open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תמונת מפת סיביות

שמאל|ממוזער|250px
בגרפיקה ממוחשבת, **תמונת מפת סיביות** או **תמונת רסטר** (מאנגלית: Raster) היא פורמט דיגיטלי לייצוג תמונה ואחסונה באמצעות **מפת [[סיבית|סיביות]]** (Bitmap), כלומר לכל פיקסל בתמונה יש ערך מספרי שמכיל בתוכו מידע על הצבע שלה. הביטוי מגיע מטכנולוגיית תכנות המחשבים, ומשמעותו מפה של ביטים שלמעשה מאורגנים כמערך.

בממשקי משתמש גרפיים ברוב מערכות ההפעלה פורמט גרפי זה מוטמע כחלק מובנה ממנה. סיומות של קובצי מפת סיביות הן בדרך כלל BMP או DIB. לבד מ־BMP קיימים פורמטים נוספים לייצוג מפת סיביות כמו
InterLeaved Bitmap (ILBM), Portable Bitmap (PBM), X Bitmap (XBM) ו־Wireless Application Protocol Bitmap (WBMP). בנוסף, קיימים גם פורמטים רבים שמשתמשים במפת סיביות דחוסה, להבדיל מגרפיקה וקטורית.

## שיטת האחסון
איכות התמונה נקבעת על פי מספר פרמטרים:
* עומק הצבע – כמות הסיביות שמוקצת לכל פיקסל. 1, 4, 8, 16, 24, 32, 48 או 64. סיבית אחת מייצגת שני צבעים – שחור ולבן; 4 סיביות – 16 צבעים; 8 סיביות – 256 צבעים, וכן הלאה לפי הכלל של 2 בחזקת מספר הסיביות. ככל שמוקצות יותר סיביות לייצוג פיקסל, עושר הצבע יהיה גדול יותר והתמונה עשויה להיות קרובה יותר לתמונת המציאות כפי שבני אדם חווים אותה. כיום בדרך כלל נעשה שימוש ב־32 סיביות לפיקסל.
* רזולוציה – כמות הפיקסלים שיש בתמונה. ככלל, ככל שכמות הפיקסלים גבוהה יותר, כך הפרטים שבה יהיו מפורטים יותר. בתמונות בעלות רזולוציה נמוכה אפשר להיתקל בתופעה של פיקסליזציה.

## יתרונות וחסרונות
### יתרונות
הצגה נאמנה של כל פרטי התמונה ככל שהרזולוציה ועומק הצבע עולים.

### חסרונות
* ככל שהרזולוציה ועומק הצבע עולים, כמות הנתונים של מפת סיביות גדלה וקשה יותר לעיבוד. גודלו של קובץ המאחסן מפת סיביות אינו יעיל לשימוש מזדמן ולכן נפוץ השימוש בשיטות לדחיסה מפת סיביות כגון JPG. לרוב, ניתן לאפשר איבוד נתוני תמונה ללא פגיעה באיכות צפייה מזדמנת בתמונה ולכן שיטות דחיסה המאבדות נתונים מאפשרות שימוש בקבצים בעלי גדלים קטנים משמעותית מקבצי מפת סיביות רגילים.
*גודל מפת סיביות נקבע מראש בעת יצירתה. מסיבה זו, תוצאת פעולת הגדלה (Zoom in) של תמונת מפת סיביות אינה איכותית לרוב. כאשר מתאפשר, במיוחד בשרטוטים, עדיף לייצג תמונה באמצעות גרפיקה וקטורית.

## סוגי קובצי מפות סיביות נפוצים
* BMP – המבנה התקני לקובצי חלונות, נוצר על ידי תוכנת הצייר. כל תמונה המועתקת אל לוח העריכה שמורה במבנה זה.
* GIF – פורמט שנוצר על ידי CompuServe, דוחס את התמונה לחיסכון בשטח אחסון
* IMG – פורמט שנוצר על ידי החברות ונטורה ודיגיטל לשימוש בתוכנת Ventura Publisher ובסביבת GEM. התוכנה שומרת קבצים בגווני אפור בלבד
* JPG – קבצים דחוסים מאוד על ידי הזנחת חלק מהנתונים. רוב התוכנות מאפשרות למשתמש לקבוע את אחוז הדחיסה, ומכאן את אחוז אובדן המידע
* PCX – פורמט שנוצר על ידי חברת ZSoft Corporation לשימוש בתוכנת PC Paintbrush, הפורמט לא דוחס את הקבצים
* PICT – פורמט שפותח על ידי חברת אפל עבור מחשבי מקינטוש, היה בשימוש בתוכנת QuickDraw וכסטנדרט לטיפול בקובצי תמונה
* TIF או TIFF ראשי תיבות של Tagged Image File Format – פורמט שנוצר על ידי חברת Aldus לשימוש בתוכנת הוצאה לאור שולחנית מתוצרתה
* WMF – פורמט Windows MetaFile הוא מבנה בו משתמשת תוכנת חלונות, ניתן לשמור בפורמט זה גם קובצי מפת סיביות וגם קבצים מונחי עצמים
* WPG – פורמט שפותח עבור תוכנת wordperfect, כיום (2010) הפורמט כמעט אינו בשימוש
* DIB – פורמט של IBM שהיה בשימוש במערכות OS/2

## ראו גם
* ייצוג צבע במחשב
* גרפיקה וקטורית

## קישורים חיצוניים

* 

Bitamp
דרום הים האגאי

**דרום הים האגאי** הוא שמו של חבל מנהלי המהווה אחד מ-13 המחוזות של יוון. המחוז מורכב מאיים בלבד.

המחוז ממוקם בדרומו של הים האגאי, באזור הדרום מזרחי של יוון, בין חצי האי אטיקה ובין טורקיה, והוא חלקה המזרחי ביותר של יוון. גבולותיו הם: מחוז צפון הים האגאי בצפון, טורקיה במזרח, מחוז כרתים בדרום, ים מירטון במערב, ומחוז אטיקה, והאי אובויה בצפון מערב.

המחוז מורכב משרשרות האיים של האיים הקיקלדים והאיים הדודקאנסיים, ומחולק ל-13 יחידות אזוריות. הבירה המנהלתית של המחוז היא העיר ארמופולי באי סירוס. העיר הגדולה במחוז, ומרכזו הכלכלי, היא רודוס שבאי רודוס.

## חלוקה מנהלית

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:יוון: מחוזות
קטגוריה:הים האגאי
מערב מקדוניה

**מערב מקדוניה** הוא שמו של חבל מנהלי שמהווה אחד מ-13 המחוזות של יוון. המחוז ממוקם במערב מקדוניה היוונית שבצפון יוון.

גבולותיו של המחוז הם: המדינה מקדוניה בצפון, מחוז מרכז מקדוניה במערב, מחוז תסליה בדרום מזרח ובדרום, אפירוס בדרום מערב ומדינת אלבניה במערב.

המחוז מחולק לארבע יחידות אזוריות: פלורינה, גרוונה, קסטוריה וקוזני.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יוון: גאוגרפיה
קטגוריה:יוון: מחוזות
ארדנים

[ממוזער|מיקום אזור הארדנים במפת [מערב אירופה]]
**הארדנים** (בצרפתית: **L'Ardenne**) הוא אזור עטור גבעות ויערות שנמצא בעיקר בבלגיה ולוקסמבורג, אך שלוחותיו קיימות גם בצרפת, וכן גרמניה (שם הוא מוכר בשם "הרי אייפל", אך יש הטוענים כי אלו אזורים שונים). זהו אזור חשוב לתיירות בבלגיה. האזור קיבל את שמו מארדואנה - אלת הציד הגאלית.

היער מוזכר במחזה של ויליאם שייקספיר, "כטוב בעיניכם" כיער בו מתרחש המחזה.

מספר פעמים שימש היער שדה קרב, בהן: קרב הארדנים במלחמת העולם הראשונה, הקרב על צרפת ו"הקרב על הבליטה" במלחמת העולם השנייה.

[מרכז|ממוזער|500px|נהר [מז וחלק מאזור הארדנים בצרפת]]

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ולוניה: גאוגרפיה
קטגוריה:לוקסמבורג: גאוגרפיה
קטגוריה:צרפת: גאוגרפיה
קטגוריה:גרמניה: גאוגרפיה
קטגוריה:המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה
קטגוריה:אירופה: יערות
האיים היוניים

שמאל|ממוזער|250px|מפת האיים היוניים
**האיים היוֹנִיִים** או **האיים האיוניים** (ביוונית: **Ιόνια Νήσια**; באיטלקית **Isole Ionie**) הם קבוצה של כ-40 איים יווניים הנמצאים ממערב ליוון בים היוני. האיים (למעט קיתירה, השייכת למחוז אטיקה) מהווים אזור מנהלתי אחד – מחוז האיים היוניים המהווה אחד מ-13 המחוזות של יוון.

## איים מרכזיים
שבעת האיים הגדולים והחשובים הם, מצפון לדרום:
*קורפו
*פאקסי
*לפקדה
*איתקה
*קפלוניה
*זקינתוס
*קיתירה
[ממוזער|הדגל ההיסטורי של האיים היוניים (דגלה של [רפובליקת שבעת האיים)]]

## היסטוריה
במהלך המאה ה-4 לפני הספירה האיים שולבו ממוקדון ולאחר התפרקותה סופחו על ידי הרפובליקה הרומית בשנת 146 לפני הספירה. בהמשך הם הועברו לשליטה של האימפריה הביזנטית. באי העכברים נשמרה כנסייה ביזנטית מהמאה ה-11. לאחר שאימפריה זו נחלשה, האיים עברו לשליטה של הרפובליקה של ונציה בשנת 1204. הם היו השטח היחיד בו אוכלוסייה יוונית לא הייתה בשליטת האימפריה העות'מאנית. בתקופה זו חלק משמעותי של אוכלוסייה עבר לקתוליות.

בסיום מלחמות נפולאון האיים הועברו לשליטה של בריטניה. בשנת 1862 הם שולבו ביוון והבריטים עזבו את המקום.

במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוון, השליטה באיים עברה לאיטליה. בשנת 1943 הנאצים גרשו את האיטלקים. במהלך זה יחידה גרמנית בפיקוד של אלפרד סטארק ביצע טבח ב - 117 חיילים איטלקים. ביוני 1944 כ-2000 יהודים באי קורפו גורשו ורק בודדים הצליחו לשרוד.

## גלריה

Lakka01.jpg|העיר לאקה באי פאקסוס
Korfu04.JPG|אנדרטה בעיר קורפו לאיחוד האיים היוניים עם יוון
Antipaxi01.JPG|חוף באנטיפאקסוס
Fiskardo1.jpg|קפלוניה
Corfu town.jpg|העיר קורפו
Myrtos_Beach,_Kefalonia,_Greece_-_20031008.jpg|חוף בקפלוניה


## איים אחרים
* אנטיקיתרה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:הים היוני
קטגוריה:יוון: איים
דיאנה (מיתולוגיה)

[ממוזער|דיאנה על מטבע [דנאריוס רומי מן המאה הראשונה לפנה"ס]]
**דיאנה** (בלטינית: **Diana**) הייתה אלת הציד, הירח והטבע במיתולוגיה הרומית. היא המקבילה הרומית של האלה היוונית ארטמיס. דיאנה היא בתם של יופיטר ולטו, ואחותו התאומה של אפולו.

## דמותה
דיאנה הייתה אחת משלוש האלות הבתולות, יחד עם מינרווה ועם וסטה, ומופת לצניעות, לכוח ולחן אתלטי. דיאנה הייתה קשורה לחיות בר וליערות, וחורשות אלונים היו מקודשות לה.

מקדשה הרומי המרכזי של דיאנה היה בגבעת האוונטין ברומא, ועיקר הסוגדים לה נמנו עם בני דלת העם. היא הייתה פטרונית העבדים, ואלה הורשו למצוא מקלט במקדשה זה (בדומה למנהג במקדש ארטמיס באפסוס). חגה נחוג ב-13 באוגוסט.

לדיאנה היה מקדש גדול בשטח של כ-45,000 מטרים מרובעים גם ביער על גדת אגם נמי, המרוחק כשלושים קילומטר מרומא בכיוון דרום, באזור הנקרא בעידן המודרני "קסטלי רומאני" (הטירות הרומאיות). במקדש התקיימו פולחנים לאלה,  שניתן להגדירם "פראיים".

באמנות הרומית, בפיסול ובציור, עוצבה האלה דיאנה כציידת, לבושה טוניקה קצרה, נושאת קשת ואשפת חצים ומלווה בכלבי ציד או בצבי (המסמל את המעשה באקטיון). האטריבוט המזהה שלה הוא הסהר.

ההערצה לאלה דיאנה לא עברה מן העולם. בימינו סוגדות לה נשים המאמינות בדת המכונה "ויקה דיאנית". 

דיאנה הוא שמהּ של וונדר וומן, גיבורת-על של DC קומיקס.

האסטרואיד   שהתגלה ב-1863 על ידי רוברט לות'ר נקרא על שמה.

## ראו גם

* אל ירח
* ארטמיס
* יאנוס

## קישורים חיצוניים

* מבחר יצירות אמנות המציגות את האלה דיאנה (באתר פינטרסט)
* רחל ספיר, דימויי האלה דיאנה במנזר סן פאולו בפארמה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלות רומיות
קטגוריה:אלות ציד
קטגוריה:אלות ירח
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מיתולוגיה רומית
אטיקה

**אָטִיקָה** (ביוונית: **Αττική**, ביוונית מודרנית נהגה "אטיקי", Attikí) הוא חבל ארץ עתיק ביוון, וכיום גם שמו של אחד מ-13 המחוזות של יוון שבתחומו נמצאת בירת יוון, אתונה.

## גאוגרפיה
המחוז ממוקם בדרום־מזרח יוון היבשתית, ממש בקצה של חצי אי הנושא גם הוא את השם אטיקה. מלבד השטח שבקצה חצי האי, נכלל בתחומו של המחוז גם החלק המזרחי של מצר קורינתוס, האיים בתוך המפרץ הסרוני, אזור טריבזון שבפלופונסוס והאיים קיתירה ואנטיקיתרה שממוקמים מדרום לפלופונסוס.

גבולותיו המנהלתיים של המחוז הם: מחוז מרכז יוון בצפון וצפון מערב, מחוז דרום הים האגאי במזרח ובדרום מזרח, ומחוז הפלופונסוס במערב.

המחוז מתחלק לשמונה יחידות מנהלתיות: מרכז אתונה , צפון אתונה , מערב אתונה , דרום אתונה , פיראוס , מזרח אטיקה , מערב אטיקה  ומחוז משנה האיים .

שטח אטיקה מגיע ל-3,808 קמ"ר, וגודל אוכלוסייתו ל-3,828,434 נפש (נכון ל-2011), מה שהופך אותו למחוז המאוכלס ביותר ביוון. 95% מהאוכלוסייה גרה באזור המטרופולין של אתונה.

נקודה הכי גבוהה במחוז - בהרי פארניטה מגיע ל-1,413 מ'.

## ראו גם
* לוח השנה האטי

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:יוון: מחוזות
קטגוריה:יוון: חצאי איים
עקרון הארגומנט

באנליזה מרוכבת, **עקרון הארגומנט** מקשר בין מספר הקטבים והאפסים של פונקציה מרומורפית בתחום מסוים ובין השינוי בארגומנט שלה בעת מעבר על שפת התחום. עיקרון זה הוא תוצאה חשובה של משפט השארית.

## ניסוח פורמלי
ממוזער|שמאל|250px|המסילה <math>\partial D</math> (שחור), האפסים של ''<math>f</math>'' (באדום), והקטבים של ''<math>f</math>'' (בכחול)

תהא f פונקציה מרומורפית (בעלת מספר סופי של נקודות סינגולריות שכולן קטבים) בתחום D כלשהו ששפתו \partial D היא מסילה פשוטה וסגורה, שעליה f לא מקבלת אפסים וקטבים. אז מתקיים \frac{1}{2\pi i}\oint_{\partial D}\frac{f'(z)}{f(z)}dz=N-P, כאשר N הוא מספר האפסים של f, כולל ריבוי, ואילו P הוא מספר הקטבים של f, כולל ריבוי.

כמו כן, 2\pi (N-P)=\Delta \arg{f}, כאשר \Delta \arg{f} הוא גודל השינוי בארגומנט של f כאשר היא מקיפה את התחום D על גבי שפתו.

## הוכחה
נראה כי \frac{1}{2\pi i}\oint_{\partial D}\frac{f'(z)}{f(z)}dz=N-P.

לשם כך נשתמש במשפט השארית. כדי לחשב את האינטגרל, די לחשב את סכום השאריות של הפונקציה\frac{f'(z)}{f(z)} בכל נקודות הסינגולריות שלה בתחום D.

מכיוון ש-f מרומורפית, לפונקציה \frac{f'(z)}{f(z)} יכולים להיות רק שני סוגים של נקודות סינגולריות: קטבים של f ואפסים של f.

באפס a\isin D מריבוי n של f מתקיים f(z)=(z-a)^n\cdot g(z), כאשר g(z)\ne 0 והולומורפית בסביבה של a. 

על כן: f'(z)=n(z-a)^{n-1}g(z)+(z-a)^n g'(z) ו-
:  \frac{f'(z)}{f(z)} = \frac{n}{z-a} + \frac{g'(z)}{g(z)}.

המחובר הימני הוא פונקציה הולומורפית, ולכן בפיתוח לטור נקבל טור טיילור (כלומר מקדם השארית הוא 0). המחובר השמאלי הוא בדיוק האיבר שהמקדם שלו בטור לורן הוא השארית, ולכן בסך הכול השארית של הפונקציה סביב a היא n. כלומר: השארית סביב אפס כלשהו היא הריבוי של אותו האפס.

עבור קוטב הרעיון דומה: בקוטב b \in D מריבוי m של f מתקיים f(z)=(z-b)^{-m}\cdot h(z), כאשר h(z)\ne 0 והולומורפית בסביבה של b. מתקיים
: f'(z)=-m(z-b)^{-m-1}h(z)+(z-b)^{-m}h'(z)

ועל כן
:  \frac{f'(z)}{f(z)}=\frac{-m}{z-b}+\frac{h'(z)}{h(z)}

ולכן השארית שנקבל הפעם היא מינוס הריבוי של הקוטב.

על כן, סכום השאריות בכל הקטבים והאפסים ייתן בדיוק את סכום ריבויי האפסים פחות סכום ריבויי הקטבים.

## דוגמה
תהי f(z)= \frac{(z+3)(z+1)}{z^2}, צריך לחשב את \int_{|z|=2} \frac{f'(z)}{f(z)}dz

נשים לב כי האפסים של f(z) הם z=-1 ו-z=-3. מתוך האפסים האלו, רק z=-1 נמצא בתוך העיגול:\left\{z|\left| z \right|=2\right\}, כמו כן הוא "אפס פשוט". לכן: N=1

נשים לב גם כי יש ל: f(z) רק קוטב אחד והוא: z=0. זהו קוטב מסדר שני. לכן: P=2.

מסקנה (לפי עקרון הארגומנט):  \int_{|z|=2} \frac{f'(z)}{f(z)}dz=2\pi i(N-P)=2\pi i(1-2)=-2\pi i

## ראו גם
* משפט רושה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:משפטים באנליזה מרוכבת
אייזנשטיין

**אייזנשטיין** או **איזנשטין** (**Eisenstein**), שם משפחה גרמני ושם יהודי אשכנזי נפוץ.
פירושו בגרמנית **אבן ברזל**.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
D

האות **D** (די) היא האות הרביעית באלפבית הלטיני. מקורה של האות באות דלתא היוונית, ומקורה של זו באות מהשפה הפרוטו-שמית ומהאלפבית הפרוטו-כנעני, שממנו התפתחה גם האות ד. מבחינה פונולגית, האות d מייצגת עיצור מכתשי, סותם, קולי (/IPA: /d) - כמו דל"ת בעברית.
קוד ה-ASCII של האות הגדולה D הוא 68 ושל האות הקטנה d הוא 100.

## ייצוגים נוספים
[שמאל|ממוזער|100px|[דגלי הקוד הבינלאומי|דגל הקוד הבינלאומי של האות D.]]

באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "**[[דלתה]]**" (**Delta**), למעט בשימוש בשדות תעופה, שם משתמשים במילה "**דיקסי**" (**Dixie**), על מנת למנוע בלבול עם חברת התעופה דלתא.

ב-ASCII מיוצגת האות על ידי 68 (D) ו-100 (d).

בקוד מורס מיוצגת האות על ידי קו ושתי נקודות:

:-··

בכתב ברייל:

:60px

## התפתחות האות D

## משמעויות של האות

בהקשרים מסוימים, **D** יכולה לסמל:
* במוזיקה - התו רה.
* במחשבים - D הוא שמה של שפת תכנות.
* בכימיה D מסמל את דאוטריום שהוא איזוטופ של מימן.
* בביולוגיה D הוא ויטמין.
* במתמטיקה הרבה פעמים מסמן הפרש (Distance).

## ראו גם
* Ð
* ∂

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלפבית לטיני
Ace of Spades

**Ace of Spades** (בעברית: "אס עלה") הוא אלבומה החמישי של להקת ההבי מטאל הבריטית מוטורהד. האלבום יצא לאור ב-1980 והיה לאלבום הראשון שהלהקה הוציאה לאור בארצות הברית. האלבום נחשב על ידי רבים כטוב ביותר שהלהקה הוציא אי פעם.

שיר הנושא של האלבום, אשר נושא את שמו של האלבום, הוא ככל הנראה השיר המצליח ביותר שהלהקה הוציאה אי פעם. השיר זכה לגרסאות כיסוי מצד להקות רבות שהושפעו ממנו.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי מטאל
Secure Shell

שמאל|ממוזער|250px|דוגמה לתיעול VNC דרך SSH
**Secure Shell** (בראשי תיבות: **SSH**) הוא פרוטוקול לתקשורת מחשבים המאפשר ביצוע פעולות על מחשב מרוחק לאחר תהליך הזדהות (login). הוא נועד להחליף את rlogin ,RSH ו־telnet ולאפשר תקשורת מאובטחת ומוצפנת בין שני מחשבים לא תלויים ברשתות לא מאובטחות. SSH פועל מעל TCP, והפורט הסטנדרטי שלו הוא 22.

## התפתחות וגרסאות
הגרסה הראשונה של SSH (שלימים נקראה SSH-1) נכתבה על ידי הפיני טאטו ילונן (Tatu Ylönen) ב־1995 והתבססה על תוכנה חופשית וספריות של GNU. על מנת להפיץ את התוכנה והפרוטוקול הקים טאטו את חברת **SSH Communications Security** שמאוחר יותר שכתבה את הקוד והפכה את התוכנה לתוכנה קניינית.

גרסה שנייה של SSH, הנקראת SSH-2 נקבעה על ידי ה־IETF (Internet Engineering Task Force), גוף התקינה העיקרי של תעשיית האינטרנט. SSH-2 מכילה שיפורים של SSH-1 בתחומי האבטחה ואפשרויות התקשורת שהפרוטוקול מציע, בהן החלפת מפתחות בשיטת דיפי-הלמן (Diffie-Hellman key exchange), בדיקת תקינות המסתמכת על קוד אימות מסרים והאפשרות להפעיל מספר בלתי מוגבל של התקשרויות יישומיות על פני התקשרות SSH יחידה ובנוסף מגדירה תקן ברור כך שתוכנות שונות על גבי פלטפורמות שונות תוכלנה לתקשר ביניהן בצורה בטוחה.

## תיעול
פרוטוקול SSH תומך ב"תיעול" (ראה Port Forwarding), כלומר, ניתן "לתעל" תעבורה ממחשב אחד למחשב אחר בצורה מאובטחת דרך תוכנות SSH. בעזרת פונקציה זו ניתן לאבטח תעבורה של תוכנה שאינה תומכת באבטחה, או שאבטחתה חלשה יחסית.

לדוגמה, שרת SSH ושרת VNC פועלים על שני מחשבים ברשת פנימית. שרת ה-VNC מוגדר להאזין רק לחיבורים ממחשב ה-SSH (כך שלא ניתן לגשת אליו מרשת האינטרנט, או שהוא כלל אינו מחובר אליה). שרת ה-SSH לעומת זאת, מחובר לאינטרנט ומקשיב לחיבורים חיצוניים. כאשר משתמש מתחבר לשרת ה-SSH ומזדהה, השרת מתעל תעבורה לשרת ה-VNC, וכך יש תקשורת בין שני מחשבי הקצה. שרת ה-SSH ושרת ה-VNC יכולים לרוץ על אותו המחשב (לדוגמה: במקרה של שימוש ביתי).

## תוכנות
כיום קיים יישום של פרוטוקול ה־SSH לרוב הפלטפורמות הקיימות, הנפוצים בהם -
* Lsh - היישום של פרויקט GNU ל־SSH.
* OpenSSH - תוכנה חופשית בקוד פתוח המתבססת על SSH-1 המקורי.

## קישורים חיצוניים

* PuTTY – יישום לסביבת חלונות
* PenguiNet
* SSHDOS
* JavaSSH
* WinSCP
* Monkey HelperTool - portable ssh Java based interface for Unix/Linux

קטגוריה:תקשורת מחשבים
קטגוריה:אבטחת מחשבים
קטגוריה:הצפנה
קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
קטגוריה:תקנים באבטחת מידע
אדגרדו מורטארה

**פיוס מריה אדגרדו לוי מורטַארַה** (באיטלקית: **Pio Maria Levy Edgardo Mortara**; 27 באוגוסט 1851 – 11 במרץ 1940; נולד כ**גד יוסף לוי מורטַארַה**) היה נזיר אוגוסטיני איטלקי. מורטרה נולד למשפחה יהודית, אך נטבל לנצרות בסתר על ידי המשרתת. כשהדבר נודע הוצא מביתו בכוח בגיל שש על ידי משטרת הוותיקן. פרשת חטיפתו גרמה לסערה בקרב יהודי אירופה ובקרב חוגים ליברליים ביבשת ובארצות הברית.

אדגרדו מורטארה היה בנו של סוחר יהודי מבולוניה, אז במדינת האפיפיור שבאיטליה. בגיל שנתיים, בזמן שלקה במחלה קשה, הוטבל בסתר לנצרות הקתולית על ידי מוריסי, משרתת נוצרית של המשפחה, מתוך אמונתה שבכך היא תציל את הילד. טבילה על ידי איש זר במקרה חירום שבו לא היה סיפק להביא את הנטבל לפני כומר, כמו סכנת חיים עקב מחלה, הוכרה על ידי הכנסייה כתקפה לכל דבר ולפיכך היה מורטרה קתולי לפי הנצרות.
[250px|ממוזער|שמאל|[חטיפת אדגרדו מורטארה (ציור)|חטיפת אדגרדו מורטארה, ציור מעשה ידי מוריץ דניאל אופנהיים]]
כשהיה אדגרדו כבן שש, סיפרה מוריסי את דבר הטבילה לרשויות. החוק אסר על גידול של קתולי בידי לא-קתולים, וב-24 בינואר 1858 הגיעה המשטרה ולקחה את הילד מידי הוריו כדי שיחונך על ידי הכנסייה. כל מאמצי המשפחה להחזיר את הילד לידיהם נכשלו. ב-1859 יצא משה מונטיפיורי לרומא על מנת להביא לשחרורו של הילד, אולם בקשתו, יחד עם כל שאר הבקשות, נדחתה על ידי האפיפיור פיוס התשיעי.

בבגרותו של מורטארה הוא שינה את שמו לפיוס, ונכנס למסדר האוגוסטיני. במהלך הזמן הפך מורטארה לחבר בעל מעמד חשוב במסדר. ב-1870 נאם לפני ועידת הוותיקן הראשונה, ופעל כמיסיונר בגרמניה ובניו יורק, וקיבל את התואר "מיסיונר אפיפיורי". ב-1879 הורשה על ידי הכנסייה לחדש את קשריו עם משפחתו היהודית. מורטארה מת במנזר בלגי ב-1940.

חשיבותה של חטיפתו של מורטארה והשפעתה חרגו מעבר לחייו וחיי משפחתו. הפרשה התפרסמה ברחבי העולם וגרמה לחוגים התומכים בחופש דת ובערכים ליברליים להביע מחאה בכל רחבי אירופה וארצות הברית. המחאות נגד פעולות אלה של הכנסייה אף הוגשו באופן רשמי על ידי מספר ממשלות אירופיות (בהם פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ונפוליאון השלישי, קיסר צרפת) ומאוחר יותר גם נשיא ארצות הברית יוליסס ס. גרנט.

השפעתה של הפרשה על העולם היהודי הייתה רבה. פרשה זו אף היוותה אחת מהסיבות להקמת "כל ישראל חברים". זהו המקרה הראשון לאחר האמנציפציה שבו הייתה אפשרית מחאה רשמית ופומבית של יהודי איטליה.

## בתרבות הפופולרית
המחבר דייוויד קרצר כתב את הספר "חטיפתו של אדגרדו מורטרה", המבוסס על המקרה ובשנת 2016 יצאה לדרך הפקת סרט על המקרה בבימויו של סטיבן ספילברג, על פי תסריט של טוני קושנר ובכיכובם של מארק ריילנס ואוסקר אייזק אך זו נזנחה.

בשנת 2023 יצא הסרט חטוף, סרט דרמה היסטורית איטלקי משנת 2023, בבימויו ובכתיבתו של מרקו בלוקיו, בשיתוף סוזנה ניקיארלי. הסרט עוסק בפרשת מורטרה, המתאר את סיפורו של הילד היהודי אדגרדו מורטרה שנחטף ממשפחתו בידי שלטון מדינת האפיפיור וגודל כקתולי. התסריט מבוסס באופן רופף על ספרו של דניאלה סקאליזה "Il caso Mortara". הסרט הוא הפקה משותפת של איטליה, צרפת וגרמניה. את מורטרה מגלם בבגרותו לאונרדו מלטזה.

## לקריאה נוספת
***חטיפתו של אדגרדו מורטרה**, מאת דייוויד קרצר .

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בולוניה: אישים
קטגוריה:כל ישראל חברים
קטגוריה:חיברות בכפייה: ילדים
קטגוריה:יהודים איטלקים
קטגוריה:יהודים שהתנצרו
קטגוריה:נזירים רומים-קתולים איטלקים
קטגוריה:אישים שנחטפו
קטגוריה:אוגוסטינים
קטגוריה:ילידי 1851
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1940
פקודת הסמים המסוכנים

"**פקודת הסמים המסוכנים** [נוסח חדש], התשל"ג-1973" היא פקודה (חקיקה שמקורה בתקופת המנדט) המגבילה את העיסוק בסמים במדינת ישראל. 

נושאים בולטים בפקודה:
* : לא יגדל אדם סם מסוכן, לא ייצר אותו, לא יפיק אותו, לא יכין אותו ולא ימצה אותו מחומר אחר, אלא ברישיון מאת המנהל (שהוא מנכ"ל משרד הבריאות). 
* : לא יחזיק אדם סם מסוכן ולא ישתמש בו, אלא במידה שהותר הדבר בפקודה זו או בתקנות לפיה, או ברישיון מאת המנהל.
העונש המרבי על הפרת סעיפים אלה הוא עשרים שנות מאסר או קנס גבוה מאוד.
החזקת שימוש בסם לצריכה עצמית בלבד, דינו מאסר שלוש שנים או קנס מקביל. העונש הקבוע להדחת קטינים לשימוש בסמים הוא עד עשרים וחמש שנות מאסר. 

הפקודה מתייחסת לעבירות הנוגעות לסמים: החזקת סם, שימוש בסם, סחר בסמים, ייבוא סמים והדחת קטינים לשימוש בסם. רשימת החומרים המוגדרים כסמים מסוכנים נמצאת בתוספת הראשונה לפקודה. הפקודה מתירה שימוש בחומרים מסוימים מתחת לכמות מוגדרת וכן שימוש רפואי.

בפקודת הסמים המסוכנים של מדינת ישראל, בניגוד לחוקים דומים במדינות כמו ארצות הברית ובריטניה, אין חלוקה של הסמים לרמות מסוכנותם. יחד עם זאת, הפסיקה והציבור בישראל, עושים הבחנה בין "סמים קלים" (למשל החשיש והקנאביס) ל"סמים קשים" (למשל הרואין וקוקאין). עם זאת, פקודת הסמים המסוכנים מבדילה ומחריגה סמים בעלי שימוש רפואי, אשר ייצורם, שיווקם ואחזקתם מותרים בפיקוח ורופא יכול לרשום אותם למטופליו.

 היא רשימת החומרים שהוגדרו "סמים מסוכנים".

 מנויות כמויות הסמים, אשר הימצאות סם בכמות שמעבר להן, משמעותה עבירת סחר.

כמה מהחומרים או הסמים הפסיכואקטיביים המוגדרים ב"פקודת הסמים מסוכנים" ככאלה הם נמכרים באופן חוקי, תוך פיקוח, בבתי מרקחת, ובשימוש חוקי בידי רופאים כתרופות משככות כאבים ובמטרות רפואיות אחרות בענפי רפואה שונים, בעיקר רפואת הכאב והרפואה הפליאטיבית (למשל תמצית אופיום, מורפין, פטידין, קודאין, פפברין, כו'), מתילפנידאט (ריטלין) וכמה נגזרות של אמפטמין - בשימוש בהפרעות שינה מסוימות (נרקולפסיה) ובהפרעת קשב וריכוז, קנאביס רפואי הנרשם לפי הוראות מפורטות בהתוויות רפואיות מסוימות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סמים פסיכואקטיביים
סמים
קטגוריה:ישראל: סמים
קטגוריה:הברחה
ג'יימס ג'ול

**ג'יימס פרסקוט ג'ול** (באנגלית: **James Prescott Joule**; 24 בדצמבר 1818 בקרבת מנצ'סטר, אנגליה – 11 באוקטובר 1889 בקרבת לונדון) היה פיזיקאי ומתמטיקאי, מנסח חוק שימור האנרגיה.

## ביוגרפיה

ג'ול נולד במנצ'סטר, אנגליה לבעל מבשלת שיכר עשיר. הוא חונך בבית ובגיל 16 החל ללמוד אצל הכימאי הבריטי הידוע ג'ון דלטון. כבעל הון ופנאי הקים ג'ול מעבדה בבית אביו והחל לעסוק במחקרים עצמאיים במקביל לעבודתו בבית המלאכה המשפחתי.

ב-1838 פרסם את הראשון מבין מאמריו המדעיים המרובים. בין השאר כיוון שלא זכה להשכלה אקדמית, התעלמו מדעני בריטניה מתגליותיו הראשונות, והחברה המלכותית הבריטית סירבה לפרסם את מאמריו. אבל לא עברו שנים רבות בטרם התגלה ג'ול ככוח שאין להתעלם ממנו, הוא נעשה עמית בחברה המלכותית, ואף זכה בעיטור הגבוה ביותר שלה.

בשנים 1885–1887 פרסם את כל מחקריו בספר עב כרס. ג'ול גילה בניסוייו כי החום, האנרגיה המכנית, האנרגיה החשמלית וכיוצא באלה, אינם אלא צורות שונות של תופעה אחת, וכולם בני המרה זה לזה. בנוסף, ג'ול קבע גם את היחס בין העבודה ואנרגיה. יחידת האנרגיה והעבודה ג'ול, במערכת הבינלאומית של יחידות מידה, קרויה על שמו.

כבר בנעוריו המציא התקן שנקרא בפיו "מכונה אלקטרומגנטית" - מנוע חשמלי פרימיטיבי - ובאמצעותו התחיל לבדוק את היחס בין האנרגיה לעבודה. הוא גילה כי ניתן לבטא את היחס בין העבודה לחום בנוסחה מתמטית המכילה גורם קבוע.

ב-1843 פרסם מאמר שבו הציג את ערכו של גורם קבוע זה, שנקרא בפיו: "שווה הערך המכני של חום". כשהוכיח כי אפשר להמיר כל עבודה לחום, קבע ג'ול כי החום הוא צורה של אנרגיה, ואין הוא תלוי בטיבו של החומר המתחמם. ג'ול הורה כי בתנאים המתאימים אפשר להמיר כל צורה של אנרגיה לצורה אחרת, ובכך פילס את הדרך לאחד מחוקי היסוד החשובים של הפיזיקה – חוק שימור האנרגיה, או החוק הראשון של התרמודינמיקה - הקובע כי אי אפשר ליצור אנרגיה או להשמידה, אלא רק להמירה מצורה לצורה.

ב-1852 גילה ג'ול, עם עמיתו ויליאם תומסון, כי אם מאפשרים לגז להתפשט בלא שיעשה כל עבודה חיצונית, יורדת הטמפרטורה שלו (אפקט ג'ול-תומסון), גילוי זה היה בעל ערך מרכזי לפיתוח טכנולוגיות הקירור.

ב-1870 זכה ג'ול במדליית קופלי.

## ראו גם
* יחידות מידה על שם אישים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:פיזיקאים בריטים
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:אישים שעל שמם יחידות מידה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1818
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1889
טוויטי

**טוויטי** (באנגלית: **Tweety**) הוא דמות בסדרת האנימציה "לוני טונס".

טוויטי הוא ציפור ממין קנרית. ברוב הסרטונים בהם מופיע, הוא ניצב בקונפליקט מול סילבסטר החתול, המנסה לאכול אותו.

מינו של טוויטי הוא לעיתים מקור לבלבול – על אף היותו זכר, הוא מוצג בתרגום העברי של מספר סרטונים כציפור ממין נקבה, כנראה בעקבות סימנים כגון הריסים הארוכים והקול הצייצני של הדמות (נוסף לעובדה שהשפה האנגלית, הנייטרלית יותר מבחינה מגדרית ביחס לעברית, כמעט אף פעם לא מספקת התייחסות למינו של טוויטי).

הסרטון הראשון של טוויטי וסילבסטר כצמד, "טוויטי פאי", זכה בפרס האוסקר בשנת 1947 בקטגוריית "הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר".

## מדבבים באנגלית
*מל בלאנק (1989-1942)
*ג'ף ברגמן (1990)
*בוב ברגן (1995)
*ג'ו אלאסקי (2001-1995)
*אֶריק גולדברג (1996–2003)
*בילי וסט (2003)
*סֶמיוּאֶל וינסנט (2002)
*גרג בורסון (1993)

## מדבבים בעברית
*ענת וקסמן (1991-1990)
*איילת לוין (1997-1993, 2003)
*דור צויגנבום (2012-1997)
*ערן מור (2012-2021,2024)
*שמחה ברבירו (2021)

## ראו גם
*תעלומות סילבסטר וטוויטי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות לוני טונס
קטגוריה:קנרית בדיוניים
סילבסטר החתול

**סילבסטר החתול** (באנגלית: **Sylvester**) הוא דמות מצוירת של חתול, אחת מדמויות הלוני טונס של האחים וורנר.

## דמותו
סילבסטר הוא חתול בית המנסה שוב ושוב לטרוף את טוויטי. העורמה של טוויטי, יחד עם הכלב אשר מגן עליו מכשילים את ניסיונותיו, אשר נגמרים לרוב בצורה כואבת.

שמו של סילבסטר נגזר משמו המדעי של חתול הבר – *Felis silvestris* – למרות היותו חתול בית (*Felis catus*). סילבסטר כיכב בסדרת האנימציה תעלומות סילבסטר וטוויטי (אנגלית: "The Sylvester & Tweety Mysteries") ששודרה ב-The WB בשנים 1995ֹ–2001. באותה סדרה הוא מוצג כחתול של סבתא (הבעלים של טוויטי), וכך גם במספר סרטוני "לוני טונס", בסדרה "המופע של הלוני טונס" ובסרט "טוויטי המלך". 

סילבסטר אף הופיע בסרטונים משלו שבחלקם הוא מוצג כחתול נשוי עם גור הקרוי "סילבסטר ג'וניור",בחלקם הוא מתמודד עם גור קנגורואים בשם "היפטי הופר" (כשאותו מחשיב משום מה לעכבר ענקי), וכמו כן הוא מוצג בתור אחד מרודפיו של ספידי גונזלס, כמו כן הוא וספידי כיכבו בסרטון שבו הוא ווילי א. קויוטי ניסו לחבל במרוץ בין ספידי לרוד ראנר. בנוסף הוא מוצג כחתול המחמד של פורקי פיג, ובסרטון אחר הוא השתלט על ביתו עם כמה חתולים אחרים, ופורקי היה צריך להתחזות לחתול על מנת לשוב לביתו. הוא אף כיכב עם אלמר פאד גם כחתול המחמד שלו ובסרט אחר, אלמר היה יועץ המס שלו לאחר שזה ירש כסף מהבעלים שלו, שלא מוצג שמה, ואף בסרטון שבו הוא מוצג כחתול רחוב שמטריד את מנוחתו של אלמר. סרטון אחד עם  פוגרון לגהורן שבו הוא גורם להנרי נץ לצוד אותו. כמו כן הוא מוצג במספר סרטונים כנרדף של זוג כלבים בשם ספייק וצ'סטר. 

את הדמות דיבב במקור מדבב סרטי וורנר מל בלאנק. סרטונם הראשון כצמד, **"טוויטי פאי"**, זכה בפרס האוסקר בשנת 1947 בקטגוריית "הסרטון המצויר הטוב ביותר".

## מדבבים בישראל
* יוני חן (1993-1995)
* שמחה ברבירו (1997-1996, 2021)
* תומר שרון (2008-1997)
* עמי מנדלמן (2008)
* גיא רושיניאק (2012)
* ערן מור (2024)

## ראו גם
* לוני טונס
* תעלומות סילבסטר וטוויטי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דמויות לוני טונס
קטגוריה:חתולים בדיוניים
יום הקופסאות

**יום הקופסאות** או **בוקסינג דיי** (באנגלית: **Boxing Day**, מהמילה "Box" - קופסה) הוא חג רשמי הנחגג במדינות חבר העמים הבריטי לאחר חג המולד, ב-26 בדצמבר מדי שנה. במספר מדינות ביום זה נחגג החג הקתולי יום סטפנוס הקדוש .

## מקור שם החג
מקובל לתאר את מקורו של שם החג במנהג שהיה בבריטניה, שבו המשרתים בבתי האצולה נהגו לעבוד בערב חג המולד (הכינו והגישו את ארוחת החג בערב החג ולמחרת בצהרי החג), ורק יום לאחר חג המולד קיבלו את חופשתם ואת מתנותיהם (הקופסאות של המתנות) מהאדונים. מתנות חג המולד כונו "קופסאות חג המולד".

הסבר אחר (התואם יותר את ערכי הנצרות) לשמו של החג - ביום זה פרצו הכמרים את הקופסאות לאיסוף תרומות וחילקו את הכסף לנזקקים.

## מועד החג
במקור היה יום החופש שניתן למשרתים - סוף השבוע הראשון שלאחר חג המולד, אולם החל מהמאה ה-19 הכוונה ל-26 בדצמבר - יום לאחר חג המולד, אולם כיום, בהיות החג חג רשמי, אם החג נופל על יום שבת או יום ראשון (ימי שבתון במדינות חבר העמים הבריטי), נדחה יום החג ליום שני.

## מנהגי החג
[ממוזער|שמאל|250px|[ציד ביום הקופסאות באנגליה, 1962]]
בבריטניה יום הקופסאות הוא חג שבו נהוג לקיים משחקי כדורגל (בדומה למשחקי פוטבול שנערכים בחג ההודיה בארצות הברית).

באוסטרליה נערכים ביום זה משחקי קריקט, וכן מוזנק מנמל סידני מרוץ היאכטות סידני-הובארט - אחד ממרוצי היאכטות העיקריים שנערכים בעולם.

בקנדה, באוסטרליה ובניו זילנד משמש יום זה כיום קניות שבו נוהגות מרבית החנויות לקיים מכירות חיסול בהוזלה ניכרת של עודפים שנותרו על המדפים לאחר חג המולד.

## במדינות אירופה
26 בדצמבר בדנמרק ובהולנד הוא יום חג הנקרא **der zweite Weihnachtsfeiertag** ובאוסטריה **anitag**.

## קישורים חיצוניים

*מקור החג
* 

קופסאות
קטגוריה:מנהגים נוצריים
קטגוריה:אירועי וחגיגות חג המולד
קופסאות
קטגוריה:חגי צרכנות
צנטרליזם דמוקרטי

**הצנטרליזם הדמוקרטי** הוא אחד מעקרונות היסוד של הלניניזם. על פי עיקרון זה, מוסדות המפלגה הם בעלי צביון דמוקרטי פנימי - כלומר, יש הכרה בזכות הוויכוח הפנימי והביקורת ובזכות מוסדות מייצגים לבחור את גופי הביצוע וההנהגה (הדרישה הדמוקרטית), ואולם מרגע שנתקבלה החלטת ההנהגה היא מחייבת את כל החברים ואת כל המוסדות לפעול על פיהן (צנטרליזם ) (מרכזיות). תפיסה ארגונית זו נוסחה בבירור בתקנות המפלגה משנת 1934 כ"חופש בדיון, אחדות בפעולה".

הצנטרליזם הדמוקרטי הוא צורת ארגון מפלגתית שיצר לנין במטרה לזרז את המהפכה הקומוניסטית העולמית. הרעיון הוא שהמפלגה בנויה מבסיס שמתפשט לענפים שונים בחברה על ידי שילוב בין עקרון ריכוזי לדמוקרטי. העקרונות הדמוקרטים מתבטאים בכך שכל מוסד נבחר, כל החלטה מתקבלת לאחר דיון חופשי וברוב קולות ועד לרגע קבלת ההחלטה ניתן להתנגד לה. העיקרון הריכוזי הוא שכל מוסד נמוך מציית למוסד גבוה יותר. ועד מרכזי מקבל מידע מדרגים נמוכים ועל סמך זה מקבל החלטות שמחייבות את שאר הגופים. כך בעצם מספר קטן של מנהיגים מקבלים החלטות ולארגונים שמתחתיהם יש יכולת לתת גושפנקה המונית להחלטה. כך עוצמת המפלגה נראתה גדולה בהרבה מהעצמה האמיתית שלה. צורת ארגון זו השפיעה מאוד על ההיסטוריה הרוסית והסינית.

ארגונים לניניסטים ניסחו את הצנטרליזם הדמוקרטי כך:
#בחירה של כל גופי המפלגה, מהתאים (הגוף הקטן ביותר) לוועידה (הגוף הגדול ביותר).
#אחריות כלפי כל גופי המפלגה.
#משמעת מודעת ומקפידה. על חברי המיעוט בהצבעה להעמד מאחורי ההחלטה עד שההחלטה תשונה.
#החלטת גוף גבוה יותר, בעלת משמעות גבוהה משל גוף נמוך יותר.
#שיתוף פעולה באופן קולקטיבי בין כל גופי המפלגה, ובמקביל, אחריות אישית של חברי המפלגה על המשימות שלקחו.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מרקסיזם
Address Resolution Protocol

**Address Resolution Protocol** (בראשי תיבות: **ARP**; בתרגום חופשי: פרוטוקול תרגום כתובות) הוא פרוטוקול תקשורת המשמש ברשת מחשבים לאיתור כתובת ה־MAC של תחנה ברשת על פי כתובת ה־IP שלה.  ה-ARP שייך לשכבת הקשר. הפרוטוקול מופעל בעת שליבת מערכת הפעלה נקראת לייצר מסגרת (frame) להעברה בין חוליות ברשת המחוברים דרך קו פיזי ואין בזיכרון המטמון שלה (ARP cache) רשומה לכתובת ה־IP המבוקשת, במצב כזה פעילות הפרוטוקול נקראת ומבוצעת על ידי התקני כרטיס הרשת שבמחשב.

אף על פי שהשימוש ב־ARP שמור כיום כמעט בבלעדיות לאחזור של כתובות MAC על פי כתובות IP הוא יכול לשמש גם לאחזור כתובת MAC על פי כתובות אחרות מהשכבה השנייה והשלישית של מודל ה־OSI.

## אופן הפעולה
איתור הכתובת מתבצע על ידי שידור של broadcast frame  (חבילת מידע בשכבת הקשר עם  FF:FF:FF:FF:FF:FF בשדה היעד בכותרת) המכילה את כתובת ה־IP של התחנה המבוקשת אל כל התחנות באותו מתחם שידור. התחנה שתזהה את כתובת ה-IP שלה בתוכן המסגרת, תשלח בחזרה מסגרת עם כתובת ה-MAC שלה אל תחנת המקור ב-unicast. כמו כן, ברוב היישומים של הפרוטוקול התחנה תנהל טבלה בזיכרון מטמון (cache) שתאפשר לה לאתר במהירות כתובות אותן מצאה בעבר ללא צורך בהמתנה לתשובה מתחנת היעד.

באופן דומה ניתן להשתמש בפרוטוקול Reverse Address Resolution Protocol כדי לקבל את כתובת ה-IP של תחנה על פי כתובת ה-MAC שלה. כל תחנה ברשת המקומית תחזיק טבלה המתאימה בין כתובות MAC ו־IP של התחנות האחרות ברשת ותעדכן אותה בהתאם לחבילות שהיא מקבלת. ניתן להסתכל או לשנות טבלה זו על ידי שימוש בפקודת arp, ברוב מערכות ההפעלה.

## מבנה חבילת ARP
2 הבתים הראשונים: מספר המייצג את סוג כתובת החומרה (כדוגמת כתובת MAC).

2 הבתים הבאים:  מספר המייצג את סוג כתובת שכבת הרשת (כדוגמת כתובת IPv4).

הבית הבא: אורך כתובת החומרה (בבתים).

הבית הבא: אורך כתובת שכבת הרשת (בבתים).

2 הבתים הבאים: מספר הפקודה (opcode) המייצג התפקיד של החבילה.  לדוגמה: אם הערך יכיל את המספר 1 (ARP_REQUEST) נדע כי זו בקשה לתרגום כתובת שכבת רשת לכתובת חומרה. 

לאחר מכן, יופיעו הכתובות בסדר הזה: 

כתובת החומרה של השולח.

כתובת שכבת הרשת של השולח.

כתובת החומרה של היעד (במידה ולא ידוע יש למלא ערך זה בF-ים).

כתובת שכבת הרשת של היעד (במידה ולא ידוע יש למלא ערך זה בF-ים).

לפני חבילת ה-ARP המצוינת פה תהיה גם תחילית של פרוטוקול שכבת הקשר המשומשת ברשת כדוגמת Ethernet.

## הדגמה
במקרה ונרצה לשלוח בקשה לאיתור כתובת MAC של המחשב שכתובת ה-IPv4 שלו היא 10.0.0.10, אנו נשלח חבילת ARP עם הערכים הבאים:

כתובת חומרה: כתובת MAC.

כתובת הרשת: IPv4.

אורך כתובת החומרה: 6.

אורך כתובת הרשת: 4.

מספר הפקודה: 1 (ARP_REQUEST).

כתובת החומרה של השולח:  AB:CD:EF:AB:CD:EF (לצורך ההדגמה בלבד).

כתובת שכבת הרשת של השולח: 10.0.0.9 (לצורך ההדגמה בלבד).

כתובת שכבת החומרה של היעד: אנו לא יודעים, זה בדיוק מה שאנחנו מחפשים. לכן נשלח הודעה  זו לכולם: FF:FF:FF:FF:FF:FF.

כתובת שכבת הרשת של היעד: 10.0.0.10.

כשהמחשב שכתובתו היא 10.0.0.10 יקבל את החבילה שלנו הוא יחזיר חבילת ARP המיועדת אלינו בלבד המכילה בין השאר בשדה כתובת החומרה של השולח את כתובת החומרה שלו. 

## שימוש לרעה

עקב אופיו של פרוטוקול ה־ARP הוא חשוף לניצול לצורך "גנבת זהות". משתמש זדוני יכול להמתין לבקשת ARP, ובעת הגעתה לספק כתובת MAC פיקטיבית או את כתובת המשתמש כתשובה. באופן זה המידע לא יגיע ליעדו. פעולה כזו נקראת ARP spoofing.

## קישורים חיצוניים

* RFC 826 - הגדרת התקינה של ARP

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
מדריך אתרים

שמאל|ממוזער|200px|עטיפת הספר The Internet Golden Directory
**מדריך אתרים** הוא מאגר מידע אינטרנטי המרכז קישורים לאתרי אינטרנט אחרים. נקרא גם **אינדקס אתרים**. המדריך מציג רשימה של אתרים בצורה ממוינת היררכית על פי קטגוריות, ומשמש לאיתור אתר רצוי וקבלת מידע בסיסי עליו. יצירת ההיררכיה ותיאור האתר מצריכים מעורבות אנושית ואינם ניתנים לביצוע בצורה אוטומטית (בשל הקושי בפרשנות של שפה מדוברת). מנהל המדריך מחליט על האתרים שייכללו במדריך וכן על מיקומם ברשימה לפי אמות המידה המתאימות לסוג המדריך. בדרך כלל, מדריך אתרים מסחרי יכלול אתרים וימקם אותם במדריך לפי אמות מידה כלכליות. בנוסף לגישה ההיררכית למידע שבמדריך, ניתן לאתר אותו גם באמצעות כלי חיפוש פנימי.

מדריך אתרים יכול להיות:
* מדריך כללי - הנמצא בדרך כלל בפורטלים גדולים
* מדריך ספציפי - מדריך המוקדש לנושא מסוים בלבד

היתרון של מדריך אתרים הוא שיש פיקוח אנושי על האתרים הנכללים בו. כך נמנעים מלקבל תוצאות של אתרים שאינם קשורים למילות החיפוש או אתרים "נידחים". יתרון זה מהווה גם חיסרון במקרים רבים מפני שמדריך אתרים יכול לכלול תוצאות מוטות. מנוע חיפוש, לעומת זאת, בונה את מאגר המידע שלו באופן אוטומטי.

בראשית ימי האינטרנט יצאו לאור ספרים של מדריכי אתרים, ובהם רשימה של אתרים מסווגת לפי נושאים, עם מילות הסבר על כל אתר. עם הגידול במספר האתרים ובדינמיות שלהם, היה ברור שמקומם של מדריכי אתרים הוא באינטרנט עצמו. מדריכי אתרים אינטרנטיים היו פופולריים מאוד, אולם בשל גידול האינטרנט הם מתקשים לתת גישה לאתרים רבים, ומנועי חיפוש הפכו לפופולריים יותר. גם כיום מדריכי אתרים פופולריים, אך בעיקר בנושאים ספציפיים.

מדריכי האתרים הנודעים ביותר בעולם הם המדריך הפתוח החופשי לשימוש והמדריך המסחרי של Yahoo.
מדריכי האתרים המפורסמים בעברית הם הגרסה המקומית של המדריך הפתוח והמדריך של וואלה.

קטגוריה:אתרי אינטרנט
קטגוריה:מאגרי מידע
אנדרטת מלחמת העולם השנייה (וושינגטון)

[שמאל|ממוזער|300px|אנדרטת מלחמת העולם השנייה. ברקע ניתן לראות את [אנדרטת לינקולן]]
**האנדרטה הלאומית לזכר הלוחמים שנפלו במלחמת העולם השנייה** (באנגלית: **National World War II Memorial**) ממוקמת במול בעיר וושינגטון בארצות הברית.
האנדרטה ממוקמת בקצה המזרחי של בריכת ההשתקפות, ממול אנדרטת לינקולן, ומערבית לאנדרטת וושינגטון.
250px|ממוזער|שמאל
האנדרטה נחנכה על ידי הנשיא ג'ורג' בוש, הבן, ב-29 במאי 2004.

## מבנה האנדרטה
שמאל|ממוזער|250px|כל אחד מהכוכבים מייצג 100 לוחמים אמריקאים שנפלו במלחמת העולם השנייה
שמאל|ממוזער|250px|מבט מהאוויר של האנדרטה

האנדרטה מורכבת מ-56 עמודים בגובה 5.18 מטרים המסודרים בשני חצאי סהר סביב רחבה. בשני קצותיה של הרחבה שתי קשתות בגובה 13.11 מטרים.

כל אחד מהעמודים נושא את שמה של אחת מ-48 המדינות החברות בארצות הברית בתקופת המלחמה, ושמונה העמודים הנותרים נושאים כל אחד את שמה של אחת הטריטוריות - אלסקה, הוואי, הפיליפינים, פוארטו ריקו, גואם, סמואה ואיי הבתולה של ארצות הברית.

כל אחת מהקשתות מייצגת זירת לחימה - הזירה האטלנטית והזירה הפסיפית (זירת האוקיינוס השקט).

"קיר החירות" המקיף את הרחבה כולל 4,048 כוכבים מוזהבים, כל אחד מהם מייצג 100 לוחמים אמריקאים שנפלו במלחמה.

אורך הרחבה 102.97 מטרים ורוחבה 73.20 מטרים. הרחבה נמוכה מהמול ב-6 מטרים ובמרכזה בריכה.

## הקמת האנדרטה
שמאל|ממוזער|125px|הקמת האנדרטה
ב-1993 אישר הקונגרס את הקמת האנדרטה, אולם תוכניתו של פרידריך סנט פלוריאן נבחרה רק בשנת 1997 והבנייה החלה בספטמבר 2001.

### המחלוקת בדבר הקמת האנדרטה
הקמת האנדרטה לוותה במחלוקת רבה, ואף הוקמה "הקואליציה להצלת המול" שהתנגדה לאנדרטה, בעיקר משום שהיא מפריעה לרצף בין אנדרטת לינקולן ואנדרטת וושינגטון.

חלק מהביקורת נגע להליך קבלת ההחלטות, שהיה מואץ ביותר, בשל העובדה שבשל גילם המתקדם, ותיקי מלחמת העולם השנייה נפטרו בקצב של 1,000 ליום.

ביקורת מסוג אחר נמתחה על אופייה האסתטי של האנדרטה המונמנטאלית, שבעיני המבקרים נראתה כבעלת אסתטיקה הקרובה לזו של המשטרים הפשיסטים, נגדם נלחמה ארצות הברית במלחמה.

## ראו גם
*אנדרטת חיל המשלוח האמריקני
*המוזיאון הלאומי למלחמת העולם השנייה

## קישורים חיצוניים
* 
* 

* 

מלחמת העולם השנייה (וושינגטון)
קטגוריה:אנדרטאות לחיילי ארצות הברית
מלחמת העולם השנייה
אנדרטת מלחמת קוריאה

**אנדרטת הזיכרון ללוחמי [[מלחמת קוריאה]]** (אנגלית: **Korean War Veterans Memorial**) היא אתר הנצחה הממוקם במול בעיר וושינגטון בארצות הברית, בפארק הפוטומק.
האנדרטה הנמצאת צפונית לאנדרטת מלחמת וייטנאם, נחנכה ב- 27 ביולי 1995.

## מבנה
לאנדרטה ארבעה חלקים:
* 19 פסלי לוחמים (גבוהים מגובה אדם ממוצע): 14 לוחמי הצבא, 3 נחתים, חובש חיל הים, ואיש חיל האוויר.
* קיר הנצחה עשוי גרניט שחורה ועליו חרוטות תמונות מהמלחמה.
* "קיר האו"ם" - פירוט 22 המדינות שנלחמו.
* בריכת הנצחה - בריכה רדודה.

ליד הבריכה ניצב שלט ועליו נכתב: "אומתנו מכבדת את בניה ובנותיה שנענו לקריאה להגן על מדינה שהם לא ידעו עליה, ועל עם שהם לא פגשו"

תרגום:

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ארצות הברית במלחמת קוריאה
קטגוריה:שדרת העצמאות
מלחמת קוריאה
קטגוריה:אנדרטאות לחיילי ארצות הברית
מלחמת קוריאה
יון מיכאי פצ'פה

**יון מיכאי פצ'פה** (ברומנית: **Ion Mihai Pacepa**; 28 באוקטובר 1928 – 14 בפברואר 2021) היה קצין רומני בדרגת לוטננט גנרל, ששרת בעמדה הבכירה ביותר בסוכנויות המודיעין של מדינות הגוש הקומוניסטי, וערק למערב. פצ'פה היה ראש שירות ביון החוץ של רומניה. הוא ככל הנראה היה מעורב במזימות ופעולות שונות במדינות מזרח אירופה והמזרח התיכון.

## קורותיו
פצ'פה החל את הקריירה שלו בסקוריטטה, שירות הביטחון של רומניה, ב-1951, מעט לפני שסיים את לימודיו בפקולטה לכימיה תעשייתית. לאחר ארבע שנים הוא השלים את התואר בהנדסה ועבר לדירקטוריון הרביעי של הריגול הנגדי. בשנת 1957 מונה לראש תחנת המודיעין הרומני בפרנקפורט שעסקה בריגול בגרמניה המערבית. באוקטובר 1959 מונה לעמוד בראש מחלקת הריגול התעשייתי של רומניה עם הקמתה, תפקיד שמילא עד עריקתו למערב.

ב-1972 הוא מונה לשמש כיועץ לשליט רומניה ניקולאה צ'אושסקו בענייני ביטחון והתפתחות טכנולוגית, תפקיד שאותו מילא עד יולי 1978. במקביל, היה מזכיר המדינה במשרד הפנים – מועצת הביטחון של המדינה.

בימי הקומוניזם ברומניה, פצ'פה היה, בין השאר, איש הקשר בין הנשיא צ'אושסקו למנהיג אש"ף יאסר ערפאת. יחסיו של פצ'פה עם גורמים שנויים במחלוקת בפוליטיקה העולמית כללו גם קשרים עם הטרוריסט הבינלאומי קרלוס, "התן".

פצ'פה ערק למערב ביולי 1978, לאחר שנשלח למערב גרמניה על ידי צ'אושסקו עם מסר אישי לקנצלר הלמוט שמידט. הוא נכנס לשגרירות האמריקאית בבון, משם הוטס בחשאי לארצות הברית, אחרי שהנשיא ג'ימי קרטר אישר אישית להעניק לו מקלט מדיני.

לאחר עריקתו הציעה ממשלת רומניה פרס של 2 מיליון דולר על ראשו והוא נידון למוות שלא בפניו. שני צוותי מתנקשים נשלחו כדי לחסלו, אך הם לא הצליחו לעלות על עקבותיו.

ב-1988 כתב פצ'פה ספר בשם "אופקים אדומים", שבו חשף את דרך התנהלותו של צ'אושסקו. חבר קונגרס אמריקאי, פרנק וולף, נתן לנשיא רונלד רייגן עותק של הספר. רייגן קרא את הספר, ולמחרת קריאתו ביטל את מעמד רומניה כ"חברת סחר מועדפת" של ארצות הברית. מאוחר יותר אמר רייגן שספר זה הפך להיות אצלו התנ"ך לגבי הדרך בה יש לטפל בדיקטטורים.

בשנת 1999 ביטל בית הדין העליון של רומניה את גזר דין המוות נגד פצ'פה והורה להשיב לו את רכושו שהוחרם ואת דרגותיו. אף על פי כן, סירבה ממשלת רומניה ליישם את ההחלטה. התנהלות ממשלת רומניה בנושא גררה מחאות ממדינות במערב. לבסוף יישמה ממשלת רומניה את החלטת בית הדין ב-2004.

יון פצ'פה הלך לעולמו ב-14 בפברואר 2021 בארצות הברית ממחלת הקורונה.

## פרסומים וספרים פרי עטו
* בשנת 1987 יצא לאור ספרו "אופקים אדומים: יומניו של רב-מרגלים קומוניסטי".
* בשנת 1990 התפרסם ספרו "אופקים אדומים: הספר השני. הסיפור האמיתי של פשעי ניקולאה ואלנה צ'אושסקו, סגנון חיים ושחיתות", .
* בשנת 1993 פרסם את ספרו: "מורשת הקרמלין"
* בשנת 1999 התפרסם ספרו "הספר השחור של הסקוריטטה".
* Cartea neagră a Securităţii, Editura Omega, Bucharest", 1999. "
* כתב לעיתים מאמרים למגזינים שמרניים אמריקאים, כמו הנשיונל רוויו והוושינגטון טיימס.

## לקריאה נוספת
* Tiranul מאת Lavinia Betea, Florin-Răzvan Mihai, Ilarion Țiu, הוצאת Cetatea de Scaun, 2015. 
*העריק שחשף את מקורות הפייק ניוז, פול קנגור, באתר מידה, 14 במרץ 2021.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים רומנים
קטגוריה:עריקים מהגוש המזרחי
קטגוריה:מהגרים מרומניה לארצות הברית
קטגוריה:קהילת המודיעין הרומנית
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו במגפת הקורונה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1928
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-2021
סקסוניה

:למדינות נוספות בגרמניה בעלות שם דומה, ראו סקסוניה-אנהלט וסקסוניה התחתונה.
**סקסוניה** (בגרמנית: **Sachsen**, זאקסן) היא אחת מ-16 המדינות המרכיבות את גרמניה. זו אחת המדינות הקטנות בשטחן (18,413 קמ"ר, מקום עשירי בגרמניה), אך במספר תושביה היא נמצאת במקום השישי, עם אוכלוסייה המונה כמעט 4.5 מיליון. 

בירת המדינה היא דרזדן, אך העיר הגדולה בה היא לייפציג. ערים ידועות נוספות בסקסוניה הן מייסן, גרליץ (Görlitz, השוכנת על הגבול עם פולין) וקמניץ (Chemnitz).

המדינה, השוכנת במזרח גרמניה, נוסדה מחדש בשנת 1990, לאחר איחוד גרמניה. המונח "סקסוניה" משמש גם לציון מספר ממלכות היסטוריות, אשר שכנו בימי הביניים בצפון-מערב גרמניה, בערך באזורן של המדינות הנוכחיות סקסוניה התחתונה וסקסוניה-אנהלט. העם הסקסוני היה אחד החשובים בקרב השבטים הגרמאניים; חשיבותו מונצחת גם היום בציון מוצאם (האנגלו-**סָקסי**) של רוב תושבי בריטניה.

ראש ממשלת סקסוניה נכון ל-2024 הוא מיכאל קרצ'מר. המדינה מהווה מעוז של מפלגות הימין: המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU) ומפלגת אלטרנטיבה לגרמניה (AfD).

בסקסוניה, כמו בכל מדינות מזרח גרמניה לשעבר, שררה אבטלה קשה (קרוב ל-20% ב-2005). אולם מבין מדינות המזרח זוהי המשגשגת ביותר, וקצב הפיתוח בה גבוה אף יותר מזה של מדינות במערב גרמניה. האבטלה ירדה משנת 2005 לשפל של 5.9% ב-2021.

סקסוניה, כרוב מדינות מזרח גרמניה לשעבר, אינה יעד לתיירות בינלאומית בקנה מידה נרחב. למרות זאת המדינה פופולרית בתחום תיירות הפנים הגרמנית, ולמספר אזורים (כגון דרזדן ושווייץ הסקסונית שכוללת אתר בסטאי) יש פוטנציאל תיירותי רב. המדינה מציעה לתיירים ערים גדולות בעלות מרכזי תרבות ומוזיאונים (דרזדן, לייפציג), עיירות היסטוריות (מייסן, פירנה, פרייברג ועוד) ואזורי טבע ונופש (אזור נהר האלבה, שווייץ הסקסונית ועוד). סקסוניה נמצאת במרחק של כשעתיים נסיעה מפראג ומברלין כך שניתן לשלב ביקור בסקסוניה וביקור בערים אלו המהוות מוקד תיירותי

## חלוקה מנהלית
סקסוניה מחולקת ל-10 מחוזות:
#מחוז ארצגבירג
#מחוז באוצן
#מחוז גרליץ
#מחוז זקזישה שווייץ-אוסטארצגבירגה
#מחוז לייפציג
#מחוז מייסן
#מחוז סקסוניה התיכונה
#מחוז פוגטלנד
#מחוז צפון סקסוניה
#מחוז צוויקאו

בנוסף, 3 הערים הגדולות לא משתייכות לשום מחוז, אלא מחזיקות במעמד מיוחד של "מחוז עירוני":
# קמניץ
# דרזדן
# לייפציג

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* האתר הרשמי של מדינת סקסוניה 
* עובדות וטריוויה על סקסוניה 
* 

*
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: מדינות
קטגוריה:גרמניה: מדינות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1918
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1990
שפות אפרו-אסייתיות

שמאל|ממוזער|300px|מפה מפורטת של השפות האפרו-אסיאתיות
שמאל|ממוזער|300px|השפות האפרו-אסיאתיות בשנת 500 לפני הספירה
**השפות האפרו-אסייתיות** הן משפחת שפות המונה כ-240 שפות שיש להן מעל 400 מיליון דוברים במזרח התיכון, בצפון אפריקה, במזרח אפריקה וכן דרומית למדבר סהרה, ביניהן עברית. בעבר כונתה משפחה זו גם כמשפחת הלשונות ה"שמיות-חמיות".

המשפחה מונה את תת-המשפחות הבאות:
* שפות בֶּרְבֶּרִיוֹת
* שפות צ'אדיות
* שפות מצריות
* שפות שמיות
* שפות כושיות
* שפת בֵּזָ'ה (מיון שנוי במחלוקת; משויך בדרך כלל במשפחות הלשונות הכושיות)
* שפות אומוטיות (הכללתן במשפחת הלשונות האפרו-אסייתיות שנויה במחלוקת)

מן המאפיינים המשותפים לשפות האפרו-אסייתיות:
* סימון זכר ונקבה בצורת יחיד. נקבה מסומנת ב-\t\ (בעברית ת', בערבית ة).
* טיפולוגית פועל-נושא-מושא, עם נטיות לנושא-פועל-מושא
* מורפולוגיה תבניתית שבה הטיית מילים היא על ידי שינויים פנימיים, כמו גם הוספת תחיליות וסופיות
* קבוצת עיצורים נחציים.

כמו כן, מוכרים שורשים משותפים כגון:
* **ב**-**נ** – "בנייה"
* **מ**-**ת** – "מוות"
* **ס**-**נ** – "ידיעה" (השווה עם "שינון")
* **ל**-**ס** – "לשון"
* **ס**-**מ** – "שם"
* **ד**-**מ** – "דם"

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
אפרו-אסיאתיות, שפות
שפות בלטיות

**השפות הבלטיות** מהוות משפחה של שפות הודו-אירופיות הכוללת בעיקר את השפות **[[ליטאית]]** ו**[[לטבית]]**. שפה בלטית נוספת, שנכחדה בינתיים, היא **[[פרוסית עתיקה]]** . 

אף שאסטוניה היא מדינה בלטית, השפה המדוברת בה, אסטונית, אינה שפה בלטית ואף אינה שפה הודו אירופית; היא מקורבת לפינית ולהונגרית ומהווה שפה אוּראלית.

בין המאפיינים הייחודיים של משפחת השפות הבלטיות הוא הקיום של טונים, דבר נדיר בלשונות הודו אירופיות.

לדעת רוב הבלשנים, המשפחה הבלטית קרובה מאוד למשפחת השפות הסלאביות בזכות דמיון רב באופן נטיית השם, מאפיינים פונולוגיים משותפים (סאטמיזציה וחינכוך) ואוצר מילים משותף ועל-כן מאחדים את שתי המשפחות למשפחת-העל של שפות בלטו-סלאביות. יש גם החולקים על טענה זו ומייחסים את הדמיון בין שתי הקבוצות להשפעה תרבותית הדדית רבת שנים בין העמים הבלטיים לעמים הסלאביים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
בלטיות
פטרישה קורנוול

**פטרישה קורנוול** (באנגלית: **Patricia Cornwell**; נולדה ב-9 ביוני 1956 כפטרישה קרול דניאלס) היא סופרת ספרי מתח אמריקאית, אשר זכתה בפרסים רבים על ספריה אשר זכו לשבחי הביקורת והפכו לרבי מכר. בין הפרסים בהם זכתה ניתן למנות את: פרס "פגיון הזהב" הבריטי, הנחשב לעיטור היוקרתי ביותר בתחום ספרי המתח.

## ספריה שתורגמו לעברית
* **אכזר ומוזר**, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1993.
* **גוף ההוכחה**, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1994.
* **על גופתה המתה**, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1994.
* **חוות הגופות**, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1996.
* **קבורה אלמונית**, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1996.
* **סיבת המוות**, תרגמה צילה אלעזר, הוצאת כתר, 1997.
* **חשיפה**, תרגמה ליאורה כרמלי, הוצאת כנרת, 1999.
* **נקודת מוצא**, תרגמה ליאורה כרמלי, הוצאת כנרת, 2000.
* **צלב הדרום**, תרגם אריה חשביה, הוצאת כנרת, 2000.
* **רישום שחור**, תרגם אריאל ששון, הוצאת כנרת, 2002.
* **התחנה האחרונה**, תרגום גיא עד, הוצאת כנרת, 2003.
* **ג'ק המרטש - דיוקן של רוצח: תיק סגור**, תרגמה אינגה מיכאלי, הוצאת אריה ניר, 2004.
* **זבוב כחול**, תרגמה עופרה עופר, הוצאת אריה ניר, 2005.
* **אי הכלבים**, תרגמה דפנה בראון, הוצאת כנרת, 2006.
* **עקבות**, תרגום שרון בן דוד, הוצאת אריה ניר, 2006.
* **הטורף**, תרגום שרון בן דוד, הוצאת אריה ניר, 2007.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

* 
* 
* אלי אשד, ג'ק המרטש / פטרישה קורנוול

קטגוריה:סופרות מתח ואימה אמריקאיות
קטגוריה:סופרי מתח ואימה אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס אדגר
קטגוריה:בוגרי מכללת דייווידסון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1956
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
בקליאו

**בקליאו** (מפורטוגזית: **Bacalhau**) הוא דג בקלה מיובש במלח המשמש במאכלי דגים מסורתיים בפורטוגל ובברזיל.

מכיוון שבפורטוגל לא היה ניתן להשיג דג בקלה טרי, יובא הדג כשהוא משומר במלח ונחשב מזון לעשירים בלבד. עם ירידת עלויות ההובלה והגידול בהיצע הפך הבקלאו לפופולרי בקרב הציבור הרחב והוא מוגש באופן מסורתי בבתים פורטוגזיים בערב חג המולד.

מתכוני הבקלאו דורשים השריית הדג במים למשך לילה תוך החלפת המים כל מספר שעות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מאכלי דגים
קטגוריה:שימור מזון
קטגוריה:המטבח הפורטוגזי
קטגוריה:מזון מיובש
פרוניזם

[ממוזער|במרכז: [חואן פרון, מנהיג המפלגה החוסטיסיאליסטית]]
**פרוניזם** (בספרדית: **Peronismo**) הוא שמה הפופולרי והנפוץ של אידאולוגיית ה**[[חוסטיסיאליזם]]** הארגנטינאית. האידאולוגיה מבוססת על מורשתו של נשיא ארגנטינה לשעבר, חואן פרון.

## האידאולוגיה הפרוניסטית

* הנהגה מרכזית חזקה, עם אחיזה חזקה בכוחות האופוזיציה.
* חופש מהשפעה זרה.
* סוציאליזם.

האידאולוגיה הפרוניסטית אינה נעדרת סממנים של פולחן אישיות לחואן פרון, אם כי היו שנים בהן לא נהנה מפופולריות אישית, ובהן קראו ארגנטינאים רבים ל"פרוניזם ללא פרון". פופוליזם ולאומנות קשורים קשר הדוק לפרוניזם, אך מורשתו של פרון נעדרת אלמנטים גזעניים הנלווים לעיתים קרובות לאידאולוגיות לאומניות.

הפרוניזם הוא אידאולוגיה חיה ונושמת עד היום, שנים לאחר מותו של חואן פרון (1974), ומשחקת תפקיד חשוב בפוליטיקה הארגנטינאית. ישנן היום מספר מפלגות בארגנטינה המזהות עצמן כבעלות אידאולוגיה "פרוניסטית".

## ראו גם
*חואן דומינגו פרון
*אווה פרון
*חסרי החולצות
*המפלגה החוסטיסיאליסטית
*דת חילונית

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ארגנטינה: פוליטיקה
קטגוריה:אידאולוגיות על שם אישים
קטגוריה:פופוליזם
קטגוריה:פופוליזם שמאלי
מפרץ ארגוליס

[שמאל|ממוזער|250px|מבט אל מפרץ ארגוליס כפי שנראה מנמל [נאפפליו|נַאפְפְּלִיוֹ, המצודה ברקע ממוקמת על אחד מאיי המפרץ]]
**מפרץ ארגוליס**, או ** מפרץ נַאפְפְּלִיוֹ** (ביוונית: **&#913;&#961;&#947;&#959;&#955;&#953;&#954;&#972;&#962; &#922;&#972;&#955;&#960;&#959;&#962;**) הוא שמו של מפרץ בדרום־מזרח פלופונסוס שביוון, המפריד בין השלוחה המערבית ביותר של הפלופונסוס לשלוחה הלאקונית של חצי האי.
## גאוגרפיה
המפרץ מהווה שלוחה של ים מירטון, וגובל בחצי האי הארגולי בצפון ובמזרח, ים מירטון (השלוחה המערבית של הים האגאי) בדרום מזרח ובדרום, לאקוניה בדרום מערב וארקאדיה במערב.

המפרץ ואייו מאוחדים לפעמים עם המפרץ הסרוני תחת השם המפרץ הארגו-סרוני, והאיים שבתוך כל מפרץ ובין שני המפרצים מכונים האיים הארגו-סרונים. האי העיקרי במפרץ הוא האי ספצס.

ישנם קווי מעבורות שעוברים דרך המפרץ דרך הערים נַאפְפְּלִיוֹ, ולאונידיו, ודרך האיים ספטסס והידרה.

הערים ששוכנות על חופי המפרץ הן:
* נַאפְפְּלִיוֹ
* אסטרוס
* לאונידיו

## קישורים חיצוניים

* 

ארגוליס
ארגוליס