open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
באד בול

**באד בול** (בגרמנית: **Bad Boll**, נקראה **בול** עד 31 במאי 2007, בגרמנית: **Boll**) היא עיירה במדינת באדן-וירטמברג בדרום גרמניה.

## גאוגרפיה
באד בול ממוקמת בחלקו הצפוני של רכס ההרים סוואביאן אלב כ-10 ק"מ מזרחית לגופינגן. בין אולם לשטוטגרט.

## היסטוריה
באזור שנת 800 לספירה נבנתה בבול כנסייה, עליה נבנתה כנסייה אחרת בראשית המאה ה-12.
האזכור המתועד הראשון של המקום היה בשנת 1155 על ידי פרידריך ברברוסה.

ב-1595 התגלו בבול מעיינות חמים וגופרית. ב-1596 נבנה מבנה מרחצאות מרפא במקום. המבנה שונה בשנים 1823-1825, ומאז ועד היום לא השתנה. בשנת 1853 נרכשו מרחצאות המרפא על ידי הכומר והתאולוג יוהאן בלומהארדט שהשתמש בו כמרכז אוונגליסטי אשר משך אליו אנשים בשל יכולות הריפוי שלו, ובילה שם את שארית ימיו. בנו כריסטוף פרדריק בלומהארדט המשיך את דרכו של אביו בספא עד מותו בשנת 1919. ב-1921, משפחת בלומהארדט העבירה את מתחם הספא לידי הכנסייה המוראבית. בשנת 1945 נוסדה במקום האקדמיה הפרוטסטנטית באד בול, הראשונה מסוגה בגרמניה.

משנת 2005, מסדר הדיאקוניסות של הכנסייה הפרוטסטנטית של וירטמברג מפעיל את הספא. 
מאמיני הכנסייה המוראבית ממשיכים להתפלל בה כיום.

## האקדמיה הפרוטסטנטית באד בול
האקדמיה הפרוטסטנטית באד בול (בגרמנית: Evangelische Akademie Bad Boll), על אף היותה שייכת לממסד הפרוטסטנטי, לא מניחה קווים מנחים פרוטסטנטיים עבור הבאים לוועידות הנערכות בה בתחומי מדעי החברה, פוליטיקה, דת, כלכלה והסביבה. להפך, האקדמיה מעודדת קבלה של זוויות ראייה שונות ודיונים בנושאים שנויים במחלוקת.
כמו כן, האקדמיה מעודדת את הבנת השונה - הפליט מחוץ למדינתו, הנכים ורגשות מאמיני דתות אחרות בענייני רוחניות.
בשנה מבקרים בקורסים וועידות באקדמיה כ-18,000 אנשים, הוועידות ממומנות חלקית על ידי הכנסייה הפרוטסטנטית בבאדן-וירטמברג..

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר המציע פירוט על באד בול, מזווית תיירותית. 

## הערות שוליים

קטגוריה:באדן-וירטמברג: ערים
רבי בנאה

**רבי בנאה** (במקורות ארץ ישראליים: **רבי בניה**, או **בנייה**) היה תנא-אמורא בדור המעבר בין התנאים לאמוראים (סוף המאה ה-2 ותחילת המאה ה-3). רוב מאמריו בתלמוד מובאים בסגנון המקובל לגבי אמוראים, אולם מצאנו שהוזכר בתוך ברייתא בתלמוד, וכן מספר פעמים במדרש "ספרי", המאגד את תורת התנאים ופירושיהם לספר דברים.

מרבית מאמרי רבי בנאה הם בענייני אגדה, ומיעוטם בהלכה. האמורא רבי יוחנן מרבה לשאול אותו, ולמסור הלכות בשמו, ורוב מאמרי רבי בנאה בתלמוד מובאים על ידיו.

## ביוגרפיה
כנראה התגורר בטבריה, שכן התלמוד הירושלמי מספר שרבי יוחנן לאחר עלותו לגדולה היה דורש לפעמים בבית מדרשו של רבי בנאה, רבו.

לא ידוע דבר על משפחתו. הרב אהרן הימן בספרו תולדות תנאים ואמוראים, משער שנולד בחוץ לארץ, על פי דבריו אודות שפת מקומו.

## מעשיו והנהגותיו
התלמוד מספר שרבי בנאה נהג לסמן מערות קבורה, על מנת שידעו להימנע מטומאה. יש משערים שנקרא "רבי בנאה" על שם מנהגו לסמן ולציין את הקברות (כלשון הכתוב:"וְרָאָה עֶצֶם אָדָם וּבָנָה אֶצְלוֹ צִיּוּן עַד קָבְרוּ אֹתוֹ הַמְקַבְּרִים".).

בהקשר זה מסופר בתלמוד סיפור מפליא אודות ביקורו של רבי בנאה במערת המכפלה, והאופן שבו ראה את אברהם ושרה ואדם הראשון. הסיפור זכה לפירושים רבים, על דרך הפשט והדרש.

רבי בנאה היה מכריע לעיתים בדין על פי אומדן בלא ראיות קבילות. כך, למשל, מסופר על אדם שנודע לו שתשעה מתוך עשרת בניו הם ממזרים ואינם שלו, והותיר צוואה ובה כתב "כל נכסי - לבן אחד". לא ידעו למי מהם כוונתו, ורבי בנאה הורה להם שילכו לחבוט בקבר אביהם, עד שיעמוד ויגלה למי התכוון. הלכו כל הבנים לבית הקברות פרט לאחד, שסירב לחבוט על קבר אביו, ורבי בנאה הורה שזהו הבן החוקי. שאר הבנים התלוננו בפני השלטון הביזנטי על פסק זה, ורבי בנאה נאסר, עד שאשתו שחררה אותו בחכמתה.

עוד מסופר, שעל פי חוקי השלטון היה מקובל שכל דיין שהייתה כנגדו תביעה משפטית - נפסל מלדון עוד, ורבי בנאה שכנע אותם שהדבר אינו צודק, אלא רק אם הדיין הפסיד במשפט, והתברר שהחזיק בידו רכוש שאינו שלו - ראוי שייפסל.

רבי בנאה הקפיד על הופעה מכובדת וסדר ונקיון, ואף דרש זאת מתלמידי חכמים. כך הורה בתשובה לשאלותיו של רבי יוחנן:

אכן, רבי יוחנן תלמידו נהג בעצמו יחס מכובד לביגוד.

## קברו
רבי חיים ויטאל, מקובל בולט מהמאה ה-16, מביא את גרסת רבו האר"י כי רבי בנאה נטמן יחד עם הנביא אלקנה סמוך לכפר קיומה שבין צפת למירון.

באזור הוקם מבנה בן שני כיפות, המציין את קברם. אמנם, על פי מחקר שפורסם בשנת 2007 בספר "מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל" אותר המקום המדויק אותו תיאר ויטאל בכתביו.

## ממאמריו בהלכה
השותפים בחצר רשאים למנוע זה מזה שימוש בחצר לצרכים שונים, אבל אינם יכולים למנוע מן השכנות השותפות בחצר לכבס בה, כי אין זה כבודן של בנות ישראל לכבס ברשות הרבים.

## ממאמריו באגדה
* תורה - מגילה מגילה ניתנה.
* ארבע כוסות - כנגד ארבע גאולות.
* לעולם ישקיע אדם עצמו במשניות.
* כל העוסק בתורה לשמה – תורתו נעשית לו סם חיים... וכל העוסק בתורה שלא לשמה – נעשית לו סם המות.
באוצר המדרשים מופיע מדרש בשם "דרשת רבי בנאה".

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*  
* קבר רבי בנאה, במדריך קברי צדיקים

## הערות שוליים

קטגוריה:דור המעבר לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי רבי יהודה הנשיא
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-3
בנימין שפירא

**בנימין שפירא** (10 ביוני 1913 – 30 באוקטובר 1993) היה פרופסור לביוכימיה, חתן פרס ישראל למדעי הרפואה.

שפירא נולד בגרמניה ובשנת 1926 עלה עם הוריו לארץ ישראל והתיישב עימם בעפולה. את לימודיו התיכוניים סיים בבית הספר הריאלי ובין השנים 1933–1937 למד לתואר ראשון במדעי הטבע באוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנת 1940 הוענק לו תואר דוקטור והוא החל בעבודה כעוזר מחקר במעבדה לחקר הורמונים ולפיזיולוגיה פתולוגית, בין היתר תחת ברנרד צונדק. במהלך לימודיו היה תלמידו של חיים ארנסט ורטהיימר, עמו החל לעבוד במהלך שנות הארבעים ומחקרם המשותף בנוגע לתפקיד הליפיד בבני אדם ובצמחים הביא לקביעה בנוגע להיות אדיפוציטים מקור להתפתחות שומן. בשנת 1948 קודם לדרגת מרצה והחל לעבוד במעבדה לפיזיולוגיה פתולוגית וכמרצה לפיזיולוגיה כימית. בשנת 1953 הוענקה לו דרגת פרופסור חבר ובשנת 1958 דרגת פרופסור מן המניין.

שפירא היה פרופסור לביוכימיה רפואית ונמנה עם סגל ההוראה של הפקולטה לרפואה ובית החולים הדסה. עבודתו העיקרית נגעה לחקר חילוף חומרים בגוף האדם. מחקרו המשותף עם שרה הסטרין-לרנר בנושא ספיגת גלוקוז זיכה אותם בפרס ישראל למדעי הרפואה לשנת 1955.

במשך שנים כתב ערכים עבור האנציקלופדיה העברית והיה עורך של מחלקת מדעי הטבע של האנציקלופדיה החל מכרך כ"א.

שפירא הלך לעולמו בשנת 1993. הוא הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים. שפירא היה נשוי לשולמית אבינרי (אחותו של הבלשן יצחק אבינרי) ואב לשניים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ביוכימאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לרפואה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה העברית
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי זוכי פרס ישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
שטייר M

**שטייר M** (גרמנית: Steyr M) היא סדרת אקדחים מתוצרת חברת הנשק האוסטרית שטייר מנליכר. לאקדח בעל מנגנון פעולה חצי אוטומטי המופעל על ידי גז. פיתוחו של האקדח החי בשנות ה-90 של המאה ה-20 ונגמר בשנת 1999. הדגם הראשון שהוצג היה שטייר M9, היורה תחמושת 9 מ"מ פרבלום. בנוסף לקליבר 9 מ"מ אקדח פותח לתחמושת 40S&W שטייר M40 ולתחמושת 9X22 מ"מ או .357 SIG שטייר M357. זמן קצר לאחר מכן יוצרו דגמים קומפקטיים לאקדחים M9 ו-S9 - M40 ו-S40.
שמאל|ממוזער|250px|שטייר M 9

## נתונים טכניים

## קישורים חיצוניים

*modern firearms Steyr M&S
*אקדחי שטייר

קטגוריה:אקדחים אוסטרים
אמנת החלל החיצון

שמאל|ממוזער|
**אמנת החלל החיצון** (באנגלית: **Outer Space Treaty**) היא אמנה בינלאומית שמהווה את הבסיס להסכמי החלל הבינלאומיים. האמנה הוצעה לאישור על ידי ארצות הברית, ברית המועצות ובריטניה ב-27 בינואר 1967, ונכנסה לתוקף ב-10 באוקטובר באותה שנה. נכון לשנת 2025, כ-117 מדינות חתומות על האמנה ועוד כ-27 מדינות חתומות עליה אך עדיין לא השלימו את תהליכי האשרור של האמנה.

## עיקרי האמנה
* איסור על המדינות החתומות על האמנה להציב נשק גרעיני, או כל נשק אחר להשמדה המונית במסלול סביב כדור הארץ, או להציב אותם על הירח או על עצמים אחרים במערכת השמש.
* האמנה מגדירה את השימוש בירח ובעצמים אחרים במערכת השמש למטרות שלום בלבד, ואיסור על שימוש בירח ובעצמים אחרים במערכת השמש למטרה של ניסויי נשק מכל סוג ואיסור על בניית בסיסים צבאיים ועריכת תמרונים צבאיים בירח ובעצמים אחרים במערכת השמש. עם זאת, האמנה לא אוסרת על הצבת נשק קונבנציונלי במסלול סביב כדור הארץ.
* האמנה אוסרת על ממשלות להכריז בעלות על הירח, כוכבי לכת אחרים וכל גרם שמים אחר, מאחר שלפי האמנה הם "ירושת האנושות כולה".
* האמנה מטילה על המדינות החברות באמנה לפקח על ארגונים שאינם ממשלתיים (למשל - חברות פרטיות) בפעילויות שקשורות בחלל החיצון.

## ראו גם

*לוחמת חלל
*לוויין קרב
*נשק נגד לוויינים
*אתיקת חלל

## קישורים חיצוניים
* הסבר על אמנת החלל החיצון באתר משרד האו"ם לענייני החלל החיצון 
* 

קטגוריה:האדם בחלל
קטגוריה:לוחמת חלל
קטגוריה:אמנות והסכמים להגבלת אמצעי לחימה
חלל חיצון
חלל חיצון
חלל חיצון
חלל חיצון
חלל חיצון
קטגוריה:אמנות והסכמים במאה ה-20
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ברית המועצות
קטגוריה:1967
קסדה (הרלדיקה)

ה**קסדה** היא התקן הרלדי המציין כי נושא השלט הוא לוחם.
## היסטוריה
שמאל|ממוזער|100px|קסדה הרלדית של מרקיז
היות שהמגן שימש את האביר לזיהוי קל בשדה הקרב ובטורנירים, אין זה מפתיע כי גם הקסדה נכללה בהתקנים ההרלדיים אשר שולבו בשלט האצולה לציונו של אביר או לוחם. יתרה מכך, השימוש בקסדה (או פריט לבוש ראש אחר ככתר או נזר) כחלק משלט האצולה מעל המגן, החל מאוחר מתחילתו של השימוש האמיתי בהם. בכמה מסורות הרלדיות דרגתו של האציל השתקפה במספר הפסים אשר הופיעו על חזיתה של הקסדה, בסוג המתכת אשר הייתה בשימוש או בצורת תנוחתה מעל המגן. לחלופין, דרגתו של האציל עשויה להיות מבוטאת בכתר אשר הולבש על הקסדה או במקומה על המגן.

בהרלדיקה כנסייתית מוחלפת הקסדה שבסמל בגאלרו.

## קישורים חיצוניים


* Fox-Davies, Arthur Charles (1909). *[http://www.archive.org/stream/completeguidetoh00foxdrich#page/302/mode/2up A Complete Guide to Heraldry]*. New York: Dodge Pub. Co.


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התקנים הרלדיים
מום (להקה)

**מום** (באיסלנדית: **múm**, נהגה: **מוּם**) היא להקת מוזיקה ניסיונית ופולקטרוניקה איסלנדית, אשר סגנונה המוזיקלי מאופיין במלודיות קלות, קולות רכים, מקצבים ואפקטים אלקטרונים מסוג גליץ' ושימוש במגוון כלי-נגינה מסורתיים לצד כלים לא קונבנציונליים.

## היסטוריה
הלהקה הוקמה ב-1997 על ידי גונאר ארן טינאס ואורבר רורטג'סון סמארסון, ושנה לאחר מכן הצטרפו אליהם התאומות גיד'ה וקריסטין אנה ולטיסדוטיר. לפי דברים שאמרה קריסטין, שם הלהקה חסר משמעות. ב-2002, שנה לאחר סיבוב ההופעות הראשון של מום באמריקה, עזבה גיד'ה את הלהקה כדי לחזור ללימודיה ברייקיאוויק. בסיבוב ההופעות באירופה שנערך לאחר העזיבה, החליפה אאוסטהילדור ולטיסדוטיר את קריסטין אנה בתפקיד השירה, וסרנה טיידמן צורפה כנגנית על הצ'לו. לאחר מכן הצטרפו אל ההרכב אולוף ארנלנדס והילדור גוד'נאדוטיר. בתחילת 2006 עזבה גם קריסטין, אולם דבר זה נודע באופן רשמי רק ב-23 בנובמבר של אותה השנה.

עזיבתם של חלק מחברי הלהקה המקוריים הביאה לשינוי באופי הצליל של הלהקה, שהתאפיין בתחילת דרכם בקטעים המשלבים אלקטרוניקה עדינה עם אווירה קודרת. בשני אלבומיה האחרונים, פנתה הלהקה לכיוון של שירים נגישים יותר באופיים, הכוללים קטעי שירה מרובים, הן גבריים והן נשיים, בניגוד לאלבומים הראשונים, שהיו אינסטרומנטליים ברובם ולעיתים כללו את שירתה הייחודית של קריסטין אנה, וכן שימוש במגוון רחב יותר של כלי נגינה.

ב-27 באוגוסט 2007 הודיעו מום באתר הלהקה הרשמי כי הם עובדים על אלבומם הבא, וכן פרסמו תמונות של חברי הלהקה במהלך ההקלטות. ב-22 במאי 2009, במהלך הופעה בספרד, ניגנה הלהקה שירים מהאלבום החדש, "Sing Along to Songs You Don't Know". האלבום יצא לבסוף ב-24 באוגוסט 2009.

ממוזער|הופעת הלהקה בישראל, 2009
ב-2 באוקטובר 2009 הופיעה הלהקה בישראל במועדון הבארבי.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים רשמיים
* 2000 - Yesterday Was Dramatic – Today Is OK
* 2002 - Finally We Are No One
* 2004 - Summer Make Good
* 2007 - Go Go Smear the Poison Ivy
* 2009 - Sing Along to Songs You Don't Know

### מיני-אלבומים (EPs)
* 2000 - The Ballað of the Broken Birdie Records
* 2002 - The Peel Session
* 2004 - Dusk Log

### סינגלים
* 2002 - Green Grass of Tunnel
* 2004 - Nightly Cares
* 2007 - They Made Frogs Smoke 'til They Exploded
* 2007 - Marmalade Fires

## קישורים חיצוניים

* 

* תמונות הלהקה באתר פליקר
* אתר המעריצים
* Múm באתר חברת התקליטים FatCat Records
* ריאיון עם חברי הלהקה, אתר המגזין BYT
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:להקות איסלנדיות
על אזרחי

**על אזרחי** היא תוכנית רדיו שבועית בת שעה המשודרת בתחנת גלי צה"ל.
את התוכנית מגישה טלי ליפקין-שחק, אשר משוחחת בכל שבוע עם מפקד בכיר לשעבר בכוחות הביטחון (צה"ל, שב"כ, מוסד, משטרה).

פושטי המדים משוחחים על אירועים מרכזיים בחייהם: מיום גיוסם ועד הפרישה ועל החיים האזרחיים מיום שפרשו. הם מדברים על יום הגיוס, קשיי הטירונות, דילמות הפיקוד, החברים שרכשו ושאיבדו, המבוכות וההצלחות, הקרבות וקשיי היום-יום, המחיר האישי, האכזבות והסיפוק. בנוסף, הם מדברים על הקושי להיפרד מהמדים ועל ההזדמנות לסיבוב שני של חיים אחרי הפרישה.

במהלך התוכנית משודרים ארבעה שירים, אותם בוחר המרואיין.

בין המרואיינים בתוכנית ניתן למנות את דן חלוץ, יעקב עמידרור, דורון אלמוג, גל הירש, עמי אילון, משה קפלינסקי, שלמה אהרונישקי, יום טוב סמיה, עמוס ירון, יעקב פרי וישראל בהרב .

התוכנית משודרת משנת 2007. במשבצת השידור הנוכחית שלה, היא משודרת מדי שבת בשעה 17:00.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תוכניות רדיו בגלי צה"ל
אליפות טשקנט הפתוחה

**אליפות טשקנט הפתוחה** (או בשמה הרשמי: **Tashkent Open by Zeromax**) היא טורניר טניס מהקטגוריה הבינלאומית בסבב ה-WTA הנערך מאז שנת 1999 בעיר טשקנט שבאוזבקיסטן. בין השנים 1996–2002 נערך במסגרת האליפות גם טורניר מסבב ה-ATP. הטורניר משוחק על מגרשים קשים ופתוחים.

## רשימת גמרים
### גברים

### נשים

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:טורנירים בסבב ה-WTA
קטגוריה:טשקנט: ספורט
קטגוריה:תחרויות ספורט לא פעילות
בניה (פירושונים)

לתעתיקים **בניה** ו**באניה** מספר משמעויות אפשריות.

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
פורט-גנטיל

**פורט-גנטיל** (בצרפתית: **Port-Gentil**) היא העיר השנייה בגודלה במדינת גבון, בעלת אוכלוסייה הנאמדת בכ-136,000 תושבים נכון להערכות שבוצעו ב-2013. העיר נחשבת גם כעיר נמל חשובה ביותר עבור המדינה. העיר משמשת כמרכז התעשייתי של המדינה עבור נסורת עץ ונפט. למרות שהעיר קרובה למים ונמצאת בסמוך לחוף, היבשה העיקרית הסמוכה אליה היא אזור מיוער מרוחק אשר אינו מחובר באמצעות כבישים לשאר המדינה. העיר שוכנת קרוב לכף לופז, הנקודה המערבית ביותר בגבון.

ההתיישבות במקום החלה באי מנדג'י בקטע הדלתה של נהר אוגווי על ידי הצרפתים, אשר חתמו על חוזה ברית עם תושבי ממלכת אורונגו בשנת 1873. ההתיישבות היוותה בסיס עבור מסעותיו המחקריים של פייר סבורניאן דה בראזה לפנים הארץ, ובשנת 1894 נבנה בה בית מכס שהפך אותה לגרעין מרכז המסחר של האזור לאחר שנמשכו אליה חברות מסחר רבות כמו האטון וקוקסון, ג'ון הולט, וורמן, סוסייטה דו הו-אוגוו וחברת מחקר היערות האפריקניים. מוצרי המסחר העיקריים שיוצאו מן העיר היו גומי ושנהב, ואחר כך גם עצים, בעיקר עצי לבוד.

העיר נקראה על שמו של הקולונל הצרפתי אמיל גנטיל בשנת 1900. לאחר מלחמת העולם הראשונה היא הפכה לנמל חשוב עבור קורות עץ, אבל הצמיחה המסיבית של העיר חלה בעקבות ניסיונות למציאה וקידוחי נפט שבוצעו באזור באמצעות החברה הצרפתית אלף. בשנת 1928, נפתחה בעיר שלוחת הבנק הראשונה בה, שלוחה של בנק מערב אפריקה.

בשנת 1947, מנתה העיר אוכלוסייה של 4,500 תושבים שצמחה עד שנת 1960 ל-20,000. בית זיקוק לנפט הוקם בה באותה השנה, ובית זיקוק לגז טבעי הוקמה בעיר בשנת 1968.

העיר ידועה כיום בשל שלל מלונותיה וחיי הלילה שבה, כאשר היא מכילה אטרקציות הכוללות את כנסיית סנט לואיס (נבנתה בשנת 1927), גן חיות, קזינו, חופי רחצה ומסלול גולף. מחוץ לה נמצאות ביצות רבות וישנן חיות בר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גבון: ערים
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:מפרץ גינאה: ערי נמל
ג'ובאני פלסטרינה

**ג'ובאני פיירלואיג'י דה פלסטרינה** (באיטלקית: **Giovanni Pierluigi da Palestrina**; נולד בין 3 בפברואר 1525 ל-2 בפברואר 1526 – 2 בפברואר 1594) היה מלחין איטלקי.
## חייו
פלסטרינה נולד בעיר קטנה ליד רומא בשם פלסטרינה. משך קרוב לארבעים שנה הוא בילה ברומא, והשקיע את כל הכישרון והידע שלו בשירות בזיליקות חשובות – סן פייטרו, סן ג'ובאני אין לטרנו וסנטה מריה מג'ורה. כישרונו המוזיקלי התגלה מוקדם יחסית. כבר מגיל צעיר מאוד הוא שר במקהלה, ומגיל תשע-עשרה כיהן כנגן העוגב ומנהל המקהלה בקתדרלה בפלסטרינה (שגם העניקה לו את שמו). ב-1551 השתקע ברומא והתמנה לתפקיד מנהל מקהלת הילדים בקפלה ג'וליה סן פייטרו. ב-1554, במהלך כהונתו שם, פרסם את ספר המיסות הראשון שלו, שבו מוזכר האפיפיור יוליוס השלישי בתור פטרונו. ב-1555 התקבל פלסטרינה כחבר במקהלת האפיפיור בקפלה הסיסטינית, אך סולק ממנה מכיוון שהיה נשוי, כשהאפיפיור החדש החיל על המקהלה את תקנון הפרישות. פלסטרינה עבר לכהן כמנהל מוזיקלי בכנסיות אחרות ברומא. מ-1571 התמנה מחדש לתפקיד הקפלמייסטר (מנהל מוזיקלי) בקפלה ג'וליה סן פייטרו, ונשאר שם עד מותו.

פלסטרינה שימש כמלחין לדוגמה בכנסייה הקתולית בזכות כתיבתו המסודרת, השלווה והנקייה. לאחר התפלגות הזרם הפרוטסטנטי מהכנסייה באירופה, פותחו ז'אנרים חדשים התואמים את עקרונות הזרם (לדוגמה, הכוראל). כתגובה לכך, נדון נושא המוזיקה בוועידת טרנטו, על מנת למצוא תגובה הולמת. שם הוחלט בקרב מנהיגי הכנסייה הקתולית להשיב עטרה ליושנה, ולחדש את המוזיקה הדתית כפי שהייתה בתחילת ימי הביניים, בתקופת האפיפיור גרגוריוס הגדול. פלסטרינה נבחר לשמש נושא הדגל, ויצירותיו שימשו כמודל להלחנת מוזיקה קתולית.

פלסטרינה נחשב אחד מגדולי המלחינים של תקופת הרנסאנס. פסגת הישגיו היא המיסות שלו, שמספרן יותר ממאה. הבולטות בהן: "מיסה של האפיפיור מרצ'לו", "Assumpta est Maria" ואחרות. רוב המיסות של פלסטרינה מבוססות על שירה גריגוריאנית; לא פעם השתמש המלחין בבסיס השירה העממית.

מלבד מיסות כתב פלסטרינה יותר מ-180 מוטטים; אחד המוכרים מתוכם הוא "Stabat Mater".

פלסטרינה לא היה מלחין של מוזיקה כנסייתית דתית בלבד: הוא הלחין יותר ממאה מדריגלים חילוניים, שנושאם העיקרי היה אהבה, נושא אופייני לתקופתו.

ב-1551 יצא לאור ספר המדריגלים הראשון שלו וב-1584 יצא הספר השני.

מלחינים ותאורטיקנים ניתחו את יצירתו של פלסטרינה וניסחו את כללי הקונטרפונקט המשמשים עד היום כמערכת ההלחנה השלטת, "קונטרפונקט פלסטרינה".

## הנצחה

קרחון פלסטרינה באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של ג'ובאני פלסטרינה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1525
קטגוריה:מלחינים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:נגני עוגב איטלקים
קטגוריה:מלחיני מוזיקה כנסייתית
קטגוריה:האסכולה הרומאית
קטגוריה:מלחיני מדריגלים
קטגוריה:נפטרים ב-1594
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-16
סדרי קדימה ממלכתיים

**סדרי קדימה ממלכתיים** (בישראל מוכרים גם בכינוי "**סגל א**'") הם רשימה של נציגי השלטון והמדינה, לפי דרגת חשיבותם. רשימת סדרי הקדימה נמצאת בשימוש על ידי גופים ממלכתיים וארגונים בעת קיום אירועים ממלכתיים.

מקומו של נושא תפקיד ברשימה אינו מצביע בהכרח על חשיבות תפקידו, אלא על החשיבות הטקסית וההיסטורית של התפקיד. המיקום ברשימה יכתיב למשל את סדר הישיבה של נושאי התפקידים בארוחות רשמיות, או סדר עמידתם ליד שטיח אדום בעת קבלות פנים רשמיות. סדר הקדימה הממלכתי אף עשוי להצביע על סדר ממלאי מקומו של הנושא בתפקיד ראש המדינה, אם נבצר ממנו להמשיך ולמלא את תפקידו.

## סגל א' בישראל

אירועים, אליהם מוזמנים חברי סגל א' בישראל כוללים בין היתר קבלת פנים לראשי מדינה המבקרים בארץ, הטקס השנתי של יום הזיכרון ויום העצמאות בהר הרצל, לוויות ממלכתיות וטקסים ממלכתיים אחרים. רשימת סגל א' המוזמנת לטקסים ממלכתיים של מדינת ישראל נקבעת על ידי ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים, וכוללת את נושאי המשרה והארגונים על פי הסדר הבא:

### סגל א' הנוכחי
# יצחק הרצוג
# בנימין נתניהו
# אמיר אוחנה
# יצחק עמית
# הרב קלמן בר והרב דוד יוסף
# ראובן ריבלין, משה קצב
# שרי ממשלת ישראל השלושים ושבע
# אופיר כץ, יאיר לפיד
# *ראה [[בית המשפט העליון]], [[אילן איטח]]*
# גלי בהרב-מיארה, מתניהו אנגלמן, אמיר ירון
# יעקב חגואל, דורון אלמוג

לנשיא מדינת ישראל רשימת סדרי קדימה נפרדת לטקסים אותם עורך הנשיא:
# נשיא מדינת ישראל
# ראש ממשלת ישראל
# יושב ראש הכנסת
# ראש האופוזיציה
# נשיא בית המשפט העליון
# שופטי בית המשפט העליון
# הרבנים הראשיים לישראל
# ראש המטה הכללי
# המפקח הכללי של משטרת ישראל
# ראש הסגל הדיפלומטי
# היועץ המשפטי לממשלה
# נגיד בנק ישראל
# נציגי דתות המיעוט בישראל - נוצרים, מוסלמים, דרוזים וצ'רקסים

## ראו גם
* כללי הטקס

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: פוליטיקה
קטגוריה:טקסים בישראל
אדי האוס

**אדוארד לי "אדי" האוס השני** (באנגלית: **Edward Lee "Eddie" House II**; נולד ב-14 במאי 1978 בברקלי, קליפורניה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הקלע והרכז. גובהו 1.85 מטר.

האוס שיחק באוניברסיטת המדינה של אריזונה בשנים 1996-2000 והצליח בה רבות, תוך שהוא מסיים אותה כ של המכללה בכל הזמנים. הוא קבע שיאי מכללה רבים, בהם ממוצע נקודות לעונה אחת של 23 למשחק בעונת  וקליעת נקודות של 61 במשחק אחד בניצחונה של אריזונה 111 - 108 לאחר שתי הארכות נגד אוניברסיטת קליפורניה.

למרות הצלחתו הרבה במכללות נבחר האוס רק במקום ה-37 בדראפט 2000 והוחתם במיאמי היט, אך לא הרבה לקבל דקות משחק ובכ-16.6 דקות משחק בממוצע בשלוש עונותיו בקבוצה קלע 7 נקודות בממוצע למשחק. בעונת  עבר ללוס אנג'לס קליפרס, אך גם במדיה מיעט לשחק ולאחר עונה אחת עבר לשארלוט בובקאטס, אך כבר לאחר 13 משחקים בהם קלע 11.1 נקודות בממוצע למשחק שוחרר מהקבוצה. ב-18 בדצמבר 2004 הוחתם על ידי מילווקי באקס אך כבר כשלושה שבועות לאחר מכן שוחרר שוב ויומיים לאחר מכן חתם בסקרמנטו קינגס עימה סיים את העונה.

ב-12 בספטמבר 2005 הוחתם האוס בפיניקס סאנס, ולראשונה בקריירה היה לשחקן משמעותי בקבוצה. הוא שותף ב-81 מ-82 משחקיה של פיניקס בעונה הסדירה ובכל משחקיה בפלייאוף ואף הגיע עימה עד לגמר המערב בו הפסידה לדאלאס מאבריקס. באוגוסט 2006 נקנה על ידי ניו ג'רזי נטס תמורת 1.5 מיליון דולר ולאחר עונה אחת בקבוצה נקנה באותו הסכום על ידי בוסטון סלטיקס. בעונתו הראשונה בסלטיקס קלע 7.5 נקודות בממוצע למשחק וזכה עימה באליפות ה-NBA לאחר ניצחון בגמר על הלוס אנג'לס לייקרס. בעונתו השנייה בסלטיקס (), שבר את שיא המועדון באחוזי קליעה מטווח שלוש הנקודות (44.4%) בעונה הסדירה. בפלייאוף קלע שיא קריירה של 31 נקודות נגד אורלנדו בחצי גמר המזרח, אך קבוצתו הפסידה בסדרה לאחר 7 משחקים.

את עונת , פתח בסלטיקס ולאחר 50 משחקים בהם קלע 7.2 נקודות ומסר 1.6 אסיסטים בממוצע הועבר יחד עם הנרי ווקר וג'יי.אר. גידנס לניו יורק ניקס, תמורת נייט רובינסון ומרכוס לנדרי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:כדורסלני מיאמי היט
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס קליפרס
קטגוריה:כדורסלני שארלוט בובקאטס
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני סקרמנטו קינגס
קטגוריה:כדורסלני פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של אריזונה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של מיאמי היט
קטגוריה:קליפורניה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1978
דאר א-סלאם

שמאל|ממוזער|250px|מעבורת על רקע קו הרקיע של דאר א-סלאם
ממוזער|250px|השוק בעיר דאר א-סלאם (2015)
**דאר א-סלאם** (בערבית: **دار السلام**, מילולית: "בית השלום"; בסוואהילי: **Dar es Salaam**) היא העיר הגדולה ביותר בטנזניה ובירת מחוז בעל שם זהה במזרח המדינה. העיר שוכנת לחופי האוקיינוס ההודי ונמצא בה הנמל הגדול ביותר במדינה. עד 1996 שימשה העיר כבירת טנזניה, וקודם לכן (עד 1866) היא נקראה **מזיזימה** (Mzizima). על פי מפקד האוכלוסין משנת 2022, התגוררו בעיר כ-5.38 מיליון תושבים.

דאר א-סלאם נבנתה ב-1862 על ידי סולטאן זנזיבר סייד מג'יד, שביקש לבנות את בירתו בנמל מזיזימה. יורשו, ברע'ש (Barghash), הפסיק את עבודות הבנייה. ב-1887 העיר נכבשה על ידי הגרמנים. ב-1891, בעקבות כניסתה של החברה הגרמנית למזרח אפריקה (Deutsch-Ostafrikanische Gesellschaft) ובהוראת הנציב העליון הגרמני, הועתקה הבירה מבגמיו (Bagamayo), ודאר א-סלאם הפכה לבירת מזרח אפריקה הגרמנית.

דאר א-סלאם מהווה את המרכז הכלכלי, התעשייתי והתקשורתי של טנזניה. התעשיות העיקריות בה מייצרות מזון ומשקאות, שמן, טקסטיל, הלבשה, נעליים, מלט ומוצרי אלומיניום. הייצוא מהנמל כולל כותנה, קפה ויהלומים. את העיר מחברת מסילת ברזל לקיגומה (Kigoma) שעל גדות אגם טנגניקה ולמרבצי הנחושת הגדולים. את העיר משרת גם נמל תעופה בינלאומי.

בדאר א-סלאם מרוכזים מוסדות לימוד אקדמיים, האוניברסיטה של דאר א-סלאם, אקדמיית קיווקוני למדעי החברה, הקולג' הטכני, האוניברסיטה הפתוחה של טנזניה, בית הספר למנהל עסקים, הגנים הבוטניים והארכיון הלאומי וכן המוזיאון הלאומי.

ב-1996 הועברה האספה הלאומית של טנזניה לעיר דודומה (Dodoma), שהפכה רשמית לבירת המדינה, אך רבים מבנייני הממשלה נותרו בדאר א-סלאם. באוגוסט 1998 התפוצצה פצצה בשגרירות ארצות הברית בעיר וגרמה למותם של 11 בני אדם.

המוזיאון הלאומי ובית התרבות (National Museum & House of Culture) נחנך במקור ב-1940 כמוזיאון זיכרון למלך ג'ורג' החמישי. במוזיאון מוצג עברה הצבעוני של טנזניה, ובנוסף מוצגים גם מאובנים מעידן האדם הקדמון שנחשפו בחפירות באזור. מבקרים במקום נחשפים למורשת השבטית של טנזניה וההשפעה של סחר העבדים ותקופות קולוניאליות על המקום. במקום ניתן גם ללמוד על המלאכות המסורתיות, המנהגים, הקישוטים וכלי הנגינה של טנזניה.

בעבר הייתה עיר בירתה של טנגניקה.

## אקלים
האקלים בדאר א-סלאם הוא אקלים סוואנה טרופי. מזג האוויר חם ולח בכל ימות השנה. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא כ-1,150 מ"מ.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* קו החוף של דאר א-סלאם - סרטון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טנזניה: ערי חוף
קטגוריה:טנזניה: ערי נמל
קטגוריה:ערי בירה דה פקטו
קטגוריה:אפריקה: ערי בירה לשעבר
קטגוריה:טנזניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1862
קטגוריה:האוקיינוס ההודי: ערי נמל
הרי אלטאי

שמאל|ממוזער|250px|הר בלוחה
**אלטאי** או **הרי אלטאי** (באלטאית: **Алтай туулар**; ברוסית: **алтайские горы**; במונגולית: **Алтай уул**; בסינית: **阿尔泰山脉**) הם רכס הרים במרכז אסיה, בגבול רוסיה, סין, מונגוליה וקזחסטן המכסים חלק גדול משטח הרפובליקה האוטונומית אלטאי שברוסיה. מקור מי הנהרות אוב והאירטיש ברכס הרים זה. בגבול הדרום מזרחי, מתמזגים ההרים עם מדבר גובי.
הרי האלטאי ידועים בתור מקום הולדתם של העמים הטורקיים.
פירוש השם בשפות הטורקיות הוא *אל*-זהב ו-*טאו*-הר, כלומר, "*הר הזהב*".

## התפלגות ההרים
את הרי האלטאי ניתן לחלק לשלושה רכסי הרים שונים:
***אלטאי הרוסית** או **אלטאי הגדולה** באזור הגבול של המדינות רוסיה, מונגוליה, סין וקזחסטן, אבל בעיקר ברוסיה, שם הוא משתרע על פני רפובליקת אלטאי ומתרחב עד למחוז אלטאי.בצפון ובצפון-מערב, ההרים גובלים בנהר אוב ובסיביר המערבית. בצפון-מזרח נמצאים הרי סאיין, הרי טאנו-אולה ומונגוליה. דרום-מזרחה נמצאת אלטאי המונגולית. דרום-מערבית לרכס נמצא נהר האירטיש.
***אלטאי המונגולית** תחומה באזור צפון-מערב על ידי **אלטאי הרוסית** ומונגוליה ונמצאת בעיקר באזור הגבול עם סין. מזרחית לרכס נמצא מדבר גובי והרכס הגובי-אלטאי. דרומית ודרומית-מערבית זורמים מי נהר האירטיש.
***גובי-אלטאי**, ממוקמת דרומית לאלטאי המונגולית, והוא נמצא במונגוליה (במחוז גובי-אלטאי). מצפון הרכס עובר באזור ההררי של מונגוליה. בגבול המזרחי עד לגבול הדרום-מערבי, ההרים יורדים במורד מדבר גובי.

## אתרים ארכאולוגים
בשנת 1949 התגלה שטיח פאזיריק שנארג לפני כ-2500 שנים.

בחודש אפריל 2016, נמצאה מומיה באלטאי המונגולית ותוארכה למאה ה-6 לספירה. לטענת החוקרים, אתר הקבורה בו נמצאה המומיה ייחודי בשל היותו אתר הקבורה הטורקי היחידי בו נשתמרו הממצאים במלואם. החפצים שנשתמרו באתר עשויים ללמד את החוקרים אודות הפולחן והדת בקרב עמי האזור.

### מורשת עולמית
הרי אלטאי נחשבים בדרך כלל כאחד האזורים היפים ביותר של סיביר, בין השאר משום שהתעשייה עדיין לא הגיעה לאזור.

## ראו גם
*הרי הזהב של אלטאי

## קישורים חיצוניים

* 
* 

אלטאי
אלטאי
אלטאי
אלטאי
אלטאי
גליץ'

**גליץ**' (באנגלית: **Glitch**) הוא ז'אנר במוזיקה אלקטרונית ניסיונית (אקספרימנטלית) אשר התפתח בשלהי שנות ה-90. הסגנון המוזיקלי של הגליץ' מאופיין באווירה מהורהרת ואיטית, ובצלילים שהם תוצרי לוואי ווקאליים של תפקוד לקוי של אלקטרוניקה ספרתית ומכשירים חשמליים, כאלו הנגרמים למשל מבאגים, קריסת מערכות, רעשי חומרה, שגיאות מערכת, "קפיצות" בניגון דיסקים ודיסטורשן דיגיטלי, וגם ממכשירים חשמליים כמו מכשירי פקס ומודמים.

על אף שמדובר בז'אנר מודרני, המקורות האסתטיים של הסגנון נמצאים עוד במניפסט "אמנות הרעש" שכתב לואיג'י רוסולו בשנת 1913, הדן בחשיבותה של המוזיקה האלקטרונית כאמצעי לכינון מחדש של המוזיקה בעידן הפוטוריסטי, והיה הבסיס למוזיקת נויז. המגזין האמריקאי "Computer Music Journal" פרסם בשנת 2000 מאמר מאת מלחין המוזיקה האלקטרונית קים קאסקון, בו עשה קאסקון שימוש במושג "פוסט-דיגיטל" על מנת לתאר ניסויים מוזיקליים שונים הקשורים לאסתטיקה של הגליץ'. קאסקון היה הראשון שהתייחס לגליץ' כתת-ז'אנר של מוזיקה אלקטרונית.

להקות ואמנים רבים מז'אנרים שונים עושים שימוש באלמנטים של גליץ' (למשל ביורק, קוקורוזי, אדם, מום, נוטוויסט, גליצ' מוב אמילי בלו ואחרים), ושימוש זה הוא מהמאפיינים הבולטים של הפולקטרוניקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
הים הצפוני

**הים הצפוני** הוא ים שולי של האוקיינוס האטלנטי, הגובל בממלכה המאוחדת, בנורווגיה, בדנמרק, בגרמניה, בהולנד ובבלגיה. אין להתבלבל בינו לבין ים הקרח הצפוני המכונה גם הוא לעיתים "הים הצפוני".

## גאוגרפיה
הים הצפוני גובל באיי אורקני ובחוף המזרחי של בריטניה במערב, בצפון אירופה ובמרכזה במזרח ובדרום, ובדרום מערב, מעבר למצרי דובר, הים הצפוני מתחבר לתעלת למאנש המתחברת לאוקיינוס האטלנטי. במזרח, הים מתחבר ל דרך סקאגרק וקטגט, מצרים צרים המפרידים בין דנמרק לנורווגיה ושוודיה. מצפון, הוא גובל באיי שטלנד ומתחבר ל, ים שולי באוקיינוס הקרח הצפוני.

שטחו של הים הוא כ-430,000 קמ"ר. עומקו הממוצע הא כ-94 מ' ועומקו המרבי הוא 660 מטר. אורכו הממוצע הוא יותר מ-970 ק"מ ורוחבו הממוצע 580 ק"מ. מסביב לשולי הים הצפוני נמצאים ארכיפלגים גדולים, כולל שטלנד, אורקני ואיי פריז.

## גאולוגיה
בתקופות קדומות היווה חלק מאדן היבשה שחיבר את בריטניה עם יבשת אירופה. הים הצפוני הנוכחי נוצר לפני כ-12,000 שנה, כאשר עם תום עידן הקרח האחרון עלה מפלס פני הים באופן משמעותי.
## היסטוריה
מעגן סקפה פלו, המקושר לים הצפוני, שימש כבסיס הצי המלכותי הבריטי במלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.

בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 התגלו בים הצפוני עתודות גדולות של נפט וגז טבעי. מדינות אירופה החלו, לאחר משבר האנרגיה העולמי של שנות ה-70 של המאה ה-20, להפיק בים נפט וגז למרות העלות הגבוהה, כדי להפחית את תלותן באופ"ק. במשך השנים, נורווגיה היא מפיקת הנפט העיקרית בים הצפוני, ואחר כך הממלכה המאוחדת שכילתה את רוב עתודות הנפט שלה בים עד שנות ה-2000.

החל משנת 2001, קבוצת דלק הישראלית, מעורבת בהפקת נפט בים הצפוני. בשנת 2018 הפיקה כ-80,000 חביות ביום.

## ראו גם
* שיטפון הים הצפוני
*אזור הים הצפוני

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האוקיינוס האטלנטי
*
שכר חציוני

**השכר החציוני** הוא מדד סטטיסטי המשמש אומדן לרמת השכר במשק וגם לפערי אי שוויון בהכנסה. השכר החציוני הוא רמת השכר אשר מחצית מהעובדים משתכרים יותר ממנה ומחציתם פחות ממנה. בחלוקה לעשירונים, יהא השכר החציוני השכר הגבוה ביותר בעשירון החמישי.

## החשיבות והשימוש בשכר החציוני
השכר החציוני הוא אחד המדדים המקובלים להערכת רמת השכר באוכלוסייה.
אומדן נוסף המקובל לשימוש הוא השכר הממוצע. היתרון של שימוש בשכר הממוצע הוא היותו קל לחישוב.
היתרון בשימוש בשכר החציוני הוא לצורך ייצוג רמת השכר המאפיינת את מעמד הביניים, בעיקר בחברות שבהן יש פערי ההכנסות, או ערכי קיצון משמעותיים (ראו גם חריג חשוד טעות). הפער בין השכר הממוצע לשכר החציוני, הוא אחד המדדים לאי-שוויון כלכלי.
במדינת ישראל כמו במדינות מערביות רבות נהוג להשתמש במדד החציוני לצורך חישוב קו העוני. השימוש בשכר הממוצע רווח לצורך הצמדות שכר, גמלאות וקצבאות.

## מדידת השכר החציוני
השכר החציוני נגזר מחלוקת כל המשכורות במשק לעשירוני שכר. הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מפרסמת בכל שנה "סקר הוצאות משקי בית" הכוללים גם נתונים על אודות רמות השכר, שמהם ניתן לגזור את החציון. הנתונים מתייחסים בדרך כלל לשכר החודשי ברוטו, אולם בעולם נפוצה גם ההתייחסות לשכר החציוני השעתי, היומי, השבועי או השנתי, בהתאם לחישובי תקופות שכר שונות, במשקים השונים.

## השכר החציוני בישראל
בעבר השכר החציוני בישראל התפרסם על ידי ביטוח לאומי אחת לשנתיים בסקר תקופתי ששמו "שכר והכנסה מעבודה לפי יישוב ומשתנים כלכליים שונים". כמו גם בידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בסקר "הכנסות של בני 15 ומעלה" לוח הכנסה ברוטו לשכיר, לפי נפת מגורים ומין. בעוד שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מתבססת על סקר מדגמי, נתוני הביטוח הלאומי מתבססים על דיווחי המעסיקים ביחס לכלל העובדים השכירים בישראל.

השכר החציוני ל־2012 שפרסם הביטוח הלאומי היה נמוך ב־8% מהנתון המקביל שפרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ולפיו בשנת 2013 היה השכר החציוני ברוטו 6,578 ש"ח בחודש. בשנת 2012, בפילוח בין נשים לגברים היה השכר החציוני לגברים 7,774 ש"ח בחודש ולנשים, 5,489 ש"ח בחודש. חלק מההבדל בין נשים לגברים נבע מהבדל במספר שעות העבודה הממוצע בשבוע - 44.9 שעות לגברים ו-35.8 שעות לנשים.

בשנת 2014 הגיע השכר החציוני לפי נתוני הלמ"ס ל-7,927 ש"ח לגברים, 5,715 ש"ח לנשים, וסך הכל ל-6,707 ש"ח. לפי חישובי המוסד לביטוח לאומי הגיע השכר החציוני ב-2014 ל-6,426 ש"ח. בשנת 2018, עמד השכר החציוני על 7,270 ש"ח לחודש.

על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, השכר החציוני ב-2022 עמד על 8,702 שקלים.

על פי נתוני הביטוח הלאומי, בשנת 2023 עמד השכר החציוני לעובד על 9,820 שקלים (ו-8683 שקלים למשרה) בשנת 2024 עמד השכר החציוני לעובד בישראל על 10,368 שקלים לעובד שכיר (ו-9,191 למשרה).

## השוואת השכר החציוני במדינות שונות
בטבלה להלן נתונים אודות השכר החציוני השבועי (מתורגם ומוצג במטבע היורו לצורך השוואה), לשנת 2008 במדינות נבחרות:

## קישורים חיצוניים

*רמת חיים: הוצאות והכנסות, באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
*הכנסות פרטים, באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיקרו-כלכלה
קטגוריה:מדדים כלכליים
קטגוריה:ריבוד ואי שוויון
קטגוריה:תגמול עובדים

קטגוריה:מאונים
קרלה סוארס נבארו

**קרלה סוארס נבארו** (ספרדית : **Carla Suárez Navarro**; נולדה ב-3 בספטמבר 1988) היא שחקנית טניס מקצוענית מספרד. בשיאה דורגה במקום 6 בעולם (29 בפברואר 2016) בדירוג ה-WTA וכיום (ינואר 2018), מדורגת במקום 39 בעולם.

הישג השיא של סוארס נבארו, הוא הגעה 5 פעמים לשלב רבע הגמר בשלושה טורנירי גראנד סלאם. 

באליפות צרפת הפתוחה הגיעה נבארו לשלב רבע הגמר בשנת 2008 לאחר שעלתה ממשחקי המוקדמות והפסידה לילנה יאנקוביץ' מסרביה (3 בעולם) 6-3, 6-2. 

## ביוגרפיה
באליפות אוסטרליה הפתוחה היא הגיעה 3 פעמים לשלב רבע הגמר, בשנים 2009 שבו הפסידה לילנה דמנטייבה מרוסיה (4 בעולם) בשתי מערכות (6-2, 6-2), בסיבוב השני היא ניצחה את ונוס ויליאמס מארצות הברית (6 בעולם) ב-3 מערכות (6-2, 3-6, 5-7), בשנת 2016 שבו הפסידה לאגניישקה רדוונסקה מפולין (4 בעולם) בשתי מערכות (6-1, 3-6) ובשנת 2018. 

באליפות ארצות הברית הפתוחה היא הגיעה לשלב רבע הגמר בשנת 2013 שבו הפסידה לאלופת הטורניר סרינה ויליאמס (1 בעולם) בשתי מערכות (6-0, 6-0), בסיבוב הרביעי היא ניצחה את אנגליקה קרבר מגרמניה (8 בעולם) ב-3 מערכות (6-4, 3-6, 6-7 (3-7)).

### גביע פדרציה
סוארס נבארו שיחקה לראשונה בנבחרת ספרד בשנת 2009. מאזנה בגביע הפדרציה עומד על 4 ניצחונות (ארבעתם במשחקי יחידות) ו-8 הפסדים (6 במשחקי יחידות ו-2 במשחקי זוגות).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טניסאיות ספרדיות
קטגוריה:טניסאיות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:ילידות 1988
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1988
Dream On

"**Dream On**" הוא בלדת רוק של להקת ההארד רוק האמריקאית אירוסמית'. השיר נכתב על ידי סטיבן טיילר והיה לסינגל הראשון שהופץ מאלבומה הראשון אשר נשא את שמה.

השיר זכה להצלחה כלל-ארצית בינונית כאשר שוחרר בשנת 1973 והגיע למקום ה־59 במצעד בילבורד הוט 100, אך זכה להצלחה מסחררת בבוסטון, מוצא הלהקה, כאשר אף דורג כסינגל השנה בתחנת הרדיו המקומית WBZ-FM.
השיר הופץ שנית ב־1976, כאשר הלהקה כבר הייתה מוכרת יותר, והגיע למקום השישי בבילבורד הוט 100.

זהו אחד השירים המוכרים ביותר של הלהקה, ומהמזוהים ביותר עמה.

## מיקומי שיא
### מצעדי סוף שנה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1973
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1973
קטגוריה:שירי אירוסמית'
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על חלומות
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
טעם הדובדבן

**טעם הדובדבן** (בפרסית: **طعم گيلاس**) הוא סרט קולנוע איראני מ-1997 בבימויו של עבאס קיארוסטמי. זהו סרט מינימליסטי העוסק באדם הנוסע במכוניתו בחיפוש אחר אדם שיסייע לו במילויה של בקשה מטרידה. הסרט זכה בפרס דקל הזהב ובפרס איגוד המבקרים האמריקני לסרט הזר הטוב ביותר.

## עלילה
מר באדי, גבר בגיל העמידה, נוסע במכוניתו ברחובות טהראן בחיפוש אחר אדם שיבצע עבורו מטלה בלתי ברורה כאשר בתמורה הוא מוכן לשלם סכום גבוה של כסף. בהדרגה מתגלה כי הוא מתכוון לשים קץ לחייו וזקוק לאדם שיכסה את גופתו בעפר, לאחר שכבר כרה לעצמו את קברו קודם לכן. הוא מסיע במכוניתו שלושה אנשים, כל אחד בתורו, ושוטח בפניהם את בקשתו. הנוסע הראשון הוא חייל כורדי ביישן שמסרב להיענות לבקשה ואף בורח בבהלה מפני מר באדי. הנוסע השני, איש דת אפגני צעיר, מתנגד להתאבדות מטעמים דתיים. הנוסע השלישי הוא מורה באוניברסיטה שנאות לבקשתו של מר באדי אך בו בזמן מנסה להניא אותו מהחלטתו להתאבד. הוא מספר כי בצעירותו ביקש אף הוא לשים קץ לחייו אך חזר בו לאחר שטעם את טעמם של דובדבנים. המורה מבטיח למר באדי לכסות את גופתו בעפר בבוקר שלמחרת, אם הוא ימצא אותו ללא רוח חיים. באותו הלילה נכנס מר באדי לתוך הקבר שכרה לעצמו ונשכב בתוכו, כאשר לפתע מתחילה סופת רעמים. הסרט מסתיים בנקודה זו בהפוגה ארוכה של מסך שחור שמופרת בתיעוד קצר במצלמה דיגיטלית של קיארוסטמי המצלם את הסרט עצמו.

## הפקה
ליהוקו של הומאיון ארשדי לדמות של מר באדי התרחשה במקרה. ארשדי, ארכיטקט שעבד באיטליה היה ללא ניסיון במשחק וזוהה על ידי קיארוסטמי כשנראה במכוניתו בזמן פקק בטהרן.

בדומה לסרטים אחרים רבים של קיארוסטמי, הסרט מורכב בעיקר מסצנות ארוכות ומתנהל בקצב איטי. מר באדי כמעט אף פעם לא נראה בתמונה אחת עם האדם איתו הוא משוחח, מכיוון שהבמאי תמיד ישב בכיסא הנוסע בשעת הצילומים. המצלמה עוברת מצילום קלוז-אפ קבוע של פניו של מר באדי הנוהג במכונית, אל צילום אווירי מרוחק של מכוניתו הנוסעת בין גבעות, כאשר השיחה בין היושבים במכונית עדיין נשמעת באותה עוצמה. טכניקת צילום זו באה במטרה לסמל את הקיום המשותף של העולם הפרטי עם העולם הסובב אותנו. מטרתן של הסצנות האחרונות של הסרט בהן נראה הבמאי מצלם את הסרט עצמו היא לגרום לריחוק פיזי בין הצופה לדמויות ובכך לגרות אותו להרהר בגורלן של הדמויות.

מאז יציאתו של הסרט, שהסצנות האחרונות שלו צולמו במצלמה דיגיטלית, התחיל קיארוסטמי לעשות שימוש נרחב בצילום דיגיטלי בסרטיו, בין השאר בסרטים "חמש", "עשר" ו"10 על עשר".

## ביקורות
"טעם הדובדבן" זכה בעיקר לביקורות משבחות. אורי קליין קרא לסרט "מופת של חוּמרה קולנועית המלווה בחמלה גדולה".

בביקורת של "הניו יורק טיימס" על הסרט נכתב כי "קיארוסטמי, יותר מכל קולנוען אחר, ניחן בחזון שהוא אפי ומדויק באופן מיקרוסקופי בעת ועונה אחת".
המבקר רוג'ר איברט, לעומת זאת, העניק לסרט ביקורת שלילית וטען כי סגנונו של קיארוסטמי בסרט הוא יומרני ואינו תורם להבנת נושאי הסרט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1997
קטגוריה:סרטים איראניים
קטגוריה:זוכי פרס דקל הזהב
קטגוריה:טהראן בקולנוע
קטגוריה:סרטים על התאבדות
אליסה קלייבאנובה

**אליסה מיכאלובנה קלייבאנובה** (רוסית: **Алиса Михаиловна Клейбанова**; נולדה ב-15 ביולי 1989) היא שחקנית טניס מקצוענית מרוסיה. דורגה בשיאה במקום 20 בעולם וכיום (ינואר 2012) מדורגת במקום 104 בדירוג ה-WTA.

קלייבאנובה זכתה עד היום ב-12 תוארי יחידות (2 בסבב ה-WTA ו-10 בסבב ה-ITF) וב-17 תוארי זוגות (5 בסבב ה-WTA ו-12 בסבב ה-ITF).

קלייבאנובה שיחקה לראשונה בנבחרת רוסיה בשנת 2009. מאזנה בגביע הפדרציה עומד על 3 ניצחונות (שניים במשחקי יחידות ואחד במשחק זוגות) והפסד אחד (במשחק יחידות).

ביולי 2011 הודיעה קלייבאנובה כי אובחנה כחולת סרטן מסוג לימפומת הודג'קין בדרגה 2, היא מטופלת באיטליה בחודשים האחרונים, ומצבה הבריאותי משתפר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טניסאיות רוסיות
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1989
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1989
בנגקוק איירווייז

**בנגקוק איירווייז** (בתאית: **บางกอกแอร์เวย์**, באנגלית: **Bangkok Airways**) היא חברת תעופה אזורית תאילנדית, שבסיסה נמצא בנמל התעופה בנגקוק סוברנהומי. החברה מפעילה טיסות פנימיות וטיסות ליעדים קרובים בדרום מזרח אסיה.

## תולדות החברה
החברה נוסדה בשנת 1968 בשם "סאקול אייר", חברה לטיסות מונית. בשנת 1986 החלה החברה לקיים שירות טיסות סדיר, ובכך הפכה לחברת התעופה התאילנדית הפרטית הראשונה.
בשנת 1989 פתחה החברה את נמל התעופה הפרטי שלה באי קו סמוי, וב-1996 את נמל התעופה השני שלה במחוז סוקותאי וב-2003 את השלישי במחוז טראט. 

בשנת 2000 רכשה החברה את מטוס הסילון הראשון שלה מדגם בואינג 717. עד לאותו זמן השתמשה בעיקר ב-ATR 72 וב-בומברדייה דאש 8. ב-2004 הוסיפה חברת התעופה מטוס סילון נוסף לשירותיה מסוג איירבוס A320. 

בשנת 2017 קיבלה חברת התעופה תעודת מפעיל אוויר חדשה מרשות התעופה האזרחית של תאילנד, שאושרה מחדש על פי תקני הבטיחות שנקבעו על ידי הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית ה-ICAO. 

בשנת 2019 דיווחה בנגקוק איירווייז על רווח של 351 מיליון באט. נכסיה הוערכו ב-61,908 מיליון באט. עם זאת, במהלך הרבעון הראשון של 2020 הפסידה החברה כ-300 מיליון באט בהשוואה לרווח של 500 מיליון באט שנה קודם לכן, עקב מגפת הקורונה.  

היעדים אליהם מופעלות טיסות מטעם החברה הם קמבודיה, סין, הונג קונג, הודו, לאוס, מלזיה, מיאנמר, פיליפינים, סינגפור, וייטנאם ועשרות יעדים בתוך תאילנד.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2025:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה תאילנדיות
מסה קריטית (סוציולוגיה)

בסוציולוגיה, המושג **מסה קריטית** (באנגלית: **Critical Mass**) מתייחס לסף מינימלי של אנשים הנחוץ כדי ליצור תופעה חברתית מסוימת. המונח בא לתאר את קיומו של מומנטום במערכת חברתית, אשר חזק דיו כדי לשמר את עצמו ולהוביל לגדילה נוספת.
שניים העומדים מאחורי גיבוש המושג והגדרתו הם מומחה בתורת המשחקים Thomas Schelling והסוציולוג Mark Granovetter. שניהם עשו שימוש במושג הקיים לראשונה בהקשר החברתי בשנות ה-70 של המאה  ה-20, וגיבשו את הגדרתו.
 
הגורמים החברתיים המשפיעים על מסה קריטית עשויים להיות העוצמה, ההדדיות והרמה של תקשורת בחברה או באחת מתתי-התרבויות שלה. גורם נוסף עשוי להיות סטיגמה חברתית, או האפשרות של הגנה חברתית שמגיעה בעקבותיה. מסה קריטית עשויה להיות קרובה יותר לקונצנזוס של הרוב בחוגים פוליטיים, אשר בהם העמדה המשפיעה ביותר היא לרוב גם זו אשר מחזיקים בה רוב האנשים בחברה. במובן זה, שינויים קטנים בקונצנזוס הציבורי יכולים לעורר שינויים מהירים בקונצנזוס הפוליטי, עקב ההשפעה של רעיונות מסוימים, התלויים בדעת הרוב, ככלים בדיון הפוליטי.

המושג מסה קריטית בא לידי ביטוי בהקשרים חברתיים שונים. אחד ההקשרים המרכזים הוא חידושים במדיה אינטראקטיבית כמו טלפון, מייל, רשתות חברתיות באינטרנט. המאפיין של חידושים חברתיים בתחום זה בהשוואה לתחומים אחרים הוא קשר והשפעה הדדית אחד על השני, שמביא לכך שניתן להגיע במהירות גדולה מאוד למסה קריטית באמצעים טכנולוגים אלה, כמו גם ניתן להוריד מסה זו לאפס ולהפסיק את קיומו של החידוש.
המדיה האינטראקטיבית, כמו הרשתות החברתיות השונות, הן בעצמן חידוש חברתי, הקיים תודות למסה קריטית מספקת (למשל פייסבוק קיים כי יש לו מסה מספקת של משתמשים, לעומת רשתות חברתיות אחרות שנעלמו). אבל הן גם כלי יעיל לגיוס מסה קריטית למען מטרה וחידוש חברתי אחר. דוגמה לכך היא רכיבה קבוצתית על אופניים המתקיימת במקומות שונים בעולם, ביניהם גם בישראל. מטרת הרכיבה היא להביא מסה קריטית של רוכבי אופניים, שיפגינו ברכיבתם למען שיפור יחס המדינה והנהגים כלפיהם. קבוצה זו שמכונה מסה קריטית, עושה שימוש בפייסבוק ובטוויטר על מנת להביא לרחובות את המסה הדרושה לשינוי.

## ראו גם
*מסה קריטית (אופניים)

קטגוריה:סוציולוגיה
קטגוריה:תורת המערכות
קטגוריה:מערכות חברתיות
קטגוריה:דינמיקה חברתית
בקרת שיוט

[שמאל|ממוזער|250px|כפתור ההפעלה של מערכת בקרת שיוט ב[ג'יפ גרנד צ'ירוקי, בצד שמאל על ההגה]]
**בקרת שיוט** (באנגלית: **Cruise control**) היא מערכת המאפשרת לכלי רכב ממונעים לנסוע במהירות אשר אותה מתכנת הנהג ללא צורך בלחיצה על דוושת ההאצה.

באפשרותו של הנהג לקבוע מהירות נסיעה רצויה על ידי לחיצה על דוושת ההאצה ובאותה נקודה להורות למערכת בקרת שיוט להמשיך באופן עצמאי את הנסיעה באותה המהירות.

כמו כן ניתן להורות למערכת להאיץ או להאט את מהירות הנסיעה או לשמור על מהירות קבועה על ידי לחצני הבקרה.
מערכת בקרת השיוט תבוטל בצורה אוטומטית כאשר הנהג ילחץ על דוושת הבלם או על דוושת המצמד ובמשאיות גם כאשר יפעיל הנהג את אחד מסייעני הבלימה כגון ריטארדר בלם מנוע (אגזוז ברקס) וכו'. במקרה כזה לא תחדש מערכת בקרת השיוט את מהירות הנסיעה באופן עצמאי אלא אם תתקבל פקודה כזאת על ידי הנהג.

מערכת בקרת השיוט תזכור את מהירות הנסיעה האחרונה שנקבעה לה גם לאחר שנתבטלה.

בשנת 1974 הורכבה מערכת "בקרת שיוט" בדגמי מכוניות סלון בתצורת קופה, **[[פורד Elite]]**, אשר יוצרה על ידי קונצרן הרכב פורד בארצות הברית. הרכבת מערכת "בקרת שיוט" בשנת 1974, במכוניות נוסעים, נחשב לצעד חדשני ומהפכני לתקופה.

במהלך העשור הראשון של המאה ה-21, כתוצאה מתפוצה גוברת של התקנת מערכות רדאר במכוניות, הפכו מערכות בקרת השיוט להסתגלותיות (אדפטיביות), כלומר כאלה המסוגלות (באמצעות הרדאר) לזהות קירבה מלפנים לרכב אחר ולהתאים לכך את מהירות הנסיעה.

## קישורים חיצוניים

* "How Cruise Control Systems Work", באתר howstuffworks
* Ulsoy, A. Galip; Peng, Huei; Çakmakci, Melih (2012). Automotive Control Systems. בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' עמודים 213–224.

קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
שפות אלטאיות

[ממוזער|פזורת השפות האלטאיות, כחול – [שפות טורקיות, ירוק – שפות מונגוליות, אדום – שפות טונגוסיות, סגול – שפות ג'פוניות (במחלוקת), צהוב – שפות קוריאניות (במחלוקת), חום כהה – שפת איינו (משויכת בדעת מיעוט)]]
**שפות אלטאיות** הוא הכינוי לקבוצת שפות שנחשבה בעבר למשפחת שפות, אך כבר אינה מוכרת על ידי רוב הבלשנים. מעריכים שהמשפחה, אם הייתה קיימת, כוללת 66 שפות ומדוברת על ידי כ-348 מיליון בני-אדם, בעיקר באזור מרכז וצפון-מזרח אסיה.

מקור השם הוא ברכס הרי אלטאי שבסיביר.

לפי המיון המקובל ביותר של השפות האלטאיות, נכללות בין השאר השפות הטורקיות, השפות המונגוליות והשפות הטונגוסיות. 
אולם, בעקבות מחקרים שנעשו בנושא, מאז שנות ה-50 של המאה ה-20 רוב האלטאיסטים (דהיינו, התומכים בתאוריה שקיימת משפחה כזו) מכלילים גם את השפה הקוריאנית בין השפות האלטאיות. מאז שנות ה-70, גם היפנית נחשבה כזו. המכלילים כוללים בסך הכל 74 שפות, בהן משתמשים כ-558 מיליון איש. 

בלשנים אחדים החלו להחשיב אפילו את שפת האיינו כשפה אלטאית, אבל רק כחלק מקשר הכולל גם את הקוריאנית והיפנית, השונה מהקשר מונגוליות-טורקיות-טונגוסיות.

הגרסה המקורית והעיקרית של השפות האלטאיות, כלומר הטונגוסיות, מונגוליות וטורקיות, נקראות לפעמים "מיקרו-אלטאיות", ואילו הגרסה היותר מורחבת, הכוללת גם את היפנית והקוריאנית, נקראת "מאקרו-אלטאית".

בלשנים שתומכים בהשערה שקיימת משפחה של שפות אלטאיות, מצביעים על מאפיינים פונולוגיים ומורפולוגים דומים, כגון תואם תנועות ולשון מדבק, וכן על הטענה שקיימים קוגנטים רבים בין השפות השונות. בלשנים שדוחים את ההשערה טוענים שהדמיון בין המאפיינים הלשוניים והלקסיקון ניתן להסבר על ידי תהליכים היסטוריים של התכנסות לשונית ושאילת מילים. חלק מהחוקרים הציעו שהדמיון מראה על קיומו של שפראכבונד – אזור גאוגרפי שבו התקיים תהליך של התקרבות לשונית בין שפות שונות במקורן. 

## ראו גם
*שפות אורלו-אלטאיות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
עיבוד אנליטי מקוון

**עיבוד אנליטי מקוון** (באנגלית: **Online analytical processing** ובקיצור **OLAP**) היא גישה המאפשרת מענה מהיר לשאילתות אנליטיות רב ממדיות. עיבוד אנליטי מקוון הוא חלק מתחום רחב יותר של בינה עסקית. העיבוד האנליטי המקוון נמצא בשימוש בין היתר בדיווחים עסקיים על מכירות, בשיווק, בניהול תהליכים עסקיים, בתקצוב, בחיזוי, בדיווחים פיננסים ועוד.

בעיבוד אנליטי מקוון המידע עשוי להיות מאוחסן במודל נתונים רב ממדי, באופן המאפשר לענות על שאלות אנליטיות רב ממדיות במהירות. זאת בשונה ממסדי הנתונים המשמשים מערכות תפעוליות המיועדים לעיבוד תנועות מקוון (Online Transaction Process), לביצוע מהיר של טרנזקציות ולזמני תגובה מהירים.

שמאל|ממוזער|250px|אילוסטרציה של קוביית OLAP המייצגת מידע רב ממדי
מושג מרכזי בליבה של מערכת OLAP הוא קוביית OLAP (OLAP cube). קוביית ה-OLAP מורכבת מנתונים מספריים הנקראים מידות (Measures; לעיתים נקרא מדידות) אשר משתייכים לממדים. היא נבנית לרוב על פי סכימת כוכב (Star schema) או סכימת פתיתי שלג (Snowflake schema). המידות נגזרות מהרשומות בטבלת העובדות ואילו הממדים נגזרים מטבלאות הממדים.

ניתן לחשוב על כל מידה כעל בעלת אוסף של תגיות או Metadata המשויך אליה. הממדים מתארים את כל אחת מהתגיות ומספק מידע על המידה.

דוגמה לקוביית OLAP עשויה להיות כזו המאחסנת מכירות כמידות, ותאריך/זמן כממד. לכל מכירה יש ממד זמן המספק פרטים נוספים על המכירה. ניתן להוסיף ממד נוסף לקוביית OLAP באמצעות הוספת שדה נוסף לטבלת העובדות.

[400px|מרכז|ממוזער|דוגמה לקוביית OLAP המאחסנת מכירות כמידה וממדי זמן, חנות ומוצר. היא מיוצגת באמצעות [סכמת כוכב]]

## API ושפת תשאול
בשונה ממסדי נתונים יחסיים, שבהם SQL היא שפת התשאול הסטנדרטית, ושלהם APIים נפוצים כגון ODBC, JDBC ו-OLEDB, בעולם ה-OLAP לא הייתה אחידות במשך זמן רב. ה-API הסטנדרטי הראשון הייתה המפרט OLE DB for OLAP של מיקרוסופט שפורסמה ב-1997 ובה נעשה שימוש בשפת התשאול MDX. מספר ספקי OLAP אימצו תקן זה. ב-2001 מיקרוסופט ו-Hyperion פרסמו את תקן XML for Analysis, אשר זכתה לתמיכה של רוב ספקי ה-OLAP. מאחר שתקן זה משתמש ב-MDX כשפת תשאול, הפך ה-MDX לסטנדרט דה-פקטו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מסדי נתונים
הרי סייאן

שמאל|ממוזער|250px|מיקום הרי סייאן, במפה פיזית
שמאל|ממוזער|190px|אגם בהרי ארגקי ברכס הרי סייאן
**הרי סָיָיאן** (ברוסית: **Сая́ны**) הם רכס הרים בדרום סיביר המזרחית.
הרכס המזרחי מתפרש על פני 1,000 קילומטר של הנהר יניסיי ועד לדרום-מערב ימת באיקל ומשתרע ממזרח להרי האלטאי באורך של כ-500 ק"מ.
מתוך פסגות הרים השייכים לרכס, ואגמים הנמצאים דרום-מערבה לרפובליקת טובה, נובעים נהרות קטנים במורד הזרם היוצרים את אחד הנהרות השוצפים ביותר בסיביר, היניסיי.

באזור נמצא שמורת סאיאנו-שושנסקי השמתרעת על שטח של כ-4000 קמ"ר.

האזור כולו היה סגור לכניסת זרים על ידי ברית המועצות עד ל-1944. 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של מונגוליה
סייאן
קטגוריה:סיביר: גאוגרפיה
קטגוריה:בוריאטיה: גאוגרפיה
קטגוריה:חבל מנהלי קרסנויארסק: גאוגרפיה
טווח דינמי

**טווח דינמי** הוא מונח המשמש בתחומים רבים לתיאור היחס בין הערכים המזעריים והמרביים של כמות בת-שינוי, כגון צליל או אור. הטווח הדינמי נמדד כיחס או כערך לוגריתמי בבסיס 10 (דציבל), או בבסיס 2 (סיבית, 'סטופ').

## הטווח הדינמי של חושי האדם
לחושי הראייה והשמיעה של בני האדם טווח דינמי גבוה מאוד. אדם מסוגל לשמוע לחישה שקטה בחדר אטום-לקול, וכן צלילים של מופע רוק רועש. טווח דינמי שכזה עשוי לעבור אף &lrm;100 dB, ערך המייצג הבדל של פי עשרה מיליארד בעוצמה. אדם מסוגל לראות עצמים באור כוכבים או באור שמש בהיר, למרות שבלילה חסר ירח, עצמים מקבלים רק מיליארדית מעוצמת ההארה המתקבלת ביום שמש, כלומר טווח דינמי של &lrm;90 dB.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עיבוד אותות
קטגוריה:חושים
פקדא

**פקדא** (בכתיב לועזי: **Phecda** מערבית: **فخذ الدب** "פח'ד' א-דבּ" - ירך הדוב) או **γ בדובה הגדולה** הוא הכוכב השישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה. הכוכב קיבל את ציון באייר γ (גמא), שכן יוהאן באייר ציין את שבעת כוכבי הקבוצה הבהירים על פי מיקומם ממערב למזרח ולא על פי בהירותם. הכוכב הוא הדרומי ביותר מבין שבעת הכוכבי "העגלה הגדולה" וכפי ששמו מרמז, הוא מייצג את הרגל האחורית של הדובה.

פקדא הוא כוכב התקן למחלקה הספקטרלית A0Van.

## תכונות
פקדא הוא כוכב הסדרה הראשית לבן, מטיפוס ספקטרלי A0 במרחק של כ-84 שנות אור, והוא בעל מסה של כ-2.7 מסות שמש ורדיוס פי 3 מרדיוס השמש. בהירות נראיתו היא מדרגה 2.41 והוא מאיר בעוצמה של פי 64 מעוצמת ההארה של השמש. טמפרטורת פני השטח של הכוכב היא כ-9,500 קלווין. 

ניתוח ספקטרוסקופי של אורו של פקדא מראה ספקטרום פליטה של מימן, תופעה נדירה למדי בכוכבים מסוג ספקטרלי A (אופיינית לכוכבים חמים יותר מסוג ספקטרלי B). הפליטה החריגה נגרמת כנראה ממעטפת של גז חם המועפת מפני הכוכב כתוצאה ממהירות הסיבוב של פקדא על צירו, שהיא גדולה מהרגיל - כ-168 ק"מ לשנייה (יותר מפי 80 ממהירות הסיבוב של השמש על צירה). 

פקדא נע באותו כיוון ובאותה המהירות כמו מראק, מגרז, אליות, ומיזר ונמצא בערך באותו המרחק (פקדא הוא הרחוק ביותר מביניהם), כך שכנראה מדובר בצביר כוכבים שנוצרו ביחד.

## קישורים חיצוניים
* פקדא באתר של ג'ים קלר
* 

קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג A
קטגוריה:קבוצת הכוכבים הדובה הגדולה