open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אוהד לויטה

**אוהד לויטה** (נולד ב-17 בפברואר 1986) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת השוער בבני יהודה תל אביב.

## קריירה
לויטה גדל במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא, ואת הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ערך כאשר היה בן 17. משחקו הראשון בליגת העל התקיים מול מ.ס. אשדוד. בעונת 2006/2007 קיבל באופן קבוע את חולצת ההרכב הראשון של הקבוצה, במקום אושרי לוי שהושעה מהקבוצה בעקבות חשד להימורים והטיית משחקים.

לויטה היה שחקן נבחרת ישראל הצעירה, ושימש כקפטן הנבחרת. בשנת 2007 נכלל בסגל הנבחרת במסגרת אליפות אירופה לנבחרות צעירות, אך לא שיחק בפועל. בסך הכל צבר 17 הופעות במדי הנבחרת הצעירה.

באוגוסט 2009 חתם בקבוצת וואלבייק מליגת העל ההולנדית. לאחר עונה במועדון קיבל לויטה את סרט הקפטן, אך בסוף העונה ירדה הקבוצה לליגה השנייה. בעקבות יכולתו בהולנד, זומן בתום העונה לראשונה לסגל נבחרת ישראל על ידי המאמן הצרפתי, לואיס פרננדס, אך לא שיחק במדי הנבחרת. כעבור עונה שבה ואלבייק לליגה הראשונה, כאשר סיימה במקום הראשון בליגה השנייה. בסוף עונת  הוא שוחרר מוואלבייק בעקבות חילוקי דעות על המשך החוזה עמו, דבר שגרם לו גם לאבד את המקום בהרכב במחזורי הסיום.

באוקטובר 2011 חתם בהפועל באר שבע, ולאחר עונה אחת במועדון חתם ביוני 2012 בקבוצת אומוניה ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית. הוא פתח את עונת  כשוער הראשון, אך לאחר מכן ירד לספסל.

ב-28 ביוני 2013 חתם במכבי נתניה, לאחר שירדה לליגה הלאומית, ובתום עונת 2013/2014 עלה עמה בחזרה לליגת העל והעפיל עמה לגמר גביע המדינה, בו הפסידה בהארכה 1-0 לעירוני קריית שמונה.

ב-3 בספטמבר 2014 הושאל למכבי חיפה עד תום העונה, לאחר שמכבי נתניה החתימה את אריאל הרוש ומעמדו בקבוצה התערער. הוא שותף במשחק ליגה אחד במדי מכבי חיפה בעונת 2014/2015, בנוסף לשישה משחקים בגביע הטוטו, ובסופה חתם על חוזה קבוע לשנתיים במדי הקבוצה. בעונת 2015/2016 שותף בחמישה משחקי ליגה ובשני משחקי גביע וזכה עם חיפה בגביע המדינה. בעונת 2016/2017, בעקבות עזיבות של השוער ולדימיר סטויקוביץ', החל לשמש כשוער הראשון של הקבוצה, אך כבר בתחילת העונה נפצע בכף רגלו ואיבד את מקומו בהרכב לעומרי גלזר. באמצע עונת 2017/2018 חזר להרכב על חשבונו של גלזר.

ב-11 בספטמבר 2018 חזר לקדנציה שנייה בהפועל באר שבע, כאשר חתם בשורות הקבוצה לעונה אחת. הוא החל את העונה כשוער שני, אך בפברואר 2019 תפס את מקומו של אריאל הרוש בהרכב, ועד תום העונה ערך 16 הופעות בליגת העל וחתם לשנתיים נוספות במועדון.

ביוני 2021 חתם לשנתיים בהפועל חיפה.

ביוני 2023 חתם בהפועל חדרה.ב-17 ביוני 2025 חתם בבני יהודה תל אביב.

## תארים
; מכבי חיפה
* גביע המדינה: 2015/2016

; הפועל באר שבע
* גביע המדינה: 2019/2020
;בני יהודה תל אביב
* גביע הטוטו לליגה הלאומית: 2025/2026

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני ואלבייק
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני אומוניה ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חדרה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בהולנד
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בקפריסין
קטגוריה:בוגרי תיכון כצנלסון
קטגוריה:כפר סבא: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
האופרה הגדולה של פלורידה

[שמאל|ממוזער|250px|האופרה [כרמן מוצגת על ידי הלהקה]]
**האופרה הגדולה של פלורידה** (באנגלית: **Florida Grand Opera**; בראשי תיבות: **FGO**) היא להקת האופרה השביעית בדרגת הוותק בארצות הברית, המקיימת בשנת 2023 את העונה ה-82 שלה. את הלהקה ייסד ד"ר **ארטורו די פיליפי** כ"גילדת האופרה של מיאמי רבתי" בשנת 1941 ובהמשך ניהלו אותה בזה אחר זה המנהלים הכלליים **רוברט הרמן** ו**רוברט מ. הויר**.

האופרה הגדולה של פלורידה נוצרה בשנת 1994 באמצעות מיזוג בין האופרה של מיאמי רבתי לגילדת האופרה המאוחדת של פורט לודרדייל, שאיחד שתי קהילות חשובות בדרום פלורידה לתמיכה באחד ממוסדות התרבות החשובים ביותר במחוז. ההנהלה ומרכז התפעול של האופרה שוכנים במיאמי, במרכז החינוכי על שם ארטורו די פיליפי ואילו פעילות האופרה עצמה מתקיימת במרכז האופרה על שם ג'וזפין ס. לייזר בפורט לודרדייל.

המנהלת הכללית הנוכחית של הלהקה היא סוזן טי. דניס והיא האישה הראשונה בתפקיד. היא החליפה את המנהל הכללי הקודם, רוברט הויר (1985–2012); המנהל האמנותי והמנצח הראשי הוא רמון תבר שהחליף את המנהל הקודם, סטיוארט רוברטסון (1997–2010). תבר גם הפך למנצח הספרדי הראשון שהוביל גם להקת אופרה אמריקאית וגם סימפוניה אמריקאית. בשנת 2014 לקח תבר את התואר מנצח ראשי. האופרה הגדולה של פלורידה אינה מעסיקה כיום מנצח ראשי, אלא מסתמכת על סדרה של מנצחים אורחים כולל גרגורי בוכאלטר, ג'רי לין ג'ונסון, מייקל צ'ינג, אנתוני בארז ומרלן אורביי. בשנת 2022, מרלון דניאל הצטרף לצוות המוזיקה כמנצח משנה. מנצח המקהלה היה, עד אוגוסט 2007, דאגלס קיני-פרוסט. מחליפו לא נקבע עדיין.

להקת האופרה הגדולה של פלורידה מזמינה ומארחת זמרים, מעצבי תפאורה, במאים ומנצחים בעלי שם בינלאומי. הרפרטואר הנרחב שלה מקיף 400 שנות אופרה וכולל יצירות סטנדרטיות, יצירות מוכרות פחות, יצירות מודרניות ויצירות של מלחינים בני ימינו.

בעבר אירחה הלהקה רבים מזמרי האופרה הראשונים במעלה בעולם, כמו לוצ'אנו פבארוטי, שהופעתו הראשונה בארצות הברית, בפברואר 1965, הייתה במה שנקרא אז האופרה של מיאמי רבתי, ב"לוצ'יה די למרמור" של גאטנו דוניצטי, לצד דיים ג'ואן סאת'רלנד. בין השאר הופיעו שם גם פלאסידו דומינגו, בירגיט נילסון, שריל מילנס וג'יימס מוריס.

עונת 2006–2007 חנכה את בית זיו לבלט ואופרה החדש בהפקות של "אאידה" מאת ורדי, עם הסופרן הנודעת אנג'לה בראון, יחד עם מקהלת האופרה הגדולה ביותר שניצבה אי פעם על בימה; החטיפה מן ההרמון של מוצרט; "מאנון לסקו" של פוצ'יני עם הסופרן הצרפתייה סילבי ואלייר; "לה סונאמבולה" של בליני; "שמשון ודלילה" של סן-סנס בכיכובם של דניס גרייבס ויון וילארס; והצגת הבכורה העולמית של "אנה קרנינה" מאת דייוויד קרלסון.

עונת 2007–2008 נפתחה בסדרת הצגות עטורת שבחים של כך עושות כולן מאת מוצרט, עם המצו-סופרן רינת שחם, החוזרת כ**דורבלה**, והמשיכה ב"דולי הפנינים" של ביזה, טוסקה, עם הסופרן אנג'לה בראון השבה בתפקיד הראשי, ו"לה בוהם" של פוצ'יני ו"יוליוס קיסר" של הנדל.

עונת 2010–2011 נפתחה בטורנדוט מאת פוצ'יני, ואחריה בסיפורי הופמן מאת ז'אק אופנבך. היא תמשיך בדון ג'ובאני מאת מוצרט וב"סירנו" מאת דוד דיקיארה על פי הליברטו הצרפתי מאת ברנאר אוזן.

## קישורים חיצוניים

* 

* Pulse Culture
* Carnival Center for the Performing Arts


פלורידה
תרבות
איחוד מכסים

**איחוד מכסים** הוא הסכם סחר בין מדינות השואפות להסיר את חסמי המסחר שביניהן. ההסכם יכול להיחתם בין שתי מדינות או יותר.

המדינות החתומות על הסכם איחוד מכסים, מאפשרות מסחר חופשי ביניהן ובנוסף, מסכמות ביניהן על גובהו של מכס חיצוני משותף. מכס חיצוני משותף משמעותו הסכמה לגבי אופן מדיניות הסחר של המדינות החברות בהסכם, כלפי המדינות שאינן חברות בו. המדינות מגדירות מנגנון בלתי תלוי שיקבע את אופן מדיניות הסחר החיצונית המשותפת להן.

איחוד מכסים מאפשר בדרך כלל להגדיל את היעילות הכלכלית ויוצר קשרים פוליטיים, עסקיים ותרבותיים חזקים יותר בין המדינות החברות בהסכם. איחוד המכסים הוא אחד השלבים ביצירת אינטגרציה כלכלית בין מדינות, והוא השלב הראשון בפגיעה בריבונות מדינה. הדוגמה ההיסטורית הראשונה של איחוד מכסים בין מדינות עצמאיות הוא איחוד המכס של מדינות גרמניה 1834-1919.

כיום נחשב איחוד מכסים לנדיר יותר בתחום של היחסים הבינלאומיים, וזאת לעומת אזורי סחר חופשי שהם מקובלים יותר.

המדינות החברות באיחוד האירופי מקיימות ביניהן הסכמי איחוד מכסים, כמו גם עם מדינות צד שלישי. בין ישראל לאירופה מתקיים הסכם שכזה, המעוגן בהסכם האסוציאציות עליו חתמו הצדדים בשנת 2000.

פרוטוקול פריז מגדיר איחוד מכסים בין ישראל לבין הרשות הפלסטינית, ובפועל משלב את כלכלת ישראל עם כלכלת הרשות הפלסטינית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:סחר בין-לאומי
קטגוריה:מכס
ויקטור ברלדיאנו

**ויקטור ברלדיאנו** (רומנית: **Victor\Vigder Bârlădeanu**; 18 בדצמבר 1928 – 5 בינואר 2007) היה סופר, מחזאי ועיתונאי יהודי רומני.

## קורות חיים
ויקטור/ויגדר ברלידיאנו נולד בבוקרשט, רומניה, במשפחה יהודית, כבנם של אברהם (Avram) ושרה (Sura) ברלדיאנו, סוחרים זעירים. הוא למד בבית ספר תיכון יהודי למסחר על שם מקס עזריאל והמשיך ללימודים באוניברסיטת בוקרשט, שם למד היסטוריה ושפות סלאביות.

לאחר תקופה קצרה בשורות השומר הצעיר, ברומניה, עבר לאיחוד הנוער הקומוניסטי ובאוטוביוגרפיה, שכתב עבור השלטונות הקומוניסטים, הכה על חטא היותו ציוני לזמן קצר. הוא המשיך אל שורות המפלגה הקומוניסטית, שהפכה בינתיים למפלגה היחידה ושלטת במדינה, והאוטוביוגרפיה שלו שופעת הערצה לקומוניזם ולסובייטים, כמקובל באותם הזמנים. הוא טען שאין לו קרובי משפחה מחוץ לרומניה ושניתק יחסיו עם בני משפחתו, פרט להוריו, אולם כעבור כמה שנים הוכנס שמו לרשימה שחורה של השלטונות, משום שבתו, האדריכלית אירינה ברלדיאנו (Irina Bârlădeanu), התחתנה עם מהנדס הבניין ניידמן סילביאן (Neidmann Silvian) ושניהם עלו לישראל.

מפברואר 1947 צורף למערכת העיתון "השיח החדש" (Graiul Nou), ביטאון של פיקוד הצבא האדום ברומניה, עד סגירת העיתון באפריל 1948. כעבור עשרה ימים צורף למערכת "הניצוץ" (Scânteia). מטעם העיתון נשלח לקוריאה הצפונית ומאוחר יותר למוסקבה. קיבל את מדליית העבודה.

אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי היה ברלדיאנו מזכיר האגודה לידידות רומניה-ישראל.

## יצירתו
ברלדיאנו חיבר מספר ספרי כתבות, כמו:
* 1964 Panoramic trotuşan א
* 1972 Chipuri şi măşti "קלסתרונים ומסכות".
* 1973 Responsabilitate şi destin "אחריות וגורל".
* 1975 Martor în timp "עד התקופה".

סיפורי מדע בדיוני, כדוגמת:
* 1961 Operaţia Psycho "מבצע פסיכו".
* 1972 Exilatul din Planetopoles "הגולה מפלאנטופולס".

מחזות תיאטרון, כמו:
* 1958 Dansatoarea, gangsterul şi necunoscutul "הרקדנית, הגנגסטר והאלמוני".
* 1962 Drum bun, scumpul meu astronaut "דרך צלחה, אסטרונאוט יקר שלי".

רומנים כדוגמת:
* 1976 Cei ce caută, cei ce găsesc "אלה שמחפשים, אלה שמוציאים".
* 1977 Piaţa de joc "זירת המשחק".
* 1989 Peisaj cu mori de vânt "נוף עם טחנות רוח".

מופעי בידור קלים, כמו:
* 1967 Nu aduce ziua ce aduce noaptea "היום אינו מביא את שמביא הליל".
* 1977 Cosmodromul veseliei "קוסמודרום השמחה".
* 1980 Cine-a născocit iubirea "מי המציא את האהבה".

וגם לברית לאופרה בשם "תחקור עם שחר" ולאופרה של שרבן ניקיפור בעקבות אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר.

כמו כן כתב ספרי שירה.

## קישורים חיצוניים
* Victor Barladeanu (1928 – 2007) 
* 

קטגוריה:מחזאים רומנים
קטגוריה:מחזאים יהודים
קטגוריה:עיתונאים רומנים
קטגוריה:קומוניסטים רומנים
קטגוריה:סופרים יהודים רומנים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני יהודים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1928
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-2007
לירה סורית

**לירה סורית** (בערבית: **الليرة السورية**; בצרפתית: **livre syrienne**) היא המטבע בו משתמשים בסוריה, והיא מונפקת בבנק המרכזי של סוריה (בערבית: مصرف سورية المركزي). בלירה אחת יש מאה קירש, אף על פי שקירש אינו בשימוש עוד.

עד ל-1958, על צידו הקדמי של שטר הלירה נכתב בערבית, ועל צידו האחורי בצרפתית. לאחר 1958, על צידו האחורי של השטר נכתב באנגלית. המטבעות הונפקו גם בערבית וגם בצרפתית, עד לעצמאותה של סוריה, אז הוא הונפק בערבית בלבד.

### סדרת שטרות 2010
ב-27 ביולי 2010, הבנק המרכזי של סוריה הנפיק סדרה חדשה של שטרות בערכים של LS 50, לירות סוריות 100 לירות סוריות ו-200 לירות סוריות. השטרות תוכננו על ידי מעצב השטרות האוסטרי רוברט קלינה.

הבנק המרכזי של סוריה הנפיק שטרי 500 לירות סוריות ו-1,000 לירות סוריות חדשים ב-2014 וב-2015, בהתאמה. הצד האחורי של השטר החדש ע"ס 1,000 לירות סוריות מציג תמונה של ציור פסיפס רומי שהתגלה בדיר אל-עדס.

הנשיא בשאר אל-אסד התווסף לשטר 2,000 לירות סוריות בשנת 2017. שטר 5,000 לירות סוריות שוחרר בינואר 2021

### סדר שטרות 2025
לאחר נפילת משטר אל-אסד, השלטון החדש החליט להנפיק שטרות חדשים, ללא הדיוקנאות של בשאר וחאפז אל-אסד, ולבצע מחיקה שני אפסים מהמטבע המקומי בשל הידרדרות ערך השטרות בשנים הקודמות.

## שטרות

## ראו גם
* המטבע הצבאי (ישראל)

## קישורים חיצוניים

* אלון לנדאו, שני צידי המטבע, ההיסטוריה של הלירה הסורית, דצמבר 2024

* פרוט שטרי הכסף הסוריים באתר NUMISTA

## שערי חליפין

## הערות שוליים

קטגוריה:סוריה: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אסיה
קטגוריה:מטבעות
כיכר מלורי

ממוזער|שמאל|250px
שמאל|ממוזער|250px
שמאל|ממוזער|250px
**כיכר מלורי** (באנגלית: **Mallory Square**) היא כיכר הממוקמת בעיר קי וסט במדינת פלורידה שבארצות הברית. הכיכר ממוקמת במפגש הרחובות בקצה הצפוני של הרחובות וייטהד ודובל, לחוף מפרץ מקסיקו, בשטח העיר ההיסטורית של קי וסט.
בכיכר ממוקמים המוזיאון ההיסטורי של הספינות הטרופות של קי וסט והמוזיאון לאמנות והיסטוריה של קי וסט הממוקם בבית המכס הישן.

בשנת 1984 הוקם בסמוך לכיכר רציף לאוניות נוסעים, על מנת לאפשר לאוניות המבקרות באי לעגון בסמוך לכיכר, ולהקל על התיירים להגיע אל פסטיבל השקיעה. בניית הרציף עוררה ביקורת ציבורית בשל חסימת הנוף והחשש שהרציף יפגע באווירת הפסטיבל.
## חגיגת השקיעה
הכיכר היא אתר תיירות פופולרי. מידי ערב נערך בכיכר "חגיגת השקיעה" ("**Sunset Celebration**") - אחת האטרקציות התיירותיות העיקריות של קי וסט, אם לא האטרקציה הידועה ביותר באי. מידי ערב, כשעתיים לפני שקיעת השמש מתכנסים בכיכר התיירים הרבים המגיעים אל האי על מנת לצפות בשקיעה. במסגרת חגיגת השקיעה נערך בכיכר מדי יום יריד אוכל, ונערכים מופעים של אמנים מקומיים ואמני רחוב.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר מוזיאון הכיכר וקרן השימור של קי וסט
* תיאור הכיכר
* מפה של הכיכר
* מצלמת רשת
* מצלמת רשת

## הערות שוליים

קטגוריה:קי וסט
נאשי

שמאל|200px|דגל "נאשי"|ממוזער
שמאל|ממוזער|מדגלי "נאשי"
[שמאל|ממוזער|פגישת [ולדימיר פוטין עם חברי התנועה, בזאווידובו, מחוז מוסקבה.]]
**נאשי - תנועת הנוער האנטי-פשיסטית** (רוסית: **Наши - Молодежное демократическое антифашистское движение**) הייתה אחת מתנועות הנוער הגדולות ביותר ברוסיה, המונה מעל 100,000 חברים. ועידת הייסוד של התנועה נערכה ב-15 באפריל 2005. על פי מייסד התנועה, וסילי יקמנקו (העומד גם בראש הסוכנות הפדרלית לענייני נוער של רוסיה), היא הוקמה כתגובה למה שהוא רואה כהתגברות הנאציזם ברוסיה. התנועה זכתה לכותרות בעולם במהלך המצור שהטילה על שגרירות אסטוניה ברוסיה כתגובה להעברת פסל ברונזה של חייל סובייטי מכיכר בבירת אסטוניה לבית קברות צבאי בעיר.

התנועה הוקמה ביוזמה ותוך תמיכה של פקידות הנשיא. היא נתמכת על ידי ולדימיר פוטין והוא נפגש עם מנהיגיה באופן קבוע. מנהיגי התנועה מכריזים על התמיכה של התנועה במשטר. התנועה הוקמה על בסיס תנועת "ההולכים ביחד" (**Идущие вместе**) שהייתה תנועת נוער ברוסיה שנוסדה על ידי ואסילי יקמנקו במאי 2000. לתנועה הייתה אוריינטציה לתמיכת הממשלה הרוסית וממשלו של ולדימיר פוטין היה תומך בתנועה. התנועה גדלה במהירות והיו לה עשרות אלפי חברים. חלק מדרישות התנועה כלפי חבריה כללו בין היתר כי מפקדים חייבים לקרוא 6 קלאסיקות רוסיות ולבקר אתר קרב אחד שבו רוסיה ניצחה. חברי התנועה חולקו לקבוצות בנות 5 חברים המכונים "כוכבים אדומים". עם הקמת נאשי על ידי ואסילי יקמנקו בשנת 2006 פעילות התנועה הופסקה.

הקמת מספר תנועות נוער בשנים 2005-2006 הייתה למעשה תגובת המשטר לאירועים באוקראינה ותפקיד הנוער באירועים. בהמשך, רמת הפעילות של התנועות שהוקמו ירדה באופן ניכר. מתנגדי התנועה קוראים לפעיליה "נאשיסטי" בדומה למילה הרוסית "פשיסטי" (פשיסטים) ואת התנועה עצמה "פוטיניוגנד" בדומה ל"היטלריוגנד". 

בין הפרויקטים של התנועה היה "סטופחם".

במאי 2012 מייסד התנועה וסילי יקמנקו הכריז על פירוקה וב-2019 פורק הארגון סופית. 
## פורום סליגר
[300px|ימין|ממוזער|[דמיטרי מדבדב בפגישה עם משתתפי פורום סליגר, בארוויחה, מחוז מוסקבה, 4 ביולי 2009.]]
פורום **סֵליגֶר** (Селигер) בסמוך לאגם סליגר במחוז טבר, סמוך לכפר אוסטאשקוב, הוא פורום חינוכי לנוער המאורגן על ידי תנועת נאשי מאז 2005. מאז 2009 הפורום מאורגן בשיתוף פעולה עם הסוכנות הפדרלית לענייני נוער של רוסיה. עד 2008 נמנע מפעילי נאשי להשתתף בפורום, אך מאז 2009 הותר לכל תנועות הנוער ברוסיה להשתתף בפורום והוא מאורגן מדי שנה בקיץ.

עם הקמת התנועה הופסקה תמיכה ממסדית בתנועת הולכים ביחד, פעילותה למעשה הופסקה ורוב חבריה נקלטו בתנועת נאשי. 

## קישורים חיצוניים

* 
*פורום סליגר

קטגוריה:רוסיה: פוליטיקה
קטגוריה:תנועות נוער
טרויוקי אוקאזקי

**טֶרוּיוּקִי אוֹקָאזַקִי** (ביפנית: **岡崎 照幸**; 22 ביוני 1931 – 21 באפריל 2020) היה מאמן קראטה יפני בשיטת שוטוקאן בעל דרגה דאן 10, מייסד, יושב ראש ומאמן ראשי בפדרציית שוטוקאן קראטה הבינלאומית (ISKF).

## ביוגרפיה
אוקאזקי נולד באזור פוקואוקה שביפן. כאיש צעיר התאמן בג'ודו, קנדו ואייקידו. בגיל 16, בשנת 1948, נרשם לאוניברסיטת טאקושוקו ושם החל באימוני הקראטה שלו. אוקאזקי התאמן בעיקר תחת ג'יצין פונאקושי (מייסד השוטוקאן) כמו גם תחת מאסאטוקי נקאיאמה. הוא סיים את לימודיו בשנת 1953 והתמנה מיד למאמן נבחרת האוניברסיטה. ב-1955 מונה למנהל תוכנית האימונים למאמנים. בין הראשונים לסיים את הקורס ניתן למנות את טקיוקי מיקמי, הירוקזו קנאזאווה ואיג'י טאקורה. ב-1961 נסע לארצות הברית כדי להפיץ את אמנות השוטוקאן בעולם. בתחילה התכוון להישאר שם כחצי שנה, אך מאחר שפתח דוג'ו בפילדלפיה שבפנסילבניה, החליט להישאר שם לצמיתות. אוקאזקי ייסד את ה-ISKF בשנת 1977.

יחד עם גיצ'ין פונאקושי ומאסאטוקי נקאיאמה ייסד אוקאזקי את תוכנית האימונים למאמנים של JKA. כמו כן פרסם ספר בשם "שלמות האופי" על חוויותיו.

נפטר ב-21 באפריל 2020 כתוצאה מסיבוכים של מחלת נגיף קורונה 2019.

## קישורים חיצוניים
* ריאיון עם אוקאזקי
* הפרופיל של אוקאזקי באתר הרשמי של ISKF
* ביוגרפיה
* אתר ה-ISKF

## הערות שוליים

קטגוריה:מאמני קראטה יפנים
קטגוריה:יפנים שנפטרו במגפת הקורונה
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו במגפת הקורונה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1931
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2020
זיגים

שמאל|300px|ממוזער|מפה היסטורית, המתארת את שטח האימפריה הביזנטית, מציינת את מקום מושבם של הזיגים בחוף הצפון מזרחי של הים השחור
ה**זיגים** (ביוונית: **Ζυγοί**; ברוסית: **Зихи**) היו עם צ'רקסי עתיק אשר התגורר בעת העתיקה לאורך חופו הצפון-מזרחי של הים השחור. ארצם של הזיגים נקראה זיקס והשתרעה במורדות הצפוניים של הקווקז, מזרחית להר אלברוס. סטראבון תיארם בחיבורו גאוגרפיקה, כשבטים אשר חיו מצפון לקולכיס: 

ויליאם סמית (William Smith) בן המאה ה-19 ציין כי הזיגים היו בחלקם רועים נוודים ובחלקם פורעי חוק ושודדי ים, ואלה האחרונים שטו בספינות אשר התאימו למטרה זו.

## הערות שוליים

קטגוריה:הים השחור
קטגוריה:עמים קדומים
קטגוריה:סוצ'י
קטגוריה:צ'רקסים
קטגוריה:אבחזיה
קטגוריה:עמים קווקזיים
ד'ש'

## אירועים
* רב רבאי מרוב מתמנה לראש ישיבת פומבדיתא

## נולדו

## נפטרו
* רב סימונא, ראש ישיבת פומבדיתא שבבבל, מראשי הדור השני של הסבוראים
* רב עינא, ראש ישיבת סורא, מראשי הדור השני של הסבוראים ובן זוגו של רב סימונא
## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'שמ"א

לדעת רוב הראשונים זו שנת היובל.
## אירועים

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה

## הערות שוליים
ד'שמ"ט

## אירועים

* חידוש ישיבת פומבדיתא על ידי רב חנן מאישקיא.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
יוהאן פרידריך בטגר

**יוהאן פרידריך בטגר** (בגרמנית: **Johann Friedrich Böttger**; 4 בפברואר 1682 - 13 במרץ 1719) היה אלכימאי גרמני. יחד עם אהרנפריד ואלטר פון צ'ירנהואס היה ממציא עיבוד הפורצלן באירופה.

## ביוגרפיה
בטגר נולד בכפר קטן בתורינגיה, ובקטנותו התחיל להתעניין בכימיה. בגיל 18 כבר התפרסם שמו, ונטען כי גילה את "אבן החכמים" וכי ביכולתו להפוך עופרת או מתכות אחרות, לזהב. היו אף כמה שטענו שראו זאת. מלך פולין, אוגוסט השני, שהיה גם נסיך בוחר של סקסוניה, היה תדיר במצוקה כספית, ומאחר שבטגר שהה באותו הזמן בדרזדן, הכריח אותו אוגוסט לייצר זהב עבור ממלכתו. ב-1704 נערך הניסוי הראשון, ולאחר שנכשל, נכלא בטגר במבצר קניגשטיין למשך שלוש שנים. בזמן זה ניסו כמה מלומדים לשכנעו להירתם לפרויקטים אחרים. בשנת 1702 שוכנע על ידי המדען והמתמטיקאי אהרנפריד ולטר פון צ'ירנהאוס שמונה על ידי המלך לפקח על ניסויו, ושהתעמק מזה כשש שנים בתהליכי עיבוד החרסינה, להצטרף למחקריו בתחום זה. בדרך זו בטגר הפך לחלוץ עיבוד הפורצלן באירופה (במזרח הרחוק החלו בעיבוד הפורצלן במאה השנייה לספירה), במיוחד אחרי שצ'ירנהאוס נפטר ממחלה בשנת 1708.

בטגר מת ב-1719 בגיל צעיר, בדרזדן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלכימאים
קטגוריה:מדענים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1682
קטגוריה:נפטרים ב-1719
ד'שפ"ב

## אירועים
* ג' באב – תחילת הלוח המוסלמי. תחילת השנה המוסלמית שבה מוחמד מתחיל את ההג'רה שלו ממכה למדינה.

## נולדו
## נפטרו
## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
קריות (יהודה)

שמאל|ממוזער|250px|מראה כללי של בקעת קריות
**קְרִיּוֹת** היא יישוב מקראי הנזכר בספר יהושע כמשתייך לנחלת שבט יהודה:

על פי אחת הסברות, קריות שביהודה היא עירו של יהודה איש קריות, השליח שבגד בישו על פי הברית החדשה. בברית החדשה, הכתובה במקורה ביוונית, מכונה יהודה Ισκάριωθ (אִיסְקַרְיוֹת) או Ισκαριώτης (אִיסְקַרְיוֹטֵס). השם תורגם לעברית כאיש-קריות.

עם זאת, יש חוקרים המטילים ספק בזיהוי "קריות" בשמו של יהודה השליח כשם של מקום ספציפי, ורואים בו מונח גאוגרפי בעל משמעות כללית ("כפרים"). דבר זה, וכן העובדה שקיימים מקומות נוספים ששמם "קריות", מקשים על ההנחה שמוצאו של יהודה איש קריות הוא מהיישוב קריות שביהודה. גם העובדה שישו וכל יתר תלמידיו הגיעו מן הגליל אינה מקלה על תאוריה זו.

תל קריות, או בשמו הערבי ח'ירבת אל-קרייתין, הנמצא ליד הר עמשא, על גבול מדבר יהודה, מזוהה עם היישוב קריות. חורבת קריות נחפרה בשנים 1991–1992 על ידי יהודה גוברין, ונחשפו בה שרידי כנסייה ביזנטית. על פי הארכאולוגים שחפרו באתר, התקיים בו יישוב בתקופת בית שני.

יישוב בשם קריות שכן גם במואב (ירמיהו מ"ח, כ"ד). 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט יהודה
ד'שצ"ב

## אירועים
* אבו בכר מתמנה בעקבות מות מוחמד למנהיג המוסלמים, ויוצא למסעות כיבוש ראשונים של האסלאם נגד השבטים הערביים.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ג'קו אייזנברג (אלבום)

**"ג'קו אייזנברג"** הוא אלבום הבכורה של הזמר והיוצר הישראלי ג'קו אייזנברג, אשר יצא ב-1 בינואר 2008, בהפקתו של לואי להב. האלבום כולל 12 שירים, אותם כתב והלחין אייזנברג במשך העשור שקדם לצאתו, טרם השתתפותו בתוכנית "כוכב נולד 4", כשעל העיבוד אחראים אייזנברג, לואי להב, הגיטריסט גיא אליהו, חברו לצמד **"ג'אמוס"**, והגיטריסט און דבי. 

האלבום כולל, בין היתר, גרסאות אולפן חדשות לשירים "נרדם על החולות" ו"נשארתי נורמלי", אותם ביצע אייזנברג במסגרת התוכנית "כוכב נולד", וכן גרסה חדשה לשיר "לא משנה דבר", אשר הופיע במקור באלבום "שים ת'ראש בצד" של **"ג'אמוס"**. טרם צאתו, שוחררו לתחנות הרדיו הסינגלים "שר שר" ו"גרמת לי ללכת".

את האלבום הקדיש אייזנברג לאביו, שנפטר כשהיה בן 10. השיר "מי מתמודד" עוסק בהתמודדות עם מותו.

עם צאת האלבום, החל אייזנברג במסע הופעות ברחבי הארץ, כשהוא מלווה בהרכב הכולל את גיא אליהו ואון דבי (גיטרות), רוני הוד (תופים), שלומי מאיה (קלידים) ואבשה בוקשפן (בס).

נכון לספטמבר 2012, האלבום מכר כ-6 אלף עותקים.

## רשימת השירים

## אמנים משתתפים
*ג'קו אייזנברג - גיטרות אקוסטיות, כותב מילים, מלחין, מעבד
*און דבי - גיטרות חשמליות, מעבד
*גיא אליהו - גיטרות חשמליות, מעבד
*מיכאל פרוסט - בס
*רוני הוד - תופים
*אלון מוטקין - קלידים

## סינגלים

## קליפים
*גרמת לי ללכת (בימוי: יואב ודורון פז) - מקום ראשון ברשימת המבוקשים של ערוץ 24.

## קישורים חיצוניים

* 
* טל פרי, "בואו נדבר שנה מעכשיו", באתר Mooma, 8 בינואר 2008

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2008
קטגוריה:אלבומים בעברית
פיליפ סטמה

שמאל|180px
**פיליפ סטמה** (בצרפתית: **Philipp Stamma**; c.1755 – c.1715) יליד חאלב שבסוריה, ולאחר מכן תושב אנגליה וצרפת, היה אמן שחמט ואחד מחלוצי השחמט המודרני. סטמה היה מבקר קבוע בבית הקפה סלוטרס בלונדון, מרכז שחמטאי המאה ה-18 ונחשב לאחד מהשחקנים החזקים באנגליה.
## קריירה
המוניטין שלו נשען בעיקר אל ספרו "שחמט - המשחק האצילי" שפורסם בשנת 1737 בצרפת ותורגם בשנת 1745 לאנגלית. ספר זה הציג את הגישה המזרח-תיכונית לסיומי משחק לאירופאים וסייע להחייאת העניין האירופאי בחקר תורת הסיומים.

בשנת 1747 הובס סטמה על ידי פרנסואה אנדרה פילידור בתוצאה +8 =1 -1 בדו-קרב מפורסם שציין את עלייתו של פילידור לגדולה. העובדה שפילידור שיחק בכלים השחורים בכל המשחקים רק מעצימה את תבוסתו של סטמה.

על שמו קרוי מט סטמה, המציג אפשרות למט כפוי בעזרת מלך ורץ מול מלך ורגלי או מלך ופרש מול מלך ורגלי.

בעמדה זו זוכה הלבן בין אם תורו ובין אם תור השחור.

אם הלבן מתחיל: 1. פב4+ מא1 2. מג1 א2 3. פג2 מט

אם השחור מתחיל : 1...מא1 2. פג1 א2 3. פב3 מט

הנה דוגמה להתרחשות מט כזה במשחק בין נוגוריס- גונגורה באליפות קובה לשחמט, משנת 2001:

81. מג2 מא1 82. פג5 מא2 (אם 82...א2 83. פב3 מט) 83. פד3 (והגענו לעמדת הדיאגרמה הראשונה) מא1 84. פג1 א2 85. פב3 מט.

## לקריאה נוספת

Gaige, Jeremy (1987), Chess Personalia, A Biobibliography, McFarland & Company, pp. 403, 
John Roycroft: Philip Stamma, in: British Chess Magazine, 124 (2004), pp. 544–549, 603-608


## קישורים חיצוניים

* ספרו של סטמה, worldchesslinks.net

קטגוריה:שחמטאים בריטים
קטגוריה:ילידי 1705
קטגוריה:נפטרים ב-1755
יקבי ברקן

**יקבי ברקן** הוא היקב השני בגודלו בישראל. ראשיתו ביקב פרידמן שהוקם ב-1889.

## תולדות היקב
[250px|ממוזער|שמאל|[סמליל קודם של החברה]]
בשלהי שנת 1889, הקים שמעון פרידמן, ממייסדי היישוב היהודי בחיפה, את יקב פרידמן בחיפה. לאחר מכן עבר היקב לפתח תקווה מול גן המייסדים. בשנת 1964 נרכש היקב על ידי חברת תנובה.

בשנת 1971 הגיעו בהנהלת החברה למסקנה שעסקי היין לא מתאימים לתחום המזון ומכרו את היקב לחברת המשקאות החריפים "סטוק", שיוצגה על ידי חברת "ו.ו.ס.ט". מנתניה. "סטוק 84", וודקה קגלביץ' ויין "מונפורט" היו המותגים המובילים של "יקבי סטוק", שכללו בעיקר כהלים (ברנדי, וודקה, ליקרים, ורמוט ועוד). שם היקב שוב שונה ל'המרתף' ויינני היקב החלו לייצר יינות מזני הקברנה סוביניון, סוביניון בלאן ועוד.

בשנת 1988 החלה החברה בבניית יקב חדש באזור התעשייה ברקן, במקום מתקני המפעל הישנים בפתח תקווה ובנתניה.

בשנת 1990 הבעלות על היקב הועברה לידיהם של שני בעלי כרמים – שמואל בוקסר ויאיר לרנר. תשע שנים מאוחר יותר, התברר שהיקב בברקן אינו מסוגל לייצר את כמויות היין שאמורות להתקבל מהכרמים החדשים שהחלו להניב בבציר 2000. בוקסר ולרנר החלו לבנות יקב חדש בקיבוץ חולדה, שנחנך בשנת 2003.

בשנת 1994 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב וכ-24% ממניותיה נמכרו לציבור.
בשנת 2005 נכנסה חברת המשקאות "טמפו" כשותפה ביקבי ברקן. ב-2008 השלימה "טמפו" את הרכישה. הזרמת ההון שנעשתה על ידי תאגיד המשקאות הגדול אפשרה ליקב להשלים את תוכניות הבינוי והפיתוח שלו. ב-2013 ביצעה טמפו הצעת רכש מלאה כשרכשה 15.8% ממניות החברה הנמצאות בידי הציבור, ומחקה את יקבי ברקן מהבורסה.

בשנת 2001 רכשה החברה את יקבי סגל.

במתחם של יקבי ברקן בחולדה, הוקם ב-2012 מרכז מבקרים, המאפשר לצפות בכרמים ולעקוב אחר תהליכי הייצור של יינות היקב.

יקבי ברקן חולשים על כ-10,000 דונם כרמים בכל אזורי הגידול בארץ. הכרמים פזורים ממצפה רמון, עד הגליל העליון ורמת הגולן.

עידו לוינסון הוא היינן של יקב ברקן. הישראלי השני הנושא בתואר דרגת מאסטר ביין משנת 2020.

## לקריאה נוספת
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* מיכאל בן-יוסף, יקבי 'ברקן' המתחדשים, מגזין "סיגר"

## הערות שוליים

ברקן
קטגוריה:טמפו תעשיות בירה
קטגוריה:מועצה אזורית גזר
קטגוריה:חולדה (קיבוץ)
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:ברקן (יישוב)
דומניקו לורנצו פונציאני

**דומניקו לורנצו פונציאני** (באיטלקית: **Domenico Lorenzo Ponziani**,
9 בנובמבר 1719 – 15 ביולי 1796), פרופסור למשפט איטלקי, כומר, שחמטאי, מלחין. היום הוא זכור בעיקר בשל כתיבתו השחמטאית.

## ביוגרפיה
פונציאני נולד במודנה בשנת 1719. בשנת 1742 הוא סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת סן קרלו והתקבל לכמורה בקולג' לעורכי דין. כפרופסור הוא לימד במשך 30 שנים עד לפרישתו בשנת 1772. בשנת 1764 הפך לכומר ובשנת 1766 נהיה לקָנוֹן בקתדרלה של מודנה. בשנת 1784 נהיה לכומר הראשי וקיבל תואר של מזכיר בית המשפט האפוסטולי. פונציאני מת בשנת 1796 ונקבר בקתדרלה של מודנה.

פונציאני היה מיודד עם שחקני שחמט אחרים במודנה כמו ארקול דל ריו וגיאמבטיסטה לולי ושלושתם נודעו כאמנים ממודנה. בשנת 1769 פונציאני פרסם את המהדורה הראשונה של ספרו "המשחק הבלתי ניתן להשוואה של השחמט" "Il giuoco incomparabile degli scacchi". משום שפונציאני לא כלל את שמו ביצירה אלא כתב "המחבר ממודנה" המחבר זוהה כאלמוני. המהדורה השנייה משנת 1782 שופרה רבות והניחה את היסודות לגישה האיטלקית לשחמט כפי שהודגמה על ידי אמנים איטלקיים מהמאה ה-17 כגון ג'ואקינו גרקו. הגם שבמהדורה השנייה פונציאני זיהה את עצמו כמחבר, התרגום משנת 1820 של הקצין הימי האנגלי סמית בשם העט בניגהם ייחס את היצירה לדל ריו.

עבודתו של פונציאני היא המדריך המעשי הטוב ביותר שנוצר על ידי האמנים ממודנה. כמו הכתבים של דל ריו ולולי, פונציאני עוסק רק בשלבי הפתיחה והסיום, ללא כל דיון במציעה. בפתיחה, המטרה העיקרית היא להשיג את מקסימום הניידות לכלים, תוך כוונון לנקודות החולשה כמו ערוגות ו2 או ו7. לא יוחסה חשיבות למבנה הרגלים או תמיכה ברגלים מרכזיים - השימוש ברגלים היה כדי להבריח את כלי היריב אחורה.

בפתיחה ידוע פונציאני במיוחד בשל פתיחת פונציאני (1. ה4 ה5 2. ג3) למרות שהוא לא יצר אותה במקור והיא אף פורסמה על ידי לואיס רמירה דה לוצנה בסביבות 1497. שמו מוזכר כדין לגמביט הנגדי (1. ה4 ה5 2. ג3 ו5) הקרוי על שמו משום שהוא פרסם את הניתוח הראשון בשנת 1782.

## ניתוח סיומים
סיום של פונציאני משנת 1769 - לבן מתחיל וזוכה

זו נראית כזכייה קלה, משום שהרגלים המחוברים אינם בסכנה. אם הרגלי ב-ז6 יוכה הרגלי השני יכתיר. קיימת עם זאת סכנה של פט. הלבן פותר את הבעיה בכך שלצורך זכייה די והותר ברגלי אחד.

1. מו4 מז7 2. מו5 מח8 3. מז5 (או מה6 או מה5 אך לא מו6?? פט) 3...מז7 4. ח8=מה+! מ:ח8 5. מו6 מז8 6. ז7 מח7 7. מו7 וזוכה.

סיום של פונציאני משנת 1782 - שחור מצליח לשמור על תיקו בזכות המבנה של הכלים הקלים החוסמים את תנועת המלך.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחמטאים איטלקים
קטגוריה:ילידי 1719
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1796
מוזיקת גאלאנט

**מוזיקת גאלאנט** (באנגלית: **Galant music**) הוא סגנון מוזיקלי שהופיע בשנות העשרים של המאה ה-18, והיה לזרם מוזיקלי בתקופה הקלאסית. סגנון זה קרא לזנוח את המבנים הקונטרפונקטיים שרווחו בתקופת הבארוק, וכן את טכניקות ההלחנה שהבליטו את התבנית שבין התווים על פני המלודיה, ולהחליפם בקול מוביל וברור, המלווה בבהירות ובצלילות. מוזיקאים רבים בני דורו של יוהאן סבסטיאן באך, אשר הוביל את הסגנון הקונטרפונקטי, חיפשו אחר סגנון רגשי, רענן ומיידי יותר.

## היסטוריה
הסגנון זוהה לראשונה בשנת 1721 על ידי התאורטיקן הגרמני יוהאן מאתזון, ועם המלחינים שהובילו אותו נמנו ג'ובאני בונונצ'יני וגאורג פיליפ טלמן, לצד מלחינים אופראים נוספים, הנחשבים לבארוקיסטים: אלסנדרו סקרלטי, אנטוניו ויוואלדי וגאורג פרידריך הנדל. כל אלה הלחינו בעיקר אופרות, וכך האופרה נשארה הביטוי העיקרי לסגנון הגאלאנט. הסגנון החדש היה יותר מוזיקה עירונית מאשר מוזיקת חצר.

הסגנון הגאלאנטי לווה ולמעשה הוביל דחייה של נוסחתיות ומלומדות מוזיקלית לטובת מלודיה נעימה וברורה עם ליווי ברור וצלול. הפישוט הזה לא התקבל בברכה אצל כל בני אותה תקופה, והיו שראו בו הרה אסון. יוהאן סמואל פטרי, לדוגמה, כינה את סגנון הגאלאנט "קטסטרופה גדולה במוזיקה".

דוגמאות לסגנון הגאלאנט ניתן למצוא בעבודתם של טלמן, בניו של באך, יוהאן יואכים קוונץ, יוהאן אדולף האסה, ג'וזפה טרטיני, בלדאסארה גאלופי, יוהאן שטאמיץ, דומניקו אלברטי, מוצרט ועוד.

סגנון פשטני זה הובל על ידי המלודיה, ולא היה מובנה מראש על ידי מוטיבים ריתמיים או מלודיים.

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:מוזיקה קלאסית
קטגוריה:התקופה הקלאסית
יקבי סגל

שמאל|ממוזער|250px|לוגו אחר של היקב
**יקב סגל** היא חברה ישראלית העוסקת בייצור יינות.

## היסטוריה
העיר בוברויסק שברוסיה הלבנה, היושבת על גדות נהר ברזינה, שימשה צומת מעבר של תוצרת חקלאית מגאורגיה ותבואות מאוקראינה. בשנת 1787, החל **יענקל צבי הירש סגל**, תושב בוברויסק, לעסוק בייצור משקאות חריפים. הידע ואומנות התסיסה והזיקוק פותחו ושוכללו במהלך המאה ה-19 ונמסרו במשפחת סגל מדור לדור, עד שהגיעו לבני-ניניו של סגל, האחים אלחנן ויחזקאל. בשנת 1925 עלתה משפחת סגל לארץ ישראל והתיישבה בכרם התימנים. באותה שנה הקימו האחים את המפעל הראשון בארץ לזיקוק כוהל, במושבה הגרמנית שרונה. הניסיון הרב הביא למעורבותם של האחים במזקקות נוספות בארץ, ויחזקאל סגל התבקש בשנות ה-30, עת שלטו הצרפתים בסוריה ולבנון, לעזור בהקמת שני מפעלי זיקוק בביירות ובדמשק.

שבעה דורות עסקה שושלת סגל בזיקוק אלכוהול. עם העלייה לארץ ישראל החליטו להשתמש בידע שנצבר גם לייצור יין. היינות הראשונים נקראו "יינות אשקלון", על שם אזור גידול הענבים, שלהערכת המשפחה דמה באופיו לאזור בורדו שבצרפת.

בשנת 1954 עבר המפעל לרמלה ונקרא בתחילה "כרמי צבי", כהוקרה לצבי הירש סגל. עם השנים, שונה השם ל"יין של סגל". לאחר רכישת יינות סגל על ידי יקבי ברקן ביולי 2001, היקב עבר ל"מתחם ברקן" שבלב כרמי קיבוץ חולדה. ההנהלה החדשה החליטה שפעילות "היין של סגל" תופעל כיקב עצמאי, עם כרמים נפרדים, מתקנים מבודלים ודרך ייצור יין שונה. כך נשמר אופיו המיוחד של היין הנוצר לפי שיטות מלפני שנים רבות.

ב-2004 עברה השליטה ביקב (יחד עם חברת האם יקבי ברקן) לידי טמפו משקאות.

## על הכרמים
רוב הענבים של היקב מגיעים מהגליל העליון. באמצע שנות ה-90 היו יינות סגל חלוצי נטיעות הכרמים בגליל העליון. חלקות גפנים חדשות המיועדות לייצור בלעדי של יקב סגל, ניטעו שם לאורך נחל דישון, עמק קדש וליד מושב דובב. ענבים עבור "הסדרות המסורתיות" של היקב מגיעים מכרמים הנטועים באזור לטרון.

## לקריאה נוספת
* 
* 
* 

## הערות שוליים

סגל
קטגוריה:טמפו תעשיות בירה
קטגוריה:חולדה (קיבוץ)
קארל יאניש

**קארל יאניש** (11 באפריל 1813 – 7 במרץ 1872) היה שחמטאי רוסי ופיני. בשנות ה-30 של המאה ה-19 היה יאניש קצין בצבא הרוסי ובשעות הפנאי כתב ספרי שחמט בנושא הפתיחות.

בשנות ה-40 של המאה ה-19 הוא היה אחד מהשחמטאים המובילים בעולם. הוא ניתח וסייע לפתח את הגנת פטרוב ויש לו מוניטין גם על עבודתו על גמביט שלימן-יאניש. בשנים האחרונות לחייו נחשב לבכיר מנתחי המשחקים באירופה וזאת בזכות העמקתו הרבה בעמדות.

## דו-קרבות
בין השנים 1838–1839 שיחק דו-קרב בשחמט בכתב נגד ליונל קיזריצקי שהופסק עם עזיבתו של קיזריצקי לפריז.

בשנת 1844 התמודד בדו-קרב מול אלכסנדר פטרוב - כל אחד משני השחקנים זכה במשחק אחד.

בשנת 1849 התמודד בדו-קרב מול איליה שומוב - וניצח 2:1. בשנת 1850 התמודדו שוב השניים אך הפעם התוצאה הייתה הפוכה ושומוב ניצח 2:1. באותה תוצאה הפסיד יאניש בדו-קרב נוסף בשנת 1852.

בשנת 1851 התמודד בדו-קרב מול אחד החזקים בשחמטאי אנגליה הווארד סטאונטון והפסיד בתוצאה 2–7.

בשנת 1837 כתב יאניש את ספרו "תגליות על הפרש בשחמט", בשנת 1842 את הספר "ניתוח חדש של הפתיחות במשחק השחמט" "Analyse Nouvelle des ouvertures du jeu des Echecs" (ספר שתורגם פעמיים לשפה האנגלית) וספרו הידוע ביותר משנת 3–1862 "יישומי אנליזה מתמטית למשחק השחמט" שיצא בשלושה כרכים.

מרכז|ממוזער|650px|מסע הפרש מסביב לערוגות הלוח - דף מתוך הספר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים פינים
קטגוריה:שחמטאים רוסים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט
קטגוריה:ילידי 1813
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1872
ממד קומפקטי

**ממד קומפקטי** (באנגלית: **Compact dimension**) הוא ממד פיזיקלי המתאר מרחב קומפקטי. ממד כזה עשוי ללבוש צורת לולאה \ S^1 (שהיא ספירה חד־ממדית), בניגוד לממדים הרגילים, שצורתם היא קו ישר אינסופי, ואינם קומפקטיים. הלולאה היא הצורה היחידה האפשרית לממד קומפקטי יחיד. במרחב שיש בו כמה ממדים קומפקטיים, הם עשויים להיות בלתי תלויים זה בזה (ולהופיע כמכפלה קרטזית, כגון \ S^1\times S^1 \times S^1), אבל גם להיות כרוכים זה בזה באופנים מורכבים, כדוגמת ספירה רב ממדית או כל יריעת רימן קומפקטית אחרת.

בתורת המיתרים נעשה שימוש בממדי מרחב קומפקטיים המהווים הרחבה של המרחב-זמן המוכר בפיזיקה. ממדים קומפקטיים נוספים טרם התגלו, וייתכן שהדבר נובע מגודלם הזעיר.

קטגוריה:תורת המיתרים
קטגוריה:בעיות פתוחות בפיזיקה
קטגוריה:כבידה קוונטית
אספת בחירה

**אספת בחירה** (אנגלית: **Caucus**) היא פגישה של תומכים או של חברי מפלגה או תנועה פוליטית ספציפית. מקורו של המונח בארצות הברית, אך הוא התפשט גם לאוסטרליה, קנדה, ניו זילנד, דרום אפריקה ונפאל. ככל שהשימוש במונח הורחב, ההגדרה המדויקת נוטה להשתנות בין תרבויות פוליטיות.

## מקור המונח

## ברחבי העולם

### בארצות הברית
ממוזער|שמאל|אזורים מן השדולה המחוזית המחוקקת ה-46 של מדינת וושינגטון בתוך חדר האוכל של בית ספר (2008).
בממשל ובפוליטיקה של ארצות הברית, לאספת בחירה כמה משמעויות שונות אך קשורות זו לזו. חברי מפלגה או תת-קבוצה פוליטית עשויים להיפגש ולתאם את פעולות חברי המפלגה, לבחור במדיניות קבוצתית, או מועמדים למשרדים שונים.

### אסיפות בחירה למועמד לנשיאות

אספת הבחירה היא שיטת ההצבעה ההיסטורית בבחירות המקדימות. מתכנסים בה חברי המפלגה לדון במועמדים, עמדותיהם ויכולותיהם ואז מצביעים בהרמת ידיים או בחלוקה לקבוצות. בראשית המאה העשרים גברה התחושה שהאסיפות הללו הם פומביות מדי וכי על ההצבעה צריכה להתנהל בחשאיות. לכן עברו מרבית המדינות לפריימריז. המדינות שעדיין מנהלות אסיפות מסוג שכזה הן אלסקה, קולורדו, הוואי, קנזס, מיין, מינסוטה, נוואדה, צפון קרוליינה, ויאומינג ואייווה.

### בממלכה המאוחדת

## ראו גם
*חוג בית

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בחירות
מכשול טבעי

**מכשול טבעי** הוא מונח הקשור לגאוגרפיה ולאסטרטגיה צבאית. המכשול הטבעי הוא גורם בשטח המציב קושי משמעותי לצליחתו.

טריטוריות מוגנות בדרך כלל, לפחות מאחד מצידיהן, על ידי מכשולים טבעיים. מכשול יכול להיות נהר, גיא עמוק, רכס הרים או מצוק. כח צבאי המתכוון לכבוש את הטריטוריה צריך להתגבר על המכשול ועל ידי כך חושף עצמו לפגיעה. כמו כן מעכב המכשול כניסת מהגרים לתחומי הטריטוריה. צליחת נהר, למשל אורכת זמן רב, מקשה על התקדמות הכח ומאיטה אותו.

בעבר, ערים בצורות בנו את חומתן בקרבת מכשול טבעי, אך במרחק-מה המאפשר תצפית ופגיעה בכח מתקרב. בחזית בה לא קיים מכשול טבעי, הוקמו ביצורים חזקים או מכשולים מלאכותיים (כגון חפיר).

המכשול הטבעי הוא לעיתים גם גבול טבעי: הגבול בין ישראל לירדן, למשל, עובר לאורך נהר הירדן. מעלה הנהר ריו אורוגוואי משמש גבול בין ארגנטינה לברזיל ומורד הנהר משמש גבול בין ארגנטינה לאורוגוואי.

קיימים גם מכשולים טבעיים רחבי-ידיים כגון מדבר או אזור קפוא. שטחים אלה מגנים על טריטוריות מפלישה מכיוון מסוים ומאפשרים הפניית תשומת-הלב וכח האדם לטיפול בחזית מוגנת-פחות. כך למשל ערבות הקרח של סיביר ברוסיה, המגינות עליה ממזרח.

ב**[[גנטיקה של אוכלוסיות]]** משתמשים במושג על מנת להסביר את השונות בין מאגרי גנים של אוכלוסיות נפרדות של אותו המין המופרדות זו מזו באמצעות מכשול גאוגרפי.
## הערות שוליים

קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:אסטרטגיה
קטגוריה:גנטיקה
יוחנן כהן

**יוחנן כהן** (31 בדצמבר 1917 – 20 במאי 2013) היה איש ציבור ודיפלומט ישראלי. כיהן כחבר הכנסת בשנים 1957–1959 מטעם המפלגה הפרוגרסיבית.

## חייו
כהן נולד בשנת 1917 בלודז' שבפולין, בה סיים את לימודיו בגמנסיה העברית והיה משנת 1935 ראש הקן המקומי של תנועת "הנוער הציוני".

בשנת 1937 עלה ארצה, החל את לימודיו באוניברסיטה העברית והצטרף לגרעין המייסד של קבוצת תל יצחק, בה חי עד שנת 1959. במקביל, בשנת 1938 החל בפעילות בארגון ההגנה והיה פעיל בהנהגה הארצית של "הנוער הציוני" (1939 - 1941). בהמשך שירת כנוטר (1941 - 1944) והיה שליח התנועה בפולין (1945 - 1947) שם סייע לתנועת הבריחה. בין השנים 1946–1950 היה חבר הוועד הפועל הציוני.

במלחמת העצמאות שירת כהן כמפקד פלוגה בחטיבת גולני, בה המשיך לימים בשירות המילואים כמפקד גדוד בדרגת סגן-אלוף.

בשנים 1950–1953 נבחר לחבר הוועדה המרכזת של הסתדרות העובדים הכללית. פעילותו בתנועת הנוער הציוני נמשכה ובשנת 1957 נשלח מטעם מחלקת הנוער והחלוץ של התנועה להשתלמות באנגליה. עקב פעילותו במפלגה הפרוגרסיבית, בה היה חבר הנהלה, נכנס באותה שנה לכנסת השלישית במקומו של ישעיהו פורדר. בתקופה זו היה חבר ועדת חוקה, חוק ומשפט.

לאחר פיזור הכנסת נכנס כהן לעבוד במשרד החוץ, בו שירת בין השנים 1960–1983. במהלך השנים שירת במגוון תפקידים דיפלומטים ואדמיניסטרטיביים, ביניהם: סגן מנהל מחלקת ההסברה (1960 - 1963), קונסול כללי בבוסטון (1965 - 1968), מנהל מחלקת מזרח אירופה (1968 - 1972), שגריר ישראל ברומניה (1973 - 1976), שגריר ישראל בפינלנד (1976 - 1979) ומנהל מחלקת ההיסטוריה (1979 - 1982).

בהיותו בגמלאות התמסר כהן להנחלת זיכרון השואה, כחבר הוועד המנהל של מכון "משואה" ובשנים 1990–1997 כיו"ר מערכת השנתון של המכון.

נפטר בשנת 2013, ונקבר בבית העלמין בקיבוץ תל יצחק, אשר היה בין מייסדיו. אשתו מרים נפטרה שנתיים אחריו, ונקברה לצידו.

## ספריו (רשימה חלקית)
* אומות במבחן (1986), תורגם לאנגלית: Small Nations in Times of Crisis & Confrontation (1989)
* עוברים כל גבול: הבריחה 1945-1946 (1995)
* המפתח בידי הערבים: לפתרון בעיית הפליטים הערבים (1962)
* הנוער הציוני - צמיחתה של תנועה (1976)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הבריחה
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המפלגה הפרוגרסיבית
קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:שגרירי ישראל בפינלנד
קטגוריה:שגרירי ישראל ברומניה
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:קונסולי ישראל בבוסטון
קטגוריה:תל יצחק: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בתל יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
מד קרינה

**מד קרינה** (**רדיומטר**) הוא מכשיר מדידה המודד שטף של קרינה אלקטרומגנטית באורכי גל שונים.
שמאל|300px|ממוזער|מד קרינה

מאפייני מד-הקרינה:
* טווח ספקטרלי (תחום אורכי הגל)
* רגישות ספקטרלית
* זווית איסוף
* רגישות לכיוון הקרינה

מד קרינה קולט ומודד קרינה כחום (ספיגת האנרגיה והמרתה לאות) או כאור (פוטודיודה הסופגת פוטונים).

דוגמאות למדי-קרינה:

* בולומטר בולע קרינה, מתחמם כתוצאה מכך ובעזרת גלאי חום מודד את שטף הקרינה.
* רדיומטר קרוקס (Crookes): מכשיר מיושן למדידת קרינה תת-אדומה ואור. בעקבות מכשיר זה יצאו מגוון מכשירים המודדים קרינות אלו כמו למשל רדיומטר ניקולס (Nichols) אשר פועל בשיטה שונה ורגיש ממנו לקרינה.
* רדיומטר מיקרוגל: פועל על אורכי גל המוגדרים כמיקרוגלים. מכשיר זה מכיל גז ארגון. כאשר אטומי ארגון בולעים קרינת מיקרוגל, אנרגיית הרוטציה שלהם גדלה.

המונח "מד-קרינה" מתקשר למכשיר Crookes radiometer, מכשיר מיושן אשר משתמש ברוטור אשר מסתובב בחשיפה לקרינת אור ובתנאי ריק חלקי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מכשירי מדידה
קטגוריה:קרינה אלקטרומגנטית
דהידרו-אפיאנדרוסטרון

ממוזער|שמאל|200px|מבנה דהידרו-אפיאנדוסטרון
**דֶהִידְרוֹ-אֶפִּיאַנְדרוֹסְטֶרוֹן** (**Dehydroepiandrosterone** ובקיצור **DHEA**) הוא פרו-הורמון סטרואידי טבעי המיוצר בגוף מפרגננולון המיוצר מכולסטרול על ידי בלוטות יותרת הכליה (האדרֶנָל), וכן בבלוטות המין כגון השחלות והאשכים,  בעור, ברקמות השומן ובמוח. ה-DHEA משמש בגוף כחומר קוֹדְמָן ליצירת ההורמון הסטרואידי אנדרוסטנדיון (Androstenedione), שבהמשך עובר המרה נוספת ומייצר את הורמוני המין הנקביים והזכריים, בהם האנדרוגן טסטוסטרון והאסטרוגנים אסטרון ואסטרדיול.

## תפקידים
ה-DHEA הוא פרו-הורמון להורמוני המין, ולכן מכונה גם "אֵם ההורמונים". ייצורו במוח מרמז על כך שיש לו תפקיד כנוירו-סטרואיד. מאחר שמרבית ה-DHEA מיוצר בשכבה הנקראת zona reticularis ביותרת הכליה, יש הטוענים כי יש לו תפקיד חשוב בתגובה החיסונית ובתגובת עקה (stress) של הגוף, שכן באזור זה מיוצרים הורמוני עקה כגון אדרנלין וקטכולמינים. 

מחקרים שנערכו בקרב חולי זָאֶבֶת מצביעים על כך שמתן DHEA מביא לשיפור ניכר בתסמיני המחלה. במקביל, נמצאה נסיגה במדידת רמותיהם של סַמָני המחלה בבדיקות הדם. לנוכח יעילותו המוכחת של הטיפול, דן ה-
FDA בשנת 2001 ביישומו באמצעות תרופת מרשם לטיפול בזאבת המבוססת על ה-DHEA, הנקראת 701GL. 
מחקרים נוספים שנערכו בקרב קשישים הוכיחו כי מתן ה-DHEA הביא לעלייה במספר תאי הדם הלבנים, החיוניים למיגור זיהומים נגיפיים וחיידקיים, ובמספר תאי ה-NK – תאי מערכת החיסון האחראים להשמדת תאים סרטניים. 

מתן תוסף DHEA נחקר גם כטיפול למחלת אלצהיימר, אך נמצא כבלתי יעיל למטרה זו.
מספר מחקרים קטנים אך מבוקרי פלצבו ואקראיים הראו כי מתן DHEA לאנשים עם רמות נמוכות של הפרו-הורמון, משפרת באופן מובהק את מצב הרוח.

## מצבי חסר
החל מגיל שלושים לערך פוחת ייצור ה- DHEA בגוף, עד שבגיל שמונים מגיעה הפרשתו ל-80–90 אחוזים מערכי גיל הנעורים. חֶסֶר ב-DHEA נמצא גם בקרב חולים במחלות קשות כמו סוכרת מסוג 2, מחלות לב, מחלות כליה, איידס, סרטן ומחלות אוטואימוניות. לעיתים חסר במצב של תת פעילות בלוטת יותרת הכליה. כשרמות ה-DHEA נמוכות, עלול להיווצר חֶסֶר בטסטוסטרון, ובעקבותיו עלולה להתרחש פגיעה בפעילויות שהטסטוסטרון מפקח עליהן, בהן פעילות חילוף החומרים, שימורה ושגשוגה של רקמת השרירים, מצב הרוח והתפקוד המיני של גברים.

## סיכונים ותופעות לוואי
מאחר שה-DHEA משמש כקוֹדְמָן להורמונים אחרים, ומכיוון שסרטן השד וסרטן הערמונית רגישים במיוחד להורמונים – לא נוהגים כיום לרשום DHEA לנשים הלוקות או שלקו בעבר בסרטן השד או הרחם ולגברים שלוקים או לקו בסרטן הערמונית. כמו כן, ההורמון אינו ניתן לילדים, למתבגרים ולנשים הרות או מיניקות. 

## חוקיות
בארצות הברית ובמדינות נוספות בעולם נמכר  ה-DHEA כתוסף תזונה ללא צורך במרשם רפואי. בישראל הוא נמכר אך ורק בהצגת מרשם רפואי.

## ראו גם
* טיפול הורמונלי
* קורטיזול
* פרגננולון
* אטיין-אמיל בולייה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים




קטגוריה:המערכת האנדוקרינית
קטגוריה:תוספי תזונה
גבריאל כהן

ממוזער|גבריאל כהן בעת שירותו בחטיבת יפתח, עם , לוחמת החטיבה, אשר נפלה בנגב במלחמת העצמאות.
**גבריאל** (**גבי**) **כהן** (30 במאי 1928 – 9 באפריל 2021) היה היסטוריון ואיש ציבור ישראלי, חבר הכנסת בכנסת השישית, פרופסור במחלקה להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
כהן נולד ב-30 במאי 1928 בירושלים. בנעוריו למד בגימנסיה העברית "הרצליה" והיה חבר תנועת הצופים. בשנת 1946 הצטרף לשורות הפלמ"ח בחטיבת יפתח.

במלחמת העצמאות לחם כהן עם החטיבה בשלוש החזיתות בה הוצבה: בגליל המזרחי, בנגב ובמבצע דני במרכז הארץ.

לאחר המלחמה למד היסטוריה באוניברסיטה העברית. בתום לימודיו שירת שנתיים בצה"ל שכללו שנה כראש ענף היסטוריה של צה"ל. לאחר מכן למד לתואר שני ובשנת 1960 השתלם באוניברסיטת אוקספורד. במקביל לכתיבת הדוקטורט שלו על "המדיניות הבריטית בארץ ישראל בשנות המנדט האחרונות", נמנה בין חברי הסגל של אוניברסיטת תל אביב כמרצה להיסטוריה של ימי הביניים והעת החדשה, בקתדרה להיסטוריה צבאית. משנגזר דינו של ישראל בר, מונה, יחד עם מרדכי גיחון, למופקד על הקתדרה והמגמה להיסטוריה צבאית. כן כיהן כמרכז המכון לחקר הציונות. כהן החל לחקור את תולדות ההגנה והפלמ"ח והיה בין ראשוני החוקרים האקדמיים בתחום זה. בשנת 1976 קודם לדרג פרופסור ומאוחר יותר נבחר לדיקן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב (1983–1986) ולחבר המועצה להשכלה גבוהה (1986).

לצד פעילותו האקדמית, כהן הצטרף בשנת 1953 למפלגת אחדות העבודה. בשנת 1965 נבחר לכנסת השישית מטעם המערך, והיה חבר בוועדת החוץ והביטחון וועדת חוקה, חוק ומשפט. בכנסת נקשר שמו של כהן עם ההצעה למנות אומבודסמן וכן עם הנהגת נסיעה חינם לחיילים בתחבורה ציבורית. כהן ביקש לקבוע שפרס ישראל יינתן לאדם אחד כל שנה, באופן שיעלה את יוקרת הפרס, אך הצעתו לא נתקבלה.

לאחר פרישתו מהכנסת ב-1969, כהן קיבל את הזמנתו של הרב שאר-ישוב כהן והצטרף לוועד המנהל של אגודת צדק-מדות-מוסר והמשיך את פועלו בוועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת במסגרת צדק-מדות-מוסר מול גופי הממשל השונים.

לקראת הבחירות לכנסת השביעית לא הוצב כהן ברשימת המערך לכנסת, בשל העמדות העצמאיות שהביע בכנסת בניגוד לעמדות סיעתו.

השאיר אחריו בת אחת, יעלה.

## פרסומיו
1. **צ'רציל ושאלת ארץ-ישראל**, ירושלים, תשל"ו, הוצאת יד יצחק בן-צבי.

2. **הקאבינט הבריטי ושאלת ארץ ישראל : אפריל - יולי 1943**, תל אביב, תשל"ו, אוניברסיטת תל אביב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך מפא"י-אחדות העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:היסטוריונים צבאיים ישראלים
קטגוריה:היסטוריונים של ישראל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: היסטוריה כללית
קטגוריה:חברי הכנסת השישית
קטגוריה:חברי המועצה להשכלה גבוהה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל המחלקה להיסטוריה בצה"ל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:צדק-מדות-מוסר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
שושנת קהיר הסגולה

**שושנת קהיר הסגולה** (באנגלית: **The Purple Rose of Cairo**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1985. במאי ותסריטאי הסרט הוא וודי אלן.

הסרט עוסק בצורה הומוריסטית בקשר שבין החיים לאמנות.

הסרט זכה בפרס באפט"א לשנת 1986 כסרט הטוב ביותר, בפרס סזאר לסרט הזר הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר. כמו כן, היה מועמד גם לפרס אוסקר.

## עלילת הסרט
ססיליה (מיה פארו) היא מלצרית קשת יום הנשואה לבעל תובעני וקשוח. כדי להימלט ממציאות חייה היא בורחת אל בית הקולנוע השכונתי וצופה בסרטים. כאשר מוצג בו הסרט "שושנת קהיר הסגולה", ססיליה חוזרת לצפות בו שוב ושוב, עד שכוכב הסרט, טום בקסטר (ג'ף דניאלס), שם לב אליה, ויוצא מהמסך אל אולם הקולנוע, כדי להכירה ולהודות לה על צפייתה האינטנסיבית בסרטו. ססיליה מתאהבת בו, ומנסה לעזור לו להסתדר במציאות שמחוץ לקולנוע (למשל, הוא רגיל בסרטיו לשלם בכסף ממשחק "מונופול", לשתות מים במקום ויסקי ועוד).

התופעה מתחילה להתפשט בקרב דמויות קולנועיות נוספות. בנוסף, שחקני "שושנת קהיר הסגולה" מוצאים עצמם מובטלים למחצה - משום שהכוכב שלהם פרש מהסרט. הסרט הופך לקומדיה מטורפת.

לאחר שהכוכב "בורח" מהסרט, הקהל המאוכזב רוצה לתבוע את המפיקים של הסרט .

השחקן האמיתי גיל שפרד (גם בגילומו של ג'ף דניאלס) בא לעיירה כדי להתמודד עם דמותו, וססיליה צריכה לבחור בין השניים. היא בוחרת בגיל, ובחיים האמיתיים על פני הפנטזיה של בקסטר. בקסטר שבור הלב חוזר לתוך הסרט. ססיליה נפרדת מבעלה.

בסוף הסרט מסתבר כי גיל לא אוהב את ססיליה, אלא רק ניסה למנוע מדמותו לצאת לעולם האמיתי. ססיליה מוצאת את עצמה ללא אהבה, וללא מוצא, יושבת בבית הקולנוע השכונתי וצופה בסרטים על מנת להימלט מהמציאות הכואבת.

השחקנים בסרט מתדיינים בעד ונגד כשהם רואים את הדילמה של סיסיליה - האם להישאר עם הדמות האמיתית - גיל שפרד, או עם הדמות הבדיונית מהסרט - טום בקסטר. חלקם חושבים על המשך הקריירה שלהם בקולנוע ולכן רוצים שטום יחזור לסרט, וחלקם רוצים לאחל לה אידיליה כמו בקולנוע.
משפט יפה שסיסיליה אומרת - לפני שבוע לא הייתה לי אהבה כלל ועכשיו שני גברים אוהבים אותי ורוצים אותי.

## לקריאה נוספת
* .

## קישורים חיצוניים

**ביקורות**
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1985
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:סרטי מטא-קולנוע
קטגוריה:סרטי וודי אלן
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר
קטגוריה:סרטים זוכי גלובוס הזהב - התסריט הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:סרטים שצולמו בניו ג'רזי
תמנת חרס

שמאל|ממוזער|250px|ציונו של יהושע בן נון בכפר כפל חארס
**תִּמְנֵת חֶרֶס** (או **תִּמְנַת סֶרַח**) הוא יישוב מקראי בהר אפרים, המתואר במקרא כמקום מגוריו וקבורתו של יהושע בן נון.

יש המזהים אותו עם הכפר הפלסטיני כיפל חארת', הממוקם כקילומטר צפונית מערבית לעיר אריאל, סמוך לכביש חוצה שומרון. הוא גם מזוהה עם ח'רבת תִּבְּנֶה, שנמצאת כקילומטר מערבית ליישוב נווה צוף (חלמיש).

העיר נכללה בתחום נחלת שבט אפרים וניתנה על ידי עם ישראל ליהושע בן נון, כאמור: 

יהושע בן-נון התגורר בתמנת חרס עד יום מותו ואף נקבר במקום: 

לפי המסורת היהודית גם קבריהם של כלב בן יפונה ואביו של יהושע, נון, נמצאים במקום, ועד היום משמשים כמקום עלייה לרגל.

מקור השם "תמנת סרח" הוא שיבוש שמו המקורי של המקום "תמנת חרס". לדעת חוקרי המקרא, השיבוש נבע בעיקרו מכוונת הגנאי של סופר המקרא, מפני שהשם המקורי נשמר ככל הנראה מהיישוב הכנעני שקדם לתקופתו של יהושע ורמז על פולחן השמש ("חרס" היא שמש) במקום, טרם התנחלות השבטים.

על פי פירוש רש"י ליהושע, על קברו של יהושע הועמדה תמונת שמש. במדרש בראשית רבתי על  מובאים דברים דומים אך הם אינם כתובים מפורשות.

במסכת בבא בתרא מובא: 

שמאל|ממוזער|250px|חיילי צה"ל ליד מבנה הקבר המיוחס לכלב בן יפונה בכפר כפל חארס

## ראו גם
* קבר יהושע בן נון
* קבר כלב בן יפונה

## לקריאה נוספת
* איתן אבניאון, **המילון האנציקלופדי של המקרא**, איתאב - בית הוצאה לאור, 2003.

## קישורים חיצוניים
* דביר רביב, מקום קבורתו של יהושע בן נון

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:השומרון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:נחלת שבט אפרים
קטגוריה:יהושע בן נון
פעמוניתיים

**פעמוניתיים** (שם מדעי: Campanulaceae) היא משפחה של צמחים בעלי פרחים מסדרת האסטראים, המכילה כ-70 סוגים של צמחים, רובם עשבוניים רב-שנתיים. בסוגים אלו נמנים כ-2000 מינים שונים, ההופכים את הפעמוניתיים למשפחה השנייה בגודלה בסדרתה, אחרי המורכבים.

## מאפיינים

לפעמוניתיים מוהל שקוף או שרף חלבי. רוב בני המשפחה עשבוניים, אך ישנם מינים מעטים מעוצים. עליהם כמעט תמיד מסורגים, במקרים נדירים ביותר נגדיים. לפרחים צורה צינורית או פעמונית אופיינית, עם שפה המחולקת לאונות. מאפיין ניכר במשפחה הוא עלי הגביע המחודדים. הפירות הם ענבות, למעט מקרים בודדים של הלקטים יבשים. יוצאי דופן הם בני תת-המשפחה של הלובליה, שהייתה בעבר משפחה בפני עצמה וכעת כונסה עם הפעמוניתיים בעקבות מחקרים גנטיים.

## תפוצה

הפעמוניתיים צומחים בר בכל היבשות פרט לאנטארקטיקה, מרוכזים בעיקר בחצי כדור הארץ הצפוני, אך גם נפוצים בדרום אפריקה.

## בארץ ישראל

בארץ ישראל צומחים בר 21 מינים של פעמוניתיים, המחולקים לארבעה סוגים: 15 מיני פעמונית, 4 מיני סגולית, מין אחד של מישויה (מישויה פעמונית) ומין יחיד של פודנתון (פודנתון אזמלני).

המין ענבל גדול-פרחים מגודל כצמח נוי בהיקף קטן.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטואן-לורן דה ז'יסייה
קטגוריה:משפחות צמחים