open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עמירן דביר

ממוזער|עמירן דביר בהופעה, 2005
**עמירן דביר** (נולד ב-4 בדצמבר 1973) הוא זמר-יוצר ומעבד ישראלי. וסולן להקה חסידית המופיעה באירועים שונים.

## ביוגרפיה
נולד בתל אביב ליוסף וחווה דבורקין. הוריו הם מוזיקאים, ובהיותו כבן 4 שלחו אותו ללמוד לנגן על פסנתר, בהיותו כבן 5 הופיע כבר בקונצרטים יחד עם מורתו לפסנתר. בגיל 7 חזרו הוריו בתשובה ועקרו לבני ברק, האב הקים תזמורת שהופיעה בעיקר בחתונות במגזר החרדי. עמירן הופיע בתחילת דרכו יחד עם אביו. ובסוף שנות ה-90 הקים להקה עצמאית שזוכה להצלחה גדולה. בתזמורתו הוא הסולן וגם נגן הקלידים.

בעשור הראשון של המאה ה-21 החל להוציא אלבומים, בהם לחנים מקוריים, קאברים, ודואטים עם זמרים שונים. וכולם בעיבודים שלו.

בשנת 2011 הקים עם ישי לפידות את להקת הרוק הדתית "יא בה ye".

ב-2015 לקראת גיוס בנו לצבא הוציא סינגל בשם "הנר הפנימי" למילותיו של הרב קוק.

ב-8 באוגוסט 2017 הוציא דביר קליפ בשם "דספזלטוב" שהיא גרסה חסידית לשיר דספסיטו, השיר זכה להצלחה רבה.

במרץ 2020 הוציא את "שיר הקורונה" שזכה להצלחה בעת מגפת הקורונה.

באוגוסט 2020, החל להנחות תוכנית אירוח אמנים בערוץ 97, בשם "בסלון של עמירן" עם ננסי ברנדס, ליאור אשכנזי, אריק סיני, יובל שם-טוב, דודו פישר, ישראל גוטסדינר ועוד.

בספטמבר 2020 הוציא את "מחרוזת אלול" שצולמה בהופעה חיה ביחד עם אחיו אריק דביר.

בינואר 2022 הצטלם לסרט הקאמבק של יהודה גרובייס "הסיפור שנשכח", סרט דרמה-תקופתי שצולם בפולין (לצד רפאל קליינמן, ג'וש שגיא, ישי לפידות, עדי ביטי ודין מירושניקוב).

במרץ 2022 הוציא סינגל לכבוד פורים בשם "עשרת בני המן" בשיתוף פעולה עם המפיק שרולי ברונכר.

ביוני 2022 הוציא קליפ בשם "תפילת האבות" בו הוא מארח את צמד רעים.

בפברואר 2023 הוציא קליפ בשם "שיר הביטחון" בשיתוף פעולה עם שוקי סלומון. במרץ הוציא את הסינגלים "בלדת השמש והירח" יחד עם אורי אלטבאום ו-"גאולה" יחד עם ישי לפידות. במאי הוציא את הסינגל "רבי שמעון" יחד עם בשיתוף פעולה עם אמנים נוספים. בספטמבר הוציא את הסינגל "זיידע שלי". באוקטובר הוציא את הסינגלים "אלי אתה ואודך" יחד עם שלמה גרוניך ו-"אתה קדוש" יחד עם ישי לפידות. בנובמבר הוציא גרסת כיסוי לשיר "לא תנצחו אותי" יחד עם ישי לפידות.

ב-25 בפברואר 2024, דביר והזמר והמלחין ארקדי דוכין שיתפו פעולה בשיר "נר לתצפיתניות" אשר בכתיבתו השתתפה אסתר שמיר.

## חייו האישיים
דביר נשוי ואב לארבעה, ומתגורר בגבעת שמואל. אחיו אריק, הוא נגן קלידים.

## דיסקוגרפיה
**אלבומים**
* B HAPPY
* שמרה נפשי (2005)
* שוש אשיש (2005)
* רגוע. 1 ,2, 3 (2006)
* פורים, אלבום הופעה (2006)
* זה הזמן (2013)
**מיני אלבומים**
* PURIMIX (2025)

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 
* דוד קליגר, תוכנית מוצ"ש חי מקפיצה במיוחד עם עמירן דביר ותזמורתו. באתר רדיו קול חי, 5 ביוני 2013
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים חסידיים ישראלים
קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:גבעת שמואל: אישים
קטגוריה:בני ברק: מוזיקאים
קטגוריה:בני ברק: אישים
קטגוריה:זמרים חסידיים
קטגוריה:סגל ערוץ הידברות
קטגוריה:שחקני קולנוע חרדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
זה מכבר

"**זה מכבר**" הוא שיר עברי מאת לאה גולדברג, שהתפרסם כשנה לאחר מותה בספר "שארית החיים", לקט שירים מעיזבונה (ספרית פועלים, 1971). השיר הולחן ב-1973 על ידי מתי כספי ובוצע על ידי אושיק לוי.

השיר נמנה עם השירים שכתבה גולדברג לקראת סוף ימיה ועם אלה העוסקים במוות ובבדידות. השיר הוא מעין אלגיה, שבה קובעת המשוררת כי מזה זמן אין איש מחכה לה וכי העולם ינהג כמנהגו לאחר מותה. השיר עוסק באפסות הקיום ובמשמעות החיים, כשגולדברג כותבת כי דבר לא ישתנה בחייה - היא תוסיף להתעורר מדי בוקר ולפקוח את עיניה כשהזמן יחלוף לו - "עוד שבוע, עוד חודש, עוד שנה", ואחרי מותה לא ייוותר חלל בעולם ודבר לא ישתנה - "אחרי מותי עוד יהיה משהו בעולם. מישהו יאהב מישהו. מישהו ישנא".

במהלך מלחמת יום הכיפורים הופיעו מתי כספי ואושיק לוי בבסיסי צה"ל בסיני. לדברי לוי, הוא עיין בספר שיריה של גולדברג והשיר צד את עינו. הוא העביר אותו לכספי להלחנה ועוד באותו יום סיים כספי להלחין את השיר. השיר הוקלט מיד אחרי המלחמה בנובמבר 1973 ונכלל באלבומו של לוי הנושא את שמו, שיצא ב-1974, וכן באלבומו של כספי "צד א' צד ב'", שיצא בשנת 1978. בתחילת ההקלטה נשמע כספי מתחיל לנגן את השיר בגיטרה ומנהל דין ודברים עם לוי לגבי שימוש באוזניות במהלך ההקלטה.

השיר חודש בשנת 1998 על ידי אסף אמדורסקי במסגרת פרויקט "עבודה עברית" ומופיע גם באלבומו "15 הדקות של אסף אמדורסקי". שמו של אלבום אוסף שהוציא אושיק לוי ב-1998 נושא את שם השיר.

## בתרבות הפופולרית
* שמו של סרט הקולנוע משנת 2021 "מישהו יאהב מישהו" בבימויה של הדס בן ארויה שאול משיר זה. השיר עצמו, בביצועו של מתי כספי, מושמע במהלך הסרט.

## קישורים חיצוניים

* 
*  (מתוך אלבומו "צד א' צד ב'")

קטגוריה:שירי 1971
קטגוריה:שירי 1974
קטגוריה:שירי אושיק לוי
קטגוריה:שירי אסף אמדורסקי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לאה גולדברג
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מתי כספי
קטגוריה:שירים על בדידות
נטע בר רפאל

**נטע בר-רפאל** היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלית.

## קורות חייה

בר-רפאל נולדה וגדלה באשדוד. בהיותה בת 15, התקבלה למגמת התיאטרון בבית הספר לאמנויות ע"ש תלמה ילין בגבעתיים, ולאחר שנה של לימודים עברה להתגורר בעיר וסיימה את לימודיה בהצטיינות. בצבא שירתה כמאבחנת פסיכוטכנית, ובתום שירותה למדה הדרכת פילאטיס, עיצוב ואירובי והחלה ללמד בחדרי כושר שונים בעיר.

בר רפאל למדה תיאטרון ומשחק במשך ארבע שנים בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת ת"א. במקביל למדה משחק מול מצלמה בשיעורים משולבים לתלמידי הקולנוע והתיאטרון עם רם לוי, דובר קוסשווילי ומשה מזרחי, והשתתפה בסרטי סטודנטים. במהלך לימודיה זכתה במלגות הצטיינות במשחק על שם דוד דוידוב ושוש כרמל.

בהיותה בשנה השלישית ללימודיה, התקבלה לשחק בסרט "אליס" בבימויה של דנה גולדברג. בסרט מגלמת בר רפאל את דמותה של ורד, נערה דומיננטית ופרועה הנמצאת במוסד לנערות עם הפרעות רגשיות שסוחפת את האחות הממונה עליה ונערה נוספת למשולש כוחות היוצא מכלל שליטה. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל ירושלים 2013 וזכה בציון לשבח לסרט עלילתי, בפרס התסריט הטוב ביותר ובפרס השחקנית המצטיינת לאילנית בן יעקב.

רפאל שיחקה בשתי העונות (2013-2014) של סדרת הדרמה "30 ש"ח לשעה". הסדרה זכתה בקטגוריית הדרמה הטובה ביותר בפרסי האקדמיה לשנת 2013. עלילתה מתמקדת בשלוש עובדות ניקיון בבניין רב-קומות, המחליטות להקים בעצמן חברת כוח אדם לעובדות ניקיון. בסדרה מגלמת נטע את דמותה של מורן, בתה של אחת המנקות, המורשעת ברצח ויושבת בכלא, שם היא עוברת תהליך של חזרה בתשובה ובמקביל מוגש ערעור על הרשעתה. מורן ניצבת בפני קונפליקט האם להיכנס למאבק המשפטי המחייב אותה לסלף חלק מהאמת בניגוד לעקרונותיה, או לוותר על החופש המוצע לה ולהמשיך בתהליך החזרה בתשובה מאחורי הסורגים.

שיחקה בהצגה "חפות" (2012) בהאנגר של תיאטרון גשר.

ב-2014 בר רפאל שיחקה בהצגה "אפשר לעשות עם זה משהו" בתיאטרון תמונע. בהצגה "התשמע קולי" היא גילמה את התפקיד הראשי של אנה, נערה חירשת שכל חייה למדה במסגרות מותאמות, המחליטה לרדוף אחרי חלומה ללמוד בתיכון לאמנויות ולהשתלב בחברת השומעים. לצורך התפקיד למדה נטע את שפת הסימנים. ההצגה זכתה בפסטיבל חיפה להצגות ילדים.

בר רפאל שיחקה בהצגה "המלך מתיא הראשון" – דרמה על בית היתומים של יאנוש קורצ'אק בתיאטרון "השעה". כמו כן שיחקה בר רפאל בהצגות נוער וילדים נוספות בתיאטרון הארצי לילדים ולנוער, תיאטרון השעה ובתיאטרון שלנו.

במאי 2014 החלה בר רפאל לעבוד על ההצגה "מנותקים", המיועדת לפסטיבל עכו 2014.

בין השנים 2016 ל-2019, פעלה בר רפאל בתיאטרון דימונה.

## תפקידים
##### בטלוויזיה ובקולנוע

##### בתיאטרון - הצגות נבחרות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרות תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
פאול אגילאר

**פאול ניקולאס אגילאר רוחאס** (ספרדית: Paul Nicolás Aguilar Rojas; נולד ב-6 במרץ 1986) הוא כדורגלן עבר מקסיקני ששיחק בעמדת המגן ימני.

## קריירת מועדונים
אגילאר התחיל את הקריירה שלו בפצ'וקה ובשנת  עלה לקבוצה הבוגרת. בשנת  אגילאר הושאל לאינדיוס על מנת לצבור דקות משחק, ובשנת  חזר לפצ'וקה. בשנת  זכה עם המועדון באליפות הקלאסורה.

ב-23 במאי 2011 חתם בקלוב אמריקה. ב-31 ביולי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הליגה נגד טולוקה שהסתיים בתיקו 1-1. אגילאר הבקיע את השער הבכורה שלו בקלוב אמריקה בדקה ה-90 נגד גוודלחרה. ב-26 במאי 2013 אגילאר זכה בתואר הראשון שלו עם אמריקה לאחר ניצחון על קרוס אסול בגמר הקלאסורה.

בקיץ , אגילאר חתם בחוארז.

## קריירה בינלאומית
באוקטובר  אגילאר זומן לראשונה לסגל הנבחרת לקראת משחק הידידות נגד , אך הוא לא זכה לדקות משחק במשחק זה. ב-30 בספטמבר 2009 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד  שהסתיים בהפסד 1–2, במשחק זה אף כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת. אגילאר זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2010, אולם שיחק רק במשחק הבכורה נגד . בשנת 2011 אגילאר זומן לסגל הנבחרת לקראת גביע הזהב 2011 ולקראת קופה אמריקה 2011. ב-13 בנובמבר 2013 הבקיע בניצחון 1–5 נגד  במסגרת פלייאוף מוקדמות מונדיאל 2014, בסיומו עלתה מקסיקו למונדיאל בו גם אגילאר לקח חלק.

## תארים
;פצ'וקה
*ליגת העל המקסיקנית: קלאסורה 
*גביע סודאמריקנה: 
*גביע CONCACAF לאלופות/ליגת האלופות של CONCACAF: , , 
*הסופרליג הצפון אמריקאי 2007

;קלוב אמריקה
*ליגת העל המקסיקנית: קלאסורה , אפרטורה 
*ליגת האלופות של CONCACAF: 

;מקסיקו
*גביע הזהב של CONCACAF: 2011, 2015

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים מקסיקנים
קטגוריה:מגני כדורגל מקסיקנים
קטגוריה:כדורגלני פצ'וקה
קטגוריה:כדורגלני קלוב אמריקה
קטגוריה:כדורגלני חוארס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מקסיקו
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2011
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2011
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2015
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2016
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1986
האל פיני

**הארולד "האל" תומאס פיני השני** (באנגלית: **Harold Thomas Finney II**; 4 במאי 1956 – 28 באוגוסט 2014) היה מפתח תוכנה בחברת "PGP Corporation". הוא היה המפתח השני שהועסק בתפקיד מתכנת בחברת PGP (אחרי פיל צימרמן). בתחילת הקריירה שלו היה מפתח ראשי של כמה משחקי קונסולה מובילים ("Adventures of Tron", "Armor Ambush", "Astroblast", "Space Attack"). בשנת 1979 סיים את לימודיו במכון הטכנולוגי של קליפורניה, וקיבל תואר BS בהנדסה.

פיני נודע כפעיל בתחום הקריפטוגרפיה. במהלך שנות ה-90, בנוסף להיותו חבר פעיל ברשימת התפוצה של הסייפרפאנק. בין שאר פעולותיו הייתה ניהול של תחרות לשבירת הצופן שבו עשו שימוש בנטסקייפ, ושהיה אסור בייצוא.

בשנת 2004 יצר את מערכת הוכחת העבודה שניתן לעשות בה שימוש חוזר, לפני ביטקוין. בינואר 2009 היה לאדם הראשון שקיבל העברת ביטקוין.

באוקטובר 2009 פרסם מאמר בבלוג שאובחן כחולה במחלת ALS באוגוסט של אותה שנה. לפני מחלתו היה אצן פעיל. פיני ואשתו פראן עסקו בגיוס כספים למחקר בתחום. במרץ 2013 פרסם שהפך למשותק, אך המשיך לפתח. הוא עבד על תוכנה נסיונית בשם "bcflick" לחיזוק ארנקי ביטקוין, תוך שימוש במחשוב אמין (Trusted Computing).

נפטר ב-28 באוגוסט 2014, ושומר בהקפאה על ידי קרן אלקור.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קריפטוגרפים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים בתעשיית המחשבים
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2014
מספיה

**מספיה** (באיטלקית: **Messapia**) הייתה אוניית נוסעים איטלקית, שמספרה בארגון הימאות הבינלאומי היה IMO 5233327. מספיה הפליגה עם תיירים בים התיכון, בקו קבוע שכלל את נמל חיפה. על סיפון האונייה הגיעו גם עולים לישראל. קיבולת הספינה 5,207 טון והיא הותאמה להשטת 236 נוסעים בתאים המחולקים לשתי מחלקות.

מספיה נבנתה במספנות טאראנטו ב-1952, יחד עם אונייה תאומה, "אנוטריה" (Enotria). האוניות נבנו עבור חברת "אדריאטיקה" מוונציה והפליגו במסלול שבועי שחיבר את צפון איטליה (טריאסטה, ונציה), דרום איטליה (בארי, ברינדיזי), פיראוס, קפריסין וחיפה. שמה של מספיה שונה ב-1975 ל"זאמזאם" (Zamzam) וב-1993 נמחקה מהספרים.

בינואר 1973, בפמגוסטה, משטרת קפריסין, בליווי סוכנים ישראלים, הורידה מסיפוני **מספיה** ארבעה מפליגים בעלי דרכונים אפגניים. הארבעה, שהיו חשודים כחברים בספטמבר השחור, שתכננו לבצע מעשי חבלה בחיפה, טסו לביירות. בעקבות הפרשה הוגברה ערנות שלטונות הביטחון באיטליה, שם עלו לאוניה ה"אפגניסטנים" ונערכו בדיקות נוסעים גם בספינה התאומה, "אנוטריה".
ממוזער|האניה "מספיה"

## קישורים חיצוניים
* Passenger / cargo ship Messapia in Marseille (מאורכב מהמקור  בארכיון האינטרנט) 
* Four Suspected Terrorists Taken from Ship. Flown to Beirut 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוניות נוסעים
חיים גדליה צימבליסט

הרב **חיים גדליה צימבליסט** (ה'תר"ץ, 1930 – ח' בתמוז תשפ"ב, 7 ביולי 2022) היה רב ליטאי ישראלי ודיין בבית הדין הרבני הגדול.

## ביוגרפיה
נולד במינסק, בנו של מרדכי סנדר ונכדו של הרב יהושע צימבליסט מהורודנה. בשנת 1936 עלה עם הוריו לישראל והם התיישבו בשכונת בתי נייטין ירושלים. למד בישיבת חברון, בין היתר בחברותא עם הרב נח שימנוביץ, שהחשיבו לרבו. בשנת ה'תשי"א החל ללמוד בחברותא עם הרב יחזקאל אברמסקי. בהיותו בחור, זכה בפרס משרד הדתות (תשי"ב, 1952) שחולק ל-18 "עילויי הישיבות" באמצע שנות ה-50 נישא לוורה, בתו של הרב יעקב מאיר פומרנץ שהיה רב בברוק שבפולין, ובארצות הברית, ומתלמידי החפץ חיים, (י"ח כסלו ה'תרנ"ו, 5 בדצמבר 1895 – י"ג ניסן ה'תשל"ד, 5 באפריל 1974) (בנו של הרב חיים אהרן דב פומרנץ, אב"ד דוברובה ורבה של טרסטניה, שהיה חתנו של הרב בנימין בישקא לדזמן, רבה של טרסטינה).

בין השנים ה'תשי"ז–ה'תש"ך למד בכולל שע"י "מכון הארי פישל" בבית המדרש לדיינים, וערך שימוש חכמים אצל הרב יוסף שלום אלישיב שהיה אז דיין בבית הדין הרבני הגדול ואצל הרב מנחם מאיר ציוני, אב בית דין תל אביב.

בשנות השישים התגורר בארצות הברית. עם שובו לישראל התמנה בשנת ה'תשכ"ו לדיין בבית הדין הרבני באשדוד ולאחר מכן מסוף שנת ה'תשכ"ו ועד שנת ה'תשנ"ז בבית הדין הרבני בתל אביב, ובאמצע שנות השבעים התמנה לאב בית-הדין. היה מראשי בית המדרש לדיינות "שבט מיהודה" בתל אביב. בשנים תשנ"ז-תש"ס (מועד פרישתו לגמלאות) היה דיין בבית הדין הרבני הגדול. בשנת תשנ"ט התמנה על ידי הרב יוסף שלום אלישיב לבורר המרכזי בפרשת השליטה בישיבת פוניבז'.

הרב צימבליסט ההדיר והוציא לאור את חיבורי הרשב"א "תורת הבית" ו"עבודת הקודש" עם הערות ופירושים. כמו כן הוציא "קובץ ראשונים" על מסכת ביצה ו"חידושי ראשונים" על מסכת חולין.

התגורר בתל אביב ושימש כרבו של בית הכנסת "מגורים" במרכז העיר. בנוסף לשיעורי הדף היומי ומשנה ברורה שהוא מסר בבית מדרשו, הוא לימד גם שיעורי הלכה בישיבת מעלה אליהו בעיר.

## חיים אישיים
רעייתו ד"ר ורה צימבליסט, הייתה הפסיכולוגית הראשית של היחידה לפסיכיאטריה של הילד המתבגר בבית החולים שיבא. היא נפטרה בשנת ה'תשע"ז, 2017.

בתם, הדסה רוטנברג, אף היא פסיכולוגית. מתגוררת בירושלים בשכונת הר נוף.

נפטר בח' בתמוז תשפ"ב 7 ביולי 2022, והובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים .

## קישורים חיצוניים
* שיעורים לצפייה, בינינו
*תמונות נוספות של הרב באתר בית הכנסת "מגורים"
* כל הכתבות על הרב צימבליסט, באתר ערוץ 7
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:דייני בית הדין הרבני הגדול
קטגוריה:אבות בית הדין הרבני בתל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבנים
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:רבנים ליטאים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
צימבליסט

**צימבליסט** הוא שם משפחה יהודי.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
בגדי עבודה

ממוזער|פועלים בבגדי עבודה
**בגדי עבודה** הם בגדים שנלבשים בעיקר למטרות עבודה. במקרים רבים הבחירה בבגדי עבודה נובעת מהמאפיינים של בגדים אלה, המסייעים בביצוע המטלות הכרוכות בעבודה, להגן ולשפר את הבטיחות ולייעל את ביצוע העבודה. במקרים רבים, נחשבים בגדי עבודה כחלק מציוד ההגנה הנדרש בעבודה.

קיימים בגדי עבודה מסוגים שונים וייעודים שונים כגון לטבחים ועובדי מטבח, לצוות רפואי, לצלמים ועוד. 

בגדי עבודה מאופיינים בעיקר באופן שבו הם מיועדים לעובד. בגדי עבודה של צלם, לדוגמה, מכילים כיסים רבים לצורך אחסון של כל ציוד הצילום. בגדי עבודה של לוחם אש יהיו ממוגנים כנגד אש. בגדים של עובדים בחדר נקי ימנעו מעבר חלקיקים מגוף העובד לחלל החדר. 

כאשר מקום עבודה מספק את בגדי העבודה, יהיו אלה ממותגים בהתאם.

## ראו גם
*מדים

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ביגוד
קטגוריה:עבודה
יורה פראנצטיץ'

**יוּרָאי יוּרֶה פְרָאנְצֶטִיץ**' (בסרבו-קרואטית בכתב לטיני: **Juraj "Jure" Francetić**, בסרבו-קרואטית בכתב קירילי: **Јypaj "Jуре" Францетић**; 3 ביולי 1912, אוטוצ'אץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 27 בדצמבר 1942, מוצ'ילה, מדינת קרואטיה העצמאית) היה קצין קרואטי במיליציה של האוסטאשה וקומיסר מטעמה לבוסניה והרצגובינה. פראנצטיץ' פיקד על מיליציית הלגיון השחור, ונטל חלק באקציות שהובילו לגירוש יהודי סרייבו אל מחנות ההשמדה.

## קורות חייו
פראנצטיץ' נולד ב-1912 בעיירה אוטוצ'אץ שבאזור קרואטיה. הוא למד משפטים באוניברסיטת זאגרב. במהלך לימודיו הצטרף לתנועת האוסטאשה, ועל רקע זה עזב את לימודיו. בשל פעילותו בתנועה היה מבוקש על ידי השלטונות ונאלץ לגלות לאיטליה. בהמשך, שהה באוסטריה ובהונגריה. ב-1937 שב ליוגוסלביה, נעצר ושוחרר מספר פעמים, ובראשית 1941 נמלט לגרמניה הנאצית.

לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשליטת האוסטאשה, שב פראנצטיץ' ליוגוסלביה ומונה לקומיסר האוסטאשה לאזורי בוסניה והרצגובינה. הוא הגיע לסרייבו בלוויית סלאבקו קווטרניק ו-1,100 שוטרים ואנשי מיליציה אוסטאשים ועד מהרה הפך לדמות הדומיננטית בשלטון האוסטאשה בעיר. עם הגיעו ובהנחייתו הוחל ברדיפת יהודים וסרבים. באוגוסט 1941 מונה למפקד מיליציית "הלגיון השחור".

באוגוסט הוחל באקציות בכל רחבי בוסניה ובראשית ספטמבר בסרייבו עצמה. ב-4 בספטמבר 1941 לפנות בוקר נעצרו 500 מיהודי העיר וגורשו למחנה הריכוז קרושצ'יצה. משם הועברו הגברים ליאסנובאץ, והילדים והנשים למחנה לובורגראד. יורה פראנצטיץ' פיקד על האקציה שביצעה מיליציית "הלגיון השחור". בהמשך, ביצע "הלגיון השחור" שתחת פיקודו מעשי טבח באוכלוסייה הסרבית ברחבי בוסניה ותקף את מעוזי הפרטיזנים.

פראנצטיץ' נחשב בן טיפוחיו של אנטה פאבליץ' ואחד המועמדים לרשת אותו. בספטמבר 1942 סיים את תפקידו כקומיסר לאזורי בוסניה והרצגובינה. ב-27 בדצמבר 1942 הופל מטוסו מעל מוצ'ילה. פראנצטיץ' נפצע קשה בהתרסקות, נלקח בשבי על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו ומאוחר יותר מת מפצעיו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נאצים ועוזריהם בשואת יהודי יוגוסלביה
קטגוריה:קרואטיה: היסטוריה
קטגוריה:קרואטים משתפי פעולה עם הנאצים
קטגוריה:פושעי מלחמה אוסטאשים
קטגוריה:המדינה העצמאית של קרואטיה: אישים
קטגוריה:ילידי 1912
קטגוריה:נפטרים ב-1942
ינון מילס

**יִנּוֹן מִילֶס** (נולד ב-24 במרץ 1976) הוא כתב ומגיש חדשות ב-i24NEWS ובעבר בערוץ 13.

## ביוגרפיה
250px|ממוזער|שמאל|ינון מילס ככתב שטח בערוץ 10, 2014
מילס נולד בירושלים לשולה ומשה. למד בתיכון רנה קסין. את שירותו הצבאי עשה בחיל המודיעין.

לאחר שירותו הצבאי, למד במשך שנה תרבות צרפת באוניברסיטת סורבון בפריז. בהמשך, למד אדריכלות באוניברסיטת תל אביב, ובמהלך לימודיו, החל לעבוד ככתב בקול ישראל. למד גם לתואר שני Mfa בקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

עם סיום לימודיו האקדמיים, הצטרף לסגל ערוץ 10 בתור עוזר במאי, ולאחר מכן בתור כתב חדשות כללי, וכתב תרבות. משנת 2009 החל לשמש כתב בתוכנית "המגזין" בהנחיית אושרת קוטלר. במקביל, מגיש מילס מבזקי חדשות בחדשות עשר. ב-2017 הגיש את התוכנית "16:30" לסירוגין, לצד אלי ראכלין, אורי קואל ועומר ירדני ועבד במערכת הצינור עם טל ברמן.

באוקטובר 2021 החל להגיש בערוץ 13, לצידה של גילי איצקוביץ', את "ירוק בלילה", מגזין שבועי העוסק בנושאים הקשורים לאיכות הסביבה. בראשית פברואר 2023, לאחר הפסקה של מספר חודשים, התוכנית חזרה להיות משודרת באותו פורמט אולם בשם "מושג ירוק". עונה שנייה זאת נמשכה עד ראשית מאי אותה שנה.

מלבד עיסוקיו בתקשורת, החל משנת הלימודים תשע"ח, הוא מלמד קורס שנושאו הכנת כתבות וידאו למגזין חדשות, במסגרת המסלול לתואר ראשון בתקשורת פוליטית ב"".

מיולי 2024, מגיש את התכנית "חדר החדשות" ב-I24NEWS.

### חיים אישיים
ביוני 2013, לקראת מצעד הגאווה, יצא מהארון, ובמאמר באתר "וואלה", דחק בחבריו העיתונאים הלהט"בים לקחת ממנו דוגמה ולצאת מהארון.

מילס מתגורר בתל אביב. הוא רווק ואב לתאומים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרנים, שחקנים ומנחים
קטגוריה:סגל חדשות 13
קטגוריה:סגל i24NEWS
קטגוריה:עיתונאים להט"בים ישראלים
קטגוריה:כתבי תרבות ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון רנה קסין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית תל אביב-יפו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
חשש

**חשש** הוא מצב מנטלי הקשור לרגשות פחד או דאגה, או שילוב ביניהם. לעיתים המילה משמשת לתיאור מצבים הדומים לחשד או לספק. בכך נבדלת המילה מכל אחת מהמילים הנ"ל. היות שחשש מתקשר גם לדאגה, יש לו קונוטציה עתידית יותר מאשר לפחד, שממוקד לעיתים קרובות יותר בהווה.

הבדל נוסף או קשור, בין חשש לבין פחד, הוא שחשש היא מילה מעט בוגרת או מפותחת יותר ושכלתנית או מרוחקת ורשמית יותר: ילדים לומדים את המילה 'חשש' ומשתמשים בה זמן רב אחרי שהם לומדים את המילה 'פחד', וגופים רשמיים כגון פוליטיקאים, ומנהלי ארגונים יבטאו לרוב חששות ולא פחדים, בהתבטאויותיהם הרשמיות.

## דוגמאות
המילה חשש נמצאת בשימוש שכיח בתקשורת, לעיתים קרובות בכותרות של כתבות או ידיעות העוסקות באירועים עתידיים שליליים שעלולים להתרחש או שהתרחשו ועשויים להתגלות, לרוב חשש לחיי אדם שנעדר או נחטף.

המילה משמשת לרישום כשרות של מוצרים או יצרנים, בניסוח "ללא חשש ערלה", "ללא חשש חמץ", "ללא חשש טבל ושביעית" וכו'.

ברפואה, המילה משמשת לרישום רפואי של אבחנות ראשוניות או משוערות, שאותן יש לבדוק בהמשך, או לעקוב אחריהן, בניסוח: "חשש ל...", כשלאחר מכן מצוינת האבחנה המשוערת. לדוגמה: "חשש לזיהום בתוספתן", "חשש לסרטן מעי הגס", וכו'.

במצב של ניגוד עניינים, קיים חשש שהאינטרס האישי של בעל תפקיד כלשהו, עלול להשפיע על החלטותיו ולהוות שיקול זר.

## ראו גם
* זוגות (חשש)
* ללא חשש

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רגשות
מלכה ענבל

**מלכה ענבל** (נולדה ב-8 באוגוסט 1955) היא צלמת אמנותית ישראלית.

## ביוגרפיה

מלכה ענבל נולדה בבוקרשט שברומניה, בת יחידה לחנה והרמן הורנשטיין. עלתה לישראל עם הוריה בהיותה בת שש וגדלה בגבעת שמואל. במקצועה היא טכנאית בניין ועובדת כמתכננת קונסטרוקציות של עמודי חשמל וראש מדור במחוז דן בחברת החשמל. ענבל למדה צילום בבית הספר "קאמרה אובסקורה" תל אביב (1984–1989).

הציגה כעשרים סדרות צילומים שונות בעשרות תערוכות יחיד וסדרות נוספות בעשרות תערוכות קבוצתיות בישראל וחוצה לה. סדרת הצילומים שלה "אמצע החיים", שהפכה לתערוכת היחיד הראשונה שלה, הוצגה בביאנלה לצילום Maison des Arts בעיר לאן (Laon), צרפת, בשנת 2001. היא חברה מן המניין בגלריית NOHO בניו יורק.

מלכה ענבל נשואה למיכאל ולהם שני ילדים.

## עבודתה
בעבודותיה היא מתייחסת למצבים אנושיים שמקורם בחיי היום-יום, לבנאליה של שגרת החיים. היא מצלמת בטכניקה אישית אותה פיתחה. בסטודיו שלה יש מסך מנייר כסף שהוא גם שקוף וגם משתקף ובשילוב תנאי תאורה ומשחקי מיקוד, מתקבלות שקיפויות שיוצרות את השילוב הייחודי לכל תמונה. לעיתים היא גם מציירת רקעים או מפסלת.

## תערוכות יחיד נבחרות
* 2013 – "פתולוגיה של חלודה" - גלריית נוהו M55, צ'לסי, ניו יורק
* 2013 – "פתולוגיה של חלודה" - גלריה משרד, תל אביב, אוצרת: רחל סוקמן
* 2013 – "תעתועים בשניים", הגלריה לשלום, קיבוץ גבעת חיים, אוצרת: אתי עמרם
* 2012 – "וסער על פני תהום" – בית האמנים, תל אביב, אוצרת - הילה קומם
* 2011 - "בין לבן לאפורים" - גלריית נוהו, צ'לסי, ניו יורק
* 2009 - "בין לבן לאפורים" - בית האמנים, תל אביב - אוצרת: אירית לוין
* 2008 – "תעתועי בדים" – סימגלרי – מושב מגדים
* 2007 – ארטורא, יפו, אוצר: דורון פולק
* 2005 - "לו רק יכולנו לדבר" תיאטרון גבעתיים
* 2003 - "חוף הילטון" – בית גבריאל - אוצרת: שרי לוי
* 2002 - גלריה אפרת – תל אביב
* 2002 - "רגעים" מרכז הבימה - גני תקווה - אוצרת: מירי קרימולובסקי
* 2002 – "צללים באור" - קאמרה אובסקורה – תל אביב - אוצר: חיים לוסקי
* 2001 – "כי רק ביחד זה השלם" – גלריה קובאסה (Kowasa) – ברצלונה, ספרד
* 2001 – "צללים באור" - המוזיאון הפתוח לצילום תל-חי - אוצר: אברהם אילת
* 2000 - "כי רק ביחד זה השלם" - הספרייה – אוניברסיטת תל אביב
* 2000 - גלריה אנגל - ירושלים
* 1999 - "רסיסי חיים" גלריה אפרת - תל אביב
* 1997 - "אמצע החיים" - גלריה אפרת – תל אביב

## קישורים חיצוניים
* 
* מלכה ענבל, באתר גלריית נוהו, ניו יורק 
* דף אמן, באתר גלריית אגורה, ניו יורק 
* ביוגרפיה קצרה, באתר artslant 
* שוש להב, מלכה ענבל - חשמל זורם בכפות ידיה, באתר iwomen, 21 באוגוסט 2011
* תקציר קורות חיים, באתר סקופר
* על התערוכה "קטעי אשליות", באתר club50
* WOMENXWOMEN - תערוכת צילום חדשה, באתר kartisim-online
* על התערוכה "תהיות ותעתועים", באתר עכבר העיר
* 
* על התערוכה "בגוף ראשון", באתר קולקט אמנות

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמות ישראליות
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות רומניה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:גבעת שמואל: אישים
קטגוריה:בוגרות תיכון בן צבי (קריית אונו)
קטגוריה:בוגרי תיכון בן צבי (קריית אונו)
קטגוריה:בוגרות קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
קטגוריה:בוגרי קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
פלטיהו בן בניהו

**פלטיהו בן בניהו** היה משרי העם היהודי בירושלים ונזכר בתנ"ך בתקופה שלאחר גלות יהויכין.
## התיאור בתנ"ך
יחזקאל נישא ברוח אלהים מהגולה בארץ כשדים, אל בית המקדש בירושלים, מה שמתאר ״במראה, ברוח אלהים״, ושם ראה בחטאי העם היהודי, כשעובד עבודה זרה באופנים שונים. באחת מהמראות שנגלו לעיניו, הוא ראה 25 אנשים המפנים את אחוריהם לכיוון פתח ההיכל, נופחים ומטילים צואה לכיוונו, תוך כדי השתחוויה לשמש. בהמשך התיאור מופיע פירוט של שניים מהאנשים; יאזניה בן עזור ופלטיהו בן בניהו.

בשלב זה יחזקאל מתנבא, ובנבואה מוטחת ביקורת על שני האישים; הם מוצגים כמסיתי העם שלא לקבל את דברי נביאיו, וכמרגיעי העם באומרם כי נבואות הזעם של נביאיו לא יתממשו בעתיד הקרוב. בנבואה מובטח שאותם המבטיחים הבטחות שווא לשלווה, חלקם לא יסיימו את חייהם בירושלים באופן שגרתי, וחלקם יגלו וימותו מחוץ לגבולות ארץ ישראל.

תוך כדי הנבואה פלטיהו נופל ומת מול יחזקאל, וזה צועק בצער לה', כי מכלה הוא את עם ישראל. בתלמוד מופיעה מחלוקת בין רב לשמואל, האם צעקתו של יחזקאל נבעה מצער על מות פלטיה, משום שהציל יהודים מעבדות לאחר שתדלנות אצל נבוכדנצר, או שהסכים עם מותו בשל חטאיו, רק שכאב את צרות כל העם.

לאחר צעקת יחזקאל, ה' עונה לו תשובה על טענתו בנבואה, כי הצרות קורות בשל חטאי העם, והנבואה מסתיימת בתיאור עתידי של חזרה בתשובה, וקיבוץ גלויות.

## קישורים חיצוניים
* גבריאל ברקאי, חפירות כתף - הינום בירושלים ראו פסקה "חותם עברי ומטבע קדום"
## הערות שוליים

קטגוריה:יחזקאל
קטגוריה:אישים בנביאים
UCWeb

150px|ממוזער|שמאל|לוגו החברה החדש עם סמל הדפדפן
**UCWeb** בע"מ היא חברת אינטרנט סינית המציעה פתרונות ושירותים הכוללים דפדפן אינטרנט, שירותי חיפוש ועוד.
מוצר הדגל של החברה הוא "UC Browser" - דפדפן למכשירים ניידים.

החברה נוסדה בשנת 2004 כחברה לייצור דפדפנים לניידים. לאורך העשור הראשון מהקמתה התפתחה לכלול תחומים נוספים כגון שירותי חיפוש ומשחקים מקוונים.

ב-2014 רכשה ענקית האינטרנט הסינית עליבאבא כ-34% מהמניות של החברה, גובה העסקה לא פורסם אך היה גורם מרכזי במסע קניות על סך כמה מיליארדי דולרים של קבוצת עליבאבא הסינית לקראת הנפקה ראשונית בבורסת ניו יורק.

ביוני 2014 רכשה עליבאבא את שאר מניות UCWeb בעסקה שהייתה המיזוג הגדול ביותר בסין בתחום האינטרנט. לאחר הרכישה, הפכה UCWeb לזרוע האחראית על פעילות מכשירים ניידים של קבוצת עליבאבא, תוך הטמעת החטיבות הקשורות בעליבאבא לתוכה.

## UC Browser
UC Browser, הדפדפן המצליח של החברה הוא הפופולרי מסוגו בסין עם נתח שוק של כ-65%. הדפדפן הוא גם הפופולרי ביותר בהודו עם כ-34% (מנתוני StatCounter).

הוא זמין ב-11 שפות (כולל אנגלית, רוסית, אינדונזית, וייטנאמית) ותומך בכל מערכות ההפעלה הניידות המובילות (iOS, Android, Windows Phone Java, Blackberry). לדפדפן מעל 500 מיליון משתמשים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:חברות אינטרנט
קטגוריה:חברות טכנולוגיה סיניות
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: טלקומוניקציה
קטגוריה:קבוצת עליבאבא
קטגוריה:קצרמר חברות
מוזיאון וייסמן לאמנות

**מוזיאון וייסמן לאמנות** (אנגלית: Weisman Art Museum) הוא מוזיאון לאמנות בקמפוס אוניברסיטת מינסוטה במיניאפוליס.
## היסטוריה
המוזיאון נקרא על שם פרדריק ר' וייסמן (אספן אמנות), ותוכנן על ידי האדריכל הנודע פרנק גרי. בניין המוזיאון הנוכחי הושלם ב-1993, והוא ממוקם על צוק המשקיף על נהר המיסיסיפי בקצה המזרחי של גשר שדרת וושינגטון.

הבניין מציג שני פנים: מצד הקמפוס, הוא מציג חזית לבנים שמשתלבת עם בנייני הלבנים ואבני חול שבסביבה, ובצד השני, מוצגות התעקלויות של יריעות פלדה מוברשות (כסמל של מפל מים ודגים).

במוזיאון מוצגות מעל ל-20,000 יצירות, וביניהן, של מרסדן הרטלי, אלפרד מאורר, צ'ארלס בידרמן, חרסים פרהיסטוריים וריהוט קוריאני.

## קישורים חיצוניים

* 

* פרטים על קרן פרדריק ר. וייסמן

קטגוריה:מינסוטה
וייסמן לאמנות
קטגוריה:אוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:מבנים שתכנן פרנק גרי
נייט לינהארט

**נייט לינהארט** (באנגלית: **Nate Linhart**; נולד ב-14 בנובמבר 1986 באוהיו שבארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת הפועל באר שבע.

## קריירה
אחרי ששיחק כדורסל בתיכון בו למד, לינהארט שיחק 4 עונות בכדורסל מכללות באוניברסיטת אקרון עם קבוצת אקרון זיפס.

לינהארט לא נבחר בדראפט ה-NBA של שנת 2009. בעונת 2009-10, חתם ברפאייזן פנתרס פורסטנפלד מליגת הכדורסל האוסטרית. בעונת 2010-11, הוא חתם בארי בייהוקס מליגת הפיתוח של ה-NBA. בשנים 2011-2013 שיחק ב-TBB טרייר מליגת העל הגרמנית. ביולי 2013, חתם ברייר ונציה מליגת העל האיטלקית.

באוגוסט 2014, חתם לינהארט לעונה עם אופציה לעוד שנתיים במכבי תל אביב. 
בתום העונה שוחרר לינהארט ממכבי תל אביב וחתם בסרגוסה באסקט מהליגה הספרדית.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל השחקן באתר פיב"א.
* פרופיל השחקן באתר RealGM.com.

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני ונציה
קטגוריה:כדורסלני ספירו שרלרואה
קטגוריה:כדורסלני טלקום בון
קטגוריה:כדורסלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורסלני סרגוסה באסקט
קטגוריה:אוהיו: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני לייקלנד מג'יק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אקרון
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
איבון בריל

**איבון מדלן בריל** (אנגלית: **Yvonne Madelaine Brill**; 30 בדצמבר 1926 - 27 במרץ 2013) הייתה מדענית קנדית ואזרחית ארצות הברית, היא ידועה בעיקר בזכות פיתוח טכנולוגיות טילים והנעה סילונית ושותפותה במיזמים שונים של נאס"א וארגון הלוויינים הניידים הבינלאומי (IMSO).

## תולדות חייה
בריל נולדה בוויניפג להורים שהיגרו מבלגיה. היא למדה כימיה ומתמטיקה באוניברסיטת מניטובה, משום שבתור אישה לא יכלה להתקבל ללימודי הנדסה.

בריל התמקדה במחקר ופיתוח הנעה סילונית רקטית ובשנות השישים פיתחה מנוע המשתמש בדלק נוזלי מבוסס הידרזין כמחמצן יחיד עקב יעילותו והנוחות היחסית בשימוש בו. פיתוחיה הובילו למנועים בעלי ביצועים משופרים שאפשרו לנאס"א הטסה לחלל של מטענים כבדים יותר והארכת זמן המשימה. בשנת 1974 רשמה את המנוע שהמציאה, ושהפך לסטנדרטי בתחום, כפטנט.

בין הישגיה, פיתוח מערכת ההנעה של TIROS, שהיה הלוויין הראשון בעל יכולת חישה מרחוק של כדור הארץ, ששוגר ב-1960; פיתוח מערכת ההינע של המשגר Nova שפותח על ידי נאס"א ב-1962 במסגרת תוכנית ג'מיני ושימש מדגים למשגרי סטורן 5 ושיגור Explorer 32, הלוויין הראשון למחקר האקסוספירה. כן הייתה חברה בצוות התכנון של מארס אובזרבר, הגשושית הרובוטית ששוגרה על ידי נאס"א ב-1992 על מנת לחקור את מאדים ועקבותיה אבדו בכניסה לאטמוספירה שלו.

בריל נפטרה מסרטן השד, בת 88 בפרינסטון.

## פרסים והוקרה
בשנת 1987 נבחרה לאקדמיה הלאומית להנדסה (National Academy of Engineering)
ב-2001 הוענקה לה מדליית השירות הציבורי המצוין של נאס"א (NASA Distinguished Public Service Medal) וב-2011 העניק לה נשיא ארצות הברית ברק אובמה את המדליה הלאומית לטכנולוגיה ויזמות (National Medal of Technology and Innovation).

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר משרד הפטנטים של ממשל ארצות הברית
* Pioneer Canadian rocket scientist dead at age 88, נקרולוג בטורונטו סאן, 30 במרץ 2013
* Pioneering Rocket Scientist Yvonne Brill Dies at 88, נקרולוג באתר space.com
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עובדי נאס"א
קטגוריה:עובדות נאס"א
קטגוריה:מהגרות מקנדה לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מקנדה לארצות הברית
קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
קטגוריה:ממציאות אמריקאיות
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:ממציאים קנדים
קטגוריה:מדעניות אמריקאיות
קטגוריה:מדענים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מניטובה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מניטובה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:חברות היכל התהילה של הארגון הבין-לאומי של נשים בטכנולוגיה
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לטכנולוגיה ולחדשנות
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו מסרטן השד
התאחדות ההנהגה הדרומית-נוצרית

**התאחדות ההנהגה הדרומית-נוצרית** (באנגלית: **Southern Christian Leadership Conference** ידוע גם בראשי התיבות: **SCLC**) הוא ארגון אפרו אמריקאי לזכויות אזרח. הארגון תרם רבות למאבקים לשוויון זכויות של התנועה לזכויות האזרח במחצית השנייה של המאה ה-20. הארגון הוקם על ידי מרטין לותר קינג וראלף אברנטי  ב-1957, קינג היה נשיאו הראשון עד להירצחו.
[שמאל|ממוזער|250px|[מרטין לותר קינג - מייסד ונשיא SCLC]]

## פעילותו
הארגון הוקם כדי לרתום את כוחם הציבורי של הכנסיות המאחדות פעילות של אפרו-אמריקאים לאחד אותן ולהביא למודעות ציבורית ותקשורתית את המאבק נגד הפרת זכויות אדם ונגד גזענות. הטקטיקה שבחר קינג שילבה הפגנות ללא שימוש באלימות שהופנו נגד מערכת חוקי האפליה הגזעית בדרום ארצות הברית, ואלו זכו להד תקשורתי רחב. קינג השתמש בעניין הציבורי ויזם כיסוי תקשורתי שתיעד את חיי היום יום של קהילות אפרו אמריקאיות תחת עול האפליה וההפרדה, הוא פעל לשפוך אור על האלימות שהופנתה כלפי פעילים למען זכויות האדם מצד המתנגדים ושליחיהם, פעילות ארגון SCLC העלתה לסדר היום הציבורי את נושא זכויות האדם, והגיעה לשיאה עם חקיקת חוק זכויות האזרח (1964) שאסר לחייב הפרדה גזעית בבתי הספר, בדיור או בתעסוקה.
[שמאל|ממוזער|200px|[לינדון ג'ונסון חותם על זכויות האזרח. מאחוריו – מרטין לותר קינג]]

פעילות נוספת הייתה חקיקת חוק זכות ההצבעה (1965), שנתן לרשויות הפדרליות כלים לאכיפת התיקון ה-15 לחוקת ארצות הברית, שכבר עיגן חוקתית את איסור האפליה במתן זכות בחירה על רקע גזעי ב-1870. החוק הוצג על ידי הנשיא לינדון ב. ג'ונסון בנאומו ב-17 במרץ 1965, עבר בסנאט ב-26 במאי, למחרת סיומה של צעדת מחאה בת ארבעה ימים בהנהגת קינג ו-25,000 צועדים מסלמה (Selma) למונטגומרי, ואושר על ידי בית הנבחרים ב-2 באוגוסט. בשנת 1968 ארגנה ההתאחדות את מצעד האביונים לוושינגטון.

סוכנות ה-FBI עקבה אחרי פעילי התאחדות ההנהגה הדרומית נוצרית על פי הוראה ישירה מרוברט קנדי, התובע הכללי של ארצות הברית. האזנות סתר בוצעו החל מסתיו 1963 על רקע חשש לא מבוסס כי פעילים קומוניסטים חדרו לשורות הארגון ועלולים להשתמש בו לצורכי תעמולה והסתה מאידך ולפגוע בניסיונות הממשלה הפדרלית לקדם את חוקי זכויות האדם.

באוגוסט 1971 יוסף לאורי ממנהגי הארגון נפגש עם הנהגת אש"ף והפציר בהם להכיר בישראל ולגשת לפתרון של שלום.

## מנהיגים
* מרטין לותר קינג: 1957-1968
* ראלף אברנטי: 1968-1977
* ג'וסף לואורי: 1977-1997
* מרטין לותר קינג השלישי: 1997-2004
* פרד שוטלסוורת': 2004
* צ'ארלס סטיל ג'וניור: 2004-נוכחי

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מרטין לותר קינג
קטגוריה:ארצות הברית: התנועה לזכויות האזרח
הלגיון השחור (אוסטאשה)

**הלגיון השחור** (בסרבו-קרואטית: **Crna legija**, בסרבית קירילית: **Црна легија**) הייתה מיליציה של האוסטאשה בהיקף של רגימנט אשר פעלה במדינת קרואטיה העצמאית והשתתפה באקציות במהלכן נעצרו יהודים מבוסניה ככלל ומסרייבו בפרט. עוד ביצעו אנשי "הלגיון השחור" מעשי טבח באוכלוסייה ממוצא סרבי ונטלו חלק בקרבות נגד הפרטיזנים של טיטו.

הלגיון השחור הוקם באפריל 1941 על ידי חברי אוסטאשה. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והקמת מדינת קרואטיה העצמאית מנה הלגיון השחור כ-800 נושאי נשק, מרכז פעילותו היה בסרייבו והוא עסק בפעילות ביטחון פנים ורדיפת יהודים וסרבים. באוגוסט מונה יורה פראנצטיץ' למפקד "הלגיון השחור". באוגוסט הוחל באקציות בכל רחבי בוסניה ובראשית ספטמבר בסרייבו עצמה. ב-4 בספטמבר1941 לפנות בוקר נעצרו 500 מיהודי העיר וגורשו למחנה הריכוז קרושצ'יצה. משם הועברו הגברים ליאסנובאץ, והילדים והנשים למחנה לובורגראד. יורה פראנצטיץ' פיקד על האקציה אשר בוצעה על ידי אנשי "הלגיון השחור". בהמשך, ביצעו אנשי "הלגיון השחור" מעשי טבח באוכלוסייה הסרבית ברחבי בוסניה ותקפו את מעוזי הפרטיזנים של טיטו והצ'טניקים. חברי הלגיון היו ברובם קרואטים ומוסלמים ממזרח בוסניה.

בדצמבר 1944 שולבו אנשי "הלגיון השחור" באוגדת הרגלים ה-5 של צבא מדינת קרואטיה העצמאית ובמאי 1945 הוא פורק סופית. מקצת מחברי "הלגיון השחור" אשר נפלו בשבי הפרטיזנים, הוצאו להורג.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יוגוסלביה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נאצים ועוזריהם בשואת יהודי יוגוסלביה
קטגוריה:קרואטיה: היסטוריה
קטגוריה:אוסטאשה
קטגוריה:קרואטיה: צבא וביטחון
קטגוריה:המדינה העצמאית של קרואטיה
קטגוריה:צבאות לא סדירים
דוד סער סלמה

[שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|רס"ן דוד סער סלמה בתקופת שירותו ב[שייטת 13]]
**דוד סער סלמה** (נולד ב-4 במרץ 1969) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף, המשמש מפקד זרוע הים. קודם לכן שימש ראש מטה חיל הים, סגן מפקד מפקדת העומק, מפקד בסיס חיפה, מפקד שייטת ספינות הטילים, מפקד בסיס אשדוד ומפקד בסיס אילת.

## ביוגרפיה
סלמה נולד וגדל בעתלית להורים שעלו ממרוקו והתחנך בבית הספר היסודי ביישוב. בנעוריו החל את לימודיו בפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה שליד בית הספר הריאלי העברי, ובסוף כיתה י' המשיך בבית הספר הריאלי שבחיפה. התגייס לצה"ל בשנת 1987, והתנדב לשייטת 13. השלים את הכשרת מסלול הלוחם בשייטת, ויצא לקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לשייטת ומונה למפקד צוות, והשתתף בלחימה בדרום לבנון ובאיו"ש. לאחר מכן מונה למפקד יחידת לוחמים בשייטת. בהמשך שירת כקצין אג"ם של השייטת. לאחר מכן היה מדריך ראשי בשייטת 13. עבר קורס חובלים ובסיומו יצא ללימודים במכללת המלחמה של צי ארצות הברית. בחזרתו סיים את ההכשרה בבית הספר לפיקוד ימי ושירת כקצין מחלקה בסטי"ל. לאחר מכן מונה למפקד אח"י יפו.

בשנת 2002, לאחר לימודים אקדמיים, הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד פלגה 916. בשנים 2006–2007 שירת כראש ענף שטח במחלקת תורה והדרכה של חיל הים. בשנים 2007–2008 שירת כמפקד פלגה 31 בשייטת ספינות הטילים. באוגוסט 2008 מונה למפקד בסיס אילת, תפקיד בו שירת עד פברואר 2010. תקופתו הייתה רוויה בפעילות מבצעית בים סוף. בפברואר 2010 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד בסיס אשדוד, והוביל את הלחימה בגזרת רצועת עזה תוך שיתוף פעולה עם פיקוד הדרום. בתפקיד זה שירת עד אוגוסט 2011. בשנים 2011–2013 שירת כמפקד שייטת ספינות הטילים. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"א (2013–2014).

ב-7 באוגוסט 2014 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד בסיס חיפה, ושימש בתפקיד עד 16 באוגוסט 2017. בשנים 2017–2019 שירת כסגן מפקד מפקדת העומק. ב-15 במרץ 2019 מונה לראש מטה חיל הים, ומילא את תפקידו עד אוגוסט 2021. ב-1 בספטמבר 2021 הועלה לדרגת אלוף ולמחרת נכנס לתפקידו כמפקד חיל הים. במסגרת תפקידו מוביל את חיל הים במהלך מלחמת חרבות ברזל.

בנובמבר 2025 רשם לו הרמטכ"ל אייל זמיר הערה פיקודית, על כישלונו של חיל הים בהגנה על החופים בטבח שבעה באוקטובר, ובפרט שלא מנע את הטבח בחוף זיקים.

### חיים אישיים
סלמה נשוי לדפנה ואב לשלוש. מתגורר עם משפחתו במועצה אזורית חוף הכרמל. שתי בנותיו הן בוגרות קורס חובלים.

בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהמרכז האקדמי רופין, ותואר שני במדעי הרוח מאוניברסיטת חיפה. קיבל מהמרכז האקדמי רופין אות במ"ה (בוגרים מעוררי השראה) לשנת תש"ף, על תרומתו רבת השנים לביטחונה של ישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* מתן מלמד, שייטת ספינות הטילים מסכמת שנה, באתר חיל הים, 3 בספטמבר 2013
* [הפיקוד בשייטת 3 דוד סער סלמה נפרד'''](https://beingalim.files.wordpress.com/2021/03/2013-9-bg.pdf	'''חילופי), "בין גלים" ספטמבר 2013, עמ' 46

**מפרי עטו**:
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי שייטת 13
קטגוריה:מפקדי ספינות טילים
קטגוריה:מפקדי בסיס אשדוד
קטגוריה:מפקדי שייטת ספינות הטילים
קטגוריה:מפקדי בסיס חיפה
קטגוריה:ראשי מספן המטה
קטגוריה:מפקדי חיל הים
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:חברי המטה הכללי של צה"ל
קטגוריה:חברי המטה הכללי של צה"ל במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:בוגרי קורס חובלים
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי רופין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:עתלית: אישים
קטגוריה:מועצה אזורית חוף הכרמל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
בלנטייר

**בלנטייר** (באנגלית ובצ'יצ'ווה: **Blantyre**) היא העיר השנייה בגודלה במלאווי ובירת מחוז הדרום. על פי תחזית רשמית לשנת 2023 התגוררו בבלנטייר 871,776 תושבים. העיר נחשבת לבירה הכלכלית של מלאווי.

## היסטוריה
בלנטייר נוסדה על ידי מיסיונרים של הכנסייה של סקוטלנד ב-1876 ונקראה על שם העיירה  בסקוטלנד, מקום הולדתו של מגלה הארצות והמיסיונר הסקוטי דייוויד ליווינגסטון. בשנים שלאחר מכן העיירה צמחה והפכה למרכז מסחרי.

ב-1956 העיירה לימבה אוחדה עם בלנטייר ובלנטייר קיבלה מעמד של עיר.

## כלכלה
בלנטייר נחשבת לבירה הכלכלית של מלאווי. בעיר פועלים מפעלים רבים, מה שהופך אותה גם לבירה התעשייתית של מלאווי. מלבד התעשייה, הכלכלה המקומית מסתמכת גם על מסחר.

## חינוך
בעיר נמצאות מספר מכללות שנחשבות לחלק מאוניברסיטת מלאווי, בהן מכללת הרפואה והמכללה הפוליטכנית של מלאווי.

## תחבורה
את בלנטייר משרת נמל התעופה הבינלאומי צ'ילקה, הנמצא במרחק של כ-16 קילומטרים מהעיר. הנמל מציע טיסות לבירה לילונגווה ולמספר ערים חשובות נוספות בדרום ובמזרח אפריקה.

העיר מקושרת בקווי רכבת לערים אחרות במלאווי ובמוזמביק.

## ערים תאומות
*  
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלאווי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1876
לובורגראד

**מחנה הריכוז לוֹבּוֹרְגְרָאד** (בסרבו-קרואטית: **Koncentracioni logor Loborgrad**, בסרבית קירילית: **Концентрациони логор Лоборград**), היה מחנה ריכוז ועבודה אשר הוקם על ידי שלטון האוסטאשה במדינת קרואטיה העצמאית ופעל בין ספטמבר 1941 לאוקטובר 1942. המחנה אשר נוהל על ידי בני הפולקסדויטשה מאזור קרואטיה, נועד לקלוט נשים ובכלל זה נשים בהריון, ילדים ותינוקות, רובם בני יהדות יוגוסלביה וכן מקרב האוכלוסייה הסרבית. באוגוסט 1942 גורשו מרבית העצירים היהודים למחנה ההשמדה אושוויץ.

לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הוקמה מדינת קרואטיה החופשית בשלטון האוסטאשה שהייתה למעשה מדינת בובות של הגרמנים. עם הקמתה הוחל במבצע ל"טיהור קרואטיה מיסודות זרים", בתחילה הסרבים ובהמשך יהודי המדינה.

המחנה הוקם במימון כפוי של יהודי זאגרב ועלות ההקמה הייתה 1.3 מיליון קונות. ביוני 1941 הוחל במעצרם של יהודי זאגרב. באוגוסט הוחל באקציות בכל רחבי בוסניה ובראשית ספטמבר בסרייבו עצמה. ב-4 בספטמבר 1941 לפנות בוקר נעצרו 500 מיהודי העיר וגורשו למחנה הריכוז קרושצ'יצה. משם הועברו הגברים ליאסנובאץ, והילדים והנשים למחנה לובורגראד. יורה פראנצטיץ' פיקד על האקציה אשר בוצעה על ידי מיליציית "הלגיון השחור". ב-6 באוקטובר 1941 הגיעו הנשים והילדים שגורשו מסרייבו ללובוגראד והיה זה הטרנספורט הראשון למחנה.

מפקד המחנה היה קרל הגר וסגנו היה אחיו ולאדו הגר בני הפולקסדויטשה בקרואטיה. לפי העדויות התעללו מפקדי המחנה בעצירים ותועדו מעשי הרג ואונס. בדצמבר 1941 נמנו במחנה 1,700 עצורים, אשר חלקם גורשו בהמשך למחנה ההשמדה יאסנובאץ. באוגוסט 1942 גורשו מרבית האסירים היהודים לאושוויץ ועד אוקטובר גורשו השאר לסטארה גרדישקה והמחנה נסגר.

במחנה שכנו גם נשים סרביות שהועברו ממחנה הריכוז גורניה רייקה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שואת יהודי קרואטיה
קטגוריה:קרואטיה: היסטוריה
קטגוריה:מחנות ריכוז של האוסטאשה
ג'קלין בארטון

**ג'קלין בארטון** (באנגלית: **Jacqueline Barton**; 7 במאי 1952, ניו יורק) היא כימאית יהודיה אמריקאית, פרופסור במכון הטכנולוגי של קליפורניה.

## קורות חייה
אביה היה שופט בבית המשפט העליון של מדינת ניו יורק. אמה הייתה יהודייה ילידת בלגיה.בארטון נשואה לפיטר דרבן, גם הוא פרופסור לכימיה במכון הטכנולוגי של קליפורניה. לזוג בת אחת.

## השכלה ומסלול מקצועי
סיימה תואר ראשון, בהצטיינות יתרה, במכללת בארנארד, המסונפת לאוניברסיטת קולומביה. סיימה דוקטורט בכימיה אורגנית באוניברסיטת קולומביה ב-1978. בשנים 1979 -1980 עשתה פוסט דוקטורט במעבדות בל  ובאוניברסיטת ייל. הייתה פרופסור לכימיה במכללת האנטר בשנים 1980 - 1982. פרופסור לכימיה באוניברסיטת קולומביה בשנים 1983 -1989. מאז ועד היום (נכון לאוגוסט 2014) היא פרופסור במכון הטכנולוגי של קליפורניה. בארטון הינחתה מעל 100 דוקטורנטים ופוסטדוקטורנטים (נכון לקיץ 2014).בארטון חברה בדירקטוריונים של דאו כימיקלים ומעבדות בל.

## פעילותה המדעית

עיקר מחקרה הוא במשמעות הולכת אלקטרונים הופכית (transverse electron transport) לאורך סליל DNA דו גדילי. נזקי DNA ותיקונם.

## תפקידים ואותות הוקרה
* פרס אלאן ווטרמן של האקדמיה הלאומית למדעים - 1985.
* פרס אלי לילי של האגודה האמריקנית לכימיה לכימיה ביולוגיה - 1987.
* פרס לכימיה (Pure Chemistry) של האגודה האמריקנית לכימיה - 1988.
* חברת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים - 1991.
* מדליית גרוון-אולין - 1992.
* פרס מכון ויצמן למדעניות מצטיינות - 1997.
* חברת החברה הפילוסופית האמריקאית - 2000.
* חברת האקדמיה הלאומית למדעים - 2002.
* המדליה הלאומית למדעים - 2011.

## קישורים חיצוניים

* דף הבית של קבוצת המחקר של בארטון 
* בארטון באתר Chemical Heritage Foundation 
* בארטון באתר Bloomberg Businessweek  

קטגוריה:יהודיות זוכות המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:יהודיות חברות האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:זוכות מדליית גרוון-אולין
קטגוריה:זוכות פרס מכון ויצמן למדע למדעניות מצטיינות
קטגוריה:כימאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:כימאיות פיזיקליות
קטגוריה:זוכי פרס אלי לילי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1952
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
קטגוריה:זוכות פרס ויצמן לנשים במדע
נמל התעופה הבין-לאומי מורטלה מוחמד

**נמל התעופה הבין-לאומי מורטלה מוחמד** (באנגלית: **Murtala Muhammed International Airport**) הוא נמל התעופה הגדול בניגריה, ואחד מנמלי התעופה הגדולים במרכז אפריקה, ממוקם באיקג'ה שבלאגוס.

נמל התעופה משמש כבסיס פעולה מרכזי לחברות התעופה ארו קונטרקטורס, אריק אייר, מד-ויו איירליין, אזמן אייר, דנה אייר ואייר פיס. הנמל קרוי על שם מורטלה מוחמד, מושלה הצבאי של ניגריה שנרצח בהתנקשות בשנת 1976.

## תולדות הנמל
שדה התעופה באיקג'ה, נבנה לראשונה במהלך מלחמת העולם השנייה. חברת התעופה וסט אפריקן איירווייז קורפוריישן הוקמה בשנת 1947, והיא השתמשה בנמל כבסיסה המרכזי. בתחילה היו בצי החברה מטוסי דה הבילנד דאב, ששירתו יעדים פנימיים וקרובים למדינות מערב אפריקה, ובשנת 1957 התווספו לצי מטוסים גדולים יותר מדגם DC-3 דקוטה.

נמל התעופה נקרא בתחילה "נמל התעופה הבינלאומי של לאגוס", לאחר ההתנקשות במושל הצבאי מורטלה מוחמד בשנת 1976, שונה שמו לשם הנוכחי. בית הנתיבות לטיסות הבינלאומיות, נבנה בהשראת נמל התעופה סכיפהול.

בנמל התעופה שני בתי נתיבות; אחד משמש את הטיסות הבינלאומיות, והשני משמש את הטיסות הפנימיות, שני הטרמינלים מרוחקים כקילומטר אחד מהשני.

מסוף שנות השמונים ועד סוף שנות התשעים, נודע הטרמינל הבינלאומי לשמצה עקב נוהלי האבטחה הירודים שבו, ובעקבות העובדה שלא עמד בדרשות המינימליות של ארגון ICAO. כנופיות פשע ארבו לנוסעים, וכן תקפו מטוסים שהיו מחוברים לשרוול. פקידי המכס וההגירה דרשו תשלומי שוחד עבור שחרור מטענים והטבעת חותמת בדרכונים. רשות התעופה הפדרלית האמריקאית הציבה שלטים בשדות התעופה הבינלאומיים בארצות הברית, המזהירים מפני נסיעה ללאגוס. ההמלצה הרווחת לתיירים במדינה הייתה לטוס לנמל התעופה של קנו שבצפון המדינה, ומשם לנסוע דרך היבשה.

לאחר שנבחר לנשיא אולוסגון אובסנג'ו בשנת 1999, החל המצב הביטחוני בלאגוס להשתפר. משטרת נמל התעופה תוגברה, והונהגה מדיניות של ירי לעבר כל מי שנמצא באזורים המאובטחים שסביב המסלולים. פעולות אלו נשאו פרי, ובשנת 2001 בוטל האיסור שהיה על חברות תעופה אמריקאיות לטוס לנמל. בשנת 2010, דורג הנמל בדירוג הבטיחות הגבוה ביותר של ה-FAA, דירוג המאפשר לחברות תעופה ניגריות לטוס ישירות ליעדים בארצות הברית.

בספטמבר 2012 הודיעה שרת התעופה סטלה אודואה על הסכמת הממשלה להלוואה מסין לצורך הקמה של חמישה טרמינלים בינלאומיים, בהם טרמינל נוסעים בנמל מורטלה מוחמד. בניית הטרמינל החלה ב-2013 והוא נחנך ב-2022 על ידי הנשיא מוחמדו בוהארי. הטרמינל החדש יכול לשרת 14 מיליון נוסעים בשנה.

## קישורים חיצוניים

* 
 מדיה וקבצים בנושא [נמל התעופה הבינלאומי מורטלה מוחמד](http://www.airliners.net/search/photo.search?placesearch=Lagos%20-%20Murtala%20Muhammed%20(Ikeja)%20(LOS%20%2F%20DNMM%29&distinct_entry=true) באתר Airliners.net

## הערות שוליים

מוחמד
לאגוס
קטגוריה:ניגריה
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
נורית פלג

ממוזער|נורית פלג
**נורית פלג וולברג** (נולדה ב-20 במרץ 1977) היא פעילת זכויות אדם וסופרת ישראלית. פלג פועלת למען הנכים הפיזיים בישראל, ויזמה כנסים ואירועים למענם.

## חייה ופעילותה הציבורית
פלג נולדה עם מחלה גנטית בשם , המשפיעה על התפקודים הרצוניים והבלתי רצוניים של הגוף. בעלת תואר ראשון במידענות וספרות משווה, ובוגרת תואר שני במידענות בהצטיינות מטעם אוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2005 סיימה קורס עיתונאות בבית ספר "חשיפה" מטעם האוניברסיטה הפתוחה.

בשנים 2002 – 2005 ניהלה את אתר האינטרנט של עמותת נגישות ישראל ואת פורום נכים באתר ynet. בין 2005 - 2006 הייתה מידענית ועורכת מטעם עמותת "מילבת" - עמותה ציבורית הפועלת להקל על השתלבותם של בעלי מוגבלויות בחברה. באפריל 2010 יזמה, תכננה והוציאה לפועל יום קריירה לאנשים עם מוגבלויות.

משנת 2010 עבדה מטעם חברת AllJobs בתור רכזת פרויקטים, ופעלה למען איתור מעסיקים והתאמה של עובדים בעלי מוגבלויות למעסיקים אלו. כמו כן, פועלת פלג ככתבת ועורכת פרילנסרית. ב-2014 החלה פלג לעבוד בחברת "שח"מ מקורות ביצוע", חברת בת של "מקורות", בתחום המידענות והמדיה.

פלג כתבה כתבות רבות בנושאים חברתיים הנוגעים לנכות פיזית בישראל. פרסמה שני ספרים, כשלצורך מימון וההוצאה לאור של ספרה הראשון "אהבה על גלגלים" בשנת 2006 נעזרה במימון המונים. סיפרה הראשון "אהבה על גלגלים" הומחז להצגה בשם "כיסא פנוי לאהבה" בבימויו של תומר רוסו, במסגרת חטיבת הביניים "אפק" בקריית ביאליק.

נשואה ליוסי וולברג.

## ספרים
* **אהבה על גלגלים**, בהוצאת פרדס הוצאה לאור, 2006 - רומן נעורים אוטוביוגרפי.
* **המלאכית של עינב**, בהוצאת פרדס הוצאה לאור, 2013 - ספר נוער.
* **השמיים הם לא הגבול**, בהוצאת ספרי צמרת, 2020 - ספר עיון.

## קישורים חיצוניים

* אתר הבית של נורית פלג
* 
* מאמרים מאת נורית פלג באתר נגישות ישראל
* נורית פלג באתר העמותה הישראלית לדיסאוטונומיה משפחתית
* 
* 
* יעל בן שלוש, אהובה על גלגלים - באתר ללא הגבלה, 9 בדצמבר 2014

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:פעילים ישראלים למען זכויות נכים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:נכים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון קריית שרת
קטגוריה:בוגרי תיכון קריית שרת
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
תיקי וידס

**תיקי וידס** היא במאית וסופרת ישראלית.

## ביוגרפיה

וידס נולדה בירושלים. בעלת תואר ראשון מבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש.

החלה את דרכה המקצועית בטלוויזיה החינוכית. בשנות ה-80 ניהלה את יחידת הסרטים בלשכת הפרסום הממשלתית (לפ"מ). לאחר הפרישה עבדה גם בערוץ הילדים. בהמשך הפיקה וביימה פרסומות, קלטות ילדים ותוכניות טלוויזיה.

בעבר שימשה כמנהלת תוכניות, במאית ותסריטאית, בערוץ 97 של הידברות, במסגרת זו יצרה, פיתחה וערכה תכנים לתוכניות טלוויזיה שונות למבוגרים ולילדים.

## ספריה
ספרה הראשון "קולות שתמיד איתי" בהוצאת 'ספריית מעריב' פורסם ב-2004. בספר מתארת תיקי וידס את הימים הראשונים של מלחמת יום הכיפורים מזווית אישית, ייחודית, של קשרית בזמן מלחמה, מול הלוחמים והמעוזים על גדות התעלה בסיני.

ב-2008 פרסמה את ספר הילדים "לשים את הכעס בקופסה", הראשון בסדרת ספרי הילדים על רגשות. "סדרת טנתא" – (טנת"א הם ראשי התיבות של: טעמים נקודות, תגין אותיות). ספרים נוספים בסדרה: "עלבון לא בא בחשבון" ו"מה מפחיד את הפחד". הסיפורים מתארים סיטואציות מחיי היומיום של הילדים, ומקנים לילדים כלים להבין מהם רגשות ולפתח בעצמם דרכים שונות להתמודד איתם.
הספרים תורגמו לאנגלית.

בשנת 2020 יצא סיפרה "החרם ותעלומת המכונית החשודה " סיפור על קבוצת ילדים אמיצים שמחליטים לא לשתוק יותר ולהיאבק ומוצאים פתרון איך לנצח את החרם והאלימות.

## קישורים חיצוניים
* תיקי וידס באתר "אוריון"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:במאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה