open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הופגורדן

**הופגורדן** (שוודית: **Hovgården**, הגייה בשפת המקור: **הוֹבְגוֹרְדֶן**) הוא אתר ארכאולוגי השוכן על האי אדלסה (Adelsö) שבאגם מלארן במזרח שוודיה. הופגורדן שימש ככל הנראה כמקום המגורים של המלכים והמנהיגים ששלטו באזור זה של שוודיה המודרנית. במהלך התקופה הוויקינגית האזור העיקרי המשגשג בעמק מלארן היה היישוב בירקה, שהוקם באמצע המאה ה-8 וננטש בשלהי המאה ה-10, ושכן דרומית לאדלסה, על האי ביירקה (Björkö). בשנת 1993 הכריז אונסק"ו על הופגורדן ועל בירקה כאתר מורשת עולמית.

## מיקום
האתר נמצא כ-30 ק"מ מערבית לסטוקהולם.

האתר שוכן באזור מישורי הנמצא צפונית-מערבית לכנסיית אדלסה הרומנסקית, המוגדר על ידי עמק שבר צר המשתרע צפונה לכיוון המורנות המיוערות. אזורי המרעה הללו עובדו לצורך חקלאות במהלך המאה ה-19 וכמעט לא השתנו מאז, כפי שניתן לראות במספר חוות הנמצאות באזור.

## היסטוריה
השרידים הארכאולוגיים העתיקים ביותר באדלסה, שנמצאו צפונית להופגורדן, הם שדות ותילי קבורה מתקופת הברונזה, ומתוארכים בקירוב לפרק הזמן שבין 1500 ל-500 לפנה"ס. תרבות זו התקיימה ככל הנראה גם בשלהי תקופת הברזל (500–800) כיוון שבאזור יש מספר מקומות שבהם התגלו קברים המתוארכים לחלק הראשון של התקופה. בהופגורדן התגלו כ-124 קברים; העתיק ביותר הוא מתקופת הברזל הרומית (1–400), והחדש ביותר מתוארך לראשית ימי הביניים, דבר המצביע על כך שהאזור היה מיושב ללא הפרעה לאורך תקופה זו.
ימין|ממוזער|240px|הריסות אלסן האס
צפונית לכנסייה המקומית התגלו חמישה תילי קבורה ששלושה מתוכם מכונים "תילי המלכים" (kungshögar). לפי ממצאים אלה נטען כי הופגורדן היה המקום של אחוזה מלכותית החל מהתקופה הוויקינגית. בחפירות שנערכו ב-1917 באחד התילים נחשפו השרידים של אדם עשיר שהתגורר באזור בערך בשנת 900. הוא נשרף כאשר הוא שוכב בתוך סירה ולבוש בביגוד יקר אך ללא כלי נשק, ונלוו אליו סוסים, פרות וכלבים.

בירקה, העיירה העתיקה ביותר בשוודיה, הייתה בעבר נקודת מסחר בינלאומית. ההשערה היא כי ההתיישבות המלכותית בהופגורדן הוקמה כדי להיות אמצעי השליטה של המלך בבירקה. אולם, בניגוד לבירקה שננטשה באמצע המאה ה-10, האחוזה לא ננטשה כיוון שבסמוך לתילים המלכותיים הוקמה אבן רונות עבור המלך, והיא מתוארכת לשנת 1070 בקירוב. הופגורדן היה בעבר חלק מאופסלה אד - רשת של אחוזות מלכותיות שבהן התגוררו מלכי שוודיה, וישנם תיעודים היסטוריים שלפיהם היה קשר בין הופגורדן לבין המלך האקון מגנוסון מנורווגיה.

יתר על כן, המלך מגנוס השלישי הורה בשלהי המאה ה-13 להחליף את הטירה הישנה בארמון לבנים שנקרא אלסן האס (Alsnö hus - בית אלסן), והיה אחד ממקומות המפגש המועדפים של המלך ויועציו. מגנוס ייסד בארמון את המערכת הפאודלית השוודית, לאחר שב-1279 הוא נתן את ההוראה הידוע כצו אלסן (Alsnö stadga). אולם, הארמון נחרב לפני סוף המאה, ובמקביל להזנחת השרידים הופגורדן איבד מחשיבותו.

## לקריאה נוספת

Bratt, Peter (1988). Mälaröarna - kulturhistoriska miljöer (in Swedish). Stiftelsen Stockholms Läns Museum, 86-88. .


## קישורים חיצוניים

* מידע על בירקה והופגורדן באתר קרן המורשת הלאומית השוודית

## הערות שוליים

קטגוריה:שוודיה: היסטוריה
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים
גדרון מצוי

ממוזער|''Troglodytes troglodytes ''
ממוזער| ''Cuculus canorus canorus'' + ''Troglodytes troglodytes''

**גדרון מצוי**/**גדרון מובהק** המכונה לעיתים רק **גדרון** (שם מדעי: *Troglodytes troglodytes*) היא ציפור שיר קטנה ממשפחת הגדרוניים. צבעו של הגדרון המצוי חום בהיר ועל גבו פסים חומים כהים יותר, זנבו קצר ומזדקר, כנפיו קצרות, וגופו פחוס. הזכר והנקבה דומים. למרות גודלו (כ-10 ס"מ אורך, וכ-10 גרם משקל) שירתו של הגדרון המצוי חזקה ומורכבת.

הגדרון המצוי נפוץ באזורי חורש ים תיכוני בצפון הארץ, במשך כל השנה.

הזכר בונה כמה קינים בצורה כדורית עם פתח בצד. הנקבה נכנסת לתוך קן אחד, ומטילה 4–5 ביצים בצבע ורוד-מנומר. הנקבה דוגרת לבדה. מתוך הביצים בוקעים גוזלים כשהם בעלי פלומה אפורה ועיוורים. הזכר והנקבה מטפלים יחד בגוזלים עד לעזיבת הקן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:גדרוניים
קטגוריה:צרפת: עופות
קטגוריה:איטליה: עופות
קטגוריה:סקוטלנד: בעלי חיים
קטגוריה:ספרד: עופות
קטגוריה:מרוקו: עופות
קטגוריה:ארץ ישראל: ציפורי שיר
קטגוריה:סרביה: עופות
אלכסנדרו פאפאנה

**אלכסנדרו "אלכס" פאפאנה** (ברומנית: **Alexandru Papană** ;18 באוקטובר 1906 בוקרשט, רומניה - 17 באפריל 1946 לאס וגאס, נבדה, ארצות הברית) היה טייס אמריקאי ממוצא רומני שהיגר לארצות הברית בשנת 1936. 

אלכסנדרו פאפאנה נחשב כטייס האירופאי הטוב ביותר בזמנו. פאפאנה הטיס, הדגים והתחרה במטוסו ה-YR-PAX שהיה מספר הרישוי ברומניה ואחר כך בארצות הברית של מטוס אזרחי מדגם Bücker Bü-133 - Jungmeister . בסך הכל נבנו שני מטוסים בלבד מדגם זה.

## ברומניה
בצעירותו התאמן אלכס פאפאנה בסייף ובטניס, התחרה בספורט מזחלות הקרח וזכה במדליית זהב בשנת 1933 ובמדליית ארד בשנת 1934. היה גם שוער בקבוצת Colţea Bucureşti. בשנת 1928 קבל רישיון טיס ובשנת 1931 רשם את שיא הגובה בטיסה לאותה שנה. בשנת 1936 רשם את שיא המהירות בנסיעה במכונית מבוקרשט לברשוב. בתחרויות אולימפיאדת לייק פלאסיד הוא זכה במקום הרביעי. אלכסנדרו פאפאנה השתתף במשחקים האולימפיים של שנת 1936 בגרמניה והתחרה בטיסה כנציג רומניה. הזכייה במקום ה-12 הביאה עמה הזמנה להשתתף בתחרות אווירית בלוס אנג'לס בארצות הברית.

## בארצות הברית
פאפאנה ומטוסו טסו מפרנקפורט אשר בגרמניה לניו יורק בארצות הברית על סיפון הצפלין הינדנברג באוגוסט 1936. מניו יורק ללוס אנג'לס טס במטוסו תוך זכייה במרוץ הטייס בין שתי הערים. בלוס אנג'לס זכה בתחרות האווירית הלאומית. בדצמבר אותה שנה סיים במקום שני בתחרות טייס ממיאמי, פלורידה להוואנה, קובה.

בשנת 1937 השתתף פאפאנה בתחרות אווירית בקליבלנד, אוהיו בה התחרה בעמיתו הרוזן הגנברג שטס במטוס מאותו הדגם ומטוסו התרסק בתחרות. הגנברג השתמש במטוסו של פאפאנה בטיסה של יום המחרת. מטוסו של פאפאנה נפגע ונהרס בריצת ההמראה בשנת 1940 בשדה התעופה של שיקגו, אילינוי. המטוס ניזוק אך פאפאנה נטש ללא פגע.

## לאחר שמטוסו נהרס
אלכס פאפאנה היה טייס ניסוי בחברת נורת'רופ שהייתה יצרנית מטוסים מובילה בזמנה. חלק מטיסות הניסוי שערך תועדו בכתב העת פלאינג (Flying). בין יתר טיסות המבחן שערך, טס במטוס ה P-61 Black Widow ששימש כמטוס קרב של חיל האוויר האמריקני במהלך מלחמת העולם השנייה.

אלכס פאפאנה נישא לראשונה בשנת 1928 בבוקארסט לדינה אשתו שנפטרה ב-5 בספטמבר אותה שנה במהלך לידה. הוא התחתן בשנית עם ג'ין האקר ב-30 באפריל 1945 בבוורלי הילס, קליפורניה אך נישואים אלה לא עלו יפה. פאפאנה שם קץ לחייו ברעל לאחר שנטש את מכוניתו 27 קילומטר דרומית ללאס וגאס, נבדה. גופתו של פאפאנה נמצאה על ידי הרשויות שישה ימים לאחר מותו עם מכתב התאבדות.

## המטוס לאחר מותו
המטוס נמכר לקולונל מייק מרפי שזכה בטיסה במטוס זה בתחרות בשנת 1938 ושוב בשנת 1940 לאחר שהמטוס עבר שיפוץ ושדרוג. בשנת 1946 נמכר המטוס לטייס אמריקאי אחר ושמו בוורלי הווארד. המטוס נצבע מחדש בלבן ובאדום וטס בהצלחה רבה בתחרויות ובהדגמות עד שנת 1971 תחת מספר רישוי חדש N15696. ב-17 באוקטובר 1971 בגריוויל, צפון קרוליינה, עשה הווארד תאונה קטלנית והמטוס נהרס כמעט כליל.

המטוס נבנה מחדש על ידי משפחת הווארד ונתרם למוסד הסמית'סוניאן (המוזיאון הלאומי לתעופה וחלל בארצות הברית) בשנת 1973. המטוס מוצג בצבעי לבן ואדום במרכז סטיבן פ. אודבר הייזי בשדה התעופה הבינלאומי דלס בוושינגטון, שהוא חלק ממוזיאון האוויר והחלל הלאומי בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* הביוגרפיה של מטוסים מיתיים
* אלכס פאפאנה ומטוסו YR-PAX, מוזיאון Buecker

קטגוריה:מהגרים מרומניה לארצות הברית
קטגוריה:חלוצי התעופה
קטגוריה:ספורטאים רומנים
קטגוריה:טייסי ניסוי
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1946
תלמה גביש

**תלמה גביש** (1933 - 11 באוקטובר 2024) הייתה מורה ומנחת מורים ישראלית. 

## ביוגרפיה
גביש נולדה וגדלה בירושלים. היא בעלת תואר ראשון במתמטיקה (האוניברסיטה העברית) ותואר שני בספרות עברית ובמחשבת ישראל (אוניברסיטת חיפה). את רוב הקריירה שלה הקדישה להוראת המתמטיקה. בין השאר הדריכה, החל משנות השמונים, מורים בשיטת ההעשרה האינסטרומנטלית שפותחה בידי ראובן פוירשטיין.

גביש פרסמה שלושה ספרים על הוראה, "לחשוב, להבין, להצליח" "לחשוב נכון מן הגן עד התיכון" ו"ללמוד לחשוב", שלושתם בהוצאת אח, ושלושתם באוריינטציה של העשרה אינסטרומנטלית. 

לימדה במשך שנים רבות סטודנטים לחינוך מיוחד במכללת אורנים - העשרה אינסטרומנטלית.

לפרסומה זכתה גביש עקב מאבקה העיקש והממושך בשיטה התבניתית להוראת המתמטיקה, הידועה כ"שיטת הבדידים", ששלטה בהוראת המתמטיקה בישראל בשנות השמונים והתשעים של המאה ה-20. בשיטה זו התלמידים למדו מודלים למספרים במקום את המספרים עצמם. אסור היה עליהם למנות עצמים, והם היו צריכים להתייחס למודלים (בדידים, זנבגופים, סרגלי שברים). גביש טענה שהדבר יצר פגיעה קשה בחשיבה הכמותית (שפירושה הבנת מושג המספר) של תלמידי ישראל. במשך שנים ארוכות נדחתה גביש על ידי נציגי האקדמיה הישראלית, שתמכו בגישה התבניתית שפותחה על ידי עמיתיהם. לבסוף, ב-2002, בעקבות מאמרים שפורסמו בעיתונות, זכתה דעתה של גביש לתמיכה במשרד החינוך, וספרי "אחת, שתיים, שלוש" שנכתבו על פי הגישה התבניתית הוצאו משימוש. 

ב-2002 ייסדה גביש, יחד עם עמיתים, את העמותה הישראלית לקידום החינוך המתמטי לכל, שאימצה את תרגומי ספרי סינגפור ("מתמטיקה יסודית"), ומקדמת עקרונות הוראה של מוחשיות, שיטתיות, ניסוח מילולי והוראה של כל הכיתה יחד (בניגוד להוראה פרטנית).

כהוקרה על פעילותה זכתה בשנת 2004 באות "יקיר חיפה".

## ראו גם
* העמותה הישראלית לקידום החינוך המתמטי לכל
* רון אהרוני 

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:הוראת המתמטיקה בישראל
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:יקירות חיפה
קטגוריה:סגל אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2024
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
אות מלחמת הקוממיות

**אות מלחמת הקוממיות** הוא אות מערכה המוענק על ידי צה"ל או משרד הביטחון למשתתפים במלחמת העצמאות, מכוח החלטות ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים. חלוקת האות החלה בשבוע של יום העצמאות בשנת 1951. בשנת 1955 הוענק האות למספר יישובים  שכותרו או הותקפו במהלך המלחמה.

## הזכאים לאות
האות ניתן לחיילים ששירתו בין 1 בפברואר 1948 ל-10 במרץ 1949 במשך 4 חודשים ברציפות לפחות. האות ניתן גם למי שהשתתף בפועל בקרבות, גם אם לא עמד בתנאים שלעיל, למי שהיה מרותק 120 ימים ליישוב ספר וכן לשליחי רכש והעפלה. 

על אות זה נענדו על ידי הזכאים לכך ארבעה סמלים: זכאי עיטור לוחמי המדינה (שחולק החל מ-1968) והיו עדיין במדים, ענדו גרסה מוקטנת של העיטור על גבי אות מלחמת הקוממיות. בנוסף, נהגו יוצאי פלמ"ח לענוד על האות גרסה מוקטנת של סמל הפלמ"ח (סמל זה היה אות עצמאי בטרם בוטל), נהגו יוצאי הבריגדה היהודית לענוד על האות גרסה מוקטנת של סמל הבריגדה וזכאי אות מגן ירושלים (אות שניתן, בטרם בוטל, למי ששירת באזור ירושלים, בין 1 באפריל ו-10 ביוני 1948) נהגו לענוד גרסה מוקטנת של אות זה. ניתן היה לצרף לאות מספר סמלים במקביל ואחדים ענדו שלושה סמלים במקביל.

הועלתה הצעה לעצב לאות מדליה, בדומה לאותות המערכה של הצבא הבריטי. נעשתה עבודת מטה בצה"ל בקשר להנפקתה ובנובמבר 1951 הוכרז על תחרות לעיצוב המדליה. אולם המדליה לא הונפקה בסופו של דבר.

## חלוקת האות
חלוקת האות החלה בשבוע של יום העצמאות בשנת 1951. ההודעה על חלוקת האות הביאה לתרעומת מצד חברי ההגנה על שאות הקוממיות חולק לפני אות ההגנה. לאבות חללי מלחמת השחרור הוענק אות הקוממיות אותו הם היו רשאים לענוד ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, יום העצמאות ויום נפילת הבן. בעת הדיון על חוק העיטורים בכנסת, הודיע שר הביטחון פנחס לבון שאות הקוממיות יוענק ביום העצמאות של 1955 לאזרחים ששיתפו פעולה במישרין עם צה"ל וליישובים שהצטיינו בלחימה. ביום העצמאות 1955 הוענק האות ל-98 יישובים ישראליים שכותרו או הותקפו במהלך המלחמה, ביחד עם נס, שנקרא נס הקוממיות.

## גלריה

קובץ:Komemiyut-medal.jpg|הצעה למדליית מלחמת הקוממיות
קובץ:Ot komemiut- gat.jpg|אות מלחמת הקוממיות שהוענק לקיבוץ גת


## קישורים חיצוניים
* רשימת יישובים הזכאים לאות באתר Medals and Decorations of Israel
* סמלים הניתנים לענידה על האות באתר Medals and Decorations of Israel
* הצעת המדליה לאות באתר Medals and Decorations of Israel

## הערות שוליים

קוממיות
קטגוריה:מלחמת העצמאות
מסילת קאלקה-שימלה

**מסילת קאלקה-שימלה** (באנגלית: **Kalka-Shimla Railway**) היא מסילת רכבת הררית באורך של 96.54 ק"מ בצפון הודו. המסילה מחברת את העיר קאלקה השוכנת בגובה של 656 מטר במדינת הריאנה, עם העיר שימלה הנמצאת בגובה של 2,076 מטר במדינת הימאצ'ל פרדש, הפרש גבהים של 1,420 מטר. בשנת 2008 הוכרזה המסילה כאתר מורשת עולמית וצורפה לשתי מסילות רכבת הרריות נוספות בהודו. ההכרזה המאוחדת מכונה "הרכבות ההרריות בהודו".

שמאל|ממוזער|250px|גשר במסילת קאלקה-שימלה
## היסטוריה
בשנות ה-30 של המאה ה-19 נודעה לשימלה חשיבות כמעוז בריטי בצפון הודו, וב-1864 הפכה העיר ל"בירת הקיץ" הבריטית בתת-היבשת ההודית, ושימשה גם כמטה צבא הוד מלכותה בתת-היבשת. הרעיון להניח מסילה אשר תקשר את העיר אל השפלה שמדרום לה עלה כבר בשנת 1847, אך בדיקות מעשיות בשטח נערכו לראשונה רק בשנת 1884. מאז נערכו ארבעה סקרים נוספים ודיונים רבים, אך חוזה ההקמה נחתם רק ב-29 ביוני 1898. החברה המבצעת קיבלה את הקרקע להקמת המסילה בחינם, אך לא הוענקו לה כל ערבויות ממשלתיות. 

המסילה הייתה צרה במיוחד, ורוחבה עמד על שני רגל או כ-615 מ"מ בלבד. בלחץ הצבא שונה רוחב המסילה ב-1901, והוגדל לשני רגל ו-6 אינץ' או 762 מ"מ, דבר שחייב להרחיב את הקטע שכבר נסלל עד אז. המסילה נפתחה לתנועה ב-9 בנובמבר 1903. עלות הקמתה ותפעולה של המסילה הייתה גבוהה, ומחירי הנסיעה לאורכה היו גבוהים מהמקובל. למרות זאת נקלעה החברה המפעילה את הקו לקשיים פיננסיים, וממשלת בריטניה נאלצה לרכוש את הקו ב-1 בינואר 1906. הרכבות הונעו בקטרי קיטור עד שנת 1965, עת הוחלפו בקטרי דיזל.

## המסילה
הנסיעה לאורכה של מסילת קאלקה-שימלה מספקת נופים עוצרי נשימה. לאורך המסילה 102 מנהרות ו-864 גשרים, שכולם, למעט אחד, בנויים על גבי קשתות בדומה לאמות מים מהעת העתיקה. מנהרה נוספת, המכונה על שמו של המהנדס בארוג (Barog) אשר תכנון אותה איננה בשימוש בשל טעות בחישוביו. בארוג התאבד עקב כך, ומנהרה אחרת נבנתה במקומה. השיפוע המרבי לאורכה של המסילה הוא של 3 אחוזים ולאורכה 919 פניות. לאורך 70% מאורך המסילה נמצאות הרכבות בעיקול. לאורכה של המסילה 18 תחנות רכבת, ומשך הנסיעה בין תחנות הקצה הוא ביו ארבע לחמש שעות. בכל יום פועלות כשבע רכבות בכל כיוון.

## ראו גם
* רכבות בהודו
* מסילת דרג'ילינג ההימלאית
* מסילת נילג'ירי

## קישורים חיצוניים

* 
* מסילת קאלקה שימלה - רכבות יוקרה בהודו
* אודות המסילה
* כתבה אודות המסילה
* תולדות המסילות ההרריות בהודו
* אודות המסילה

## הערות שוליים

קאלקה-שימלה, מסילה
קטגוריה:הודו: רכבות
קאלקה-שימלה, מסילה
קטגוריה:הימאצ'ל פרדש
קטגוריה:הריאנה
FX Networks

**FX** הוא ערוץ טלוויזיה בכבלים המשודר בארצות הברית ונמצא בבעלות תאגיד התקשורת פוקס אנטרטיינמנט גרופ (Fox Entertainment Group).

## היסטוריה
ב-1 ביוני 1994 הערוץ החל את שידוריו.

ב-20 במרץ 2019 חברת וולט דיסני  את  והערוץ התמזג לחברת .

## שידורי הערוץ
הערוץ משדר בעיקר שידורים חוזרים של סדרות ששודרו במקור ברשת פוקס וברשת ABC בשנות התשעים ובשנות האלפיים. החל משנת 2002 משדר הערוץ גם סדרות מקוריות בהפקתו.

ערוץ **[[FXX]]** וערוץ **[[FXM]]** הם ערוצי טלוויזיה דומים של פוקס אנטרטיינמנט גרופ (Fox Entertainment Group).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה אמריקאיים
עמר מוסא

**עַמְר מוּסָא** (בערבית: **عمرو موسى**, בעברית נהגה שמו לפעמים בטעות כ"**עמרו מוסא**"; נולד ב-3 באוקטובר 1936 בקהיר) הוא מדינאי ופוליטיקאי מצרי. בתפקידו האחרון היה מזכ"ל הליגה הערבית, מאז נבחר לתפקידו בחודש מאי 2001 ועד לסיום תפקידו ביוני 2011. בין שאר תפקידיו היה גם שר החוץ בממשלת מצרים ואף שירת כדיפלומט בשירות החוץ המצרי.

## קורות חייו
מוסא הוא בנו של מוחמד מוסא, שהיה חבר הפרלמנט המצרי. מוחמד מוסא למד בצרפת בשנות ה-20 ובעת שהייתו שם נולד לו בן בשם פייר. פייר הוא אחיו-למחצה של עמר מוסא.

מוסא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת קהיר ב-1957. עם סיום לימודיו החל לעבוד בשירות החוץ של מצרים עד לפרישתו מתפקיד שר החוץ. החל משנת 1967 שימש כשגריר מצרים בהודו, ובשנת 1990 נבחר לשגריר מצרים לאומות המאוחדות. בשנת 1991 הוא מונה לתפקיד שר החוץ בממשלת עאטף צדקי, ונותר בתפקידו זה עד שנת 2001.

בעת כהונתו כשר החוץ בממשלת מצרים מתח מוסא ביקורת על מדיניות החוץ של ארצות הברית ועל אופי יחסיה עם ישראל. מבקרי משטרו של הנשיא חוסני מובארכ במצרים טוענים כי מינויו של מוסא למזכיר הליגה הערבית נעשה ביוזמת נשיא מצרים כדי להרחיקו מעין הציבור, לאחר שזכה לאהדה אישית רבה בדעת הקהל המצרית. אהדתו בציבור הייתה כה גבוהה עד שבשנת 2000 צעד בראש מצעד הפזמונים במצרים שירו של שעבאן עבד אלרחים ששמו: "אני שונא את ישראל... אני אוהב את עמר מוסא". בשנת 2004 חתמו עשרות אלפים על עצומה ברשת האינטרנט הקוראת למוסא להתמודד בבחירות לנשיאות מצרים בשנת 2005, אולם מוסא לא הגיב לקריאה. בעת פורום דיוני דוחא, בשנת 2006, אשר שודרו ברשת ה-BBC, נשאל מוסא באשר לתקוותיו לזכות בנשיאות מצרים. מוסא לא השיב ישירות לשאלה, וענה רק כי הוא מקווה להמשיך את שרשרת ההצלחות שהושגו תחת הנהגתו בליגה הערבית, עד לתום כהונתו.

ביוני 2010 ביקר מוסא ברצועת עזה, זמן קצר לאחר פרשת המשט לעזה. היה זה הביקור הרשמי הראשון של נציג הליגה הערבית לאחר עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה ב-2007. בביקור אמר מוסא שהליגה הערבית תבקש ממועצת הביטחון להסיר את הסגר על רצועת עזה.

בראשית קיץ 2011 סיים מוסא את תפקידו כמזכ"ל הליגה הערבית בו כיהן בעשור האחרון והעביר אותו למחליפו נביל אל ערבי שהיה עד לאחרונה שר החוץ של מצרים במסגרת המהפכה שעברה על המדינה.

על פי שמועות שהופצו לקראת הבחירות במצרים ב-2011, מוסא הוא בנה של שחקנית הקולנוע היהודיה-מצרית ראקיה אברהים. טענה זו הוכחשה על ידו.

מוסא התמודד במסגרת הבחירות לנשיאות מצרים (2012), אשר נערכו ב-23–24 במאי 2012. הוא קיבל 2,588,850 קולות, שהם 11.13% מכלל הבוחרים, סיים במקום החמישי, ולא עלה לסיבוב השני של הבחירות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים מצרים
קטגוריה:מזכ"לי הליגה הערבית
קטגוריה:שרי החוץ של מצרים
קטגוריה:שגרירים באו"ם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קהיר
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1936
יצחק דלויה (המאה ה-16)

[ממוזער|חצר [בית הכנסת צלאת אל עזמה במלאח מרקש]]
[ממוזער|[בית כנסת וספרייה ע"ש רבי יצחק דלויה ביישוב הר ברכה]]
**רבי יצחק דלויה** (?–1590) היה רב ספרדי ממגורשי ספרד, מקובל, אב בית דין וראש קהילת המגורשים במרקש.

## חייו
נולד בספרד בכפר בשם לויה (בצרפתית: Loja), ובעקבות גירוש יהודי ספרד בשנת ה'רנ"ב (1492) הגיע לעיר מרקש, בירתה של השושלת הסעדית, בערך בשנת 1496 יחד עם גולים נוספים שנענו להזמנת הסולטאן. בעקבות זאת נקראה המשפחה דלויה ('שמהעיר לויה').

היהודים הראשונים מגורשי ספרד שהגיעו למרקש היו שונים מהיהודים המקומיים בלבושם ובמנהגיהם. כאשר ביקשו להתפלל בבית הכנסת של המקומיים, על שם ר' מרדכי בן עטר במלאח הקדום של מרקש, המקומיים לא קיבלו אותם בטענה שסגנון תפילתם שונה. לאחר חיכוכים רבים בין שני המחנות קמו המגורשים, שבראשם עמד רבי יצחק דלויה, ובנו בית כנסת לעצמם.

בית הכנסת "צלאת אל עזמה" ("בית כנסת המתבדלים") נמצא בתוך בית חצרים גדול, שבקומתו השנייה היו חדרי כתות ללימוד תורה לילדים. בבית הכנסת מתקיימים כיום תפילות בימי החול ובשבתות. בבית החצרים מתגוררת משפחה מוסלמית השומרת על המקום.

על פי המסורת בקרב יהודי מרקש, רבי יצחק דלויה נפגש עם רבי יוסף קארו מחבר השולחן ערוך, ודבר הפגישה אף נכתב על קברו של הרב דלויה. בפגישתם נחלקו על כמה סוגיות ובהן החומרא של אכילת בשר חלק. רבי יצחק לא הסכים עם חומרא זו, וכך נותר המנהג בקהילה זו עד לימינו.

הלכה נוספת שהייתה שנויה במחלוקת ביניהם הייתה באשר לפסקו של השולחן ערוך שלא לומר חצי קדיש אחרי קריאה בספר תורה במנחה של שבת. מנהגו של רבי יצחק דלויה, שהשתמר עד היום, הוא לומר חצי קדיש זה.

## קישורים חיצוניים
* תולדות רבי יצחק דלויה
* תולדות משפחת דלויה

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:מגורשי ספרד ופורטוגל
קטגוריה:מרקש: רבנים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:יהודי מרוקו במאה ה-16
Standing on My Own

***Standing on My Own*** (בעברית: "**עומדת בעצמי**") הוא האלבום הבינלאומי הראשון של הזמרת הישראלית שירי מימון והשלישי בסך-הכל שלה.
## הפקה
האלבום הוקלט בשנת 2007 בלונדון על ידי המפיק הבריטי טיג'יי קיסס (TJ cases). טיג'יי צפה בשירי בתחרות האירוויזיוןבשנת 2005, אותה שנה בה שירי השתתפה, והתרשם מאוד מיכולותיה הקוליות. האלבום הוקלט במשך שנה שלמה באולפן ההקלטות הפרטי של טיג'יי, וכולל שמונה שירי סולו של שירי באנגלית. בין השירים ניתן למצוא גרסאות אנגליות לשיריה של מימון בעברית מהאלבום "רגע לפני ש...": "Hard To forget" המקביל ל"יותר טוב לסלוח", ו-"Angel" המקביל ל"לילה".

את השיר "Alone" הפיק סטיב גרינברג, מפיק אמריקאי שעבד בעבר עם בריטני ספירס.

האלבום נגנז כשנה לאחר השקתו בפברואר 2008 בארץ, על ידי מימון עצמה. (על-פי עיתון "7 לילות").

## רשימת השירים

#

## קישורים חיצוניים

* שירי מימון, האתר הרשמי
* האלבום הבינלאומי באתר אורנג' 

קטגוריה:אלבומי שירי מימון
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
מקבת' (בלוך)

**מקבת**' (**Macbeth**) היא אופרה בשלוש מערכות מאת המלחין ארנסט בלוך לליברית מאת אדמונד פלג. האופרה מבוססת על המחזה "מקבת'" מאת המחזאי האנגלי ויליאם שייקספיר.

עלילת האופרה מבוססת על המחזה של שייקספיר, כאשר חמש המערכות במחזה מאוחדים לשלוש מערכות בלבד באופרה.

## היסטוריה
בלוך הלחין את האופרה בין השנים 1904–1906 אולם היא הועלתה לראשונה ב-30 בנובמבר 1910 על ידי האופרה קומיק בפריז. האופרה הוצגה 15 פעמים בלבד עד ינואר 1911, והורדה מהבמה. 

האופרה הועלה בשנת 1938 בנאפולי אולם הורדה בהוראת המפלגה הפשיסטית האיטלקית בשל יהדותו של בלוך. בשנת 1953 הועלתה האופרה ברומא ובטריאסט לרגל 75 שנה להולדתו של בלוך.

## תפקידים

## קישורים חיצוניים

*סטיב שוורץ, "מקבת'" של ארנסט בלוך, תיאור האופרה

קטגוריה:אופרות
קטגוריה:יצירות מוזיקליות על פי מחזות
קטגוריה:אופרות בצרפתית
קאהולאווה

**קאהולאווה** (**Kahoʻolawe**) הוא אי במחוז מאווי שבמדינת הוואי שבארצות הברית, הקטן מכל איי הוואי המרכזיים. שטחו 115.5 קילומטר רבוע והוא ממוקם 11.2 קילומטר מדרום מערב לאי מאווי ו-18 קילומטר מדרום מזרח לאי לאנאי. הנקודה הגבוהה באי היא כ-450 מטר מעל לגובה פני הים. סמליו הם הפרח הינהינה והצבע אפור.

קאהולאווה אינו מיושב בתושבי קבע.

במלחמת העולם השנייה שימש האי כמטווח הפצצה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הוואי: איים
קטגוריה:ארצות הברית: איים לא מיושבים
בית הכנסת נוז'יק

**[[בית כנסת|בית הכנסת]] נוז'יק** (בפולנית: **Synagoga Nożyków**) הוא היחיד מבתי הכנסת בוורשה ששרד את השואה. בית כנסת זה ממוקם ברחוב טווארדה 6 בוורשה בירת פולין. בית הכנסת נחנך בשנת 1902. הוקם בכספי משפחת נוז'יק, ונקרא על שמם.

## הקמת בית הכנסת

זלמן ורבקה נוז'יק היו זוג יהודים עשירים חשוכי ילדים, שהקדישו את הונם לבניית בית כנסת חדש בורשה. הם מינו לצורך כך ועדה מקרב נכבדי הקהילה בעיר, בראשם עמד זלמן נוז'יק עצמו. בשנת 1893, רכשה הוועדה את הקרקע ברחוב טווארדה 6 לצורך בניית בית הכנסת, בסכום של 157,000 רובל. הבניה שנמשכה 4 שנים (1898-1902) עלתה בסופו של דבר 250,000 רובל. הסכום כולו שולם על ידי משפחת נוז'יק. בל"ג בעומר תרס"ב (1902) נחנך המבנה המפואר של בית הכנסת בטקס חגיגי. פחות משנה לאחר מכן, נפטר זלמן נוז'יק. אשתו רבקה, נפטרה בשנת 1914.

## פעילות בבית הכנסת

בבית הכנסת כיהן פרופ' מאיר בלבן, אשר נאומיו משכו רבים לבית הכנסת. אופיין המפואר של התפילות שנערכו בבית הכנסת היוו אף הן מקור משיכה. על ההווי המוזיקלי בבית הכנסת היה אחראי מנצח המקהלה אברהם צבי דוידוביץ'. המקהלה הורכבה מגברים ונערים, ליוותה את החזן ושרה יצירות ליטורגיות של מלחינים ידועים. במהלך השנים שימשו כחזנים ראשיים בבית הכנסת, שלמה הרשמן (אחיו הצעיר של החזן מרדכי הרשמן), משה לוינסון וגרשון סירוטה. בבית הכנסת שימש גם "חזן שני" שהיה סגן לחזן הראשי. בין החזנים ששמשו בתפקיד זה היו יעקב לוינסון ואברהם ברקין (אביו של החזן יעקב ברקין), לעיתים היה זה סולן מן המקהלה.

הרב והמטיף הראשון בבית הכנסת היה הרב אבא חיים מיקלישנסקי. מיקלישנסקי התחנך בישיבת וולז'ין והיה בין חתניו של רבה של וורשה, הרב שמואל זענוויל קלפפיש,  שנפטר בשנת 1902.

הבניין עבר שיפוץ בשנת 1923. לרגל הפתיחה המחודשת נערך בבית הכנסת טקס בו הופיעה מקהלת בית הכנסת בניצוח דוידוביץ' אשר ליוותה את החזן גרשון סירוטה. 

טרם מלחמת העולם השנייה, היה נוהג להתפלל בבית כנסת זה בצעירותו אברהם חיטמן, אביו של המוזיקאי הישראלי עוזי חיטמן . 

## מלחמת העולם השנייה

בתחילת הכיבוש הנאצי בפולין, נכלל בית הכנסת בתחום הגטו ויהודים הורשו להתפלל בו. עם צמצום הגטו, הוצא בית הכנסת מחוץ לתחום והמבנה הוחרם וחולל על ידי הפיכתו לאורוות סוסים ומחסן למספוא. בית הכנסת ניזוק בהפצצות בעקבות המרד הפולני בשנת 1944. 

## מאז מלחמת העולם השנייה

עם תום המלחמה, שופץ בית הכנסת ונפתח מחדש לציבור בסוף שנות הארבעים. 

בשנים 1950-1947 כיהן כחזן ראשי בבית-הכנסת החזן ישראל שטוקהמר.

בשנת 1977 החלו עבודות לשיפוץ והרחבת בית הכנסת. על המבנה נוסף אגף, שיועד למשרדי הקהילה היהודית בורשה. הפתיחה המחודשת נערכה בסימן 40 שנים למרד גטו ורשה, בתאריך 18 באפריל 1983. בפתיחה נכחו מנהיגים יהודיים מפולין ומהעולם וכן נציגי הכנסייה הקתולית בפולין.

בשנות התשעים היווה בית הכנסת יעד להתקפות אנטישמיות, ובשנת 1997 אף הוצת, ונגרם נזק למבנה.

כיום משמש בית הכנסת את הקהילה היהודית הקטנה בורשה ואתר לביקורי תיירים.

## קישורים חיצוניים

* 
* סיור וירטואלי בבית הכנסת נוז'יק
* עוד על בית הכנסת נוז'יק, באתר בית התפוצות

נוז'יק
נוז'יק
קטגוריה:יהדות ורשה
קטגוריה:ורשה: מבנים
אסיף עלי זרדארי

**אסיף עלי זרדארי** (באורדו ובסינדית: **آصف علی زرداری**; נולד ב-26  ביולי 1955) הוא פוליטיקאי פקיסטני המכהן כנשיא פקיסטן מאז 10 במרץ 2024. זו כהונתו השנייה בתפקיד, לאחר שהחזיק בו קודם לכן מ-11 בספטמבר 2008 עד 8 בספטמבר 2013. בנוסף, מכהן כראש מפלגת העם של פקיסטן.

## ביוגרפיה
זרדארי הוא האלמן של בנזיר בהוטו, אשר כיהנה פעמיים כראש ממשלת פקיסטן, ובנו של הפוליטיקאי הפקיסטני חכים עלי זרדארי, שהיה מנהיג העם הסינדי בפקיסטן ובעל ממון רב. זרדארי התחנך במיטב בתי הספר בפקיסטן ולאחר סיום לימודיו בתיכון למד בבית הספר ללימודי הכלכלה בלונדון. הודות לעושרו הרב של אביו הפעיל זרדארי דיסקוטק פרטי בביתו, ואף נודע כשחקן פולו.

בשנת 1987 נשא לאשה את בנזיר בהוטו, שהייתה באותה עת ראש מפלגת העם הפקיסטני. שנה לאחר מכן היא נבחרה לראשות הממשלה, ופעם נוספת נבחרה ב-1993. נישואיו לבהוטו נעשו בהתערבות שתי המשפחות, ורבים ראו בהם נישואי נוחות.

זרדארי כיהן פעמיים כחבר באספה הלאומית בין השנים 1990–1993 ובין השנים 1993–1996.
הוא נכלא מספר פעמים בשל האשמות בשחיתויות, וכונה "אדון 10 אחוזים" בשל נטייתו לקחת לעצמו אחוזים מעסקאות מפוקפקות. ב-1990 הואשם בסחיטה על ידי הצמדת פצצה לרגלו של איש עסקים תוך שהוא שולח אותו למשוך בעבורו מהבנק סכום כסף גדול.

בשנת 1993, לאחר שנבחרה אשתו בפעם השנייה לראשות הממשלה, שוחרר זרדארי מהכלא ומונה לשר לאיכות הסביבה.

ב-1996 הואשם ברציחתו של מיר מורטאזה בהוטו, אחי אשתו, וריצה מאסר בגין רצח זה עד ששוחרר ב-2004 בעקבות הסדר פוליטי בין פרבז מושארף, הנשיא באותה עת, לבין בנזיר בהוטו, שהייתה בגלות פוליטית מרצון והנהיגה עדיין את מפלגתה מהגלות.

לאחר שחרורו מהכלא שמר זרדארי על פרופיל ציבורי נמוך, תוך שהוא מגיע לטיפולים רפואיים בארצות הברית במחלת הסוכרת שלו.

לאחר רצח אשתו, בנזיר בהוטו, בדצמבר 2007 על ידי מתנקש, מונו זרדארי ובנו לראשות המפלגה. זרדארי הפך תוך זמן קצר למנהיג היחיד של המפלגה והחל לפעול על מנת ליצור לחץ ציבורי ופוליטי להדחת הנשיא פרבז מושארף. הלה הודיע על התפטרותו באוגוסט 2008, ובבחירות שהתקיימו כחודש לאחר מכן זכתה מפלגת העם של פקיסטן ברוב קולות וזרדארי היה לנשיא פקיסטן.

בבחירות שנערכו ב-2013, לא התמודד לנשיאות. ב-10 במרץ 2024 נבחר לתקופת כהונה שנייה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נשיאי פקיסטן
קטגוריה:פוליטיקאים פקיסטנים
קטגוריה:בני זוג של מנהיגי מדינות
קטגוריה:מוסלמים שיעים
קטגוריה:שרי סביבה
קטגוריה:ילידי 1955
אוניית משא

[350px|ממוזער|שמאל|[אוניית מכולות|אוניית המכולות Colombo Express, אחת מאוניות המכולות הגדולות בעולם.]]
[ממוזער|אוניות משא בכניסה ל[נמל אשדוד]]
**אוניית משא** היא סוג של אוניית סוחר, והיא כל סוג של אונייה אשר נועדה להוביל משאות, סחורות וטובין אחרים מנמל אחד למשנהו, להבדיל מאוניית נוסעים. אלפי אוניות משא שטות בעולם ונושאות את עיקר הסחורות במסחר הבינלאומי. בדרך כלל מתוכננות אוניות משא להובלה יעילה של הסחורות שאותן נועדו לשאת. לעיתים הן מצוידות במנופים ובאמצעים אחרים לפריקה ולטעינת המשא והן קיימות במגוון רחב של גדלים. כמעט כל אוניות המשא בעולם בנויות מלוחות פלדה מרותכים ותוחלת חייהן היא 25–30 שנה בטרם הן נשלחות לפירוק, או לגריטה.

## סוגים
סוגים מתמחים של אוניות משא כוללים אוניות מכולות ואוניות צובר (אף שמכליות הן אוניות משא, הן נחשבות לקטגוריה נפרדת).

## קטגוריות גודל
אוניות משא מסווגות אף בהתאם למעמס וממדי גודל. סיווג זה נעשה לעיתים ביחס לתעלות מים המשמשות לתעבורת אוניות. קטגוריות הגודל המקובלות ביותר הן:
* הנדיסייז: 15,000 עד 35,000 טונה מטרית
* הנדימקס: 35,000 עד 60,000 טונה מטרית
* פנמקס: 65,000 עד 80,000 טונה מטרית
* סואצמקס: 80,000 עד 150,000 טון מטר
* קייפסייז: 150,000 עד 400,000 טונה מטרית (לרוב כ־175,000)

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מנסניו (קובה)

**מנסניו** (בספרדית: **Manzanillo**) היא עיר במחוז גראנמה בדרום-מזרח קובה. העיר שוכנת לחוף מפרץ גוּאָקָנָיָאבּוֹ, בסמוך לדלתה של נהר קאוטו, כ-65 ק"מ מערבית לביאמו וצפונית לסיירה מאסטרה. מנסניו נוסדה ב-1840, ובשנת 2004 התגוררו בה כ-130 אלף תושבים.

מפרץ גואקניאבו הרדוד, לחופו שוכנת מנסניו, הוא המרכז העיקרי לדיג לובסטרים וחסילונים בקובה. נוסף על כך, יש בעיר תעשיות שימורי דגים, דבשה, סיגרים ומוצרי עור. בסביבתה גידולי קפה, סוכר, טבק, אורז, בקר ודבש, לצד מכרות אבץ ונחושת.

חברת התעופה קובאנה דה אוויאסיון מפעילה טיסות סדירות מנמל התעופה סיירה מאסטרה להוואנה. חברות תעופה קנדיות מפעילות לעיתים טיסות שכר לטורונטו. במנסניו תחנת רכבת, ורכבות מחברות בינה לבין ביאמו, וממנה לערים אחרות במדינה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קובה: ערים
קטגוריה:קובה: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1840
פרימה פראטיקה

המונח **פרימה פראטיקה** (**Prima pratica**, "נוהג ראשוני") מתייחס למוזיקה מתקופת הבארוק המוקדם, המזכירה יותר את סגנונו של פלסטרינה, או את הסגנון שגיבש ג'וזפו צארלינו, מאשר את הסגנונות ה"מודרניים" יותר. עיקר שימושו בהשוואה למוזיקה ב"סקונדה פראטיקה", ("נוהג משני") ואפשר להשתמש בו בטקסטים מודרניים כמונח נרדף ל"סגנון העתיק" (stile antico), שאותו אפשר להציג מול "הסגנון המודרני" (stile moderno), שהוא בר-חילופין עם ה"סקונדה פראטיקה". השימוש הראשון במונח "פרימה פראטיקה" נעשה במהלך המחלוקת בין ג'ובאני ארטוזי וקלאודיו מונטוורדי בנושא הסגנון המוזיקלי החדש.

בתחילה התייחסה ה"פרימה פראטיקה" רק לסגנון ההכנה והפתרון של דיסוננסים. בספרו *Seconda parte dell'Artusi*  משנת 1603 כותב ארטוזי על הסגנון החדש של יחב לדיסוננסים, תוך התייחסות ספציפית לנוהג של הימנעות מהכנה נאותה של דיסוננסים (ראו קונטרפונקט), ועלייה אחרי במול או ירידה אחרי דיאז. בספר אחר שלו, L'Artusi, overo Delle imperfettioni della moderna musica משנת 1600 ("הארטוזי, או פגמי המוזיקה המודרנית") גם תקף ארטוזי במפורש את מונטוורדי ונעזר בדוגמאות מן המדריגל שלו "קרודה אמארילי" לשלילת הסגנון החדש. 

מונטוורדי ענה בהקדמה לספר המדריגלים החמישי שלו להתקפות של ארטוזי על המוזיקה של מונטוורדי כשהביע את השקפתו ואת השקפת אחיו, ג'וליו צ'זארה מונטוורדי, שהמוזיקה הקודמת הכפיפה את הטקסט למוזיקה בעוד שבמוזיקה החדשה הטקסט עליון על המוזיקה. הפרה של כללי קונטרפונקט ישנים מותרת, אם היא משרתת ביתר הצלחה את הטקסט. לדברי ג'וליו צ'זארה, מקורן של תפיסות אלה הרחק בעבר, בנהלים המוזיקליים של יוון העתיקה.

## לקריאה נוספת


*Claude V. Palisca. "Prima pratica", *Grove Dictionary of Music and Musicians|Grove Music Online*, ed. L. Macy (accessed March 19 2006), grovemusic.com (subscription access).
*Grout, Donald J. *A History of Western Music* (6th ed.), W.W. Norton and Company, New York, 2001. 


* קלוד ו. פאליסקה. "פרימה פראטיקה", מילון גרוב המקוון למוזיקה ומוזיקאים בעריכת ל. מייסי.
* גראוט, דונלד ג'. "תולדות המוזיקה המערבית" (מהדורה שישית), נורטון ושות', ניו יורק, 2001.

## הערות שוליים




קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
אה"מ ת'אנדרר (1831)

אוניית הוד מלכותו "**ת'אנדרר**" (באנגלית: HMS ***Thunderer***) הייתה אוניית קו דו-סיפונית מדרגה שנייה בעלת 84 תותחים של הצי המלכותי הבריטי. האונייה, דגם משופר של סדרת קנופוס/פורמידבל, הושקה ב 22 בספטמבר 1831 במספנת הצי בווליץ', ונבנתה עם צלעות מלוכסנות ויחס אורך רוחב גדול יותר על פי חישוביו של ויליאם סיימונדס, הארכיטקט הימי הראשי של הצי.

ב-1840 הייתה חלק משייטת בריטית-אוסטרית-טורקית, שפעלה לסילוק מוחמד עלי שליט מצרים מסוריה וארץ ישראל, ולקחה חלק פעיל בהפגזת העיר צידון ובהפגזת העיר עכו ב-3 בנובמבר 1840. בהמשך שירתה בים התיכון ובאפריקה הדרומית.

בשנת 1863 חופתה בשריון פלדה והפכה לאוניית מטרה לניסויים בפגזים נפיצים. בשנת 1869 שונה שמה ל"קומט" (HMS *Comet*), ובשנת 1870 ל"נטל" (HMS *Nattle*), בשנת 1901 נמכרה.

## קישורים חיצוניים

* Mid-Victorian Royal Navy Vessel HMS *Thunderer* in: Peter Davis, William Loney RN - Victorian Naval Surgeon

## הערות שוליים

קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות
קטגוריה:אוניות קו של הצי המלכותי הבריטי
אה"מ ווטרלו (1818)

אוניית הוד-מלכותו "**ווטרלו**" (באנגלית: HMS ***Waterloo***), לימים אה"מ "בלרופון", הייתה אוניית קו מדרגה שלישית של הצי המלכותי הבריטי, שהושקה ב-16 באוקטובר 1818. היא תוכננה על ידי ניקולס דידמס , הייתה יחידה מסוגה ולא חלק מסדרה, ונבנתה במספנת הצי בפורטסמות'. השם שיועד לה היה "טלברה" (HMS *Talavera*), אך תוך כדי הבנייה הוחלף שמה והיא נקראה על שם קרב ווטרלו.

ב-1824 הוחלף שמה לאה"מ **"בלרופון"** (Bellerophon), והיא הייתה השנייה באוניות הצי המלכותי שנשאה שם זה. "בלרופון" הייתה חלק מאסקדרון של אוניות ניסוי שיצאו לים בעשורים של 1830 ו-1840, כדי לבדוק הלכה למעשה שיפורים ושינויים בצורת המבנה, בחימוש ובהנעה של אוניות הצי.

מ-1836 עד 1838 שרתה כאוניית הדגל של תת-אדמירל צ'ארלס פאג'ט .

ב-1840 הייתה חלק משייטת בריטית-אוסטרית-טורקית, שפעלה לסילוק מוחמד עלי שליט מצרים מסוריה ומארץ ישראל, ולקחה חלק פעיל בהפגזת צידון ובהפגזת עכו. ביוני 1854, במהלך מלחמת קרים, השתתפה בהפגזת סבסטופול.

ב-1856 הוצאה משירות פעיל והוסבה לאוניית קליטה (receiving ship) בנמל פורטסמות'. ב-1892 נמכרה לגריטה.

## קישורים חיצוניים


* HMS *Bellerophon* (launched as Waterloo, 1818) in: Peter Davis, William Loney RN - Victorian Naval Surgeon


## לקריאה נוספת

* Colledge, J. J. and Warlow, Ben (2006) [1969]. *Ships of the Royal Navy: The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy*. (Rev. ed.). London: Chatham Publishing.
* Lavery, Brian (2003). *The Ship of the Line* - Volume 1: *The development of the battlefleet 1650-1850*. London, Conway Maritime Press.

## הערות שוליים

[ממוזער|מרכז|280px|אה"מ "בלופורון" מחוץ לנמל [מלטה ב-1824]]

קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות
קטגוריה:אוניות קו של הצי המלכותי הבריטי
בן-חרדל מצוי

**בן-חרדל מצוי** (שם מדעי: *Eruca sativa*), נקרא גם **רוֹקֶט** (מצרפתית: Roquette) או **ארוגולה** (Arugula), הוא צמח חד-שנתי ממשפחת המצליבים.

## מאפייני המין
גובהו של הצמח הוא בין 20 ל-100 ס"מ, עליו מפורצים ובעלי 4 עד 10 אונות קטנות ואונה אחת גדולה יותר בסופם. לפרחיו מבנה אופייני למצליבים, בקוטר של 2 עד 4 ס"מ מסודרים באשכול מתארך. צבע הפרחים צהוב או קרם וסימנם הבולט הוא היותם מעורקים בסגול. המאפיין העיקרי המבדיל את המין ממינים דומים לו, כמו צנון הבר וכרוב החוף, הוא "מקור" בקצה התרמילים שלו.

הצמח נפוץ באזור הים התיכון ממרוקו ופורטוגל במערב ועד ירדן וטורקיה במזרח. בישראל הצמח נפוץ מצפון ים המלח, לאורך בקעת הירדן עד לדרום הגולן.

הצמח אכיל ומשמש כירק עלים. הוא עשיר בוויטמין C ואשלגן. כיום הוא מתורבת ונמכר בכמויות גדולות באופן מסחרי, גם בארצות הרחוקות מבית הגידול הטבעי שלו.

לצמח יש טעם חרדלי חריף. משתמשים בו בעיקר לסלט, בדרך כלל עם ירקות נוספים בשל טעמו. כמו כן, משתמשים בו מבושל בפסטה, מאכלי בשר ופיצה. באזור נאפולי מייצרים ממנו משקה אלכוהולי בשם רוקולינו המשמש כדיז'סטיף.

יש המזהים את הצמח עם אורות המקראי (). זאת מאחר שהצמח מזוהה עם הצמח המוזכר רבות בחז"ל "גרגיר", אותו מזהה רבי מאיר בברייתא עם ה"אורות".

## קישורים חיצוניים

* בן-חרדל מצוי, טיולי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ירקות עלים
קטגוריה:מצליבים
קטגוריה:פרחים צהובים בארץ ישראל
אלפין השני, מלך הפיקטים

**אלפין השני** או **אלפין בן אואורויד** (באנגלית: **Alpín II of the Picts** או **Alpín son of Uuroid**, באירית עתיקה: **Alpín mac Feredaig**; נפטר ב-780) היה מלך הפיקטים במשך חמש שנים, משנת 775 ועד מותו.

ייתכן ואלפין היה אחיו של קודמו, קיניאוד, בשל הכתיב הדומה של שם אביו (אביו של קיניאוד נקרא אואורדך או וואורדך ב"דברי ימי הפיקטים"), אולם ייתכן שמדובר בשני חברים באותו שבט או משפחה ולא באחים.

אלפין מלך לאחר מותו של קודמו, משנת 775 ועד מותו שלו בשנת 780. ב"דברי ימי אלסטר" וב"דברי ימי הפיקטים" מכונה אלפין "מלך הסקסונים" - אולם ככל הנראה מדובר בטעות, מאחר שלא ידוע על מלך סקסוני בשם זה מתקופה זו. ב"דברי ימי קלונמאקנויז" הוא מכונה "מלך הפיקטים" וככל הנראה זה תוארו הנכון.

## קישורים חיצוניים
* דברי ימי אלסטר
* דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך
* דברי ימי הפיקטים
* דברי ימי קלונמקלויז

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-780
אלפין הראשון, מלך הפיקטים

**אלפין הראשון** (באנגלית: **Alpín I of the Picts**; מת ב-728 לערך) היה מלך הפיקטים. אלפין מלך כחמש שנים, החל משנת 724 ועד מותו.

על פי "דברי ימי הפיקטים" מלך אלפין יחד עם דרסט השביעי במשך חמש שנים, בין השנים 724 עד 728 לערך. לפי כרוניקות איריות מלך אלפין בין השנים 724–726.

על פי "דברי ימי טיגרנאך", בשנת 724 ויתר נכטאן הרביעי על כיסאו ונכנס למנזר. נכטאן הוריש את כס המלוכה לדרסט השביעי (דברי ימי טיגרנאך אינם מזכירים מלוכה משותפת). על פי "דברי ימי טיגרנאך", בשנת 726 הדיח אלפין את דרסט ושלט במקומו. בשנים שלאחר מכן נערכו מספר קרבות בין דרסט ונכטאן לבין אלפין, שהסתיימו בתבוסתו של אלפין ובהשבת דרסט לשלטון בשנת 728. דרסט נפטר בשנת 729, ונכטאן שב למלוך. לא ידוע תאריך מותו המדויק של אלפין.

ישנה סברה לפיה "אלפין בנו של קרופ" המוזכר ב"דברי ימי אלסטר" (לפיהם הוא נפטר בשנת 742) הוא אלפין הראשון. לפי כרוניקות אחרות היה אלפין בנם של פרט או פרדאך - אולם ייתכן שמדובר באלפין השני.

## קישורים חיצוניים
* דברי ימי אלסטר
* דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך
* דברי ימי הפיקטים
* דברי ימי קלונמקלויז

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
מוזרון

**מוּזרוֹן** (באנגלית: **strangelet**) הוא עצם פיזיקלי משוער המורכב ממספר שווה פחות או יותר של קווארקים מסוג למעלה, למטה ומוזר. העצם עשוי להיות בכל גודל החל מפמטומטרים בודדים (אז יהיה בעל מסה כשל גרעין אטום קל) ועד גדלים משמעותיים יותר. כאשר גודלו מאקרוסקופי (בסדר גודל של מטרים ספורים לרוחב), עצם כזה נקרא בדרך כלל כוכב קווארקים או "כוכב מוזר". באופן שקול ניתן לתאר את המוזרון כרסיס קטן של חומר מוזר. את המונח strangelet באנגלית טבעו א. פרחי ור. יפה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ב-1984.
המוזרונים הוצעו כמועמדים אפשריים לתפקיד החומר האפל.

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקת חלקיקים
ווקר

**ווקר** (באנגלית: **Walker, Texas Ranger**) הייתה סדרת פעולה אמריקאית בכיכובו של צ'אק נוריס, אשר הופקה במקור על ידי ערוץ CBS בין השנים 1993 עד 2001. הסדרה שודרה בישראל בערוץ 2 באמצע שנות התשעים שרכשה הזכיינית טלעד, ולאחר מכן בערוצי AXN וסטאר וורלד.

בשנת 2005 הופק סרט טלוויזיה של CBS המבוסס על הסדרה, ונקרא בשם ווקר: טבילת אש. חלק מהשחקנים בסדרה המקורית לא השתתפו בסרט.

## תקציר העלילה
הסדרה עוקבת אחר השוטר הטקסני קורדל ווקר, איש יחידת טקסס ריינג'רס. לאורך הסדרה משתמש ווקר בכישורי אמנויות הלחימה שלו כנגד הפושעים והעבריינים אותם הוא מנסה לעצור וללכוד. רוב הפושעים בסדרה הם: סוחרי סמים, רוצחים שכירים, כנופיות, גנבים וטרוריסטים.

## הדמויות
***קורדל ווקר** (צ'אק נוריס) - גיבור הסדרה. שוטר ואיש יחידת הטקסס ריינג'רס. לווקר שורשים אינדיאנים מצד אביו בן שבט הצ'רוקי. בילדותו ווקר היה עד לרציחתם של הוריו על ידי כנופיית גזענים, משום שלא ראו בעין יפה את העובדה שאימו של ווקר, אשר הייתה אירית במוצאה נישאה לאביו האינדיאני. הוא גדל אצל דודו בשמורת אינדיאנים. ווקר התגייס לחיל הנחתים האמריקני, עבר הכשרה כלוחם וכקצין, ולחם במלחמת וייטנאם. הוא השתחרר מן השירות כקפטן ועוטר בכוכב הכסף וצלב הצי על גבורתו בשדה הקרב. את כישורי הלחימה שלו הוא רכש בזמן ששירת בנחתים ובזמן ששהה באסיה. לאחר שחזר הוא התגייס למשטרה ולאחר מכן לטקסס ריינג'רס בדאלאס, טקסס, שם ג'ימי טראוויט נהפך לשותף שלו. ג'ייק פבלקה גילם את ווקר הצעיר.
***ג'יימס "ג'ימי" טראוויט** (קלרנס גיליארד) - שותפו של ווקר שגדל בבולטימור. לפני שהחל לעבוד כריינג'ר הוא היה כוכב פוטבול, אבל לאחר שנפצע הוא התגייס למשטרה ולאחר מכן לטקסס ריינג'רס.
***אלכסנדרה "אלכס" קייהיל** (שרי ג'יי. וילסון) - סגנית התובע הכללי של דאלאס. ידידה קרובה של ווקר. בעונות האחרונות הם התחתנו.
***סי.די. פרקר** (נובל ויליגהאם) - שוטר וטקסס ריינג'ר לשעבר המייעץ מדי פעם לווקר ולטראוויט. פרקר בנה מסעדה לאחר שפרש מתפקידו כריינג'ר, והמסעדה משמשת כמקום מפגש מועדף עבור הדמויות הראשיות בסדרה. עזב בסוף העונה השביעית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:טלעד - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ המזרח התיכון - תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1993
מדליות במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)

ממוזער|שמאל|alt=Six medals are shown to display the front and back of each. From left to right, silver, gold and bronze.|החזית והגב של כל מדליה מהמשחקים הפאראלימפיים 2008

מדליות שהוענקו במשחקים הפאראלימפיים שנערכו בבייג'ינג בשנת 2008. 

במסגרת משחקים אלה זכו לראשונה אתלטים מלאוס, לבנון, מונגוליה, נמיביה, פקיסטן, פפואה ניו גיני, רומניה, ערב הסעודית, סינגפור וסוריה במדליה אולימפית. כמו כן אתלטים מקרואטיה, מונגוליה, ערב הסעודית, סינגפור וונצואלה זכו לראשונה במדליית זהב אולימפית.

מתוך 148 המדינות המשתתפות, 76 מדינות זכו במדליות ו-72 מדינות נותרו בלא מדליות.
## טבלת מדליות

## ראו גם
*מדליות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)

## קישורים חיצוניים
* 
קטגוריה:אולימפיאדת בייג'ינג (2008)
2008
מטרו אלפין

**מטרו אלפין** (**Metro Alpin**) היא הרכבת התחתית הממוקמת במקום הגבוה ביותר על פני כדור הארץ. זוהי רכבת מסוג פוניקולר הממוקמת מעל סאס פה בקנטון ואלה שבשווייץ.

הרכבת התחתית, שהחלה לפעול בשנת 1984, מקשרת בין פלסקין (בגובה 2,980 מטרים מעל פני הים) הסמוכה לקרחון פגלטשר למיטלאלאלין (בגובה 3,456 מטרים מעל פני הים) על האלאלינהורן.

אורכה של מנהרת הרכבת 1,749 מטרים, ולרכבת שתי תחנות בלבד, בהפרש גבהים של 476 מטרים ביניהן. השיפוע המרבי במנהרת הרכבת הוא 42%. הרכבת נוסעת במהירות של 10 מטרים בשנייה, ומשך הנסיעה כ-3 דקות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אירופה: רכבות תחתיות
קטגוריה:ואלה

קטגוריה:שווייץ: רכבות
בית הכנסת טלומצקה

[שמאל|ממוזער|250px|מודל בית הכנסת ב[בית התפוצות]]
בית הכנסת הגדול של ורשה, הידוע בשם **בית הכנסת טלומצקה** או ה"**טלומצקה סינגוגה**" (בפולנית: **Tlomacka Synagoga**) שכן ברחוב טלומצקה. נחנך בשנת 1878, הוחרב על ידי הנאצים ב-16 במאי 1943.
## היסטוריה
בניית בית הכנסת החלה בשנת 1874. המבנה המפואר תוכנן על ידי האדריכל ליאנדרו מרקוני. חזית בית הכנסת פנתה לרחוב הראשי ואף הוצבו סממנים יהודיים בחזית (דוגמת שתי צורות מנורה בצידי השער). באופן לא טיפוסי, בבניית בית כנסת זה נמנעו מלהבליט את אופיו היהודי של המבנה וחזית בית הכנסת הוסתרה בתוך חצר. היכל בית הכנסת הכיל 1,100 מקומות ישיבה.

בבית הכנסת כיהן הרב ד"ר ישראל צילקוב ולצידו דרש ד"ר שמואל אברהם פוזננסקי שהחליף את צילקוב כרב בית הכנסת.

אחריהם כיהן הרב פרופ' משה שור, אשר נאומיו משכו קהל רב לבית הכנסת. כמו כן היווה בית הכנסת מוקד משיכה לחובבי התפילה והחזנות. בבית הכנסת התפללו חזנים מפורסמים דוגמת גרשון סירוטה ומשה קוסביצקי. החזנים לוו במקהלה גדולה של גברים ונערים בניצוחו של דוד אייזנשטדט. כמו בתי-כנסת גדולים אחרים בערים הגדולות של מזרח אירופה ששירתו את עלית הקהילה העשירה והמתבוללת, הסדרים והתפילה היו מודרניים יחסית לסביבה המסורתית של פולין, אך רחוקים מרפורמה אידאולוגית. לא הונהג שום שינוי עקרוני מלבד סדר וכובד ראש, מקהלת גברים, נשיאת דרשה בפולנית ולא ביידיש, ועוגב, שניגן אך ורק בחתונות ולא בתפילות עצמן.

בשנת 1943, בתום דיכוי מרד גטו ורשה, פקד מפקד ה-SS המחוזי יירגן שטרופ לפוצץ את בית הכנסת במופע ראוותני, אשר תמונותיו נשלחו למפקדו היינריך הימלר בברלין כאות וסימן לחיסול החיים היהודיים בוורשה. 

לאחר המלחמה לא הוקם בית הכנסת מחדש. לימים נבנה גורד שחקים באתר שבו עמד.

## קישורים חיצוניים

* גלריית תמונות של בית הכנסת
* מאמר - גורד שחקים במקום בית כנסת

## הערות שוליים

טלומצקה
טלומצקה
קטגוריה:יהדות ורשה
קטגוריה:ורשה: מבנים
טלומצקה
עפרון הטבע

[שמאל|ממוזער|240px|"שדרות ב[פריז".]] 
שמאל|ממוזער|240px|"הדלת הפתוחה"

"**עפרון הטבע**" (באנגלית: **The Pencil of Nature**) הוא שמה של סדרה בת שישה אלבומים שהוציא הצלם האנגלי וחלוץ הצילום ויליאם הנרי פוקס טלבוט. האלבומים, שהכילו תצלומי קלוטייפ שהודפסו באופן ידני מתשלילים והודבקו לאלבומים מהווים את הפרסום הראשון של ספר אשר עוטר כולו בתצלומים. חלקו הראשון של האלבום יצא ביוני 1844. ששת האלבומים הכילו יחדיו 24 לוחות של תצלומים.

בהקדמה תיאר טלבוט את המצאת הקולוטייפ ואת המניע ליצירת האלבום. "לוחות התצלומים בעבודה זו", כתב טלבוט, "שואבים את השראתם מן האור בלבד, ללא סיוע מעפרונו של מאייר. אלו הם ציורי-שמש, ולא, כפי ששיערו מספר אנשים, תחריטים במסווה".

כל תצלום לווה בכותרת ובהסבר קצר אודות תהליך היצירה. נושאי התצלומים הציגו מגוון של אפשרויות לשימוש בתהליך הקולדין. לצד שיעתוק טכני של הדפסים תיאר טלבוט, בחלק מן ההסברים, גם את הערך האומנותי של התצלומים. רובם של התצלומים מתארים נוף פתוח או טבע דומם. חלק גדול מן התצלומים צולם באחוזתו המשפחתית של טלבוט בליקוק אבי. 

רק מעטים מן התצלומים מתארים דמות. אחד מהם מציג דמות אנושית במסווה של תיאור תנ"כי. בתצלום אחר מופיעות דמויות לצד סולם.

## תצלומי האלבום
;חלק ראשון
*1. חלק ממבנה קולג' המלכה (The Queen's College) באוקספורד.
*2. מראה שדרות בפריז.
*3. פריטי חרסינה.
*4. פריטי זכוכית.
*5. פסל ראש של פאטרוקלוס.

;חלק שני
*6. הדלת הפתוחה.
*7. עלי צמח.
*8. תיאור ספרייה.
*9. שיעתוק (Fac-simile) של דף עתיק
*10. ערימת השחת.
*11. העתק של ליתוגרפיה.
*12. גשר באורליאן.

;חלק שלישי
*13. קולג' המלכה, אוקספורד: שער הכניסה.
*14. הסולם.
*15. ליקוק אבי, ווילטשר.

;חלק רביעי
*16. קלויסטר בליקוק אבי.
*17. פסל ראש של פאטרוקלוס.
*18. השער של כנסיית ישו (Christ Church) באוקספורד.

;חלק חמישי
*19. מגדל בליקוק אבי.
*20. אגם.
*21. אנדרטת המרטירים.

;חלק שישי
*22. מנזר וסטמינסטר.
*23. הגר במדבר.
*24. פרי.

## לקריאה נוספת

* טלבוט, ה. פוקס, **עפרון הטבע**, עולם הצילום, חולון, 1989.

## קישורים חיצוניים
* מימון, ורד, "מקורות" תלושים: עפרון הטבע של ויליאם הנרי פוקס טלבוט. מתוך **RealityTrauma וההיגיון הפנימי של הצילום**, הוצאת מכון שפילמן לצילום, תל אביב 2012.
*הטקסט המלא, כולל צילומים, של "עפרון הטבע", כחלק מפרויקט גוטנברג

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:היסטוריה של הצילום
קטגוריה:ספרי 1844
קטגוריה:ספרי 1845
קטגוריה:ספרי 1846
דון לה פונטיין

**דונלד לה פונטיין** (באנגלית: **Donald LaFontaine**; 26 באוגוסט 1940 - 1 בספטמבר 2008) היה קריין ומדבב אמריקאי, שנחשב לאחד מן הקריינים המפורסמים בכל הזמנים. לה פונטיין הקליט בחייו למעלה מ-5,000 טריילרים לסרטי קולנוע ומשחקי וידאו, ומאות אלפי סרטוני פרסומת. במשך השנים זכה לכינויים רבים בזכות קול הבס העמוק שהיה לו.

## קישורים חיצוניים
* 

* "Don La Fontaine - The Voice" מתוך YouTube
* 

קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
מקנזי (נהר)

**נהר מקנזי** (באנגלית: **Mackenzie River**; בשפת הסלייבי : **Deh-Cho** , מילולית "נהר גדול"; באינוביאלוקטון : **Kuukpak**  מילולית "נהר גדול"; בצרפתית: **Fleuve (de) Mackenzie**) הוא מערכת נהרות מרכזית המנקזת את האגן הצפוני-מערבי של יבשת צפון אמריקה. אגן הניקוז שלו הוא הגדול ביותר בקנדה ושני בצפון אמריקה רק לאגן הניקוז של מערכת הנהרות מיסיסיפי-מיזורי. אורכו של נהר המקנזי 4,241 קילומטרים ושטח אגן הניקוז 1,805,200 קמ"ר. 

מוצא נהר המקנזי בנהר פינליי הנשפך לאגם ויליסטון ממערב להרי הרוקי והוא זורם צפונה לאורך צפון קנדה ונשפך לים בופור באוקיינוס הקרח הצפוני. באופן רשמי נהר המקנזי עצמו מתחיל בימת העבדים הגדולה ואורכו 1,649 ק"מ. רוחב הנהר כ-1.5 עד 3 ק"מ ובחלקים מסוימים אף 5 עד 6 ק"מ. הדלתה של הנהר באורך 190 ק"מ ורוחבה 80 ק"מ על קו החוף בים בופור.

בחלקו העליון נשפכים למקנזי כמה נהרות גדולים ובהם ליארד המנקז 277,000 קמ"ר, פיס המנקז 302,000 קמ"ר ואתבסקה המנקז 95,000 קמ"ר. בתחומי אגן הניקוז של הנהר גם כמה ימות גדולות. ימת העבדים הגדולה ששטחה 28,555 קמ"ר, ימת הדובים הגדולה ששטחה 31,325 קמ"ר וימת אתבסקה ששטחה 7,922 קמ"ר.

הנהר כשיר לשיט לכל אורכו בערך חמישה חודשים בשנה, מאמצע מאי עד תחילת אוקטובר. בעונת החורף, יש תעבורה בחלקי נהר מסוימים על הקרח הקפוא. קו פרשת המים בינו לבין נהר היוקון מהווה את קו הגבול בין יוקון והטריטוריות הצפון מערביות בחלק המרכזי של הגבול.

הנהר נקרא על שם מגלה הארצות אלכסנדר מקנזי אשר חקר אותו בדרכו מערבה לאוקיינוס השקט ב-1789.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קנדה: נהרות
קטגוריה:הטריטוריות הצפון-מערביות: גופי מים
אופרטור ליניארי חסום

באנליזה פונקציונלית (ענף במתמטיקה), **אופרטור ליניארי חסום** הוא אופרטור ליניארי בין מרחבים נורמים *X* ו-*Y*, המעביר את כדור היחידה של *X* לקבוצה חסומה ב-*Y*. אופרטור ליניארי הוא חסום אם ורק אם הוא רציף.

אופרטור חסום מעביר כל קבוצה חסומה לקבוצה חסומה.

אופרטור \ T : X \rightarrow Y הוא חסום אם קיים M כך ש- \ \|Tx\| \leq M \|x\| לכל \ x\in X. תנאי זה מאפשר להגדיר את הנורמה של אופרטור לפי חסום \ \|T\| = \sup_{x\neq 0} \frac{\|Tx\|}{\|x\|}, ואז \ \|Tx\| \leq \|T\|\cdot \|x\|. הגדרה שקולה לנורמה של אופרטור היא הסופרמום של נורמת האופרטור על כדור היחידה של *X*, כלומר \ \|T\| = \sup_{\|x\|=1}{\|Tx\|}.

האוסף \ B(H) של אופרטורים חסומים על מרחב הילברט H הוא אלגברת פון נוימן (שאינה בהכרח רגולרית). הנורמה של אופרטורים שהוגדרה לעיל הופכת את \ B(H) לאלגברת בנך.

## ראו גם
* אופרטור מדרגה סופית

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אנליזה פונקציונלית
אופרטור קומפקטי

באנליזה פונקציונלית, **אופרטור קומפקטי** הוא אופרטור ליניארי *L* בין מרחבי בנך *X* ו-*Y*  המעתיק כל תת-קבוצה חסומה ב-*X* לתת-קבוצה חסומה יחסית (במילים אחרות, שהסגור שלה קומפקטי) ב-*Y*.
אופרטור קומפקטי הוא בהכרח חסום ולכן רציף.

המקור של תורת האופרטורים הקומפקטיים הוא בתורת המשוואות האינטגרליות, שבה אופרטורים אינטגרליים הן דוגמאות קונקרטיות של אופרטורים קומפקטיים.
משוואת פרידהולם טיפוסית משרה אופרטור קומפקטי K של מרחבי פונקציות. תכונת הקומפקטיות מתקבלת מרציפות במידה שווה. שיטת הקירוב על ידי אופרטורים בעלי דרגה סופית היא הבסיס של פתרון נומרי של משוואות כאלה. הרעיון המופשט של אופרטור פרידהולם נגזר מקשר זה.

כל אופרטור ליניארי עם דרגה סופית הוא קומפקטי.

אופרטור ליניארי הוא קומפקטי אם ורק אם התמונה של כל סדרה חסומה מכילה תת-סדרה מתכנסת.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אנליזה פונקציונלית
קטגוריה:קומפקטיות