיקאי וח"כ לשעבר מטעם מפלגת השמאל מרצ לשעבר שיזם את "חוק איסור הקמת מצבות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור" של מדינת ישיראל
* הפיגוע בקריית ארבע (2003)

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

הקמת מצבות
קטגוריה:טרור בישראל
קטגוריה:1999 בישראל
חוק איסור התערבות גנטית

**חוק איסור התערבות גנטית** אוסר לשבט אדם או להתערב בגנים שלו לצורכי רבייה, לאור היבטיים מוסרים, חברתיים ומשפטיים.

החוק נחקק בשנת 1999 התשנ"ט ותוקן לאורך השנים (2004, 2009, 2016, 2020). את החוק יזם חבר הכנסת חגי מירום, חבר מפלגת העבודה באותם זמנים. הוועדה הראשונה שעוררה שיח בעניין, הייתה ועדת הלסינקי, שמונתה לפי תקנות בריאות העם, בשנת 1980.

## היסטוריה
החוק נחקק בשנת 1999 התשנ"ט ולאחר דיונים מעמיקים בנושא, הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית ברוב קולות.

העונש בגין העברה על החוק הוא מאסר שאורכו ארבע שנים או קנס.

הוועדה הראשונה בעולם שדנה בנושא הייתה ועדת הלסינקי הבינלאומית, אשר שמה דגש על החשיבות בקיום ניסויים רפואיים בצורה אתית ובהתאם למשפט לאומי ובינלאומי.

מטרת החוק הייתה לתת "תקופת ניסיון" של חמש שנים בהם לא תתבצע התערבות גנטית כלל במדינה, כדי לאפשר דיונים בקרב הציבור על סוגיית חוק התערבות הגנטית בהיבטים שונים.

לקראת מועד פקיעת החוק המקורי, בחודש ינואר 2004 קיימה ועדת המדע והטכנולוגיה דיונים לבחינת הצורך בהארכת תוקף החוק ובתיקונו. לפי החלטת הוועדה, הוארך תוקף החוק לחמש שנים נוספות והוכנסו בו מספר שינויים.

הדעות לגבי החוק חלוקות, ולאורך השנים עוררו סערה. בשנת 2004, לאחר שפגה הארכת החוק, יו"ר ועדת המדע, ח"כ מלי פולישוק-בלוך, אישרה את החוק לצמיתות. מאחר שח"כ מלי פולישוק-בלוך הייתה היחידה שנכחה בזמן קבלת ההחלטה, היא קיבלה את החלטה בעצמה ללא הצבעה/סקר, אף על פי שרוב משתתפי ועדת המדע התנגדו לחוק ואמרו שאין להפוך אותו לקבוע.

ח"כ ד"ר לאה נס, ביוכימאית העוסקת בתחום הפוריות, אשר מתנגדת לשיבוט בני אדם לרבייה, טענה שיש לקבוע איסור זמני בלבד לחמש שנים מאחר שהמדע והחקר הרפואי מתקדם במהלך השנים - והחוק אכן הוגבל ל-5 שנים.

## תיקונים בחוק
בשנת 2009 הוחלט כי ניתן להעמיד אדם לדין אשר ביצע התערבות גנטית.

בשנת 2016 הוחלט לתקן את החוק לשבע שנים ולא לחמש כפי שהיה עד כה.

בשנת 2020 הובהר בחוק כי אין להגביל את חופש החקר והמדע אך עם זאת, יש לערוך פיקוח. הוועדה המייעצת תעקוב אחר התפתחות הרפואה, המדע והביוטכנולוגיה בתחום הניסויים הגנטיים בבני אדם, תגיש על כך לשר דין וחשבון מדי שנה ותייעץ לשר בעניינים אלה.

## עיקרי החוק
מטרת החוק לקבוע תקופה קצובה של חמש שנים, שבה לא יתבצעו סוגים של התערבות גנטית בבני אדם, לשם בחינת ההיבטים המוסריים, המשפטיים, החברתיים והמדעיים של סוגי התערבות אלה והשלכותיהם על כבוד האדם.

החוק אוסר לשבט אדם או להתערב בגנים שלו לצורכי רבייה תוך כדי התחשבות בחופש החקר המדעי למען צורכי רפואה וכדומה-במקרים מסוימים, אם השר יראה זאת לנכון, ברשותו להתיר שימוש בתאי רבייה שעברו שינוי גנטי מכוון קבוע במטרה לגרום ליצירת אדם. העונש על העובר על החוק הוא מאסר ארבע שנים או קנס פי שישה מן הקנס הקבוע בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין, ה'תשל"ז-1977, לפיו, הקנס הוא 226,000 ש"ח.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: חקיקת בריאות ורפואה
קטגוריה:גנטיקה
קטגוריה:1999 בישראל
סטלה יאנג

**סטלה יאנג** (24 בפברואר 1982 – 6 בדצמבר 2014) הייתה קומיקאית, עיתונאית ופעילה חברתית אוסטרלית למען זכויות אנשים עם מוגבלות.

## קורות חייה
סטלה יאנג נולדה בשנת 1982 בסטול במדינת ויקטוריה באוסטרליה. היא נולדה עם פרכת (Osteogenesis Imperfecta) והתניידה רוב חייה בכיסא גלגלים. למדה בילדותה בבית ספר רגיל ועבדה בסלון השיער של אימה במהלך הלימודים. למדה לתואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת דיקין ולאחר מכן החלה ללמוד חינוך באוניברסיטת מלבורן. עם סיום הלימודים החלה לעבוד כמורה בבית ספר תיכון במקביל להכשרתה כעיתונאית.

## קריירה
יאנג שימשה כעורכת ראשית של המגזין "Ramp Up" של רשת ABC המוקדש לקידום זכויות של אנשים עם מוגבלות. במגזין זה היא התבטאה נגד תופעת "פורנו השראה". יאנג טענה כי ההתייחסות לאנשים עם מוגבלות כאנשים מעוררי השראה שגויה מיסודה שכן מחשיבים אותם לאנשים מעוטי יכולת ואף הרצתה על כך באירוע TED בשנת 2014. במקביל לפעילות החברתית שלה יאנג יצאה במופע סטנדאפ שבו היא מספרת על אירועים שחוותה בילדותה.

## מותה
יאנג מתה בפתאומיות ב-6 בדצמבר 2014, בגיל 32, ככל הנראה ממפרצת בכלי הדם.

## סטלה יאנג וישראל
בישראל קיים מרכז מחקר על שמה של סטלה יאנג המוקדש לחינוך מכיל ולימודי מוגבלות המנוהל על ידי ד"ר נצן אלמוג. המרכז חוקר את המפגש בין אנשים עם מגבלות לחיי היום יום בחברה הישראלית.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של סטלה יאנג (נשמר ב-14 בדצמבר 2014)
* הרצאה של סטלה יאנג באירוע TED
* ראיון עם סטלה יאנג באתר ABC
* The Politics of Exclusion, מאמרה של סטלה יאנג באתר "Ramp Up"
* כתבה על מותה של סטלה יאנג באתר "The Sydney Morning Herald"

## הערות שוליים

קטגוריה:קומיקאיות אוסטרליות
קטגוריה:עיתונאיות אוסטרליות
קטגוריה:נכים אוסטרלים
קטגוריה:עיתונאים אוסטרלים
קטגוריה:פעילים חברתיים אוסטרלים
קטגוריה:פעילות חברתיות
קטגוריה:אוסטרליות שנולדו ב-1982
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1982
קטגוריה:נפטרות ב-2014
פקטורי 54

**פקטורי 54** (**FACTORY 54**) היא רשת אופנה קמעונאית ישראלית, בבעלות קבוצת אירני. הרשת מוכרת מוצרי אופנה של כ-150 מותגים בינלאומיים, ב-16 חנויות ברחבי ישראל. המותגים הנמכרים נעים בין אופנה קלאסית, מבתי אופנה אירופאיים למותגי נוער וצעירים המושפעים מתרבות הרחוב, מוזיקה ואומנות.

החברה מחזיקה את חנות הדגל של המותג פומה בנמל תל אביב.

## היסטוריה
החנות הראשונה של פקטורי 54 נפתחה ב-2003 בנתניה. ב-2007 נפתחה חנות בקניון ארנה בהרצליה. ב-2008 נפתחו חנויות נוספת בנמל תל אביב (בשנת 2021 הוסבה לחנות הדגל של פומה בישראל) ובטיילת אילת ובבאר שבע. ב-2010 נפתחה החנות בקניון רמת אביב. חנויות נוספות נפתחו ב-2016 בממילא בירושלים, ב-2018 בקניון גינדי TLV ובדיוטי פרי נתב"ג וב-2019 באייס מול באילת ובנצרת. ב-2018 נפתחה מחדש חנות הדגל של החברה ברמת אביב.

ב-2018 נפתחה החנות בדיוטי פרי לאחר שקבוצת אירני זכתה במכרז לתפעול כלל אזור האופנה בדיוטי פרי בנמל התעופה בן-גוריון.

ב-2019 פקטורי 54 נכנסה לקטגוריית הלייף סטייל, ריהוט ועיצוב הבית והטיפוח עם השקת שיתופי פעולה לצד מותגים כמו מימי לוזון, ביירדו, קום דה גרסון, ורסאצ'ה, הום, מייקל קורס, טום דיקסון ועוד.
ב-2020 נפתחה חנות פקטורי 54 בקניון הזהב, ראשון לציון.

החברה מפעילה גם את רשת הבת "FACTORY 54 KIDS" לאופנת ילדים ואת חנות העודפים "Outlet 54".

אתר האינטרנט של החברה הושק בשנת 2018 ומאפשר רכישת הבגדים בצורה מקוונת. באתר מוצג תוכן מגזיני מקורי בתחומי לייף סטייל, טיפוח ויופי, תינוקות ובריאות.
לאתר מיליון צפיות בממוצע מדי חודש.

## פעילות חברתית
רווחי החברה תומכים בפעילות חברתית, אומנותית וסביבתית.
הסרט "בחוץ" של הסופר אתגר קרת והכוריאוגרפית ענבל פינטו שנוצר בהשראת מגפת הקורונה בישראל זכה לתמיכה כספית. גם הסרט "ועכשיו, לעצום עיינים" של הבמאית תום נשר שהייתה דוגמנית של הרשת במשך שנתיים יצא בתמיכתם.
כמו כן הושקעו כספים בתערוכת הצילום והמיצב "You are my flower" של האמנית נועה קלגסבלד, מהדורת פריטים מאוירים מוגבלת שיצרה ליאת לוי-קופלמן, שיתוף פעולה עם אמנית הקרמיקה מיכל גלברד ועוד.
החברה ארגנה את סדרת ההרצאות הרב תחומית "Lecture Club" שהכנסותיה נתרמו למיזמי חינוך מיוחדים לילדים ונוער ובחודש הגאווה מקיימת מדי שנה את "ליוויס PRIDE".

## קישורים חיצוניים
* 

* פרופיל חברה, באתר duns100
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רשתות שיווק בישראל
קטגוריה:חברות אופנה ישראליות
חוות מרקנהוף

ממוזער|מבנה בחווה ששימש במהלך תקופת חוות ההכשרה הציונית
**חוות מרקנהוף** (בגרמנית: **Markenhof**) היא חווה בשטחי הרשות המקומית קירכצרטן  בקרבת העיר פרייבורג בבאדן-וירטמברג שבגרמניה, שבה פעלה חוות הכשרה ציונית בין השנים 1919–1925.

## רקע
האזכור התיעודי הראשון לחווה, שהפכה לימים למרקנהוף, הוא משנת 1397. ממנו עולה כי החווה הייתה בבעלות מנזר סנט מרגן.
בשנת 1462 מכר המנזר את החווה לעיר פרייבורג. במהלך הדורות הבאים עברה הבעלות עליה כמה שינויים עד שבשנת 1648 נרכשה החווה על-ידי מתיאס מארק (Mathias Markh) והחלה להיקרא על שמו. צאצאים של משפחת מארק החזיקו בחווה במשך הדורות הבאים עד שחרבה בשרפה שאחזה בה בשנת 1760. בהמשך בנה אותה מחדש אחד הצאצאים, סיימון מארק, אשר היה הבעלים האחרון שנשא את השם "מארק". בתו, מריה, שירשה את החווה, נישאה לאדם בשם מישל גרמלסברכר, וצאצאי המשפחה אמנם המשיכו להחזיק בחוות מרקנהוף ולעבדה, אך לא נקראו יותר בשם "מארק".

## החווה הציונית ופעילותה
בשנת 1919 רכש את החווה תעשיין יהודי מפרייבורג בשם קונרד גולדמן  והפך אותה להכשרה ציונית. ההכשרה פעלה בחווה כ-6 שנים, עד 1925.

בחוות מרקנהוף התנסו הצעירים היהודים במגוון היבטים של חקלאות, תוך שימת דגש על ההיבטים הרלוונטיים לארץ ישראל. בראש וראשונה הם עברו מחזור שלם של גידול תבואה: חריש, זריעה, קציר, טיפול בתבואה, טחינתה לקמח וכמובן - אפיית לחם. תוך כדי כך למדו להפעיל את הכלים החקלאיים הנחוצים ליישום המחזור החקלאי. על שאר ההתנסויות בחווה ניתן ללמוד מתוך זיכרונותיו של שם זיו:

## בוגרי החווה הציונית בארץ ישראל
על פי הרשומות באתר החווה בגרמנית הוציאה החווה הציונית כ-300 בוגרים, אולם ראובן פרנקשטיין, שחוקר את תולדות החווה וכתב עליה ספר, גורס שמדובר במספר קטן יותר: 150 עד 200 בוגרים לכל היותר.
בשנת 1921 עלתה לראשונה קבוצת בוגרים קטנה לארץ ישראל (אז פלשתינה). הייתה זו קבוצה בת שבעה אנשים, שהיו חלק מקבוצה מגובשת בחווה. בהמשך הצטרפו אליה שאר החברים ממרקנהוף וכמה חברים נוספים. הקבוצה החליפה כמה פעמים את מקום מושבה בארץ, אך בסוף התיישבה בעמק הירדן וייסדה את קיבוץ בית זרע. השם "קבוצת מרקנהוף" ניתן לה על-ידי ארתור רופין, שיצר איתה קשר עוד בגרמניה. שם זה נשאר איתה והפך למושג היסטורי, אך למעשה היו עוד "קבוצות מרקנהוף" שעלו לארץ והקימו או הצטרפו לקיבוצים וישובים שונים. קבוצת מרקנהוף הייתה, למשל, גם בבית אלפא. ההבדל הוא, שכל הקבוצות התפרקו וחבריהן התפזרו בארץ, ורק הקבוצה בבית זרע נשארה מגובשת, משמעותית ומובילה בקיבוץ.

## קישורים חיצוניים

* תיאור הפעילות בארץ ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:חוות
קטגוריה:בית זרע
קטגוריה:יהדות גרמניה
קטגוריה:באדן-וירטמברג
מתקפת הסייבר על קולוניאל פייפליין

ממוזער|מפת צינורות הנפט של "קולוניאל פייפליין" בדרום-מזרח ארצות הברית.
ב-7 במאי 2021 התרחשה **[[מתקפת סייבר]]** נגד חברת הנפט האמריקאית ****, המספקת נפט ומזוט בעיקר ל. יממה לפני כן נגנבו נתונים בנפח 100 ג"ב משרתי החברה. המתקפה בוצעה באמצעות תוכנת כופר ששיתקה את ציוד המחשוב המנהל את צינור הנפט המרכזי של החברה. כתוצאה מכך, החברה עצרה את כל פעולותיה למשך מספר ימים, עד להתאוששות מהמתקפה.

נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן הכריז על מצב חירום ב-9 במאי. מתקפה זו היא מתקפת הסייבר הגדולה ביותר על תשתיות נפט בארצות הברית אי-פעם. לדברי ה-FBI ומקורות נוספים, קבוצת "DarkSide" היא האחראית לתקיפה.

## רקע
חברת הנפט האמריקאית , שבסיסה ביוסטון שבטקסס, מספקת בנזין, סולר ודלק סילוני באזור המשתרע מטקסס ועד ניו יורק. כ-45% מסך כל הדלקים הנצרכים בחוף המזרחי מגיעים דרך צינור הנפט של החברה.

מתקפת הסייבר התרחשה על רקע חששות גוברים מתקיפת מערכות תשתית, לאחר מספר תקיפות בולטות שהתרחשו לפני כן, בהן מתקפת הסייבר על הממשלה הפדרלית של ארצות הברית שהתרחשה בדצמבר 2020 ופגעה בגופי ממשל רבים, בהם מחלקת האוצר של ארצות הברית, מחלקת האנרגיה והמחלקה לביטחון המולדת.

## השפעה
לאחר דיווח של נציגי החברה כי הרשת הארגונית נפגעה מהתקפת תוכנת כופר, החברה סגרה את צינור הנפט כאמצעי זהירות, מפאת החשש לתקיפות נוספות שעלולות לפגוע בתפקוד הצינור.

התוקפים הצליחו לגנוב נתונים משרתי החברה בנפח של כ-100 ג"ב ואיימו לפרסם אותם באינטרנט אם הכופר לא ישולם.

המתקפה גרמה למחסור בדלק מטוסים בנמל התעופה הבינלאומי הרטספילד-ג'קסון אטלנטה ובנמל תעופה בשארלוט (קרוליינה הצפונית). כתוצאה מכך חברת התעופה אמריקן איירליינס נאלצה לשנות זמני ומסלולי טיסות.

כמו כן נרשם מחסור בדלק בתחנות הדלק באלבמה, פלורידה, ג'ורג'יה, קרוליינה הצפונית וקרוליינה הדרומית. מחירי הדלק עלו במדינות אלה, והחלה בהלת קניות של דלק. ב-9 במאי הכריז נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן על מצב חירום, המאפשר הובלת דלק ללא מגבלות כדי להתגבר על המחסור.

## תגובות
לטענת הנשיא, ג'ו ביידן, ישנן עדויות לכך שקבוצת ההאקרים הרוסית "DarkSide" ביצעה את התקיפה, ולפיכך "יש לממשלת רוסיה אחריות מסוימת לטפל בתקרית".

שיתוף פעולה של ה-FBI, הסוכנות לביטחון לאומי וחברות פרטיות לאבטחת מידע עצרו את מתקפת הסייבר, בין השאר בעזרת כיבוי שרתים חשובים.

ב-12 במאי חודשה באופן חלקי פעילות צינור הנפט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:לוחמה קיברנטית
קטגוריה:תוכנות כופר
קטגוריה:מתקפות סייבר בעשור השני של המאה ה-21
קטגוריה:2021 בארצות הברית
קטגוריה:האקינג
קטגוריה:ארצות הברית: אנרגיה
קטגוריה:נשיאות ג'ו ביידן
ברנאט זינגר

הרב **ברנאט זינגר** (בהונגרית: **Singer Bernát**; שאטוראליאויהיי, 5 בדצמבר 1868 – סובוטיצה, 21 ביוני 1916) היה רב ותאולוג הונגרי. הוא בנו של הרב ישראל זינגר.

## ביוגרפיה
ברנאט זינגר נולד כאמור בשאטוראליאויהיי, לשם עברו הוריו מסגד. בין 1887 לבין 1893 היה תלמיד בית המדרש לרבנים בבודפשט. בשנת 1892 נחנך כדוקטור למדעי הרוח בבודפשט, ובשנת 1894 קיבל סמיכה לרבנות. תחילה כיהן כרב בעיר טפולצה במשך שמונה שנים ואחר כך משנת 1902 עד מותו כרב ראשי בסובוטיצה.

## עבודותיו
### מאמרים בכתבי עת
מאמריו פורסמו בכתבי העת "שוויון" (Egyenlőség), "עבר ועתיד" (Múlt és Jövő), ב"אוטונומיה" (Autonómia), בסקירה היהודית-הונגרית, ב"מחוז זמפלן" (Zemplén Vármegye), ב"באצ'קאי הירלפ" (Bácskai Hirlap), ב"יומן מחוז באץ'" (Bácsmegyei Napló) וב"טפולצה והאזור" (Tapolca és Vidéke). הוא היה אחד המחברים והמתרגמים של ההיסטוריה האוניברסלית של היהודים (1906).

### עבודותיו בפרסום עצמי
* ספר צפניה. תרגום והסבר. עבודת הדוקטורט. בודפשט, 1893. (הנביא צפניה)
* שתי דרשות בבית התפילה היהודי בטפולצה. טפולצה, 1896.
* הציונות ממנקודת מבט של הפטריוטיות. סיבותיה, מטרותיה, אויביה והתנגדויותיהם של אלה. בודפשט, 1899. (מהדורה מיוחדת של «Ungarisches Wochenblatt». )

## לקריאה נוספת
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929 
* https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/7/70/Graetzmagyar1.jpg
* יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. https://www.arcanum.hu/en/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-irok-elete-es-munkai-szinnyei-jozsef-7891B/s-A6233/singer-bernat-A9948/
* ספרנותו של גזה פטריק

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בבודפשט
קטגוריה:רבנים נאולוגים
קטגוריה:שאטוראליאויהיי: רבנים
קטגוריה:שאטוראליאויהיי: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1868
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1916
How Can I Keep from Singing?

"***'" (מוכר כ-"'''My Life Flows On in Endless Song'''") הוא [[מוזיקה עממית|שיר עם]] אמריקאי שנוצר במקור כמזמור נוצרי על ידי השר ה[[בפטיזם|בפטיסטי]] האמריקאי רוברט וודסוורת' לורי. השיר מצוטט ומוזכר לעיתים קרובות, אם כי בטעות, כפזמון [[קווייקרים|קוואקרי]] או [[שייקרים|שייקר]] מסורתי. הלחן והטקסט המקורי שלו מופיעים בכמה מזמורים ואוספי שירים, הן בצורתם המקורית והן בצורה מתוקנת שמשמיטה את רוב התוכן הנוצרי המפורש ומכילה תוספת מחודשת.

== מחבר ומילים ==
הפרסום הידוע הראשון של מילות השיר אירע ב-27 באוגוסט 1868 ב''The New York Observer'', בשם "Always Rejoicing". הקרדיט ניתן לפאולין טי. הטקסט כלל:


== גרסתה של אניה ==

"***'" הוקלט מחדש בשנת 1990, על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, עבור אלבום האולפן השלישי שלה, *[[Shepherd Moons]]*. השיר יצא לאור שנה לאחר שהוקלט, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר, כסינגל השני מתוך, *Shepherd Moons*. הוא הופץ על גבי תקליט 12 אינץ'.

השיר זכה להצלחה במצעדי השירים והגיע למקום ה-32 במצעד הסינגלים הבריטי.

### תביעה משפטית
אניה וחברת התקליטים שלה נתבעו על הפרת זכויות יוצרים על ידי סנגה מיוזיק בע"מ על הקלטת השיר מכיוון שהיא כינתה אותו בטעות כ"מזמור שייקר מסורתי", ובכך הניחה שהוא נחלת הכלל. לאחר דיונים ושינויים מסוימים, הוחלט כי אניה לא תצטרך לשלם תמלוגים עליו, תוך תיקון הדברים שהיו צריכים לתקן.

### וידאו קליפ
בווידאו קליפ ניתן לראות את אניה שרה בכנסייה באזור הכפרי גווידור. הקליפ כולל קטעי ארכיון של אישים פוליטיים כמו נלסון מנדלה ובוריס ילצין, בין היתר, והתייחסויות למלחמת המפרץ ולרעב. בין היתר, כלל הקליפ אזכור לגנאדי ינאייב, פוליטיקאי רוסי, קומוניסט, שמרני דוקטרינרי, שעמד בשנת 1991 בראש הפיכת ינאייב להפלת שלטונו של מיכאיל גורבצ'וב.

### מיקומי שיא

### היסטוריית יציאות לאור

## גרסאות נוספות
במרוצת השנים הקליטו את השיר עשרות אמנים ואמניות, כדוגמת:
* ברוס ספרינגסטין באלבומו, *We Shall Overcome: The Seeger Sessions*.
* אודרי אסד באלבומה, *Inheritance*.
* כריס טומלין באלבומו, *See the Morning*.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1860
קטגוריה:סינגלים מ-1991
קטגוריה:שירי אניה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אניה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ניקי ראיין
קטגוריה:שירים על מוזיקה
קטגוריה:שירי העידן החדש
קטגוריה:שירים המעורבים במחלוקות הקשורות לפלגיאט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר מיוזיק גרופ
אליפות אירופה בשחייה 2021

250px|ממוזער|שמאל|אולם דונה, בבודפשט
**[[אליפות אירופה בשחייה]]** נערכה בבודפשט, הונגריה ובאגם לופה, מה-10 במאי ועד ה-23 במאי 2021. תחרויות השחייה, שחייה צורנית ותחרויות הקפיצה למים נערכות בדנובה ארנה , ותחרויות השחייה במים פתוחים נערכות באגם לופה. התחרות נדחתה ממאי 2020 בשל מגפת הקורונה. עקב כך, נודעה התחרות גם בשמה המקורי: **אליפות אירופה בשחייה 2020**.

## טבלת המדליות כללי

## שחייה
### שיא עולם
; 17 במאי
* **[[קלימנט קולסניקוב]]** () קבע בשלב חצי הגמר במשחה ל-50 מטר גב שיא עולם חדש של 23.93 שניות.
; 18 במאי
* **[[קלימנט קולסניקוב]]** () קבע בשלב הגמר במשחה ל-50 מטר גב שיא עולם חדש של 23.80 שניות.
; 22 במאי
* **[[בנדטה פילטו]]** () קבעה בשלב חצי הגמר במשחה ל-50 מטר חזה שיא עולם חדש של 29.30 שניות.
### שיא אירופה
; 20 במאי
* הרביעייה הבריטית () (קתלין דוסון, אדם פיטי, ג'יימס גאי ואנה הופקין) קבעה במשחה שליחים 4x100 מטר משולב שיא אירופה חדש של 3:38.82 דקות
; 23 במאי
* **[[קתלין דוסון]]** (), קבעה במשחה ל-100 מטר גב במסגרת משחה שליחות 4x100 מטר מעורב שיא אירופה חדש של 58.08 שניות

### שחייניות מצטיינות
* **[[סימונה קואדרלה]]** (), זכתה ב-4 מדליות, 3 מדליות זהב אישיות ו-1 ארד בשליחות.

### שחיינים מצטיינים
;חמישה שחיינים זכו בשתי מדליות זהב אישיות כל אחד ובנוסף צברו עוד מדליות במשחי שליחים.
* **[[אדם פיטי]]** () זכה ב-4 מדליות זהב, 2 אישיות ו-2 בשליחים
* **[[קלימנט קולסניקוב]]** () זכה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף.
* **[[מרטין מליוטין]]** () זכה ב-3 מדליות זהב
* **[[מיכאילו רומנצ'וק]]** () זכה ב-2 מדליות זהב
* **[[כרישטוף מילאק]]** () זכה ב-2 מדליות זהב

### טבלת מדליות בשחייה

### המנצחות והמנצחים
#### נשים

(*) שחייניות ששחו בשלב המוקדמות וזכו אף הן במדליות

#### גברים

(*) שחיינים ששחו בשלב המוקדמות וזכו אף הם במדליות

#### קבוצתי (2 שחייניות ו-2 שחיינים)

(*) שחיינים ששחו בשלב המוקדמות וזכו אף הם במדליות

## קפיצה למים
### טבלת מדליות בקפיצות למים

#### נשים

#### גברים

#### קבוצתי (קופצת וקופץ למים)

## שחייה במים פתוחים
### טבלת מדליות בשחייה במים פתוחים

#### שחייניות

#### שחיינים

#### קבוצתי (2 שחייניות ו-2 שחיינים)

## שחייה אמנותית
### טבלת מדליות בשחייה אמנותית

### משולב (אישה וגבר)

## ישראל באליפות אירופה בשחייה
* 22px - אנסטסיה גורבנקו זכתה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 2:09.99 דקות
* 22px - נבחרת ישראל בשחייה צורנית זכתה במדליית ארד בתרגיל החופשי, לראשונה בהיסטוריה של השחייה הצורנית בישראל.
* הרביעייה הישראלית במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) סיימה במקום רביעי בשיא ישראלי חדש.
* אנדראה מורז סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי.
* הרביעייה הישראלית במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי סיימה במקום שמיני.
### שחייה
#### שחייניות

#### שחיינים

#### קבוצתי משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים)

### שחייה במים פתוחים
#### שחייניות

#### שחיינים

### שחייה צורנית

## קישורים חיצוניים
* 

2021
קטגוריה:2021 בספורט
קטגוריה:בודפשט: תחרויות שחייה
קטגוריה:2021 בהונגריה
קטגוריה:2021 באירופה
יללת הזאבים

**יללת הזאבים** הוא סרט טבע תיעודי ישראלי, המגולל את סיפור חייו של זאב הודי במשך עשרים שנה מינקותו ועד לזקנתו. הסרט בוים וצולם על ידי משה אלפרט, הופק על ידי אפיקים הפקות ויצא לאקרנים בשנת 2013.

הזאבים המרכזיים בסרט הם זאבים שגידל אלפרט בביתו הפרטי בזכות אישור מיוחד שקיבל מרשות הטבע והגנים לגדל אותם. הוא עקב אחריהם מינקות עד בגרות, כשהקימו להקת זאבים. כמו כן, בסרט מופיעים גם בעלי חיים נוספים כדוגמת: בקר, צבי ארץ-ישראלי, שלדג, שקנאי, צופית, שפן סלע ועוד.

אלפרט ביים וצילם את הסרט בעקבות הצלחת סרט הטבע הקודם שיצר, ארץ בראשית. הסרט מלווה בקטעי קריינות של שמיל בן ארי, וכן בקטעי מוזיקה שהלחין גלעד בן עמרם.

## ראו גם
* סרטים וסדרות אודות החי בארץ ישראל

## קישורים חיצוניים

* יללת הזאבים באתר אפיקים הפקות
* 
* משה אלפרט – מנהל אפיקים הפקות, יוצר "יללת הזאבים". אגדה אסטרטגיה.
* אהרון בריק, ה'. יללת הזאבים: לילדים שאוהבים חיות. הבמה.
* 

קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטים על זאבים
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי טבע
קטגוריה:קצרמר סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2013
קרדיגיון

**קרדיגיון** (בוולשית: **Ceredigion**) הוא מחוז בוויילס, לשעבר נקרא קרדיגנשייר (Cardiganshire). מן המאה החמישית ועד המאה ה-13 היה המקום ממלכת קרדיגיון שעל שמה קרוי. המחוז הוא בעל אוכלוסייה כפרית בעיקר וכולל 50 ק"מ חוף ים לאורכו של מפרץ קרדיגן ופנים-ארץ הררי.

במאה ה-18 וה-19 היה האזור מרכזי מבחינת מסחר ומכרות עופרת, כסף ואבץ. בנוסף, נשען האזור על כלכלת בקר לחלב. עם זאת, במהלך המאה ה-19 ומאה ה-20 הפכה כלכלת המחוז לרווחית פחות ואוכלוסייתו התדלדלה. תמיכה ממשלתית, תיירות ותמיכה בפנסיונרים שיבחרו במחוז להשתקעות לאחר פרישתם, שיפרו את מצב המחוז. בירת המחוז, אבריסטווית', היא עיר אוניברסיטאית, משכנה של הספרייה הלאומית של ויילס ומרכז תרבות ולשית. למעלה ממחצית תושבי המחוז דוברים ולשית.

## היסטוריה
קיימות עדויות להתיישבות באזור מתקופת הברונזה. ב נכלל האזור במסגרת פרובינקיית האורדוביקים והיה בעל חשיבות כאתר מכרות זהב. לאחר השלטון הרומי, במאה ה-5, הפך האזור לממלכת קרדיגיון (שעל שמה נקרא המחוז). לפי ההיסטוריון נניוס, מקים הממלכה היה קרדיג, בנו של קונד'ה. רודרי הגדול איחד במאה ה-9 את קרדיגיון עם ממלכת גוויניד'. ב-1282 כבש אדוארד הראשון, מלך אנגליה את ויילס, חילק אותה למחוזות ויצר את מחוז קרדיגנשייר.

במהלך ימי הביניים נודע האזור במלומדים שישבו במנזריו. במאה ה-18 הפך האזור למרכז מתודיסטי. העיר קרדיגן, בדרום המחוז, על גבול פמברוקשייר, הייתה בירתו והנמל החשוב ביותר של דרום ויילס. דרך הנמל יוצאו עופרת, כסף ואבץ שנכרו במחוז. בין 1790 ל-1860 היגרו ממנו לארצות הברית אלפי תושבים, דבר שגרם להתדלדלות אוכלוסייתו.

ב-1974 נקבע בחלוקה של ויילס שהאזור יהיה נפה מנהלית בשם הוולשי המקורי, קרדיגיון ובירתו באברארון . ב-1986 הוא הוכרז כמחוז. ב-1996 נקבעה אברסטווית' כבירת המחוז.

## גאוגרפיה
המחוז שוכן על שפת מפרץ קרדיגן במרכז ויילס ורובו כולל את הרי קמבריאן  שהפסגה הגבוהה בהם, פלינלימון , מתנשאת לגובה של 752 מטרים מעל פני הים. בצפונו הוא גובל עם מחוז גוויניד' (אך אין כל דרך ראשית למעבר ביניהם בשל תוואי השטח), בדרום עם פמברוקשייר, במזרח עם פוויס ובדרום-מערב עם קרמרת'נשייר (הגבול בין המחוזות הוא הנהר הגדול ביותר הזורם באזור נהר טייפי ). שטח המחוז 1,795 קמ"ר ואוכלוסייתו מנתה (נכון ל-2010) 76,938 נפש, מה ההופך אותו למחוז השני הכי דליל באוכלוסייה בוויילס. עם זאת, זהו המחוז הצומח ביותר מבחינת אוכלוסייה בווילס. אוכלוסייתו גדלה ב-19.5% בין 1999 ל-2003.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אתר תיירותי רשמי

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ויילס: מחוזות
חיות שטח

**חיות שטח** היא סדרת טבע-תיעודית ישראלית על עולם החי והצומח בישראל, שמשודרת בערוץ כאן חינוכית. הסדרה מונחת על ידי לירי קירשנבאום ונעמי צור דרור.

הסדרה מורכבת מ-20 פרקים כשכל פרק אורך כ-15 דקות, עוסק בנושא מסוים ומורכב משלושה חלקים, העוסקים בנושא מזוויות שונות, מתוך כוונה להעמיק את הידע באותו נושא. בין שלושת החלקים ישנן גם פינות קבועות כמו המלצות למסלולי טיול, הסבר על שמות ייחודיים לבעלי חיים ועובדות. הצילומים התקיימו מאילת והנגב ועד לצפון, בחופי הים התיכון, ביערות הארץ ובאזורים עירוניים.

## פרקי הסדרה

# **שלוליות**: פרק העוקב אחר בריכות החורף בישראל. בפרק זה מוצגים בעלי החיים: צבים, שפיריות, צפרדעים ועוד.
# **נודדים**: פרק העוקב אחר נדידת הציפורים בישראל ואחר חולות נודדים.
# **יער**: פרק העוקב אחר החיים ביער כדוגמת: פטריות, אלונים ועוד.
# **חיות ומספרים**: פרק העוקב אחר ספירת בעלי חיים כמו צבאים, עופות מים ופרפרים.
# **זוהרים**: פרק העוקב אחר האור בעולם החי בישראל.
# **מתח גבוה**: פרק העוקב אחר החשמל בעולם החי בישראל.
# **טורפים**: פרק העוקב אחר הטורפים בישראל.
# **החיים בים**: פרק העוקב אחר עולם החי בים התיכון.
# **ורוד**: פרק העוקב אחר הפלמינגואים בישראל.
# **החיים בזבל**: פרק העוקב אחר בעלי החיים החיים ליד ובתוך הזבל.
# **מדבר**: פרק העוקב אחר בעלי החיים במדבר הישראלי.
# **הישרדות**: פרק העוקב אחר יכולות הישרדותיות של בעלי חיים כמו הסוואה.
# **שבילים**: פרק העוקב אחר שביל ישראל ושבילים אחרים בישראל.
# **פולשים**: פרק העוקב אחר בעלי חיים וצמחים פולשים בישראל.
# **להקות**: פרק העוקב אחר החיים בלהקה.
# **מערות**: פרק על מערות ומאורות.
# **סימנים**: פרק העוקב אחר סימנים בטבע.
# **דורסים**: פרק העוקב אחר דורסי יום ודורסי לילה בישראל.
# **המקום הכי נמוך**: פרק העוקב אחר החיים סביב ים המלח.
# **לבן**: פרק העוקב אחר בעלי חיים לבנים בישראל כמו התנשמת והראם הלבן.

## פרסים ומועמדויות

## ראו גם
* סרטים וסדרות אודות החי בארץ ישראל
## קישורים חיצוניים
* 
* חיות שטח באתר כאן חינוכית
* "חיות שטח" - סדרת טבע תיעודית לילדים ונוער ב-כאן חינוכית באתר הפורטל לחקלאות טבע וסביבה
* חיות שטח - סרטים של כאן חינוכית באתר רשות הטבע והגנים
* להב, ש' (2021). “חיות שטח”: סדרת טבע תיעודית לילדים ונוער ב- כאן חינוכית. family go.
* נאוב, ט' (2021). "חיות שטח", סדרת טבע תיעודית לילדים ונוער ב- כאן חינוכית.
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טבע
קטגוריה:כאן חינוכית: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2021
Give Me Your Love

"**Give Me Your Love**" (בעברית: **תנ/י לי את האהבה שלך**) הוא סינגל של הדי ג'יי והמפיק המוזיקלי הבריטי סיגלה, בשיתוף פעולה עם הזמר הבריטי, ג'ון ניומן והגיטריסט החשמלי האמריקאי נייל רוג'רס, שיצא, על ידי מיניסטרי אוף סאונד, ב-29 באפריל 2016.

רוג'רס מנגן בגיטרה לאורך רוב השיר. על פי הסרט התיעודי של BBC Four, "How to Make It in the Music Business", היה חלק אחד בשיר בו ניומן החליף את נגינת הגיטרה של רוג'רס לשלו, ונתפס רק כשהוא מנגן על גיטרה במהלך השמעת הווידאו קליפ. הוא גילה שהוא לא ממש יכול לנגן נכון את הפזמון.

נכון לדצמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-131 מיליון פעמים בספוטיפיי.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר יצא לראשונה ליוטיוב ב-29 באפריל 2016. נכון לדצמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-51 מיליון פעמים.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי סיגלה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סיגלה
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
Bill Withers' Greatest Hits

**Bill Withers' Greatest Hits** (בעברית: **הלהיטים הגדולים של ביל וית'רס**) הוא אלבום האוסף הראשון שהוציא הזמר-יוצר האמריקאי ביל וית'רס, וביסס את מעמדו כיוצר להיטים. האלבום זכה להצלחה מרובה, והכיל מקבץ מלהיטיו הגדולים ביותר של וית'רס.

## רשימת רצועות
# "Just the Two of Us" - שיר שהוקלט על ידי גרובר וושינגטון ג'וניור, ביל וית'רס, ראלף מקדונלד ווויליאם סאלטר, וזכה להצלחה עולמית; זהו השיר היחיד של וית'רס אשר הגיע למצעד הבילבורד גלובל 200.
# "Use Me" - אחד מלהיטיו הראשונים של וית'רס, אשר הגיע למקום ה-2 בבילבורד הוט 100.
# "Ain't No Sunshine" - מלהיטיו הגדולים והמוכרים של וית'רס, אשר נחשב על ידי רבים לידוע והמצליח ביותר. השיר הפך לקלאסיקה של ממש, ובין האמנים שביצעו לו גרסת כיסוי נמנים מייקל ג'קסון ובוריס גרדינר.
# "Lovely Day" - אף הוא נחשב לאחד מלהיטיו הגדולים של וית'רס. בשל האופטימיות והקצב הקליל שלו הפך השיר לשיאן מכירות ובישר את סגנון הדיסקו שהיה בהתהוותו.
# "I Want to Spend the Night" - אמנם לא שוחרר כסינגל, אך זכה להצלחה ושידורים מרובים בתחנות הרדיו.
# "Soul Shadows" - אף הוא לא יצא כסינגל.
# "Lean On Me" - להיט של וית'רס מתוך האלבום החלוצי שלו, Still Bill. הגיע למקום ה-1 בכל מצעדי הסינגלים של מגזין בילבורד.
# "Grandma's Hands" - שיר נוסטלגיה של וית'רס מאלבומו הראשון, Just as I Am, אשר הפך לקלאסיקה. לשיר נעשו גרסאות כיסוי רבות, ביניהן של אל ג'ארו, הסטייפל סינגרס, ברברה סטרייסנד, סימפלי רד ולוסיל קרו.
# "Hello Like Before" - אף הוא לא יצא כסינגל.
# "Who Is He" - להיט של וית'רס מאלבומו Still Bill. לשיר נעשו גרסאות כיסוי רבות, והוא אף שימש כחלק מהפסקול לסרטו של קוונטין טרנטינו, "ג'קי בראון".

## דירוגים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי ביל וית'רס
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
טריי הולינגסוורת'

**ג'וזף אלברט "טרי" הולינגסוורת' השלישי** (באנגלית: **Joseph Albert "Trey" Hollingsworth III**; נולד ב-12 בספטמבר 1983) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מדינת אינדיאנה בשנים 2023-2017. מחוז הבחירה שייצג מצוי בדרום-מרכז המדינה, ומשתרע מהפרברים הדרומיים של אינדיאנפוליס לצד הצד האינדיאני של מטרופולין לואיוויל. העיר הגדולה ביותר במחוז היא בלומינגטון, בית אוניברסיטת אינדיאנה. הוא חבר המפלגה הרפובליקנית, ועם הון הנאמד בכ-50.1 מיליון דולר אמריקני, הוא היה חבר הקונגרס ה-12 האמיד ביותר.

## ביוגרפיה
הולינגסוורת' נולד בקלינטון, מושב המחוז במחוז אנדרסון שבטנסי. הוא למד בבית הספר התיכון וב בנוקסוויל ובאוניברסיטת פנסילבניה, שם השלים את לימודיו בבית הספר וורטון. בתום לימודיו בוורטון, ייסד הולינגסוורת את "הולינגסוורת' קפיטל פרטנרס" בצוותא עם אביו, ג'ו הולינגסוורת הבן. החברה התמחתה בבניית אתרי ייצור ישנים והחזרתם לפעילות. הוא גם הקים מחדש חברה לייצור אלומיניום.

באוקטובר 2015, לקראת בחירות 2016, הכריז הולינגסוורת' על התמודדותו אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס התשיעי של אינדיאנה. נציג המחוז המכהן טוד אנג עזב את בית הנבחרים לטובת מסע הבחירות שלו אל הסנאט של ארצות הברית. הולינגסוורת' ניצח בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית אחרי שגבר על גרג זולר, התובע הכללי של אינדיאנה, וחברי הסנאט המדינתי ארין הוצ'ין וברנט וולץ עם 34% מהקולות. ביום הבחירות הכלליות ניצב בפני שלי יוזר, מועמדת המפלגה הדמוקרטית, אותה ניצח עם כ-54% מקולות הבוחרים. הולינגסוורת' מימן בעצמו את התמודדותו בבחירות המקדימות ותרם למטה הבחירות שלו 3.1 מיליון דולר אמריקני. עם התכנסות הקונגרס ה-115 של ארצות הברית בראשית ינואר 2017 הולינגסוורת' הושבע לתפקידו בבית הנבחרים.

הולינגסוורת' הבטיח לכהן בבית הנבחרים לא יותר משמונה שנים, שהן ארבע תקופות כהונה. רפורמה ברשות המבצעת של ארצות הברית, לרבות החלת הגבלות כהונה לחברי הקונגרס, הייתה עבורו בראש מעייניו. בקונגרס ה-115 ובקונגרס ה-116 הציג הולינגסוורת' החלטה לתיקון חוקת ארצות הברית כך שיוטלו הגבלות כהונה על חברי הקונגרס. בראשית כהונתו הצביע בעד "חוק קיצוצי המיסים והעבודות" של ממשל הנשיא דונלד טראמפ. הוא מתנגד להפלות, וכפועל יוצא תומך בקטיעת המימון הפדרלי לארגון "הורות מתוכננת". הוא תומך בביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. ב-27 ביוני 2019 הצביע בעד מימון בן 4.6 מיליארד דולר להרחבת גבול ארצות הברית–מקסיקו. הולינגסוורת' הצביע בעד שלוש החלטות של בית הנבחרים אשר הביעו את מורת רוחו של הקונגרס מעסקאות הנשק של ממשל טראמפ עם איחוד האמירויות הערביות וערב הסעודית.

בשם דבקותו באמונתו כי יש לטהר את הפוליטיקה של ארצות הברית מפוליטיקאים קרייריסטים, הודיע הולינגסוורת' ב-12 בינואר 2022 על פרישתו מבית הנבחרים האמריקאי, וכהונתו נחתמה בראשית ינואר 2023.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר האינטרנט האישי של טריי הולינגסוורת' 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:בוגרי בית הספר וורטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאינדיאנה
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
אדלברט דשו

**אדלברט דשו** (ברומנית: **Adalbert Deșu**, בהונגרית: **Dezső Béla**; 24 במרץ 1909 – 6 ביוני 1937) היה כדורגלן רומני, ששיחק בעמדת החלוץ שמאלי.

## ביוגרפיה
דשו, ממוצא הונגרי, נולד בגטאייה שב בשנת 1909. הוא התחיל לשחק כדורגל בעיר הולדתו. לאחר זמן מה עבר לעיר רשיצה שם שיחק במשך שנתיים ב-CSM רשיצה. יו"ר המועדון, וולפגנג אושניט, סירב לשלם לו משכורת במהלך המונדיאל ולאחריו דשו עזב כתוצאה מכך.

הוא זומן לראשונה לנבחרת רומניה בשנת 1929 ובהופעת הבכורה שלו כבש במשחק ידידות נגד בולגריה. דשו נכלל בסגל למונדיאל 1930 שהיה לראשון בהיסטוריה, וגם כבש בניצחון 1–3 על פרו בשלב הבתים כבר בדקה ה-1'. עם שער זה היה לשחקן הרומני הראשון שכבש עבורה בתולדות התחרות. לאחר המשחק השני שלהם נגד המארחת אורוגוואי דשו פרש מהנבחרת.

מאוחר יותר ב-1930 הצטרף למועדון בנאטול טימישוארה, אך נאלץ לפרוש מכדורגל כבר ב-1933 עקב מחלת דלקת ריאות. דשו בסופו של דבר נפטר מאותה מחלה ב-6 ביוני 1937 כשהוא בן 28 בלבד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1930
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1909
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1937
סאבו הדרומית

**סאבו הדרומית** (בפינית: **Etelä-Savo**; בשוודית: **Södra Savolax**) הוא אזור בדרום-מזרח פינלנד, ובירתו היא העיר מיקלי. סאבו הדרומית יחד עם סאבו הצפונית אוגדו שניהם בעבר תחת המחוז ההיסטורי סאבו.

האזור גובל בסאבו הצפונית, צפון קרליה, דרום קרליה, קימנלקסו, פּאייט-המה ופינלנד המרכזית.

הערים המרכזיות באזור הן מיקלי, סבונלינה ופייקסמאקי.

תושבי המקום עוסקים בתעשיית העץ ובתחומי הטכנולוגיה.

בתחום סאבו הדרומית שוכן אגם סאימה, האגם הגדול ביותר בפינלנד.

## ערים באזור
האזור מחולק לשתים עשרה רשויות מקומית, מתוכן 3 ערים (מודגשות):
* אנונקוסקי (אוכלוסייה: 1,368)
* הירוונסלמי (אוכלוסייה: 2,149)
* ג'ובה (אוכלוסייה: 5,920)
* קנגסניימי (אוכלוסייה: 5,296)
* **[[מיקלי]]** (אוכלוסייה: 52,530)
* מנטיהריו (אוכלוסייה: 5,666)
* פרטונמאה (אוכלוסייה: 1,648)
* **פייקסמאקי** (אוכלוסייה: 17,373)
* פומאלה (אוכלוסייה: 2,123)
* רנטסלמי (אוכלוסייה: 3,362)
* **[[סבונלינה]]** (אוכלוסייה: 32,667)
* סולקבה (אוכלוסייה: 2,471)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פינלנד: אזורים
אגודת הכינור של אמריקה

**אגודת הכינור של אמריקה** (באנגלית: **The Violin Society of America** **(VSA)** הוא ארגון אמריקאי, המוקדש לבוני כינורות, ויולות וצ'לי. הארגון פתוח גם לנגנים בכלים אלה.

האגודה נוסדה בשנת 1973 ותחילה שכנה בפּוֹקִיפְּסִי מדינת ניו יורק. כיום היא יושבת בדאלאס, טקסס.

אגודת הכינור מקיימת כנס שנתי מאז 1974. היא מוציאה את "ז'ורנל אגודת הכינור של אמריקה" שלוש פעמים בשנה.

## קישורים חיצוניים
* Official '''Violin Society of America''' website האתר הרשמי של אגודת הכינור של אמריקה
* אגודת הכינור של אמריקה, תחרויות

## הערות שוליים

קטגוריה:בוני כלי קשת
יאנוש קמינסקי

**יאנוש זיגמונד קמינסקי** (נולד ב-27 ביוני 1959 בפולין) הוא צלם קולנוע ובמאי אמריקאי פולני. הוא עובד בשותפות עם הבמאי סטיבן ספילברג מאז 1993. באותה שנה זכה בפרס אוסקר אחד לצילום הטוב ביותר על סרט השואה "*[[רשימת שינדלר]]"*, וב-1998 בפרס נוסף על הסרט "*[[להציל את טוראי ריאן]]".*

## ביוגרפיה
קמינסקי נולד בז'יימביצה שבפולין לאמו ידוויגה סלנר, ואביו, מריאן קמינסקי. ב-1981 כשהיה בן 21, החליט להגר לארצות הברית לאחר שוויצ'ך ירוזלסקי הכריז על ממשל צבאי בפולין. מ-1982 ועד 1987 למד במכללת קולומביה בשיקגו והשלים שם תואר ראשון באמנות עם דגש על סרטים. הוא המשיך לתואר שני ב-AFI Conservatory.

קמינסקי התחיל את דרכו כצלם בסרט ליידי אמריקה. מ-1993 החל לעבוד עם סטיבן ספילברג. קמינסקי זכה באוסקר פעמיים בסרטים רשימת שינדלר ולהציל את טוראי ראיין. היה מועמד לפרס על צילומיו גם בסרטים הפרפר ופעמון הצלילה, סוס מלחמה, לינקולן, אמיסטאד וסיפור הפרברים. קמינסקי צילם את הסרט מינכן. בנוסף לעבודתו עם ספילברג עבד קמינסקי גם עם קמרון קרואו, ג'יימס ל. ברוקס וג'וליאן שנאבל.

קמינסקי הצטרף בשנת 1994 לאגודה האמריקאית לצלמים, והתפטר ממנה ב-2006.

## חיים אישיים
קמינסקי היה נשוי לשחקנית הולי האנטר והם נפרדו ב-2001. בשנת 2004 נישא לעיתונאית רבקה רנקין, והם התגרשו ב-2010.
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הצלם הטוב
קטגוריה:צלמי קולנוע
קטגוריה:צלמים פולנים
קטגוריה:מהגרים מפולין לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי מכללת קולומביה בשיקגו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
מור פריאוס

**מור פריאוס** (בהונגרית: **Preusz Mór**; אוז'הורוד, 14 בפברואר 1883 – גרמניה, קיץ 1944) היה מזכיר איגודים המקצועיים, פוליטיקאי, מנהל מפעל, מומחה דפוס יהודי-הונגרי, ממנהיגי מועצת הפועלים בבודפשט (מועצת הפועלים בבודפשט הייתה גוף קבלת החלטות תחת מהפכת החרציות והרפובליקה הסובייטית ההונגרית).

## ביוגרפיה
מור פריאוס נולד במשפחה יהודית בזקרפטיה. אמו הייתה רוזה נוימן. הוא למד את כל מקצועות הדפוס בעיר הולדתו סדר, עריכה וכדומה). כבר בצעירותו נסע לאוסטריה ולגרמניה. הוא חזר להונגריה בשנת 1905 לעיר קושיצה, שם הפך למייסד כתב העת "הפועל של קושיצה" (A Kassai Munkás) ולאחד ממנהיגי התנועה הסוציאל-דמוקרטית המקומית. בשנת 1909 היה אחד מעורכי העיתון של איגוד עובדי הדפוס בשם "טיפוגרפיה", בבודפשט (עד 1920). מנובמבר 1918 ועד 21 במרץ 1919 היה חבר בוועד המנהל של קרן ביטוח העובדים הלאומית ואחד מנשיאי מועצת העובדים בבודפשט. בשבועות הראשונים של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית הוא היה חבר בדירקטוריום (מנהלת) שניהלה את בודפשט, יחד עם שאנדור וינצה (ויינברגר) ולאסלו דיאנש ונשא נאום ב-14 באפריל 1919, כאשר האי מרגיט עבר ל"ידיים הפרולטריות".

עד מהרה הפך למתוסכל מהרעיון ובשל סכסוכו עם הקומוניסטים התפטר מתפקיד קומיסר העם של בירת הונגריה. זמן קצר לאחר מכן חזר לערוך את כתב העת טיפוגרפיה. באותה תקופה היה חבר בוועדת הניהול המרכזית של הפדרציה ((ועדת הניהול המרכזית של הפדרציה (לעיתים נקראה גם ועדת הניהול של האספה הלאומית, בקיצור SZKIB) שהייתה הרשות מבצעת תחת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית מנתה לכל היותר 150 חברים)). אחרי נפילת הרפובליקה פריאוס היגר לווינה באפריל 1920. לאחר עזיבתו הוצאה נגדו הזמנה לחקירה בגין עבירת המרדה. מאוחר יותר חזר לעיר הולדתו (שבינתיים צורפה לצ'כוסלובקיה במסגרת חוזה טריאנון), שם הפך לבעלים של מפעל ארגזים. בשנת 1939, לאחר צירופה מחדש של זקרפטיה להונגריה הוא נעצר בגין תפקידו במהלך הרפובליקה הסובייטית ונידון לשנת מאסר. עם כניסת הוורמכט להונגריה (מבצע מרגרטה) בשנת 1944, הוא גורש מאוז'הורוד למחנה ריכוז גרמני ממנו לא שב.

## עבודותיו
* שני כיוונים – מטרה אחת (1917)
* שנתון הדפוס ומדריך טיולים לשנת 1913 (בודפשט, האגודה ההונגרית של עובדי מדפיסי הספרים ויוצקי האותיות, 1913)
* הנסיך הגדול (מאמר, הפועל של קושיצה, 1907)

## לקריאה נוספת
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש.
* אלברט וארי: קורבנות השלטון האדום בהונגריה, בודפשט 
* 
* לקסיקון לתולדות תנועת העבודה ההונגרית
* הספר האדום 1919 (1993)
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי III: כרך השלמה. עורכת ראשית. אגנש קניירש. בודפשט: . 1981 עמ' 441. 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לאוסטריה
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1883
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
יודיף

**יודיף** (ברוסית: **Юди́фь**; נולדה ב-23 בינואר 1973) היא זמרת יהודיה-רוסייה.

## קורות חיים
יודיף נולדה במוסקבה בשם מאשה כץ, בגיל שלוש עשרה הייתה שותפה להקמת הרכב מוזיקלי וביחד עמם הופיעה בשירי רוק כבד. היא שימשה מספר שנים כזמרת ליווי של מספר זמרים והרכבים מוזיקליים ידועים ברוסיה.

ב-1994 הייתה הנציגה הראשונה של רוסיה באירוויזיון, עם השיר "Vyechniy stranik". סיימה במקום התשיעי עם 70 נקודות. באותה שנה גם הוציאה את אלבומה הראשון.

יודיף הייתה חברה בצמד מוזיקלי עם מתופף הנקרא "היפה והחיה". ב-1997 החלה להיות חברה בהרכב מוזיקלי בשם "מרילנד" ובשנה לאחר מכן הם הוציאו אלבום ראשון.

בסרט אנסטסיה, העוסק בסיפורה של נסיכה רוסייה ביצעה את קטעי השירה של אנסטסיה בדיבוב הרוסי של הסרט. היא דיבבה את אמא גות'ל בדיבוב לרוסית של הסרט פלונטר.	

ב-2015 השתתפה בגרסה הרוסית של The Voice.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרות יהודיות רוסיות
קטגוריה:נציגי רוסיה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1994
קטגוריה:משתתפי The Voice
קטגוריה:זמרי רוק יהודים
קטגוריה:זמרות פופ יהודיות
קטגוריה:זמרות פופ רוסיות
קטגוריה:מדבבות יהודיות
קטגוריה:מדבבות רוסיות
קטגוריה:ילידות 1973
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1973