open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ישמעאל ואדי

**ישמעאל ואדי** (באנגלית: **Ishmael Wadi**; נולד ב-19 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן זימבבואי המשחק בעמדת החלוץ ב-JDR סטארס מליגת המשנה הדרום-אפריקאית ובנבחרת זימבבואה.

## קריירת מועדונים
ואדי נולד בזימבבואה. את קריירת הכדורגל שלו החל במחלקת הנוער של בולאוואיו סיטי, ובשנת 2015 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. בעונתו הראשונה בליגת העל של זימבבואה הציג יכולת התקפית מרשימה, וכבש מספר שערים שעוררו עניין מצד קבוצות בכירות בליגה.

לקראת עונת 2016/2017 חתם בקבוצת פלטינום, שם שיחק במשך עונה אחת, אך מיעט לקבל דקות משחק. בעונת 2017/2018 חזר לבולאוואיו סיטי, והיה אחד השחקנים הבולטים בקבוצה עם מספר שערים ובישולים שעזרו לה להישאר בליגה.

בעונת 2019 עבר לשחק בהארארה סיטי, שם שימש כשחקן הרכב קבוע והפגין יציבות ותרומה התקפית לאורך העונה. יכולתו הטובה באותה תקופה הובילה למעבר בעונת 2020/2021 לקאפס יונייטד, מהקבוצות הגדולות בזימבבואה, שם כבש שערים חשובים ותרם רבות למשחק ההתקפה של הקבוצה.

## קריירה בינלאומית

ב-7 בספטמבר 2021, ואדי רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת זימבבואה בהפסד 1–0 לנבחרת אתיופיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. שערו הראשון במדי זימבבואה הגיע ב-14 בינואר 2022 בהפסד 2–1 לנבחרת מלאווי במסגרת שלב הבתים של גביע אפריקה לאומות 2021.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים זימבבואים
קטגוריה:חלוצי כדורגל זימבבואים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת זימבבואה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2025
קטגוריה:ספורטאים זרים בדרום אפריקה
קטגוריה:זימבבואים שנולדו ב-1992
למור פאנר מסואלה

**למור פאנר מסואלה** (שם מדעי: *Phaner furcifer*) הוא מין של פרימט מהסוג למור פאנר, החי באי מדגסקר. הלמור נקרא על שמו של חצי האי מסואלה, שנמצא בטווח תפוצתו.

## מאפיינים
אורך הגוף והראש של למור זה הוא 27 עד 28 סנטימטרים, בתוספת הזנב שאורכו 28 עד 37 סנטימטרים. משקלו של הלמור הוא 300 עד 500 גרמים והוא בעל פרווה בצבע חום-אדמדם. הלמור חי בקבוצות קטנות. בנובמבר או בדצמבר נולד צאצא יחיד. 

הלמור חי ביערות הגשם של צפון ומזרח מדגסקר, וניזון בעיקר מלשד של עצים, צוף פרחים, גמלי שלמה, חגביים, לטאות קטנות וזחלי חרקים. הטורפים של הלמור הם טורפי מדגסקר, כמו הפוסה, חנק קרקע מלגשי ועופות דורסים.

על פי הרשימה האדומה של IUCN הלמור נמצא במצב השימור סכנת הכחדה, עקב בירוא יערות, ציד ושרפות.

## ראו גם
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנרי מארי דוקרוטאי דה בלנוויל
קטגוריה:למורים צמריים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של מדגסקר
שבת הלבשה

**שבת הלבשה** הייתה שבת קבועה שהוקדשה לצורכי צדקה וחסד בקהילות טורקיה ויוון. אחת משתי שבתות מיוחדות לקהילות אלו.

מנהג זה שהתקיים במאות ה-17, ה-18 וה-19, ייחד בדרך כלל את השבת שבה נקראת פרשת השבוע בפרשת מקץ, לרוב בחנוכה, למגבית וחלוקת בגדים לעניים לקראת עיצומו של החורף. אך היו קהילות שקיימו אותו בשבתות אחרות, כך למשל בקהילת איידן (שנקראה בשעתו יוזיל חיסאר, Güzelhisar) הסמוכה לאיזמיר, קיימו 'שבת הלבשה' בשבת זכור וחילקו את הבגדים בשבוע שלפני פורים. מרבית הבגדים שחולקו בשבת זו נועדו בדרך כלל לתינוקות של בית רבן ולמלמדי תינוקות עניים בתלמודי התורה בקהילה.

חלוקת הבגדים נעשתה בטקס במהלך השבת, שבו הלבישו את כל נער בבגדיו החדשים, והוא ברך ברכת 'מלביש ערומים' וברכת שהחיינו. במרכז השבת נישאה דרשה מיוחדת מפי רב העיר, 'דרשת שבת הלבשה', בדומה לדרשת שבת שובה ודרשת שבת הגדול הנהוגות ברוב קהילות ישראל. יחד עם דרשת 'שבת כלה' ודרשה נוספת בשבת זכור, היו אלה חמש הדרשות הקבועות באיזמיר בשבתות במהלך השנה.

במאה ה-17, התקיימה 'שבת הלבשה' גם בבודה, שהקהילה היהודית בה הייתה באותה תקופה מעורבת מאשכנזים ומיהודים ספרדים מהבלקן. המנהג נזכר בספר "שער אפרים" של רב העיר רבי אפרים הכהן.

דרשות לשבת הלבשה נשתמרו בעיקר בספרי הדרוש של רבני איזמיר. בולט בהם ספרו של רבי חיים פלאג'י "צדקה חיים" (איזמיר תרל"ד) שהוקדש כולו לדרשות שבת הלבשה ובו מפורטים מנהגי השבת.

## לקריאה נוספת
* 
* איתי קופר, מנהג שבת הלבשה - מקורו ומועדו, קושטא דמילתא ו, חנוכה תשפ"ג, באתר ישיבת הר עציון.
* איתי קופר, מנהג שבת הלבשה ותפוצתו, קושטא דמילתא ו, חנוכה תשפ"ג, באתר ישיבת הר עציון.

## קישורים חיצוניים
* איתי קופר**, [https://www.hyomi.org.il/ebook.asp?id=1193 שבת הלבשה]**, הוצאת החכם היומי וכל ישראל חברים, דצמבר 2022.
* לוי יצחק קופר ואיתי קופר, הרצאה: 'שבת הלבשה' :פסטיבל צדקה שנשתכח, ספטמבר 2023.
* דרושים ל"שבת תשובה" ול"שבת הלבשה", שדרש רב באי רודוס בשנים תקס"ח–תק"ע, סריקת כתב יד באתר הספרייה הלאומית
* מכתב המתאר את המנהג ונדפס בעיתון 'שערי מזרח' בשנת 1845 מצוטט אצל: רחל סבע-וולף, "פואירטאס די לוז" <שערי אור>: העיתון 'שערי מזרח' (איזמיר, 1845-1846) כקול המבשר של ההשכלה היהודית–הספרדית, **[[מכאן (כתב עת)|מכאן]]** טו ו**איל פריזנטי** ח–ט (תשע"ה), עמ' 450
* 
* Dina Danon, Charity and Social Services in the Ottoman Empire in *Encyclopedia of Jews in the Islamic World Online*, Brill.

## הערות שוליים

קטגוריה:שבתות מיוחדות
קטגוריה:מנהגים יהודיים
קטגוריה:יהדות סלוניקי
קטגוריה:יהדות איזמיר
ורנר ארהרד

**ורנר הנס ארהרד** (באנגלית: **Werner Hans Erhard**; נולד בתור: ג'ון פול רוזנברג, ב-5 בספטמבר 1935) הוא סופר ומרצה אמריקאי. נודע כגורו של שיפור עצמי ובהקמת רשת סמינרי האימון האישי אֶסְט (ראשי התיבות Erhard Seminars Training) שפעלה בין השנים 1971–1984.

ארהרד פרש מעסקיו בשנת 1991 ומכר את הקניין הרוחני שלו לעובדי העסק ששינו את שם המותג למה שמוכר בתור חברת "לנדמרק אדיוקיישן".

במשך השנים הרצה באוניברסיטאות רבות ברחבי העולם והשפיע על רבים, בהם: רוברט קיוסאקי ובנג'מין זנדר. גם הסרט "הקוסם" של ג'ואל שומאכר משנת 1978 מושפע מאוד מתורתו של ארהרד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
תומר גנון

**תומר גנון** (נולד ב־1 באוקטובר 1976) הוא עיתונאי, כתב פלילים ורגולציה בעיתון הכלכלי "כלכליסט" מקבוצת "ידיעות אחרונות".

## קריירה בעיתונות
גנון החל את הקריירה העיתונאית שלו ברשת שוקן, תחילה כסגן עורך במקומון של אזור פתח תקווה, "מלאבס" ובהמשך במקומון "צומת השרון". לאחר כארבע שנים בקבוצת שוקן, החל לערוך בעיתון הכלכלי "גלובס". תחילה ערך במשך כשנתיים את מדור שוק ההון, ובהמשך ערך את מדור הספורט הכלכלי של העיתון. בה בעת שימש כתב ב"עין השביעית".

במרץ 2009 החל לשמש כסגן העורך של המגזין "פירמה", ירחון אשר עסק בנושאי מדיה, פרסום ושיווק.

ביוני 2010 עבר לעיתון המתחרה, "כלכליסט", כרכז הכתבים של העיתון. לאורך שנותיו בכלכליסט עסק גנון בתפקידי כתיבה ועריכה שונים, תוך התמקדות בנושאי רגולציה ופלילים.

ב-2016 הגיש נגדו איש העסקים אמיר ברמלי, אשר בהמשך הורשע בעבירות הלבנת הון וגנבה, תביעה על סך מיליון שקלים בגין לשון הרע. התביעה הוגשה לאחר שגנון חשף שורה של כתבות שקשרו את ברמלי להעברות כספיות מול בר רפאלי בסינגפור, בעקבותן אף הגישה רפאלי תלונה על גניבת זהות. בכתב ההגנה שהגיש גנון טען כי מדובר ב"תביעת השתקה בריונית וכוחנית". ב-2018 מחק ברמלי את התביעה.

### פרשת NSO
בינואר 2022 פרסם גנון סדרת כתבות שבהן חשף את פרשת השימוש בתוכנת פגסוס במשטרת ישראל. הכתבות, שפורסמו החל מ-18 בינואר 2022 ב"כלכליסט", פירטו כיצד השתמשה משטרת ישראל בתוכנה כדי לפרוץ מרחוק לטלפונים של אזרחים ישראלים שאינם עבריינים או חשודים, ללא צווי חיפוש או צווי האזנה. בין היתר טען גנון כי בעזרת התוכנה בוצעו מעקבים אחר פעילים במחאה נגד ראש הממשלה בנימין נתניהו, עובדים בחברות ממשלתיות וראשי ערים. השימוש בתוכנה לא נמצא תחת פיקוח בית משפט, אך לפי המשטרה היה "תחת פיקוח ובקרה באופן רציף, על ידי היועץ המשפטי לממשלה וגורמים משפטיים חוץ-ארגוניים נוספים". תחילה הכחישה המשטרה נחרצות את הפרסום ובהמשך הודתה כי בוצעו כמה חריגות בשימוש בתוכנה. בעקבות חשיפתו של גנון הודיע השר לביטחון פנים עמר בר לב על הקמת ועדת בדיקה ממשלתית. הפרשה מסוקרת בהרחבה ובראש הכותרות בתקשורת הישראלית, וכן מעבר לים. צוות בראשות המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, עמית מררי, אשר חקר את פרסומיו של גנון מצא שרובם אינם נכונים. בעקבות כך קמה קריאה לגנון להציג בסיס כלשהו לטענותיו.

למרות שמספר עיתונאים פקפקו בממצאיו של גנון. ועיתונאים כמו מרדכי גילת ובן כספית זלזלו בתחקיריו, ולמרות שבתחילה המשטרה הכחישה, הודה היועץ המשפטי של המשטרה, תנ"צ אלעזר כהנא בוועדת ועדת חוקה, חוק ומשפט בכנסת ב-13 במרץ 2023, שנעשו למעלה מאלף ניסיונות הדבקה ברוגלת ״סייפן״ בתקופה שבין תחילת מועד השימוש המבצעי ב-2016 למועד הגשת דו"ח מררי.. חיזקה את דבריו עורכת הדין עמית מררי, המשנה ליועצת המשפטית לממשלה, כאשר אמרה בוועדת חוקה, חוק ומשפט ב-1 במאי 2023, שהיו 1086 הדבקות וניסיונות הדבקה ברוגלות מאז שהמערכת נכנסה לשימוש.

בעקבות ממצאי ועדת הכנסת הקימה הממשלה ב-27 באוגוסט 2023 ועדת בדיקה ממשלתית לחקר הפרשה, שבראשה הועמד סגן נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים בדימוס משה דרורי..

## קישורים חיצוניים

* תומר גנון - ארכיון כתבות באתר "כלכליסט"
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל כלכליסט
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:כפר סירקין: אישים
2022 02
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
אסתר רמון

ממוזער|אסתר רמון בגבעת רם, ירושלים  1959
**אסתר רמון** (נולדה ב-28 ביולי 1924) היא מייסדת החברה הגנאלוגית הישראלית, ממניחות היסוד של הוראת הגאוגרפיה בישראל.

## ביוגרפיה
אסתר רמון (לבית וייל) נולדה בעיר זארבריקן שבחבל הסאר (אז בשליטת חבר הלאומים). היא עלתה לארץ בינואר 1936, והתיישבה עם משפחתה בחיפה.

לאחר לימודים ב"סמינר למורים בית הכרם" בירושלים (לימים המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין) לימדה בקבוצת גבע בעמק יזרעאל. ב-1948 התגייסה לפלמ"ח ושירתה כמורה לחיילים עולים בגדוד הרביעי של הפלמ"ח. רמון לימדה עברית במשלטים בדרך לירושלים וליוותה את חיילי הגדוד בקרבות בנגב.

לאחר מלחמת העצמאות, בשנים 1949–1954, למדה היסטוריה, גאוגרפיה וחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים. רמון נמנתה על המחזור הראשון שלמד לתואר מוסמך במחלקה לגאוגרפיה שהוקמה ב-1949 על ידי פרופסור דוד עמירן. במקביל, החל מ-1952, החלה ללמד היסטוריה, גאוגרפיה ואזרחות בתיכון ליד האוניברסיטה (כינויו: ליד"ה, והיה קרוי אז 'תיכון בית הכרם'), עד לפרישתה בשנת 1984. במקביל היא הדריכה פרחי הוראה לגאוגרפיה, ומורים בבית הספר לחינוך באוניברסיטה העברית. רמון חיברה חוברות לימוד להוראת המקצוע, ועבדה בפיתוח אמצעי המחשה במרכזיה הפדגוגית של משרד החינוך בירושלים.

בשנות ההוראה האחרונות שלה החלה לעסוק יחד עם תלמידיה בתיכון ליד האוניברסיטה בחקר שורשי המשפחות שלהם. בראשית שנות ה-80, היא הייתה בין המייסדים של החוג לחקר שורשי המשפחה בקהילת מבקשי דרך בירושלים, שהפך ב-1983 לחברה הגנאלוגית הישראלית. רמון נמנתה על העורכים של כתב העת של החברה "שרשרת הדורות", וחיברה ספר על תולדות משפחת הומבורגר מקרלסוהה שבגרמניה (משפחת אמה, אליס וייל לבית הומבורגר) שמתאר את תולדות המשפחה מן המאה ה-17 ועד 1990. היא הדריכה וסייעה לרבים בחקר שורשי משפחותיהם בין השאר באמצעות המחשב ובאמצעות שימוש בתוכנות חדשות.

רמון מתגוררת בירושלים, הייתה נשואה לשמואל רמון (נפטר ב-1999), אם לשלושה ילדים וסבתא לתשעה נכדים. בנה, ד״ר אמנון רמון הוא היסטוריון, סגן ראש המכון לחקר ארץ ישראל ויישובה ביד יצחק בן-צבי וחוקר בכיר במכון ירושלים למחקרי מדיניות.

אסתר רמון זכתה לתואר יקירת העמותה הישראלית לחקר שורשי משפחה (עיל"ם), אחת משתי העמותות שממשיכות את החברה הגנאלוגית הישראלית.

## כתביה
* אסתר רמון ושמעון שרוני, **מדריך לאמצעי הוראה בגאוגרפיה**, 1974
* Esther Ramon, **The Homburger family from Karlsruhe: a family study**, 1674-1990 (Jerusalem: Posner, 1992)
* אסתר רמון, **מפות רקע (מפות סתומות) לשם מה?** (ירושלים: כרטא תש"ל)

## קישורים חיצוניים
* אסתר רמון, באתר הפלמ"ח
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גנאלוגים יהודים
קטגוריה:ישראליות ילידות גרמניה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:לוחמות הפלמ"ח
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:מורות בישראל
קטגוריה:מורים בישראל
קטגוריה:סגל התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:יהודיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראליות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1924
ארמון קרלסרוהה

**ארמון קרלסרוהה** (בגרמנית: **Karlsruher Schloss**) הוא נקודת ציון חשובה בעיר קרלסרוהה שבגרמניה, והעיר בנויה מסביבו. הארמון נבנה מ-1715 בסגנון הבארוק, והיה מקום מושבו של קרל השלישי וילהלם ואחריו של שליטי מרקיזות באדן עד שנת 1918. כיום משמש הארמון כמוזיאון.

## היסטוריה
המבנה הראשון נבנה על ידי יקוב פרידריך פון באצנדורף. העיר תוכננה כשמגדל הארמון במרכזה, ו-32 רחובות יוצאים ממנו, כחישורי גלגל או צלעות מניפה. דבר שהעניק לעיר את כינויה: "עיר המניפה" (Fächerstad). רוב הרחובות הללו עדיין קיימים. תכנון זה היווה מקור השראה לוושינגטון די. סי., שאף היא עוצבה בצורה זו.

הארמון שנבנה במקור מעץ, נבנה מחדש ב-1746 מאבן. לאחר מכן קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן דאג שהארמון ישודרג על-ידי בלתזאר נוימן ופרידריך פון קסלאו עד 1770. השינוי כלל הוספת חלונות ודלתות גדולים יותר, אגפים ומרפסות. ב-1785 מגדל הארמון הונמך.

במהלך אביב העמים, לאופולד, הדוכס הגדול של באדן הוגלה בשנת 1849 לזמן מה. בשנת 1918, השליט האחרון פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן נאלץ לעזוב את הארמון. המשכן לשעבר של שליטי באדן משמש מאז כמוזיאון.

רוב מרכז העיר, כולל הארמון, נהרסו לחלוטין על-ידי הפצצות כוחות הברית במלחמת העולם השנייה, אך הארמון נבנה במהירות מחדש לאחר המלחמה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:באדן-וירטמברג: ארמונות
קטגוריה:קרלסרוהה
קרלוס קואבס

**קרלוס קואבס סיסו** (בספרדית: **Carlos Cuevas Sisó** נולד ב-27 בדצמבר 1995) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ספרדי.

## ביוגרפיה
קרלוס קואבס סיסו נולד ב-27 בדצמבר 1995 במונטהקדה אי רייחאס (ברצלונה) בקטלוניה, ספרד. הוא החל להופיע בפרסומות כשהיה בן חמש. בשנת 2002 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט "La mujer de hielo", בבימויה של לידיה צימרמן. מאז 2004, הוא עובד כשחקן ומדבב בקמפיינים פרסומיים בטלוויזיה וברדיו וכן בסרטים. הוא החל לשחק בטלוויזיה בפרק של "Trilita", ששודרה בערוץ TV3.

בשנת 2005, בהיותו בן תשע, הוא נודע לציבור הקטלוני הודות לתפקידו בסדרה "Ventdelplà", ששודרה בערוץ הספרדי TV3, שם הופיע עד לסיום הסדרה ב-2010. 

## קריירה
בשנת 2009, הוא עשה את הגיחה הראשונה שלו בקולנוע, כשגילם את דני בסרט הקולנוע הספרדי "Cruzando el Limite" .   בשנת 2011 שיחק בתיאטרון במחזה "מאדאם מלוויל" מאת ריצ'רד נלסון .  בשנת 2012, שיחק בעונה הראשונה של סדרת המסתורין בהפקת ערוץ אנטנה 3, "Luna, el misterio de Calenda", שם גילם את תומאס.  בסוף אותה שנה הוא חזר לבמה, ושיחק בתיאטרון הלאומי של קטלוניה כדי לככב לצד אלברט אספינוזה, בהצגה "Els nostres tigres beuen llet". 

בין 8 במאי ל-22 ביוני 2013, הוא עבד שוב עם אמה וילאראסאו, מרים איסלה, אנה מולנר, ג'ורדי בנקולוצ'ה, פפ פלאנס, פפה לופז וג'ואן קאררס, בהצגה "ברצלונה" בבימויו של פר ריירה, העוסקת במלחמת האזרחים בספרד.  ב-2015, הוא הופיע בסרט הקולנוע הספרדי "It's Now Or Never", בבימויה של מריה ריפול ובכיכובם של דני רווירה ומריה ואלוורדה.  באותה שנה הוא הצטרף לצוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה "Merlí", שם גילם את פול רוביו, הנרשם ללימודי פילוסופיה באוניברסיטה. הסדרה מתארת את קורותיו באוניברסיטה.

בשנת 2016, הוא הופיע בתפקיד משנה בסדרה "El Ministerio del Tiempo" שם גילם יוטיובר.  במאי 2016, הוא גילם את רומיאו במחזה "רומיאו ויוליה" מאת שייקספיר בתיאטרון.  בספטמבר של אותה שנה הוא שיחק שוב את פול רוביו בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "מרלי".  באוקטובר 2016, הוא הצטרף לצוות השחקנים של העונה השמונה עשרה של הסדרה "Cuéntame cómo pasó", שם הוא גילם את מרקוס. 

בשנת 2020 גילם קואבס את אלונסו אלדמה בסדרת הטלוויזיה בהפקת נטפליקס בשלושה חלקים "מישהו חייב למות", שנוצרה על ידי מנולו קארו. 

בשנת 2021, הוא שיחק את התפקיד של סלאי בדרמה ההיסטורית "לאונרדו". זוהי השתתפותו הראשונה בסדרה דוברת אנגלית.

בשנת 2021, אושר כי הוא יהיה חלק מהקאסט של סדרת הטלוויזיה הספרדית "Boundless", שמספרת את סיפורה של משלחת חוקרי הארצות חואן סבסטיאן אלקנו ופרדיננד מגלן. באותה שנה לוהק לתפקיד של כומר בסרט הקולנוע "La piel del tambor", לצד ריצ'רד ארמיטאג' שיצא בשנת 2022.

בשנת 2023 שיחק בסרט הפנטזיה הספרדי-דומיניקני "La ternura" בתור לנדור.

בשנת 2024 שיחק בסרט הדרמה ההיסטורי "La abadesa" בדמותו של בוראל שביים אנטוניו צ'אבאריאס (אנ').

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:שחקני תיאטרון ספרדים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ספרדים
קטגוריה:דוגמנים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1995
יסמין חמדאן

**יסמין חמדאן** (בערבית: **ياسمين حمدان**; ילידת 1976) היא זמרת לבנונית, כותבת שירים ושחקנית. היא הייתה חברה בהרכב האינדי-פופ האלקטרוני סופ קילז (בעברית: "הסבון הורג", בערבית: "الصابون يقتل", תעתיק מנוקד: "אַ-סַּאבּ֫וּן יַ֫קְתֻל"), שהיה חלוץ סוגה זו של מוזיקה פופולרית בשפה הערבית. חמדאן נשואה לבמאי הקולנוע הפלסטיני אליה סולימאן היא מתגוררת ועובדת בפריז, צרפת.

## ביוגרפיה
חמדאן נולדה בביירות, לבנון והתגוררה בלבנון, כווית, אבו דאבי, יוון וצרפת. היא דוברת מספר דיאלקטים של השפה הערבית נוסף על צרפתית ואנגלית.

## קריירה
חמדאן זכתה לתהילה ולמעמד אייקוני בסצנת המוזיקה העצמאית בזכות חלקה בהרכב הפופ האלקטרוני אַ-סַּאבּ֫וּן יַ֫קְתֻל (באנגלית: סופ קילז), אותו הקימה ביחד עם המפיק הלבנוני זייד חמדאן בבירות, לבנון. א-סאבון יקתול היה ההרכב המוזיקלי העצמאי הראשון במזרח התיכון, והשפעתו ניכרת גם לאחר שחדל להתקיים. א-סאבון יקתול הוציאו את האלבום הראשון שלהם, "באטר", בשנת 1999.

לאחר שהעתיקה מושבה לפריס, חמדאן שיתפה פעולה עם ההרכב המוזיקלי האמריקאי קוקורוזי, ובהמשך גם עם המפיקה השווייצרית-אפגנית מירוויס (Mirwais Ahmadzaï), עמה הפיקה את האלבום Arabology, שראה אור בשנת 2009 תחת השם "Y.A.S".

חמדאן חברה למרק קולין (חבר בלהקת הכיסויים הצרפתית נובל ואג) לכתיבת והפקת האלבום הראשון שלה, שנשא את שמה ויצא במקביל בצרפת ובלבנון בשנת 2012 בחברת התקליטים Kwaidan. האלבום יצא בגרסה בינלאומית מורחבת שנה לאחר מכן בחברת התקליטים Crammed Discs תחת השם Ya Nass. האלבום מיזג מוזיקת פופ, פולקלור וצליל אלקטרוני עם מלודיות וטקסטים בהשראת המוזיקה המזרח-תיכונית. היא זכתה לשבחים על ניסיונה להתמודד עם המסורת המוזיקלית הערבית.

היכרותה עם מגוון הסגנונות המוזיקליים והדיאלקטים בשפה הערבית באים לידי ביטוי בעבודתה. היא נוהגת לשיר בדיאלקטים שונים ובשיריה היא מחליפה בין דיאלקט לבנוני, כוויתי, פלסטיני, מצרי ובדווי. על כך היא אמרה:

בשנת 2013 חמדאן הופיעה בסרטו של ג'ים ג'ארמוש Only Lovers Left Alive, לצד השחקנים טילדה סווינטון וטום הידלסטון.

היא כתבה פסקול עבור הצגת התיאטרון Rituel pour une métamorphose של המחזאי הסורי סעד אללה ונוס, הפקה של תיאטרון קומדי פראנסז.

בשנת 2017 הוציאו את אלבום הסולו השני שלה, אשר נשא את השם "אל-ג'מילאת" (בעברית: היפות). האלבום הוקלט בבירות, פריס ולונדון בהפקתה, ובהפקת לאו אברהמס ולוק סמית'. באלבום הופיעו שאהזאד איסמעאלי, סטיב שלי ואחרים.

בשנת 2018 הוציאה אלבום כיסויים, שנשא את השם Jamilat Reprise.

## דיסקוגרפיה
ממוזער|יסמין חמדאן בהופעה בברלין, 2017

### ביחד עם א-סאבון יקתול
* *Bater* (1999)
* *Cheftak* (2001)
* *Enta Fen* (2005)

### תחת השם Y.A.S
* *Arabology* (2009)

### אלבומי סולו
* *Ya Nass* (2013)
* *Al Jamilat* (2017)
* *Jamilat Reprise* (2018)

## ראו גם
* משרוע ליילה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:זמרות לבנוניות
קטגוריה:זמרות-יוצרות לבנוניות
קטגוריה:זמרות פופ
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה לבנוניות
קטגוריה:מהגרות לצרפת
קטגוריה:ילידות 1976
קטגוריה:ביירות: אישים
צ'ונטיה

[ממוזער|צ'ונטיה בשכונת [גאולה (שכונה)|גאולה בירושלים.]]

**צ'ונטיה** היא חנות לממכר צ'ולנט (חמין). מרבית הצ'ונטיות פעילות בעיקר בלילות שישי.

## היסטוריה
בעולם הישיבות נהוג לבלות בסופי השבוע באכילת המאכל השבתי צ'ולנט. לשם כך הוקמו צ'ונטיות, חנויות המוכרות בעיקר צ'ולנט ותוספות הנלוות אליו, שתייה קלה, סלטי שבת, קוגל וכדומה.

עיקר הסועדים במקומות אלו הם בחורי ישיבות אך גם מהציבור הרחב, המנה המסורתית היא קערית צ'ולנט, פחית קולה וחלה.

הצ'ונטיות פועלות רק בלילות שישי, רבות מהחנויות מוקמות בצורה פיראטית, שולחן שעליו מונחים סירי הצ'ולנט וקופת תשלום, בעיר בני ברק לבדה יש מעל חמישים צ'ונטיות הפתוחות רק בליל שישי. אך תפוצתן של הצ'ונטיות נפוץ בכל ריכוזי הציבור החרדי ובפרט בקרבת ישיבות גדולות.
ממוזער|בחורי ישיבות ובנות סמינר אוכלים בצ'ונטיה ב"ליל שישי"

מנת הצ'ולנט הפשוטה נמכרת בקופסה חד פעמית בגדלים של רבע ליטר, חצי ליטר או ליטר, צ'ונטיות רבות השתדרגו ל"מסעדות צ'ולנט" ובהן הגשה בכלי פורצלן ועוד.

הצ'ונטיות, מהוות מקום מפגש פופולרי בעיקר בין בחורי ישיבות וציבור צעיר מה שמביא למקום זמרים, ופולטיקאים בזמני בחירות, כך למשל ביקרו שר הביטחון בני גנץ, איילת שקד ובצלאל סמוטריץ' בצ'ונטיה בבני ברק.

## התנגדות למנהג
הרב גרשון אדלשטיין בתגובה למוסד הצ'ונטיות אמר:

רבנים נוספים התנגדו למנהג בעיקר בגלל ביטול תורה, זלזול בכבוד שבת (העתקת מנהג שבתי ליום חול), ובעיות כשרות בצ'ונטיות לא מפוקחות.

ביוני 2025 הרב יצחק זילברשטיין פרסם שלא ראוי לאכול צ'ונט לפני שבת, הוא סיכם את דבריו: "הצ'ולנט הוא מאכל שנוצר במיוחד עבור שבת, ולכן מאד ראוי שלא לאכול ממנו בימי החול, כדי שיוכל לענג את השבת במאכל זה. ובפרט שמאכל זה אינו בריא, ורק בזכות השבת שורה בו ברכה ומעדן את הגוף, ושומר מצווה לא ידע דבר רע".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חנויות מזון
קטגוריה:יהדות חרדית בישראל
קטגוריה:ישיבה: מושגים
Black Butterfly

***Black Butterfly*** (בעברית: **פַּרְפַּר שָׁחוֹר**) הוא המיני-אלבום השמיני של להקת המטאל הסימפוני הגרמנייה-נורווגית Leaves' Eyes. המיני-אלבום יצא לאור ב-22 בנובמבר 2019 בהוצאת חברת התקליטים AFM רקורדס . הוא כולל שלושה שירים מקוריים וגרסת כיסוי ל-"Silent Night".

המיני-אלבום הופק על ידי אלכסנדר קרול, בדומה לאלבום הבא שהוציאה הלהקה, *[[The Last Viking]]*.

## רקע והפקה
בשנת 2018 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן השביעי שלה, *[[Sign of the Dragonhead]]*. לאחר מכן, הודיעה שבכוונתה להוציא מיני-אלבום שיכלול ארבע רצועות, ביניהן גרסת כיסוי לשיר חג מולד ידוע. בהמשך להודעה, נחשפה רשימת הרצועות ונודע שאלכסנדר קרול, הפיק את כל שירי המיני-אלבום.

בשנת 2020, יצא אלבום האולפן השמיני של הלהקה, *[[The Last Viking]]*, בו נכללו שלוש הרצועות הראשונות מ-*Black Butterfly*.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי Leaves' Eyes
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת AFM רקורדס
NGA

צירוף האותיות **NGA** יכול להתייחס למספר מושגים.

קטגוריה:פירושון ראשי תיבות
חמדי פתחי

**חמדי פתחי עבד אל-חאלים עבד אל-פתאח** (בערבית: **حمدي فتحي عبد الحليم**; נולד ב-29 בספטמבר 1994) הוא כדורגלן מצרי המשחק בעמדת הקשר באל-אהלי מליגת העל המצרית ובנבחרת מצרים.

## קריירת מועדונים

## קריירה בינלאומית

ב-14 באוקטובר 2019, פתחי רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת מצרים בניצחון 0–1 על נבחרת בוטסואנה, כאשר כבר במשחק זה הוא כבש את שערו הראשון בנבחרת.

נכלל בסגל נבחרת מצרים לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

## תארים
### קבוצתיים
;אל-אהלי
* ליגת העל המצרית (2): 2018/19, 2019/20
* הגביע המצרי (1): 2019/20
* הסופר קאפ המצרי (1): 2018/19
* ליגת האלופות האפריקאית (2): 2019/20, 2020/21
* הסופר קאפ האפריקאי (1): 2021

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מצרים
קטגוריה:קשרי כדורגל מצרים
קטגוריה:כדורגלני אל-אהלי (קהיר)
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מצרים
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2025
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1994
מוחמד עבד אל-מונעם

**מוחמד עבד אל-מוונעם אל-סייד מוחמד אחמד** (בערבית: **محمد عبد المنعم**; נולד ב-1 בפברואר 1999) הוא כדורגלן מצרי המשחק בעמדת הבלם בניס ובנבחרת מצרים.

## קריירת מועדונים

## קריירה בינלאומית
ב-11 בדצמבר 2021, עבד אל-מונעם רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת מצרים בניצחון הארכה 1–3 על נבחרת ירדן במסגרת רבע גמר הגביע הערבי. עבד אל-מונעם לקח חלק בכל משחקי טורניר גביע אפריקה לאומות 2021, כאשר במשחק השלישי והאחרון בשלב הבתים, הוא כבש בנגיחה את השער היחיד בניצחון על נבחרת סודאן. בתום קמפיין זה, הוא נמנה בנבחרת הטורניר.

נכלל בסגל נבחרת מצרים לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

## תארים
### אישיים
* נבחרת טורניר גביע אפריקה לאומות (1): 2021

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מצרים
קטגוריה:בלמי כדורגל מצרים
קטגוריה:כדורגלני אל-אהלי (קהיר)
קטגוריה:כדורגלני ניס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מצרים
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1999
קורפוס המילואים ה-24 (האימפריה הגרמנית)

**קורפוס המילואים ה-24** (בגרמנית: **XXIV. Reserve-Korps**) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-25 באוגוסט 1914 כחלק מהגל השני של הגיוס במלחמת העולם הראשונה, והועמד תחת פיקודו של אברהרד פון קלאר. הקורפוס כלל את דיוויזיות המילואים ה-47 וה-48. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה השישית בפיקוד רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה. הקורפוס נטל חלק בקרב איפר הראשון, ובנובמבר 1914 הועבר לחזית המזרחית, שם לחם בקרבות באזור לודז' כחלק מהארמייה התשיעית. באביב 1915 השתתף הקורפוס במתקפת גורליצה-טרנוב כחלק מארמיית הדרום, ולאחר מכן הועבר תחת פיקוד ארמיית הבוג. בתחילת אפריל 1916 הועבר הקורפוס יחד קורפוס המילואים ה-22 בפיקודו של אויגן פון פאלקנהיין בחזרה לחזית המערבית והוקצה ל"קבוצת ההתקפה מערב" של הגנרל מקס פון גלוויץ במהלך קרב ורדן. באוגוסט 1916 נשלח הקורפוס שוב לחזית המזרחית על מנת לבלום את מתקפת ברוסילוב, ובנובמבר 1917 נשלח שוב לחזית המערבית. בשנת 1918 לחם הקורפוס במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.

## מפקדים
* אברהרד פון קלאר (25 באוגוסט 1914–12 בספטמבר 1914)
* פרידריך פון גרוק (12 בספטמבר 1914–19 בפברואר 1918)
* פליקס לנגר (29 בפברואר 1918–10 בינואר 1919)

## קישורים חיצוניים
* הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres 
24
אליהו קפלן

הרב **חיים אברהם אליהו (אלי) קפלן** (נולד ב-20 באפריל 1960) הוא איש חינוך, יזם חינוכי ורב ישראלי, יו"ר עמותת בית מורשת.

## ביוגרפיה
קפלן נולד בירושלים לאביו הרב צבי קפלן ולאמו רחל לבית יווזלין דבורץ. הוא נקרא על שם סבו הרב אברהם אליהו קפלן. בשל העובדה שסבו נפטר בגיל צעיר, נוסף לשמו השם חיים, כך ששמו הרשמי המלא הוא חיים אברהם אליהו. בנערותו, בין השנים תשל"ה לתשל"ח, למד בישיבת ירושלים לצעירים, שבראשותה עמד אז הרב יעקב הלוי פילבר. לאחר מכן פנה ללימודים במשך עשר שנים בישיבת מרכז הרב, אצל רבותיו הרב צבי יהודה הכהן קוק, הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא והרב שאול ישראלי. בתקופת זו שילב שירות צבאי בחיל התותחנים. בשנים אלו השתלב בעשייה חברתית והיה פעיל בסניף בני עקיבא הנפרד ברובע היהודי.

במהלך לימודיו בישיבה הקים יחד עם הרב דני כהן והרב זאב סולטנוביץ' את ההוצאה לאור "פרי הארץ", שהוציאה מחדש את הספר אם הבנים שמחה של הרב ישכר שלמה טייכטל בשנת 1983. ההוצאה הוציאה בנוסף ביטאון תורני בשם "פרי הארץ" וספרים נוספים. במסגרת זו פעל הרב קפלן גם במסגרת עיתון הילדים אותיות בעריכת אורי אורבך.

בשנת 1985 נישא לרחלי לבית אקרמן. בשנת תשנ"ו עבר הזוג קפלן להתגורר במעלה אדומים. בשנת 2001 פעל הרב קפלן בכולל הקהילתי, שנתיים לאחר מכן בגרעין התורני, ובשנת 2003 גם במסגרת עמותת בית מורשת. במסגרת זו סייע למסגרת חינוכית מיוחדת לנוער נושר בבית ספר "יפתח" שלאחר מכן התפתחה בהובלה של אריאל סוקולוף והפכה לעמותה עצמאית. בשנת 2010 נוסדה המכינה הקדם צבאית "איתן" בגבעת המייסדים שבמישור אדומים, במסגרת פעילות העמותה.

נשוי לרחלי, בתו של חלל צה"ל  ואחותו של יוסי אקרמן, מנהלת אולפנית צביה במעלה אדומים, ולהם שבעה ילדים.

## מספריו
***חוט של חסד** – מאמרים קצרים על פרשיות השבוע (בית מורשת, מעלה אדומים, 2010 תשע"א)
***להיפגש עם הזמן** – מאמרים על חגי ומועדי ישראל (בית מורשת, מעלה אדומים, 2020 תשפ"א)
* **פניני רש"י** – דרשות ורעיונות על פירוש רש"י על התורה (חמישה כרכים, בית מורשת, מעלה אדומים 2022 תשפ"ב)

## ממאמריו
* מאמרי הרב אלי קפלן באתר סרוגים
* מאמרי הרב אלי קפלן באתר ערוץ שבע
* מאמרי הרב אלי קפלן באתר כיפה

קטגוריה:מעלה אדומים: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת ירושלים לצעירים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:בית מורשת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
The Stage

***The Stage*** הוא שבועון ואתר בריטי המסקר את תעשיית הבידור, ובמיוחד את עולם התיאטרון. העיתון נוסד בשנת 1880, והוא כולל חדשות, ביקורות, דעות ופרסומות, המכוונים בעיקר לעוסקים בתיאטרון ובאמנויות הבמה.

## היסטוריה
המהדורה הראשונה של *The Stage* פורסמה (תחת השם *The Stage Directory – a London and Provincial Theatre Advertiser*) ב-1 בפברואר 1880, בעלות של שלושה פני ישנים עבור שנים עשר עמודים. המהדורות פורסמו מדי חודש עד ל-25 במרץ 1881, אז הופקה המהדורה השבועית הראשונה. במקביל, קוצר השם ל-*The Stage* ומספור המהדורות אותחל.

העיתון היה מיזם משותף בין העורך והמייסד צ'ארלס ליונל קרסון ומנהל העסקים מוריס קומרפורד. משרדי המטה של העיתון היו מול תיאטרון דרורי ליין. קרסון, ששמו האמיתי היה ליונל קורטייר-דוטון, צוין כמייסד העיתון.

העיתון נשאר בבעלות המשפחה. עם מותו של ליונל, בנו של קרסון ב-1937, ששימש כמנהל ועורך, השליטה על העיתון עברה למשפחת קומרפורד.

הכל משנת 1995, מעניק העיתון את פרסי Stage למצוינות במשחק באדינבורו פרינג' פסטיבל.

בשנת 2004, הכותב סיימון בלומנפלד בן ה-96, הוכר על ידי גינס שיאי עולם ככותב העיתון השבועי הוותיק ביותר בעולם. כתיבתו בעיתון נמשכה עד זמן קצר לפני מותו ב-2005.

בשנת 2010, החל העיתון להעניק את פרסי *The Stage*. הפרסים מוענקים מדי שנה ומכירים בארגונים מצטיינים הפועלים בתיאטרון ומחוצה לו.

במאי 2019, שיתף העיתון פעולה עם קרן אנדרו לויד ובר ותיאטרון בריטניה על מנת להשיק את "Get Into Theatre", אתר המוקדש לקריירות תיאטרון.

## עורכים
* 1880–1901 – צ'ארלס קרסון
* 1901–1904 – מוריס קומפורד
* 1904–1937 – ליונל קרסון
* 1937–1943 – ברנרד ולר
* 1943–1952 – ס. ר. ליטלווד
* 1952–1972 – ארק ג'ונס
* 1972–1992 – פטר הפל
* 1992–1994 – ג'רמי ג'הו
* 1994–2014 – בריאן אטווד
* 2014–2017 – אליסטייר סמית' (הדפסה) ופדי סמית' (אונליין)
* 2017–הווה – אליסטייר סמית'

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תיאטרון בריטי
קטגוריה:שבועונים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: עיתונים
מארי שלינק

**מארי-ז'אן שלינק** (בצרפתית: **Marie-Jeanne Schellinck**; 25 ביולי 1757 – 1 בספטמבר 1840) הייתה בלגית שזכתה לפרסום כאשר התחזתה לגבר והתגייסה לצבא המהפכה הצרפתי.

## ביוגרפיה
שלינק נולדה בגנט ב-25 ביולי 1757. ב-15 באפריל 1792 היא התחזתה לגבר והתגייסה לגדוד הבלגי השני של צבא המהפכה הצרפתי. באותה שנה היא השתתפה בקרב ז'מפ ונפצעה קשה משש מכות חרב. ארבעה ימים לאחר הקרב היא קיבלה דרגת לוטננט משנה. ב-1795 היא עזבה את הצבא ונישאה ללוטננט לואי-ז'וזף דקרמן. היא התלוותה אליו במערכות הבאות שבהן נלחם במסגרת מלחמות המהפכה הצרפתית. ב-1808 דקרמן פרש מהצבא והתיישב בליל יחד עם מארי. אגדה פופולרית גורסת שהיא עוטרה בלגיון הכבוד בידי נפוליאון בונפרטה. עם זאת, היסטוריונים מודרניים הוכיחו שהסיפור אינו אפשרי וככל הנראה נפוליאון מעולם לא פגש את מארי שלינק. האישה הראשונה שעוטרה בלגיון הכבוד הייתה אנז'ליק ברילון שקיבלה אותו מנפוליאון השלישי.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:ילידות 1757
קטגוריה:נפטרות ב-1840
קורפוס המילואים ה-25 (האימפריה הגרמנית)

**קורפוס המילואים ה-25** (בגרמנית: **XXV. Reserve-Korps**) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-25 באוגוסט 1914 כחלק מהגל השני של הגיוס במלחמת העולם הראשונה, והועמד תחת פיקודו של אברהרד פון קלאר. הקורפוס כלל את דיוויזיות המילואים ה-49 וה-50. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה השישית בפיקוד רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה. הקורפוס נטל חלק בקרב איפר הראשון, ובנובמבר 1914 הועבר לחזית המזרחית, שם לחם בקרבות באזור לודז' כחלק מהארמייה התשיעית. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות שונים בגזרה המרכזית של החזית המזרחית, עד לפרישת רוסיה מהמלחמה בסוף 1917. בתחילת 1918 הועבר הקורפוס לחזית המערבית, שם לחם במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.

## מפקדים
* ריינהרד פון שפר-בויאדל (25 באוגוסט 1914–3 בספטמבר 1916)
* קרל זורן (3 בספטמבר 1916–18 בנובמבר 1916)
* מנפרד פון ריכטהופן (18 בנובמבר 1916–8 במרץ 1917)
* קונסטנץ פון היינקיוס (8 במרץ 1917–23 בנובמבר 1917)
* הורסט אדלר פון דר פלאניץ (23 בנובמבר 1917–20 בדצמבר 1917)
* וילהלם גרנר (20 בדצמבר 1917–25 בפברואר 1918)
* ארנולד פון וינקלר (25 בפברואר 1918 - סוף המלחמה)
## קישורים חיצוניים
* הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres 
25
הקורפוס ה-53 (האימפריה הגרמנית)

**הקורפוס ה-53** (בגרמנית: **Generalkommando zbV 53** היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. הוא הוקם בספטמבר 1916 ופורק בתום המלחמה. 

## היסטוריה
הקורפוס ה-53   הוקם בספטמבר 1916.  עם תחילתה של מלחמת החפירות הכיר הצבא הגרמני כי לא ניתן עוד לתחזק את יחידת הקורפוס המסורתית, שהייתה מורכבת משתי דיוויזיות, בעוד שבזמנים מסוימים (ובמקומות מסוימים) היה די בקורפוס בן שתי דיוויזיות, בפעמים אחרות היו נחוצות 5 או 6 דיוויזיות. לפיכך, תחת פיקודו של הינדנבורג (מקיץ 1916) נוצרו מטות קורפוס ללא דיוויזיות אורגניות. הקורפוס החדש הזה נקבע כמפקדה כללית לשימוש מיוחד (בגרמנית: **Generalkommandos zur besonderen Verwendung**).

הקורפוס לחם בגזרות שונות של החזית המזרחית, ובסתיו 1918 הועבר לבלקן, שם לחם כחלק מהארמייה ה-11 עד סוף המלחמה.

## מפקדים
* קונסטנץ פון היינקיוס (31 באוגוסט 1916–8 במרץ 1917)
* מנפרד פון ריכטהופן (8 במרץ 1917–18 בינואר 1918)
* לאו לימבורג (18 בינואר 1918 - סוף המלחמה)

## לקריאה נוספת

* 


## הערות שוליים

קטגוריה:גייסות הקיסרות הגרמנית
ריקי דילון

**ריצ'רד פורטר דילון ג'וניור** (באנגלית: ****; נולד ב-4 באפריל 1992) הוא יוטיובר וזמר אמריקאי.

## ראשית חייו
דילון נולד בצפון קרוליינה, ארצות הברית. בגיל שנה הוא עבר עם משפחתו לטסקומביה, אלבמה. יש לו שתי אחיות גדולות, טארה ולקסי. בשנות התיכון למד דילון בבית הספר הובר שבאלבמה, שם השתתף בלהקה. לאחר מכן הלך דילון לאוניברסיטת אברן כדי ללמוד קולנוע, אך פרש לאחר שלוש שנים.

## קריירה
בשנת 2009 דילון החל להיות פעיל ביוטיוב, והעלה את הסרטון הראשון לערוץ שלו, PICKLEandBANANA. דילון זכה לחשיפה בין היתר בעקבות חברותו בקבוצה Our2ndLife ביוטיוב, שכללה בנוסף את היוטיוברים קונור פרנטה, ג'יי סי קיילן, קיאן לאולי, טרווי מורן וסם פוטורף ויצאה להופיע ברחבי העולם, עד התפרקותה בדצמבר 2014. בנוסף הוא שיתף פעולה עם חברת הבידור Fullscreen ולקח חלק בפסטיבל שלהם, InTour.

דילון מעלה לערוץ היוטיוב שלו שירים מקוריים וגרסאות כיסוי שלו לשירים, וכן וידאו קליפים.

בשנת 2014, יצא לאור סינגל הבכורה של דילון, "Ordinary". ב-26 בינואר 2015 יצא לאור אלבום הבכורה שלו, *RPD*. ביולי 2015 יצא לאור הסינגל השני של דילון, "Beat". בריאיון שערך עם המגזין האמריקאי פיפל במהלך כנס VidCon, רמז דילון כי הוא עתיד להוציא שיר אישי בשם "Gold", שיהיה חלק מהמיני-אלבום השני שלו.

דילון הזכיר במספר ראיונות כי הוא קיבל השראה רבה בקריירה המוזיקלית שלו מהאישיות האמריקאית דמי לובאטו. הוא ביצע גרסאות כיסוי לכמה משיריה בערוץ היוטיוב שלו, וחלק מהן יצאו לאור לשירות המוזיקה אייטונס.

ב-1 בדצמבר 2015, דילון הודיע על אלבום הבכורה שלו, *Gold*, שיצא לאור כחודש לאחר מכן, ב-15 בינואר 2016. לפני יציאת האלבום, ב-28 בדצמבר, יצא לאור הסינגל המוביל שלו, "Steal the Show", בהשתתפות טרווי מורן. באלבום השתתפו הראפר האמריקאי סנופ דוג והיוטיוברים טרווי מורן ושלבי וואדל.

## חיים אישיים
בספטמבר 2016, דילון פרסם סרטון בשם "My Sexuality", ובו אמר כי "אם הייתי מגדיר את עצמי, הייתי הכי קרוב להיות א-מיני". בסרטון שהעלה בפברואר 2019, בשם "My Coming Out Video Was a Lie", הוא הסתייג מאמירותיו קודם לכן בעניין הא-מיניות, ואמר כי הוא לחלוטין לא מזדהה עם אותו סרטון מ-2016, וכי "בינתיים אין לי הגדרה ברורה עבורי, אני מגלה את עצמי, ולא מגדיר את עצמי כא-מיני". בפברואר 2020, דילון יצא מהארון כהומוסקסואל.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן

### מיני-אלבומים

### סינגלים

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### קולנוע

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יוטיוברים אמריקאים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
ויקטוריה זאבס

**ויקטוריה זאבס** (בגרמנית: **Viktoria Savs**; 27 ביוני 1899 – 31 בדצמבר 1979) הייתה גרמנייה שהתחזתה לגבר, התגייסה לצבא האוסטרו-הונגרי ולחמה בשורותיו במלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
זאבס נולדה ב-27 ביוני 1899 בבאד רייכנהאל שבממלכת בוואריה. היא הייתה הבכורה מבין שלוש אחיות. הוריה נפרדו כשהייתה בת חמש, והיא עברה לגור עם אביה בעיר ארקו על גדות אגם גארדה. העיר נמצאה באותם ימים בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, וכיום נמצאת באיטליה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס אביה לצבא האוסטרו-הונגרי ושולב ביחידות הקייזרייגר. הוא לחם בחזית המזרחית, נפצע קשה בקרב גליציה ונשלח להחלים בביתו. לאחר שהחלים הוא התגייס שוב ללנדשטרום. ויקטוריה בת ה-16 לא הייתה מסוגלת להיפרד מאביה, ולפיכך החליטה להתחזות לגבר בשם "ויקטור זאבס" וניגשה ללשכת הגיוס באזור מגוריה. היא הצליחה לרמות את ועדת הגיוס המקומית, אולם לא הצליחה להתקבל ללנדשטורם, לצד אביה. תחת זאת, ב-10 ביוני 1915 היא נשלחה לגדוד שטאנדשיצן שלחם בחזית האיטלקית.

לאחר שנה בחזית האיטלקית, שלחה זאבס מכתב למפקד העליון של הצבא הארכידוכס אויגן, ובו סיפרה לו את סיפורה האמיתי וביקשה ממנו להציב אותה בגדוד בו שירת אביה. הארכידוכס התרשם מאוד מסיפורה והורה להעביר אותה לגדוד זה, שנמצא גם כן בחזית האיטלקית. הארכידוכס התנה את ההעברה בכך שזאבס תמשיך לשמור בסוד על זהותה, ופרט לכמה קצינים איש לא ידע שהיא למעשה אישה. היא לחמה בהצטיינות בחזית והראתה נכונות למלא תפקידים מסוכנים. ב-11 באפריל 1917 היא מצאה את עצמה לבדה בעורף האויב האיטלקי והצליחה להוביל בעצמה 20 שבויים איטלקים אל הקווים האוסטריים. על פעולה זו זכתה בצלב כוחות קרל ובמדליית האומץ.

ב-27 במאי 1917 היא נפגעה מפגז איטלקי ורגלה רוסקה. היא הועברה לבית חולים שדה בזיליאן, שם נאלצו הרופאים לקטוע את רגלה עד הברך. אביה כתב לשלטונות הצבא וביקש לשחרר אותה משירות פעיל. היא עזבה את הצבא ועברה לעבוד בצלב האדום עד סוף המלחמה. לאחר המלחמה היא התגוררה תקופה בגרמניה, וב-1938 התיישבה בזלצבורג. היא השתתפה במספר מפגשים של ותיקי מלחמה והצטרפה למפלגה הנאצית כדי לקבל קצבת נכות טובה יותר. המפלגה עשתה בה שימוש מספר פעמים בתעמולה מקומית. היא נפטרה ב-31 בדצמבר 1979 ונקברה בבית העלמין של זלצבורג יחד עם כל המדליות שלה.

## קישורים חיצוניים

* ויקטוריה זאבס 

קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:לוחמות קרוסדרסריות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1899
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1899
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1979
קטגוריה:נפטרות ב-1979
רומאנדי

280px|ממוזער|אזור רומאנדי בשווייץ מסומן במפה בצבע סגול
**רומאנדי** (בצרפתית: **Romandie**) או **שווייץ הרומאנדית** (בצרפתית: **Suisse romande**) הוא החלק דובר הצרפתית של שווייץ הממוקם בחלק המערבי של המדינה. בשנת 2018 הכיל אזור רומאנדי כ-2.1 מיליון תושבים אשר היוו כ-25.1% מאוכלוסיית שווייץ. אזור רומאנדי משתרע על פני כ-9,508.2 קמ"ר משטחי שווייץ (כ-23% משטח המדינה).

החבל מורכב מהקנטונים ז'נבה, וו, נשאטל וז'ורה, וכולל גם את החלקים דוברי הצרפתית של הקנטונים ברן, ואלה ופריבור.

העיר ז'נבה היא העיר הגדולה ביותר באזור רומאנדי.

אזור רומאנדי מוגדר אך ורק מבחינה תרבותית ולשונית. אין לאזור זה משמעות רשמית מבחינה פוליטית, למרות שבכל זאת יש לו חשיבות רבה עבור תושבי שווייץ הדוברים צרפתית.

השפות הדומיננטיות ביותר באזור הן הניב השווייצרי של השפה הצרפתית, השפה הפרנקו-פרובנסאלית, והשפה האוקסיטנית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שווייץ: גאוגרפיה
קטגוריה:שווייץ: דמוגרפיה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות צרפתית
סיוטט וליה

**סיוטט וליה** (בקטלאנית: **Ciutat Vella**) הוא אחד מעשרת מחוזות ברצלונה ואזור העיר העתיקה של העיר. המחוז נקרא גם **מחוז מס' 1**. מחוז זה כולל את הרובע הגותי, את שכונת אל בורן, את שדרת לה רמבלה ואת שכונת אל רבאל.

מחוז סיוטט וליה משתרע על פני כ-4.49 קמ"ר וכלל 109,672 תושבים נכון ל-2021.

אולם הקונצרטים פלאו דה לה מוזיקה קטלנה, אשר נמצא באזור סיוטט וליה, הוכרז על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 1997.

משמעות מילות השם בקטלאנית היא: עיר (Ciutat), ישנה או ישן (Vella). בספרדית השם המקביל הוא Ciudad Vieja , "סיודד וייחה".

## גלריית תמונות

Barceloneta_2007.jpg|חוף הים בסיוטט וליה
Maremagnum - panoramio.jpg|מרכז הקניות "מרמגנום"
Barcellona_ramblas_2004_09.jpg|שדרת לה רמבלה


## ראו גם
* תכנון עירוני של ברצלונה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ברצלונה: מחוזות
נקודת טרט

**נקודת טרט** או **נקודת טורט** (באנגלית: **Turret Point**; מילולית: נקודת הצריח), היא לשון יבשה באי המלך ג'ורג', באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה.

לשון היבשה מכוסה סלעים גבוהים, הבולטים למרחוק.

לשון היבשה מהווה את הגבול הדרומי של פתחו של מפרץ המלך ג'ורג'.

## היסטוריה

הנקודה מופתה לראשונה בשנת 1937 על ידי צוות ספינת המחקר דיסקברי II (Discovery II).

### מקור השם

צוות הספינה נתן ללשון היבשה את שמה.

זהו שם תיאורי: "צריח האבנים" (Turret משמעו באנגלית צריח).

עם השנים נוצר בלבלול האם הכוונה ללשון היבשה, או לאיון קטן בסמוך לחוף.

הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (של בריטניה). נתנה בשנת 1960 את השם ללשון היבשה, מאחר שהשם "נקודה" (באנגלית "point") מתייחס על פי רוב לאתר יבשתי, ולא לאתר מימי.

## קישורים חיצוניים
* תצלום לוויין של אזור הנקודה, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix

טרט
ביורן ביסרופ

**ביורן אינגמן ביסרופ** (בדנית: **Bjørn Ingemann Bisserup**; נולד ב-13 באפריל 1960) הוא גנרל דני בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא דנמרק בין השנים 2017–2020.

## ביוגרפיה
ביסרופ נולד ב-13 באפריל 1960 בקופנהגן. הוא נכנס לאקדמיה הצבאית הדנית המלכותית בשנת 1982 וסיים את לימודיו בשנת 1984. ב-1986 מונה למפקד מחלקה וב-1988 מונה למפקד פלוגה במשמר המלכותי. בהמשך שרת כקצין מודיעין בכוח שמירת השלום של האו"ם בקפריסין. ב-1990 מונה למפקד אסקדרון במשמר המלכותי ובהמשך שרת כקצין מבצעים גדודי. בין השנים 1995–1997 שרת כקצין מטה בענף הלוגיסטיקה של הפיקוד העליון הדני. בין 1997–2000 שרת כקצין מטה במשרד ההגנה הדני, ובין 2000–2002 שימש כמפקד גדוד במשמר המלכותי. בין 2004–2008 שימש כסגן שר ההגנה. ב-5 באוקטובר 2009 הוא מונה לממלא מקום ראש ההגנה במקום טים ירנסן שנאלץ להתפטר מתפקידו בעקבות השערורייה שנוצרה עם פרסום ספרו של תומאס ראתסאק "Jæger – i krig med eliten". ביסרופ הודיע מראש שהוא אינו מעוניין להמשיך בתפקיד ונשאר בו רק עד ששר ההגנה מינה את קנוד ברטלס לתפקיד. מיד לאחר מינויו של ברטלס לתפקיד הועבר ביסרופ למלא תפקיד בכיר בפיקוד ההגנה.

ב-2 בנובמבר 2012 התפטר ברטלס מתפקידו כדי להתמנות כיו"ר הוועדה הצבאית של נאט"ו. ביסרופ מונה שוב כממלא מקום זמני עד שפיטר ברטרם מונה לתפקיד. ב-10 בינואר 2017 סיים ברטרם את כהונתו, וביסרופ נקרא למלא את מקומו. הוא שימש כראש ההגנה עד 1 בדצמבר 2020 אז הוחלף בידי פלמינג לנטפר. מאז פרישתו, משמש ביסרופ כיועץ בכיר בחברת הייעוץ "Rud Pedersen Public Affairs" המתמחה בעניינים כלל אירופאיים.

## קישורים חיצוניים

* ביורן ביסרופ באתר הצבא הדני
* ביורן ביסרופ באתר Rud Pedersen Public Affairs

קטגוריה:ראש ההגנה (דנמרק)
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1960
אדמונד אנטאכר

**אדמונד אנטאכר** (בגרמנית: **Edmund Entacher**; נולד ב-30 בספטמבר 1949) הוא גנרל אוסטרי בדימוס אשר שימש כראש המטה הכללי של צבא אוסטריה בשנים 2007–2013.

## ביוגרפיה
אנטאכר נולד בזלצבורג ב-30 בספטמבר 1949. בין השנים 1971-1974הוא למד באקדמיה הצבאית התרזיאנית. לאחר מכן הוא הוצב בגדוד היגרים ה-21 בקופשטיין. בין 1979–1982 הוא למד בקורס קציני המטכ"ל ולאחר מכן היה קצין הרואה במכון להכשרת קצינים ומורה באקדמיה הצבאית התרזיאנית. ב-1992 מונה למפקד בריגדת הפאנצרגרנדיר ה-3 במאוטרן על הדנובה. ב-2002 מונה למפקד פיקוד זרוע היבשה, עד 2005 עת אוחד הפיקוד עם פיקוד הכוחות המזוינים.

ב-30 בנובמבר 2007 מונה אנטאכר לראש המטה הכללי בידי שר ההגנה נורברט דראבוש. עם זאת, עד מהרה נוצרו חילוקי דעות בין אנטאכר, שרצה לבטל את גיוס החובה בצבא אוסטריה, לבין דראבוש שטען כי גיוס חובה הוא מודל הכרחי עבור הצבא האוסטרי. ב-1 בינואר 2011 פיטר דראבוש את אנטאכר ומינה במקומו את סגנו אוטמר קומנדה. הפיטורין נתפסו באוסטריה כצעד שרירותי וכוחני של דראבוש. גם נשיא אוסטריה היינץ פישר, אשר מתוקף חוקת אוסטריה משמש כמפקד העליון של הצבא האוסטרי, התנגד למהלך של דראבוש, והביע תמיכה באנטאכר. ב-7 בנובמבר פסלה ועדת המינויים הפדרלית את החלטתו של דראבוש, ואנטאכר חזר לתפקידו.

ב-23 במרץ 2013 סיים אנטאכר את תפקידו וקומנדה הוחזר לתפקיד.

## קישורים חיצוניים

* Artikel zur Bestellung, auf der Website des BMLV
* ''Generalstabschef Entacher von Verteidigungsminister Darabos abberufen.'', In: derstandard.at, Jänner 2011
* Foto von Entacher als Generalstabschef, auf der Website des BMLV

קטגוריה:גנרלים אוסטרים
קטגוריה:ראש המטה הכללי (אוסטריה)
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1949
פטר ואן אום

**פטרוס יוהנס מתיאס "פטר" ואן אום** (בהולנדית: **Petrus Johannes Mathias "Peter" van Uhm**; נולד ב-15 ביוני 1955) הוא גנרל הולנדי בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא הולנד בין השנים 2008–2012.

## ביוגרפיה
ואן אום נולד בניימכן ב-15 ביוני 1955. אחיו הצעיר הוא הגנרל מארק ואן אום. ב-1972 נרשם ללימודים באקדמיה הצבאית המלכותית בברדה. כעבור ארבע שנים הוצב ברגימנט הרגלים הממוכן ה-48 בדן בוס. ב-1982 מונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים הממוכן ה-43. שנה לאחר מכן נשלחה הפלוגה שלו ללבנון כחלק מכוח יוניפי"ל. לאחר חזרתו להולנד הועלה לדרגת קפטן והוצב ברגימנט השריון ה-48. בין 1984–1986 השתתף בקורס מתקדם לקציני מטה באקדמיה הצבאית המלכותית בהאג. לאחר מכן הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה לראש אגף ההדרכה בצבא.

ב-1991 שימש ואן אום לזמן קצר קצין קישור במשרד החוץ ההולנדי ולאחר מכן מונה לראש אגף התכנון במטה הקורפוס ה-1 של צבא הולנד. ב-1994 הוא מונה למפקד רגימנט, ושנה לאחר מכן הועלה לדרגת קולונל ומונה למנהל לשכתו של ראש ההגנה. לאחר מכן שימש כראש אגף המדיניות הכללית במטה הצבא ולאחר מכן כראש האגף לעניינים צבאיים-אסטרטגיים. ב-2001 הוא קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד בריגדת התובלה האווירית ה-11. ב-2005 הוא מונה למפקד כוחות היבשה של צבא הולנד.

ב-17 באפריל 2008 מונה ואן אום לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) ובהתאם לכך הועלה לדרגת גנרל. יום לאחר מכן נודע כי בנו של ואן אום ששרת בכוח המשימה באורוזגאן נהרג בפיגוע של הטליבאן. ב-28 ביוני 2012 סיים ואן אום את תפקידו ובמקומו מונה טום מידנדורפ. ואן אום פרש מהצבא ולאחר מכן הוא שימש כעוזר מיוחד לביאטריקס, מלכת הולנד.

## קישורים חיצוניים

* פטר ואן אום באתר נאט"ו

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:מסדר אוסטרליה: מפקדים
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:גנרלים הולנדים
קטגוריה:ראש ההגנה (הולנד)
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1955
אין קונספט

"**אין קונספט**" הוא אלבום הבכורה של הזמרת הישראלית אגם בוחבוט. את האלבום הוציאה לאור ב-9 בפברואר 2022 חברת התקליטים z.i הפקות.

## רקע
ב-30 בינואר 2022 פרסמה בוחבוט בחשבון האינסטגרם שלה את תאריך יציאת האלבום הבכורה שלה ואת עטיפתו. אירוע השקת האלבום התקיים ב-9 בפברואר 2022 בהופעה חיה של בוחבוט על בימת "רידינג 3" בנמל תל אביב, שהייתה מלאה בקהל מעריצים, אנשי תעשייה ובני משפחה. ההופעה סימנה את המעבר של בוחבוט מילדת פלא לזמרת בוגרת ובעלת קול ייחודי.

בריאיון לאתר "פרוגי" הסבירה כי היא הרגישה במהלך שנת 2021 יותר בוגרת באמצעות הקול הפנימי שלה. עוד הוסיפה כי הקול הנחה אותה וסייע לה לברור בין השירים ולבחור אלו מהם יכללו באלבום. 

האלבום "אין קונספט" כולל 6 רצועות באורך כולל של כ-20 דקות, והוא יצא תחת חברת התקליטים Z.I הפקות. בין היוצרים והמלחינים שלקחו חלק בפרויקט ניתן למצוא את ג'ורדי (ירדן פלג), רון ביטון, איתי שמעוני, גיל ויין, דולי ופן ומשה פרץ.שהיו שותפים לכתיבה, הלחנה והפקה מוזיקלית.

הסינגל הבולט מתוך האלבום, "שירי דיכאון", יצא ב-18 במרץ 2022 וזכה להצלחה ברשתות החברתיות ובתחנות הרדיו. השיר נכתב על ידי אביב פרץ, דרור מזרחי וגיא דאן, והוא מבטא את הצד הרגיש והפגיע של בוחבוט, תוך שילוב של הפקה מודרנית וטקסטים כנים.

האלבום זכה לביקורות מעורבות – חלקן שיבחו את האומץ של בוחבוט להציג צד אישי ובוגר, בעוד שאחרים טענו כי היא עדיין מחפשת את הקול האומנותי הייחודי שלה. עם זאת, אין ספק שהאלבום סימן את תחילתה של תקופה חדשה בקריירה שלה, והציב אותה כשחקנית משמעותית בזירת הפופ הישראלי.

## רשימת רצועות

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2022
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי אגם בוחבוט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי גיל ויין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דולי ופן
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי Triangle
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טליס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טל פורר
שיחות הרב צבי יהודה

**שיחות הרב צבי יהודה** הוא שמה של סדרת ספרים בה מובאות שיחותיו התורניות של הרב צבי יהודה הכהן קוק, שיחות שמסר כראש ישיבת מרכז הרב. את הסדרה ערך הרב שלמה אבינר.

בשנת ה'תשל"ט החלה הסדרה לצאת כחוברות, ולאחר מספר שנים נערכה כסדרת ספרים.

בספרים מוגשים דברי הרב צבי יהודה בלשונו של העורך, הרב אבינר. בתשעת החודשים הראשונים של יציאת החוברות, עקב הרב צבי יהודה בקפדנות אחרי העריכה והעיר הערות.

בנוסף, הוציא הרב אבינר גם כמה ספרים של שיחות משוכתבות כלשונן, בצירוף דיסקים עם הקלטה של השיחות.

עורך משנה של הסדרה הוא הרב זאב נוימן. הסדרה יצאה לאור בהוצאת "ספרית חוה".

## שיטתו של הרב צבי יהודה בשיחותיו
### לראות את דברי התורה במבט כולל ומקיף
בשונה מפרשנות קלאסית העוסקת בביאורי פסוקים ועניינים בתורה, לדברי הרב צבי יהודה מטרתו בשיחותיו היא לפגוש את כללות התורה, את דבר ה' המתגלה בתורה. 
### לימוד אמונה
הרצי"ה דגל בלימוד שיטתי עמוק ומקיף של ספרות האמונה היהודית, בדגש על ספר הכוזרי של רבי יהודה הלוי. גישה זו ניכרת הן בסוגי הנושאים בהם עסק בשיחותיו, והן בתכני השיחות על כלל הנושאים. בדרך זו, לדידו של הרצי"ה, מתקיימים דברי רבי אלעזר בן שמוע "דע מה שתשיב לאפיקורוס": 

## כרכי הסדרה
נושאי הספרים בסדרה:
* חמשה חומשי תורה - חמישה כרכים
* מועדי ישראל (לרבות המועדים שנתחדשו במדינת ישראל: יום העצמאות ויום ירושלים) - שני כרכים
* נושאים שונים: תלמוד תורה, ארץ ישראל, מסילת ישרים, עם ישראל, סגולת ישראל, מידות, בניין הבית ועוד - עשרה כרכים
* ספר אורות - שלושה עשר כרכים
* אורות התשובה - שני כרכים
בנוסף, הרב אבינר הוציא סדרה של שיחות מוקלטות ומשוכתבות (ולא ערוכות) על נ"ך, עקבי הצאן, אורות התורה, אורות התשובה, הכוזרי, קנין תורה - שישה כרכים.

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרשנות המקרא
קטגוריה:ספרי מחשבת ישראל
קטגוריה:סדרות ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי הרצי"ה קוק
ארווין פוסנגר

**ארווין יוליוס פוסנגר** (בגרמנית: **Erwin Julius Fussenegger**; 5 במאי 1908 - 4 במרץ 1986) היה גנרל אוסטרי אשר שימש כראש המטה הכללי הראשון של צבא אוסטריה לאחר מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
פוסנגר נולד ב-5 במאי 1908 בעיר גיור שנמצאה אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית וכיום נמצאת בהונגריה. אביו היה קצין בצבא האוסטרו-הונגרי. אמו מתה כמה ימים לאחר לידתו ואביו נישא מחדש. אחותו למחצה היא הסופרת גרטרוד פוסנגר. את ילדותו הוא העביר בין מחנות הצבא השונים בהם שרת אביו בכל רחבי האימפריה. ב-1926 הוא נרשם ללימודים באוניברסיטת אינסברוק, אולם שנה לאחר מכן עזב את האוניברסיטה והתגייס לרגימנט הארטילריה ה-6 של צבא אוסטריה. הוא למד באקדמיה לקצינים וסיים אותה ב-1931 בדרגת לויטננט.

לאחר סיום לימודיו עבר פוסנגר ליחידת גבירגסייגר באוסטריה עילית. הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט והחל לעבוד כמורה לטקטיקה באקדמיה הצבאית התרזיאנית. ב-1936 החל ללמוד בקורס לקציני המטה הכללי. ב-1938 הוא נאלץ להפסיק את הקורס בעקבות האנשלוס. פוסנגר התגייס לוורמאכט והמשיך את לימודיו באקדמיית המלחמה בברלין. ביולי 1939 הוא הועלה לדרגת האופטמן והוצב בהיידלברג. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוצב פוסנגר בדיוויזיה ההררית ה-2 בגבול צרפת. לאחר מכן הועבר לנורווגיה והשתתף במבצע וסריבונג. ב-1943 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט ומונה לראש מטה הדיוויזיה ה-292 עמה לחם בחזית המזרחית.

ב-1944 מונה לראש מטה הארמייה השביעית ולחם עמה במתקפת הארדנים. עם סיום המלחמה הוא נפל בשבי צבא ארצות הברית. לאחר שחרורו חזר לאוסטריה, וב-1956 התגייס לצבא האוסטרי החדש ומונה לראש המטה הכללי. מכיוון שהיה הראשון שנשא בתפקיד לאחר המלחמה, לפוסנגר היה כוח רב לעצב את הצבא כרצונו.

זמן קצר לאר כניסתו לתפקיד נאלץ פוסנגר להכין את הצבא האוסטרי לנוכח האיום הנשקף מהמרד ההונגרי. ב-1968 לנוכח האביב של פראג דרש פוסנגר להגדיל את המוכנות של הצבא האוסטרי, אולם בניגוד להמלצתו החליטה ממשלת אוסטריה ב-1 בינואר 1970 לצמצם את זמן שירות החובה בצבא. ב-22 באפריל של אותה שנה עלתה לשלטון במדינה ממשלת שמאל בהנהגת ברונו קרייסקי. עד מהרה נוצרו חיכוכים רבים בין פוסנגר השמרן לבין שרי הממשלה ב-2 באוקטובר הוא הגיש את התפטרותו לנוכח רפורמות מקיפות שדרשה הממשלה לערוך בצבא. לאחר התפטרותו התגורר בווינה עד מותו ב-4 במרץ 1986.

## קישורים חיצוניים
* ארווין פוסנגר באתר צבא אוסטריה

קטגוריה:המפקח הכללי של הכוחות (אוסטריה)
קטגוריה:אנשי הוורמאכט
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1986