open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אלן מנדלבאום

**אלן מנדלבאום** (באנגלית: **Allen Mandelbaum**; 1926 באולבני, מדינת ניו יורק - 27 באוקטובר 2011) היה פרופסור אמריקאי לספרות ושירה איטלקית ומתרגם.

אביו, הרב אלתר נפתלי מנדלבוים, נולד בארץ ישראל לעסקן הירושלמי שמחה מנדלבאום. אביו שימש כרב בכמה קהילות קטנות בארצות הברית. מנדלבאום הוא בוגר הקולג' של ישיבה יוניברסיטי בניו יורק. הוא שימש כפרופסור למדעי הרוח באוניברסיטת פורסט ווייק בצפון קרוליינה.

פרופסור מנדלבאום היה בעלה של אחות אמו של הסופר היהודי האמריקאי פול אוסטר ואף תמך בסופר בתחילת דרכו, מפני שהאמין בו ובכתיבתו. מכאן בין השאר, נבעה התייחסותו האוהדת של אוסטר למנדלבאום בספרו האוטוביוגרפי "דוח מן הפנים" שתרגומו לעברית יצא בשנת 2013 בהוצאת "עם עובד". עיקר פרסומו נבע מתרגומו החדש לאנגלית לקומדיה האלוהית של דנטה אליגיירי. התרגום הופיע בין 1982 ל-1986 מלבד זאת הוא תרגם ספרים נוספים מאיטלקית, ופרסם ספרים על דנטה ותחומים נוספים בספרות האיטלקית. כמו כן הוא תרגם עוד יצירות קלאסיות ובהם האודיסיאה של הומרוס מיוונית.

הוא זכה בפרסים רבים בארצות הברית ובאיטליה על מחקריו ותרגומיו. בשנת 2000 נסע מנדלבאום לפירנצה, איטליה, לכבוד חגיגות ה-735 להולדתו של דאנטה, וזכה במדליית זהב של כבוד של העיר פירנצה, לכבוד התרגום שלו של הקומדיה האלוהית. בשנת 2003 הוא קיבל מנשיא איטליה את פרס הנשיא עבור תרגום, וכן קיבל את הפרס הגבוה ביותר של איטליה - הצלב הנשיאותי של מסדר הסולידריות האיטלקית.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים
* הקומדיה האלוהית בתרגומו של מנדלבאום לצד תרגומו של הנרי וודסוורת' לונגפלו והמקור האיטלקי
* מצגת מולטימדיה של הקומדיה האלוהית בליווי תרגומו לאנגלית של מנדלבאום
* כתבה על מנדלבאום לרגל פרישתו מעבודתו באוניברסיטת לייק פורסט

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:אולבני: אישים
קטגוריה:מתרגמים לאנגלית
קטגוריה:בוגרי ישיבה יוניברסיטי
אלן
קטגוריה:מתרגמים מאיטלקית
קטגוריה:מתרגמים מיוונית
קטגוריה:מתרגמי דנטה אליגיירי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
טאשן

**טאשן** (בגרמנית: **Taschen**) היא הוצאה לאור גרמנית המתמחה בספרי אמנות, אלבומים וקטלוגים. הוקמה בשנת 1980 על ידי בנדיקט טאשן בקלן שבגרמניה. ההוצאה מתמחה בהצגה של אמנות מודרנית ולא שגרתית שבדרך כלל אינה חשופה לציבור הרחב, כמו אומנות קווירית וארוטיקה, וגם נושאים שגרתיים יותר כמו צילום, ציור, עיצוב, אופנה, תעמולה, קולנוע, ארכיטקטורה וקומיקס.

בסדרה המתורגמת לעברית מופיעים, בין השאר, הספרים הבאים:

ספר תמונות בהוצאת **טאשן** היה בסיס לכתיבת התסריט לסרט "ביפקייק" שיצא בשנת 1999.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הוצאה לאור
1902 ברוסיה

**[[1902]] ב[[רוסיה]]** הייתה שנה ה-289 מתחילת שליטת שושלת רומנוב במדינה.

## הנהגה
* הצאר: ניקולאי השני 
* יושב ראש מועצת השרים: איוואן דורנובו

## אירועים בולטים
* ינואר - הקמת המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית
* 22 בינואר – הוקמה ועדה מיוחדת לבדיקת צורכי החקלאות בראשות סרגיי ויטה 
* 25 בינואר – ביטול עונש מוות
* 7 במרץ – 3 באפריל - מהומות חקלאים באוקראינה. מעל 1000 משתתפי המהומות נעצרו מתוכם 836 נשפטו לתקופות מאסר שונות.
* 20 במרץ – רוסיה וצרפת מכירות בהסכם בין בריטניה לבין יפן אך מכריזות על הזכויות שלהם להגן על האינטרסים בסין וקוריאה.
* 2 באפריל – בארמון מרינסקי נהרג שר הפנים ד. סיפיאגין.
* 8 באפריל – רוסיה וסין חותמות על הסכם לפיו רוסיה תוציא את כוחותיה ממנצ'וריה.
* 15 באפריל – טרוריסט התנקש והרג את שר הפנים דמיטרי סיפיאגין
* 7 במאי – תחילת ביקור של נשיא צרפת אמיל לובה שנמשך 3 ימים.
* 16 בדצמבר – רעידת אדמה באנדיז'ן (אז חלק של האימפריה הרוסית, היום באוזבקיסטן). כ-4500 אנשים נהרגו

## ללא מועד
* ולדימיר לנין פרסם את עבודתו "מה לעשות" בה הניח יסודות עקרוניות לארגון המפלגה מטיפוס חדש.

## נולדו
* 8 בינואר – גאורגי מלנקוב, מדינאי סובייטי (נפטר ב-1988)
* 29 בינואר – ליובוב אורלובה, שחקנית סובייטית (נפטרה ב-1975)
* 26 בפברואר – ניקולאי סטרוסטין, כדורגלן סובייטי, ממייסדי ספרטק מוסקבה (נפטר ב-1996)
* 14 באפריל – יעקב סמושקביץ', מפקד חיל האוויר הסובייטי (הוצא להורג ב-1941)
* 11 במאי – קיריל מוסקלנקו, מרשל ברית המועצות (נפטר ב-1985)
* 10 ביולי – סרגיי למשב, זמר סובייטי (נפטר ב-1977)
* 14 בספטמבר – ניקולאי קאמוב, מתכנן מסוקים סובייטי (נפטר ב-1973)
* 11 באוקטובר – ולדימיר מיאסישצ'ב, מתכנן מטוסים סובייטי (נפטר ב-1978)
* 21 בנובמבר – מיכאיל סוסלוב, מדינאי סובייטי (נפטר ב-1982)

## נפטרו
* 9 ביולי – מרק אנטוקולסקי, פסל רוסי-יהודי (נולד ב-1843)

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:שנות ה-1900 ברוסיה
קטגוריה:שנים באימפריה הרוסית
1903 ברוסיה

**[[1903]] ב[[רוסיה]]** הייתה שנה ה-290 מתחילת שליטת שושלת רומנוב במדינה.

## הנהגה
* הצאר: ניקולאי השני 
* יושב ראש מועצת השרים: איוואן דורנובו (עד-11 ביוני), סרגיי ויטה (מ-29 באוגוסט)

## אירועים בולטים
* 11 בפברואר – 13 בפברואר - נשף חגיגי בארמון החורף בסנקט פטרבורג. נחשב לאירוע מיוחד והנשף הגדול של תקופת שלטונו של ניקולאי השני.
* 12 במרץ – הצאר הרוסי פרסם צו על מתן חופש דתי לכל אזרחי המדינה.
* 13 במרץ – פיזור אלים של צעדת הפועלים בעיר זלטואסט באזור אופה. כוחות צבא החלו בירי בהתאם לפקודת מושל גוברניית אופה ניקולאי בוגדנוביץ'
* 19 באפריל – 20 באפריל - פרעות קישינב
* 6 במאי – הטרוריסט יגור דולבוב התנקש והרג את מושל גוברניית אופה, ניקולאי בוגדנוביץ'
* 16 במאי – חגיגות נרחבות לציון 200 שנים ליסוד סנקט פטרבורג.
* 14 ביוני – סיום בניית מסילת רכבת במזרח סין. מסילת ברזל זו עברה בשטח סין, אך קיצרה באופן משמעותי את הדרך לולדיווסטוק. 
* 30 ביולי – 23 באוגוסט - הוועידה השנייה של מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית. פילוג המפלגה למנשביקים ובולשביקים
* 12 באוגוסט – יפן מוחה על כך שרוסיה לא מוציאה את כוחותיה ממנצ'וריה בהתאם להסכם שנתחם.
* 28 באוגוסט – תחילת פרסום של פרוטוקולים זקני ציון בעיתון "זנמיה".
* 12 בנובמבר – הצפות בסנקט פטרבורג. מפלס המים עלה 258 ס"מ מעל התקן.

## נולדו
* 12 בינואר – איגור קורצ'טוב, פיזיקאי סובייטי (נפטר ב-1960)
* 23 בינואר – גריגורי אלכסנדרוב, במאי קולנוע סובייטי (נפטר ב-1983)
* 10 בפברואר – מטוויי בלנטר, מלחין סובייטי ממוצא יהודי (נפטר ב-1990)
* 13 בפברואר – אנטולי אלכסנדרוב, פיזיקאי סובייטי, 3 פעמים גיבור העמל סוציאליסטי (נפטר ב-1994)
* 18 בפברואר – ניקולאי פודגורני, מדינאי סובייטי (נפטר ב-1983)
* 16 באפריל – ניקולאי קרילוב, מרשל ברית המועצות (נפטר ב-1972)
* 25 באפריל – אנדריי קולמוגורוב, מתמטיקאי סובייטי (נפטר ב-1987)
* 4 ביוני – יבגני מראווינסקי, מנצח סובייטי (נפטר ב-1988)
* 6 ביוני – אראם חאצ'טוריאן, מלחין סובייטי ממוצא רמני (נפטר ב-1978)
* 27 ביולי – ניקולאי צ'רקסוב, שחקן סובייטי (נפטר ב-1966)
* 17 באוקטובר – אנדריי גרצ'קו, מצביא סובייטי (נפטר ב-1976)
* 1 בדצמבר – מיכאיל צריוב, שחקן סובייטי (נפטר ב-1987)
* 1 בדצמבר – ניקולאי ווזנסנסקי, מדינאי סובייטי (נפטר ב-1950)
* 15 בדצמבר – יולי רייזמן במאי סרטים סובייטי ממוצא יהודי (נפטר ב-1995)

## נפטרו
* 11 ביוני – איוואן דורנובו, מדינאי רוסי (נולד ב-1834)
* 8 בנובמבר – ואסילי דוקוצ'ייב, גאולוג רוסי (נולד ב-1846)

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:שנות ה-1900 ברוסיה
קטגוריה:שנים באימפריה הרוסית
קונסטנטינה דיטה-טומסקו

**קונסטנטינה דיטה-טומסקו** או **קונסטנטינה דיטה** (ברומנית: **Constantina Diţă-Tomescu**; נולדה ב-23 בינואר 1970) היא אתלטית רומניה. היא אלופה אולימפית (בייג'ינג 2008) בריצת מרתון. 

דיטה-טומסקו מחזיקה בשיאי רומניה לריצות כביש למרחקים של 5 ק"מ, 10 ק"מ, חצי מרתון ומרתון.

## ביוגרפיה
דיטה-טומסקו נולדה בטורבוריאה, מחוז גורג'.

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1998 סיימה דיטה-טומסקו במקום 17 בתוצאה של 2:34:35 שעות.

באליפות העולם שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 סיימה דיטה-טומסקו במקום 19 בריצת מרתון בתוצאה של 2:36:28 שעות.

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 סיימה דיטה-טומסקו במקום 10 בריצת מרתון בתוצאה של 2:30:38 דקות. אותה שנה היא סיימה במקום רביעי במרתון טוקיו בתוצאה של 2:26:39 שעות.

באליפות אירופה שנערכה במינכן, גרמניה בשנת 2002 סיימה דיטה-טומסקו במקום שביעי בריצת 10000 מטר בתוצאה של 31:53.61 דקות.

באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 היא לא סיימה את ריצת המרתון.

באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה דיטה-טומסקו במקום 20 בריצת מרצון בתוצאה של 2:37:31 שעות.   

באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה במדליית ארד בריצת מרתון בתוצאה של 2:23:19 דקות, אחרי פולה רדקליף מבריטניה (2:20:5 דקות) וקתרין נדרבה מקניה (2:22:01 שעות). אותה שנה בתחרות מרתון שיקגו היא זכתה במדליית זהב בשיא אישי של 2:21:30 שעות.

באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיימה דיטה-טומסקו במקום 11 בריצת 10000 מטר בשיא אישי חדש של 31:49.47 דקות.

בתחרות מרתון לונדון שנערכה בשנת 2007 זכתה דיטה-טומסקו במדליית ארד בתוצאה של 2:23.55 שעות.

### אלופה אולימפית
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה דיטה-טומסקו במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:26:44 שעות, לפני קתרין נדרבה (2:27:06 שעות) וז'ו שונקסיו מסין (2:27:07 שעות), אותו השיגה בגיל 38, ובכך הפכה לרצה המבוגרת ביותר שזוכה במדליית זהב אולימפית בריצת המרתון.

## תארים והישגים
* בשנת 2008 זכתה דיטה-טומסקו בתואר אתלט השנה ברומניה

## שיאים אישיים
* ריצת 5000 מטר: 15:28.91 דקות (2000)
* ריצת 10000 מטר: 31:49.47 דקות (2006)
* ריצת חצי מרתון: 1:08:10 שעות (2002)
* ריצת מרתון: 2:21:30 שעות (2005)

## קישורים חיצוניים

* 

* קונסטנטינה דיטה-טומסקו באתר marathoninfo

קטגוריה:רצות למרחקים ארוכים
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אלופות אולימפיות רומניות: אתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת מרתון
קטגוריה:רומניות שנולדו ב-1970
אמנת הנשק הביולוגי

250px|ממוזער|שמאל|
הצדדים לאמנת הנשק הביולוגי
**האמנה על איסור הפיתוח, יצור ואגירה של כלי נשק בקטריולוגיים (ביולוגיים) ורעלנים ועל השמדתם** (באנגלית: The Convention on the Prohibition of the Development, Production and Stockpiling of Bacteriological (Biological) and Toxin Weapons and on their Destruction, ר"ת BWC) הידועה בשם **אמנת הנשק הביולוגי**, הייתה ההסכם הבינלאומי הראשון לפירוק נשק האוסר על יצור קטגוריה שלמה של כלי נשק. ההסכם הוא פרי מאמצים ממושכים של הקהילה הבינלאומית ליצירת מנגנון משפטי חדש אשר יתווסף לפרוטוקול ז'נבה משנת 1925.

האמנה נפתחה לחתימת מדינות ב-10 באפריל 1972 ונכנסה לתוקף ב-26 במרץ 1975, לאחר ש-22 ממשלות הגישו את מסמכי אשרור האמנה. נכון לשנת 2025, 288 מדינות אשררו את אמנת הנשק הביולוגי, 4 מדינות נוספות חתמו על האמנה וטרם אשררו אותה. נכון לחודש פֶבּרוּאָר 2025, מדינת ישראל היא אחת מתוך 9 מדינות בלבד בעולם כולו שאינה חתומה על האמנה, ארבע מדינות נוספות חתמו על האמנה, אולם לא אשררו אותה. ישראל גם מטילה ספק ביעילות האמנה, בהיעדר מנגנון פיקוח רשמי המאפשר ניטור הפעילות במדינות החברות.

תחולת האיסור הקבוע באמנת הנשק הביולוגי מוגדר בסעיף 1. האיסור חל על כל נשק ביולוגי או רעלנים ואמצעי השימוש בהם (להוציא שימוש לצרכים רפואיים וצורכי הגנה בכמויות קטנות). בוועידות שנערכו במהלך השנים לאחר ניסוח ההסכם, אושר כי אמת המידה המנוסחת בסעיף 1 כוללת את כל ההתפתחויות המדעיות והטכנולוגיות העתידיות הרלוונטיות לאמנה. אין אלה החומרים עצמם (מרכיבי הנשק הביולוגי או רעלנים) האסורים על פי האמנה, אלא המטרות לשמן הם נמצאים בשימוש, זאת בדומה לסעיף II לאמנת הנשק הכימי. מטרות שלשמן ניתן להשתמש בחומרים ביולוגיים ורעלנים הן לצורכי מניעה, הגנה וצורכי שלום. לא ניתן לאגור כמויות שאין להן הצדקה, או שאינן עולות בקנה אחד עם שימושים אלה.

כפי שנקבע בסעיף 1 לאמנת הנשק הביולוגי:

## ראו גם
*פירוק נשק ביולוגי

## קישורים חיצוניים
* 
* [אתר אמנת הנשק הביולוגי](http://www.unog.ch/80256EE600585943/(httpPages)/04FBBDD6315AC720C1257180004B1B2F?OpenDocument) 
* נוסח אמנת הנשק הביולוגי 
* [רקע ומידע על אמנת הנשק הביולוגי](http://www.unog.ch/80256EDD006B8954/(httpAssets)/699B3CA8C061D490C1257188003B9FEE/$file/BWC-Background_Inf.pdf), באתר האו"ם 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
נשק ביולוגי
קטגוריה:אמנות והסכמים להגבלת אמצעי לחימה
ביולוגי
נשק ביולוגי
נשק ביולוגי
נשק ביולוגי
נשק ביולוגי
קטגוריה:נשק ביולוגי
נשק ביולוגי
פסטיבל סמילנסקי

**פסטיבל סמילנסקי** הוא פסטיבל דרומי לתרבות ואמנות שנתי המתקיים ברחובות העיר העתיקה של באר-שבע. הפסטיבל התקיים לראשונה בשנת 2006 כיוזמה עצמאית מחתרתית של קבוצת אמנים ויזמי תרבות אשר רצו לייצר מציאות תרבותית חדשה בדרום על ידי מתן חשיפה ומקום להצגת יצירות אמנות ותרבות מקוריות עצמאיות בפינות רחוב סמילנסקי הוותיק בעיר העתיקה בבאר שבע. 

במרוצת השנים, הפסטיבל אומץ על ידי עיריית באר-שבע ואגף האירועים של חברת כיוונים - החברה לתרבות ופנאי של העיר. 

מאז הפסטיבל מתקיים ברצף בכל שנה בחודשי הקיץ, כאשר הוא הפך לסמל לאלטרנטיבה תרבותית איכותית של העיר באר-שבע ושל העיר העתיקה בפרט. 

משנתו הראשונה ועד השנה הנוכחית, הפסטיבל תמיד היה אירוע תרבותי רב-תחומי המתקיים באזור העיר העתיקה של באר-שבע. הפסטיבל שילב לאורך כל שנותיו הופעות מוזיקה לצד הופעות מחול, תיאטרון, תוכני ילדים ומופעי רחוב.

## מבנה הפסטיבל

* **במת סמילנסקי (מוזיקה)**
* **הבמה המרימה (מוזיקה)**
* **הבמה האדומה (מוזיקה)**
* **במת המחול**
* **מתחם מופעי רחוב**
* **פארק קרסו פופאפ**
* **מתחם יריד דוכנים**
* **מתחם מזון ואלכוהול**

## השנים הראשונות
**פסטיבל סמילנסקי הראשון** התקיים בשנת 2006 וכלל אירועי מוזיקה, תיאטרון, קולנוע ואמנות, ובתוך בתי הקפה והבתים (בעיקר) ברחוב סמילנסקי, כיוזמה עצמאית-חתרנית של **קבוצת שבא** - לתרבות באר-שבעית חדשה (אורן עמית, בתי רוטנשטרייך, שירה חן צחור, אילנה קוריאל, דויד פרץ, שגית בכר ותומר ירון). 

קבוצה זו הייתה מורכבת מאמנים, עיתונאים ויזמים מקומיים, שרצו לייצר מציאות תרבותית חדשה בבאר שבע על ידי מתן חשיפה ליצירה מקורית - מקומית. 

## פסטיבל סמילנסקי 2022
**פסטיבל סמילנסקי 2022** נערך בתאריכים ה-9-11 בחודש אוגוסט ברחובות העיר העתיקה. 

***ליינאפ:***
להקת שפתיים, פלד, טדי נגוסה, עדן דרסו, קורל ביסמוט, MALOX,TAPASH, נומקה,Pulkes, קובארי, Side, חנוך טיאר, איתי בלטר, צליל דיין, נדב דלומי, MONOLYT, יפעת ישראל, אור מרציאנו, אורן כץ מארח את קולורידס, אביגיל כוכבי, גלעד ירושלמי, שרון פרידמן, בשמת נוסן, הילה כהן, רוני חדש, רביד אברבנל, אורי שפיר, עירד בן גל, תמר לרנר, אנדראה קוסטנזו מרטיני,איתי אקסלרד Unstoppabullz, נגב ברייקרס, B-family, דן אודיז קולג', רועי קורקין, קונטרפונקט, רון חיון, פרידום, אליעד פרץ ולהקה, אירו, Klller Gozlllan, ארז פרביאש, חג'בי, דריה טרסוב, DeDiz Brass Band ,Fanfara

## פסטיבל סמילנסקי 2023
פסטיבל סמילנסקי 2023 נערך בתאריכים ה-15-17 בחודש אוגוסט ברחובות העיר העתיקה. 

## פסטיבל סמילנסקי 2024
פסטיבל סמילנסקי 2024 ייערך בתאריכים ה-20-22 בחודש אוגוסט ברחובות העיר העתיקה. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:באר שבע העתיקה
קטגוריה:באר שבע: אירועים
סמילנסקי
המנון צ'ילה

**ה[[המנון לאומי|המנון הלאומי]] של [[צ'ילה]]** (בספרדית: **Himno Nacional De Chile**) נכתב על ידי אאוסביו ליו והולחן על ידי רמון קרניסר. לשיר שלוש גרסאות שונות. על אף שצ'ילה הוכרזה כמדינה עצמאית ב-1810, הגרסה הנוכחית אומצה בשנת 1828. כיום שרים את הבית החמישי מהשיר המלא כהמנון.

## מילים

## השיר המלא

פזמון:
:**Dulce Patria, recibe los votos**
:**con que Chile en tus aras juró**
:**que o la tumba serás de los libres**
:**o el asilo contra la opresión.**



בתקופת הדיקטטורה הצבאית, נהוג היה לשיר את הבית השלישי אחרי החמישי כחלק מההמנון.

## מדיה

## ראו גם
* דגל צ'ילה
* סמל צ'ילה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'ילה: סמלים לאומיים
צ'ילה
גילה כליפי-אמיר

**גילה כליפי-אמיר** (נולדה ב-7 בדצמבר 1963) היא תת-אלוף במילואים, לשעבר יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים. כלפי-אמיר היא האישה הראשונה במגוון נרחב של תפקידים בצה"ל בהם חניכה בקורס מגדים, סגנית מפקד מגל, מפקדת בית הספר לפיקוד, מפקדת מגל וראשת מחלקת תשתית ופריסה - תחום אותו הקימה יחד עם מנהל להגנת הסביבה בצה"ל.

## ביוגרפיה
למדה בתיכון "הולץ". בשנת 1981 התגייסה לצה"ל. היא הקצינה הראשונה שסיימה קורס מפקדי גדודים והיא בוגרת המכללה לביטחון לאומי.

שירתה בתפקידי פיקוד במערך הכשרת הטירונים. בשנת 2003 מונתה למפקדת מערך גיבוי הלחימה (מג"ל) בזרוע היבשה, בדרגת אלוף-משנה, והיא האישה הראשונה בתפקיד זה. בשנים 2006 - 2009 שימשה ראש מחלקת התשתית והפריסה באגף התכנון. היא האישה הראשונה גם בתפקיד זה. מדובר בתחום אותו יזמה והקימה לצד המנהל להגנת הסביבה בצה"ל. ביולי 2009 מונתה ליועצת הרמטכ"ל לענייני נשים והועלתה לדרגת תת-אלוף. כלפי-אמיר פרשה מצה"ל בדצמבר 2011, וכיום עוסקת בתחום היזמות וייעוץ לחברות בתחום התשתית והאנרגיה.

נשואה לאלוף במיל' מאיר כליפי, שבתפקידו האחרון בצה"ל היה המזכיר הצבאי של ראש הממשלה. לזוג שלושה ילדים. היא בעלת תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי תיכון הולץ
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:קצינות צה"ל בדרגת תת-אלוף
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:יועצות הרמטכ"ל לענייני מגדר
קטגוריה:קיסריה: אישים
קטגוריה:פורום דבורה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1963
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
סוגרים שבוע

**סוגרים שבוע** הייתה תוכנית אירוח ששודרה בערוץ הראשון בשנים 1995–1998. אחר כך שודרה במסגרת שידורי טלעד בערוץ 2 בשנים 1998–2001.
## היסטוריה
התוכנית עלתה לשידור במקום תוכנית האירוח המרכזית הקודמת של הערוץ בערבי שישי, "סופשבוע", אותה הנחו בין היתר ירון לונדון, ולאחר מכן אהוד מנור ולסירוגין ורבקה מיכאלי, ואחריהם דודו טופז. לאחר מעברו של טופז לערוץ 2, החל יאיר לפיד להגיש את התוכנית. בינואר 1995 עלתה התוכנית תחת השם החדש "סוגרים שבוע", אותה המשיך להגיש לפיד.

בסוף 1996 פרש לפיד מהגשת התוכנית והחליף אותו אמנון לוי. ביולי 1998 חתם אמנון לוי חוזה בלעדי עם שידורי "טלעד" בערוץ 2, והתוכנית עברה עמו. בסוף 1998 החל שידורה בימי ראשון בשם "פותחים שבוע". עם חילופי ימי השידור בין זכייני ערוץ 2, באוקטובר 1999, עברה התוכנית לימי שישי וחזרה לשם "סוגרים שבוע". בתחילת 2001 עברה התוכנית לימי חמישי בשם "השבוע". בסוף 2001 ירדה התוכנית מלוח השידורים, כשלוי עבר להגיש את תוכנית התחקרים "שומר מסך".

## פורמט ופינות קבועות
בתוכנית התארחו זמרים, שחקנים, ספורטאים ומפורסמים נוספים.

במהלך 1995, הוצגה בתוכנית סדרת מערכונים בשם "סוגרים חשבון", בהשתתפות טוביה צפיר, שרית סרי, רמי ברוך וצופית גרנט.

ב-1996 (תקופת יאיר לפיד כמנחה) החל גיל קופטש להגיש בתוכנית את הפינה "פרשת השבוע", בה הציג קופטש סוגיות מפרשת השבוע וחיבר אותן למציאות היומיומית. בעקבות הפינה המפלגות החרדיות איימו להפיל את הממשלה אם פינתו של קופטש לא תרד מהמסך. אך בשל הפגנות תמיכה רבות של קהל חילוני, קופטש המשיך להגיש את הפינה ואף המשיך עמה גם לאחר שאמנון לוי החליף את יאיר לפיד בהגשת התוכנית וגם לאחר מעבר התוכנית לערוץ 2. קופטש אף הגיש פינות במתכונת דומה בתוכניות נוספות במשך השנים. ב-1996 הוזמן ארקדי דוכין להתארח בתוכנית, אך כשהגיע לאולפן אנשי הערוץ הראשון דרשו כי אנשי הסאונד של רשות השידור יפיקו את הופעתו במקום הצוות של דוכין. תקרית זו הביאה את יאיר לפיד להתפטר מהגשת התוכנית.

בשנים 1997–1998 שודרה בתוכנית פינה קבועה של להקת בנות פסיה עם קטעי מוזיקה סאטיריים על אירועים בולטים בחדשות הרלוונטיים לאותו שבוע ולעיתים בעלות מסר פוליטי או פרו-להט"ב. בין השאר בוצעה גרסה לשיר "מה עושות האיילות בלילות" כשיר הלל לעיתונאית איילה חסון ובו ארבעת חברי הלהקה התחפשו באותו ביגוד, שיער ואיפור של איילה, וזאת בעקבות חשיפת פרשת בר-און חברון. בין השאר בוצעו גם גרסאות מחרוזת עם היוודע ייצוגה של דנה אינטרנשיונל באירוויזיון 1998 ולאחר זכייתה. אחת התוכניות הבולטות הייתה בספטמבר 1995 (בהגשת יאיר לפיד) לאחר פטירתו של סשה ארגוב, בה אמנים שונים ביצעו את השירים שהלחין, ועוד תוכנית מאותה השנה בה ביצעה חוה אלברשטיין כמה משיריה לקראת המופע החדש "לונדון".

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1995
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:טלעד: תוכניות וסדרות
קטגוריה:יאיר לפיד
אגודת הזמר הווינאית

[ממוזער|333px|[מקהלת הנערים של וינה, אגודת הזמר הווינאית, המקהלה הפילהרמונית ברטיסלאבה, התזמורת הממלכתית של ברלין – מוזיקפראיין]] 
**אגודת הזמר הווינאית** (בגרמנית: **Wiener Singverein**) היא מקהלה המונה כ-230 זמרות וזמרים המופיעה על פי רוב באולם ה"מוזיקפראיין" שבווינה, אוסטריה.

## היסטוריה

בשנת 1812 יזם אנטוניו סליירי את ביצוען של יצירות מקהלתיות רבות משתתפים בווינה, כגון האורטוריות של גאורג פרידריך הנדל. יוזמה זו הובילה לייסודה של "אגודת ידידי המוזיקה" הווינאית ("Gesellschaft der Musikfreunde"). 

בשנת 1858 הוקמה אגודת הזמר הווינאית על ידי יוהאן פון הרבק ועמיתים נוספים. אגודה זו, הקיימת ופעילה גם כיום, הופיעה עם מספר רב של תזמורות מפורסמות, כגון הפילהרמונית של וינה והתזמורת הסימפונית של וינה, ושרה תחת שרביטם של חשובי המנצחים. בין מנצחי המקהלה במאה התשע-עשרה היה יוהנס ברהמס. 

בין השנים 1947 ועד-1989 עבדה המקהלה באופן הדוק עם המנצח הרברט פון קאראיין, עמו הופיעה גם במסגרת מסעות קונצרטים ברחבי העולם.
החל מ-1991 מנהלה האומנותי של אגודת הזמר הווינאית הוא יוהנס פרינץ.

המקהלה הופיעה עם שורה של מנצחים מישראל, כגון יוזף קריפס, אישטוון קרטס, יורי אהרונוביץ', אליהו ענבל ודניאל בארנבוים, והופיעה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית תחת שרביטו של זובין מהטה במרץ 1993 בווינה. 

ביוני 1993 התארחה המקהלה בירושלים, שם השתתפה בקונצרט של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון עם הסימפוניה השנייה ("התחייה") מאת גוסטב מאהלר בניצוחו של גילברט קפלן.

## רפרטואר

המקהלה השתתפה בביצוע יצירות מפרי עטם של מלחינים כפרנץ שוברט, אנטון ברוקנר, יוהנס ברהמס וגוסטב מאהלר, יצירות שהן מעמודי התווך של הרפרטואר המקהלתי. עם זאת, המקהלה נטלה חלק גם בביצוען של היצירות "הספר בעל שבע החותמות" (1938) ו"תחייה גרמנית" (1940) מאת פרנץ שמידט, מלחין השנוי במחלוקת בשל קשריו עם המשטר הנאצי. 

רפרטואר המקהלה כולל מספר נכבד של יצירות מאת מלחינים יהודים, בין היתר ג'אקומו מאיירבר, פליקס מנדלסון-ברתולדי, ארנולד שנברג ("שירי גורה" ו"ניצול מגטו ורשה"), אריק צייסל (רקוויאם עברי) וליאונרד ברנשטיין (מזמורי צ'יצ'יסטר).

## לקריאה נוספת


* August Böhm, ''Geschichte des Singvereines der Gesellschaft der Musikfreunde in Wien''. Wien 1908.
* Joachim Reiber, *Wiener Singverein – Menschen Stimmen Götterfunken* (2007)


## קישורים חיצוניים

* 

* האגודה באתר residenzverlag 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקהלות
קטגוריה:מוזיקה אוסטרית
ג'יימס סילק בקינגהאם

שמאל|ממוזער|200px|ג'יימס סילק בקינגהאם, ציור של קלרה ס' ליין
** ג'יימס סילק בקינגהאם** (באנגלית: **James Silk Buckingham **, 25 באוגוסט 1786 – 30 ביוני 1855) היה סופר אנגלי ותייר שכתב ספרי מסעות על סיוריו במזרח התיכון.

בקינגהאם נולד בפלשינג שבמחוז קורנוול בדרום מערב אנגליה. הוא היה בנו של חקלאי שלא זכה להשכלה רבה. בצעירותו הוא עבד כספן בים, בשנת 1797 הוא נלכד על ידי הצרפתים והוחזק כשבוי בגליסיה שבצפון ספרד. בסוף שנת 1815 יצא למסע למזרח התיכון. הוא תיעד את מסעו בפרטי פרטים ביומן מסע יומיומי, בו תיאר בכל יום מקומות אותם עבר ופגישותיו עם אנשים. במסעו זה נסע ממצרים ללבנון, עבר בצור, עכו, נצרת, הר תבור, הכרמל, דור, קיסריה, יפו, רמלה, ירושלים, בית לחם, בריכות שלמה, יריחו, נהר הירדן, הבשן, ג'רש, טבריה, שומרון ועוד. את יומן המסע פרסם בספרו "Travels in Palestine" שיצא לאור בשנת 1821. בשנת 1825 פרסם ספר נוסף בשם "Travels Among the Arab Tribes" המתחיל במסעו מנצרת לעמק הירדן, ורובו עוסק במסעותיו בעבר הירדן ובסוריה.

לאחר שנות נדודים רבות התיישב בהודו שם ייסד בשנת 1818 כתב עת בשם "Calcutta Journal". בתחילה כתב העת הצליח, אבל לאחר שפרסם בשנת 1823 ביקורת בוטה על חברת הודו המזרחית הבריטית הוא גורש מהודו וסולק מהעיתון על ידי המושל בפועל של הודו. המקרה שלו הובא לבוררות בשנת 1834 בפני ועדה של הבית התחתון, והוא זכה לגימלה של 500 ליש"ט לשנה מהחברה.

בשנת 1824 לאחר שחזר לאנגליה, הוא ייסד את כתב העת "Oriental Herald and Colonial Review" שיצא לאור עד שנת 1829. בשנת 1828 ייסד כתב עת נוסף בשם "Athenaeum", אותו מכר לאחר שבועות ספורים לסופר ג'ון סטרלינג. בין השנים 1832–1837 ייצג את מחוז שפילד בפרלמנט, שם פעל בנושא רפורמות סוציאליות, כגון הפסקת הלקאה בצבא, ביטול חוקי הדגן ועוד.

הוא הרבה לטייל באירופה, אמריקה ובמזרח וכתב ספרי מסעות רבים. בשנת 1851 הוכרה עבודתו על ידי הממשלה הבריטית והוא זכה לגמלה של 200 ליש"ט לשנה.

בעת שנפטר בשנת 1855 הוא היה באמצעה של כתיבת האוטוביוגרפיה שלו, הוא הספיק להשלים שני כרכים מתוך ארבעה מתוכננים. כרכים אלה פורסמו בשנת 1855.

## מספריו

* Travels in Palestine Through the Countries of Bashan and Gilead, East of the River Jordan, Including a Visit to the Cities of Geraza and Gamala in the Decapolis, 1821, בגוגל ספרים
* Travels among the Arab Tribes Inhabiting the Countries East of Syria and Palestine. טקסט מלא באתר גוגל ספרים, 1825
* National Evils and Practical Remedies. With the Plan of a Model Town. Jackson, Fisher, Son, London, 1849.


## קישורים חיצוניים

* דיוקנאות של ג'יימס סילק בקינגהאם באתר גלריית הדיוקנאות הלאומית בלונדון
*עבודותיו של ג'יימס סילק בקינגהאם בקטלוג הספרייה הלאומית
* 

קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים נוצרים
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:חברי פרלמנט בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1786
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1855
סנדאי

**סנדאי** (ביפנית: **仙台**; תעתיק לטיני: **Sendai**) היא עיר נמל ביפן הנמצאת באי הונשו, לחוף האוקיינוס השקט ומשתרעת עד להרי הו. היא העיר הגדולה ביותר בחבל טוהוקו ועיר הבירה של מחוז מיאגי. אוכלוסייתה מונה מעל מיליון בני אדם.

## היסטוריה

העיר נוסדה בשנת 1600 על ידי הדאימיו דטה מסמונה (1567–1636).

### רעידת האדמה (2011)

ב-11 במרץ 2011 התרחשה רעידת אדמה בסנדאי בשעה 14:46 (שעון יפן) מול חופי צפון-מזרח האי הונשו. רעידת האדמה הכתה בעוצמה 9.0 בסולם ריכטר, ונחשבת לרעידה החזקה ביותר שפקדה את יפן ב-140 השנים האחרונות והשביעית בעוצמתה בעולם מאז החלו המדידות.

## תחבורה
### שדה תעופה
שדה התעופה סנדאי נמצא בנטורי, פרבר הסמוך לסנדאי.

### רכבות
מערכת הרכבות היא אמצעי תחבורה ראשי בסנדאי. בתחנת סנדאי של חברת הרכבות מזרח יפן (החברה הגדולה בעולם בהסעת נוסעים) עוברים קווי רכבת לאורכה של יפן:
*קן טוהוקו שינקנסן - המחבר בין טוקיו לשין-אאומורי שבצפון יפן.
*קו טוהוקו הראשי - המחבר בין טוקיו למוריאוקה שבצפון יפן. 
*קו ג'ובאן
*קו סנזאן
*קו סנסקי

### רכבת תחתית
מערכת הרכבת התחתית של סנדאי, קו נאנבוקו (צפון-דרום), בעלת 17 תחנות לאורך 14.8 ק"מ.

## השכלה
העיר סנדאי זכתה לכינוי "עיר אקדמית", בשל מספר האוניברסיטאות הגדול שבה, יחסית לגודל האוכלוסייה:

*אוניברסיטת טוהוקו - נוסדה בשנת 1907, לומדים בה כ-18,000 סטודנטים ב-10 פקולטאות. דורגה במקום חמישי ביפן, במקום 20 בעולם בתחום ההנדסה והטכנולוגיה ובמקום 39 בעולם במדעי הטבע.
*אוניברסיטת טוהוקו גקווין
*אוניברסיטת מיאגי
*אוניברסיטת מיאגי גקווין לנשים
*אוניברסיטת מיאגי לחינוך
*אוניברסיטת טוהוקו פוקושי

## תרבות
בקיץ, נערך בסנדאי פסטיבל טנבטה, פסטיבל הטנבטה הגדול ביפן עם יותר מ-2 מיליון מבקרים. בחורף, העצים ברחובות מקושטים באלפי נורות ותיירים רבים נוהרים לצפות באירוע המכונה **חזיון אור כוכבים**.

סנדאי ידועה כאחת הערים ה"ירוקות" ביפן, בשל מספר העצים והצמחים הרב בשטחה. כינויה, **עיר העצים**, היה נכון לפחות בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה. השלטון בסנדאי עודד את בעלי האחוזות לגדל עצים בשטחם וכך בתים, מקדשים ומקומות קדושים במרכז סנדאי היוו מעין יערות פרטיים אשר שימשו כמקור לעץ ולחומרים אחרים. במלחמת העולם השנייה מרביתם של העצים נכרת לצורכי המלחמה וגם בתהליך שיקום העיר שלאחר המלחמה. למרות כל זאת עדיין העיר נחשבת כעיר העצים בעיקר בשל מאמץ השימור.

### ספורט
שיזוקה אראקאווה ויוזורו האניו אלופים אולימפיים בהחלקה אמנותית (טורינו 2006 וסוצ'י 2014 בהתאמה) גדלו והתאמנו בסנדאי.

במסגרת אליפות העולם בכדורסל שנערכה ביפן בשנת 2006 אירחה סנדאי את המשחקים המוקדמים של בית א'.

## ערים תאומות
לסנדאי יש ברית ערים תאומות עם הערים:
*  
* 
*  
*  
*  
*  
* 
*  
* 

## תמונות

תמונה:Sendai sta08s3872.jpg|תחנת הרכבת של סנדאי
תמונה:SendaiFromAtagoJinja2005-5.jpg| מרכז סנדאי
תמונה:SendaiCityHall.jpg|בית העירייה של סנדאי
תמונה:The miyagi museum of art01s3872.jpg|מוזיאון מיאגי לאמנות
תמונה:SendaiTanabata1.jpg|פסטיבל טנבטה
תמונה:2005 Sendai Pageant of Starlight in Jyozenji-dori Avenue 02.jpg|פסטיבל האורות בסנדאי
תמונה:Sendai_Mediatheque_2009.jpg|בניין המדיאטק בסנדאי


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יפן: ערי חוף
קטגוריה:יפן: ערי נמל
קטגוריה:טוהוקו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1600
ג'רון לנייר

שמאל|ממוזער|250px|ג'רון לנייר
**ג'רון (ירון) צפל לנייר** (בשם מלא באנגלית: **Jaron Zepel Lanier**; נולד ב-3 במאי 1960) הוא מדען מחשבים יהודי-אמריקני, הידוע במיוחד בשל כך שהפך לפופולרי את המונח מציאות מדומה.

## ביוגרפיה
כחלוצים בשדה המציאות המדומה, לנייר ותומס צימרמן עזבו את אטארי ב-1985 וייסדו את VPL Research, Inc., החברה הראשונה ששיווקה משקפיים וכפפות של מציאות מדומה. בשלהי שנות ה-90, עבד לנייר על פיתוח יישומים של אינטרנט2 ובשנות האלפיים, הוא שימש כמרצה אורח בחברת סיליקון גרפיקס ובאוניברסיטאות שונות. לאחרונה, הוא פעיל כיועץ ל-Linden Lab בעולם הווירטואלי שלהם, Second Life, וכמעצב שותף במשחק Kinect של מיקרוסופט עבור קונסולת Xbox 360.

לנייר ידוע גם כמלחין של מוזיקה קלאסית ואספן של כלים נדירים; האלבום הכלי שלו Instruments of Change (1994) מציג כלי מיתר כמו אורגן הפה khene, חליל suling אינדונזי, ו-esraj הודי הדומה לגיטרה. לנייר ומריו גריגורוב הלחינו את הפסקול של הסרט התיעודי "The Third Wave" משנת 2007.

לנייר כותב טור בכתב העת Discover; ספרו You Are Not a Gadget (2010), מבקר את אתרי הווב 2.0. במאמריו מבקר לנייר גם את התאוריות בדבר חוכמת ההמונים, מתוך התמקדות ספציפית ביישום ויקיפדיה, עליו הוא מדבר תוך שימוש ספציפי במושג "טפשות ההמונים". עיקר הביקורת כנגד האנציקלופדיה החופשית היא בהיעדר קישור לדמותו של מחבר מוסמך ידע.

לנייר נבחר בידי טיים מגזין כאחד ממאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם בשנת 2010.

בשנת 2020 התראיין לסרט התיעודי "מסכי עשן: המלכודת הדיגיטלית" של נטפליקס.

## פרסים
* 2001 - פרס ווטסון מאוניברסיטת קרנגי מלון
* 2005 - הגיע לגמר תחרות המחשוב Edge of Computation הראשונה.
* 2006 - תואר דוקטור לשם כבוד מהמכון לטכנולוגיה של ניו ג'רזי.
* 2009 - פרס על מפעל חיים בתחום המציאות המדומה מאת Institute of Electrical and Electronics Engineers
* 2010 - טיים מגזין בחר בו כאחד ממאה האנשים המשפיעים ביותר על העולם בשנת 2010.
* 2014: פרס השלום של התאחדות הספרים הגרמנית

## ספריו

* *Information Is an Alienated Experience*, Basic Books, 2006. 
* ''You Are Not a Gadget: A Manifesto'', New York : Alfred A. Knopf, 2010, 
* *[[:en:Who_Owns_the_Future?|Who Owns the Future?]]*, Allen Lane, 2013. 
* *Dawn of the New Everything: Encounters with Reality and Virtual Reality*, New York: Henry Holt and Co., 2017, 
* *Ten Arguments for Deleting Your Social Media Accounts Right Now*, New York: Henry Holt and Co., 2018, 


## קישורים חיצוניים

* 

* דיוקן של ג'רון לנייר באתר MobyGame 
* 
* דיון וידאו עם ג'רון לנייר על אינטליגנטציה ואינטליגנציה מלאכותית עם אליעזר יודקאוסקי באתר Bloggingheads 
* 
* 
* 
* 
* דן בורנשטיין, "איך להיות אאוטסיידר בצעד אחד פשוט", מאמר על טיעוניו של לנייר נגד השימוש ברשתות חברתיות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של ניו מקסיקו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:מדעני מחשב אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס השלום של התאחדות הסופרים הגרמנית
קטגוריה:מדעני מחשב יהודים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-21
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
טוטוספורט

**טוטוספורט** (באיטלקית: **Tuttosport**) הוא עיתון ספורט איטלקי שנוסד ב-30 ביולי 1945. העיתון נוסד על ידי רנאטו קסלבורה כדו-שבועון.
## היסטוריה
ב-1946 החל לצאת שלוש פעמים בשבוע, ומ-12 במרץ 1951 הוא מפורסם במהדורה יומית. לעיתון ארבע מהדורות ראשיות, לערים טורינו, מילאנו, רומא וג'נובה ולכל מהדורה בין 28 ל-32 עמודים.

בשנת 2008 עמדה תפוצת העיתון על 115,533 עותקים.

בשנת 2003 החל העיתון לחלק את "פרס נער הזהב (Golden Boy)", לכדורגלן הצעיר (מתחת לגיל 21) הטוב ביותר שמשחק באירופה. בשנת 2020 החל העיתון לחלק גם את פרס "כדורגלן הזהב (Golden Player Man Award)" ושנה לאחר מכן את פרס "כדורגלנית הזהב (Golden Player Woman Award)" לכדורגלן והכדורגלנית הטובים ביותר שמשחקים באירופה. בשנת 2022 החל העיתון לחלק גם את "פרס נערת הזהב (Golden Girl)", לכדורגלנית הצעירה (מתחת לגיל 21) הטובה ביותר שמשחקת באירופה.

## פרסים לכדורגלנים
### פרס "נער הזהב"

פרס "נער הזהב" מוענק לכדורגלן המבטיח ביותר שגילו נמוך מ-21 ומשחק באירופה. להלן טבלת זוכי הפרס:

### פרס "כדורגלן הזהב"
פרס "כדורגלן הזהב" מוענק לכדורגלן הטוב ביותר שגילו מעל 21 ומשחק באירופה. הפרס הוענק לראשונה ב-2020 והזוכה הראשון היה רוברט לבנדובסקי. להלן טבלת זוכי הפרס:

### פרס "כדורגלנית הזהב"
פרס "כדורגלנית הזהב" מוענק לכדורגלנית הטובה ביותר שמשחקת באירופה. הפרס הוענק לראשונה ב-2021 והזוכה הראשונה הייתה ליקה מרטנס. להלן טבלת זוכות הפרס:

### פרס "נערת הזהב"
פרס "נערת הזהב" מוענק לכדורגלנית המבטיחה ביותר שגילה נמוך מ-21 ומשחקת באירופה. הפרס הוענק לראשונה ב-2022 והזוכה הראשונה הייתה ג'ול בראנד. להלן טבלת זוכות הפרס:

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איטליה: עיתונים
קטגוריה:עיתוני ספורט
אנדורה במשחקים האולימפיים

**[[אנדורה]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** מאז אולימפיאדת מונטריאול (1976) ובמשחקי החורף מאז אולימפיאדת אינסברוק (1976). השתתפותה במשחקים עד כה סמלית בעיקרה. איש מהספורטאים שייצגו את אנדורה לא זכה במדליה אולימפית, והישגיהם היו נמוכים למדי.

## ראו גם
* אנדורה במשחקים הפאראלימפיים
* אנדורה במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים
* אתר הוועד האולימפי של אנדורה 

## הערות שוליים

[ממוזער|ימין|רץ המרתון האנדורי אנטוני ברנרדו, במהלך [אולימפיאדת לונדון (2012)|אולימפיאדת לונדון]]

קטגוריה:אנדורה: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
ויקטור מרעי

**ויקטור מרעי** (בערבית: **فيكتور مرعي**; נולד ב-31 במאי 1989) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת החלוץ באיחוד בני בקה מליגה ב' צפון ב'.

## קריירה
מרעי נולד בערערה, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. והחל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של בית"ר טוברוק, שם התגלה כישרונו והוא עורר עניין מצד קבוצות באירופה, ביניהן בירסחוט מבלגיה ואף אינטר האיטלקית, אך מרעי נשאר בקבוצת הנוער עד שעבר במהלך עונת 2008/2009 להפועל תל אביב. ב-16 במרץ 2009 הופיע מרעי לראשונה בקבוצת הבוגרים בהפסד הקבוצה 1–2 לבית"ר ירושלים באצטדיון טדי. מרעי נכנס כמחליף ולאחר 8 דקות כבש את שערו הראשון בקריירה בליגת העל.

בעונת 2009/2010 היה מרעי שותף לזכייתה של קבוצתו בדאבל (גביע המדינה ואליפות המדינה). בשנת 2011 מרעי כבר עמד לעזוב את הפועל תל אביב בשל מיעוט בדקות משחק, ואף הגיע לסיכום עם בני יהודה, אולם פציעתו של חלוץ הפועל תל אביב, איתי שכטר, השאירה אותו לבסוף בקבוצה עד סוף עונת 2010/2011. באותה עונה היה שותף לזכייה שנייה ברציפות בגביע המדינה.

בעונת 2011/2012 היה מרעי מבוקש בהפועל חיפה, אך על אף רצונו של השחקן לעבור לשורותיה, חתם לבסוף בקבוצת מכבי פתח תקווה לעונה אחת, במסגרת העסקה שהעבירה את חלוץ מכבי פתח תקווה, עומר דמארי, להפועל תל אביב. בפתח תקווה הפך מרעי לראשונה לשחקן הרכב קבוע ושם שיתף פעולה עם טל בן-חיים בחוד ההתקפה. במהלך העונה הבקיע מרעי 9 שערים ובסיומה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

לקראת עונת 2012/2013 חזר מרעי לסגל הפועל תל אביב, אך שוב לא הצליח לתפוס מקום בהרכב הקבוצה, ובחלון ההעברות של חודש ינואר 2013 שוחרר מהקבוצה, וחזר למכבי פתח תקווה בליגה הלאומית. בסך הכל הופיע מרעי ב-95 משחקים במדי הפועל תל אביב בכל המסגרות, מתוכם ב-20 פתח בהרכב, כבש 10 שערים והוסיף 6 בישולים.

לאחר שעלה עם מכבי פתח תקווה בחזרה לליגת העל, בעונת 2013/2014 כבש שער אחד בליגה ושני שערים בגביע המדינה. ב-2 באוקטובר 2014 חתם מרעי בקבוצת עירוני טבריה מהליגה הלאומית. ארבעה ימים מאוחר יותר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, ובדקה האחרונה של המשחק כבש את שער הניצחון (1–2) מול עירוני קריית גת. בסך הכל כבש בעונה זו שישה שערים ב-18 הופעות בליגה הלאומית, אך במרץ 2015 נפצע בברכו, וסיים את העונה, בסופה ירד עם קבוצתו לליגה א'.

ב-2016 לאחר שהתאושש מהפציעה, מרעי חתם במדי שאבאב דורה מליגת העל הפלסטינית.

ב-8 באוקטובר 2016 חתם מרעי בהכח עמידר רמת גן מליגה א' דרום. עד תום העונה כבש מרעי 11 שערים ב-23 הופעות בליגה א' דרום. בקיץ 2017 חתם בקבוצת הפועל בני לוד מהליגה הלאומית, ובעונת 2017/2018 כבש שישה שערים ב-30 הופעות ליגה. בעונת 2018/2019 כבש חמישה שערים מתוך 30 הופעותיו בליגה הלאומית.

## תארים
;הפועל תל אביב
* אליפות: 2009/2010
* גביע המדינה: 2009/2010, 2010/2011

## קישורים חיצוניים

*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ערבים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר טוברוק
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני עירוני טבריה
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני מכבי בני ריינה
קטגוריה:ערערה: אישים
קטגוריה:מוסלמים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
לוקסמבורג במשחקים האולימפיים

**[[לוקסמבורג]]** השתתפה לראשונה ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** באופן רשמי באולימפיאדת סטוקהולם (1912), אם כי ספורטאי לוקסמבורגי השתתף גם באולימפיאדת פריז (1900). היא נעדרה מהמשחקים רק עוד פעם אחת, מאולימפיאדת לוס אנג'לס (1932), ומאז אולימפיאדת ברלין (1936) היא משתתפת במשחקים ברציפות. בדומה למדינות מערביות רבות, השתתפה באופן חלקי בחרם על אולימפיאדת מוסקבה (1980), בכך שספורטאיה התחרו בה תחת הדגל האולימפי ולא תחת דגלהּ היא. מאז אולימפיאדת סנט מוריץ (1928) השתתפה לוקסמבורג, לסירוגין, גם בשמונה אולימפיאדות חורף.

## היסטוריה

באולימפיאדת פריז (1900) השתתף ספורטאי לוקסמבורגי אחד, האתלט מישל תאטו, שזכה במדליית הזהב בריצת המרתון. עם זאת, ברישומי הוועד האולימפי הבינלאומי נרשם תאטו כצרפתי, ולאומו האמיתי נחשף רק בשלהי המאה ה-20. באופן רשמי, נחשב הישג זה גם כיום להישג של המשלחת הצרפתית.

הופעתה הרשמית הראשונה של לוקסמבורג במשחקים הייתה באולימפיאדת סטוקהולם (1912), בה אף אחד מהספורטאים הלוקסמבורגים לא רשם הישגים גבוהים. באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה מרים המשקולות ז'וזף אלזין במדליית כסף, והיה ללוקסמבורגי הראשון שזוכה במדליה אולימפית באופן רשמי. באותם המשחקים סיימה נבחרת השליחים ל-100X4 מטרים במקום השישי.

הפעם הבאה, והאחרונה עד כה, בה זכה ספורטאי לוקסמבורגי במדליה אולימפית הייתה באולימפיאדת הלסינקי (1952). האתלט ז'וזי ברטל זכה במדליית הזהב בריצת 1500 מטר, תוך שהוא קובע שיא אולימפי חדש: 3:45.2 דקות.

מאז 1952, אף ספורטאי לוקסמבורגי לא זכה לעמוד על הפודיום במשחקי הקיץ, אך כמה מהם רשמו הישגים נאים. באולימפיאדת סיאול (1988) סיימה דניאל קבר במקום השביעי בריצת המרתון, באולימפיאדת סידני (2000) סיימה הטריאתלטית ננסי קמפ-ארנדט במקום העשירי, באולימפיאדת אתונה (2004) סיים רוכב האופניים קים קירשן במקום השישי במרוץ אופני הכביש, באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים אנדי שלק במקום החמישי באותו המרוץ ובאולימפיאדת לונדון (2012) סיימה הג'ודוקא מארי מילר במקום החמישי.

## משחקי החורף
לוקסמבורג השתתפה בשמונה אולימפיאדות חורף מאז אולימפיאדת סנט מוריץ (1928). הספורטאי הבולט ביותר בשורותיה היה גולש הסקי האלפיני יליד אוסטריה מארק ז'יררדלי. באולימפיאדת קלגרי (1988) סיים ז'יררדלי במקום התשיעי במקצה הגלישה במורד, ובאולימפיאדת אלברוויל (1992) זכה בשתי מדליות כסף, במקצי הסלאלום הענק והסופר G. מדליות אלה הן היחידות בהן זכה ספורטאי לוקסמבורגי במשחקי החורף. באולימפיאדת לילהאמר (1994) לא הצליח ז'יררדלי לשחזר את הישגיו, אך רשם תוצאות נאות כשסיים במקום הרביעי במקצה הסופר G, במקום החמישי בגלישה במורד ובמקום התשיעי במסלול המשולב. 

## מדליות

### לפי אולימפיאדה

**באולימפיאדות הקיץ:**

width="20px"|

**באולימפיאדות החורף:**

### לפי ענף

**בענפי הקיץ:**

width="20px"|

**בענפי החורף:**

## ראו גם
* לוקסמבורג במשחקים הפאראלימפיים
* לוקסמבורג במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

* אתר הוועד הלוקסמבורגי האולימפי ולספורט 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוקסמבורג: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
אינגריד ואנג ניימן

**אינגריד ואנג ניימן** (בדנית: **Ingrid Vang Nyman**; 21 באוגוסט 1916 – 13 בדצמבר 1959) הייתה מאיירת דנית, הידועה באיוריה לספר בילבי מאת אסטריד לינדגרן.

ואנג ניימן נולדה בדנמרק וב-1935 החלה בלימודי אומנות באקדמיה המלכותית לאומנות בקופנהגן, אך אלו לא היו לרוחה והיא לא סיימה אותם. בשנת 1940 נישאה לארנו ניימן, אך הנישואים לא עלו יפה, ולאחר לידת בנם התגרשו, והיא עברה עם בנה לסטוקהולם שם התפרנסה מאיור ספרי ילדים. בשנת 1945 איירה את הספר בילבי מאת אסטריד לינדגרן. איוריה הפכו לאיורים המזוהים עם הספר, והופיעו במהדורותיו הרבות ברחבי העולם.

בשנותיה האחרונות הידרדר מצב בריאותה, והיא נאלצה לגור עם קרובי משפחה בדנמרק. בשנת 1959 התאבדה. בנה פדר היה גם הוא למאייר.

## קישורים חיצוניים

* אינגריד ואנג ניימן באתר אסטריד לינדגרן.

קטגוריה:מאיירים דנים
קטגוריה:ילידות 1916
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1916
קטגוריה:נפטרות ב-1959
קטגוריה:נפטרים ב-1959
יקב יתיר

**יקב יתיר** הוא יקב ישראלי המצוי בדרום הרי יהודה בלב יער יתיר.
יקב יתיר נוסד בשנת 2000 כמיזם משותף של כורמי הסביבה ויקבי כרמל, הוא בבעלות כרמל מזרחי אך זוכה לעצמאות מלאה. היינן הוא ערן גולדווסר שהשתלם באוסטרליה. ליקב שתי סדרות יינות: יער יתיר ויתיר. היינות הראשונים של היקב ששווקו הם מבציר 2001. היקב מייצר כ-150,000 בקבוקים בשנה.

במדריך רוגוב ליינות ישראל 2011 דירג מבקר היינות דניאל רוגוב את יקב יתיר כיקב השני בטיבו בישראל. בטעימות שונות זכו יינות היקב להימנות בין היינות הישראליים שקיבלו את הציונים הגבוהים ביותר ממבקר היינות מארק סקוויארס, שעובד עבור רוברט פארקר.

## לקריאה נוספת
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* אופירה בירון, סוד ההצלחה של יקב יתיר, IsraelWines, אפריל 2007
* רוברמן גיתית, יקב יתיר - מועדף הגרמנים!
* 
* 
* הילה איל, טעימת עשרת הטובים על פי רוגוב, IsraelWines, 1 בפברואר 2010
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יקבים בישראל
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:הרי יהודה
שניי גריימס

**שניי גריימס-ביץ**' (באנגלית: **Shenae Grimes-Beech**; נולדה ב-24 באוקטובר 1989) היא שחקנית קנדית, אשר התפרסמה תחילה בשל תפקידה בתור דארסי אדוארדס בסדרת הנעורים "דגראסי: הדור הבא" (2004–2008) ולאחר מכן בתור אנני וילסון בסדרה "90210" (2008–2013), ולאחרונה בתור הבלשית ג'קלין "ג'קי" קופר בסדרה המשטרתית "חוקרות בשטח" (2018).

## ביוגרפיה
שניי גריימס נולדה ב-24 באוקטובר 1989 בטורונטו, אונטריו, קנדה. יש לה שלושה אחים; איידן, ליאם ומאיה.

היא למדה תחילה בתיכון פורסט היל (אנ'), ולאחר מכן עברה ללמוד ב-"City Academy", בית ספר פרטי בשנתיים האחרונות שלה בתיכון. למדה באותו בית ספר יחד עם הראפר דרייק, מי שלימים כיכב לצדה בסדרה דגראסי - הדור הבא.

## קריירה
בשנת 2004 הצטרפה לצוות השחקנים בעונה הרביעית של סדרת הנוער הקנדית "דגראסי - הדור הבא", כדארסי אדוורדס, ובשנת 2006 נהייתה לשחקנית ראשית בסדרה. ב-2008 היא עזבה את הסדרה ואת קנדה למען גילום הדמות אנני וילסון בסדרה האמריקאית של רשת CW "90210", הספין אוף של "בברלי הילס 90210". כמו כן, בשנת 2008 הופיעה בסרטי הטלוויזיה "דמיין את זה" ברשת ABC Family ו"כוכבת בתיכון" בערוץ לייפטיים. 

ב-2009 דורגה על ידי מגזין פיפל במקום הראשון ברשימת "הנשים היפות ביותר ללא איפור". בנוסף, הופיעה בקליפ לשיר "All You Did Was Save My Life" של להקת הרוק *Our Lady Peace*.

בשנת 2010 גריימס כתבה, שרה וערכה את הקליפ לשירה "my self and I", בו מופיע ראיין אגולד ששיחק לצדה ב-90210. כמו כן הופיעה בווידאו קליפ של פרדי וונג, "Gun Size Matters".

ב-2011 הופיעה בסרט האימה "צעקה 4", ולקחה שישה שבועות התמחות במגזין Teen Vogue, שפועל בניו יורק. סיפרה שתמיד חלמה להיות עורכת מגזין אופנה.

ביימה את הקליפ לשיר "?Are You Happy Now" היוצא נגד בריונות.

בשנת 2013 כיכבה בתפקיד הראשי בסרט "Sugar", העוסק בחייה של דוגמנית המתגוררת בלוס אנג'לס.

בשנת 2018 כיכבה בתפקיד הראשי בתור הבלשית  ג'קלין "ג'קי" קופר בסדרת הדרמה המשטרתית "חוקרות בשטח" מבית רשת הטלוויזיה הקנדית CTV. 

## חיים אישיים
במאי 2012 גריימס החלה לצאת עם הדוגמן והמוזיקאי האנגלי ג'וש ביץ׳ (אנ'). בדצמבר 2012, הודיעה גריימס שהיא וביץ' מאורסים. הם נישאו ב-10 במאי 2013 בעיירה אשפורד אנ'), קנט, אנגליה. בתם הראשונה נולדה בספטמבר 2018. בנם השני, נולד באוגוסט 2021.

ב-20 בדצמבר 2019, גריימס הודיעה בעמוד האינסטגרם שלה שהיא הפכה לאזרחית אמריקאית, וכעת היא מחזיקה באזרחות קנדית-אמריקאית כפולה. גריימס היא אתאיסטית. 

שהתה ביפן בזמן שהתרחשו שם צונאמי ורעידות אדמה. בעקבות האירועים היא החלה בקמפיין *Spread The Heart* שמטרתו לתמוך בשורדי רעידת האדמה והצונאמי בסנדאי.

## פילמוגרפיה
[שמאל|ממוזער|260px|גריימס לצד [ג'סיקה סטרוף]]

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קנדיות
קטגוריה:שחקניות ילדות קנדיות
קטגוריה:אתאיסטיות קנדיות
קטגוריה:מהגרות מקנדה לארצות הברית
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1989
המוזיאון היהודי העכשווי

200px|שמאל|ממוזער|מבט מלמעלה על המוזיאון, בו ניתן לראות את מבני "חי"ת" ו"יו"ד" ממתכת המשולבים במבנה הלבנים האדומות העתיק
**המוזיאון היהודי העכשווי** (באנגלית: **Contemporary Jewish Museum**) הוקם ב-1984 בסן פרנסיסקו, קליפורניה במטרה להעניק פרספקטיבה מודרנית ועכשווית לתרבות, היסטוריה, אמנות ורעיונות יהודיים. ביוני 2008 העתיק המוזיאון את משכנו לאזור SOMA (South of Market), לבניין חדיש שעוצב על ידי האדריכל דניאל ליבסקינד.

## היסטוריה
המוזיאון החל את דרכו ב-1984 כמוזיאון קהילתי יהודי, והיה ממוקם במרכז העסקים של סן פרנסיסקו. עשר שנים לאחר מכן, החליט הוועד המנהל של המוזיאון להעביר את מקום מושבו לרחוב מישן (Mission), מול מתחם Yerba Buena Gardens. הארכיטקט פיטר אייזנמן הציע תוכנית לעיצובו של המבנה החדש, אך בעלי המוזיאון והתושבים המקומיים התנגדו לכך. ב-1998 שכר המוזיאון את שירותיו של דניאל ליבסקינד לטובת עיצוב המבנה החדש והבניה החלה ב-2006.

המוזיאון לא מחזיק בתערוכות ובאוספים קבועים, והוא מארח ומציג תצוגות ותערוכות משתנות. מנהל המוזיאון החל משנת 1999 הוא קוני וולף, שהיה בעבר אוצר מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית.

## ארכיטקטורה
המבנה, שנפרש על פני כ-5,900 מטרים רבועיים, מבוסס ברובו על מבנה תחנת הכוח שניצב במקום מאז 1907. כהרחבה למבנה העתיק, עיצב ליבסקינד קובייה חלולה מפלדת אל חלד בצבע כחול-כהה אשר משקפת את מערכת היחסים בין העבר להווה. עיצוב המוזיאון שימר את האפיון והצביון של הבניין העתיק, ושימר במלואן את חזית הבניין הבנויה לבנים אדומות. על גגו של המבנה העתיק ממוקם מבנה מלבני מוטה ממתכת, אשר מאכלס את הלובי, מרכז לימודי וחלק מן הגלריות של הקומה השנייה. 36 חלונות בצורת מעוין מאירים את הקומה העליונה של קוביית המתכת, אשר מאכלסת בעיקר מיצגים הכוללים הופעות ומוזיקה חיה. כמו כן, כולל מבנה המוזיאון אולם לאירועים, אודיטוריום, בית קפה וחנות מזכרות.

בדומה למוזיאון היהודי הדני בקופנהגן, שילב ליבסקינד במוזיאון היהודי העכשווי כתובות עבריות כחלק מעיצוב המבנה. ליבסקינד טען כי מבני המתכת הגדולים מבוססים בצורתם על האותיות חי"ת (המבנה המלבני) ויו"ד (הקובייה), ויוצרים יחד את המילה "חי". כמו כן, במבואת הכניסה למבנה מוטבעת המילה פרדס על הקיר.

בניית המוזיאון הושלמה בשנת 2008, ועלותה מוערכת ב-47.5 מיליון דולרים.

## קישורים חיצוניים

* 
* כתבה אודות הקמתו של המבנה החדש 

יהדות
מוזיאון
עכשווי
קטגוריה:מבנים שתכנן דניאל ליבסקינד
אטרופולה

**אֶטְרוֹפּוֹלֶה** (בבולגרית: **Етрополе**) היא עיר במערב בולגריה, בשטח מחוז סופיה, הממוקמת בסמיכות למדרונות הרי הבלקן ומרוחקת 87 קילומטרים מהבירה סופיה.

## היסטוריה
האזור יושב על ידי שבטים תראקים במהלך תקופת הברונזה המאוחרת. בסמיכות לעיר נמצאו שרידים ארכאולוגיים מהמאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. מיקומה האסטרטגי של העיר בסמוך למעברי הבלקן הפך אותה ליעד צבאי חשוב ובעת העתיקה נכבש האזור על ידי פליפוס השני, בהמשך על ידי אלכסנדר הגדול, שבטים קלטים ובמהלך המאה ה-1 הפך לפרובינציה של האימפריה הרומית. לאחר הפיצול באימפריה הרומית נשלט האזור על ידי האימפריה הביזנטית ובהמשך על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה.

במהלך המאה ה-14 נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה העות'מאנית והפך בהדרגה למרכז אומנות בעיקר בתחום הצורפות והנפחות. ב-24 בנובמבר 1877, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש האזור על ידי צבא האימפריה הרוסית ובהמשך הפך חלק מנסיכות בולגריה, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.

## כלכלה
סמוך לאטרופולה פועל מכרה לכריית עפרה. עוד פועל בעיר מפעל לעיבוד עץ, מחלבה, עיבוד עור ומפעל טקסטיל. התחבורה הציבורית לאטרופולה מתבצעת באמצעות אוטובוסים.

## אקלים
באטרופולה שורר אקלים ממוזג והעיר מאופיינת בחורפים ארוכים וקרים יחסית ובקייצים קרירים יחסית. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 13oc. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 650 מילימטרים.

## דמוגרפיה
אוכלוסיית העיר מצויה במגמת קיטון, בשל שיעור תמותה העולה על שיעור הילודה ובשל שיעור הגירה שלילי, בעיקר הגירת עבודה. בין 2002 ל-2010 קטנה אוכלוסיית אטרופולה בשיעור של 6.85 אחוזים. מבחינת התמהיל המגדרי של האוכלוסייה עולה כי מחציתה גברים ומחציתה נשים.

## ערים תאומות
* .

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערי מחוז סופיה
מארי מאנז'ו

שמאל|ממוזער|250px|פסל של מארי מאנז'ו
**מארי מאנז'ו** (בצרפתית: **Marie d'Anjou**; 14 באוקטובר 1404 - 29 בנובמבר 1463) הייתה אשתו של שארל השביעי, מלך צרפת, אמו של לואי האחד עשר, מלך צרפת וסבתו של שארל השמיני, מלך צרפת.

## ביוגרפיה
מארי נולדה ב-14 באוקטובר 1404, ללואיג'י השני, מלך נאפולי וליולנדה מאראגון. ב-1413 אמה יזמה את האירוסים של מארי בת ה-9 לשארל בן ה-10 שהיה בנו של שארל השישי, מלך צרפת. (מאוחר יותר שארל השביעי, מלך צרפת).

יולנדה מאראגון לא אבתה להשאיר את בתה בפריז בתקופה מסוכנת שבה ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה איים על שלומה ועל שלום בעלה לעתיד. ב-1414 היא העבירה את שארל הקטן לאנז'ו, ושם הוא גדל בטירותיה שבעמק הלואר יחד עם ילדיה, ובהם מארי מאנז'ו אשתו לעתיד.

באפריל 1422 מארי מאנז'ו נישאה לשארל בעיר בורז'. אם כי לזוג היו שנים עשר ילדים, שארל השביעי היה קשור יותר למאהבתו אגנס סורל. ב-17 ביולי 1429 שארל הוכתר כשארל השביעי, מלך צרפת בקתדרלת ריימס. הצלחתו של שארל השביעי במלחמה נגד אנגליה נבעה במידה רבה מן התמיכה שקיבל ממשפחת אשתו, ובמיוחד מחותנתו יולנדה מאראגון.

שארל השביעי מת ב-22 ביולי 1461, שנתיים לפני מות אשתו מארי מאנז'ו, שילדה לו את בנו בכורו לואי שהוכתר בקתדרלת ריימס כלואי האחד עשר, מלך צרפת שלושה שבועות לאחר מות אביו.

לפני מותה עלתה מארי מאנז'ו לרגל לקתדרלת סנטיאגו דה קומפוסטלה. על פי ההיסטוריון הצרפתי דני פריקאר-מיה, ייתכן שהגיעה לשם בשליחות סודית כשגרירה של בנה לואי האחד עשר, מה גם שהגיעה לשם בחורף ודרך הים.

## משפחתה
ב-18 בדצמבר 1422 התחתנה מארי עם שארל השביעי, מלך צרפת, ממנו נולדו לה 14 ילדים:
* לואי האחד עשר, מלך צרפת (1423–1483)
* ז'אן מוולואה (1426)
* רדגונד מוולואה (1428–1444)
* קתרין מוולואה, רוזנת שרלרואה (1428–1446), התחתנה עם זיגיסמונד, ארכידוכס אוסטריה
* ז'אק מוולואה (1432–1437)
* יולנד מוולואה (1434–1478), התחתנה עם אמדאו התשיעי, דוכס סבויה
* ז'אן מוולואה, דוכסית בורבון (1435–1482), התחתנה עם ז'אן השני, דוכס בורבון
* פיליפ מוולואה (1436)
* מרגרט מוולואה (1437–1438)
* ז'אן מוולואה (1438–1446)
* מארי מוולואה (1438–1439)
* איזבל מוולואה (1441)
* מדלן מוולואה (1443–1495), התחתנה עם גאסטון, נסיך ויאנה
* שארל מוולואה, דוכס ברי (1446–1472)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נשות מלכים צרפתים
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1404
קטגוריה:נפטרים ב-1463
אלמר פאד

200px|שמאל|ממוזער|אלמר פאד
**אלמר ג'יי. פאד** (אנגלית: **Elmer J. Fudd**) הוא דמות בדיונית של צייד מה"לוני טונס", סדרה בהשתתפות הארנב המצויר באגס באני אשר נוצרה על ידי האחים וורנר.

מטרתו של אלמר לצוד ארנבים, אך הוא אף פעם לא מגשים מטרה זו. יש לו מבטא יוצא דופן, שבו הוא ממיר את העיצורים R ו-L ב-W. דוגמה: "תהיו מאוד, מאוד בשקט. אני צד אוְּנבים". בסרטון "The Old Grey Hare" משנת 1944 הוא אף ביטא את שמו "המל פאד". יש לו גם צחוק מתגלגל, שמרגיז לעיתים דמויות אחרות ומהווה מושא לבדיחות. לעיתים מוצג אלמר בסרטונים אחרים כבעל מקצועות שונים כגון: עורך-דין ומנהל בית מלון. לעיתים הנחה גם ספיישלים כגון: "חיים שכאלה" לבאגס באני שבו על הדרך הוא ויוסמיטי סאם ניסו לנקום בבאגס על ידי שהביאו לו פצצה בתוך חבילה.

בדרך כלל מככב אלמר פאד לצד באגס באני או דאפי דאק ולעיתים גם עם סילבסטר. הסרטונים הידועים ביותר שבהם הופיע הם הסרטונים של צ'אק ג'ונס "What's Opera, Doc?",
"Rabbit of Seville" ו-"!Duck! Rabbit! Duck".

בסרטון "rabbit, fire" הודה פאד שהוא עוסק בציד בשביל הספורט בלבד בגלל היותו צמחוני.

ב"תעלומות סילבסטר וטוויטי" הוצג קרוב משפחה שלו בשם "סם פאד" העובד כבלש.

במספר סרטונים הוא מוצג בתור מישהו שחי לבד ואף נהנה מבדידותו, שאף את יום הולדתו הוא חוגג לבד באין מפריע.  

## מדבבים
* ארתור קיו. בריאן (עד מותו בשנת 1959)
* מל בלאנק (1980-1948)
* האל סמית' (1961-1960)
* ג'ף ברגמן (1993-1989)
* גרג בורסון (1995-1990)
* פרנק ולקר (1995)
* בילי וסט (מ-1996 עד היום)

## מדבבים בעברית
* שמעון כהן (1991)
* יהויכין פרידלנדר (לסירוגין עם שמעון כהן, 1991)
* יוני חן (1996-1993)
* שמחה ברבירו (2003-1996, 2021)
* עמי מנדלמן (1997, 2008)
* אלי לולאי (2012)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות לוני טונס
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:ציידים בדיוניים