open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מוסקט ספרינגפילד מודל 1861

**מוסקט ספרינגפילד מודל 1861** היה מוסקט מחורק מסוג מיניֶה (Minié) אשר שימש את צבא ארצות הברית במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. הוא כונה בדרך כלל "ספרינגפילד" על שם מקום ייצורו המקורי, ספרינגפילד שבמדינת מסצ'וסטס, והיה המוסקט הנפוץ ביותר בשימוש צבא האיחוד במהלך המלחמה, הודות לטווח הירי שלו, לדיוקו ולאמינותו.

## מבנה

למוסקט ספרינגפילד מודל 1861 היה קנה באורך 41 אינץ' (100 ס"מ), והוא ירה קליע מיניֶה  בקוטר 0.58 אינץ'. משקלו הכולל של הנשק היה כארבעה ק"ג. לדגם 1861 היה טווח יעיל של כ-180 עד 370 מטר, אך צלפים מיומנים יכלו לפגוע באופן אמין במטרות בגודל אדם עד לטווח של 460 מטר. הנשק השתמש בכיפת הקשה להצתת מטען אבק השריפה. מנגנון שהיה אמין ועמיד בהרבה לתנאי מזג אוויר בהשוואה למנגנוני מצת חלמיש. חיילים מאומנים היטב יכלו לירות בקצב של שלוש יריות מכוונות בדקה, תוך שמירה על דיוק בטווח היעיל, אף שבפועל מרחקי הירי בשדה הקרב היו לרוב קצרים בהרבה.

ההבדל הבולט ביותר בין דגם 1861 לבין דגם ספרינגפילד 1855 המוקדם יותר היה ביטול מערכת ההצתה מסוג מנגנון קאפלוק של מיינרד בדגם 1861. מערכת זו, שנועדה להזנה עצמית של כיפת הקשה, התגלתה כבלתי אמינה בתנאי לחות, ומנגנון ההצתה עצמו היה יקר ומורכב לייצור. לכוונת היו שני מצבים: האחד לטווח של 300 יארד (270 מטר) והשני לטווח של 500 יארד (460 מטר).

נוכח הביקוש העצום, הארסנל הוציא את זכויות הייצור לרשות עשרים קבלנים פרטיים עצמאיים. היצרן – קבלן משנה הבולט ביותר של מוסקטים מדגם 1861 הייתה חברת קולט'ס מנופקט'ורינג קומפני, שביצעה מספר שינויים תכנוניים משניים ושיווקה את הרובה תחת השם "קולט ספשיאל" שינויים אלה כללו טבעות קנה מעוצבות מחדש, פטיש דריכה חדש ובסיס הצתה מתוכנן מחדש. כמה מן השינויים אומצו מאוחר יותר בידי מחלקת החימוש של צבא ארצות הברית ושולבו בדגם הממשיך, ספרינגפילד 1863, שהיה גרסה משופרת במעט של דגם 1861.

## היסטוריה

דגם 1861 היה נדיר יחסית בשנותיה הראשונות של מלחמת האזרחים האמריקנית, שכן יחידות רבות עדיין השתמשו במוסקטים חלקי קדח מדגם ספרינגפילד מודל 1842 ובמוסקטים מדגם ספרינגפילד מודל 1816 בעלי מנגנון מצת חלמיש, שהוסבו למנגנון כיפת הקשה בשל אמינותו הגבוהה יותר ועמידותו לתנאי מזג האוויר. עם זאת, במהלך המלחמה יותר ויותר יחידות והצטיידו במוסקטים מחורקים מדגם 1861, למעלה ממיליון מוסקטים מחורקים מדגם 1861 יוצרו, כאשר ארסנל ספרינגפילד הרחיב את היקף הייצור במהלך המלחמה באמצעות התקשרויות עם עשרים חברות נוספות.
מספר המוסקטים המחורקים מדגם 1861 שיוצרו בארסנל ספרינגפילד עצמו עמד על 265,129 יחידות בין 1 בינואר 1861 לבין 31 בדצמבר 1863.

דגם 1861 סימן התקדמות משמעותית בתכנון הנשק הקל האמריקני, בהיותו המוסקט המחורק הראשון שאומץ והופץ בהיקף רחב כנשק החי"ר העיקרי.
לאחר המלחמה, עם כניסתה לשימוש של תחמושת מודרנית בתרמילי פליז, שימש דגם 1861 בסיס לפיתוחם של מספר כלי נשק נטענים אחורית, שרובם התבססו על הסבות של מוסקטים מחורקים מדגמי 1861 ו־1863. תהליך זה הגיע לשיאו בדגם ספרינגפילד 1873 ובדגמי ההמשך שלו, אשר שימשו במלחמות האינדיאנים ובכל פעולותיו הצבאיות של צבא ארצות הברית עד לסוף המאה ה־19.
## קישורים חיצוניים

*  Dr. Francis A. Lord  The ’61 Springfield Rifle Musket Strong right arm of the infantry. 8/3/2017 

קטגוריה:אמצעי לחימה במלחמת האזרחים האמריקנית
קטגוריה:רובי מוסקט
Palais Royal!

**Palais Royal!** הוא סרט צרפתי משנת 2005. את הסרט ביימה ולרי למרסייה שגם שיחקה בו בתפקיד הראשי, על תפקידה הייתה מועמדת לפרס סזאר בקטגוריית השחקני הראשית וקתרין דנב הייתה מועמדת בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר.

## עלילה
המלך אנדרו, נהרג בהתרסקות מסוק ויש אבל לאומי. טרגדיה זו משנה את חייה של ארמל, קלינאית תקשורת ואשתו של ארנו, בנו הצעיר של המלך, נסיך חסר דאגות והפכפך. המלכה יוג'יניה,, חושפת כתב זכויות מימי הביניים ישן הפוסל את יורש העצר אלבן, בנו הבכור של המלך, מלרשת את כס המלוכה בטענה שהוא עדיין רווק וחסר ילדים. אף על פי שלא היה מוכן כראוי, ארנו נקרא לעלות לכס המלוכה, וארמל חייבת לעזוב את המרפאה שלה ואת מטופליה בן לילה כדי לעמוד בהתחייבויות של מעמדה החדש.

אדיבה מטבעה, אך מאופקת, המלכה לעתיד נאבקת על מנת להתאים את עצמה לפרוטוקול הנוקשה ולהופעות הפומביות הנדרשות ממנה. תשומת הלב התקשורתית המוגזמת סביב משפחתה, קשיחותה של חמותה, גילוי ניאוף בעלה גובים מחירם. ארמל טובת הלב הופכת בהדרגה לנסיכה ערמומית ומניפולטיבית עם אובססיה אחת בלבד: לעשות כל שביכולתה כדי לפגוע במשפחת המלוכה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי קומדיה צרפתיים
משוגע כמו ארנב מרץ

[250px|ממוזער|שמאל|[ארנבת אירופית]]
**"משוגע כמו ארנבת מרץ"** (באנגלית: **"Mad as a March hare"**) הוא ביטוי באנגלית שנגזר מהתעלולים הנצפים שאומרים שמתרחשים רק בעונת הרבייה של הארנבת האירופית במרץ. הביטוי הוא רמיזה שניתן להשתמש בה כדי להתייחס לכל בעל חיים או אדם המתנהגים בצורה נרגשת ובלתי צפויה של ארנבת אירופית בחודש מרץ.

## ההתפתחות ההיסטורית של הביטוי
תפיסה ארוכת שנים היא שהארנבת תתנהג באופן מוזר ובהתרגשות מרובה לאורך עונת הרבייה שלה, שבאירופה מגיעה לשיאה בחודש מרץ. התנהגות מוזרה זו כוללת התקפה על ארנבות אחרות, קפיצה אנכית ללא סיבה לכאורה והצגת התנהגות חריגה באופן כללי. תיעוד מילולי מוקדם של התנהגותו המוזרה של בעל חיים זה אירע בסביבות שנת 1500, שם כתב המחבר המקורי:

ביטויים דומים מופיעים ב, בכתביו של . שימוש מתועד מאוחר יותר בביטוי מופיע בכתביו של סר תומאס מור.

אף על פי שהביטוי נמצא בשימוש רציף מאז המאה ה-16, הוא זכה לפופולריות החל מהמאה ה-19, בזכות ספר הילדים הנודע של לואיס קרול משנת 1865: "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", שבו אחת הדמויות היא ארנבת מרץ (ארנביב).

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
ג'ק אוסבורן

**ג'ק ג'וזף אוסבורן** (באנגלית: **Jack Joseph Osbourne**; נולד ב־8 בנובמבר 1985) הוא איש טלוויזיה, מפיק ויוצר תוכן בריטי-אמריקאי. התפרסם בראשית שנות ה־2000 כחלק מסדרת המציאות משפחת אוסבורן The Osbournes של רשת MTV, שתיעדה את חיי משפחתו ובראשה אביו, זמר ההבי מטאל אוזי אוסבורן. בהמשך ביסס קריירה עצמאית בתחום ההנחיה וההפקה, בעיקר בתוכניות מסע ותעודה.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
אוסבורן נולד בלונדון, אנגליה, בנם של הזמר אוזי אוסבורן, סולן להקת בלאק סאבת', ושל אשת העסקים ואישיות הטלוויזיה שרון אוסבורן. בילדותו עברה משפחתו להתגורר בארצות הברית, בעיקר בלוס אנג'לס, קליפורניה.

### הפריצה לתודעה הציבורית
בשנת 2002 עלתה לשידור ברשת MTV סדרת המציאות "The Osbournes". הסדרה זכתה להצלחה מסחרית רחבה ואף בפרס אמי לתוכנית מציאות יוצאת דופן. הצלחתה נחשבת לאבן דרך בהתפתחות ז'אנר הריאליטי המשפחתי.

דמותו של אוסבורן הוצגה כמתבגר מרדן אך כן וישיר, והוא הפך לדמות מוכרת בתרבות הפופולרית של תחילת שנות ה־2000.

### קריירה עצמאית
לאחר סיום הסדרה בשנת 2005, הנחה אוסבורן את תוכנית המסע "Adrenaline Junkie", שבה תיעד מסעות באזורים בעלי תנאים קיצוניים.

בשנת 2013 השתתף בעונה ה־17 של "רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)" והגיע למקום השלישי בגמר.

בין השנים 2016–2018 הנחה והפיק לצד אביו את "Ozzy & Jack's World Detour", ששודרה בערוץ History וכללה ביקורים באתרים היסטוריים ותרבותיים ברחבי העולם.

### התמודדות עם טרשת נפוצה
ביוני 2012 אובחן אוסבורן כחולה טרשת נפוצה (Multiple Sclerosis). הוא חשף את דבר מחלתו בפומבי והצהיר כי ימשיך בפעילותו המקצועית. בהמשך היה מעורב ביוזמות להעלאת מודעות למחלה ולעידוד פעילות גופנית בקרב חולים כרוניים.

## ביקורת וניתוח תקשורתי
ממוזער|אוסבורן, 2011|250px
חוקרי מדיה ציינו כי "The Osbournes" תרמה לעיצוב מודל של חשיפת חיי משפחה של ידוענים במסגרת טלוויזיונית ערוכה, תופעה שתוארה כ"אותנטיות מבוימת".
בתחילת דרכו נתפס אוסבורן כחלק מתופעת "סלבריטאות תורשתית", אך בהמשך פיתח קריירה עצמאית בתחום תוכניות התעודה והמסע. המעבר התדמיתי שלו לאחר אבחונו הרפואי זכה לסיקור חיובי בתקשורת.

## חיים אישיים
בשנת 2012 נישא לליסה סטלי, ולזוג נולדו שלוש בנות. בני הזוג התגרשו בשנת 2019. בשנת 2023 נישא בשנית לארי גירדין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משתתפים בתוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:חולי טרשת נפוצה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
מנהיג בית הנבחרים (הממלכה המאוחדת)

**מנהיג בית הנבחרים** (באנגלית: **Leader of the House of Commons**) הוא שר בממשלת בריטניה שתפקידו העיקרי הוא ארגון ענייני הממשלה בבית הנבחרים. המנהיג הוא תמיד חבר או נוכח בקבינט ממשלת בריטניה.

מנהיג בית הנבחרים המכהן הוא אלן קמפבל, שמונה ב-5 בספטמבר 2025 על ידי ראש הממשלה קיר סטארמר.

## תחומי אחריות
#### תפקידי מנהיג בית הנבחרים:
* מנהיג הבית אחראי על ביצוע תוכנית החקיקה של הממשלה ועומד בראש ועדת הקבינט לעסקים וחקיקה פרלמנטרית.
* התפקיד כולל ניהול עסקי בית הנבחרים בשיתוף פעולה הדוק עם המצליף הראשי, הגשת תוכנית שבועית לבית וניהול הצעות ודיונים באולם.
* משמש כנציג הממשלה בבית (על פי חוק, יושב בוועדת בית הנבחרים, בוועדת חשבונות ציבוריים ובוועדת יושב ראש בית הנבחרים לרשות הסטנדרטים הפרלמנטרית העצמאית); וכנציג הבית בממשלה, לרבות על ידי תרומה למאמצי השירות הציבורי לבנות יכולת פרלמנטרית ועל ידי טיפול בבקשות חברי בית הנבחרים לעזרה בהתכתבויות ובשאלות שרים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלת בריטניה
קטגוריה:הפרלמנט של הממלכה המאוחדת
סופרניסט

[ממוזער|[מעיין ליכט, סופרניסט ישראלי]]
**סופרניסט** (או **סופרן זכר**) הוא זמר גבר המסוגל לשיר בטסיטורה של סופרן, בדרך כלל תוך שימוש בפלסט או בקול ראש. בהקשרים של סיווג קולי הוא נחשב תת-סוג של קונטרה-טנור. במקרים נדירים, קול גברי גבוה במיוחד המושר באמצעות הרגיסטר המודאלי (קול חזה גבוה) ולא בפלסטו, עשוי להיות מקושר לגורמים פיזיולוגיים או אנדוקרינולוגיים, המשפיעים על התפתחות מנגנון הפקת הקול ועל השינוי בתדר הקול האופייני לגיל ההתבגרות אצל נערים.

סופרניסטים מסוגלים לשיר במנעד קולי של סופרן, הנע בין C4 ל-C6 בקירוב, אם כי לעיתים הם עשויים להגיע גם מעט גבוה או נמוך יותר.

## מינוח
בדרך כלל, המונח "סופרן" מתייחס לזמרות, ו"סופרן זכר" מתייחס לזמרים המסוגלים לשיר בטיטורה של סופרן תוך שימוש ברגיסטר המודאלי שלהם. עם זאת, לעיתים משמש המונח "סופרן זכר" לתיאור גברים השרים בטווח קולי סופרן תוך שימוש בפלסט במקום ברגיסטר המודאלי. השימוש במונח נפוץ בדרך כלל בהקשר של מוזיקה כוראלית באנגליה. עם זאת, גברים אלה מכונים לרוב קונטרה-טנורים או סופרניסטים. השימוש במונח "סופרן זכר" אינו מקובל על כלל העוסקים בפיתוח קול, שכן ברוב המקרים קונטרה-טנורים מפיקים את הצליל באופן שונה מבחינה פיזיולוגית ואקוסטית מהאופן שבו מפיקות אותו זמרות סופרן.

## היסטוריה
שורשיו של הקול הסופרניסטי נעוצים במסורת הקסטרטי מהמאות ה-17 וה-18, אז נכתבו תפקידי סופרן ומצו-סופרן לגברים שסורסו לפני גיל ההתבגרות כדי לשמר קול גבוה. עם דעיכת מוסד הקסטרטי במאה ה-19 והיעלמותו בראשית המאה ה-20, חדלו להתקיים זמרים בעלי מאפיינים פיזיולוגיים כאלו, והרפרטואר שנכתב עבורם עבר בהדרגה לביצוע של זמרות או של קונטרה־טנורים. במאה ה-20, עם תחיית הביצוע אותנטי, החלו קונטרה-טנורים מסוימים להרחיב את המנעד הקולי שלהם עד לטווח הסופרן באמצעות שימוש בפלסטו או בקול-ראש. הרפרטואר המודרני שנכתב במיוחד עבור זמרים כאלו מצומצם, ורבים מהם מבצעים יצירות מתקופת הבארוק שנועדו במקור לקסטרטי.

## רפרטואר
הרפרטואר לסופרן הגברי נכתב במקור לקסטרטו - סוג קול שנוצר מסירוס בנים צעירים ששרו בקול סופרן. סופרניסטים הם נדירים, שכן רוב הקונטרה-טנורים שרים במנעד של אלט ומצו-סופרן. ייתכן כי מאחר שקונטרה-טנורים מפורסמים מראשית המאה ה-20, כמו אלפרד דלר, היו בעלי קול אלט, התקבעה במשך שנים התפיסה שלפיה קונטרה-טנור הוא בהכרח קול אלט. בעוד שיש רפרטואר מודרני שנכתב עבור קונטרטה-טנורים, יש רק מספר קטן של יצירות מודרניות שנכתבו במיוחד עבור סופרניסטים. לעיתים הרפרטואר לסוג הקול הזה נכתב במיוחד עבור זמרים מסוימים, כמו "מוות בוונציה"  של בנג'מין בריטן, שיש בו קטע שנכתב במיוחד עבור ג'יימס באומן . יוצאת דופן היא האופרה "סיפורו של ד. יוהאן פאוסט"  של אלפרד שניטקה משנת 1995, שבה דמותו של מפיסטופלס מבוצעת במשותף על ידי אלט נשי וסופרן גברי.

## סופרנזיסטים בולטים
* דימאש קודאיברגן
* מעיין ליכט
* ראדו מריאן 
* ג'יי-ג'יי
* ויטאס
* פארינלי

## ראו גם
* קולות (מוזיקה)
* קסטרטו

## הערות שוליים

קטגוריה:מילים וביטויים באיטלקית
קטגוריה:קולות
הבחירות למנהיג העליון של איראן (1989)

**הבחירות למנהיג העליון של איראן** היו בחירות שנערכו ב-4 ביוני וב-6 באוגוסט 1989 לאחר מותו של המנהיג העליון הראשון, רוחאללה ח'ומייני. בסופם, מונה המנהיג העליון השני של איראן, עלי ח'אמנאי.

## רקע

בנובמבר 1985, חוסיין עלי מונתזרי, מבכירי המהפכה, נבחר כיורשו של המנהיג העליון המכהן רוחאללה ח'ומייני, שבאותה העת היה בן 83. מונתזרי היה לסגנו עוד לפני כן, ותמונתו התנוססה לצד תמונת ח'ומייני במשרדים ממשלתיים וברחבי המדינה. עם זאת, בחלוף השנים התבהר כי דגל בגישות שונות מאלו של ח'ומייני: מונתזרי מחה על הפרות זכויות האדם תחת המשטר החדש, על הוצאה להורג של מתנגדים פוליטיים, וקרא לריבוי מפלגות, חופש ביטוי, והפסקה של הכשרת כוחות גרילה זרים. חילוקי דעות אלו עוררו את ח'ומייני לחפש יורש אחר. בשל כך, ח'ומייני דרש לשנות את פסקה 109 בחוקת איראן, לפיה המנהיג העליון (בחוקה התואר הרשמי הוא "המנהיג" בלבד) חייב להיות מרג'ע, הדרגה השנייה החשובה ביותר באסלאם שיעי אחרי הנביא מוחמד והאימאמים השיעים. הסרת הדרישה הזו מהחוקה איפשרה לאייתולות לבחון יורשים אחרים שיהיו יותר נאמנים לעקרונותיו של ח'ומייני. ב-26 במרץ 1989, מונתזרי הודח, ולפיכך נותר ח'ומייני ללא יורש ברור.

## הליך הבחירות
ב-3 ביוני 1989 אחר הצהריים, בנו של חו'מייני, אחמד, הודיע לבכיר המשטר אכבר האשמי רפסנג'אני שאביו על ערש דווי, וחברי מועצה המומחים האיראנים נקראו לטהרן בדחיפות. ח'ומייני מת עוד באותו היום, וההודעה על מותו פורסמה לאחר שכל חברי המועצה הגיעו לישיבה. למחרת, נשיא איראן, עלי ח'אמנאי, הקריא את צוואת ח'ומייני, הקראה שארכה כשעתיים.

תחילה דנו אם יש למנות מנהיג עליון, או שמא מועצה עליונה. ח'אמנאי ורפסנג'אני נמנו על המצדדים במועצה עליונה במקום מנהיג עליון. עם זאת, המצדדים במינוי מנהיג יחיד ניצחו ברוב קולות של 45, בעוד 23 הצביעו נגד. מוחמד־רזא גולפייגני, שהיה מרג'ע ואף הוצע כיורש אפשרי טרם מותו של ח'ומייני, הוצע כמנהיג עליון, אולם רק 14 הצביעו בעד. נטען נגדו כי הוא אנונימי למדי בקרב הציבור האיראני, וכי למרות ניסיונו הדתי, ניסיונו הפוליטי מועט מאוד. לאחר זאת, ח'אמנאי הוצע בשל תפקידו במהפכה האסלאמית ובמלחמת איראן־עיראק, וכן כי היה הנשיא המכהן. בנוסף, רפסנג'אני טען כי בפגישה עם ח'ומייני במרץ 1989 הוא אמר לו שלדעתו רק ח'אמנאי מתאים לרשת אותו לאחר הדחת מונתזרי. עם זאת, לא עמד בכל התנאים, שכן לא היה פוסק דת בכיר. 60 הצביעו בעדו, ו-14 נגד. ח'אמנאי נבחר להיות ממלא מקום המנהיג העליון עד אשר החוקה תתוקן רשמית וניתן יהיה למנותו באופן קבוע ורשמי.

ב-28 ביולי 1989 נערך משאל עם חוקתי באיראן על מנת לאשר שינויים בחוקה. שינויים אלו כללו את הגדרת זהותו של המנהיג העליון והסרת הדרישה לפיה על המנהיג להיות מרג'ע, וכן כללו שינויים בהרכב מועצת המומחים. על כן הדרך נסללה למינויו הרשמי של ח'אמנאי למנהיג העליון: ב-6 באוגוסט נבחר עם 60 קולות חברי המועצה בעד. ח'אמנאי כיהן כמנהיג העליון של איראן במשך 36 שנה, עד התנקשותו בידי ישראל. בעקבות מינויו ופינוי כיסא הנשיא, נערכו בחירות לנשיאות איראן, בהן ניצח רפסנג'אני.

### תיעודי הדיונים
ב-2008 רשות השידור האיראנית שחררה לציבור סרטון של הדיונים הסודיים שנערכו סביב מינוי ח'אמנאי. ב-2019, שוחררו סרטונים נוספים. בסרטונים ח'אמנאי טוען כי הוא לא ראוי למינוי, ויכהן באופן זמני מטעמים טכניים בלבד.

## ראו גם
* הבחירות למנהיג העליון של איראן (2026)
* חוקת איראן
* משאל העם החוקתי באיראן (1989)

## הערות שוליים

קטגוריה:עלי ח'אמנאי
קטגוריה:המנהיג העליון של איראן
קטגוריה:איראן: בחירות
קטגוריה:1989 באיראן
מוזיאון מורשת יהדות קוצ'ין

**מרכז מורשת יהדות קוצ'ין** הוא מרכז המוקדש להיבטים שונים של ההיסטוריה, התרבות והמורשת של יהדות קוצ'ין, הכוללת את קהילות יהדות הודו, בני מנשה ובני ישראל. בנוסף נמצא במרכז בית כנסת עדת הכהנים בעיצוב יהודי קוצ'יני. מרכז המורשת שוכן במושב נבטים בנגב.

## היסטוריה
המוזיאון הוקם בלב המושב אשר הוקם על ידי עולים יהודים מהודו וקהילת קוצ'ין ומכליל את בית הכנסת המרכזי של המושב בו מתפלליים בנוסח תפילה של יהדות קוצ'ין והודו.

## המרכז
המרכז מארגן פעילויות שונות דוגמת כנסים, חוגים וסמינריונים, מפעיל מכון לחזנות ופייטנות, ומציג תערוכות קבועות ומתחלפות. עוד שוכנים במקום ספרייה ובה כתבים מקוריים, מחקרים וספרי עיון, מאגר אור-קולי וארכיון.

בנוסף במרכז חדר תלבושות מסורתי של הקהילות היהודיות וגם מטבח לאוכל העדתי.

## גלריה

Cochin Jewish Heritage 06.jpg
Cochin Jewish Heritage 21.jpg


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קוצ'ין
קטגוריה:יהדות קוצ'ין
קטגוריה:מועצה אזורית בני שמעון
קוצ'ין
קוצ'ין
עדי גורל

**עדי גורל** (נולדה ב-1991 לערך) היא במאית תיאטרון ומחזאית ישראלית.

## ביוגרפיה
גורל נולדה וגדלה בהוד השרון, הצעירה מבין שלושה ילדים. הוריה היו ממייסדי קיבוץ סופה בחבל ימית, ולאחר פינוי היישוב עבד אביה כמנכ"ל חברת נדל"ן ואימה כרואת חשבון. בנעוריה התחרתה גורל בשחייה והגיעה למקום השני באליפות ישראל לגילאי 14. למדה במגמת תיאטרון בתיכון "הדרים", ואת שירותה הצבאי עשתה כלוחמת בחיל הים וכמפעילת כלי שיט בלתי מאויש. לאחר שחרורה עבדה במקסיקו מטעם רפא"ל, ועם שובה לארץ נרשמה ללימודי פסיכולוגיה, אך עזבה אותם לטובת לימודים לתואר ראשון בבימוי תיאטרון במכללת סמינר הקיבוצים, אותו סיימה ב-2019 בהצטיינות. ב-2025 החלה ללמוד לתואר שני בקולנוע ותסריטאות באוניברסיטת תל אביב.

## קריירה מקצועית
תפקידה הראשון בתיאטרון של גורל היה ב-2017, כששיחקה בהפקה עצמאית בשם "חלום ליל אמצע הקיץ" - עיבוד של עדי ויצמן ל"חלום ליל קיץ" ובבימויו.

במסגרת לימודיה ביימה גורל ב-2018 את המחזה "המשחק" מאת ארז פולק במסגרת פסטיבל תיאטרון קצר, ואת המחזה "הבית הנקי" מאת שרה רוהל. ב-2019 ביימה עיבוד לתיאטרון רחוב של "אילוף הסוררת" שהוצג ברחבת מזא"ה 9. באותה שנה גם השתתפה בעצמה במופע "תת רמה", מופע ליצנות רחוב במסגרת פסטיבל עכו, אותו יצרה עם רפאל שחרי.

ב-2019 החלה גורל להתנדב בעמותת "יוצאים לשינוי" המסייעת ליוצאים מהחברה החרדית. במסגרת פעילותה הגישה עם חלי עובדיה את הפודקאסט "שאלה טובה", בו שוחחו עם יוצרים ויוצרות שיצאו בשאלה. ב-2022 כתבה את המחזה "ככה יצאתי", המבוסס על סיפוריהם של יוצאים ויוצאות בשאלה מהחברה החרדית, שעלה בבכורה בתיאטרון צוותא, ולאחר שתורגם לאנגלית הוצג גם בתיאטרון "Hamakom" בווינה.

באותה שנה כתבה גורל מחזה נוסף בשם "פרחים לא משקרים", העוסק במשברים וזוגיות. גרסה קצרה שלו הוקלטה כפודקאסט ב"כאן 11" במסגרת פסטיבל "AIR ON" של תיאטרון תמונע, בהשתתפות טלי שרון, אוהד קנולר וריי טל. המחזה בגרסתו המלאה מלא עלה בבכורה בשנת 2024 בתיאטרון צוותא בכיכובם של עמרי הכהן ואגם שוסטר.

ב-2023 זכתה עם אורית פוקס רותם, בסי דיל ומירי מילשטיין בפרס חממת הסדרות של סם שפיגל במסגרת פסטיבל Series Mania, על הסדרה "עזרת נשים".

ב-2025 ביימה את מופע המחול של הרקדן וחבר הילדות שלה, גל גרפונג, המשלב מחול, הקרנות וידאו, שירה וקטעי דראג, ועוסק בהתמודדות עם מחלת הסרטן. המופע עלה לראשונה במסגרת פסטיבל ישראל, ובהמשך הוצג במרכז סוזן דלל.

## חיים אישיים
גורל נמצאת מאז 2019 בזוגיות עם השחקן, הבמאי והתסריטאי ארז דריגס. השניים הכירו כשגורל עבדה כקופאית בתיאטרון תמונע במהלך לימודיה. ב-2021, כשנחשפו התכתובות המיניות של דריגס והתמכרותו למין, עמדה גורל לצידו ופרסמה הודעות תמיכה בו ברשתות החברתיות. ב-20 במאי 2022 נישאו השניים בטקס אינטימי, ולאחר חתונתם עברו להתגורר בבולוניה שבאיטליה. עם שובם לארץ עברו להתגורר בתל אביב וב-2026 נולדה ביתם הבכורה, לאחר טיפולי הפריה חוץ-גופית שעברה גורל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:מחזאיות ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון הדרים
קטגוריה:בוגרי תיכון הדרים
קטגוריה:בוגרות סמינר הקיבוצים: הוראה ובימוי תיאטרון
קטגוריה:בוגרי סמינר הקיבוצים: הוראה ובימוי תיאטרון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1991
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
Dancing on the Ice

"**Dancing on the Ice**" (בעברית: "**לרקוד על הקרח**") הוא שיר מאת הזמרת הבלגית אסילה. היצירה נכתבה והולחנה על ידה בצוותא עם ברברה פטיז'אן, אמיל שטנגל וניקולא ד'אבל, שגם הפיק אותו מוזיקלית. השיר ראה אור ב-19 בפברואר 2026 בהפצת חברת בלו מילק רקורדס. תאגיד השידור הוולוני RTBF, אחד משני תאגידי השידור הלאומיים של בלגיה, בחר אותו לייצג את המדינה בתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026.

## תחרות הזמר של האירוויזיון
### לפני האירוויזיון
בחודשים יולי ואוגוסט 2025 נפוצו בכלי התקשורת ובמרחב המקוון הערכות שלפיהן לואיק נוטה, אשר ייצג את  באירוויזיון 2015, נבחר לשוב ולייצג את המדינה בתחרות לשנת 2026. דיווחים אלה עוררו עניין ציבורי נרחב, אולם הוכחשו באופן רשמי בידי תאגיד השידור הוולוני RTBF. ב-12 בפברואר הודיע RTBF כי זהות האמן והשיר שנבחרו לייצג את בלגיה תיחשף ב-19 בפברואר.

ב-19 בפברואר 2026 הוכרזה אסילה כנציגת בלגיה בתחרות, עם השיר "Dancing on the Ice". היצירה חוברה על ידי אסילה בצוותא עם ניקולה ד'אוול, ברברה פטיז'אן ואמיל שטנגל. באותו יום הוצג השיר לציבור, ובמקביל פורסם הווידאו קליפ הרשמי בערוץ היוטיוב הרשמי של האירוויזיון.

### באירוויזיון
 בלגיה שובצה להתחרות בחלקו השני של חצי הגמר הראשון, שייערך ב-12 במאי.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2026
קטגוריה:שירי בלגיה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
Ferto

"**Ferto**" (ביוונית: "**Φέρτο**", בתרגום לעברית: "**תביא את זה**") הוא שיר בביצוע הזמר היווני אקילאס. היצירה חוברה על ידו בשיתוף עם אורפיאס נוניס, תאופילוס פוזבוריס ותומאס פאפאתנאסיס,. השיר יצא לאור ב-15 בפברואר 2026, ונבחר לייצג את  בתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026. במצעד הסינגלים הרשמי ביוון הגיע השיר למקום התשיעי, ובכך היה לכניסתו הראשונה של אקילאס לעשירייה הראשונה במצעד הארצי.

## תחרות הזמר של האירוויזיון
### ''Sing for Greece 2026''
*Sing for Greece 2026* שימשה כמסגרת הבחירה הלאומית שגובשה והופעלה בידי תאגיד השידור היווני ERT לצורך קביעת נציג המדינה לתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026. התחרות כללה שלושה משדרים שנערכו החל מ-11 בפברואר ועד ל-15 בפברואר 2026 במתחם פיראאוס 260 שבאתונה. כלל המשדרים הועברו בשידור טלוויזיוני בערוץ ERT1 ובערוץ ERT World, וכן ברדיו בתוכנית Second Programme בליווי פרשנותם של מיכאלה תיאופילו ודימיטריס מיידאניס, נוסף על שידורם בתחנת Voice of Greece ובפלטפורמת ERT echo. במקביל שודרו המשדרים גם באמצעות שירות ה-OTT, ERTFLIX, ואילו משדר הגמר הועבר אף בערוץ RIK 1 בקפריסין ובערוץ היוטיוב הרשמי של תחרות האירוויזיון.

מבנה התחרות כלל שני חצאי גמר שנערכו ב-11 וב-13 בפברואר, וגמר שהתקיים יומיים אחר כך. בכל אחד משלבי חצי הגמר התמודדו ארבעה עשר שירים, ומתוכם העפילו שבעה לשלב הגמר. תוצאות חצאי הגמר נקבעו על יסוד הצבעת הציבור בלבד, ואילו ההכרעה בשלב הגמר התבססה על שקלול הצבעת הקהל עם קולות חבר שופטים. ההצבעה הציבורית בוצעה באמצעות מסרונים ובהצבעה מקוונת.

ב-4 בינואר 2026, במהלך המשדר *Sing for Greece – Ethnikós Telikós Eurovision 2026 – I finalist* ששודר בערוץ ERT1, הוכרז כי אקילאס יתמודד בתחרות עם השיר "Ferto". לאחר שהעפיל משלב חצי הגמר הראשון, זכה אקילאס בגמר שנערך ב-15 בפברואר 2026. בעקבות זכייה זו נבחר לייצג את יוון בתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026.

### באירוויזיון
 יוון שובצה להתחרות בחלקו הראשון של חצי הגמר הראשון, שייערך ב-12 במאי.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2026
קטגוריה:שירי יוון באירוויזיון
קטגוריה:שירים ביוונית
אמנון ותמר (רנייה)

**אמנון ותמר** (בגרמנית: *Amnon und Thamar*) הוא ציור שמן על בד מאת ניקולה רנייה, המתוארך לסביבות שנת 1650. היצירה נמצאת באוסף הגלריה הלאומית של שטוטגרט ונרכשה בשנת 1736 עם אוסף גוטר. היא משתייכת לאוסף הציור הבארוקי האירופי מן המאות ה־17–18.

הציור מתאר סצנה מן התנ״ך המבוססת על ספר ספר שמואל ב'. על פי המסופר, אמנון פיתה את אחותו למחצה תמר, אנס אותה ולאחר מכן דחה אותה. אחיה אבשלום נקם את המעשה בכך שרצח את אמנון במהלך משתה.

בעוד שבדרך כלל הוצג באמנות רגע גירושה של תמר, בחר רנייה לתאר את הרגע הארוטי והמתוח של הפיתוי. באפיון הדמויות נמנע הצייר מהבעת עמדה מוסרית. רק מחוות האבל של תמר מרמזות על האסון העתיד לבוא.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
רוברט וית'רספון

**רוברט וית'רספון** (באנגלית: **Robert Witherspoon**; 29 בינואר 1767 – 11 באוקטובר 1837) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית.

## ביוגרפיה
וית'רספון נולד ב-29 בינואר 1767 סמוך לקינגסטרי שבפרובינציית קרוליינה הדרומית. הוא היה בנו של רוברט וית'רספון (1728–1778), מהגר סקוטי־אירי שנולד במחוז דאון שבאירלנד והתיישב בפרובינציית קרוליינה הדרומית. אמו הייתה אליזבת הית'לי וית'רספון (1740–1820), ילידת קרוליינה הדרומית. הוא למד בבתי ספר מקומיים.

בשנת 1800 נבחר לגזבר המדינה וכיהן כהונה אחת. הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית בשנים 1792–1794, 1802–1804 ו־1806–1808.

וית'רספון נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לקונגרס ה־11, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1809 עד 3 במרץ 1811. הוא סירב להעמיד את מועמדותו לבחירה מחדש. היו לו אינטרסים נרחבים של מטעים מבוססי עבדות במחוז סאמטר שבקרוליינה הדרומית. בשנת 1832 התנגד לחוק הביטול (Nullification Act).

הוא נפטר סמוך למייזוויל שבקרוליינה הדרומית ב־11 באוקטובר 1837, ונקבר בבית העלמין של כנסיית סיילם בריק.

הוא היה רב־סבו של .

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1767
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1837
נרקיסוס (יאן קוססירס)

**נרקיסוס** הוא ציור שמן על בד מאת יאן קוססירס, שנוצר בין השנים 1636–1638 עבור טורה דה לה פראדה. היצירה מתארת את דמותו של נרקיסוס מן המיתולוגיה היוונית. הציור שמור כיום במוזיאון הפראדו במדריד.

## תיאור היצירה

הקומפוזיציה מציגה את נרקיסוס כשהוא מביט בכמיהה בבבואתו המשתקפת במי בריכה. על פי המיתוס, נרקיסוס לא היה מסוגל לאהוב איש מלבד את עצמו. חרף תחינותיהן של הנימפות, הוא נותר שקוע בהתבוננות בדמותו המשתקפת עד אשר מצא את מותו לצד המים.

פטר פאול רובנס עסק אף הוא ביצירת עבודות עבור ארמון טורה דה לה פראדה (Torre de la Parada), וייתכן כי קוסיירס ביסס את יצירתו על רישומים מוקדמים של רובנס.

## תולדות הבעלות

היצירה נכללה באוסף המלכותי בטורה דה לה פראדה (אל פארדו, מדריד), ומתועדת בשנת 1701 בחדר המכונה Pieza del cubierto. בשנת 1747 נרשמה ב-Pieza primera (מס' 18). בשנת 1772 הועברה לארמון המלכותי החדש במדריד ותועדה ב-Antecámara de la princesa (מס' 1015). בשנת 1794 נרשמה בחדר המעבר אל חדר השינה של האינפנטה (מס' 115), ובשנים 1814–1818 תועדה בחדר השינה של הנסיכים, המכונה pieza segunda de amarillo (מס' 115). בשנת 1834, לאחר מות פרננדו השביעי, נכללה במוזיאון המלכותי לציורים במדריד, באולם הראשון של האסכולה ההולנדית (מס' 198).

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים המבוססים על מטמורפוזות
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:מוזיאון הפראדו
תאודור גורדין

**תאודור גורדין** (באנגלית: **Theodore Gourdin**; 20 במרץ 1764 – 17 בינואר 1826) היה בעל עבדים ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כהונה אחת כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית בשנים 1813–1815.

## ביוגרפיה
גורדין נולד ב-20 במרץ 1764 סמוך לקינגסטרי שבפרובינציית קרוליינה הדרומית. הוא התחנך בצ'ארלסטון וכן באירופה. הוא היה בעל מטע במונקס קורנר שבקרוליינה הדרומית.

גורדין נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לקונגרס ה־13, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1813 עד 3 במרץ 1815.

לאחר סיום כהונתו חזר לעסוק בחקלאות.

הוא נפטר בפיינוויל שבקרוליינה הדרומית, ב־17 בינואר 1826, ונקבר בבית העלמין האפיסקופלי בסנט סטיבן, קרוליינה הדרומית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1764
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1826
IQPS

**iQPS** (ביפנית: **QPS研究所**, Institute for Q-shu Pioneers of Space, Inc.) היא חברה יפנית בתחום חקר החלל. היא מייצרת לווינים ומפעילה אותם.

החברה הוקמה בשנת 2005 על ידי קבוצת חקרי חלל מאוניברסיטה קוישו שבפוקואוקה. בשנת 2013 החברה החליטה להכנס לתחום ייצור לוויינים. לוויין ניסוי ראשון שוגר בשנת 2014.

בהמשך הוחלט להקים מערכת לוויינים מבוססי מכ"ם מפתח סינתטי ולספק שירותים חישה מרחוק. הלוויין הארשון של המערהת שוגר בשנת 2019. נכון לסוף 2025 שוגרו 15 לוויינים. בשלב סופי מערכת מתוכננת לכלול 36 לוויינים.

לווייני החברה כוללים אנטנה בקוטר 3.6 מ' ושוקלים כ-100 ק"ג. הם מסוגלים לזהות עצמים בגודל כ-0.7 מ'. הם מצויידים בזוג פאנלים סולריים לאספקת חשמל למערכי הלוויין. כמו הם על הלוויינים הותקן מנוע לשליטה על המסלול ועדכונו במידת הצורך.

## רשימת לוויינים

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע על שיגורים ולוויינים
* מידע על החברה והלוויינים

קטגוריה:לווייני חישה מרחוק
קטגוריה:לוויינים יפניים
קטגוריה:מערכי לוויינים
ליבת תפוח

**ליבת תפוח** (1992) הוא פסל מאת קלאס אולדנבורג וקושי ון-ברוחן, המוצב בגן האמנות ע"ש בילי רוז במוזיאון ישראל בירושלים. הפסל ניתן במתנה מאת ברברה ומורטון מנדל, קליבלנד, לידידי מוזיאון ישראל בארצות הברית.

## האמנים ושיתוף הפעולה

קלאס אולדנבורג (יליד שוודיה, 1929–2022) נחשב לאחד האמנים הבולטים בפופ האמריקאי ולחלוץ באמנות סביבתית ובאמנות המיצב. ביצירתו הוא מדגיש את האפשרויות הטמונות בחפצי יומיום, ומציג אותם בהקשרים חדשים, לעיתים משעשעים ולעיתים מפתיעים. מוטיבים של מזון שהוגדל מעבר למידותיו הרגילות – כגון גביע גלידה או תפוח אדמה אפוי – חוזרים בשפתו האמנותית ומופיעים באופן בלתי צפוי.

משנת 1976 פעל אולדנבורג בשיתוף פעולה עם קושי ון-ברוחן (ילידת הולנד, 1942–2009). יחד יצרו למעלה מארבעים פסלי חוץ בקנה מידה גדול, המוצבים באתרים שונים באירופה, באסיה ובארצות הברית.

## תיאור ומשמעות

הפסל מציג ליבת תפוח עץ לאחר אכילתו, מוגדלת לממדים כמעט הרואיים. עצם הבחירה בליבה – שריד של פרי בתהליך ריקבון וכליה – מפנה לעיסוק המתמשך של אולדנבורג בתהליכי קמילה ומוות. ליבת התפוח מייצגת את מה שנותר מיצירה טבעית שנתפסה כ"שלמה", אשר התערבות האדם שינתה אותה.

רעיון הכיליון הבלתי נמנע של כל הצומח הופיע כבר בציורי "וניטאס", שבהם תואר שפע חומרי שבתוכו מסתתרת תולעת או חרק המרמזים על סופו. בפסל זה המסר מתמתן באמצעות הממדים הגדולים והצבעוניות ה"אורגנית". האפקט הפיסולי־צבעוני, יחד עם הניגוד בין רכות למוצקות – דימוי של תפוח "רקוב" העשוי חומר קשיח – מפחיתים את תחושת האיום והופכים את היצירה לנגישה ואף משעשעת, כזו המזמינה את הצופה להתקרב.

## מוטיב התפוח

לתפוח משמעויות סמליות רבות. הוא פרי בעל נוכחות נפחית וחושנית, המופיע באינספור ציורי טבע דומם. לצד זאת הוא מזוהה עם רעיון הפרי האסור במסורת, הקשר שעשוי לעלות על דעתם של מבקרים בגן האמנות. שילוב רבדים אלו של טבע דומם, חושניות, איסור ומוות, מעשיר את הקריאה ביצירה ומעמיק את משמעותה במסגרת המרחב הציבורי שבו היא מוצבת.

## הצגה ופרסום

היצירה נכללה בפרסומי מוזיאון ישראל, ובהם:

הפסל הוצג במסגרת פתיחתו המחודשת של גן האמנות ע"ש בילי רוז בשנת 2025.

הצגה דיגיטלית של היצירה התאפשרה הודות לקרן Pidem, לונדון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיאון ישראל: פסלים
קטגוריה:פסלים (יצירות)
Living on the Ceiling

"**Living on the Ceiling**" (בעברית: "**לחיות על התקרה**") הוא שיר של להקת הסינת'-פופ האנגלית Blancmange. השיר יצא כסינגל השלישי של הלהקה ב-15 באוקטובר 1982, מתוך אלבום הבכורה שלהם "Happy Families".

השיר היה ללהיט הראשון והגדול ביותר של הלהקה שהגיע לטופ 40 בבריטניה, כשהגיע לשיא במקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי וזכה באלבום כסף על מכירות של מעל ל-200,000 עותקים. באוסטרליה, הסינגל הגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים האוסטרלי. 

השיר שילב בין סאונד הסינת'-פופ שהיה פופולרי בשנות ה-80 לצלילים הודיים וערביים. הוידאו הקליפ של השיר, צולם בקהיר, ובוים על ידי קלייב ריצ'רדסון. 

בישראל, מנגינת הפזמון של השיר שימשה כפתיח למהדורת החדשות בערבית בשנות ה-90.

## השיר במצעדים

### מצעדי סוף שנה

## מקורות
* 
* 20px "Living on the Ceiling", באתר המוזיקה Discogs **(באנגלית)**
* 30px "Living on the Ceiling", באתר המוזיקה Genius **(באנגלית)**
* 20px "Living on the Ceiling", באתר המוזיקה Spotify **(באנגלית)**
* 44px "Living on the Ceiling", באתר המוזיקה אפל מיוזיק **(באנגלית)**
* 44px "Living on the Ceiling", באתר המוזיקה Deezer **(באנגלית)**
* 55px "Living on the Ceiling", באתר המוזיקה Tidal **(באנגלית)**
* 20px "Living on the Ceiling", באתר המוזיקה SoundCloud **(באנגלית)**
* 45px "Living on the Ceiling", באתר המוזיקה שזאם **(באנגלית)**
* "Living on the Ceiling", באתר המוזיקה SecondHandSongs **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי סינת'-פופ
קטגוריה:שירים מסדרות טלוויזיה
קטגוריה:שירי גל חדש
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
צפלין-שטאקן

**צפלין-שטאקן** (או ****), הייתה יצרנית כלי טיס גרמנית אשר הוקמה בשנת 1914 על ידי הרוזן פרדיננד פון צפלין ורוברט בוש. החברה שכרה מתקנים בגותה במטרה לבנות מפציצים גדולים וארוכי טווח. אלכסנדר באומן נשכר על ידי צפלין כמתכנן הראשי. באמצע 1916 החברה עברה לכפר שטאקן, ליד ברלין ושמה שונה ל-, אף על פי שנודעה כ- צפלין-שטאקן.
ממוזער|300x300 פיקסלים|צפלין-שטאקן R.VI
ממוזער|צפלין-שטאקן E.4 20

## דגמי מטוסים שנבנו בחברה
* צפלין-שטאקן L - נבנה אבטיפוס אחד
* צפלין-שטאקן VGO.I - נבנתה יחידה אחת
* צפלין-שטאקן VGO.II - נבנתה יחידה אחת
* צפלין-שטאקן VGO.III - נבנתה יחידה אחת
* צפלין-שטאקן R.IV - נבנתה יחידה אחת
* צפלין-שטאקן R.V - נבנתה 18 יחידות
* צפלין-שטאקן R.VI - נבנו 56 יחידות
* צפלין-שטאקן R.VII - נבנתה יחידה אחת
* צפלין-שטאקן 8301 - נבנו 4 יחידות
* צפלין-שטאקן R.XIV - נבנו 3 יחידות
* צפלין-שטאקן R.XV - נבנו 2 יחידות
* צפלין-שטאקן R.XVI נבנו 18 יחידות
* צפלין-שטאקן E-4/20 - נבנתה יחידה אחת

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני מטוסים גרמניים
אדם באוויר הפתוח

**אדם באוויר הפתוח** (בקירוב 1915) הוא פסל ברונזה מאת אלי נדלמן, מן הדמויות הבולטות בראשית הפיסול המודרני. היצירה נמנית עם אוסף מוזיאון ישראל בירושלים וניתנה במתנה על ידי בילי רוז, ניו־יורק, באמצעות קרן התרבות אמריקה-ישראל. גובה הפסל 132 ס"מ, רוחבו 58 ס"מ ועומקו 28 ס"מ.

## רקע וסגנון

נדלמן (1882–1946), יליד פולין שפעל בארצות הברית, ניהל דיאלוג ייחודי עם מסורות אמנותיות שונות ושאב מהן השראה. ביצירתו ניכרות זיקות לפיסול היווני וההלניסטי הקלאסי, למנייריזם האיטלקי, לסגנון האר־נובו המזוהה עם אוברי בירדסלי ולדמויות המורכבות של ז'ורז' סרה. מתוך מקורות אלה גיבש שפה אישית שהתבססה על הפשטה מעודנת ועל עיבוד צורני מוקפד.

במקום להדגיש נפח אנטומי מלא, נדלמן פירק את הגוף לרכיבים מסוגננים, המשתלבים זה בזה באופן זורם. הצורה המפוסלת אינה מתמקדת בתיאור ריאליסטי אלא בארגון היחסים בין המסות והקווים.

## תיאור היצירה

הפסל מציג דמות גברית נשענת על עץ. זהו הפסל הגדול הראשון שיצר נדלמן לאחר הגעתו לאמריקה. השפעת המנייריזם האיטלקי ניכרת בגפיים המוארכות והמעוגלות של הדמות, שכמעט ואינן כוללות פירוט אנטומי. הדמות והעץ הסמוך לה משתלבים זה בזה עד שקשה להבחין בבירור בין גוף לרקע תומך.

אופן ההישענות, לצד פרטי הלבוש – כובע ועניבה – ותנוחת הרגליים המעוצבת בקפידה, יוצרים רושם של דמות אלגנטית, מעין גנדרן מודרני. בעיצוב זה יש ממד של אירוניה מרומזת, המשתלבת בעידון הצורני של הפסל.

## משמעות ומקומו ביצירה של נדלמן

היצירה סימנה את ראשית הופעתן של דמויות קלילות ושובבות שאפיינו את עבודתו המאוחרת של נדלמן ותרמו לביסוס מעמדו. הוא שאב את הדמויות מסביבתו הקרובה ופיסל אותן בעץ, בגבס ובברונזה. אף כי העבודות מציגות דימויים אנושיים ברורים, נדלמן הדגיש כי עניינו המרכזי אינו בנושא עצמו אלא ביצירת צורה בעלת משמעות פנימית.

לדבריו, נושא היצירה משמש עבורו עילה בלבד ליצירת מערך צורני המקיים יחסים פנימיים המולידים "חיים חדשים" , חיים אמנותיים שאינם תלויים במציאות הטבעית. מתוך מערכת יחסים זו צומחים הסגנון והאחדות של היצירה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיאון ישראל: פסלים
קטגוריה:פסלים (יצירות)
דניאל צ'ונג

**דניאל צ'ונג** או בשמו המלא **דניאל ויליאם צ'ונג** (באנגלית: **Daniel Chong**, נולד ב-18 בנובמבר 1978) הוא אנימטור, אמן סטוריבורד, תסריטאי, מפיק, במאי טלוויזיה ובמאי קולנוע אמריקאי. הוא ידוע בעבודותיו בערוץ "Cartoon Network" ובסדרה "בא בדוב" שביים.

## ראשית חייו
דניאל צ'ונג נולד ב-18 בנובמבר 1978 בפארגו שבדקוטה הצפונית לשני מהגרים מסינגפור ממוצא סיני. הוא גדל בדיימונד באר שבקליפורניה.

צ'ונג למד הנפשת דמויות ב-CalArts (מכללת קליפורניה לאמנויות) בשנת 2002.

## קריירה
צ'ונג החל את הקריירה שלו בערוץ Cartoon Network, ובהמשך היווה אמן סטוריבורד בסרטים של אולפני ההנפשה של וולט דיסני, אילומיניישן ופיקסאר, בהם "בולט", "מכוניות 2", "הלורקס", "לעוף על הזמן" ו"הקול בראש".

בזמן שעבד בפיקסאר, צ'ונג היווה אמן סטוריבורד בספיישלים הטלוויזיוניים "צעצוע של סיפור: ההסתבכות" ו"צעצוע של סיפור: הזמן שנשכח".השניים היו מועמדים לפרס אנני להפקה מונפשת מיוחדת הטובה ביותר.

צ'ונג היה הבמאי של הסדרה "בא בדוב" ששודרה בערוץ "Cartoon Network" החל משנת 2015. הרעיון הראשוני לסדרה הגיע מקומיקס אינטרנטי שהוא יצר ב-2010 בשם "The Three Bare Bears" (בתרגום מילולי לעברית: שלוש הדובים החשופים). הקומיקס האינטרנטי הסתיים כמעט שנה לאחר מכן, אך הוא נשא את הרעיון איתו. צ'ונג ציין את "סיינפלד", "ברוד סיטי", "פינאטס", אולפני ארדמן ואת וס אנדרסון כהשראות לסגנון ולטון של הסדרה. צ'ונג ביים, כתב והפיק בפועל סרט עיבוד לסדרת ההנפשה, ששמו "בא בדוב: הסרט", שיצא ביוני 2020. סדרת ספין-אוף בשם "We Baby Bears" עלתה לאוויר ב-2022, בה צ'ונג משמש כמפיק בכיר.

בדצמבר 2020, צ'ונג חשף ב-X שהוא חזר לפיקסאר ומביים שם מייזם חדש. באוגוסט 2024 נחשף כי שם הסרט הוא "קופצים בראש" שייצא לאקרנים במרץ 2026.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:במאי סרטי אנימציה
קטגוריה:אנשי פיקסאר
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סיני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1978
מות הקדושים של ססיליה הקדושה (רימינלדי)

**מות הקדושים של ססיליה הקדושה** הוא ציור מאת האמן האיטלקי אורציו רימינלדי, שנוצר בין השנים 1620–1625 בקירוב. היצירה מוצגת בגלריה הפלטינית שבארמון פיטי, הנכלל במתחם גלריית אופיצי בפירנצה. 

## תיאור היצירה
הציור מתאר את רגע הוצאתה להורג של ססיליה הקדושה. הסצנה בנויה באופן תיאטרלי וממוקדת בשלוש דמויות עיקריות המוארות באלומת אור דרמטית. התליין אוחז בשערותיה של הקדושה וחושף את צווארה לקראת מכת החרב, בעוד מלאך צולל מטה לעברה כדי להעניק לה את סמלי הקדושה והמרטיריום.

הקומפוזיציה מדגישה את המתח שבין האלימות הארצית לבין ההאדרה השמימית. אלומת האור מחזקת את עוצמת ההבעה של התליין, את התנועה הדינמית של המלאך ואת נוכחותה של הקדושה במרכז ההתרחשות.

## פרשנות והשוואות
היצירה מעידה על השפעה ברורה של קאראווג'ו, ובמיוחד של ציורו "מות הקדושים של מתי הקדוש". הדמיון ניכר במבנה הקומפוזיציוני, בדרמטיות של הרגע המתואר ובשימוש באור כמוקד רגשי וחזותי.

לצד זאת, ניכרות גם השפעות קלאסיציסטיות שמקורן בסימון וואה ובגווידו רני. השפעות אלו מתבטאות בעידון האלגנטי של בגדי הברוקדה המפוארים ובחושניות הרכה של דמות הקדושה, המעניקות ליצירה ממד של תחכום וסגנון מעודן.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:מלאכים באמנות
קטגוריה:גלריית אופיצי
קטגוריה:אורציו רימינלדי: ציורים
גיטרת 12 מיתרים

250px|ממוזער|שמאל|גיטרת 12 מיתרים אקוסטית
250px|ממוזער|שמאל|ריקנבאקר 360/12 (חשמלית)
**גיטרת 12 מיתרים** היא כלי פריטה המבוסס על גיטרה, כאשר כל אחד מששת המיתרים הסטנדרטיים מוכפל במיתר נוסף הצמוד אליו, במרחק קטן. זוגות אלו נקראים בשפה המקצועית "קורוסים" (Courses). הגיטרה מכוונת בדומה לגיטרה רגילה (E-A-D-G-B-E), אך עם שינוי מהותי במרווחים בין המיתרים בכל זוג: ארבעת הזוגות הנמוכים (E, A, D, G): מכוונים במרווח של אוקטבה זה מזה, כלומר, המיתר הנוסף דק יותר ומכוון גבוה בשמונה טונים מהמיתר הראשי. שני הזוגות הגבוהים (B, E): מכוונים באוניסון, כולמר שני המיתרים מכוונים בדיוק לאותו גובה צליל. כתוצאה מכך, גוון הצליל (Timbre) של הגיטרה עשיר, מלא ומהדהד במיוחד. בשל הפרשי התדרים הזעירים שנוצרים בין המיתרים בכל קורוס, נוצר אפקט טבעי של מקהלה (Chorus effect), המעניק לגיטרה צליל המזכיר מקהלה או תזמורת קטנה של כלי מיתר.

## רקע היסטורי
מקורותיה של הגיטרה בעלת 12 המיתרים אינם חד-משמעיים, אך נהוג לייחס את הופעתה להשפעות של כלי מיתר עממיים מקסיקניים (כמו ה-Bajo sexto) ואירופאיים (כמו המנדולינה ולאוטה). היא החלה לצבור פופולריות בארצות הברית בתחילת המאה ה-20, בעיקר בקרב נגני בלוז ופולק.

הכלים המוקדמים יוצרו בעיקר על ידי חברת "סטלה" (Stella) ושימשו נגנים שחיפשו כלי בעל עוצמת קול (Volume) רבה יותר ותהודה חזקה שתתגבר על רעשי הרקע במועדונים ובקרנות רחוב. בשנות ה-60, עם המצאת הגיטרה החשמלית בעלת 12 המיתרים, הפך הכלי לחלק בלתי נפרד מהפסקול של מוזיקת הרוק והפופ.

## ממציאים ויצרנים בולטים
* אוסקר שמידט : יצרן גיטרות ה-"Stella" בתחילת המאה ה-20, שנחשבות לגיטרות ה-12 מיתרים האיקוניות של תקופת הבלוז המוקדמת.
* חברת ריקנבאקר (Rickenbacker): החברה שחוללה מהפכה בשנות ה-60 כאשר הציגה את הגיטרה החשמלית הראשונה בעלת 12 המיתרים
*חברת מרטין (C.F. Martin & Co): הגיטרות האקוסטיות בעלות 12 המיתרים שלה הן סטנדרט איכות בתעשייה

## נגנים מובילים ומשפיעים
* לדבלי, ניגן על גיטרות "סטלה" ענקיות וביסס את הכלי ככלי מוביל ועוצמתי
* ג'ורג' האריסון, השימוש שלו בריקנבאקר 360/12 החשמלית (למשל באלבום A Hard Day's Night) יצר צליל ייחודי שרבים ניסו לחקות
* רוג'ר מקגווין (להקת הבירדס), במיוחד בביצוע לשיר Mr. Tambourine Man
* דייוויד גילמור, בשיר Wish You Were Here
* דון פלדר  (להקת האיגלס), הפתיחה והסולו בשיר Hotel California
* ג'ימי פייג', פרסם את השימוש בגיטרה בעלת "צוואר כפול" (Double Neck), המשלבת גיטרת 6 מיתרים ו-12 מיתרים באותו כלי, בעיקר בביצוע החי של Stairway to Heaven
* לאו קוטקה (Leo Kottke), וירטואוז אקוסטי העושה שימוש בגיטרת 12 מיתרים ככלי סולני מורכב בטכניקות של פינגר סטייל
* מייק ראת'רפורד (ג'נסיס)
* בישראל: מיקי גבריאלוב (בתקליטים בדשא אצל אביגדור וסע לאט)

## קישורים חיצוניים

*The Birth of the American 12-string Guitar

## הערות שוליים

קטגוריה:גיטרה
קטגוריה:כלי פריטה
קטגוריה:כלי מיתר
איסלה דמאס

[250px|ממוזער|שמאל|תיירים על הסירה צופים בקופי [קפוצ'ין על העצים, חלקם קיפצו על גג הסירה]]
250px|ממוזער|שמאל|תחילת השיט בנהר המוביל לסבך הצמחייה ובעלי החיים בתעלות של איסלה דמאס
**איסלה דמאס** (בספרדית: **Isla Damas**) הוא אי בתוך נהר באזור של ביצות ושפך נהרות, המשתרע על שטח של כ-600 דונם (6 קמ"ר) הממוקם בחוף האוקיינוס השקט המרכזי של קוסטה ריקה, 6 ק"מ מהעיר קפוס , במחוז פונטארנס. איסלה דמאס שוכן 13 ק"מ מצפון מערב לפארק הלאומי מנואל אנטוניו ומדרום לחאקו . הגבול הדרום-מזרחי של האי מוגדר על ידי שפך נהר הפקיטה (Paquita), בעוד שמצפון שפך דמאס מפריד בינו לבין קו החוף.

## צמחייה ובעלי חיים
האי מייצג את אחת המערכות האקולוגיות המשמעותיות ביותר שנותרו בכל קוסטה ריקה האי ידוע במיוחד בזכות התעלות השונות המלאות בבעלי חיים ושפע צמחייה, התיירות נעשית בתעלות, תוך כדי מעבר ליד איים קטנים, המלאים במנגרובים. חיות הבר באי כוללות קופי קפוצ'ין לבני פנים (White-faced capuchin), קפוצ'ין לבן ראש פנמה שלעיתים קופצים על גגות סירות הפיברגלס, קופים מתת הסדרה עצלנאים הנפוצים בקוסטה ריקה, איגואנות ירוקות, תנין אמריקאי, קיימן ממושקף, נחשים ממשפחת חנקיים, צב נהרות מרכז-אמריקני, נמלים, דביבון סרטנים ודוב נמלים זוטי, כמו גם סרטנים ומיני ציפורים רבים כגון אנפות ממשפחת אנפתיים, שקנאי חום שלדגים. האזור מרושת בתעלות שנעשים בהם סיורים על המים באמצעות סירות קאנו וסירות פיברגלס גדולות יותר. השייט דרך שפכי הנהרות באי פופולריים בקרב תיירים השוהים בקפוס, בפארק הלאומי מנואל אנטוניו, ולעיתים באזור חאקו.

## חשיבות אקולוגית
יער המנגרובים באי דמאס, מספק סביבה בטוחה עבור מיני בעלי חיים רבים הנמצאים בסכנת הכחדה. ממשלת קוסטה ריקה עובדת בשיתוף פעולה עם תושבים מקומיים כדי להבטיח את הגנת האזור. המערכת האקולוגית של יער המנגרובים נחקרה על ידי מדענים וחוקרי טבע שגילו שצמחים אלה מושכים חיות בר כמו גם דבורות דבש. והם גם מקור לתרופות רבות. יערות המנגרובים מגנים על החופים מפני קרינת UV מזיקה; הם נלחמים באפקט החממה.

## גלריית תמונות

## קישורים חיצוניים

*  סרטנים ביו טיוב במהלך שייט באיסלה (אי) דמאס

## הערות שוליים

קטגוריה:קוסטה ריקה: גאוגרפיה
קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
קטגוריה:איי נהר
קופידון ישן כשוונוס מתקרבת אליו במרכבתה

"**קופידון ישן כשוונוס מתקרבת אליו במרכבתה**" (באנגלית: **Cupid asleep approached by Venus in her Chariot**) הוא ציור שמן על בד מאת האמן האיטלקי אורציו רימינלדי (1586–1630), שנוצר בין השנים 1628–1630 בקירוב. מקור היצירה באיטליה, והיא שמורה כיום באחוזת קדלסטון הול, דרבישייר, באוסף קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי.

## תיאור היצירה
הציור מתאר את קופידון כילד מכונף וערום, שוכב במלוא קומתו על הדשא, ראשו פונה שמאלה. הוא נשען על כנפיו, ברכו הימנית מורמת, וידו השמאלית נוגעת בלחיו. קופידון חבוש כיסוי עיניים.

ברקע, מימין, נראית ונוס היורדת מבעד לעננים במרכבתה המעופפת, ומשמאל מופיעים מבנים קלאסיים בנוף. הדמות המרכזית מתוארת באיכות פיסולית, תוך שימוש באפקטי תאורה המדגישים את מבנה הגוף ואת הנפח.

## פרשנות והשוואות
הציור שואב השראה חופשית מן היצירה "קופידון ישן" מאת קאראווג'ו (1608, גלריה פלאטינה, ארמון פיטי, פירנצה). אף שהוא חולק עמה איכות פיסולית ושימוש מודגש באור, תנוחתו של קופידון בציור זה שונה לחלוטין.
[250px|ממוזער|שמאל|[קופידון ישן (קאראווג'ו)|קופידון ישן, ציור מאת קאראווג'ו]]
התיאור החושני והנטורליסטי של הגוף מרמז על שימוש במודל חי, בדומה לנוהגו של קאראווג'ו. עם זאת, הצבת הדמות בנוף קלאסיציסטי אידילי וצירופה של מרכבת ונוס באוויר יוצרים שילוב סגנוני שאינו אחיד. לפי הפרשנות המחקרית, היעדר ציון זמן ומקום מדויקים הוא שמקנה ל"קופידון הישן" של קאראווג'ו את עוצמתו, ואילו הסביבה האידילית בציור זה מחלישה את כוחו ואת המסר הגלום בו.

קופידון הישן נתפס כסמל לכך שהאהבה עיוורת, רעיון המודגש באמצעות כיסוי העיניים. מוטיב זה עובד ספרותית כבר בשנת 1603 במדריגל מאת גספרה מורטולה, שנכתב על ציור אבוד של קאראווג'ו שבו הופיע קופידון ישן ועיוור. בראשית המאה ה־17 הודגש ההיבט המוסרי של המוטיב: אהבה מוסרית (קדושה) רואה הכול, ואילו אהבה ארוטית (חילונית), המיוצגת בידי ונוס וקופידון, עיוורת.

## היסטוריה
הציור תועד בפירנצה באוסף המרקיז אנדראה ג'ריני (1696–1766). בשנת 1758 נרכש באיטליה בידי הסוחר ויליאם קנט עבור סר נתניאל קרזון. בשנת 1763 נחרט בידי קרלו פאוצ'י כיצירה מאת גווידו רני. הייחוס לגווידו רני, ובהמשך גם לסיסטו בדאלוקיו ולאמנים נוספים, התקבל במשך תקופה ארוכה, ורק מאוחר יותר יוחסה היצירה לרימינלדי.

בשנת 1987 נרכשה היצירה עם תכולת קדלסטון הול בסיוע הקרן הלאומית להנצחת המורשת, והועברה לקרן הנאמנות הלאומית.

הציור הוצג בתערוכה *Beyond Caravaggio* בלונדון, בדבלין ובאדינבורו בשנים 2016–2017.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורים של קופידון
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:אורציו רימינלדי: ציורים
מזכיר המדינה לענייני ביטחון אנרגטי וצמצום פליטות פחמן (הממלכה המאוחדת)

**מזכיר המדינה לענייני ביטחון אנרגטי וצמצום פליטות פחמן** (באנגלית: **Secretary of State for Energy Security and Net Zero**) הוא מזכיר מדינה בממשלת הממלכה המאוחדת, האחראי על המשרד לביטחון אנרגטי ונטו אפס. חבר הקבינט של הממלכה המאוחדת הוא חבר בקבינט של הממלכה המאוחדת. מזכיר המדינה המכהן הוא אד מיליבנד ממפלגת הלייבור.

## סמכויות ותחומי אחריות
מרבית סמכויותיו הסטטוטוריות של מזכיר המדינה לענייני ביטחון אנרגטי וצמצום פליטות פחמן מוקנות לו בחקיקה ראשית ומשנית, כאשר סמכות העיקרית היא אחריות כוללת על המשרד לביטחון אנרגטי ונטו אפס.

#### סמכויות
* להבטיח את עמידת הממלכה ביעדי אפס פליטות פחמן.
* מוסמך לשנות באמצעות צו (Order) את אחוזי הפחתת הפליטות פחמן הקבועות בחוק.
* לשנות את אחוז היעד הכולל גם את סמכות לתקן או לבטל הוראות הקבועות אילו גזי חממה ייספרו ואילו לא.
* לקבוע את "תקציבי פחמן" לטווח של 5 שנים
* להבטיח ש"חשבון הפליטות" (Net UK carbon account) יהיה נמוך ב-100% לפחות מהבסיס של 1990 עד שנת 2050.
* לגבש מדיניות ותוכניות להשגת יעדי הפחתת הפליטות.
* להעניק רישיונות להובלה ואחסון של CO2.
* לקבוע הסדרים לתמיכה בהכנסות מייצור מימן.
* להקים ולמנות גוף עצמאי לניהול מערכת, ולקבוע את תנאי הרישיון שלו.
* לקבוע תקנות ותקנים למכשירי חשמל "חכמים" לניהול עומסי אנרגיה.
* להורות ל"גוף הנגדי" (Counterparty) לחתום על חוזים עם יצרני אנרגיה דלת-פחמן. זהו הכלי המרכזי לעידוד אנרגיות מתחדשות.
* לקבוע תקנות להקמת "שוק קיבולת" כדי להבטיח את ביטחון אנרגטי של אספקה רציפה (Security of Supply) של חשמל.
* להגן על האינטרסים של צרכנים תוך הבטחת ביטחון האספקה והפחתת פליטות גזי חממה.
* להטיל חובה על ספקי חשמל לרכוש כמות מסוימת של אנרגיה ממקורות מתחדשים.
* לפרסם דו"ח שנתי לפרלמנט על מצב הביטחון האנרגטי של הממלכה.
* במקרי חירום או שיבושים באספקה, למזכיר יש סמכויות להורות על צעדים להבטחת רציפות זרימת הגז למתקנים חיוניים.
* כאשר מוכרז מצב חירום, רשאי מזכיר המדינה לתת הוראות ישירות (Directions) לכל גורם העוסק בייצור, אספקה או שימוש באנרגיה.
* רשאי לקבוע בצו ויסות המחיר שבו ניתן לספק נפט נוזלי גולמי, גז טבעי או מוצרי נפט.
* רשאי בצו לקבוע הוראות לוויסות או איסור על ייצור, אספקה, רכישה או שימוש של נפט נוזלי גולמי, גז טבעי, דלקים וחשמל.
* להעניק רישיונות להובלת גז, למשלוח גז ולאספקתו. הוא רשאי לקבוע תנאים ברישיונות אל מטעמים של ביטחון לאומי או בטיחות.
* הסמכות המרכזית לבחון כל עסקה הקשורה לשוק האנרגיה הבריטי (רכישת שליטה, מניות או נכסים) אם קיים חשד סביר לפגיעה בביטחון הלאומי.
* קביעת מגבלות על עסקה בשוק האנרגיה הבריטי, כגון הגבלת גישה למידע רגיש, דרישת אישור ממשלתי למינוי דירקטורים או הגבלת אחוזי החזקה.
* לאסור על קיום עסקה באופן מוחלט אם לא ניתן להפיג את החששות הביטחוניים.
* הוראה על פירוק עסקה בשוק האנרגיה הבריטי שכבר הושלמה והשבת המצב לקדמותו.

## הערות שוליים

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: אנרגיה
קטגוריה:שרי ממשלת בריטניה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: איכות הסביבה
ייז'י זידק

**ייז'י זידק** (בצ'כית:**Jiří Zídek**) (8 בפברואר 1944 - 21 במאי 2022) היה כדורסלן צ'כי ומאמן כדורסל צ'כי. הוא זכה להישגים בקבוצתו מועדון הספורט האוניברסיטאי פראג ובנבחרת צ'כוסלובקיה בכדורסל. בשנת 2019 הוא נבחר להיכל התהילה של פיב"א. בנו זכה בעונת 1998/1999 בפיב"א יורוליג ובכך הם הפכו לאב ובן יחידים ששיחקו בגמר של יורוליג. 
## קריירה
ייז'י זידק נולד בפראג בשנת 1944. הוא התחיל לשחק בקבוצת מועדון הספורט האוניברסיטאי פראג בשנת 1962. בעונת 1965/1966 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הוא הגיע למשחק הגמר וזכה בתואר מלך הסלים של העונה. בעונה 1966/1967 קבוצתו הגיע לחצי הגמר. בשנת 1969 קבוצתו זכתה בגביע ספורטה אחרי שבעונה קודמת הפסידה בגמר. באותם שנים הוא זכה 10 פעמים באליפות צ'גוסלובקיה בכדורסל, 10 פעמים נכלל בנבחרת העונה ופעמים היה שחקן השנה בצ'כוסלובקיה. בשנת 2001 הוא זכה בתואר ספורטאי של המאה ה-20 בצ'כוסלובקיה.

זידק היה שחקן בולט בנבחרת צ'כוסלובקיה בכדורסל וזכה במדליית כסף באליפות אירופה בכדורסל 1967 ובמדליית ארד באליפות אירופה בכדורסל 1969.

לאחר סיום קריירה כדורסלן הוא אחל לאמן קבוצות צ'כיות עד לשנת 2004.

בשנת 2019 זידק נכלל בהיכל התהילה של פיב"א.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלנים צ'כים
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:ילידי 1944
קטגוריה:נפטרים ב-2022
עקדת יצחק (אורציו רימינלדי)

"**עקדת יצחק**" הוא ציור מאת האמן האיטלקי אורציו רימינלדי. הציור יוחס לרימינלדי בשנת 1994 ומקובל לתארכו לשנים 1624–1625 בקירוב, אף כי הוצע גם כי נוצר בתחילת שנות ה־1620.

## תיאור היצירה
הציור מתאר את הרגע הדרמטי מן הסיפור המקראי של עקדת יצחק. אברהם מניף את הסכין לעבר צווארו של יצחק, אך המלאך מתערב ועוצר את ידו ברגע המכריע. דמותו של יצחק מעוצבת כך שרגליו מקוצרות בפרספקטיבה והן בולטות אל עומק החלל, בעוד ראשו נדמה כגולש כמעט אל מחוץ למסגרת התחתונה של התמונה. גם דמות המלאך מתוארת בקיצור פרספקטיבי, באופן המדגיש את תחושת העומק והתלת־ממדיות.

הקומפוזיציה מבקשת ליצור עומק חללי משמעותי, בניגוד לסידור שטוח יותר המוכר מגרסה אחרת של האמן לנושא זה. התנועה הדרמטית של הדמויות והמפגש בין הסכין ליד המלאך מדגישים את רגע השיא של הסיפור.

## פרשנות והשוואות
ג'אני פאפי הגדיר את היצירה כאחת מיצירות המופת הבלתי מעורערות של רימינלדי. ייחוסה לאמן הוצע בידי דניאלה בנאטי בשנת 1994, לאחר שהציור התגלה בגלריה של ברונו סקרדאוני בלוגאנו.

השוואה לגרסה אחרת של "עקדת יצחק" מאת רימינלדי, השמורה בארמון ברבריני ברומא והוזמנה בידי אסדרובלה מאפיי, מחזקת את הייחוס. בגרסת ברבריני דמותו של יצחק חוזרת כמעט באותו עיצוב, למעט שינוי במנח הרגליים. גם דמות המלאך דומה, אך נראית מזווית שונה במקצת, המחייבת קיצור של זרועו הימנית. ההבדל הבולט מצוי בדמות אברהם: בגרסת ברבריני הסכין כמעט נוגעת בצוואר יצחק, בעוד שבגרסה זו היא מורמת ונעצרת בידי המלאך. בנוסף, בעוד גרסת ברבריני מאורגנת לאורך מישור אחד, בציור זה שואף רימינלדי להעמקה מרחבית ולתלת־ממדיות מודגשת.

הציור הוצג במספר תערוכות בין השנים 2005–2007, בהן במילאנו, וינה, אריצ'ה וג'קסון (מיסיסיפי), ונכלל בפרסומים מחקריים שונים העוסקים ברימינלדי ובחוגי קאראווג'ו.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:עקדת יצחק בתרבות ובאמנות
קטגוריה:מלאכים באמנות
קטגוריה:אברהם בציורים
קטגוריה:יצחק בציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:אורציו רימינלדי: ציורים