open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
המנון גינאה ביסאו

**זו ארצנו האהובה** (בפורטוגזית: **Esta É a Nossa Pátria Bem Amada**) הוא ההמנון הלאומי של גינאה ביסאו.

## רקע
ההמנון נכתב על ידי אמילקר קברל (1924–1976) והולחן על ידי צ'יאו הה (1918–2010). השיר אומץ כהמנון הלאומי של גינאה ביסאו ב-1974. שיר זה היה גם ההמנון הלאומי של כף ורדה עד אשר נבחר לה המנון לאומי חדש ב-1996.

## מילות ההמנון

## ראו גם
* דגל גינאה ביסאו
* סמל גינאה ביסאו

גינאה ביסאו
קטגוריה:גינאה ביסאו: סמלים לאומיים
המנון גינאה המשוונית

**בואו נצעד בדרך** (בספרדית: **Caminemos pisando las sendas de nuestra inmensa felicidad**) הוא ההמנון הלאומי של גינאה המשוונית.

השיר נכתב על ידי אטנאסיו נדונגו מיונה והולחן על ידי רמירו סאנצ'ז לופז אשר היה סֶגֶן וסגן מנהל מחלקת המוזיקה במפקדה הצבאית במדריד.
בשל הלחנת השיר, קיבל לופז מענק של 25,000 פֶסטות (מטבעה הרשמי של ספרד עד 2002).

השיר אומץ כהמנון הלאומי של גינאה המשוונית עם קבלת עצמאותה ב-12 באוקטובר 1968.

## מילות ההמנון

## ראו גם
* דגל גינאה המשוונית
* סמל גינאה המשוונית

## קישורים חיצוניים

גינאה המשוונית
קטגוריה:גינאה המשוונית: סמלים לאומיים
המנון גמביה

**למען גמביה מולדתנו** (באנגלית: **For The Gambia Our Homeland**) הוא ההמנון הלאומי של גמביה.

## מילות ההמנון

## ראו גם
* דגל גמביה
* סמל גמביה

## קישורים חיצוניים

גמביה
קטגוריה:גמביה: סמלים לאומיים
המנון סומליה

**שבחו לדגל** (בסומלית: **Qolobaa Calankeed**) הוא ההמנון הלאומי של סומליה.

## מילות ההמנון
### בסומלית
Qolobaa calankeedu,
waa ceynoo,
Innaga keenu waa,
Cirkoo kale ee,
aan caadnalahayn,
Ee caashaqayee.
Xidigyahay cadi waad,
Naa ciidamisee,
Carradaa kaligaa
aadow curad ee
cadceeda sideeda
la caan noqo eey
Cishadad dhalataad calooshaydii
Sidii culaygii cidaad marisee
ha ku celin cawoy dhahe ee

בעברית

אף אחד לא יכול עלינו

סומלייה

נשמור עלייך לעד!

אחד בשביל כולם, וכולם בשביל אחד!

סומליה חזקה יותר מכל אחר.

תודה לאל שאנחנו יושבים פה ולא במדינה אחרת

## ראו גם
* דגל סומליה
* המנון סומליה
* סמל סומליה

סומליה
קטגוריה:סומליה: סמלים לאומיים
המנון סיירה לאון

**מלמעלה אנו משבחים את ממלכת החופש** (באנגלית: **High We Exalt Thee, Realm of the Free**) הוא ההמנון הלאומי של סיירה לאון.

## מילות ההמנון
### באנגלית
High we exalt thee, realm of the free;
Great is the love we have for thee;
Firmly united ever we stand,
Singing thy praise, O native land.
We raise up our hearts and our voices on high,
The hills and the valleys re-echo our cry;
Blessing and peace be ever thine own,
Land that we love, our Sierra Leone.

One with a faith that wisdom inspires,
One with a zeal that never tires;
Ever we seek to honour thy name,
Ours is the labour, thine the fame.
We pray that no harm on thy children may fall,
That blessing and peace may descend on us all;
So may we serve thee ever alone,
Land that we love, our Sierra Leone.

Knowledge and truth our forefathers spread,
Mighty the nations whom they led;
Mighty they made thee, so too may we
Show forth the good that is ever in thee.
We pledge our devotion, our strength and our might,
Thy cause to defend and to stand for thy right;
All that we have be ever thine own,
Land that we love, our Sierra Leone.

## ראו גם
* דגל סיירה לאון
* סמל סיירה לאון

## קישורים חיצוניים

סיירה לאון
קטגוריה:סיירה לאון: סמלים לאומיים
המנון קומורו

**איחוד האיים הגדולים** (בקומורית: **Udzima wa ya Masiwa**) הוא ההמנון הלאומי של קומורו.

קבוצת האיים בריבונות צרפת מיוט מוזכרים אף הם בהמנון.

## מילות ההמנון

## מדיה

## ראו גם
* דגל קומורו
* סמל קומורו

קומורו
קטגוריה:קומורו: סמלים לאומיים
רודולף וצר

**רודולף (רודי) וצר** (**Rudolf Wetzer**, 17 במרץ 1901 – 13 באפריל 1993) היה כדורגלן ומאמן כדורגל יהודי ששיחק באימפריה האוסטרו-הונגרית, ביוגוסלביה וברומניה. וצר השתתף 17 פעמים בנבחרת הכדורגל הלאומית של רומניה, שלקחה חלק במונדיאל 1930 והבקיע במשחקי הנבחרת 12 שערים. במשחקי המונדיאל וצר שימש כקפטן הנבחרת הרומנית וגם כמאמן שותף שלה.

## קישורים חיצוניים

* Sportsmen and coaches 
* Rudolf Wetzer 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים יהודים רומנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל רומנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל יהודים
קטגוריה:טימישוארה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1930
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:ילידי 1901
קטגוריה:נפטרים ב-1993
סויוז T-6

**סויוז T-6** (ברוסית: **Союз Т-6**) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-24 ביוני 1982 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן כשעל סיפונה צוות קוסמונאוטים: ולדימיר דז'ניבקוב (טיסה שלישית), אלכסנדר איוואנצ'נקוב (טיסה שנייה) וז'ן-לו קרטיין (האסטרונאוט הצרפתי הראשון). המטרה העיקרית של הטיסה הייתה  עגינה בתחנת חלל ביצוע מחקרים שונים לאחר עגינה בתחנת החלל.

## צוות
* ולדימיר דז'ניבקוב - מפקד
* אלכסנדר איוואנצ'נקוב - מהנדס טיסה
*  ז'ן-לו קרטיין - אסטרונאוט חוקר

### צוות גיבוי
* לאוניד קיזים - מפקד
* ולדימיר סולוביוב - מהנדס טיסה
*  פטריק בודרי - אסטרונאוט חוקר

## תיאור המשימה
"סויוז T-6" שוגרה ב-24 ביוני 1982 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U. זו הייתה הטיסה ביקור הראשונה לתחנת החלל החדשה "סאליוט 7".

העגינה בוצעה ב-25 במאי כ-25 שעות אחרי השיגור. היא בוצעה באופן ידני עקב כשל במערכות ממוחשבות. לאחר מעבר לתחנת החלל סאליוט 7 החלה פעילות משותפת ביחד עם משלחת מס' 1 שכבר פעלה בתחנת החלל.

במהלך הטיסה ביצעו מחקרים שונים שהוכנו במשותף על ידי מדענים סובייטיים וצרפתים. בעיקר בתחום הביולוגיה. 

ב-2 ביולי 1982 התנתקה החללית מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ באזור המתוכנן בשטח קזחסטן של כיום.

## קישורים חיצוניים

* נתונים מאנציקלופדיית החלל
* נתוני המשימה

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1982 בברית המועצות
אמנון דמתי

**אמנון דמתי** (נולד ב-26 באוקטובר 1957) - הוא רקדן וכוריאוגרף ישראלי, ממייסדי להקת קול ודממה, רקדן ראשי בלהקה במשך 15 שנים,

דמתי הוא חירש מלידה.

## ביוגרפיה
דמתי נולד במושב גבעת כ"ח, לשולמית (סלמה), ושלום (סלם), כבן זקונים אחרי ארבעה אחים. אחיו הבכור יחיאל דמתי היה ראש המועצה אזורית חבל מודיעין

כשהיה בן חמש נאלצו הוריו לשלוח אותו לפנימייה לילדים חרשים. דמתי למד ב"ניב" לילדים חרשים בירושלים מגיל חמש עד 15. בנעוריו הצטרף לריקודי עם, והחליט להיות רקדן, אף על פי שאינו יכול לשמוע מוזיקה. הוא ניחן גם ביכולות פנטומימה וחיקוי תנועתי של חיות.

בשנת 1971 הצטרף לקבוצת רקדנים חרשים, ללהקת "דממה" שייסד משה אפרתי.

דמתי ממייסדי להקת קול ודממה והיה רקדן ראשי בלהקה זו במשך 15 שנים.

דמתי מוזמן בתכיפות ל-אוניברסיטת גאלדט, למופעים בינלאומיים וליצירת כוריוגרפיות.

בפסטיבל ישראל 1988 עשה את הכוריאוגרפיה להצגה "חופת דודים", בבימויו של דורון פולק על פי סיפור מאת ש"י עגנון.

דמתי ורעייתו ג'יל מעבירים סדנאות, עושים כוריאוגרפיות למורים לתנועה, לילדים חירשים, מקהלות בשפת הסימנים, פרויקטים של בתי ספר למשחק, וכוריואוגרפיות למחזמרים. דמתי הקים עם בת זוגו להקה בשם "חושישי". בשנת 1989 דמתי ורעייתו ג'יל הופיעו כנציגי ישראל בבית הלבן בפני הנשיא ג'ורג' בוש

בתחילת שנות האלפיים נתמנה דמתי למפיק האומנותי ראשי של פסטיבל DEAFWAY בוושינגטון בארצות הברית, המתקיים אחת ל – 10 שנים ומשתתפים בו חירשים מכל העולם

ב-22 במאי 2007 הוקרן בערוץ 2 סרט תיעודי שצולם במשך 4 שנים על חייהם של "אמנון וג'יל"

דמתי הופיע כרקדן במחול "כמו שאני" ביצירה "בדיוק בדיוק כמו שאני".

בשנת 2015 יצרו הזוג דמתי את הכוריאוגרפיה של המחזה "תשמע קולי" שהוצג בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער בהשתתפותה של עידית טפרסון.

דמתי בנה עם ג'יל את המופע "שני עולמות". במופע הרקדנים שניהם משתפים את הקהל בדו-שיח ובתנועה על הבמה.

דמתי ורעייתו לקחו חלק פעיל בסרט "בדרך חד סטרית", על ילדי תימן האבודים.

בשנת 2016 בני הזוג דמתי הקימו בקליפורניה, ארצות הברית עמותה בשם: "2 עולמות ריקוד" (two worlds dance) שמגשר בין חירשים לשומעים דרך תנועה ומחול. לפרויקט הוזמנו מאות בני נוער חירשים, בני נוער עם מוגבלות ובני נוער שומעים תוך התבוננות בצרכים המיוחדים של כל ילד

בני הזוג דמתי ערכו סדנה בבית הספר היסודי "אלקוט" בסן דייגו בהשתתפות 50 ילדים חירשים ובעלי צרכים מיוחדים בגילאי 3–11 שנה.

## פרסים
* דמתי זכה בפרס כינור דוד בשנת 1984
* דמתי זכה בשותפות עם ג'יל דמתי-פיינגולד ב"פרס הצילינדר הנודד" במסגרת אמנות לעם לשנים 1988–1989.
* לדמתי הוענק בוושינגטון התואר: "הרקדן החירש הטוב בעולם" בשנת 2002
* בשנת 2018 משרד החוץ הישראלי הגדיר את הזוג דמתי כ"שגרירי תרבות וקבלת האחר של ישראל בעולם". הזוג נשלח על ידי החטיבה לתרבות דיפלומטית של משרד החוץ ל: הודו, טורקיה, רוסיה, אוגנדה, קניה, גאנה, סנגאל

## משפחה
ב-1990 נישא דמתי במצפה מודיעין למתעמלת המכשירים והרקדנית ג'יל פיינגולד אשר עלתה מארצות הברית בשנת 1976.

לזוג 2 ילדים: קאי דמתי ששירת בחיל הים, ועוסק במדעי המוח ובת דאניי דמתי

המוזיקאי אילן דמתי הוא אחיינו, בן להורים חרשים

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רקדנים ישראלים
קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:חירשים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס כינור דוד
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:מועצה אזורית חבל מודיעין: אישים
קטגוריה:זוכי פרס אריק איינשטיין: מחול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
המנון ניז'ר

**לה ניגריינא** (בצרפתית: **La Nigérienne**) הוא ההמנון הלאומי של ניז'ר.

## מילות ההמנון

## ראו גם
* דגל ניז'ר
* סמל ניז'ר

ניז'ר
קטגוריה:ניז'ר: סמלים לאומיים
המנון מלאווי

**הו אלוהים ברך את מדינתנו מלאווי** (בצ'יצ'ווה: **Mlungu dalitsani Malaŵi**) הוא ההמנון הלאומי של מלאווי.

השיר הולחן ונכתב על ידי מייקל-פרדריק פאול סאוקה ואומץ כהמנון לאומי ב-1964 בגלל זכייה בתחרות שירה.

## מילות ההמנון

## ראו גם
* דגל מלאווי
* סמל מלאווי

מלאווי
קטגוריה:מלאווי: סמלים לאומיים
חגית קמין

**חגית קמין** (נולדה ב-2 בפברואר 1968) היא יזמית, מנהלת, מנכ"לית SyqeAir ושותפה מייסדת ב-Obli, חברת פינטק לערבויות חוץ-בנקאיות.

## ביוגרפיה
קמין בעלת תואר ראשון במדעי החברה ותואר שני בפסיכולוגיה, התמחות בפסיכולוגיה חברתית מאוניברסיטת בר-אילן. כמו כן, השלימה קורס דירקטורים באוניברסיטת תל אביב. קמין נשואה לערן, אם לשתי בנות ומתגוררת בקריית אונו.

משנת 1999 שימשה כמנהלת השיווק של חברת פז והובילה את הקמת רשת חנויות הנוחות "Yellow". בין השנים 2004 ל-2006 כיהנה כסמנכ"לית רשת המזון המהיר בורגראנץ' והייתה אחראית לתכנון וניהול האסטרטגיה השיווקית, איתור ערוצי צמיחה חדשים, ופיתוח ארוחת ה"מיני ראנץ'" המבורגרים קטנים בטעמים. ב-2006 חזרה קמין לחברת פז, ושימשה עד 2014 כסמנכ״ל האסטרטגיה והשיווק של החברה, והובילה את השינוי האסטרטגי של החברה, מחברה סיטונאית לחברה קמעונאית הממוקדת בלקוח הסופי.

בשנת 2014 מונתה קמין למנכ"לית תחנת הרדיו אקו 99 FM במקום מישל קרמרמן. מאז כניסתה לתפקיד, עלתה התחנה מהמקום השלישי למקום הראשון בשיעור ההאזנה לתחנות אזוריות (על פי סקרי TGI) והשיקה את שירות הסטרימינג "eco99music".

בתחילת 2020 עברה לכהן כסמנכ"לית חטיבת לקוחות של איכילוב.

החל משנת 2020 היא שותפה בחברת Obli, חברת פינטק לערבויות חוץ בנקאיות.

החל משנת 2021 משמשת כמנכ"ל SyqeAir בחברת "סאיקי מדיקל".

## פרסים
* בשנת 2004 זכתה במדליית הזהב בתחרות ה-AME בניו יורק.
* נבחרה לאשת השיווק לשנת 2007 של פורטל השיווק Allmarketing.
* בשנת 2008 זכתה בפרס "Effie platinum" עבור הפעילות המתמשכת ברשת "Yellow".
* זכייה בפרס איש השיווק של חודש יוני בשנת 2016 של איגוד השיווק הישראלי.

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:אנשי שיווק
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
דיופיי דה לום (A 759)

**דיופיי דה לום (A 759)** (בצרפתית: **Dupuy de Lôme (A759)**) היא אוניית ביון של הצי הצרפתי אשר חלק ממשימותיה הוא איסוף אותות ותקשורת מעבר לקווי האויב

## "דיופיי דה לום"
האונייה "דיופיי דה לום (A 759)" מבצעית במשך 350 יום בשנה מתוכם יכולה לשוט 240 יום. צוותה מורכב מ-2 צוותים: 33 מלחים, 33 טכנאים ועוד 38 מומחים בהתאם למשימות.

ה- "דיופיי דה לום (A 759)" קרויה על שם מהנדס האוניות הצרפתי מהמאה ה-19 "Henri Dupuy de Lôme" 

ה- "דיופיי דה לום (A 759)" היא חלק מפרויקט (MINREM (**M**oyen **I**nterarmées **N**aval de **R**echerche' E**lectro **M**agnétique**, "משאבים ימיים משותפים למחקר אלקטרומגנטי".
### מערכות המודיעין המותקנות באונייה
מעט מאוד פרטים ידועים על ציוד המודיעין המוצב על גבי אונייה זו. אולם מומחי מודיעין-ימי סבורים כי האונייה נושאת אתה כמה ממערכות המכ"ם המתקדמות ביותר הקיימות כיום.

בין המערכות האלה נמצאת מערכת המסוגלת להבחין ולהתריע מראש על תנועות צבאיות באמצעות קליטת קרינה, מערכות קליטה ושידור מכם לוויינים ואליהם, ולפחות שתי מערכות לאיתור מכ"מים. מערכות אלה מסוגלות לקבוע את מיקומן המדויק של מערכות מכ"ם, קליטת וניתוח הקרניים ומידע שהן שולחות, או קולטות. כמו כן מותקנות על אוניית הביון מערכות לקליטת המתרחש במרכזי תקשורת ומפקדות של האויב, ותעבורה של איי-מיילים גלויים, או מקודדים-חשאיים, ושיחות במכשירי טלפון סלולריים

### סימני זיהוי ה-"דיופיי דה לום (A 759)"
סוג הזיהוי של ה-"דיופיי דה לום (A 759)": מספר IMO 9282156

סדרה של תשע ספרות הנשלחים בצורה דיגיטלית על ערוץ תדר רדיו על מנת לזהות ייחודיות של תחנות הספינה ("Maritime Mobile Service Identity" ): 228716000.

## ממשימותיה בעולם
בזמן המלחמה באוקראינה והפלישה הרוסית לחצי האי קרים בשנים 2015-2014, נכנסה ה-"דיופיי דה לום" כמה פעמים לים השחור כשהיא עוקבת אחר תנועת הכוחות הרוסיים בחצי האי ובמזרח אוקראינה.

במחצית השנייה של נובמבר 2018 צרפת הציבה את ה-"דיופיי דה לום" מול חופי סוריה והיא החלה לפעול בתיאום עם נושאת המטוסים האמריקנית הארי טרומן (CVN-75)

אוניית הביון מלווה על ידי פריגטת טילים מונחים צרפתית מדגם "לאפייט" ("La Fayette-class frigate" ).

## תמונות

קובץ:Dupuy de Lome-IMG 9491.jpg | "דיופיי דה לום (A 759)" 
קובץ:Dupuy-de-Lome-photo10.jpg | "דיופיי דה לום (A 759)" 
קובץ:Dupuy de Lome-IMG 9486.jpg | "דיופיי דה לום (A 759)" 
קובץ:Dupuy de Lôme mg 8682.jpg | "דיופיי דה לום (A 759)" 
קובץ:Разведывательное судно. Морской порт. Rodos. Greece. Июнь 2014 - panoramio.jpg | "דיופיי דה לום (A 759)" 

## ראו גם
* ספינת ביון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הצי הצרפתי
קטגוריה:ספינות ואוניות ביון
תמונה קבוצתית עם אישה

**תמונה קבוצתית עם אישה** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2002 שנכתב ובוים בידי יצחק רובין. השתתפו בסרט בין היתר מיכל ינאי, ח'ליפה נאטור ושרון אלכסנדר בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על סיפורה האמיתי של אירית סלו שנישאה לערבי בדווי ונאלצה למסור את בתה לאימוץ. הסרט מתחיל במסיבה שעורך הבמאי רובין לאשתו ובה הוא מפרט בפני המוזמנים את בעיית נישואי התערובת, כאשר תוך כדי הוויכוח הוא מתחיל לספר את הסיפור של אירית מבלי לגלות שהיא יושבת בתוכם. בסרט מופיעה אירית בשם דורית.

הסרט הוצג בפסטיבל הקולנוע הים תיכוני במונפלייה ובפסטיבל הבינלאומי בכלכותא. התסריט זכה במקום ראשון בפסטיבל הסרטים בחיפה ב-2002.

## תקציר העלילה
הסרט מבוסס על סיפור אמיתי. בשנת 1972 דורית כהן (מיכל ינאי) מחיפה היא חיילת בת 20 המשרתת בצה"ל ומתאהבת במפקד פלוגת הגששים, הבדווי בן 25 סגן ראנם (ח'ליפה נאטור). היא מבקרת בכפר של ראנם בגליל ומתקבלת בשמחה על ידי בני משפחתו. האהבה פורחת ודורית מתעלמת מהתפרצויות זעם פתאומיות של ראנם. דורית מחליטה להתחתן, על אף התנגדותה של אמה (רוזינה קמבוס) ובלי ידיעת אביה (לופו ברקוביץ').

לאחר החתונה מתחיל ראנם להשתנות. הוא נעלם לתקופות ארוכות וכשהוא מגיע הוא מפעיל על דורית אלימות מילולית ופיזית קשה. דורית, אשר הפכה לאישה מוכה, הולכת לאמה וחוזרת שוב לראנם, עד שכעבור שנתיים היא מחליטה לעזוב אותו ושוכרת דירה בעיר אלא שאז מתברר לה שהיא בהריון.

בהמשך יולדת בת אך היא שבורה נפשית ובעצה אחת עם העובדת הסוציאלית (בתיה ברק), היא מחליטה לתת את הבת לאימוץ למרות התנגדותו של ראנם שנהרג אחר כך בתאונת דרכים.

אביה משדך לה קרוב משפחה מבוגר בשם ז'אק (אלכס מונטה) והם מתחתנים והיא עוברת לגור איתו בפריז. גם הנישואים האלה אומללים. גם ז'אק משתמש כלפיה באלימות מילולית והיא מתחמקת ממגע אתו. בהמשך דורית מתאשפזת בבית חולים ומתגלה גידול בחצוצרה שנכרת והיא מתבשרת שלא תוכל להביא עוד ילדים לעולם. זה מסיים את הנישואים האלה.

משם היא עוברת להתגורר בלונדון ופוגשת שם מוזיקאי ישראלי צעיר ונאה בשם מתי (שרון אלכסנדר) והם מתחתנים. מתי מסתיר ממנה שהוא סובל ממניה דפרסיה ולאחר כמה התקפות קשות של מניה הוא מתאשפז במוסד פסיכיאטרי והם מתגרשים. דורית חוזרת ארצה וחושבת כל הזמן על בתה שמסרה לאימוץ. המפנה חל כשהבת, בגיל 24, מבקשת לפתוח את תיק האימוץ ונפגשת עם אמה הביולוגית.

בסיום הסרט מוצג מונולוג של האם האמיתית, אירית סלו, על תחושותיה כאם ועל יחסה לבתה יעל.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2002
ואלרי קובסוב

**ואלרי ניקלוייביץ' קובסוב** (ברוסית: **Валерий Николаевич Кубасов**; ) היה קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6.

## קורות חיים
ואלרי קובסוב נולד בעיירה במחוז מוסקבה למשפחת פקיד. לאחר סיום בית הספר הוא התקבל למכון למהנדסי תעופה במוסקבה וסיים אותו בשנת 1958. הוא התחיל לעבוד במכון לתכנון של מיכאיל טיכונראבוב.

בשנת 1966 קובסוב התקבל ליחידת הקוסמונאוטים והחל בהכנות. בשנת 1968 הוא סיים את עבודת הדוקטורט.

בשנת 1969 קובסוב שוגר לחלל בחללית סויוז 6. זו הייתה הטיסה הקבוצתית הראשונה.

בהמשך הוא היה חבר בצוות משנה של מספר משימות חלל. הוא היה אמור להשתתף בטיסה של סויוז 11 אך השתתפותו בוטלה מסיבות בריאותיות.

את הטיסה השנייה שלו קובסוב ביצע בשנת 1975 בחללית סויוז 19 לצד אלכסיי לאונוב. במהלך טיסה זו בוצע חיבור לחללית אמריקאית מדגם אפולו כחלק של פרויקט אפולו-סויוז.

בשנת 1980 שוגר לחלל בפעם השלישית, כמפקד החללית, על סיפון חללית סויוז 36. היא התחברה לתחנת חלל סאליוט 6. במשך שבוע קובסוד פעל לצד צוות תחנת החלל. בסיום התוכנית הוא חזר לכדור הארץ בחללית סויוז 35.

קובסוב היה חבר צוות של יחידות הקוסמונאוטים עד לשנת 1993. בהמשך הוא עבד בתפקידים שונים בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה

קובסוב נפטר בשנת 2014 במוסקבה.

## קישורים חיצוניים
"החללית הסובייטית התחברה אל מעבדת החלל", עיתון דבר, 29 במאי 1980.
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס 
* ביוגרפיה מפורטת 

* 
* 

קטגוריה:קוסמונאוטים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1935
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2014
כתאב אל-אירשאד

***אל-אירשאד*** (בפרסית: **ارشاد**; תעתיק לעברית: **ארשאד**), הנקרא גם *ספר ההדרכה לתוך חייהם של 12 [[אימאם|האימאמים]],* ביוגרפיה של חייהם של 12 האימאמים השיעים. הוא מתאר את הנסיבות ההיסטוריות, את הניסים שהם חוללו ואת מעלותיהם. הספר כולל גם ראיות לשלטון האימאמים בין שיעים.

## המחבר
השייח' מופיד היה תאולוג שיעי תריסרי בולט. הוא היה בנו של מועלים, והוא נקרא אבן מועלים. מופיד למד אצל אל-שייח' אל-סאדוק, אבן קולאוויה, אבו עבדאללה אל-בצרי ואל-רומאני. הוא העביר את תורתו שלו לתלמידים, כולל שריף אל-מורטאצ'א ושייח' טוסי. רק 10 מתוך 200 עבודות שלו שרדו, כולל *אל-אמאלי*, *אל-אירשאד*, *אל-מוק'ניעה ותצחיח' אל-אעיתיקדאת*.

## תוכן
הוא תיאר את מצבם ואת חייהם של כל אימאם ואת הנסיבות של מות כל אחד מהם. הוא הזכיר את היעלמותו של האימאם האחרון מוחמד אל-מהדי. העבודה משקפת את נקודת המבט של מופיד על ההיסטוריה והחדית' יותר מאשר ניסיון להציג חיבור תאולוגי או פילוסופי.

ספר זה מתחיל בשבחו של אללה, הנביא מוחמד ושנים עשר האימאמים השיעים. כמעט מחצית הספר מוקדש לאימאם עלי, וכן מפרט הספר את תכונותיו ואת מעלותיו.

## תרגום
ספר זה תורגם לאנגלית על ידי א. ק. א. הווארד.

הספר זמין בשפות רבות, כגון: ערבית, פרסית, אורדו, הינדית, אזרית וגרמנית.

## ראו גם
* האסכולה הג'עפרית

## קישורים חיצוניים

* מבוא לכתאב אל-אירשאד
* מודעת האבל של איי. קיי. איי. הווארד.
* יצירות שיעיות גדולות כתאב אל-אירשאד
* כתאב אל אירשאד

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרים ביוגרפיים
הדרבי הצבאי

**הדרבי הצבאי** (ברוסית: **Армейское Дерби**) הוא הכינוי ליריבות המתוחה בין קבוצת סק"א סנקט פטרבורג וקבוצת צסק"א מוסקבה והיא אחת היריבויות הסמליות והידועות באליפות KHL.

הכינוי המסורתי - **הדרבי הצבאי** נובע מעובדת היותן קבוצות של הצבא בתקופה הסובייטית. כיום, תקשורת הספורט ברוסיה מכנה לעיתים קרובות את היריבות כ"דרבי האוליגרכים" (Олигархическое дерби), בשל היות הקבוצות בבעלות חברות הנפט הגדולות במדינה: גזפרום נפט (שבהנהלת אלכסיי מילר) ורוסנפט (שבהנהלת איגור סצ'ין).

מאזן הניצחונות נוטה בבירור לטובת צסק"א שזכתה באליפות ברית המועצות יותר מכל מועדון הוקי קרח אחר בברית המועצות. מאז 2011 סק"א אומנם נמצאת במגמת עלייה והתחזקות וזכתה ביותר תארים מצסק"א מאז תחילת העשור השני של המאה ה-21, אך עדיין צסק"א היא הדומיננטית יותר במפגשים ביניהן.

## תארים

## היסטוריה
בתקופה הסובייטית, קבוצת ההוקי צסק"א (מועדון הספורט המרכזי הצבאי) וסק"א (מועדון הספורט הצבאי) היו חלק ממחלקת תרבות גוף וספורט של הכוחות המזוינים והיו כפופות לוועדת הספורט של הכוחות המזוינים של ברית המועצות והמפגשים נשאו אופי ידידותי בעיקרו חרף יריבות סמויה בין עיר הבירה הסובייטית מוסקבה לעיר הבירה ההיסטורית סנקט פטרבורג, אז לנינגרד.

כיום הם מועדונים פרטיים ואין כל קשר בינם לצבא, אך שם הקבוצות וכינוי היריבות נשאר והיריבות בין הקבוצות הפכה לשם דבר בהוקי קרח ברוסיה והוא מהמפגשים הפופולריים ביותר בהוקי קרח הרוסי, שמושכים קהל רב וזוכים לאחוזי צפייה גבוהים בטלוויזיה והמשחקים ביניהם רווי רגשות בשני הצדדים.

היריבות בין המועדונים התחזקה מאוד מאז הקמת ליגת ההוקי הקונטיננטלית בשנת 2008 ומאז כל מפגש בין הקבוצות ובעיקר במסגרת משחקי פלייאוף ה-KHL הוא מפגש מתוח ומסקרן כאשר היריבות נאבקות ביניהן על הזכות להעפיל לגמר גביע גגארין.

בדצמבר 2018 שתי הקבוצות נפגשו ביניהן במסגרת "קלאסיקת ההוקי", בגזפרום ארנה שבסנקט פטרבורג. צסק"א ניצחה לעיני 68 אלף איש. הקבוצות נפגשו שתי עונות רצופות בשלבי חצי גמר גביע גגארין (2018, 2019), כשבשני המקרים צסק"א היא זו שניצחה והעפילה לגמר הטורניר.

ב-19 בדצמבר 2019 הן נפגשו שוב במסגרת "קלאסיקת ההוקי" בגזפרום ארנה ונפגשו גם בגמר המערב וחצי גמר גביע גגארין בעונת 2020/2021. הן נפגשו שוב באותו שלב גם בעונת 2021/2022.

## שחקנים ששיחקו בשני המועדונים
על אף היריבות בין שני המועדונים, מספר שחקנים עברו בין שניהם או שיחקו בשניהם ויש כאלה ששיחקו בקבוצה אחת ואימנו בקבוצה אחרת.
;להלן רשימה חלקית:

## היכלי ספורט
מפגשים בין הקבוצות תמיד משכו קהל רב מאוד לאולמות. סק"א מארחת את משחקי הבית בהיכל הקרח בסנקט פטרבורג המכיל 12,300 מושבים ונבנה בשנים 1999—2000 בעלות 60 מיליון דולר. עד עונת 2008/2009 ב-KHL סק"א אירחה בהיכל הספורט יובילייני שמכיל 7,012 מושבים. מאז עונת 2018/2019 ב-KHL, צסק"א מארחת את משחקיה בצסק"א ארנה המכיל 12,100 מושבים ונפתח בשנת 2015 בחסות VTB. קודם לכן צסק"א אירחה את משחקיה בהיכל הקרח על שם וסבולוד בוברוב שנחנך ב-1991.


קובץ:Ice Palace (Saint Petersburg).png|היכל הקרח בסנקט פטרבורג. נחנך בשנת 2000.תכולה: 12,300
קובץ:VTB Ice Palace1.jpg|צסק"א ארנה. נחנך בשנת 2013.תכולה: 12,100


## ראו גם
*הדרבי הירוק

## קישורים חיצוניים
* סטטיסטיקת מפגשים באתר KHL

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי דרבי ברוסיה: הוקי קרח
קטגוריה:מוסקבה: תחרויות ספורט
קטגוריה:סנקט פטרבורג: תחרויות ספורט
שיר ראובן

**שיר ראובן** (נולדה ב-21 באוגוסט 1988) היא עיתונאית, תסריטאית וסטנדאפיסטית ישראלית.

## ביוגרפיה
ראובן נולדה ברמלה לאבא מהנדס ואמא מורה לביולוגיה. כשהייתה בת 4 עברה המשפחה לגור בראשון לציון, שם גדלה עם אחותה היחידה.

ראובן יצאה מהארון כלסבית בגיל 20.

לאחר שחרורה למדה תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, וסיימה את הלימודים ב-2012.

## קריירה מקצועית
בשנת 2014 החלה ראובן להופיע כסטנדאפיסטית, תחילה בערבי במה פתוחה ולאחר מכן כחלק מקבוצות "ערב הסטנדאפ המיותר" ו"ערב הסטנדאפ הפמיניסטי".

ב-2015 כתבה טור קבוע במגזין "בלייזר". באותה שנה החלה לכתוב עבור העיתון "הארץ". בשנים 2016–2018 היא כתבה טור אישי בעיתון, ובשנים 2020–2021 כתבה את המדור "פרויקט הגלעין", שבו החליפה חפצים בניסיון להגיע מגלעין אבוקדו לדירה.

ב-2016 הופיעה בפינת "המועדון" בתוכנית "היום שהיה" בערוץ 10.

ב-2016–2017 כתבה לתוכנית "היום בלילה עם גורי אלפי" בקשת והופיעה בפינה בתוכנית בה יצאה לחקור תופעות שונות.

ב-2018 הגישה פינה קבועה בתוכנית "פעם בשבוע עם תם אהרון" והחלה להופיע כפאנליסטית קבועה בתוכנית "עד כאן!", שניהם בערוץ כאן 11 של תאגיד השידור הישראלי.

בין השנים 2020 - 2022 הגישה ראובן יחד עם דור סער-מן פודקאסט בשם "ההסכת שאין לומר את שמו" במסגרת "כאן הסכתים", העוסק בקריאה מחודשת בסדרת ספרי הארי פוטר, ההסכת זכה בתואר "פודקאסט השנה" בקטגוריית תרבות בתחרות מטעם מעריב. במאי 2021 החלה להגיש ברדיו כאן תרבות את התוכנית "זינוק לאתמול" בימי ראשון יחד עם יואב רבינוביץ' או אסף ליברמן. בנובמבר 2021 השתתפה בסדרה סיפורים מהכורסה של תאגיד השידור הישראלי.

באוקטובר 2021 עלתה ב-HOT הסדרה ילדות סכסכניות אותה כתבה ויצרה ראובן יחד עם טליה לביא ורבקה אלנבי. היא יצרה יחד עם גיתית פישר את המחזה "כאפות" עם מוזיקה מאת נונו.

מ-27 באוגוסט 2024 ראובן מגישה פודקאסט בשם "איך לעשות דברים" במסגרת "כאן הסכתים", בו היא מראיינת בכל פרק אנשים ממגזרים שונים.

## חיים אישיים
ראובן נישאה ביוני 2024 לקולנוענית דנאל אל-פלג לאחר שלוש שנות זוגיות. השתיים מתגוררות בפלורנטין, תל אביב.

כשהייתה בת 15 סבלה מאנורקסיה.

## קישורים חיצוניים

*
*ההסכת "איך לעשות דברים", באפליקציית ספוטיפיי
*"ההסכת שאין לומר את שמו", באפליקציית ספוטיפיי
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:סגל כאן הסכתים
קטגוריה:סטנדאפיסטיות ישראליות
קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים להט"בים ישראלים
קטגוריה:תסריטאיות ישראליות
קטגוריה:בעלות טור ישראליות
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:עיתונאיות לסביות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1988
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
סוראיה מירה

**סוראיה מירה** (באנגלית: **Soraya Miré**; נולדה ב-1961) היא מחברת ספרים, יוצרת סרטים, ופעילה נגד השחתת איבר המין הנשי סומלית.

## ביוגרפיה
מירה נולדה בבלדוויין. אביה היה גנרל בשלטונו של הדיקטטור הסומלי מוחמד סיעד באר, ומשפחתה הייתה חלק מן האליטה בסומליה. בגיל שלוש-עשרה, עברה השחתה מאסיבית של אברי מינה, בתהליך הקרוי אינפיבולציה , בו כל החלקים החיצוניים של הפות נכרתים, כולל השפתיים הפנימיות והחיצוניות, ואז הפות נסגר ונחסם בתפירה. סוג זה של השחתה גניטלית קרויה על ידי ארגון הבריאות העולמי "מילת נשים סוג 3".

ב-1978, כשהייתה בת 17, היגרה מירה לאירופה. היא למדה ספרות ומדעי המדינה בגרנובל, צרפת, אך נטשה את לימודיה כדי לקדם את מטרתה למגר אלימות כלפי נשים וילדים. ב-1984, עברה ללוס אנג'לס, ופתחה בקריירה בקולנוע ועבדה בתחומי הפקה במספר אולפנים. היא החלה ללמוד קולנוע ב-UCLA, ובמסגרת זאת זכתה לסייע בעבודתו ליוצר הסרטים התיעודיים דושאן גרסי.

ב-1994, הוציאה מירה סרט תיעודי, *Fire Eyes*, בו מירה מתארת את החוויות שלה ואף מראיינת קרבנות אחרות לפרקטיקה.

הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים סאנדנס, בו היה מועמד לפרס השופטים, בוועידת הנשים הבינלאומית בבייג'ינג, בוועידת האומות המאוחדות בנושא אוכלוסיות ופיתוח בקהיר, ובכינוס האו"ם בז'נבה, בנוסף למגוון פסטיבלי סרטים בינלאומיים. פועלה נגד השחתת אברי מינן של ילדות ונשים זכה להכרה רבה: היא זכתה בפרס הומניטרי מטעם האו"ם, פרס ויני מנדלה מטעם ג'ון ג'יי קולג' לצדק פלילי, פרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בוועידת האו"ם בקהיר, פרס האומץ האישי מטעם ארגון Intact America ובפרס זכויות האדם בסימפוזיום השלישי בנושא מילה באוניברסיטת מרילנד.

ב-2011, יצא ספרה *The Girl with Three Legs: A Memoir*, שבו היא מספרת על האתגרים שעמדו בפניה בניסיונה להתגבר על ההשחתה שעברה, ופיתוח ויישום המטרה שלה להילחם על זכויות האדם של נשים וילדות, בפרט בנושא מילה. מירה מספרת בספר כיצד הילדות בבית הספר היו מציקות לה, וטוענות שלא ישחקו איתה כל עוד היא "הולכת על שלוש רגליים". כשסיפרה לאמה וביקשה הסבר, אמה הודיעה לה שהגיעה העת ל"מתנה" שלה - ואז כיצד עברה את התהליך הכואב והמשפיל, שלא רק נועד "להכין" אותה לבעלה לעתיד, אלא "לרסן את פראיותה".

מירה הפכה לדוברת מבוקשת בנושא מילה, ומרצה בכל העולם, בין היתר הרצתה באוניברסיטת הרווארד, מכללת מורהאוס, אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אוניברסיטת ואנדרבילט, אוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת הווארד, ועוד רבים. היא העידה בפני הסנאט האמריקאי, ומופיעה בתוכניות אירוח וחדשות, כמו התוכניות של אופרה וינפרי וטד קופל. היא גם הופיעה במחזה מונולוגים מהווגינה בווסט אנד בלונדון, בקטע שמדבר על השחתת איבר המין הנשי.

## עבודות
### סרטים
* *Fire Eyes: Female Circumcision*, 1994

### ספרים
**The Girl with Three Legs: A Memoir*, 2011

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות סומליות
קטגוריה:במאי סרטים תיעודיים
קטגוריה:פעילות חברתיות
קטגוריה:ילידות 1961
פוקאס פסקואל

פוקאס פסקואל (בפורטוגזית: **Pocas Pascoal**; נולדה ב-1963) היא במאית אנגולית.

## ביוגרפיה
נולדה וגדלה בלואנדה, אנגולה. בגיל 16 עזבה את מלחמת האזרחים באנגולה ועברה עם אחותה לליסבון, פורטוגל. לאחר שנתיים חזרה לאנגולה והפכה לצלמת הטלוויזיה הראשונה בלואנדה. בצרפת היא למדה עריכת סרטים בקונסרבטוריון החופשי לקולנוע הצרפתי (Conservatoire Libre du Cinema Francais או בקיצור CLCF, צרפתית). ב-2002 סיימה את לימודיה והצטרפה לקבוצת אמנים בשם Cité. במסגרת הקבוצה היא השתתפה במספר תערוכות אומנות עכשווית.

פסקואל מחלקת את חייה בין פריז לליסבון, שם היא יוצרת סרט.

בשנת 1998 היא ביימה בהודו את הסרט הקצר הבדיוני הראשון שלה, שנקרא "For us" וגם שני סרטים דוקומנטריים בשם *Childhood Memories* בשנת 2000 ו-*There is always somebody who loves you* בשנת 2004.

ב-2011 יצא סרטה הראשון באורך מלא *Over here everything is fine* אשר מבוסס על גלותה מפורטוגל. הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בלוס אנג'לס.

סרטיה הוצגו במעל 20 פסטיבלים ברחבי העולם.

## פילמוגרפיה
**Childhood Memory (2000)*
**There is always somebody who loves you* (2003)
**Tomorrow will be different* (2009)
**Por Aqui Tudo Bem / "Alda and Maria"* (2011)
**Girlie* (2017)

## פרסים
* פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בלוס אנג'לס
* פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל לואנדה אנגולה (FIC)
* פרס האיחוד האירופי בפסטיבל FESPACO
* הסרט הטוב ביותר בתחרות הלאומית בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע עצמאי IndieLisboa Lisbon בליסבון
* פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים הדוקומנטריים של חוריבגה
* פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בקרתגו
* פרס הסרט העלילתי הפורטוגזי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע העצמאי הבינלאומי
* פרס לעיבוד הקולי הטוב ביותר בפסטיבל הצבעים באתיופיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:במאיות קולנוע אנגוליות
קטגוריה:ילידות 1963
קרל פרידריך, נסיך הוהנצולרן

**קרל פרידריך, נסיך הוהנצולרן** (בגרמנית: **Karl Friedrich Fürst von Hohenzollern**; נולד ב-20 באפריל 1952) הוא ראש בית הוהנצולרן-זיגמרינגן.

## ביוגרפיה
קרל פרידריך נולד ב-20 באפריל 1952 בזיגמרינגן, לפרידריך וילהלם, נסיך הוהנצולרן ולמרגריטה, נסיכת ליינינגן, בתם של קרל, נסיך ליינינגן, ומריה קירילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה.

קרל פרידריך למד מנהל עסקים באוניברסיטת פריבור, שווייץ.

קרל פרידריך הוא היו"ר והבעלים הבלעדי של *קבוצת פירסט פון הוהנצולרן*), הכוללת נדל"ן, יערות, והמעסיקה 400 עובדים, והוא בעל 50% מהמניות בחברת *Zollern GmbH und Co. KG* (עבודות פלדה, טכניקות שידור) המעסיקה 2800 עובדים.

ב-17 במאי 1985 התחתן קרל פרידריך עם הרוזנת אלכסנדרה שנק פון שטאופנברג, בתם של הרוזן קלמנס אנטון שנק פון שטאופנברג (בן דוד ראשון של קולונל קלאוס שנק פון שטאופנברג) והרוזנת קלמנטינה אליזבת וולף-מטרניך צור גראכט, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים, אולם ב-21 בינואר 2010 התגרשו השניים. ב-17 ביולי 2010 התחתן קרל פרידריך בשנית עם קתרינה (נינה) דה זומר, צלמת גרמנייה.

על פי החוקה של רומניה משנת 1923, קרל פרידריך הוא היורש החוקי של כס המלוכה הרומני לאחר מותו של מיכאי הראשון, מלך רומניה. עם זאת, בראיון בשנת 2009, הוא הצהיר, כי אינו מעוניין בכס המלוכה הרומני.

הנסיך חי באחוזת הציד בית יוזפלוסט, ואילו בית הציד הסמוך משמש את אחיו אלברכט, בעוד אחוזת קראוכנווייס הקרובה משמשת את גרושתו, הנסיכה אלכסנדרה. כמו כן, הוא הבעלים של טירת אומקירך.

בנוסף, יש לו משרדים בטירת זיגמרינגן אשר פתוחה גם לציבור, ומשמשת עבור המשפחה לחתונות ושאר המאורעות הרשמיים.

## משפחתו
[ממוזער|[טירת זיגמרינגן]]
250px|ממוזער|שמאל|אחוזת יוזפסלוט, מגום מגוריו של הנסיך
ב-17 במאי 1985 התחתן קרל פרידריך עם הרוזנת אלכסנדרה שנק פון שטאופנברג, בתם של הרוזן קלמנס אנטון שנק פון שטאופנברג (בן דוד ראשון של קולונל קלאוס שנק פון שטאופנברג) והרוזנת קלמנטינה אליזבת וולף-מטרניך צור גראכט, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים:
* אלכסנדר, נסיך הכתר של הוהנצולרן (נולד ב-1987)
* פיליפה, נסיכת הוהנצולרן (נולדה ב-1988)
* פלאמיניה, נסיכת הוהנצולרן (נולדה ב-1992)
* אנטוניה, נסיכת הוהנצולרן (נולדה ב-1995)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* אתר בית הוהנצולרן

## הערות שוליים

קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:בית הוהנצולרן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1952
טונגי

ממוזער|תחנת רכבת בטונגי
**טונגי** (בבנגאלית: **টঙ্গী**) היא עיר במחוז גזיפור שמצפון לדאקה, בבנגלדש. בעיר יש כ-350,000 תושבים. טונגי מארחת את הביג'אווה לג'טמא מדי שנה, ובה אזור תעשייה של BSCIC אשר מייצרים מדי שנה הכנסה של 1500 קרור של הכסף הבנגלדשי המקומי (BDT). בטונגי אתר זיכרון לזכרם של רבים שמתו ברצח העם הבנגלי שהתרחש במהלך במלחמת העצמאות של בנגלדש.

## היסטוריה
מיר ג'ומלה השני - שובדאר של השלטון הבנגלי (שלט בשנים 1660–1663) בנה מצודה להגנה על הכניסה הצפונית של דאקה. כך גם מיר ג'ומלה בנה גשר מעל נהר טוראג וכביש (היום חלק מהכביש המהיר של דאקה-מינזינג) אשר באותה תקופה חיבר את העיר טונגי עם באג-באדשהי. העיר שימשה בסיס לצמיחה עירונית באזור במאות ה-19 וה-20 כאשר יישובים עירוניים חדשים קמו בסביבתה: גולשאן (1961), בנני (1964), ברידהרה (1972) ואוטרה (1965).

## גאוגרפיה
ממוזער|הריסות של גשר טונגי, צ'אלס דאויליס (1825)
מבחינה גאוגרפית, האזור בו טונגי נמצאת כולל את נהר טוראג ומספר נהרות הסובבים אותו. העיר נמצאת באזור מוגבה המוקף בשפלה והמשקעים באזור דלים ולרוב יורדים על העמקים שבסביב ואינם מגיעים לטונגי. העיר בנויה על סלע רדוד המהווה מצע יציב לתמיכה במבנים גדולים.

## דמוגרפיה
רבים מהאנשים המתגוררים בטונגי נוסעים לדאקה מדי יום, בעיקר באמצעות אוטובוס. תושבים רבים מועסקים גם במפעלים של אזורי עיבוד הייצוא (EPZ) - אזורים שהממשלה נתנה להם מיסים מיוחדים ופטורים ממיסים על מנת לעורר את התעשייה.

## חינוך
טקסט=|ממוזער|Tongi Pilot School & Girls' College
מוסדות החינוך בעיר כוללים:
* מכללת טונגי גובט
* תיכון ממשלתי
* מכללת ספידין סרקר
* Tongi Pilot School & Girls' College
* בית הספר מודל
* בית ספר תמירול מילט קמיל
* בית הספר התיכון אשרף

## מכללות ללימודי רפואה ובתי חולים בעיר
* בית החולים טונגי סאדאר - בית חולים בן 250 מיטות חולים.
* המכללה הרפואית ובית החולים טיראנסה - בית החולים 375 מיטות חולים.
* המכללה הרפואית ובית החולים הבינלאומי - 500 מיטות חולים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בנגלדש: ערים
המנון בוליביה

**בוליביאנים, גורל מועדף ביותר** (בספרדית: **Bolivianos, el Hado Propicio**) הוא ההמנון הלאומי של בוליביה.

השיר אומץ כהמנון הלאומי של בוליביה בשנת 1851.
מילות השיר נכתבו על ידי חוזה איגנסיו דה סנחינס אשר נמנה עם חותמי מגילת העצמאות של בוליביה וחוקת בוליביה הראשונה. השיר הולחן על ידי לפולדו בנדטו וינצ'נטי האיטלקי.

## מילות ההמנון
### בספרדית


## ראו גם
*דגל בוליביה
*סמל בוליביה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בוליביה: סמלים לאומיים
בוליביה
המנון גיאנה

**אדמת גיאנה היקרה, של מישורים ונהרות** (באנגלית: **Dear Land of Guyana, of Rivers and Plains**) הוא ההמנון הלאומי של גיאנה.

השיר נבחר להיות ההמנון הלאומי של גיאנה חודש לפני קבלת עצמאותה ב-1966.
הוא נכתב על ידי ארכיבלד לאונרד לוקר והולחן על ידי רוברט קיריל גלאדסטון פוטר.

## מילות ההמנון
### באנגלית
Dear land of Guyana, of rivers and plains
Made rich by the sunshine, and lush by the rains,
Set gem-like and fair, between mountains and seas,
Your children salute you, dear land of the free.
Green land of Guyana, our heroes of yore,
Both bondsmen and free, laid their bones on your shore.
This soil so they hallowed, and from them are we,
All sons of one Mother, Guyana the free.
Great land of Guyana, diverse though our strains,
We're born of their sacrifice, heirs of their pains,
And ours is the glory their eyes did not see,
One land of six peoples, united and free.
Dear land of Guyana, to you will we give,
Our homage, our service, each day that we live;
God guard you, great Mother, and make us to be
More worthy our heritage, land of the free

## ראו גם
* דגל גיאנה
* סמל גיאנה
## קישורים חיצוניים

גיאנה
קטגוריה:גיאנה: סמלים לאומיים
המנון סורינאם

**אלוהים היה נא עם סורינאם** (בהולנדית: **God zij met ons Suriname**, בסרנן טונגו: **Opo kondreman**) הוא ההמנון הלאומי של סורינאם.

להמנון, 2 בתים. הראשון מושר בהולנדית והשני בסרנן טונגו.

## מילות ההמנון
### בית ראשון בהולנדית
God zij met ons Suriname
Hij verheff'ons heerlijk land
Hoe wij hier ook samen kwamen
Aan zijn grond zijn wij verpand
Werkend houden w'in gedachten
Recht en waarheid maken vrij
Al wat goed is te betrachten
Dat geeft aan ons land waardij.

### בית שני בסרנן טונגו
Opo, kondreman un' opo!
Sranangron e kari un'.
Wans' ope tata komopo
Wi mu' seti kondre bun.
Strey de f' strey, wi no sa frede.
Gado de wi fesiman.
Eri libi te na dede
Wi sa feti gi Sranan.

## ראו גם
* דגל סורינאם
* סמל סורינאם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סורינאם: סמלים לאומיים 
סורינאם
המנון איי פוקלנד

**ה[[המנון]] הרשמי של [[איי פוקלנד]]**, בהיותם טריטוריה של הממלכה המאוחדת, הוא **[[אלוהים נצור את המלך]]** (המנון הממלכה המאוחדת). **שיר הפוקלנדים** (באנגלית: **Song of the Falklands**) משמש ההמנון הלא-רשמי של האיים.

## ראו גם
* דגל איי פוקלנד
* סמל איי פוקלנד

קטגוריה:איי פוקלנד
קטגוריה:המנונים אזוריים
מריה קירילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה

**מריה קירילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה** (ברוסית: **Княжна императорской крови Мария Кирилловна** 2 בפברואר 1907 - 25 באוקטובר 1951), הייתה בתו של קיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ואשתו של קרל, נסיך ליינינגן.

## ביוגרפיה
מריה נולדה ב-2 בפברואר 1907 לקיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ולויקטוריה מליטה, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה, בתם של אלפרד, דוכס אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה - בנה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת ומריה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה - בתו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה. בעת לידתה היו הוריה בגלות, משום שניקולאי השני, קיסר רוסיה לא אישר את נישואי הוריה, אולם בשנת 1909 חנן ניקולאי את אביה והתיר לו לחזור לרוסיה. במאי 1910 חזרו הוריה לרוסיה, והתיישבו בצארסקויה סלו. מריה ואחותה קירה גדלו כנסיכות מפונקות, ולמדו רוסית, אנגלית, גרמנית וצרפתית.

לאחר המהפכה הרוסית ברחו בני המשפחה לפינלנד, והתגוררו שם בתנאים קשים עד לשנת 1920. לאחר מכן התגוררה המשפחה בקובורג שבגרמניה, ובהמשך עברה להתגורר בצרפת.

בשנת 1921 ביקרה מריה ברומניה את דודתה מריה מאדינבורו, מלכת רומניה, ופלירטטה שם עם אחד מהמשרתים, מה שגרם לסכסוך בין אמה לדודתה. בשנת 1925 התארסה מריה עם קרל, נסיך ליינינגן, וב-25 בנובמבר אותה שנה התחתנו השניים, ונולדו להם 7 ילדים. במהלך מלחמת העולם השנייה בעלה נאלץ להצטרף לצבא הגרמני, ונפל בשבי הסובייטים בסוף המלחמה. הוא מת מרעב במחנה ריכוז רוסי בשנת 1946. מריה, שנותרה עם מעט כסף, נאבקה לתמוך בששת ילדיה, ומתה כעבור חמש שנים, ב-25 באוקטובר 1951, מהתקף לב בגיל ארבעים וארבע.

## משפחתה
ב-25 בנובמבר 1925 התחתנה מריה קירילובנה עם קרל, נסיך ליינינגן, ממנו נולדו לה 7 ילדים:
* אמיך קיריל, נסיך ליינינגן (1926–1992)
* קרל, נסיך ליינינגן (1928–1990)
* קירה, נסיכת ליינינגן (1930–2006), התחתנה עם אנדריי, נסיך יוגוסלביה
* מרגריטה, נסיכת ליינינגן (1932–1994), התחתנה עם פרידריך וילהלם, נסיך הוהנצולרן
* מכטילדה, נסיכת ליינינגן (2021-1936), התחתנה עם קרל אנטון בושר
* פרידריך וילהלם, נסיך ליינינגן (1938–1999)
* פיטר, נסיך ליינינגן (1942–1943)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכות רוסיות
קטגוריה:שושלת רומנוב
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לצרפת
קטגוריה:ילידות 1907
קטגוריה:נפטרות ב-1951
קרל, נסיך ליינינגן (1898–1946)

**קרל, נסיך ליינינגן** (בגרמנית: **Karl Fürst zu Leiningen**; 13 בפברואר 1898 - 2 באוגוסט 1946) היה נסיך ליינינגן משנת 1939 עד מותו.

## ביוגרפיה
קרל נולד בשטרסבורג (אשר מאוחר יותר הפכה לסטרסבור בצרפת) לאמיך, נסיך ליינינגן, בנם של ארנסט לאופולד, נסיך ליינינגן ומריה, נסיכת באדן, ולפאודורה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, בתם של הרמן, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ולאופולדינה, נסיכת באדן. דרך אביו הוא היה צאצא של גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה.

ב-25 בנובמבר 1925 התחתן קרל עם מריה קירילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם הבכורה של קיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, וויקטוריה מליטה, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה, ממנה נולדו לו 7 ילדים.

ב-1937 הוא הצטרף למפלגה הנאצית ובשנת 1939 מת אביו, וקרל ירש את תאריו. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא נאלץ להתגייס לוורמאכט, ובסוף המלחמה הוא נפל בשבי הצבא האדום. קרל סבל מרעב במחנה השבויים, וב-2 באוגוסט 1946 מת בסרנסק.

## משפחתו
ב-25 בנובמבר 1925 התחתן קרל עם מריה קירילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם הבכורה של קיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה וויקטוריה מליטה, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
* אמיך קיריל, נסיך ליינינגן (1926–1992)
* קרל, נסיך ליינינגן (1928–1990)
* קירה, נסיכת ליינינגן (1930–2006), התחתנה עם אנדריי, נסיך יוגוסלביה
* מרגריטה, נסיכת ליינינגן (1932–1994), התחתנה עם פרידריך וילהלם, נסיך הוהנצולרן
* מכטילדה, נסיכת ליינינגן (נולדה ב-1936), התחתנה עם קרל אנטון בושר
* פרידריך וילהלם, נסיך ליינינגן (1938–1999)
* פיטר, נסיך ליינינגן (1942–1943)

## אילן יוחסין

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי מלוכה נאצים
קטגוריה:ילידי 1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1946
I Took a Pill in Ibiza

**I Took a Pill in Ibiza** (ידוע גם בתור השם המצונזר "**In ibiza**" או הגרסה הנקייה הכותרת "**I Took a Plane to Ibiza**") הוא שיר שבוצע על ידי הזמר האמריקאי מייק פוזנר.

השיר, שבמקור בוסס על גיטרה אקוסטית, הוקלט כרמיקס על ידי הצמד הנורווגי סיב ושוחרר להורדה דיגיטלית כסינגל בארצות הברית ב-24 ביולי 2015. הגרסה המקורית נמצאת במיני-אלבום השני של פוזנר, "The Truth", בעוד ששתי הגרסאות גם באלבום האולפן השני שלו "At Night, Alone".

הרמיקס הגיע לראש מצעדים בעשרים ושבע מדינות, ביניהם מקום ראשון בבלגיה, אירלנד, ישראל, הולנד, נורווגיה ובריטניה. בבריטניה, השיר נשאר בחלק העליון של המצעדים ארבעה שבועות. בארצות הברית הגיע השיר למקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100, בו שהה שבועיים. השיר הפך לסינגל המפורסם והמוצלח ביותר של פוזנר, ובהמשך אף היה מועמד לפרס גראמי עבור שיר השנה.

## שימושים במדיה
השיר הושמע בתוכניות הטלוויזיה Scream*, Superstore* ו*[[ריברדייל (סדרת טלוויזיה)|ריברדייל]]*. כמו כן, השיר אף הושמע במהלך תחרות בגדי הים של* [[מיס יוניברס]] 2016.*

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים המבוססים על אירועים אמיתיים
קטגוריה:שירים על ספרד
קטגוריה:שירים על סמים
קטגוריה:שירים על תהילה
קטגוריה:בלדות פולק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:שירי יהלום בצרפת
סרטן הרחם

ממוזער|רקמת רחם עם גידול סרטני
**סרטן הרחם** (באנגלית: **Uterine Cancer**) הוא הסרטן השכיח ביותר של מערכת הרבייה הנשית. המונח מתייחס לכל סוג של גידולים ממאירים ברקמת הרחם. סרטן צוואר הרחם, אשר מופיע בחלקו התחתון של הרחם, הוא הסוג הנפוץ ביותר בעולם והשני בשכיחותו בקרב נשים במדינות מתפתחות, אם כי שכיחותו נמצאת בירידה משמעותית מאז כניסתן של בדיקות לגילוי מוקדם. הסרטן השני בשכיחות ברקמת הרחם הוא סרטן רירית הרחם, אשר מופיע בקרום הרירי המרפד את פנים הרחם, והוא הרביעי בשכיחותו בקרב נשים ממדינות מפותחות. ישנם גם סוגים נוספים של גידולים סרטניים נדירים ברקמת הרחם.

## גורמי סיכון
גורמי הסיכון משתנים בין סוגי הסרטן השונים של הרחם אך השמנת יתר, גיל מבוגר ונגיף הפפילומה האנושי (HPV) מעלים את הסיכון לכלל הסוגים.

## תסמינים
בתחילה, אין לסוגי המחלות השונים של סרטן הרחם תסמינים אך דימום נרתיקי לא סדיר, כאבים או תחושת מלאות באגן עלולים להופיע עם הזמן.

## אבחון
האבחון לשני הסוגים העיקריים של סרטן הרחם מתבצע על ידי בדיקות הדמיה. הבדיקה לאבחון סרטן רירית הרחם מתבצעת באמצעות מכשיר אולטרה סאונד, והבדיקה לאבחון סרטן צוואר הרחם באמצעות קולפוסקופ. אם הבדיקות מעלות חשד להימצאות של גידול, תשלח הנבדקת לעבור ביופסיה. את סרטן צוואר הרחם ניתן לאבחן גם באמצעות בדיקה שנקראת משטח צוואר הרחם, וגם בבדיקה זו במקרה של תוצאות מחשידות תשלח הנבדקת לביופסיה. בנוסף באבחון לסרטן רירית הרחם מבצעים גם בדיקות דם.

## טיפול במחלה
אם המחלה מתגלה בשלב מוקדם ניתן לרפא אותה באמצעות ניתוח להסרת הגידול. כאשר המחלה מתגלה בשלב מתקדם והסרטן התפשט אל מעבר לרקמת הרחם, ידרשו טיפולים מתקדמים יותר הכוללים שילובים של כימותרפיה, הקרנות וניתוחים נוספים.

## אפידמיולוגיה
[ממוזער|upright=1.5|[Age adjustment|Age-standardized מקרי מוות מסרטן הרחם ל-100,00 איש ב-2004 לפי מדינה.

]]

בשנת 2012 היו בעולם 58,000 מקרי מוות מסרטן הרחם, לעומת 45,000 בשנת 1990.

סרטן הרחם הוא הסרטן הרביעי הכי נפוץ בקרב נשים בבריטניה (בערך 8,500 נשים אובחנו כחולות במחלה ב-2011), והוא גורם המוות העשירי במספר מבין הסרטנים בקרב נשים (כ-2,000 מקרי מוות ב-2012).

### בישראל
מנתוני הרישום הלאומי לסרטן של משרד הבריאות עולה כי שכיחות סרטן צוואר הרחם בישראל (מתוקנן לגיל) לשנת 2010 היא 5 למאה אלף נשים (5.6 ו-2.3 ל-100,000 ביהודיות ובערביות, בהתאמה).

שכיחות המחלה בישראל נמוכה מהשכיחות המוערכת לשנת 2012 במרבית מדינות אירופה וארצות הברית -7.9, יוון 6.2, גרמניה 9.8 למאה אלף נשים, ודומים לאלו של קפריסין 5.2 ופינלנד 4.9 . השיעור הממוצע של התחלואה באירופה 13.4 למאה אלף.

שיעורי התמותה ממחלת סרטן צוואר הרחם בישראל לשנת 2010 (מתוקנן לגיל), על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה והמרכז לבקרת מחלות של משרד הבריאות - 1.5 ו-0.9 ל-100,000 ביהודיות ובערביות, בהתאמה. הנתונים המקבילים לשנת 2011- 1.4 ביהודיות ו-1.0 בערביות, והם נמוכים משיעורי התמותה המוערכים לשנת 2012, במרבית מדינות אירופה וארצות הברית - 2.4, הולנד 2.1, צרפת 2.6, רוסיה 7.8, בריטניה 3 .2, וספרד 2.7 ל־100,000 נשים.

## קישורים חיצוניים

* מידע בנושא סרטן רירית הרחם באתר האגודה למלחמה בסרטן
* מידע בנושא סרטן צוואר הרחם באתר האגודה למלחמה בסרטן
* מידע בנושא סרטן הרחם באתר קהילת הסרטן הקנדית
* מידע בנושא גידולים נדירים של הרחם באתר קהילת הסרטן הקנדית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גידולים ממאירים באיברי המין הנשיים
פתחיה אבסייא

**פתחיה אבסייא** (בסומלית: **Fadxiya Cabsiiye**, בערבית: **فتحية إبسيآ**) היא סופרת, מפיקה, במאית ושחקנית קולנוע סומלית-אמריקאית. היא יוצרת סרטים תיעודיים ועלילתיים, וגם פרסמה רומן גרפי בשם *The Imperceptible Peace Maker*. אבסייא היא מייסדת שותפה של הפרויקט "לאכול עם מוסלמים" אשר נועד לחבר בין מוסלמים ולא-מוסלמים במסגרת ארוחה עם סיפורים בתקווה לבנות גשרים בין שכנים וקהילות שונות, מדתות ותרבויות שונות.

## קריירה
אבסייא הייתה עובדת סוציאלית. היא עבדה בשביל מספר ארגונים, כולל המשרד לשירותי תעסוקה ומשפחה בקולומבוס, אוהיו, באוניברסיטת וושינגטון בסיאטל, ובקול אמריקה. היא עברה למינסוטה בסביבות 2010, וב-2013, היא הצטרפה ל-ECHO, עמותה המציעה שירותים לקהילות מהגרים.

ב-2011, יצא הסרט התיעודי הראשון של אבסייא, *Broken Dreams*, סרט הבוחן את הזעקה הקולקטיבית שהתעוררה במינסוטה נגד הגיוס של נוער סומלי על ידי קנאים דתיים. המקרה הביא תשומת לב לא רצויה של ממשלת ארצות הברית לקהילה הסומלית, במינסוטה וברחבי הארץ. בעקבות היעלמויות של צעירים סומלים, ה-FBI השיקה את חקירת האנטי-טרור הגדולה ביותר מאז טרגדיית 9/11. ב-2014, אבסייא פרסמה את הרומן הגרפי *The Imperceptible Peacemaker*, דרך פלטפורמת פרסום עצמאי. הספר הוא אלגוריה של לקיחת החוק לידיים, בו גיבור-העל יחד עם מיליארדר היי-טק מייצרים חליפה שמאפשרת לגיבור להפוך לבלתי-נראה, כדי להילחם עבור צדק ונגד עריצים ברחבי העולם. אבסייא גם עבדה ב-PBS, רשת הטלוויזיה הציבורית, שם אירחה מספר רב של תוכניות ויצרה את הסרט התיעודי, *Giving Thanks!* ב-2016 שיחקה אבסייא בסרט *A Stray,* דרמה בבימויו של מוסא סעיד על פליטה מוסלמית צעירה במיניאפוליס שפוגשת בכלב תועה.

ב-2015, יצא סרטה השני של אבסייא, סרט עלילתי, *The Lobby*, אותו היא כתבה וביימה, ובו כיכבה. בכורת הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של מינאפוליס. הסרט מספר על מערכת היחסים בין גבר לבן לבין אישה סומלית-אמריקאית. ב-2017, היא שיחקה בסרטו של ארק טרטבר, *First Person Plural*, פרשנות מודרנית לסיפור רומיאו ויוליה. ב-2018, החלה אבסייא קדם-הפקה על הסרט *Grapes Of Heaven*, על סופרת סומלית-אמריקאית שבורת לב, שמבקרת בעיר החוף ברברה, בסומלילנד, שם משורר סומלי מפורסם בשם בודהרי מת מלב שבור בשנות ה-1930..

## פילמוגרפיה
* *Broken Dreams* (2011)
* *The Lobby* (2015)
* *A Stray* (2016)
* *First Person Plural* (2018)

## ספרים
* *The Imperceptible Peace Maker* (2014)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע אמריקאיות
קטגוריה:במאיות סומליות
קטגוריה:מהגרות מסומליה לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מסומליה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20
מרגריטה, נסיכת ליינינגן

**מרגריטה, נסיכת ליינינגן** (בגרמנית: **Margarita Prinzessin zu Leiningen**; 9 במאי 1932 - 16 ביוני 1994) הייתה נסיכה גרמנייה מבית ליינינגן.

## ביוגרפיה
מרגריטה נולדה ב-9 במאי 1932 בקובורג, לקרל, נסיך ליינינגן ולמריה קירילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של קיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה וויקטוריה מליטה, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה. ב-5 בינואר 1951 התחתנה מרגריטה עם פרידריך וילהלם, נסיך הוהנצולרן, בנו הבכור של פרידריך, נסיך הוהנצולרן, ומרגרטה קרולה, נסיכת סקסוניה, ממנו נולדו לה שלושה בנים. ב-16 ביוני 1994 התאבדה מרגריטה בביתה באיברלינגן.

## משפחתה
ב-5 בינואר 1951 התחתנה מרגריטה עם פרידריך וילהלם, נסיך הוהנצולרן, בנו הבכור של פרידריך, נסיך הוהנצולרן, ומרגרטה קרולה, נסיכת סקסוניה, ממנו נולדו לה שלושה בנים:
* קרל פרידריך, נסיך הוהנצולרן (נולד ב-1952)
* אלברכט, נסיך הוהנצולרן (נולד ב-1954), התחתן עם נטלי רוקבאדו דה ויטס.
* פרדיננד, נסיך הוהנצולרן (נולד ב-1960), התחתן עם הרוזנת אילונה קאלנוקי דה קרספאטאק.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1932
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1932
קטגוריה:נפטרות ב-1994
סיבור ארנה

**סיבור ארנה** הוא מתחם רב תכליתי לקונצרטים ואירועי ספורט הממוקם על האי קרסטובסקי בסנקט פטרבורג. שימש כמגרש הבית של מועדון הכדורסל ספרטק עד 2014. לאחר הקמת מועדון הכדורסל זניט הפכה הארנה לאולם הבית של קבוצת הכדורסל החדשה ומשמש גם את מועדון הכדורעף של זניט.

## היסטוריה
בספטמבר 2015, הארנה אירחה לראשונה טורניר טניס לגברים במסגרת אליפות סנקט פטרבורג הפתוחה.

ב-18 בדצמבר 2016 הארנה אירחה את אחת מתחרויות MMA הגדולות ברוסיה, במסגרת "Absolute championship berkut" שאסף קהל של יותר מ-5 אלף צופים.

בעבר, במקום שבו ניצב כיום "סיבור ארנה" שימש השטח את "האצטדיון על שם קירוב". הארנה שימשה כאולם הבית של קבוצת הכדורסל ספרטק סנקט פטרבורג בשנות התמודדותה בליגת העל הרוסית.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ספרטק סנקט פטרבורג (כדורסל)
קטגוריה:זניט סנקט פטרבורג (כדורסל)
קטגוריה:אולמות כדורסל ברוסיה
קטגוריה:סנקט פטרבורג: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:סנקט פטרבורג: אולמות קונצרטים