open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1828 בארצות הברית

**[[1828]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 52 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'ון קווינסי אדמס (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)
* סגן הנשיא: ג'ון קלהון (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית / מפלגת Nullifier Party)

## אירועים בולטים

* 8 בינואר – המפלגה הדמוקרטית נוסדה. 
* 19 בפברואר – אגודת בוסטון לשיפור רפואי נוסדה. 
* 19 במאי – "מכסי 1828" (The Tariff of 1828) נכנסו לתוקף. 
* 4 ביולי – בניית מסילת הרכבת בולטימור ואוהיו (Baltimore and Ohio Railroad) החלה, עם הנחת אבן הפינה על ידי צ'ארלס קארול מקרולטון. 
* 3 בדצמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1828: אנדרו ג'קסון מביס את הנשיא המכהן ג'ון קווינסי אדמס.

### אין תאריך מדויק
* המילון האמריקאי לשפה האנגלית של נואה ובסטר יוצא לאור.
* הספר "A History of the Life and Voyages of Christopher Columbus**"** מאת וושינגטון אירווינג מתפרסם, ותורם להפצת התפיסה המוטעית הרווחת לפיה האירופאים חשבו שכדור הארץ שטוח לפני גילוי קולומבוס.

## נולדו
* 2 בינואר – ג'ורג' מ. צ'ילקוט, סנאטור אמריקאי מקולורדו בין השנים 1882 ל-1883 (נפטר ב-1891).
* 24 במרץ – הוראס גריי, שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית (נפטר ב-1902).
* 26 במאי – בנג'מין פ. רייס, סנאטור מארקנסו בסנאט של ארצות הברית בין השנים 1868–1873 (נפטר ב-1905).
* 8 ביולי – דייוויד טארפי, סנאטור מארצות הברית מטעם אינדיאנה בשנת 1863 ושוב בין השנים 1887–1899 (נפטר ב-1909).
* 14 ביולי – ג'רוויס מקאנטי, צייר מהזרם האמנותי "אסכולת נהר ההדסון" (נפטר ב-1891)
* 6 באוגוסט – אנדרו טיילור סטיל, מנתח אמריקני שנחשב לאבי האוסטיאופתיה. (נפטר ב-1917)
* 8 בספטמבר – יהושע צ'מברלין, גנרל ופוליטיקאי אמריקני. (נפטר ב-1914)
* 19 באוקטובר – ג'יימס פ. וילסון, סנאטור מארצות הברית מטעם איווה בין השנים 1883–1895 (נפטר ב-1895).
* 20 באוקטובר – הורשיו ספאפורד, מחבר ההמנון "It Is Well with My Soul" (נפטר ב-1888).
* 29 באוקטובר – תומאס פ. בייארד, סנאטור מטעם דלאוור בין השנים 1869–1885 ושר החוץ של ארצות הברית בין 1885–1889 (נפטר ב-1898).

## נפטרו

* 11 בפברואר – דה-וויט קלינטון, המושל השישי של מדינת ניו יורק וסנאטור אמריקאי (נולד ב-1769).
* 9 ביולי – גילברט סטיוארט, צייר (נולד ב-1755).
* רייצ'ל ג'קסון,  אשתו של נשיא ארצות הברית אנדרו ג'קסון (נולדה ב-1767).

* ג'ייקוב בראון – הגנרל המפקד של צבא ארצות הברית (נולד ב-1775).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
אנתוני אנדרוז

**אנתוני קורין ג'רלד אנדרוז** (באנגלית: **Anthony Corin Gerald Andrews**; נולד ב-12 בינואר 1948) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון אנגלי.
זכה בפרס גלובוס הזהב ובפרס באפט"א על תפקידו בסדרה "חמדת ימים". נמנה עם שחקני הדרמה ההיסטורית "נאום המלך".

## ביוגרפיה
אנדרוז נולד בלונדון וגדל בפרבר צפון פינצ'לי שבצפון העיר. בנם של הרקדנית ג'רלדין אגנס ושל המוזיקאי טומאס אנדרוז.
אנדרוז שימש ב"תיאטרון צ'ינצ'סטר" בתור עוזר במאי וכמפיק.
התגלה לראשונה במחזהו של אלן בנט "ארבעים שנים קדימה" בתפקיד תלמיד בית ספר.

ב-1974 השתתף בסדרת הטלוויזיה "משפחת פאליסר", עיבוד לסדרת הרומנים של אנתוני טרולופ, בתפקיד לורד סילברברידג'. שנה אחר כך גילם תפקיד נוסף של אריסטוקרט אנגלי המרקיז מסטוקברידג' בסדרת הדרמה "על אדונים ומשרתים".

עיקר פרסומו בבריטניה וברחבי העולם בא לו ב-1982 כשזכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה על תפקידו בסדרה "חמדת ימים" בתפקיד הלורד סבסטיאן פלייט. בעבור התפקיד זכה גם בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר, והיה מועמד לפרס אמי.
באותה השנה זכה לפרסום גם בעקבות התפקיד הראשי שלו בעיבוד הקולנועי לרומן "סקרלט פימפרנל", בתור האריסטוקרט סר פרסי בלקני.

הופעתו הזכורה ביותר של אנדרוז בהוליווד הייתה ב-1984 בדרמה של ג'ון יוסטון "למרגלות הר הגעש", שם גילם את אחיו למחצה של הקונסול האלכוהוליסט ג'פרי פרים (אלברט פיני).
ב-1987 גילם את דמותו של הקצין הבריטי האגדי ריצ'רד מיינרצהגן בדרמת המלחמה "פרשי הקרב", מהיקרות ביותר בקולנוע האוסטרלי, המגוללת את סיפור קרב באר שבע.

ב-1988 שיחק בדרמה הביוגרפית של מנחם גולן "מלחמתה של חנה", אודות חייה של הצנחנית היהודייה חנה סנש.
ב-1994 שיחק במותחן האימה המיסטי של לואיס גילברט "רדוף אהבה" בתור רוברט, אחיה הגדול של כריסטינה מריל (קייט בקינסייל).

ב-2003 השתתף אנדרוז בסדרת הריגול ההיסטורית "מרגלי קיימברידג'" וגילם את המלך ג'ורג'.

ב-2010 גילם את סטנלי בולדווין, ראש ממשלת בריטניה בתקופת כהונתו של המלך ג'ורג' השישי (קולין פירת') בסרט "נאום המלך".

בשנת 2020 שיחק במיני-סדרת הטלוויזיה "המשחק האנגלי" שפותחה על ידי ג'וליאן פלוז עבור Netflix, בתור הפוליטיקאי הסקוטי ארתור קיינדארד. 

לאנדרוז שלושה ילדים מאשתו השחקנית ג'ורג'ינה סימפסון.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1948
1827 בארצות הברית

**[[1827]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 51 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'ון קווינסי אדמס (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)
* סגן הנשיא: ג'ון קלהון (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)

## אירועים בולטים

* 27 בפברואר – המרדי גרא נחגג לראשונה בניו אורלינס 
* 28 בפברואר – נוסדה חברת הרכבת של בולטימור ואוהיו אשר הייתה חברת הרכבת הראשונה בארצות הברית שסיפקה תחבורה עבור אנשים ומטענים.

## נולדו

* 10 באפריל – לו וולאס, קצין בצבא ארצות הברית. (נפטר ב-1905)
* 26 בנובמבר – אלן וייט, סופרת אמריקנית (נפטרה ב-1915)

## נפטרו

* 27 באפריל – דבורה סמסון, החיילת האמריקנית הראשונה אשר התחזתה לגבר על מנת לשרת בצבא הקונטיננטלי במהלך מלחמת העצמאות. (נולדה ב-1760)

## קישורים חיצוניים

*
בניין זופניק

**בניין זופניק** הוא מבנה ברחוב שטראוס שבשכונת גאולה בירושלים (בסמוך לכיכר השבת) המשמש כמושב בית הדין של העדה החרדית ובו גם משרדיה של העדה החרדית האשכנזית בירושלים. 

המבנה קרוי על שמו של ישראל זופניק, חסיד סאטמר מארצות הברית, מחשובי התורמים של העדה החרדית. מלבד הבניין, קרויים על שמו גם מקוואות הטהרה, בית הכנסת ובית המדרש של העדה החרדית.

## הבניין והבניינים הסמוכים

בבניין נמצאים משרדי בכירי העדה החרדית והוועדות שלה, כמו ועד הכשרות וועד השחיטה. חלק מהמבנה משמש כתלמוד תורה "בית יוסף צבי" של חסידות דושינסקי. 

במרכז הבניין ישנה מרפסת ענק המשקיפה על כיכר השבת. בעת הפגנות, עצרות או לוויות משמשת המרפסת את ראשי העדה כדי להשקיף על הקהל בכיכר ולשאת משם נאומים. בסמוך לבניין זופניק נמצאים בית הכנסת "זיכרון ישראל - זופניק" ומקוואות הטהרה של העדה החרדית המכילים כ-40 חדרים.

באוקטובר 2010 החלו שיפוצים ועבודות הרחבה בבניין.

## יריד זופניק

בסמוך לבניין מתקיים מדי שנה שוק ארבעת המינים מפורסם. בעבר נערך היריד ברחובה הראשי של מאה שערים. מאוחר יותר הוחלט מטעמי ביטחון וכדי למנוע צפיפות ועירוב נשים וגברים להעביר את מיקומו של השוק לרחבת 'בנין זופניק'. היריד כולל כ-60–80 דוכני מכירות והשלטים המבשרים עליו מכריזים כי הכניסה לגברים בלבד.

השוק מנוהל על ידי העדה החרדית והסחורה המשווקת בו עומדת בתנאים מחמירים יותר, וממילא יקרה יותר, לעומת חלק ממרכזי המכירה האחרים. היריד פונה למגזר החרדי כולו, וגם דתיים לאומיים מגיעים אליו. העדה החרדית מספקת לקוני היריד חדרי בדיקה מיוחדים, שבהם יושבים רבנים שהוסמכו בידי העדה לבדוק את הסחורה המובאת בפניהם. הבודקים משתמשים בזכוכית מגדלת חזקה במיוחד כדי לוודא את כשרותם והידורם של המינים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:העדה החרדית
קטגוריה:ירושלים: מבנים
קטגוריה:ירושלים: בנייני משרדים
בינת השכוי

**בינת השֶׂכְוִי** (בצ'כית: **Kuropění**) הוא הרומן השני של אביגדור דגן. הספר נכתב במקור בצ'כית, ויצא לאור לראשונה בשווייץ בשנת 1975.
הרומן דורג במקום הראשון במשאל של רדיו אירופה החופשית. הספר תורגם לעברית מן הגרסה האנגלית על ידי צבי ארד ויצא לאור בהוצאת עם עובד בשנת 1978.
פרסום הספר בארץ הביא את דגן אל תודעת הקוראים הישראלים.

במרכזו של הספר שתי דמויות: פראן, הרופא הכפרי הזקן המתבונן בחיים, בטבע ובבני האדם ותרנגולו "פדרו" המשוחח עמו ומציג לו נקודות ראייה אחרות ובדרך כלל אופטימיות על החיים. הספר מעלה נושאים כיחסו של האדם אל עצמו ואל סביבתו, אל משמעות החיים ואל אלוהים. הוא דן ביכולתו של האדם ליהנות מהחיים על אף האסונות והסבל. דרך השיח בין פדרו ופראן מעלה דגן נושאים כמו היחס לחכמה ויכולתו של האדם להבין את מהותם הבסיסית של החיים בהתגלמויות היומיומיות כגון זריחת השמש או ליל כוכבים.

שמו של הספר שאוב מפסוק בתפילת השחר: “אשר נתן לשכוי בינה להבחין בין יום ובין לילה”.

## קישורים חיצוניים
* מספר פרקים מתוך הספר  באתר הוצאת עם עובד
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות ישראלית
קטגוריה:ספרות צ'כית
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי 1975
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
1826 בארצות הברית

**[[1826]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 50 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'ון קווינסי אדמס (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)
* סגן הנשיא: ג'ון קלהון (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)

## אירועים בולטים

* 24 בינואר – נחתמת אמנת וושינגטון בין ארצות הברית לאנשי שבט המוסקוגי האינדיאנים בה הועברו חלק גדול מאדמותיהם של האינדיאנים לבעלות הממשל הפדרלי האמריקני לטובת מדינת ג'ורג'יה.
* 1 באפריל – הפטנט הראשון למנוע בעירה פנימית ניתן לממציא האמריקני סמואל מורי.
* 4 ביולי – בצירוף מקרים יוצא דופן נפטרו שני נשיאי ארצות הברית לשעבר, ג'ון אדמס ותומאס ג'פרסון, ביום היובל לחתימה על הכרזת העצמאות של ארצות הברית.
* 3 בספטמבר – ספינת המלחמה USS Vincennes בפיקודו של ויליאם פינץ' עוזבת את הנמל של ניו יורק למסע אשר בסיומו הפכה לספינת המלחמה האמריקנית הראשונה שהקיפה את העולם.

## נולדו

* 26 בינואר – ג'וליה גרנט, אשתו של נשיא ארצות הברית יוליסס גרנט והגברת הראשונה של ארצות הברית.
* 4 ביולי – סטיבן פוסטר, מלחין ומשורר אמריקני.

## נפטרו

* 4 ביולי – ג'ון אדמס, הנשיא השני של ארצות הברית (נולד ב-1735)
* 4 ביולי – תומאס ג'פרסון, הנשיא השלישי של ארצות הברית (נולד ב-1743).

## קישורים חיצוניים

*
צבי דרבקין

הרב **צבי דרבקין** (נולד בשנת 1933, ה'תרצ"ג) הוא ראש ישיבת גרודנא באר יעקב וחבר מועצת גדולי התורה.

## ביוגרפיה
נולד בארץ ישראל לרב אליהו ירוחם דרבקין שכיהן לימים כרבה של הוד השרון, ולחנה, נכדתו של הרב אליעזר דן רלב"ג, ראש ישיבת עץ חיים. בנערותו למד בישיבת פוניבז' והתקרב לרב יוסף שלמה כהנמן, הרב מפוניבז', ולרב שמואל רוזובסקי, ראש ישיבת פוניבז'. בעת לימודיו בישיבה זכה בפרס משרד הדתות לבני ישיבות מצטיינים לשנת תשי"ג.

בשנת 1966 נקרא על ידי הרב יוסף שלמה כהנמן לכהן כראש ישיבת גרודנא באשדוד, לצד הרב דב צבי קרלנשטיין. בשנת תש"ל הצטרף אליהם הרב יצחק הקר. בסוף 1999 התפלגה הישיבה והרב דרבקין והרב הקר עברו יחד עם קבוצה מתלמידי הישיבה לקריית ישמח משה שבגני תקווה, כאשר הם זוכים לחסותה הכלכלית של הנהלת ישיבת פוניבז'. בשנת תשס"ה עברה הישיבה לבאר יעקב.

בסוף 2020 מונה לחבר במועצת גדולי התורה.

### חיים אישיים
בשנות ה-50 נישא לחיינה, בתו של שמחה זיסל שפירא. גיסיו הם: הרב ברוך שפירא, מראשי לב לאחים, הרב יוסף דיסקין, מראשי ישיבת תפארת ציון, והרב יחזקאל צויבל, שהיה ראש ישיבת תפארת יעקב בירושלים.

הרב דרבקין אב לחמישה ומתגורר בקרית פוניבז' בעיר אשדוד. חתנו, הרב חיים יעקב כגן, הוא בנו של הרב הלל כגן, שכיהן במשך שנים רבות כמשגיח בישיבת גרודנא, ומכהן כיום כר"מ בישיבת תורה בתפארתה, חתנו השני הוא הרב יצחק אברמוביץ מרבני הקהילה החרדית באשדוד.

אחותו שרה נישאה לרב ברוך ויסבקר, ראש ישיבת בית מתתיהו.

## ספריו
* **עטרת צבי** (שלושה חלקים)
* **עטרת חן** (שני חלקים). יצא לאור על ידי תלמידיו
* **שיעורי הגר"צ דרבקין** על מסכתות סדרי נשים נזיקין ועל סדר קדשים. יצא לאור על ידי תלמידיו

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:משפחת רלב"ג
קטגוריה:חברי נשיאות מפעל הש"ס
קטגוריה:ראשי ישיבת גרודנא (ישראל)
קטגוריה:באר יעקב: רבנים
קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה של דגל התורה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
מותן וחייהן של ערים אמריקאיות גדולות

**מותן וחייהן של ערים אמריקאיות גדולות** (באנגלית: **The Death and Life of Great American Cities**) הוא ספר עיון וביקורת מאת העיתונאית ג'יין ג'ייקובס. הספר נחשב לאחד החשובים ביותר בעולם על ביקורת ציבורית בנושא של תכנון עירוני במאה ה-20, ולמבשר של "תנועת העירוניות החדשה" ברחבי העולם. הספר, שיצא לאור בשנת 1961, מכיל ביקורת נוקבת כלפי קווי המדיניות של תכנון עירוני מהסגנון המודרני.

ג'ייקובס, שהייתה עיתונאית ועורכת חסרת ניסיון פורמלי בתכנון, החלה לכתוב את הספר בשנת 1958 כמחאה מול המוסד התכנוני של אותה תקופה.

בשנת 2008 יצא הספר לאור בעברית בהוצאת בבל, בתרגומה של מרים טליתמן, בסדרת "ארכיטקטורות" בעריכת אור אלכסנדרוביץ'

## ביקורת על הזרם המודרני בתכנון ערים
ג'ייקובס טענה כי הפיתוח המודרניסטי הורס קהילות פנים-עירוניות שהיו קיימות בעיר. היא יצאה במיוחד כנגד מתכננים מהזרם הרצאיונליסטי של שנות ה-50 ושנות ה-60 (ובאופן ספציפי נגד רוברט מוזס, מחשובי המתכננים של ניו יורק באותה התקופה). ג'ייקובס טענה כי התכנון המודרניסטי דוחה את העיר, בגלל שהוא מנדה החוצה בני אדם שחיים בקהילה שמאופיינת בסיבוכיות בשכבות ובמה שנראה ממבט ראשון כמו כאוס.

המתכננים המודרניים השתמשו בהבנה דדוקטיבית כדי למצוא עקרונות לפיהם צריך לתכנן ערים. בין קווי מדיניות אלה, הדפוס האלים ביותר היה "חידוש עירוני (פינוי בינוי)", והדפוס הנפוץ ביותר היה ועודנו הפרדת שימושי קרקע (למגורים, לתעשייה, למסחר וכו'), וכן פרבור ופיתוח של התחבורה, הבינוי והמסחר כך שהוא מוטה לטובת שימוש מוגבר במכונית פרטית.

לטענת ג'ייקובס, קווי מדיניות אלה הורסים קהילות וכלכלות מקומיות על ידי יצירה של מרחבים עירוניים מבודדים ובלתי טבעיים. במקום זאת ממליצה ג'ייקובס על מרחב עירוני צפוף הכולל עירוב שימושי קרקע ורשת רחובות צפופה ומקושרת שישמור על הייחוד שיש בכל שכונה. היא שמה דגש על מגוון, תנודתיות ויתרות כניגוד הגישה המודרניסטית של סדר ויעילות. היא מתייחסת פעמים רבות לגריניץ' וילג' בניו יורק כדוגמה לקהילה עירונית תנודתית.

## השפעת הספר
השפעה מרכזית אחת של הספר היא בתנופה שהוא נתן להקמת תנועה בתכנון העירוני בשם עירוניות מתחדשת. התנועה התמקדה בהתנגדות לפרבור על ידי הגדלת הצפיפות העירונית, הוצאת המכונית מהעיר ושיפור התחבורה הציבורית והתנאים להולכי הרגל.

הספר היה בעל השפעה חשובה על התכנון העירוני של טורונטו בקנדה. ג'ייקובס הייתה מעורבת בקמפיין ציבורי לעצירת דרך מהירה בעיר וגרה בעיר משנת 1968 ועד מותה בשנת 2006. עד היום נחשבת טורונטו אחת הערים המטרופוליניות היחידות בצפון אמריקה שהצליחה לשמור על מספר גדול של שכונות מגורים בלב העיר. הדבר מיוחס בחלקו לכתיבתה של ג'ייקובס ולפעילות הקהילתית המקומית שלה.

## קישורים חיצוניים
* רקע על הספר בהוצאת בבל
* המדרכה פרק מתוך הספר - באתר הוצאת בבל
* יואב לרמן, הספר הכי חשוב בתחום תכנון הערים תורגם לעברית, עוד בלוג תל אביבי, 9 באפריל 2008
* ערן טמיר טאוויל, מותן וחייהן של ערים אמריקאיות גדולות, ערסיטקטורה, 4 במאי 2008
* מעין מור, בין תכנון עירוני לעלייתה הספונטנית של סולידריות חברתית, פוליטון, עיתון הסטודנטים של המחלקה למדע-המדינה באוניברסיטה העברית, 17 ביוני 2012
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי תכנון עירוני
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי 1961
קטגוריה:ארצות הברית: תרבות
קטגוריה:ספרי הוצאת בבל
קטגוריה:עירוניות חדשה
1825 בארצות הברית

**[[1825]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 49 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'יימס מונרו (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית) עד 4 במרץ, ג'ון קווינסי אדמס (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)
* סגן הנשיא: דניאל טומפקינס (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית) עד 4 במרץ, ג'ון קלהון (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)

## אירועים בולטים

[שמאל|ממוזער|250px|26 באוקטובר: הפתיחה הרשמית של [תעלת אירי]]
* 10 בינואר – אינדיאנפוליס הופכת לעיר הבירה של מדינת אינדיאנה.
* 9 בפברואר – בית הנבחרים בוחר בג'ון קווינסי אדמס כנשיא ארצות הברית.
* 4 במרץ – ג'ון קווינסי אדמס מושבע לנשיאות ארצות הברית.
* ספטמבר – העיתונאי והדיפלומט היהודי-אמריקני מרדכי מנואל נח עורך טקס מפואר בן מאות מוזמנים, רובם נוצרים וחלקם יהודים, בכנסיית סן פול שבבאפלו אשר במהלכו הכתיר עצמו נח כ"שופט ישראל" של העיר החדשה "אררט", בה קיווה להקים ארץ מקלט לעם היהודי.
* 26 באוקטובר – הפתיחה הרשמית של תעלת אירי, תעלה באורך 584 ק"מ אשר עברה מנהר ההדסון לימת אירי ובכך חיברה בין הימות הגדולות לאוקיינוס האטלנטי.
* 7 בנובמבר – נחתמת אמנת סנט לואיס אשר במסגרתה הועברו בכוח 1,400 אינדיאנים ממיזורי לקנזס.

## נולדו

* ג'ורג' פיקט, גנרל בצבא קונפדרציית מדינות הדרום במלחמת האזרחים האמריקנית, מפקד בקרב גטיסברג (נפטר ב-1875)
* 11 בינואר – בייארד טיילור, סופר, מבקר ספרות, מתרגם ודיפלומט (נפטר ב-1878)
* 7 באפריל – ג'ון גיר, מושל אינדיאנה ה-11 (נפטר ב-1900)
* 17 בספטמבר – לוציוס למאר, פוליטיקאי ושופט בית המשפט העליון של ארצות הברית (נפטר ב-1893)
* 24 בספטמבר – פרנסס הרפר, פעילה למען ביטול העבדות ופעילה חברתית, סופרג'יסטית, משוררת וסופרת אפרו-אמריקאית (נפטרה ב-1911)
* 8 באוקטובר – פסקל בוורלי רנדולף, רופא, מיסטיקן, סופר ומדיום (נפטר ב-1875)

## נפטרו

* 8 בינואר – איליי ויטני, ממציא ותעשיין (נולד ב-1765)
* 4 במרץ – רפאל פיל, צייר טבע דומם (נולד ב-1774)
* 11 ביוני – דניאל טומפקינס, סגן נשיא ארצות הברית ומושל מדינת ניו יורק (נולד ב-1774)
* 14 ביוני – פייר שארל ל'אנפן, אדריכל, מתכנן עירוני ומהנדס אזרחי יליד צרפת (נולד ב-1754)
* 4 באוגוסט – פרדריק בייטס, פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, מושל מיזורי (נולד ב-1777)
* 16 באוגוסט – צ'ארלס קוטוורת' פינקני, פוליטיקאי ומועמד לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית (נולד ב-1746)

## קישורים חיצוניים

*
רב כהנא (הראשון)

**רב כהנא (הראשון)** היה אמורא מהדור הראשון לאמוראים. הוא נולד בבבל ועלה לארץ ישראל, יש אומרים שהיה כהן. בירושלמי הוא קרוי בדרך כלל "כהנא" לבד, בלא "רב".

## חייו
היה תלמידו של רב וקיבל ממנו שמועות מדורות קודמים, אך לא קיבל ממנו סברא. היה חברו של רב אסי (שהיה צעיר ממנו ושמו מוזכר תמיד אחרי רב כהנא), ויחד היו דנים עם רב בהלכה. שיטת לימודם הייתה אחרת מרב והם לא קיבלו את דעתו, ולכן פעמים רבות הם שאלו את רב שאלות בסברא, ורב שתק מכיוון שסבר שלא ניתן להסביר דברים התלויים בסברא. כך למשל הם נחלקו בדין דופן שלישית בהלכות סוכה, שמקובל כהלכה למשה מסיני שדי בטפח אחד. חכמי הגמרא נחלקו היכן להעמיד דופן זו, באופן שתיראה כחלק מהסוכה, ותשלים את מראה כדירת עראי במידת האפשר. בעוד שרב סבר שיש להעמידה ליד סיומה של אחת מהדפנות כדי שתיראה בבירור שהיא המשך של הסוכה, הקשו רב כהנא ורב אסי שיש להעמידה בקצה המקביל, בדיוק מול המקום בו נפגשות שתי הדפנות באלכסון. כאשר הקשו רב כהנא ורב אסי שאלה זו לרב, הוא שתק. לפי הסבר התוספות הסיבה לשתיקתו היא מכיוון שלא ידע מה להשיב להם.

נחשב לגדול חכמי בבל, וכאשר רב בא מארץ ישראל לבבל הוא מצא אותו, ולמד ממנו שמועות שקיבל מחכמי הדור הקודם שהיו בארץ ישראל, כמו רבי יהודה הנשיא ורבי חייא, למרות שלא נחשב לתלמיד שלו, מכיוון שלא קנה ממנו את דרך הסברא ורק היה זקוק לשמועותיו.

לאחר זמן קצר בו שהה עם רב בבבל, בזקנותו של רב כהנא, הוא עלה לארץ ישראל, ומסיבה זו - משערים החוקרים - כמעט לא נמצאות בתלמוד מחלוקות בינו לבין רב, בשונה מרב אסי. בארץ ישראל הוא מצא את בניו של רבי חייא, ועימם נשא ונתן בהלכה, לפעמים גם חלק על אחד מהם.

בתלמוד מסופר שרב אמר לרב כהנא לפשוט נבילה בשוק ולא לומר "כהנא אנא וגברא רבה אנא", ובמקום אחר כונה רב כהנא "מסייע לכהני". יש הטוענים על פי זה שרב כהנא היה כהן, אך התוספות דחו פירושים אלו וכתבו ש"כך היה שמו".

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:הדור הראשון לאמוראי בבל
קטגוריה:הדור הראשון לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:אמוראים כהנים
קטגוריה:תלמידי רב
קטגוריה:עולים מבבל לארץ ישראל בעת העתיקה
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-3
1824 בארצות הברית

**[[1824]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 48 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'יימס מונרו (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)
* סגן הנשיא: דניאל טומפקינס (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)

## אירועים בולטים

* 20 בספטמבר – ג'ים ברידג'ר מגלה את ימת המלח הגדולה – וטועה לחשוב כי הגיע לאוקיינוס השקט.
* 3 בדצמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1824: אף מועמד לא זכה לרוב בחבר האלקטורים, וההכרעה עברה לבית הנבחרים.


File:ElectoralCollege1824.svg|3 בדצמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1824: אף מועמד לא זכה לרוב בחבר האלקטורים, וההכרעה עברה לבית הנבחרים.


## נולדו

* 21 בינואר – תומאס ג'ונתן ג'קסון, גנרל בצבא הקונפדרציה (נפטר ב-1863).
* 9 במרץ – לילנד סטנפורד, איל הון, איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי, מייסדה של אוניברסיטת סטנפורד (נפטר ב-1893).
* 8 במאי – ויליאם ווקר, הרפתקן וכובש אמריקאי (הוצא להורג ב-1860).
* 16 במאי – אדמונד קירבי סמית', גנרל בצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית (נפטר ב-1893).
* 16 במאי – לוי מורטון, סגן נשיא ארצות הברית ומושל מדינת ניו יורק (נפטר ב-1920).

## נפטרו

## קישורים חיצוניים

*
זיידל

**זיידל** (בגרמנית: Seidel) הוא שם משפחה נפוץ ממקור גרמני. מקורו באזור שלזיה ופירושו "מתיישב" או "מתנחל".

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
1823 בארצות הברית

**[[1823]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 47 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'יימס מונרו (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)
* סגן הנשיא: דניאל טומפקינס (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)

## אירועים בולטים
שמאל|ממוזער|150px|אמנת מולטרי קריק אילצה את אנשי השבט האינדיאני סמינול לעבור לשמורה במרכז פלורידה.
* אוגוסט – מלחמת אריקארה: עימות מזוין נערך בין אנשי השבט האינדיאני אריקארה בצבא ארצות הברית ליד נהר מיזורי. זה היה העימות הצבאי הראשון שהתקיים באזור המישורים הגדולים בין כוחות צבא ארצות הברית לכוחות האינדיאנים.
* 8 בספטמבר – נחתמת אמנת מולטרי קריק בין הממשל האמריקני וראשי השבט האינדיאני סמינול אשר ישבו באזור בו נמצאת כיום מדינת פלורידה. לפי האמנה נאלצו אנשי שבט סמינול לעבור לשמורה במרכז פלורידה.
* 2 בדצמבר – נשיא ארצות הברית ג'יימס מונרו מכריז על דוקטרינת מונרו בנאום לקונגרס

## נולדו
* 17 במרץ – וולטר גרשם, מדינאי אמריקני בכיר (נפטר ב-1895) 
* 23 במרץ – סקיילר קולפקס, סגן נשיא ארצות הברית ויו"ר בית הנבחרים (נפטר ב-1885)
* 10 במאי – ג'ון שרמן,  מזכיר האוצר ומזכיר המדינה של ארצות הברית. כיהן גם כסנאטור וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אוהיו והיה מיוזמי החקיקה להגבלת קרטלים ומונופולים. (נפטר ב-1900)

## נפטרו

## קישורים חיצוניים

*
1822 בארצות הברית

**[[1822]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 46 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'יימס מונרו (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)
* סגן הנשיא: דניאל טומפקינס (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)

## אירועים בולטים

* 9 במרץ – צ'ארלס גרהם מניו יורק רושם פטנט על השיניים התותבות
* 30 במרץ – הקונגרס מחליט על מיזוג מזרח פלורידה עם מערב פלורידה לכדי טריטוריית פלורידה.

## נולדו

* 27 באפריל – יוליסס ס. גרנט, הנשיא ה-18 של ארצות הברית (נפטר ב-1885) 
* 18 במאי – מת'יו בריידי, צלם עיתונות אמריקאי (נפטר ב-1896) 
* 4 באוקטובר – ראת'רפורד בירצ'רד הייס, הנשיא ה-19 של ארצות הברית (נפטר ב-1893)

## נפטרו

## קישורים חיצוניים

*
1821 בארצות הברית

**[[1821]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 45 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'יימס מונרו (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)
* סגן הנשיא: דניאל טומפקינס (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)

## אירועים בולטים

[שמאל|ממוזער|250px|10 באוגוסט: [מיזורי מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-24]]
* 10 ביולי – ארצות הברית מקבלת את השליטה על שטחי פלורידה, אותם רכשה מספרד 
* 10 באוגוסט – מיזורי הופכת למדינה ה-24 בארצות הברית 

## נולדו

* 16 בינואר – ג'ון ברקינרידג', סגן נשיא ארצות הברית (1861-1857) (נפטר ב-1875)
* 13 ביולי – נייתן בדפורד פורסט, גנרל בצבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקאית ולאחר המלחמה מנהיג הקו קלוקס קלאן (נפטר ב-1877)

## נפטרו

## קישורים חיצוניים

*
1820 בארצות הברית

**[[1820]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 44 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'יימס מונרו (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)
* סגן הנשיא: דניאל טומפקינס (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)

## אירועים בולטים

* 3 ו-6 במרץ – במסגרת פשרת מיזורי נאסרה בחוק העבדות בטריטוריות הלא מאורגנות והותרה העבדות במיזורי וארקנסו.
* 15 במרץ – מיין מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-23
* 7 באוגוסט – מפקד האוכלוסין האמריקאי לשנת 1820 קובע כי אוכלוסיית תושבי ארצות הברית מונה כ-9,638,453 בני אדם, ושמתוכם 1,538,022 היו עבדים.
* 17 בנובמבר – קפטן נתניאל פאלמר (Nathaniel Palmer) הוא האמריקאי הראשון שמגיע ליבשת אנטארקטיקה
* 3 בדצמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1820: הנשיא המכהן ג'יימס מונרו מנצח בבחירות


File:Map of USA ME.svg|15 במרץ: מיין מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-23
File:ElectoralCollege1820.svg|3 בדצמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1820: הנשיא המכהן ג'יימס מונרו מנצח בבחירות


## נולדו

* 8 בפברואר – ויליאם שרמן, גנרל אמריקני, מהמפקדים הבולטים של צבא ארצות הברית (צבא הצפון) במלחמת האזרחים האמריקנית (נפטר ב-1891) 

## נפטרו

* 15 בפברואר – וליאם אלרי, מדינאי ושופט אמריקני (נולד ב-1727) 
* 26 בספטמבר – דניאל בון, חלוץ אמריקני (נולד ב-1734) 

## קישורים חיצוניים

*
אריה רגב

**אריה (אריק) רגב** (16 בפברואר 1933 – 26 ביולי 1968, ליד פצאל, בקעת הירדן) היה אלוף-משנה בצה"ל, מפקד חטיבת הבקעה, אשר נהרג בקרב בעת מרדף אחר חוליית מחבלים פלסטיניים, ביחד עם סרן גד מנלה מקיבוץ תל יצחק. בהתקלות נהרגו שמונה מחבלים ואחד נפצע ונלכד.

## ביוגרפיה
רגב נולד באמשינוב שבפולין וכשהיה בן שנה עלתה משפחתו לארץ ישראל והתיישבה בקיבוץ איילת השחר. את לימודיו התיכוניים עשה בבית ספר עמל בחדרה. התגייס לצה"ל בשנת 1950, שירת בגדוד 890 והשתתף בפעולות התגמול. באוקטובר 1956 מונה למפקד פלוגה ו' בגדוד 890. פיקד על הפלוגה במלחמת סיני, במסגרתה השתתפה בצניחת הכוחות במעבר המיתלה. ב-1961 מונה למפקד גדוד 890 של חטיבת הצנחנים. ב-1967 מונה רגב לקצין אג"ם של פיקוד המרכז ובתפקיד זה לחם במלחמת ששת הימים. ב-1968 מונה למח"ט הבקעה.

במהלך מלחמת ההתשה בבקעת הירדן פעלו אל"ם רגב וסרן מנלה נגד חוליות אשר חצו את נהר הירדן וחדרו לגדה המערבית. הם הפעילו צורת קרב חדשה, שנקראה "מרדפים". בשיטת קרב זו הופעלו כוחות ניידים של חי"ר במסוקים ובזחל"מים. המרדפים התנהלו בתנאי שטח ומזג אוויר קשים. מרגע שאותרה חוליית מחבלים, נעו גששים עם הכוחות כדי לעקוב אחרי המסתננים. כשאותרו היו כוחות צה"ל מכתרים אותם וקוראים להם להיכנע. אם סירבו היו נכנסים איתם לקרב מטווח קרוב.

ב-26 ביולי 1968 הוביל רגב מרדף אחר שמונה מחבלים באזור פצאל. במהלך קרב נהרג (יחד עם סרן גד מנלה).

## הנצחתו
בהלווייתו ספד לרגב משה דיין, שאמר בין היתר: "בדורנו נוצרים את האומה הצעירים שבבנינו. הם מקדישים לה את חייהם אשר טרם חיו, ומפלסים את דרכה לתקופה בדמם הניגר. אריק רגב היה מן הנבחרים במפקדנו הצעירים… העז בין האמיצים, הראשון בין הפורצים… מדינת ישראל שקמה במלחמה, לא זכתה, זה למעלה מ-20 שנה, להשיב את חרבה לנדנה. מלחמת העצמאות, פעולות התגמול, מערכת סיני, מלחמת ששת הימים ועתה המלחמה בטרור. מלחמה באה אחר מלחמה. קרב רדף קרב. אין אנו נפרדים מהנופלים, כי לא נוכל לעמוד במשימתנו ללא האמונה, המסירות והמופת, הזוהרים אלינו מגלי העפר של טובי חברינו, הנופלים לידנו."

לזכרו נכתב על ידי חיים חפר השיר "האיש מן הבקעה", אשר הולחן ועובד על ידי מוני אמריליו.

על שם שני המפקדים של צה"ל הוקם מושב ארגמן. שם היישוב ניתן לו בידי רחבעם זאבי אלוף פיקוד מרכז בזמן הקמתו, והוא מורכב מראשי תיבות שמם **ארג** = אריה רגב, **גמן** = גד מנלה.

מחנה אריה, הבסיס של חטיבת הבקעה והעמקים, נקרא על שמו. קיימים על שמו רחובות בנתניה ובקריית אתא.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* , 
* אריק רגב, באתר חטיבת הצנחנים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבת הבקעה
קטגוריה:מפקדי חטיבה 226
קטגוריה:מפקדי גדוד 890
קטגוריה:קציני אג"ם של פיקוד המרכז
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מלחמת ההתשה בבקעת הירדן
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:איילת השחר: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון עמל חדרה
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת ההתשה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:אנשי השנה של העולם הזה
קטגוריה:ארגמן (מושב)
קטגוריה:פצאל
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת סיני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968
מונה אלטחאווי

250px|ממוזער|שמאל|מונה אלטחאווי בהרצאתה בפורום הדמוקרטי האישי ( Personal Democracy Forum) בארצות הברית 2011
**מונה אלטחאווי** (בערבית - **منى الطحاوي**; נולדה ב-1 באוגוסט 1967) היא עיתונאית אמריקאית-מצריה.

## ביוגרפיה
אלטחאווי נולדה בפורט סעיד שבמצרים בשנת 1967. היא סיימה לימודי תואר שני בעיתונאות באוניברסיטה האמריקאית בקהיר. מתחילת שנות התשעים עבדה כעיתונאית עבור סוכנות רויטרס בקהיר ובירושלים. אלטחאווי הייתה העיתונאית הערבית הראשונה שעבדה עבור סוכנות מערבית בישראל. כן כתבה עבור "הגרדיאן" ו-U.S. News & World Report.

בשנת 2000 עברה לארצות הברית. בין שנת 2002 ל-2004 ערכה את הגרסה הערבית של אתר האינטרנט הבינלאומי "Women's eNews", העוסק בזכויות נשים. בין שנת 2004 ל-2006 כתבה עבור העיתון "א-שרק אל-אווסט" היוצא לאור בלונדון ונמצא בבעלות סעודית, עד שעבודתה הופסקה, לטענתה, בשל כך שהייתה ביקורתית מדי כלפי המשטר במצרים. 

לאחר סיום עבודתה ב"א-שרק אל-אווסט", המשיכה אלטחאווי בעבודה כעיתונאית עצמאית, ועתה היא כותבת עבור עיתונים שונים ברחבי העולם, כמו גם ברשת האינטרנט, בדרך כלל בנושאים הקשורים במצרים ובעולם הערבי, לרבות נושאי זכויות אדם ונושאי זכויות נשים. כתבות מפרי עטה התפרסמו בעיתונים כ"וושינגטון פוסט", "הניו יורק טיימס", "הרלד טריביון", "כריסצ'ן סיינס מוניטור" ו"מיאמי הרלד". היא בעלת טור בעיתונים "טורונטו סטאר", "ג'רוזלם ריפורט" וה"פוליטיקן" הדני.

אלטחאווי מרבה להתראיין בתחנות רדיו וטלוויזיה בארצות הברית, והיא גם נואמת בציבור, באוניברסיטאות ובפנלים העוסקים בנושאי מצרים, המזרח התיכון, פמיניזם והרפורמה בעולם הערבי. 

אלטחאווי זכתה במספר פרסים על עבודתה העיתונאית, ובהם פרס אנה לינד על כתיבה עיתונאית בין תרבותית במזרח התיכון בו זכתה בשנת 2010, פרס סמיר קסיר לחופש העיתונות המוענק על ידי האיחוד האירופי בו זכתה בשנת 2009 ופרס אליאב-סרטאווי, המוענק לעיתונאי התורם בעבודתו להבנה טובה יותר בין העמים במזרח התיכון בו זכתה בשנת 2009.

בספרה "מטפחות והמנונים" שיצא לאור בשנת 2015, חושפת אלטחאווי כיצד הותקפה בידי המפגינים בכיכר א-תחריר במהלך המהומות בקהיר.

בפברואר 2018 אישה מוסלמית מפקיסטן כתבה פוסט בפייסבוק בו טענה שעברה הטרדה מינית בזמן החג' במכה. בעקבות הפוסט שיתפו נשים נוספות אירועים דומים שחוו, בצירוף ההאשטאג MosqueMeToo#, בהן אלטחאווי שסיפרה על הטרדות מיניות שהתרחשו בזמן החג' כאשר הייתה בת 15 והתגוררה עם משפחתה במכה. 

בשנת 2020 החלה אלטחאווי לפרסם מאמרים אישיים ופרשנות פוליטית באתר אינטרנט אישי בשם Feminist Giant.

## ספריה
* **Foulards et hymens** (Documents) (French Edition) Amazon.com Jun 11, 2015.

## קישורים חיצוניים

* 

* מונה אל-תהווי, האדם הבודד ביותר בעולם (מאמרה של אלטחאווי שזיכה אותה בפרס אליאב-סרטאווי, הופיע במקור בג'רוסלם רפורט ב-2 במרץ 2009).
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות מצריות
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה האמריקאית בקהיר
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האמריקאית בקהיר
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1967
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
ימת המלח הגדולה

**ימת המלח הגדולה** (באנגלית: **Great Salt Lake**) היא ימה מלוחה חסרת מוצא, הנמצאת בחלקה הצפוני של מדינת יוטה בארצות הברית. איש המערב הראשון שהגיע אל הימה היה ג'ים ברידג'ר בשנת 1824.

האגם משתרע על שטח של כ-4,400 קמ"ר, והוא האגם הגדול ביותר בארצות הברית ממערבית למיסיסיפי. גובה פני המים הממוצע הוא כ-1,280 מטר מעל לגובה פני הים. אורכה של ימת המלח הגדולה הוא 120 ק"מ, רוחבה 45 ק"מ, ועומקה המרבי בערך 10 מטר.

סולט לייק סיטי, בירת יוטה, שוכנת בקרבת חופו המזרחי של האגם. שלושה נהרות זורמים אל הימה ומספקים כ-1.1 מיליון טונות של משקעים בכל שנה. בשל הריכוז הגבוה של המלח בימה, אנשים יכולים לצוף בקלות במי הימה.

הימה היא שריד קטן לימת בונוויל הפרהיסטורית, ימה גדולה אשר השתרעה על פני שטח של כ-50 אלף קמ"ר במהלך עידן הקרח.

בשל הדמיון שלה לים המוות בישראל, זכתה ימת המלח הגדולה לכינוי "America's Dead Sea" (ים המוות האמריקאי); ואחד משלושת הנהרות, אשר מזינים את הנהר, נקרא "ג'ורדן" (Jordan, נהר הירדן).

## תכונות
רמת המליחות בימה היא פי 5 מבאוקיינוס, מה שלא מאפשר קיום חיים לדגים ויצורים רבים אחרים.

הנהרות שמזינים את הימה ממלאים אותה במינרלים הכוללים מלחים, ומאחר שאין למים מוצא, הם מתאדים עם השמש החמה של יוטה והמלחים נשארים באגם ומצטברים, כך לאורך שנים נוצרה ימה מלוחה.

באזורים מסוימים, אחוז המלח כל כך גבוה שבני אדם יכולים לצוף, באופן דומה לים המלח.

## גלריה

File:Antelope Island Cove 2005.jpg|
File:Great Salt Lake.jpg|
File:Great Salt Lake Wasatch.jpg|


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ארצות הברית: ימות ואגמים
קטגוריה:יוטה: גאוגרפיה
קטגוריה:ימות ואגמים מלוחים
קטגוריה:אגמים טרמינליים
א-שרק אל-אווסט

**אַ-שַּׁרְק אלְ-אַוְסַט** (בערבית: **الشرق الأوسط** – "המזרח התיכון") הוא יומון בשפה הערבית, היוצא לאור בלונדון מאז 1978 וזוכה לפופולריות רבה בעולם הערבי.

העיתון מודפס באמצעות הלוויין בפרנקפורט, ניו יורק, קזבלנקה, קהיר, ריאד, ג'דה, דמאם, מדינה, דובאי, בגדאד, ביירות ובמקומות נוספים. הוא גם מפעיל אתר אינטרנט בערבית ואתר נוסף באנגלית. "א-שרק אל-אווסט" מסקר אירועים ברחבי העולם באמצעות רשת של כתבים הפזורים באירופה, ארצות הברית, אסיה ובעולם הערבי. קיים שיתוף פעולה בינו לבין העיתונים "וושינגטון פוסט", "הניו יורק טיימס" ו"לוס אנג'לס טיימס".

העיתון נמצא בבעלותו של פייסל בן סלמאן בן עבד אל-עזיז, בן משפחת המלוכה הסעודית. הסופר רבעי אלמדהון הוא בין עורכי העיתון.

## אמינות
כמו עיתונים נוספים היוצאים לאור בלונדון, נחשב "א-שרק אל-אווסט" כעיתון אמין ונקי מצנזורה באופן יחסי. עורך העיתון, טארק חמיד, סיפר כי כתבי העיתון חשופים לאיומים ברצח, וכי גורמים המקורבים לשליטי מדינות ערב רואים בכתבי העיתון "כופרים" שמשחירים את שמם ופוגעים במעמדם. בתקופת שלטונו של סדאם חוסיין בעיראק נאסרה הפצת העיתון במדינה.

עם זאת, פרופ' אייל זיסר טוען כי "בעולם הערבי אין עיתון מהימן, נקי-כפיים וחסר-אג'נדה דוגמת ה'ניו יורק טיימס'". ב-2006 פרסמה מונא טחאווי, כתבת העיתון שפוטרה ממשרתה, מאמר בו טענה כי "א-שרק אל-אווסט" אינו ליברלי כפי שהוא מתיימר להיות, והוא נמנע מפרסום ביקורת על השלטון הסעודי ובעלי בריתו. בנוסף, טענה טחאווי כי מידע שיכול להביך את שליטי מדינות ערב מתפרסם רק בגרסה האנגלית של אתר האינטרנט, אך לא בגרסה הערבית. בתגובה, פרסם העורך חמיד מאמר חריף שבו כינה את דבריה "שקר מוחלט", וטען כי העיתון לא מושפע מלחצים חיצוניים ונותן מקום גם לביקורת על שליטי ערב. לדבריו, "איננו טוענים שאנו מביאים את האמת במלואה או מחזיקים בה באופן מלא, אבל כמו שאמר בן בראדלי, עורכו לשעבר של ה'וושינגטון פוסט', אנו מנסים להגיע לאמת קרוב ככל האפשר".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונים בערבית
הט לו

**הֶט לוֹ** (בהולנדית Het Loo, כלומר "החורש") הוא ארמון בקרבת העיר אפלדורן בהולנד, ששימש עד 1962 כמעונם של בני משפחת המלוכה ההולנדית. הבניין הבארוקי נבנה בשנים 1684-1686 עבור וילם השלישי, סטאדהאודר של הולנד ומאוחר יותר מלך אנגליה. לאחר שיפוץ ארוך, נפתח הארמון לקהל בשנת 1984 וכיום הוא מוזיאון ממלכתי.

## קישורים חיצוניים

* 



קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הולנד: ארמונות
קטגוריה:הולנד: מוזיאונים
קטגוריה:הולנד: מבנים
קטגוריה:חלדרלנד
קטגוריה:הולנד: אתרי מורשת לאומית
אברהם יהושע סולובייצ'יק

הרב **אברהם יהושע הלוי סולובייצ'יק** (נולד בב' בתמוז תש"ט, 29 ביוני 1949) הוא ראש ישיבת בריסק בירושלים.

## קורותיו
נולד בירושלים לעטיל לבית ויינשטיין ולרב יוסף דוב סולובייצ'יק, בנו של 'הרב מבריסק' הרב יצחק זאב סולובייצ'יק. נקרא על שם שני סביו של אמו הרב אברהם ויינשטיין והרב יהושע צימבליסט. בילדותו למד בתלמוד תורה ובישיבה הקטנה של עץ חיים, בהמשך למד בישיבה למצוינים בירושלים בראשות הרב חיים אהרן טורצ'ין והרב יצחק חיים קרסניצקי. אחר כך למד אצל אביו בישיבת בריסק בירושלים. נישא למלכה, בתו של הרב שמעון ברייש מציריך - בנו של הרב מרדכי יעקב ברייש, בעל שו"ת "חלקת יעקב".

בשנת תש"ם נפטר אביו והוא התמנה לראש הישיבה בגיל 31. הישיבה בראשותו מונה כאלף תלמידים. הקים מוסדות נוספים, בהם ישיבת "יד הלוי" ישיבה גדולה בירושלים (שבה, נלמדים סדרי נשים ונזיקין ולא סדר קדשים) ובית ספר וסמינר לבנות "מסילת ישרים". משמש גם כאחד מנשיאי ארגון "אתרא קדישא".

הרב סולובייצ'יק מעביר לעיתים תכופות, במוצאי שבת בביתו "שיעור חומש". השיעור עוסק בפרשת השבוע ובענייני השקפה. הוא מרבה לדבר בו על הציבוריות החרדית ומבקר לא פעם רבנים שסוטים לדעתו מן הדרך.

בשונה מדודיו הרב משולם דוד והרב מאיר, הוא הביע ביקורת חריפה על הפלג הירושלמי בכמה הזדמנויות בטענה שמאבקם בגיוס בני הישיבות שקרי. עם זאת אמר שגם נגד ההנהגה בבני ברק (בראשות הרב אהרון יהודה לייב שטיינמן) הייתה לו ביקורת בעבר. רבני 'הפלג' תקפו אותו חזרה.

בימי התפרצות נגיף הקורונה בישראל יצא נגד רבנים שתמכו בהוראות של משרד הבריאות בטענה שלא ייתכן שמידת ההישמרות הנכונה היא בדיוק מה שקבע משרד הבריאות. עוד אמר שכל אחד יבחר לעצמו האם הוא רוצה ללכת עם מסיכה או לא.

## משפחתו
לרב סולובייצ'יק 16 ילדים.

בניו, הרב מרדכי יעקב ('יענק'ל'), הרב חיים, הרב יוסף דב (בערל), הרב יצחק זאב (וועלוול) והרב ברוך מוסרים שיעורים בישיבתו. חתנו הרב חיים ישראל הערץ הוא ראש ישיבת "יד הלוי". חתניו הרב ישראל איסר שפירא, הרב יעקב משה לייבוביץ, והרב ישראל חיים פוברסקי - הם ר"מים בישיבת "יד הלוי".
שניים מגיסיו הם הרב חיים פיינשטיין ראש ישיבות עטרת שלמה ובית יהודה (שהוא גם בן-דודו) והרב משה ברזובסקי ראש ישיבת סלונים.

## מתלמידיו
* הרב צבי קפלן, ראש ישיבה
* הרב מאיר קסלר, רבה של מודיעין עילית
* הרב יעקב ליברמן, מחבר ספרי **זבח יעקב** ומראשי ישיבת נר משה
* הרב מרדכי קרליבך, מחבר ספרי **חבצלת השרון**
* הרב יצחק דב שכטר, מחבר ספרי **יד הלוי** וראש ישיבה
* הרב אהרן אסייג ראש מוסדות יאדיר תורה בנתיבות.

## קישורים חיצוניים

* שיעורי חומש של הרב אברהם יהושע סולובייצ'יק מתוך פורום אוצר החכמה
* אלי ביתאן, פרופיל: הכירו את הגאון הרב אברהם יהושע סולובייצ'יק
* אשכול בריסק בפורום בחדרי חרדים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבה ישראלים
אברהם יהושע
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:בוגרי ישיבת בריסק-ירושלים
קטגוריה:רבנים ליטאים ישראלים
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
יצחק הקר

הרב **יצחק הקר** (נולד בשנת ה'תרצ"ו, 1935) הוא ראש ישיבת גרודנא באר יעקב וחבר מועצת גדולי התורה. בעבר כיהן כראש ישיבת גרודנא אשדוד.

## ביוגרפיה

נולד באוסטריה לבנימין הקר. בגיל חמש עלה לארץ יחד עם משפחתו שהשתכנה בפתח תקווה. בנערותו למד בישיבת קול תורה, שם זכה בפרס משרד הדתות לבני ישיבות מצטיינים לשנת תשי"ג. לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת פוניבז'. נישא לגיטה מלכה, בתו של ראש הישיבה הרב שמואל רוזובסקי.

בשנת ה'תשכ"ז, נקרא לכהן כראש ישיבה בישיבת גרודנא שבאשדוד על ידי הרב יוסף שלמה כהנמן, לצד הרב דב צבי קרלנשטיין והרב צבי דרבקין אשר נתמנו על ידי הרב כהנמן עם פתיחת הישיבה בשנת ה'תשכ"ו (1966). בשנת ה'תש"ס התפלגה הישיבה והרב הקר עבר יחד עם הרב דרבקין ועמם קבוצה מתלמידי הישיבה לקריית ישמח משה שבגני תקווה, כאשר הם זוכים לחסותה הכלכלית של הנהלת ישיבת פוניבז'. בשנת ה'תשס"ה עברה הישיבה לבאר יעקב.

## משפחתו
* בנו הרב יוסף שלמה, משיב בישיבת גרודנא בבאר יעקב (חתנו של חיים וייס, מנכ"ל ישיבת איתרי לשעבר).
* חתנו, הרב נחשון שילר (בנו של הרב נטע שילר, ראש ישיבת אור שמח) – ראש ישיבת אור שמואל בירושלים
* חתנו, הרב אברהם יעקב קצלנבוגן – ר"מ בישיבת חברון גאולה בירושלים
* חתנו, הרב ישראל רוטנברג – מראשי ישיבת דעת משה בירושלים, בנו של הרב ישעיהו פנחס רוטנברג, רב בית הכנסת הגר"א בבית וגן בירושלים
* חתנו, הרב טוביה רוטברג – ר"מ בישיבת בית מאיר בבני ברק, בנו של הרב צבי רוטברג
ממוזער|בחופה

## ספריו
***שיעורי הגר"י הקר** – על סדר נזיקין. יצא לאור על ידי תלמידיו.
***בית היין** – שיעורים ושיחות. יצא לאור על ידי תלמידיו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:באר יעקב: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:בוגרי ישיבת קול תורה
קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה של דגל התורה
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:ראשי ישיבת גרודנא (ישראל)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
פרנסיס הנרי מאי

**סר פרנסיס הנרי מאי** (באנגלית: **Sir Francis Henry May**; בסינית: 梅含理; 14 במרץ 1860–1922) כיהן כמושל הונג קונג ומושל פיג'י.

## קורות חיים
פרנסיס הנרי מאי נולד בדבלין שבאירלנד. מאי היה בנו הרביעי של ג. א. ס. מאי (G. A. C. May), נשיא בית המשפט העליון של אירלנד.

מאי התחנך בבית הספר הארו, ובמכללת טריניטי שבדבלין. מאי קיבל תואר BA בשנת 1881, ומונה לתפקיד באדמיניסטרציה הקולוניאלית בהונג קונג. בין השנים 1893–1902 כיהן כמפקד משטרת הונג קונג, ובין 1896–1902 כמפקד מכבי האש של הונג קונג.

בשנת 1886 מונה למזכיר האישי של המושל סר ג'ורג' ויליאם דה וו. בין השנים 1889–1891 כיהן כמזכיר האישי של המנהלן הראשי של המושבה ג'ורג' דיגבי בארקר.

בשנת 1891 מונה לסגן מזכיר המושבה, ובשנת 1892 לתפקיד גזבר המושבה בפועל. בשנת 1895 מונה כחבר המועצה המחוקקת של הונג קונג, ובאותה שנה קיבל תואר של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.

בין השנים 1902 -1910 כיהן כמזכיר המושבה, ובשנת 1903–1910 כיהן כמנהלן בפועל של המושבה.

בשנת 1910 מונה לתפקיד מושל פיג'י ותפקיד הנציב העליון של מערב האוקיינוס השקט בו כיהן עד שנת 1912.

ס-24 ביולי 1912 מונה לתפקיד מושל הונג קונג, ונשא בתפקיד זה עד שנת 1919. ביולי 1912 נעשה ניסיון לרצוח אותו בעת שנסע באפריון שלו. הכדורים שנורו על ידי המתנקש לי האנג האנג פגעו באפריון של רעייתו של מאי, אשר נסעה לצידו. לי האנג האנג ביקש להתנקם במאי, בשל מעשיו בתקופה בה היה מפקד המשטרה (מאי הביא לכליאתו של אביו של האנג). מאז ניסיון התנקשות זה החל מאי לנסוע במושבה ברכב במקום באפריון.

בשנת 1919 פרש מאי מתפקידו בשל בריאותו הלקויה ושב לאנגליה.

מאי נפטר בשנת 1922 ונקבר במנזר קלייר, בסאפוק שבאנגליה.

## משפחתו
מאי נשא לאישה את הלנה בארקר (Helena Barker) בשנת 1891, בתו של מנהלן המושבה, מייג'ור ג'נרל ג'ורג' דיגבי בארקר. לזוג נולדו ארבע בנות.

## פרסומים
מאי פרסם שני ספרים:
* מדריך לקנטונזית מדוברת (Guide to Cantonese Colloquial)
* שיט ביאכטות בהונג קונג (Yachting In Hong-Kong)

## מורשתו
על שמו של מאי קרויה דרך מאי, באזור המיד לוולז של האי הונג קונג. קרן הלנה מאי קרויה על שם אשתו.

## קישורים חיצוניים

* [מפקדי משטרת הונג קונג](http://www.absoluteastronomy.com/topics/Commissioner_of_Police_(Hong_Kong))
* מושלי הונג קונג
* אריק קאבאלרו, '''זה קרה ברחוב פדלר''' - תיאור ההתנגשות בפרנסיס הנרי מאי, עיתון הסטאנדרד, 13 באוגוסט 1998

קטגוריה:מושלי פיג'י
קטגוריה:מושלי הונג קונג
קטגוריה:מסדר ג'ון הקדוש
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:בוגרי בית הספר הארו
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1860
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1922
טירת פינקני

שמאל|250px|ממוזער|טירת פינקני בשנת 1861
**טירת פינקני** (באנגלית: **Castle Pinckney**) היא מבנה מבוצר שהוקם על ידי הממשל הפדרלי של ארצות הברית על אי קטן סמוך לעיר הנמל צ'ארלסטון במפרץ צ'ארלסטון אשר בקרוליינה הדרומית בתחילת המאה ה-19. המבנה שימש לזמן קצר כמחנה שבויים וכעמדת ארטילריה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.
## היסטוריה
במקורה נבנתה הטירה כמצודת עץ בשנת 1797 מחשש לפלישת כוחות צרפתיים במסגרת מלחמות נפוליאון. המצודה, אשר נקראה "פורט פינקני" על שמו של גיבור מלחמת העצמאות האמריקנית צ'ארלס קוטוורת' פינקני, נבנתה על מנת להגן על עיר הנמל הסמוכה. בנייתה נסתיימה בשנת 1804 אך מספר חודשים לאחר סיום בנייתה נהרסה המצודה על ידי הוריקן אשר הכה את האזור. המצודה שוקמה ונבנתה מחדש כמצודה עשוית־לבנים בין השנים 1809 ל-1810 ואוישה במהלך מלחמת 1812 אולם ללא כל פעילות צבאית סביבה. לאחר המלחמה ננטשה המצודה עד למשבר המיסוי של 1832 אז אוישה המצודה על ידי כוחות המיליציה המקומיים כתגובה להכרזתו של נשיא ארצות הברית אנדרו ג'קסון על כוונתו לאכוף גביית מיסים פדרליים באמצעים צבאיים. משנפתרה סוגיה זו בדרכי שלום ננטשה המצודה כמוצב צבאי ונעשה שימוש במתקן כמחסן ציוד.

עד תחילתה של מלחמת האזרחים הייתה הטירה חלק ממערך הביצורים שהגן על אזור המפרץ יחד עם פורט סאמטר, פורט מולטרי, פורט ג'ונסון וביצורים נוספים אחרים. ב-27 בדצמבר 1860, שבוע לאחר פרישתה של קרוליינה הדרומית מהאיחוד, נכנעה המצודה ונמסרה למיליציה המקומית על ציודה ואנשי חיל המצב אשר איישוה חברו לכוחותיו של מייג'ור רוברט אנדרסון שאיישו באותה העת את פורט סאמטר. במהלך המלחמה איישו את המוצב צוערי הזואבים של צ'ארלסטון. לאחר ניצחון צבא הקונפדרציה בקרב בול ראן הראשון הובאו לטירה 153 שבויים אולם לאחר כשישה שבועות התברר כי המקום קטן מלאכלס כמות גדולה של אנשים והשבויים הוחזרו לבית הכלא העירוני של צ'ארלסטון.

לאחר מלחמת האזרחים שופצה הטירה ושודרגה בעת מלחמת ארצות הברית–ספרד אולם שוב ללא כל פעילות צבאית סביבה. בשנת 1890 פורק חלק מהמבנה על מנת לאפשר הקמת מגדלור במקום.

## קישורים חיצוניים

* בתי כלא במלחמת האזרחים
* מחנות שבויים במלחמת האזרחים
* טירת פינקני, במחלקת ההיסטוריה של קרוליינה הדרומית
* סקירה על טירת פינקני באתר ראשות הפארקים הלאומיים 

פינקני
קטגוריה:מפרץ צ'ארלסטון
קטגוריה:מחנות שבויים
אלי נאווי

**אלי נאווי** (נולד ב-1967) הוא חותר ישראלי ומדליסט ארד פאראלימפי.

נאווי סבל בגיל 12 ממחלה שפגעה בגפיו התחתונות והותקנו בשתי רגליו מפרקי ירך מלאכותיים. שנים ארוכות עסק בשחייה והוא פעיל בעמותת "אתגרים". לבקשת מאמנו החל בשנת 2006 להתאמן בחתירה במרכז ללימודי חתירה וימאות על שם דניאל עמיחי מרכוס.

בשנת 2007 השתתף באליפות העולם לנכים וזכה במדליית ארד, בעקבותיה נמנה עם סגל המשלחת הישראלית למשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) וזכה גם בהם במדליית ארד. בכך היה לחותר הישראלי הראשון שזכה במדליה אולימפית.

## קישורים חיצוניים
* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* 

קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:חותרים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:חותרים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:חותרים נכים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
רג'ינלד אדוארד סטאבס

**סר רג'ינלד אדוארד סטאבס** (באנגלית: **Sir Reginald Edward Stubbs**; בסינית: **司徒拔**; 13 באוקטובר 1876 - 7 בדצמבר 1947) היה מושל הונג קונג, מושל ג'מייקה ומושל ציילון.

## קורות חיים
רג'ינל אדוארד סטאבס נולד בשנת 1876 והיה בנו של ההיסטוריון ויליאם סטאבס, בישוף צ'סטר ואוקספורד.

סטאבס התחנך במכללת רדלי ובמכללת קורפוס קריסטי באוניברסיטה אוקספורד וסיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 1899.

לאחר תום לימודיו, בשנת 1900 הצטרף לשירות הקולוניאלי הבריטי, וכיהן כפקיד זוטר בין השנים 1907–1910, וכפקיד בכיר בין 1910–1912 עד עבד בחצי האי המלאי ובהונג קונג. ב-24 בינואר 1913 מונה למזכיר מושבת ציילון, תפקיד בו כיהן עד ה-18 באוקטובר 1919.

בשנת 1919 מונה לתפקיד מושל הונג קונג, תפקיד בו כיהן עד שנת 1925. כהונתו לוותה בשביתות רבות אשר האטו את כלכלת הונג קונג. בשנת 1922 שבתו ימאי הונג קונג, כולם ממוצא סיני, ועצרו למעשה את כלכלת המושבה בתקופת השביתה. השובתים דרשו את ביטולם של הסכם ננקינג והסכם פקינג, ודרשו למעשה שוויון זכויות עם המתיישבים האירופאים. סטאבס ניסה לשבור את השביתה באמצעים כוחניים, אולם אלה הביאו לבריחה של האוכלוסייה הסינית מהמושבה, ולמעלה מ-100,000 פועלים סינים עזבו אותה, תוך פגיעה קשה בכלכלתה.

לאחר תום כהונתו בהונג קונג קיבל סטאבס דרגת קפטן-ג'נרל ומונה לתפקיד מושל ג'מייקה בשנת 1926, תפקיד בו כיהן עד שנת 1932 עת מונה לתפקיד מושל קפריסין הבריטית. סטאבס כיהן כמושל קפריסין עד שנת 1933.

בשנת 1933 מונה סטאבס למושל ציילון (כיום סרי לנקה). בתקופת כהונתו החליט לגרש מהמושבה מתיישב לבן, מארק אנתוני ברייסגירדל, והורה על כך מבלי ההליכים החוקיים הנדרשים. הוראה זו הביאה להפגנה בה נכחו 50,000 מתיישבים, אשר מנעו את מאסרו של ברייסגירדל. צו בית משפט שהוצא לאחר מכן ביטל את החלטתו של סטאבס, וסטאבס פרש מתפקידו זמן קצר לאחר מכן.

סטאבס נפטר ב-7 בדצמבר 1947.

## משפחתו
סטאבס נשא לאישה את מרג'ורי בשנת 1909. לזוג נולדו שני בנים ובת אחת.

## תארים
בשנת 1914 הפך סטאבס לחבר במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש, בשנת 1919 קיבל תואר אביר מאת המסדר, וב-1928 קיבל תואר אביר גדול של המסדר.

בשנת 1926 סטאבס קיבל תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת הונג קונג.

## מורשתו
על שמו של סטאבס קרויה דרך סטאבס באזור המיד לוולס באי הונג קונג.

## קישורים חיצוניים

* טקס קבלת דוקטור של כבוד מאוניברסיטת הונג קונג
* מנהלני ומושלי ציילון

קטגוריה:מושלי הונג קונג
קטגוריה:מושלי ג'מייקה
קטגוריה:מושלי מושבות בריטיות
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הונג קונג
קטגוריה:מושלי קפריסין הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1876
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1947
כבר לא זרים

**כבר לא זרים** (באנגלית: **Strangers No More**) הוא סרט תעודה קצר שיצא לאקרנים בשנת 2010. הסרט מספר את סיפורו של קמפוס ביאליק-רוגוזין בתל אביב. בבית ספר זה לומדים תלמידים מ-48 מדינות ותרבויות שונות, והסרט מתמקד בשלושה תלמידים ובמאבקם להסתגל לחייהם החדשים בישראל.

הסרט הופק על ידי קירק סיימון וקארן גודמן, וזכה ב-2011 בטקס פרס אוסקר ה-83 בפרס הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר.

הקרנת הבכורה בישראל (עם כתוביות בעברית) התקיימה בפסטיבל הקולנוער החברתי הרביעי באפרת. ב-25 באפריל 2011 שודר לראשונה בטלוויזיה בערוץ 2.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט התיעודי הקצר הטוב
קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:סרטים קצרים
קטגוריה:ישראל: חינוך
קטגוריה:ישראל: הגירה וכניסה למדינה
שלושת המוסקטרים (סרט, 1993)

**שלושת המוסקטרים** (באנגלית: **The Three Musketeers**) הוא סרט קולנוע משנת 1993, על פי ספרו של אלכסנדר דיומא האב, "שלושת המוסקטרים".

## תקציר העלילה
לאחר שהחליט ללכת בעקבות אביו שהיה מוסקטר בכיר בעבר, דארטניאן מגיע לפריז חסר כול. ברחובות העיר הוא פוגש במקרה את שלושת המוסקטרים הנודעים - אתוס, פורתוס וארמיס, ובתוך יום אחד מצליח לזכות בהזמנה לדו-קרב מכל אחד מהם.

לאחר שהוכיח את אומץ לבו, מאמצים השלושה את הצעיר, אשר אמנם לא מתקבל לחיל המוסקטרים היוקרתי בשל היעדר מכתב ההמלצה שנגנב ממנו, אך הופך לאיש חיל המשמר. בהמשך הסרט יוצר דארטניאן קשר רומנטי עם קונסטנס בונסייה, בת טיפוחיו של חדרן המלכה. קשר זה מוביל ליציאתם של הארבעה בשליחות המלכה על מנת לסכל את מזימתו של החשמן רישלייה לסכסך בינה ובין המלך, בעוד אנשי החשמן מנסים לעצור בעדם.

## צוות השחקנים
* צ'ארלי שין – ארמיס
* קיפר סאת'רלנד – אתוס
* אוליבר פלאט – פורתוס
* כריס אודונל – דאטרניאן
* טים קארי – קרדינל רישלייה
* רבקה דה מורניי – ליידי סבין דווינטר
* מייקל וינקוט – קפטן רצ'פורד
* גבריאל אנוור – המלכה אן מאוסטריה 
* פול מקגאן – ג'רארד/ז'וסאק
* ז'ולי דלפי – קונסטנס
* יו אוקונור – לואי השלושה עשר מלך צרפת

## פסקול הסרט
בריאן אדמס, בשיתוף רוברט ג'ון לאנג  ומייקל קיימן, כתב את שיר הנושא "All for Love" לפסקול הסרט, וביצע אותו יחד עם רוד סטיוארט וסטינג.

פסקול הסרט המקורי הולחן על ידי מייקל קאמן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:דיסני: סרטים
קטגוריה:סרטי 1993

קטגוריה:סרטי שלושת המוסקטרים
קטגוריה:סרטי וולט דיסני
ולנטינה ויסקונטי

[שמאל|ממוזער|250px|ולנטינה ויסקונטי מתאבלת על מות בעלה, לואי הראשון. ציור של [פרנסואה פלורי-רישאר, מוזיאון הארמיטאז' בסנקט פטרבורג]]
**ולנטינה ויסקונטי, דוכסית אורליאן** (בצרפתית: **Valentina Visconti**; 1371 – 4 בדצמבר 1408) הייתה סבתו של לואי השנים עשר, מלך צרפת.

## ביוגרפיה
נולדה בפאביה, בתם של ג'אן גָלֵאָצוֹ הראשון, דוכס מילאנו ושל איזבל לבית ולואה (בתו של ז'אן השני, מלך צרפת). ב-17 באוגוסט 1389 נישאה לבן דודה לואי הראשון, דוכס אורליאן שהיה בנו של שארל החמישי, מלך צרפת ואחיו של שארל השישי, מלך צרפת, ועברה להתגורר בחצר המלכות הצרפתי.

אחרי שהסתכסכה עם המלכה איזבו מבוואריה, גורשה ויסקונטי מחצר המלכות ונאלצה לעזוב את פריז. נפוצו שמועות כי לואי הראשון, דוכס אורליאן תינה אהבים עם המלכה איזבו מבוואריה אשת אחיו שארל השישי, וכי ולנטינה עצמה הייתה קשורה מאוד עם שארל השישי שסבל מהתקפים חוזרים ונשנים של שיגעון.

ולנטינה ויסקונטי הייתה אמו של שארל הראשון, דוכס אורליאן שהיה אביו של לואי השנים עשר (מלך צרפת לעתיד) ואחד ממשורריה המפורסמים של צרפת. היא הייתה גם פטרוניתו של המשורר הצרפתי אסטאש דשאן שכתב לכבודה שירי הלל.

ב-20 בנובמבר 1407 לואי הראשון, דוכס אורליאן נרצח בידי עושי דברו של בן דודו ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה. ולנטינה ויסקונטי מתה בבלואה שנה אחרי רצח בעלה.

## משפחתה
בשנת 1389 התחתנה ולנטינה עם לואי הראשון, דוכס אורליאן, ממנו נולדו לה 8 ילדים:
* בן מת (1390)
* לואי מאורליאן (1391–1395)
* ז'אן מאורליאן (1393)
* שארל הראשון, דוכס אורליאן (1394–1465)
* פיליפ, רוזן ורטוס (1396–1420)
* ז'אן, רוזן אנגולם (1399–1467)
* מארי מאורליאן (1401)
* מרגריט, רוזנת ורטוס (1406–1466), התחתנה עם רישאר, רוזן אטאמפ

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית אורליאן
קטגוריה:בית ויסקונטי
קטגוריה:נשים איטלקיות במאה ה-15
קטגוריה:נשים איטלקיות במאה ה-14
קטגוריה:ילידי 1366
קטגוריה:נפטרים ב-1408