open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מחלה אידיופתית

**מחלה אידיופתית** או **מחלה עלומה** היא כל מחלה שאין לה סיבה ידועה או מנגנון ברור, ונראה כי התרחשה באופן ספונטני. מהמילה היוונית **ἴδιος** - של עצמו ו-**πάθος** - סבל. פירוש המילה אידיופתיה, אם כך, הוא "מחלה משל עצמה".

יש מצבים רפואיים בהם מבינים, במידת מה, סיבה אחת או יותר למחלה, אבל אצל אחוז מסוים מהאנשים שלוקים בה לא ניתן לקבוע או לאפיין בקלות את הסיבה לבעיה. במקרים כאלה נהוג לומר שהבעיה הרפואית היא **ממקור אידיופתי**. במחלות מסוימות ישנו אחוז גדול יחסית של מקרים שבהם הגורם למחלה אינו ברור - כך למשל מחלת כליות גלומרולרית הגורמת לתסמונת נפרוטית (Focal Segmental Glomerulosclerosis) או דלקת וקשיון החוליות (ankylosing spondylitis), אשר רוב המקרים המאובחנים שלהן נחשבים אידיופתיים. במצבים רפואיים אחרים, רק אחוז קטן מכלל המקרים נחשב אידיופתי, למשל פיברוזיס ריאתי (pulmonary fibrosis).

התקדמות הרפואה משפרת את המחקר של הגורמים למחלות ומיונן. כך, שיעור המקרים שמאופיינים כאידיופתיים עבור מחלה מסוימת נוטה לרדת בהדרגה, כאשר עם הזמן מתגלים גורמים נוספים לפרוץ המחלה וניתן להסביר מקרים שבעבר נדמו ספונטניים.

המילה "ראשונית" (essential) היא לעיתים מילה נרדפת ל"אידיופתית", כמו בתרומבוציטמיה ראשונית (Essential thrombocythemia) או שחמת ראשונית של המרה (primary biliary cirrhosis). במילה ראשונית (primary) משתמשים כדי להעמיד אותה בניגוד למחלה משנית, כלומר מחלה שידוע כי היא נגרמת כתוצאה ממצב רפואי אחר. גם למילה קריפטוגנית (מהמילה קריפטו - חבוי + גן - סיבה) יש משמעות נרדפת לאידיופתית.

מומים מולדים מסוימים הם אידיופתיים, ולפעמים משתמשים במילה "מולדים" כמילה נרדפת לאידיופתיים. עם זאת, בשימוש קפדני יותר השימוש במונח "מולד" נשמר למצבים בהם מתקיימת המשמעות המילולית של המילה, כלומר פתופיזיולוגיה שהייתה קיימת מהינקות.

## הערות שוליים

קטגוריה:מחלות
טאבריה

פלך  **טאבריה**  (ברוסית: Таврическая губернія, באיות מודרני Таврическая губерния; באוקראינית: Таврiйська губернія, בטטרית של קרים Tavrida guberniyası, Таврида губерниясы) היה פלך או גוברניה של האימפריה הרוסית שכלל אזור בדרום אוקראינה בעיקר שטחי ערבה בין הנהרות דנייפר ומולוצ'ניה  ואת חצי האי קרים. המחוז נקרא על שם הטאורים , עם בעל מוצא לא ידוע שישב בחצי האי קרים מהמאה ה-6 לפנה"ס ועד המאה ה-1 .

## היסטוריה
ממוזער|מפת רוסיה החדשה 1987
במהלך המאות ה-17 וה-18 נוספו לאימפריה הרוסית שטחים מדרום מערב לה. שטחים אלו נקראו רוסיה החדשה (נובורוסיה).

בהסכם פריאסלאב מ-1654 נמסר שטח אוקראינה של הגדה השמאלית, מלבד החלק הדרומי שלה, לאימפריה הרוסית. בהסכם אנדרוסובו (1667) ובחוזה השלום הנצחי (1686) בין האיחוד הפולני-ליטאי ורוסיה הצארית אושר סיפוח זה לרוסיה הצארית. 
בהסכם ניש אחרי המלחמה העות'מאנית-רוסית (1735–1739) נוסף אזור אזוב.

ב-1764 הוקם מחוז רוסיה החדשה  על שטחים אלו. המרכז המנהלי של המחוז היה בקרמנצ'וג.

שליטי המחוז העניקו אדמות הן לאצולה רוסית  והן לקצינים משוחררים על מנת לעודד התיישבות בערבות המיושבות בדלילות, יקטרינה הגדולה הזמינה מתיישבים מכל רחבי אירופה לאדמות שנכבשו וכשליט המחוז מינתה את הנסיך גריגורי פוטיומקין שהעביר את המרכז המנהלי לדניפרו.

בהסכם קוצ'וק קאינרג'ה אחרי המלחמה העות'מאנית-רוסית (1768–1774) התווספו לשטחי האימפריה הרוסית שטחים שבעבר היו חלק מחאנות קרים, ב-1775 נוספו שטחי הסיץ' הזפורוז'י, בהסכם יאש שסיים את המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792) הושלמה ההשתלטות על חצי האי קרים.

## פלך טאבריה
שמאל|250px|ממוזער|טאבריה (באדום) בתוך האימפריה הרוסית, 1914
ב-1802 פוצלה רוסיה החדשה לפלכים יקטרינוסלב, חרסון, וטאבריה.
בשנת 1897 התגוררו בפלך טאבריה 1,447,790 תושבים, מהם 762,804 גברים ו-684,986 נשים. בשל ההגירה הרבה, הגיוון האתני במחוז היה גדול. להלן חלוקת אוכלוסיית הפלך לפי שפת אם ב-1897:

מבחינה דתית:  74% מהתושבים היו נוצרים אורתודוקסים, 13% מוסלמים, 4% יהודים, 3% לותרנים,  2% קתולים, 2% מנוניטים ו1% אדוקי האמונה הישנה.

ב-1917 פוצל הפלך, רוב חצי האי שימש בסיס להקמת הרפובליקה העממית של קרים כחלק מהרפובליקה העממית האוקראינית ואילו סבסטופול וסביבתה נותרה הבסיס הימי העיקרי של צי הים השחור של הרפובליקה הרוסית כחלק מהרפובליקה הסובייטית של דונייצק-קריבוי רוג 

## לקריאה נוספת

* Paul R. Magocsi, **A History of Ukraine: The Land and Its Peoples** עמ' 284 והלאה.

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה הרוסית: פלכים
קטגוריה:קרים: היסטוריה
לואיס לאל

**לואיס לאל דוס אנחוס** (בפורטוגזית: **Luís Leal dos Anjos**; נולד ב-29 במאי 1987) הוא כדורגלן מסאו טומה ופרינסיפה המשחק בסול דה אמריקה בעמדת החלוץ.

## קריירת מועדונים
לאל התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של ארנטלה, ממנה עבר לספורטינג ליסבון ומשם לקווה דה פיאדאדה, ממנה המשיך לקבוצה הבוגרת. בקיץ  חזר לספורינג CP ששיחקה אז בליגה הפורטוגזית הרביעית. בהמשך, לאל שיחק במוריירנסה, אשטוריל, לייריה ואז חזר לאשטוריל, כאשר בכל קבוצה שיחק עונה אחת.

בינואר  עזב לראשונה את פורטוגל וחתם באל-אהלי מליגת העל הסעודית. בסיום העונה חתם באל-איתיחאד כלבה ממנה הושאל בינואר לגזיאנטפספור.

ב-18 ביוני 2015 חתם לשנתיים באפואל ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית. ב-22 באוגוסט 2015 שיחק את משחק הליגה היחידי במדי אפואל בו כבש צמד בניצחון 1-5 נגד ארמיס ארדיפו. 8 ימים לאחר מכן, חזר לפורטוגל הושאל לבלננסש עד לסיום העונה.

ב-26 בינואר 2016 לאל חתם בסרו פורטניו מליגת העל הפרגוואית. ב-1 בספטמבר 2016 חתם באל-פתח.

בינואר  חתם בצ'יאפס. ב-7 באוגוסט 2017 חתם בניואל'ס אולד בויס מליגת העל הארגנטינאית.

ב-29 באוגוסט 2020, לאל חתם בטיחואנה.

ב-21 בינואר 2021, לאל חתם בסול דה אמריקה מליגת העל הפרגוואית.

ב-1 בינואר 2022, עבר לאל בהעברה חופשית לגואבירה מונטרו מליגת העל הבוליביאנית.

## קריירה בינלאומית
לאל שנולד בפורטוגל, החליט לייצג את נבחרת סאו טומה ופרינסיפה. ב-16 ביוני 2012 לאל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד  במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2013.

ב-13 ביוני 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 7-1 ל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סאו טומה ופרינסיפה: כדורגלנים
קטגוריה:סאו טומה ופרינסיפה: חלוצי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו קלוב דה פורטוגל
קטגוריה:כדורגלני מוריירנסה
קטגוריה:כדורגלני אשטוריל
קטגוריה:כדורגלני אוניאו דשפורטיבה דה לייריה
קטגוריה:כדורגלני אל-אהלי ג'דה
קטגוריה:כדורגלני אל-איתיחאד כלבה
קטגוריה:כדורגלני גזיאנטפספור
קטגוריה:כדורגלני אפואל ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני בלננסש
קטגוריה:כדורגלני סרו פורטניו
קטגוריה:כדורגלני צ'יאפס
קטגוריה:כדורגלני ניואל'ס אולד בויס
קטגוריה:כדורגלני טיחואנה
קטגוריה:כדורגלני אל-פתח
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סאו טומה ופרינסיפה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זרים בערב הסעודית
קטגוריה:ספורטאים זרים באיחוד האמירויות הערביות
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים זרים בפרגוואי
קטגוריה:ספורטאים זרים במקסיקו
קטגוריה:ספורטאים זרים בארגנטינה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבוליביה
קטגוריה:ילידי 1987
Harvard Law Review

**Harvard Law Review** הוא כתב עת משפטי הרואה אור בידי קבוצת סטודנטים עצמאית מבית הספר למשפטים בהרווארד. כתב העת יוצא לאור מדי חודש בחודשים נובמבר עד יוני, כשגיליון נובמבר משמש לסקירת פסקי הדין של בית המשפט העליון של ארצות הברית בשנה החולפת. לצד כתב העת מתפרסם אתר האינטרנט Harvard Law Review Forum, שבו תגובות למאמרים שפורסמו בכתב העת. 

הגיליון הראשון של כתב העת יצא לאור ב-15 באפריל 1887. הקמת כתב העת נעשתה בתמיכה משמעותית של עורך דין לואי ברנדייס, בוגר טרי של אוניברסיטת הרווארד ולימים שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. מהקמתו ועד לשנות ה-70 של המאה ה-20 בחירת הסטודנטים לעריכתו נעשתה לפי ציוניהם, כאשר נשיא כתב העת היה הסטודנט בעל הרמה האקדמית הגבוהה ביותר. מאז שנות ה-70 בחירת העורכים נעשית לפי ציוניהם בשנת הלימודים הראשונה ולפי הישגיהם בתחרות כתיבה שנערכת בסוף השנה הראשונה, ונשיא כתב העת נבחר על ידי שאר העורכים. האישה הראשונה שנמנתה עם עורכי כתב העת הייתה פריסילה הולמס, בשנים 1953–1955, והאישה הראשונה שהייתה נשיאת כתב העת היא סוזן אסטריך, בשנת 1977.

בשנת 2015 היה לכתב העת אימפקט פקטור של 4.979, שמיקם אותו לפי מדד זה בראש רשימה של 143 כתבי עת משפטיים.

נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, היה נשיא כתב העת בכרך ה-104 שלו. אחדים מעורכי כתב העת, בהם פליקס פרנקפורטר, רות ביידר גינסבורג ואנטונין סקאליה, מונו בהמשך חייהם לשופטים בבית המשפט העליון של ארצות הברית. רבים מעורכי כתב העת מונו בהמשך חייהם לפרופסורים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כתבי עת משפטיים
קטגוריה:בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
Money (כתב עת)

**Money** הוא כתב עת המתפרסם בידי תאגיד התקשורת הבינלאומי Time Inc.
הגיליון הראשון שלו ראה אור באוקטובר 1972.

## תוכן
מאמריו עוסקים במכלול נושאי כלכלה פרטית ומשתרעים מהשכלה, חיסכון, פרישה לגמלאות ומיסוי לסוגיות הנוגעות לכלכלת המשפחה כגון תשלום למכללה, אשראי, קריירה ושיפוץ הבית. הוא נודע בשל הרשימה השנתית שהוא מפרסם של "המקומות הטובים ביותר להתגורר באמריקה". Money, לצד Fortune ו-CNN היה שותף ב-CNNMoney.com, לאחר שערוץ הכלכלה CNNfn חדל לפעול בשנת 2004. בשנת 2014 Money השיק אתר משלו: Money.com.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי עת כלכליים
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
גביע הפדרציה 1997

**[[גביע הפדרציה]] 1997** הייתה התחרות ה-35 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.

תחרויות אזוריות החלו בינואר 1997 ומשחק הגמר התקיים ב-4 באוקטובר 1997.

נבחרת צרפת ניצחה במשחק הגמר את נבחרת הולנד וזכתה בגביע בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת.

## מתכונת התחרות
מתכונת התחרות הייתה דומה למתכונת תחרות גביע דייוויס.

בית עולמי א' כלל 8 קבוצות.

בית עולמי ב' כלל 8 קבוצות.

ארבע קבוצות של בית עולמי א' שהפסדיו בסיבוב הראשון התחרו עם ארבע קבוצות של בית עולמי ב' שניצחו בסיבוב הראשון התחרו על השתתפות בבית עולמי א' בשנת 1998.

יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).

כל מפגש בין הנבחרות כלל 5 משחקים.

## מהלך התחרות

### משחק הגמר

### העברות לקראת שנת 1998
בעקבות המשחקים בין 4 נבחרות שהפסידו בשלב הראשון של הבית העולמי א' לבין הקבוצות שעלו מבית אזורי ב':

* ,  ו נותרו בבית העולמי א'
*  עלתה לבית העליון
*  ירדה לבית העולמי ב'
* ,  ו נותרה בבית העולמי ב'

## ישראל בתחרות
בנבחרת  השתתפו הילה רוזן, ציפי אובזילר ואנה סמשנובה. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית אזורי אירופה/אפריקה דרג א'. התחרויות נערכו באיטליה באפריל 1997. הנבחרת שיחקה בבית ב' וסיימה אותו במקום השני. בשלב הבא היא שיחקה נגד  והפסידה 2:1. כתוצאה מכך היא נותרה בבית אירופה/אפריקה דרג א'.

## קישורים חיצוניים
* נתוני משחק הגמר

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1997
קטגוריה:גביע הפדרציה
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה בבלגיה
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה בצרפת
קטגוריה:תחרויות טניס ביפן
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה בגרמניה
קטגוריה:תחרויות טניס בצ'כיה
קטגוריה:תחרויות טניס בהולנד
אזיקים מנופצים

**אזיקים מנופצים** (ברומנית: **Zdrobite cătușe**) היה ההמנון הלאומי של הרפובליקה העממית הרומנית בין השנים 1948 - 1953. המנון זה נכנס לתוקף ב-4 בינואר 1948, ימים ספורים לאחר סילוק המלך והיה להמנון הראשון של רומניה כרפובליקה. המנון זה החליף את ההמנון המלכותי הרומני וב-1953 הוחלף על ידי ההמנון אנו מהללים אותך, רומניה!

ההמנון הולחן על ידי מאתיי סוקור ואת המילים חיבר אאורל באראנגה.

## תוכן ההמנון בעברית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רומניה: סמלים לאומיים
רומניה
אוסטין K5

**אוסטין K5 **(באנגלית: **Austin K5**) - היא משאית צבאית בתצורת רכב שטח, מאופיינת על ידי הנעה 4X4, מתוצרת יצרנית הרכב ה-בריטית "Austin Motor Company" אשר יוצרה בין השנים  1941–1945.

## אוסטין K5
* הנעה כפולה 4x4
משאית ה-"אוסטין K5" שירתה את הצבא הבריטי, ותרמה למאמץ המלחמתי ב-מלחמת העולם השנייה.

בתא הנהג תוכננו 2 מושבים (נהג + נוסע).

סך הכול יוצרו 12,280 יחידות.

## דגמי "אוסטין K5"
### מארז פתוח
דגמי תא מטען פתוח, הובילו תותחים נגד טנקים מסוג "(Ordnance QF 6-pounder QF6)" בגזרת אפריקה הדרומית, בתקופת מלחמת העולם השנייה.

### מארז סגור
דגמי תא מטען סגור, שירתו את הכוחות הלוחמים במשימות צבאיות שהיו קרויות "(General Service GS)".

## תמונות

קובץ:LST-21 unloads tanks during Normandy Invasion, June 1944 (26-G-2370).jpg | אוסטין K5 (משמאל) 
קובץ:The British Army in the United Kingdom 1939-1945 H38976.jpg | אוסטין K5 (צולם ב- 6 ביוני 1944)
קובץ:The Allied Campaign in North-west Europe, 6 June 1944 - 7 May 1945 B5513.jpg | אוסטין K5 (כוחות בעלות הברית, 6 ביוני 1944)
קובץ:The British Army in North-west Europe 1944-45 BU2825.jpg | אוסטין K5 (הצבא הבריטי בצפון מערב אירופה) 


## ראו גם
* אוסטין צ'אמפ
* אוסטין ג'יפסי
* אוסטין K2/Y
* מוריס C8

## קישורים חיצוניים

* אוסטין K5 (2:11 דקות), יו-טיוב
* אוסטין K5 (1:31 דקות), יו-טיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:משאיות
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1941
קטגוריה:כלי רכב בריטיים
K5
קטגוריה:כלי רכב צבאיים
קטגוריה:אמצעי לחימה בריטיים במלחמת העולם השנייה
הקורפוס ה-11 (האימפריה הגרמנית)

**הקורפוס ה-11** (בגרמנית: **XI. Armee-Korps**) היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית. שלחם במלחמת צרפת–פרוסיה ובמלחמת העולם הראשונה, ופורק עם סיומה. 

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-30 באוקטובר 1866 וכמפקדו הישיר מונה היינריך פון פלונסקי. מטה הקורפוס היה בקאסל, וחייליו גויסו מפרובינציית הסן-נסאו (שטחי נסיכות הבוחר מהסן 
ודוכסות נסאו לשעבר). במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה כלל הקורפוס את הדיוויזיות ה-21 וה-22, והיה תחת פיקודו של יוליוס פון בוזה. לאחר מכן חזר היינריך פון פלונסקי להיות מפקדו הישיר של הקורפוס, ותחת פיקודו הפך הקורפוס לחלק מהארמייה השלישית בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה. תחת פון פלונסקי השתתף הקורפוס בקרבות ויסמבורג, וורת' וסדאן.

בשנת 1871 צורפה הדיוויזיה ה-25 (הדוכסות הגדולה של הסן) לקורפוס. בשנת 1899 הוקם הקורפוס ה-18 והועברו אליו הדיוויזיות ה-21 וה-25. בתמורה קיבל הקורפוס ה-11 את הדיוויזיה ה-38.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוצב הקורפוס בחזית המערבית כחלק מחלק מהארמייה השלישית, ונטל חלק במערכה על הגבולות. לאחר מכן הועבר לחזית המזרחית, שם לחם פון בקרב הראשון על האגמים המזוריים, ולאחר מכן בקרבות נוספים, ביניהם מתקפת גורליצה-טרנוב והנסיגה הגדולה. בשנת 1915 הועבר שוב לחזית המערבית, שם לחם בקרבות שונים בזירה. בשנת 1918 השתתף הקורפוס במתקפת האביב, ובאוגוסט הותקף בקרב אמיין. לאחר מכן לחם הקורפוס כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה, ולאחר תבוסת גרמניה במלחמה פורק הקורפוס ב-30 בספטמבר 1919.

## מפקדים
* גנרל חיל הרגלים היינריך פון פלונסקי (30 באוקטובר 1866 - 17 ביולי 1870)
* גנרל חיל הרגלים יוליוס פון בוזה (18 ביולי 1870 - 6 באוגוסט 1870)
* גנרל חיל הרגלים היינריך פון פלונסקי (7 באוגוסט 1871 - 7 בינואר 1871)
* גנרל חיל הרגלים יוליוס פון בוזה (8 בינואר 1871 - 5 באפריל 1880)
* גנרל חיל הפרשים לודוויג פון שלוטהיים (6 באפריל 1880 - 21 במרץ 1889)
* גנרל חיל הרגלים וילהלם פון גרולמן (22 במרץ 1889 - 10 באוגוסט 1892)
* גנרל חיל הרגלים אדולף פון ויטיך (11 באוגוסט 1892 - 23 באפריל 1904)
* גנרל חיל הרגלים וילהלם פון לינדה (24 באפריל 1904 - 23 בספטמבר 1906)
* גנרל חיל הפרשים אלברכט, דוכס וירטמברג (24 בספטמבר 1906 - 24 בפברואר 1908)
* גנרל חיל הרגלים ריינהרד פון שפר-בויאדל (25 בפברואר 1908 - 31 בדצמבר 1913)
* גנרל חיל הרגלים אוטו פון פליסקו (1 בינואר 1914 - 12 במרץ 1917)
* גנרל לוטננט ויקטור קיהנה (13 במרץ 1917 - 26 באוגוסט 1917)
* גנרל חיל הרגלים פרנץ פון זודן (27 באוגוסט 1917 - 16 בנובמבר 1917)
* גנרל חיל הרגלים ויקטור קיהנה (17 בנובמבר 1917 - 30 בספטמבר 1919)

## קישורים חיצוניים

* הקורפוס ה-11

11
סוזוקי סלריו

ממוזער|מראה אחורי הרכב
ממוזער|מראה פנים הרכב
**סוזוקי סלריו** (אנגלית: **Suzuki Celerio**) הוא דגם רכב מסוג מיני האצ'בק של יצרנית הרכב היפנית סוזוקי מוטור שהושק בשנת 2014, ובישראל שווק לראשונה באפריל 2016. הדגם משווק בגרסה רובוטית ובגרסה ידנית. גודלו הפיזי קרוב לאלטו ולספלאש, ותא המטען שלו גדול יותר משמעותית מהם. שלדתו משמשת את האיגניס.

## נתוני הרכב
### מאפיינים
רוחב בסיס הגלגלים של הרכב הוא 242.5 ס"מ, אורכו הוא 3.6 מטר, רוחבו 1.6, וגובהו הוא 1.54. נפח תא המטען הוא 254 ליטר. נפח המנוע הוא 998 סמ"ק. חלקי הרכב מיוצרים ביפן ומורכבים בתאילנד.

### בטיחות
במבחני ריסוק של יורו NCAP קיבל הרכב את הדירוג 3 כוכבים מתוך 5. ייתכן שהדירוג אינו משקף במדויק את רמת הבטיחות של הרכבים הנמכרים היום (2017), בגלל שהמבחן נערך על רכב בעל 4 כריות אוויר, בעוד הרכבים המשווקים כיום, הם בעלי 6 כריות אוויר.

## קישורים חיצוניים

* 
* מבחני הריסוק של Euro NCAP
* דף הדגם באתר סוזוקי ישראל
* דף הדגם באתר סוזוקי העולמי

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות מיני
קטגוריה:רכבי סוזוקי
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2014
קטגוריה:כלי רכב יפניים
ליה ויליאמס

**ליה ויליאמס** (באנגלית: **Lia Williams**; נולדה ב-26 בנובמבר 1964) היא שחקנית אנגלייה הידועה מהופעותיה בתיאטרון, בקולנוע ובטלוויזיה. בנוסף עוסקת ויליאמס בבימוי.

## ביוגרפיה
ויליאמס נולדה בבירקנהד שבצ'שייר.

### קריירה בתיאטרון
פריצת הדרך של ויליאמס הייתה ב-1991 בהופעה במחזה "The Revengers' Comedies". ב-1993 גילמה את קרול בהפקה הלונדונית של המחזה "אוליאנה" מאת דייוויד מאמט. ב-1997 הופיעה ויליאמס בווסט אנד הלונדוני ובברודוויי במחזה "גג שקוף" מאת דייוויד הר. ב-2001 הופיעה שוב בווסט אנד ובברודוויי במחזה "הביתה" מאת הרולד פינטר.

עוד בתיאטרון שיחקה ויליאמס ב-2002 במחזה "מפה מונדי" בתיאטרון המלכותי הלאומי. ב-2005 גילמה את רוזלינד במחזה "כטוב בעיניכם" עם הלהקה השייקספירית המלכותית. ב-2007 הופיעה במחזה "The Hothouse", ובמחזה "שלוש מסיבות" מאת אלן אייקבורן. ב-2008 גילמה את אלידה ואנגל במחזה "האישה מן הים" מאת הנריק איבסן. ב-2013 שיחקה בתפקידים של אנה וקייט במחזה "Old Times" מאת פינטר.

ב-2013 הופיעה ויליאמס בתיאטרון גייט בדבלין בתפקיד בלאנש דובואה במחזה "חשמלית ושמה תשוקה" מאת טנסי ויליאמס.

### קולנוע וטלוויזיה
הופעת הבכורה של ויליאמס בקולנוע הייתה ב-1993 בסרט "Dirty Weekend" בבימויו של מייקל וינר, שבחר בה אחרי שראה אותה במחזה של אלן אייקבורן. בהמשך שיחקה בתפקידי משנה בסרטים "לאור האש" (1997), "כדור בלב" (1998), "The King Is Alive" (2000), "נערה מריו" (2001), ו-"The Christmas Miracle of Jonathan Toomey" (2007).

ב-2001 שיחקה ויליאמס לצדה של שילה הנקוק במיני-סדרה "The Russian Bride".

הופעות נוספות שלה בטלוויזיה היו בתפקידי משנה בעיבוד לספר "רעל תוסס" (מאת אגאתה כריסטי (2003), וב-"By the Pricking of My Thumbs" (2006). ויליאמס שיחקה בתפקידי אורח בסדרות "חדר מיון" (1989), "עדות אילמת" (2002), "בקצב הלב" (2002), "The Last Detective" ו-"A Touch of Frost" (2005), ובסדרה "רציחות במידסומר" (2015).

בספטמבר 2009 הצטרפה ויליאמס לסדרת הדרמה קומית "דוק מרטין" של רשת ITV.

ב-2016 הופיעה ויליאמס בעונה השנייה של הסדרה "הנעדר" בתפקיד נדיה הרץ.
עוד באותה שנה גילמה את דמותה של ווליס סימפסון בסדרה "הכתר" של נטפליקס.

### בימוי
ויליאמס החלה לביים סרטים קצרים ב-2002. סרט הבכורה שלה היה "Feathers" שמבוסס על סיפור קצר מאת ריימונד קארבר. ב-2008 סרטה "The Stronger" היה מועמד לפרס הסרט הקצר הטוב ביותר של פרסי באפט"א לקולנוע. ב-2009 ביימה ויליאמס את הסרט "Dog Alone" ששודר ברשת סקיי במסגרת "Ten Minute Tales".

## חיים אישיים
ויליאמס חיה בווסט המפסטד עם בעלה השני התסריטאי והמפיק גאי היברט, ובנה מנישואיה הראשונים, ג'ושואה ג'יימס. ויליאמס ובעלה מנהלים חברת הפקה בשם "Tilting Ground Productions".

## תפקידים בתיאטרון

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### קולנוע

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1964
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1964
מג רוסוף

**מג רוסוף** (באנגלית: **Meg Rossof**; נולדה ב-16 באוקטובר 1956) היא סופרת אמריקאית שמתגוררת בלונדון, בריטניה. ספרה המפורסם ביותר "ככה אני חיה עכשיו" זכה בשלל פרסים, מתוכם בפרס הבריטי Guardian Children's Fiction Prize, בפרס פרינץ האמריקאי ובנוסף היה הבסיס לסרט תחת אותה כותרת. ספרה השני "ג'סטין קייס" זכה במדליית קרנגי והוכרז בתור ספר הילדים הטוב ביותר שיצא לאור בבריטניה באותה שנה.

## קורות חיים
מג רוסוף נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס למשפחה יהודית בת ארבע אחיות. בגיל 18 היא למדה באוניברסיטת הרוורד אנגלית ואמנות אסתטית, ואז עברה ללונדון על מנת ללמוד פיסול בבית ספר יוקרתי לאמנות ועיצוב. כשהייתה בת 24 היא חזרה לארצות הברית ועברה לניו יורק לאחר שסיימה את התואר שלה, שם עבדה בתור פרסומאית וכתבת עבור מגזין פיפל ומאוחר יותר עבור ניו יורק טיימס. בזמן עיסוקה היא החלה לעבוד בתור רעיונאית והמשיכה בכך למשך 15 שנים, במהלכן חזרה ללונדון וגרה שם מאז. היא סיפרה שהסיבה שהתחילה לכתוב הייתה מות אחותה מסרטן. באותו שבוע שבו ספרה הראשון פורסם, אובחנה בעצמה כחולת סרטן השד. רוסוף ממשיכה במקצועה כסופרת עד היום.

## אופי כתיבתה
עמדתה של רוסוף באשר לכתיבה קובעת כי מקורה בסופר. היא מפרטת ומצדיקה אותה באומרה:

היא טענה זאת בעת שיח אינטרנטי, בו הגיבה על תגובה של אקטיביסטית לגבי ספרי ילדים המשווקים למיעוטי המיעוטים. בתגובתה, רוסוף הסבירה כי התכלית של ספר איננה להעביר מסר מסוים מאוד או לקדם שינוי חברתי, אלא להרחיב את דעת הקורא על ידי שימוש בפילוסופיה ונקודת המבט של הסופר.

## ספרים
### ספרי תמונות
* זהירות חזירי פרא (2005, תורגם על ידי רימונה די-נור)

* (Jumpy Jack and Googily (2008
* (Wild Boars Cook (2010


### רומנים
* ככה אני חיה עכשיו (2004, תורגם על ידי אהוד תגרי)
* ג'סטין קייס (2006, תורגם על ידי מרב זקס-פורטל)
* (What I was (2007
* (The Bride’s Farewell (2009
* Moose Baby (במקור Vamoose) (2010)
* (There Is No Dog (2011
* תארו לעצמכם שאינני (2013, תורגם על ידי מאירה פירון)
* ג'ונתן ללא רסן (2016, תורגם על ידי יואב כ"ץ)

## פרסים
מג רוסוף זכתה בעצמה בתואר חברה באגודה המלכותית לספרות בשנת 2014, יחד עם פרס אסטריד לינדגרן בשנת 2016.

ספרה "ככה אני חיה עכשיו" זכה ב-8 פרסים משנת 2004 עד 2006, מתוכם Guardian Children’s Fiction Prize, ופרס Michael L. Printz, בנוסף לשני פרסים גרמניים שונים: Der Luchs des Jahres ו-Deutscher Jugendliteraturpreis. על כתיבת ספר זה היא הייתה מועמדת לקבלת Orange Award for New Writers בשנת 2005, אך הפרס הוענק לדיאנה אוונס.

ספרה "ג'סטין קייס" זכה במדליית קרנגי ועוד 4 פרסים שונים, בנוסף לספרים What I was ו-The Bride’s Farewell שהיו מתמודדי הגמר למדליה בשנים 2008 ו-2011. "תארו לעצמכם שאינני" היה מתמודד הגמר עבור פרס ה-U.S. National Book בשנת 2013.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי מדליית קרנגי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1956
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
לואיז נבלסון

**לואיז נבלסון** (באנגלית: **Louise Nevelson**; 23 בספטמבר 1899–19 באפריל 1988) הייתה ציירת ופסלת יהודיה אמריקאית. נחשבה לאחת הפסלות המובילות של המאה ה-20 והתמחתה ביצירת פסלים בנויים ממערכת של חפצים מצויים צבועים. זכתה במספר פרסים, בניהם פרס art USA ופרס מכון האמנות של שיקגו. אחת מיצירותיה, "מחווה לששת המיליון" נרכשה על ידי מוזיאון ישראל בשנת 1965.

למדה בבית הספר לאמנות מודרנית של הנס הופמן בגרמניה.

## קורות חיים
### חיים אישיים
לאה ברליאבסקי נולדה בעיר פריאסלאב (אז בתחומי האימפריה הרוסית וכיום באוקראינה) בשנת 1899 להורים יהודים, יצחק ברליאבסקי ומינה סאדי.

בשנת 1905 היגרה יחד עם משפחתה למיין בארצות הברית שם למדה בתיכון רוקלנד. חמש עשרה שנה לאחר מכן נישאה לצ'ארלס נבלסון וכעבור שנתיים נולד בנם מיירון. ב-1931 התגרשה לואיז מצ'ארלס, אך מעולם לא חזרה לשם נעוריה או התחתנה שנית.

### קריירה אמנותית
עד סוף שנת 1934 הספיקה נבלסון ללמוד מגוון אומנויות כגון דרמה, פיסול, מחול מודרני ואף עבדה כעוזרת של הצייר המקסיקני דייגו ריברה בהכנה של ציור הקיר "דיוקנה של אמריקה."

בשנת 1943 החלה לראשונה להציג עבודות עצמאיות בגלריות בניו יורק.

בין השנים 1969 ל-1984 הציגה נבלסון מספר תערוכות במקומות שונים ברחבי העולם כמו מסצ'וסטס, יוסטון, איראן, טוקיו, מילאנו, הודו וקליבלנד וזכתה במספר תוארי כבוד ממוסדות אמנות שונים ברחבי ארצות הברית.

נבלסון המשיכה ליצור במשך שנים עבודות אמנות שקצרו פרסים רבים ונפטרה בביתה בשנת 1988.

22 שנים לאחר מותה הונצחו עבודותיה בחמישה בולים של דואר ארצות הברית.

## עבודות אמנות
בתחילת הקריירה האמנותית שלה עבודותיה של נבלסון נעשו בעיקר על ידי גרפיט על דפי נייר. בשנת 1942 הציגה נבלסון לראשונה את היצירה 'הקרקס, אוסף חיות' 3, בו השתמשה לראשונה בחפצי עץ מצויים כדי ליצור את עבודתה, סגנון שאת השראתו שאבה מעצי ההסקה שנאלצה לאסוף לחורף שנים רבות קודם לכן. סגנון זה הפך מאפיין לעבודותיה הבוגרות וחזר בעוד רבות מעבודותיה בהמשך. בין יצירותיה הבולטות של נבלסון נמנות "קתדרלה שמימית" שיצרה ב-1958, ו"גן ירח" שנוצר ב-1957. שתי העבודות נבנו באמצעות חפצי עץ מצויים שנצבעו בשחור. פסליה הבאים, כמו "מחווה אמריקנית לאנשי בריטניה" נעשו אף הם ברוח אותו עיקרון אך נצבעו בלבן. לצד בחירתה לפסל בעץ נבלסון יצרה אף פסלי מתכת כגון "אטמוספירה וסביבה" שנוצר ב-1966. ב-1965 עבודתה "מחווה לששת המיליון" נרכשה על ידי מוזיאון ישראל.

## פעילות פמיניסטית
לואיז נבלסון היוותה גורם מרכזי לפיתוח התנועה האמנותית הפמיניסטית נבלסון הייתה אמנית שאהבה לקחת השראה לעבודותיה מכל יצירה, תופעה או חפץ שראתה, דבר שהעניק לה ידע וניסיון בתחומי האמנות השונים. בשנות ה-70, תקופתה של נבלסון, היה מקובל שגברים בלבד יוצרים פסלים ויצירות בקנה מידה גדול, ואילו נשים אמניות עוסקות בעיקר בציור ורישום. פסליה הגדולים של נבלסון, שהיו מאוד יוצאי דופן בעת ההיא, ערערו מאוד את התפיסה הזאת והשפיעו על אמנים רבים בזרם האמנות הפמיניסטית.

## ראו גם
* רשימת עבודותיה של לואיז נבלסון

## קישורים חיצוניים

* 
* הדף של נבלסון באתר the art story
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודיות שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:ציירות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:פסלות יהודיות
קטגוריה:פסלים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1988
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1988
אגנס מרטין

**אגנס ברניס מרטין** (באנגלית: **Agnes Bernice Martin**, 22 במרץ 1912 – 16 בדצמבר 2004) הייתה ציירת אמריקאית בסגנון מופשט (אבסטרקט) אקספרסיבי. בשנת 1998 זכתה במדליה הלאומית לאמנויות בארצות הברית.

## קורות חיים
### חיים אישיים
מרטין נולדה בחוות מקלין בסאסקצ'וואן (Saskatchewan), באזור הכפרי של קנדה, ובשנת 1919 עברה עם משפחתה לוונקובר. מרטין היגרה לארצות הברית בשנת 1931 מסיבות משפחתיות, אך קיבלה אזרחות אמריקנית רק בשנת 1950. בין השנים 1954 ל-1957 גרה בטאוס שבניו מקסיקו. בשנים האחרונות לחייה חזרה להתגורר בטאוס. היא המשיכה לצייר עד למותה בגיל 92.

### קריירה מקצועית
בשנת 1942 למדה מרטין חינוך והוראת אומנות במכללה לחינוך ווסטרן וושינגטון ואחר כך, בשנת 1947, קיבלה תואר שני בהוראת אמנות מאוניברסיטת קולומביה. בשנים אלו ציירה בעיקר טבע דומם ופרחים בסגנון שונה מזה שהתפרסמה בזכותו. כשנהייתה אמנית אבסטרקט השמידה הרבה מציוריה הריאליסטיים. בזמן מלחמת העולם השנייה התחברה לרעיונות הזן, עליהם שמעה באוניברסיטה, ויצירותיה הושפעו מעקרונות אלה. לאחר לימודיה עברה להתגורר במדבריות מקסיקו והחלה לצייר צורות מהנוף של טאוס.

ציוריה משכו את תשומת לבה של בטי פרסונס (Betty Parsons), בעלת גלריה מניו-יורק. קשר זה הוביל את האמנית להתגורר במנהטן, ניו-יורק, בשנת 1957 לצד אמנים נוספים. ציוריה מתקופה זו מתאפיינים בגוונים של כחול ואפור. בשנות ה-60 המוקדמות התקבע סימן ההיכר של מרטין כציירת אבסטרקט אקספרסיוניסטי עם זיקה למינימליזם: היא חרטה על בדים מרובעים בעזרת עפרונות וכיסתה את כל החריטה בשכבה עדינה של צבע יסוד מסוג "ג'סו". בין השנים 1967 ל-1974 טיילה מרטין ברחבי מקסיקו, ולא יצרה דבר, עקב התפרצות של מחלת נפש. כשחזרה ליצור יצירותיה השתנו ודמו יותר ליצירות הגאומטריות המוקדמות שלה.

בשנת 1958 לראשונה הציגה את עבודותיה בתערוכה אישית. מאז היא השתתפה בתערוכות אישיות וקבוצתיות רבות. היא הציגה מספר פעמים בביאנלה של ונציה. בשנת 2017 עבודות שלה הוצגו בתערוכה שהתקיימה ב Making Space: Women Artists and Postwar Abstraction. בנוסף למרטין בתערוכה זו הוצגו עבודות של לי קרסנר, הלן פרנקנטלר, גגו ואמניות בולטות נוספות.

### פעילות מקצועית
בניו יורק התבססה מרטין כאמנית יוצרת בזרם המופשט. אחת מיצירותיה הראשונות שצוירו בסגנון מופשט גאומטרי, בהשראת טאוס, נקראת הרבור 1 (Harbor Number 1) ונמצאת כיום באוסף של מוזיאון מומה שבניו-יורק. בשנת 1958, התקיימה לראשונה תערוכת יחיד של מרטין, בגלריה של פרסונס בניו יורק. בשנת 1976 הפיקה סרט הנקרא גבריאל. בשנת 1989, התקבלה כחברה באקדמיה האמריקאית לאמנות. בשנת 1991, התקיימה תערוכת היחיד הגדולה הראשונה שלה מחוץ לארצות הברית, במוזאון האמנות של אמסטרדאם, בה הציגה ציורים ממסעותיה באירופה.

זכתה בפרס אוסקר קוקושקה של ממשלת אוסטריה בשנת 1992. באותה שנה התקיימה תערוכת רטרוספקטיבה גדולה שלה במוזאון ויטני לאמנות בארצות הברית. בשנת 1998 זכתה במדליה מהקרן הלאומית לאומנויות בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות אמריקאיות
קטגוריה:מהגרות מקנדה לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מקנדה לארצות הברית
קטגוריה:ציירות קנדיות
קטגוריה:ציירות המאה ה-20
קטגוריה:ציירות המאה ה-21
קטגוריה:סכיזופרנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מערב וושינגטון
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2004
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2004
ליג'יה בויונגה נונס

**ליג'יה בויונגה נונס** ( פורטוגזית: Lygia Bojunga Nunes; נולדה ב-26 באוגוסט 1932) היא סופרת ילדים ברזילאית. כתיבתה זיכתה אותה בשני הפרסים החשובים ביותר בתחום ספרות הילדים פרס אנדרסן ב-1982 ופרס אסטריד לינדגרן בשנת 2004. בויונגה נונס היא הזוכה הראשונה בפרס אנדרסן שאינה מארצות הברית או אירופה. יסוד מרכזי בספרייה של בויונגה נונס הוא כתיבה מתוך נקודת המבט של הילד.

## ביוגרפיה
ליג'יה בויונגה נונס נולדה בעיר פלוטאס  בדרום ברזיל וגדלה בחווה. בגיל 8 היא עברה עם משפחתה לעיר ריו דה ז'ניירו. בגיל 19 הצטרפה לתיאטרון נודד שהציג בכל רחבי ברזיל. במהלך המסעות של התיאטרון היא נתקלה בבערות ומערכת חינוך נחשלת באזורים הכפריים. בעקבות זאת, היא ייסדה בית ספר עבור ילדים עניים באזור הכפרי של ריו דה ז'ניירו, אותו ניהלה במשך חמש שנים. ליג'יה בויונגה כתבה גם תסריטים עבור תוכניות טלוויזיה ורדיו.

בשנת 1972 יצא ספרה הראשון 'העמיתים' (Os colegas), סיפור הרפתקאות שדמויותיו הראשיות הן חמש חיות. בשנת 1982 קיבלה את פרס אנדרסן והייתה לסופרת הראשונה מחוץ לארצות הברית ואירופה שזכתה בפרס זה. בשנת 2002 פרסמה את "דיוקנים של קרולינה" – הספר הראשון שפורסם בהוצאה לאור שלה. בשנת 2004 קיבלה ליג'יה בויונגה נונס את פרס אסטריד לינדגרן מממשלת שוודיה.

בכל ספריה של בויונגה נונס ישנה ביקורת חברתית על העוני, דיכוי, המשטר הצבאי ששלט בברזיל ומעמד האישה. כתיבתה של נונס מאופיינת בטשטוש של הגבולות בין פנטזיה למציאות ועוסקת בנושאים חברתיים עכשוויים בשילוב הומור.

ספריה הופצו ותורגמו ביותר מ-63 מדינות.

## פרסים
* 1973: פרס ג'בוצ'י (Prêmio Jabuti)
* 1982: פרס אנדרסן
* 2004: פרס אסטריד לינדגרן

## ספרים
למעט "חברי הצייר", כל שמות הספרים בעברית הם בתרגום חופשי.

### חברי הצייר
נכון לשנת 2017, ספרה היחיד של נונס אשר תורגם לעברית הוא "חברי הצייר".

הספר מספר על ילד בשם קלאודיו שהיה לו חבר מבוגר, צייר. החבר הצייר מת ומסתבר לילד שהוא התאבד. הצייר השאיר לאישה שעמה היה בקשר מכתב, בו הוא כלל לא מסביר למה בחר לקטוע את חייו. הילד מתאכזב מכך. עם זאת, הצייר השאיר לילד מחברת ובה ציורים ורישומים, שבה הוא מתאר לילד את משמעות הצבעים, לדעתו, לדוגמה: הצבע צהוב מסמל שמחה והצבע חום מסמל שעמום. לספר זה יש חשיבות וייחודיות רבה מפני שהוא דן בצורה ישירה בנושא המוות וכן בנושא התאבדויות. אלו נושאים שהדיון בהם אינו נפוץ או רגיל בספרות ילדים ונוער. בספר מטופל המוות באופן רגיש ועדין, ובו זמנית מעורר רגשות עזים. נושא אחר שנדון אף הוא בספר הוא חברות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ברזילאיות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער
קטגוריה:זוכי פרס אנדרסן
קטגוריה:ברזילאיות שנולדו ב-1932
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1932
אנדרואיד האניקומב

**אנדרואיד "האניקומב"** (Honeycomb; "חלת דבש") הוא שם קוד לפלטפורמת אנדרואיד שתוכננה עבור מכשירים עם מסכים גדולים יותר, ובייחוד למחשבי לוח. היא אינה נתמכת עוד. האניקומב הושק לראשונה למוטורולה זום בפברואר 2011. מלבד תוספת של תכונות חדשות, האניקומב הציג ערכת נושא חדשה בממשק משתמש שכונתה "הולוגרפית" ומודל אינטראקציה שנבנה על התכונות העיקריות של מכשירי אנדרואיד, כמו ריבוי משימות, התראות ווידג'טים.

## תכונות
תכונות חדשות שהוצגו עם הגרסה כוללות את הפעולות הבאות:
* שימוש בממשק משתמש דו-חלוני באפליקציות הדוא"ל ואנשי הקשר.
* יישום הגלריה מאפשר למשתמשים להציג אלבומים, ואוספים אחרים במצב מסך מלא, ותמונות ממוזערות של התמונות האחרות באוסף.
* ביישום הדפדפן, החלפת חלונות הדפדפן בלשוניות, הוספת מצב גלישה בסתר לצורך גלישה אנונימית, והצגת סימניות והיסטוריה בתצוגה אחת, בין תכונות נוספות.
* עיצוב מחדש של המקלדת, כדי להקל על ההקלדה במכשירים בעלי מסך גדול כמו מחשבי לוח.
* תצוגה של האפליקציות האחרונות לצורך ריבוי משימות.
* מסכי בית ניתנים להתאמה (עד חמש).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנדרואיד
קיטי קראות'ר

**קיטי קראות'ר** (**Kitty Crowther**; נולדה ב-4 באפריל 1970) היא מאיירת וסופרת ילדים בלגית, אשר זכתה בפרס "עיפרון הכסף" לשנת 2003 ו-2005, ובשנת 2010 בפרס היוקרתי לספרות ילדים על שם אסטריד לינגרן. ספריה של קראות'ר מתייחדים בעיסוק בידידות, בדידות, אובדן של אדם אהוב ועוד.

## ביוגרפיה
קיטי קראות'ר נולדה בבריסל ברביעי לאפריל 1970 לאם שוודית ואב בריטי. קראות'ר נולדה כבדת שמיעה והתחילה לדבר רק בגיל ארבע. בבגרותה פנתה קראות'ר ללמוד אמנות גרפית במכון סנט לוק בבריסל, לאחר מכן החלה לאייר, בעיקר ספרים בצרפתית ולעיתים בהולנדית. נכון לשנת 2010, הוציאה לאור כ-35 ספרים משלה, וכן איירה ספרים של סופרים אחרים. כיום היא ובן זוגה גרים בבלנמונט עם שני בניהם.

## חייה המקצועיים
ספריה של קראות'ר נודעים כבעלי עומק פסיכולוגי והיא מעבירה דרכם "מסרים לחיים". קראות'ר נוהגת בספריה למעט במילים ומבקשת להעביר את מסריה בעיקר באמצעות איורים, המצוירים בעדינות באמצעות עיפרון, עט או צבעי מים, בסגנון נאיבי עם דמויות ידידותיות לילדים.

### פרסים
קראות'ר זכתה בפרסים רבים עבור יצירותיה, בשנת 2003 זכתה בפרס "עיפרון הכסף" עבור ספרה "In het pikkedonker", ובשנת 2006 זכתה שוב באותו הפרס עבור ספרה "Kleine Dood en hetmeise". ב-2010 הוענק לקראות'ר, על ידי המועצה השוודית לאומנויות, הפרס על שם אסטריד לינגרן, הנחשב לפרס האיור הגבוה ביותר האפשרי בעולם ספרות הילדים.

## יצירות נבחרות
* 1994: Mon royaume
* 1995: Va faire un tour
* 1996: Mon ami Jim: תורגם לאנגלית כ"jack and jim" ב-2010
* 1997: Lily au royaume des nuages
* 2000: Moi et rien
* 2001: Le Bain d’Elias
* 2002: Scritch scratch dip clapote!
* 2003: L'Enfant racine
* 2004: Petits meurtres et autres tendresses
* 2005: La Visite de Petite Mort
* 2005: Le grand désordre
* 2008: ?Alors
* 2009: Annie du lac
* 2010: "Le petit homme et Dieu"

## קישורים חיצוניים

* מידע על קיטי קראות'ר מתוך האתר-http://www.frenchpicturebooks.com/kitty-crowther/
* מידע על קיטי קראות'ר מתוך האתר http://blog.picturebookmakers.com/post/100580798276/kitty-crowther

קטגוריה:מאיירים
קטגוריה:סופרות בלגיות כותבות צרפתית
קטגוריה:בלגיות שנולדו ב-1970
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1970
אוסטין K2/Y

**אוסטין K2/Y** (באנגלית: **Austin K2/Y**) - היא משאית צבאית, הנעה 4x2, מתוצרת יצרנית הרכבה-בריטית חברת "Austin Motor Company" אשר יוצרה בין השנים 1939–1945.

חברת ייצור המטוסים הבריטית Mann Egerton" (Mann, Egerton & Company Ltd.)" שפעלה מ-נוריץ' תרמה את חלקה בייצור המרכב של דגם ה-"אוסטין K2/Y".

## "אוסטין K2/Y"
דגם משאית ה-"אוסטין K2/Y" שירתה את חבר העמים הבריטי ואת הצבא הבריטי, ותרמה למאמץ המלחמתי ב-מלחמת העולם השנייה, בעיקר כ-אמבולנס צבאי וכמשאית מטען.

מהדגם יוצרו 13,102 יחידות.

## תצורות "אוסטין K2/Y"
* משאית מטען
* אמבולנס צבאי (בתקופת מלחמת העולם השנייה, אמבולנס "אוסטין K2/Y" כונה על ידי חיילי הכוחות הלוחמים של בעלות הברית "Katie")

## [[אמבולנס]] "אוסטין K2/Y"
* 4 אלונקות או 10 פצועים (במצב ישיבה)

## תמונות

קובץ:Hrh Princess Elizabeth in the Auxiliary Territorial Service, April 1945 TR2832.jpg | הנסיכה אליזבת (מאוחר יותר אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת) בחזית אוסטין K2/Y
קובץ:Women at War 1939 - 1945 TR2835.jpg| הנסיכה אליזבת בתקופת מלחמת העולם השנייה, בזמן שירותה הצבאי ב-Auxiliary Territorial" Service" בצבא הבריטי, כנהגת משאית, מימין: אמבולנס אוסטין K2/Y
קובץ:K2inside.JPG | אוסטין K2/Y - מבט לתא הנהג
קובץ:Austin K2slashY 4x2 Heavy Ambulance pic5.JPG | אוסטין K2/Y
קובץ:Military Ambulance (8037161238).jpg | אוסטין K2/Y
קובץ:Austin K2slashY 4x2 Heavy Ambulance pic1.JPG | אוסטין K2/Y
קובץ:British Medical Services in the Second World War B6954.jpg | אוסטין K2/Y
קובץ:The British Army in France 1940 F4301.jpg | אוסטין K2/Y (צולם ב-צרפת, 1940)
קובץ:Austin K2 Mobile Canteen pic1.JPG | אוסטין K2/Y
קובץ:Austin K2A General Service Lorry.JPG | אוסטין K2/Y
קובץ:Austin K2 Army Truck, RAF 574620 pic1.JPG | אוסטין K2/Y
קובץ:1943 Austin K2 (GXH 864) auxilliary towing vehicle, 2012 HCVS Tyne-Tees Run.jpg | אוסטין K2/Y, שנת 1943
קובץ:1941 Austin K2 ATV AM-44-94 p7.jpg | אוסטין K2/Y, שנת 1941
קובץ:1941 Austin K2 ATV AM-44-94 p3.jpg | אוסטין K2/Y, שנת 1941 - מבט למנוע
קובץ:Jour d'la Libéthâtion Jèrri 9 d'Mai 2010 45.jpg | אוסטין K2/Y


## ראו גם
* אוסטין צ'אמפ
* אוסטין ג'יפסי
* אוסטין K5
* אוסטין לואוד סטאר
* אוסטין 18

## קישורים חיצוניים

* אוסטין K2/Y (1:00), יו-טיוב
* הנסיכה אליזבת נוהגת באמבולנס אוסטין K2/Y (0:59), יו-טיוב
* הנסיכה אליזבת כחיילת ביחידת אמבולנסים מסוג אוסטין K2/Y (4:24 דקות), יו-טיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:משאיות
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1939
קטגוריה:מכוניות בריטיות
K2/Y
קטגוריה:כלי רכב צבאיים
קטגוריה:אמצעי לחימה בריטיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אמבולנסים
קזויו סג'ימה

**קזויו סג'ימה** (ביפנית: **妹島 和世**; נולדה ב-29 באוקטובר 1956) היא אדריכלית יפנית בינלאומית. בין עבודותיה המרכזיות נכללים המוזיאון החדש לאמנות עכשווית בניו יורק ומרכז הלמידה של רולקס באוניברסיטת EPFL שבשווייץ. הייתה האישה השנייה שזכתה בפרס פריצקר לאדריכלות.

## ביוגרפיה
ב-1981 סיימה סג'ימה תואר שני באדריכלות ב. לאחר חניכות אצל האדריכל היפני טויו איטו היא פתחה חברה משלה ב-1987 בשם Kazuyo Sejima and Associates. היא פתחה את החברה יחד עם , שהיה אדריכל נוסף אצל איטו, וקנתה לעצמה מוניטין לאומי כאשר בשנת 1992 זכתה בתואר "אדריכלית השנה" על-פי . נישיזאווה רצה לפתוח משרד משלו ב-1990, אך סג'ימה שכנעה אותו להישאר בחברה ובשנת 1995 הם הקימו את חברת Sejima and Nishizawa and Associates, או בקיצור .

ב-1997 כל אחד מהם הקים משרד משלו ועסק בפרויקטים בקנה מידה קטן בעוד שבזמן השותפות עבדו על פרויקטים שאפתניים וגדולים. דוגמה לכך היא ה-O-Museum שנבנה בעיר נאגנו בין השנים 1995–1999. כמו ברוב העבודות המשותפות של השניים היה קשה להצביע של מי הרעיונות וההצעות כיוון שעבדו באופן צמוד ואינטנסיבי.

פרויקט נוסף עליו עבדו יחד היה המוזיאון לאמנות עכשווית של המאה ה-21, קנאזווה, שנבנה בין השנים 1999–2004, שמאופיין בעיצוב עגול עם חזית זכוכית. המראה הפנורמי והקומות העגולות עודדו את המבקרים לבחור מסלול משלהם מנגד למוזיאונים הליניארים הרבים הקיימים.

בשנת 2001 סג'ימה לקחה על עצמה משרת הוראה באוניברסיטת קיו של טוקיו. באותו הזמן SANAA החלו את הפרויקטים הראשונים שלהם מחוץ ליפן: בית הספר צולפריין לניהול ועיצוב בגרמניה ו שבאוהיו. עבודות בינלאומיות אחרות הראויות לציון כוללות את המוזיאון החדש לאומנות עכשווית בניו יורק שנבנה בין השנים 2003–2007, תיאטרון ומרכז התרבות של דה קונסטליני (El Kunstlinie) שנבנה בהולנד בין השנים 1998–2007,  באוניברסיטת שווייץ לטכנולוגיה בלוזאן ("EPFL Learning Centre") שנבנה בין השנים 2005–2009 ו, צרפת שעוצב ב-2005 ונפתח לקהל הרחב ב-2012.

## פרסים
במהלך הקריירה שלה, קזויו סג'ימה וריו נישיזאווה זכו בפרסים רבים. בין הבולטים שהם זכו יחדיו נכללים:

* 2025 - מדליית הזהב המלכותית של המכון המלכותי לאדריכלים בריטים.
* 2002 - מדליית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות לזכרו של .
* 2006 - פרס עיצוב מ.
* 2007 - .
* 2010 - פרס פריצקר יחד עם ריואה נשיזאווה.
* 2022 - פרס פרמיום אימפריאלה יחד עם ריואה נשיזאווה.

## פרויקטים עתידיים
סג'ימה התבקשה לתכנן את הרכבות והעיצוב הפנימי של רכבת האקספרס החדשה של חברת .  רכבת זו תהיה "רכבת הדגל של העתיד" של החברה. כ-56 קרונות יבנו עד השנה 2018 עם עיצובה של סג'ימה.

## ראו גם
* טויו איטו

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של SANAA 
* פרס פריצקר 2010
* דרך תקרת הזכוכית
* arcspace

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זוכי פרס פריצקר
קטגוריה:אדריכלים יפנים
קטגוריה:ילידות 1956
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1956
קטגוריה:זוכי פרס פרמיום אימפריאלה לאדריכלות
אליס אוסוולד

**אליס אוסוולד** (**Alice Oswald**, נולדה ב-31 באוגוסט 1966) היא משוררת וסופרת אנגלייה עטורת פרסים, כלת פרס ת"ס אליוט לשנת 2002 ופרס Griffin Poetry לשנת 2017. 

אוסוולד נולדה ברידינג, שבמחוז ברקשייר, אנגליה. עד כה פרסמה שבעה קובצי שירה. בין פרסיה הרבים נמצאים גם Eric Gregory Award, an Arts Foundation Award for Poetry, a Forward Prize for Best Single Poem, and a Ted Hughes Award.

## ביוגרפיה
אליס פריסילה לייל קין (Alice Priscilla Lyle Keen), שמאוחר יותר הפכה לאליס אוסוולד, היא בתם של ליידי פריסילה מרי רוז קורזון (Lady Priscilla Mary Rose Curzon) וצ'ארלס ויליאם לייל קין (Charles William Lyle Keen). בריאיון לאתר The Guardian שפורסם בשנת 2012 סיפרה שהיא התחייבה לשירה כשהייתה בת שמונה. עד אז רצתה להיות שוטרת, אך היא עברה לילה אחד ללא שינה ולמחרת, לדבריה, "העולם השתנה. הוא היה זקוק לשפה חדשה". כשאוסוולד הייתה צעירה היא נהגה לחבר שירים בראשה לפני השינה, ובבוקר למחרת הייתה כותבת אותם במחברת שהחביאה בשיח. רק כ-20 שנה לאחר מכן, החלה לשלוח את שיריה לפרסום. כתיבת שירה, לדבריה, היא מאמץ רציני ומתמשך בדיוק כמו המאמץ להיות אדם טוב יותר. היכולת להתבטא היטב, לדעת אוסוולד, אינה עניין של ידע והשכלה, אלא קשורה בעיקר לתשומת לב. בשנת 1994 נישאה למחזאי פיטר ס.פ אוסוולד (Peter C.P Oswald), והחל מאותה שנה שם משפחתה הפך לאוסוולד. כיום הם חיים בדבון עם שלושת ילדיהם.

אוסוולד למדה לימודים קלאסיים בניו קולג', אוניברסיטת אוקספורד (New College, University of Oxford) ולאחר מכן עבדה כגננית, עבודה שלדבריה היא אידיאלית למשורר משום שהיא משאירה את הראש פנוי. אוסוולד מדברת בהתלהבות על הקשר שלה לאדמה, העבודה הקשה והמקצבים של הטבע.

בשנת 1996 פרסמה את קובץ השירה הראשון שלה, *The Thing in the Gap-Stone ,* עליו זכתה בפרס Forward Poetry לקובץ הביכורים הטוב ביותר. בשנת 2002 פרסמה את ספרה השני, Dart, לאחר מחקר של ההיסטוריה, הסביבה והקהילה בריבר דארט שבמחוז דבון, וזכתה עליו בפרס ת"ס אליוט. בשנת 2005 ספרה Woods, etc יצא וזכה בפרס Geoffrey Faber Memorial. כמו כן הוציאה בשנת 2009 את הקובץWeeds and Wild Flowers שאויר על ידי ג'סיקה גרינמן, ואת A sleepwalk on the severn. בשנת 2013 הייתה המשוררת הראשונה שזכתה בפרס Warwick לכתיבה, על ספרה (Memorial (2011, שהוא עיבוד ל"איליאדה" של הומרוס. ספר זה זכה לשבחים רבים על הגישה החדשנית ומלאת הדמיון שהופגנה בו. בשנת 2017 זכתה, יחד עם המשורר ג'ורדן אבל, בפרס Griffin poetry על ספרה Falling Awake, שיצא בשנת 2016. ספרה תואר על ידי השופטים כ'עוצר נשימה'. בדבריהם ציינו כי בעבודתה של אוסוולד יש אומץ פילוסופי, וכי היא פותחת בפנינו דרכים חדשות לחקירת העולם.

## לקריאה נוספת
***שיחה עם אליס אוסוולד**, מראיין: יהודה ויזן, דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך יא', 2019.

## קישורים חיצוניים
*אליס אוסוולד מקריאה את ספרה "Memorial" באתר The Poetry Archive
*ראיון עם אוסוולד לאתר Magma Poetry
*ביקורת על הספר "Woods etc" באתר London Review of Books
* 
*מידע על אליס אוסוולד וכמה משיריה באתר Poetry Foundation
*שיריה של אוסוולד באתר The Guardian
*כתבה על הספר "Memorial" באתר Society for Classical Studies

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררות אנגליות
קטגוריה:סופרות אנגליות
קטגוריה:סגל ניו יורקר
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1966
בוגנים

**בוגנים** הוא שם משפחה יהודי הנפוץ בקרב יהודי מרוקו שחיו בעיר פאס.

קטגוריה:שמות משפחה
ירדנה ארזי (אלבום)

**ירדנה ארזי** הוא אלבום הבכורה של הזמרת ירדנה ארזי, שיצא בשנת 1982.

בשנת 1978 פרשה ארזי משלישיית שוקולד מנטה מסטיק והחלה לקדם קריירת סולו עצמאית. באותה שנה הכירה את חברה לחיים נתן תומר, הזוג נישא ב-1983. 

לאחר שהנחתה את תחרות אירוויזיון 1979 יצאה לשנה של הקלטות והופעות בחברת התקליטים הגרמנית אריולה אריסטה אך שבה לישראל עקב רצונה להינשא לתומר והצטרפה לצוות המחזמר ברנשים וחלומות שזכה להצלחה גדולה בשנת 1981. רק עם סיום הצגות המחזמר החלה ארזי בעבודה על אריך נגן ופנתה לחברות התקליטים השונות. הגם שזכתה עד לאותו שלב להצלחה גדולה וטיפחה קריירה מוזיקלית למעלה מעשור, חברות התקליטים לא מיהרו להאמין בפוטנציאל המכירות של ארזי וביקשו להכתיב לה סגנונות מוזיקליים שלא היו לרוחה.

בשלב זה הציע תומר להקים עבורה ואיתה חברת תקליטים עצמאית ולאפשר לה חופש אמנותי מלא. בשנת 1982 הוציאה ארזי את אלבום הסולו הראשון שלה, המתאפיין במקצבי רוק/פופ-רוק והוא הרוקיסטי ביותר של ארזי מכל אלבומי שנות ה-80. אריק רודיך חברם הקרוב של הזוג ובעלה דאז של לאה לופטין חברתה לשלישיית שוקולד מנטה מסטיק, היה אחראי על ההפקה המוזיקלית, הלחנים והעיבודים (מלבד שיר אחד).

האלבום נחל כישלון מסחרי, אך למרות זאת בלטו מתוכו מספר שירים כגון: "בלי דמעות", "אני לא גרטה גרבו" (בו שרה ארזי בסגנונה של קייט בוש), ו"מוזיקה נשארת" שעמו השתתפה ארזי לראשונה בתחרות הקדם אירוויזיון והגיעה למקום השני. כמו כן, השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים העברי השבועי והגיע למקום השמיני במצעד הפזמונים העברי השנתי.

התקליט הופץ על ידי חברת התקליטים "הד ארצי", כאשר כל הבאים אחריו הופצו כבר על ידי NTE חברת התקליטים העצמאית של ארזי ובעלה נתן תומר (לא כולל את "מתוך שאהבתי" מ-1995 והוצאות מחודשות על גבי תקליטור של האלבומים הישנים). התקליט לא הופץ מעולם על תקליטור.

## כרוניקת סינגלים
# **מחול מערבולות** - יצא ב-9 בספטמבר 1980. שהה 13 שבועות במצעד השבועי של רשת ג' והגיע למקום השביעי. לשיר צולמו שני סרטונים, האחד צולם על שפת הים והשני באולפן עטוי מרבדים דמוי אוהל בדואי. בשני הסרטים הופיעה ירדנה ארזי יחפה
# **מוזיקה נשארת** - יצא ב-13 באפריל 1982. שהה 11 שבועות במצעד השבועי של רשת ג', הגיע לראש המצעד ודורג 8 במצעד הפזמונים השנתי תשמ"ב.
# **בלי דמעות** - יצא ב-10 באוגוסט 1982. שהה 11 שבועות במצעד השבועי של רשת ג' והגיע למקום החמישי. 
# **אני לא גרטה גרבו/ השתנית בין לילה**  - יצא ב-16 בנובמבר 1982. שהה 11 שבועות במצעד השבועי של רשת ג' והגיע למקום השלישי. 
# זמנך עבר / מחכה לאף אחד 

## שירי האלבום

* **כל הלחנים: אריק רודיך (מלבד "מוזיקה נשארת", לחן - [[הנרי ברטר]])**
* בתקליט: שירים: 1–5 - צד א', שירים: 6–10 - צד ב'.
## משתתפים באלבום
* הפקה מוזיקלית ועיבודים: אריק רודיך (מלבד "מוזיקה נשארת" - הנרי ברטר).

### נגנים
* מיקי שביב - גיטרה בס.
* חיים רומנו - גיטרות חשמליות ואקוסטיות.
* מאיר ישראל - תופים וכלי הקשה.
* שם טוב לוי - חליליות וחליל.
* אריק רודיך - פסנתר אקוסטי Yamaha, פסנתר חשמלי Yamaha CP-70B, פסנתר חשמלי פנדר, סינתיסייזר Yamaha CS-70M, סינתיסייזר Prophet-5, מיני-מוג סינטיסייזר, מלודיקה וקולות רקע.
* מזי כהן - קולות רקע בשירים: "בלי דמעות", "גוזל קטן", "השתנית בין לילה".

### קרדיטים
* הוקלט באולפני "סיגמא" בתל אביב, 1982.
* טכנאי הקלטה ומיקס: יהודה זיתוני.
* חיתוך התקליט: סטיב אנג'ל, אולפני "אוטופיה", לונדון.
* עיצוב העטיפה: יוסי אורבך.
* צילום העטיפה: יקי הלפרין.
* מפיק: נתן תומר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי ירדנה ארזי
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1982
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
נבחרת גביע בילי ג'ין קינג של יפן

**נבחרת גביע בילי ג'ין קינג של יפן** היא נבחרת הטניס של יפן המשחקת בגביע בילי ג'ין קינג (גביע הפדרציה) העולמי ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה.

הנבחרת משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1964.

נכון לשנת 2025 שיחקה יפן מאז תחילת השתתפותה בגביע בילי ג'ין קינג/גביע הפדרציה ב-179 משחקים בינלאומיים, מתוכם ניצחה ב-111 מפגשים.

## הישגי הנבחרת

## קישורים חיצוניים

* נבחרת טניס הנשים של יפן - דף הנבחרת מאתר גביע בילי ג'ין קינג

## הערות שוליים

יפן
טניס
קטגוריה:יפן: טניס
בית ג'ן (סוריה)

**בית ג'ן** (בערבית: **بيت جن**) היא עיירה בדרום-מערב סוריה למרגלות הר חרמון, בגובה 1,050 מטרים מעל פני הים. העיירה בית ג'ן ממוקמת כ-40 ק"מ דרומית-מערבית לדמשק ו-11 ק"מ מזרחית לגבול עם ישראל. בשנת 2004, גרו בעיירה 2,846 תושבים - רובם מוסלמים סונים. בכפר זורם נהר פרפר.

## היסטוריה
הכפר בית ג'ן היה קיים כבר בזמן שלטונה של השושלת האיובית. הוא מוזכר ברישומיו של הגאוגרף האנדלוסי, אבן ג'ובייר, שביקר במקום בסוף המאה ה-12 ותיאר אותו כ"כפר הממוקם בין דאריא לבניאס השוכן בין גבעות".

במהלך מלחמת יום הכיפורים, כבשה חטיבת גולני את הכפר והרכס שמצפונו ב־17 באוקטובר 1973, כשהיא מתבססת על כוחותיה שבמזרעת בית ג'ן שנכבשה ב־12 באוקטובר.

במהלך מלחמת האזרחים בסוריה נכבשה העיירה בידי המורדים, ועד סוף דצמבר 2017 שלטו בה בעיקר פעילי ג'יהאד המזוהים עם ארגון תחריר א-שאם. ב-29 בדצמבר 2017 נכנעו המורדים ששלטו בעיירה ובסביבותיה. הכוחות הנאמנים לנשיא סוריה בשאר אל-אסד השתלטו על העיירה ונתנו למורדים להתפנות מהאזור.

בליל 27 בנובמבר 2025 בוצעה בכפר פעילות של כוחות חטיבת המילואים 'חוד החנית' (55) בפיקוד אוגדה 210, נגד ארגון הטרור אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה, אשר קידם מתווי טרור נגד אזרחי מדינת ישראל. במהלך הפעילות נפצעו שישה לוחמי צה"ל ונהרגו כ-20 מחבלים.

## הערות שוליים

קטגוריה:סוריה: יישובים
קטגוריה:עיירות
קטגוריה:הר דובדבן
גביע הפדרציה 1999

**[[גביע הפדרציה]] 1999** הייתה התחרות ה-37 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.

תחרויות אזוריות החלו בפברואר 1999 ומשחק הגמר התקיים ב-19 בספטמבר 1999.

נבחרת ארצות הברית ניצחה במשחק הגמר את נבחרת רוסיה וזכתה בגביע בפעם ה-16 בתולדות הנבחרת.

## מתכונת התחרות
מתכונת התחרות הייתה דומה למתכונת תחרות גביע דייוויס.

בית עולמי א' כלל 8 קבוצות.

בית עולמי ב' כלל 8 קבוצות.

בעקבות הכוונה בשנת 2000 לבטל בית עולמי ב' ולהגדיל בית עולמי א', 5 קבוצות מבית עולמי ב' העפילו בית עולמי.

יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).

כל מפגש בין הנבחרות כלל 5 משחקים.

## מהלך התחרות

### משחק הגמר

### העברות לקראת שנת 2000
בעקבות החלטה לבטל בית עולמי ב' ולהגדיל בית עולמי א' ל-13 קבוצות 5 נבחרות העפילו לבית העליון:

* 
* 
* 
* 
* 

## ישראל בתחרות
בנבחרת  השתתפו הילה רוזן, נטלי כהנא ואנה סמשנובה. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית אזורי אירופה/אפריקה דרג ב'. התחרויות נערכו בספרד באפריל 1999. הנבחרת שיחקה בבית א' וסיימה אותו במקום הראשון תוך ניצחון בכל משחקיה. כתוצאה מכך היא העפילה בבית אירופה/אפריקה לדרג א'.

## קישורים חיצוניים
* נתוני משחק הגמר

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1999
קטגוריה:גביע הפדרציה
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה באיטליה
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה בשווייץ
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה במוסקבה
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה בארצות הברית
קטגוריה:אנקונה
קטגוריה:קלבריה
כביש החוף (שיר)

**כביש החוף** הוא פזמון שנכתב, הולחן ובוצע על ידי צמד הזמרים סטטיק ובן-אל תבורי ויצא לאור בשנת 2016. השיר זכה להצלחה רבה ולמספר השמעות גבוה ברדיו. כביש החוף הוא השיר השני שביצעו סטטיק ובן אל תבורי, לאחר השיר "ברבי".

## הצלחתו של השיר
כביש החוף הופיע במצעד 20 השירים המושמעים ביותר לשנת 2016 והגיע למקום ה-14.

נכון לספטמבר 2025 לשיר יש למעלה מ-54 מיליון צפיות ביוטיוב. בקליפ נראים הצמד נוסעים ברכב עם גג נפתח יחד עם נוסעים נוספים לאורך כביש בעיר נתניה הסמוך לים התיכון.

## ראו גם

* כביש 2 המכונה כביש החוף

## קישורים חיצוניים
* מילות השיר באתר שירונט
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי סטטיק ובן-אל תבורי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סטטיק
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי סטטיק
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי רומן בוצ'אצקי
קטגוריה:שירים על כבישים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת Mobile1 Music
Web Gallery of Art

**Web Gallery of Art**; בקיצור: **WGA**, הוא אתר אינטרנט הכולל אוסף וירטואלי של יצירות אמנות אירופאיות בעיקר מהתקופות הגותית, הרנסאנס והבארוק. 

נכון לינואר 2022, האוסף כולל העתקים של כ-52,867 יצירות עם נתונים חיוניים (שם האמן, שם היצירה, תאריך, טכניקה, גודל, בעלים) וביוגרפיות של כ-5,588 אמנים.

ניתן לרכוש פוסטרים של היצירות שבאוסף.

האתר הוקם כיוזמה פרטית של שני מדענים הונגרים: הפיזיקאי ד"ר אמיל קרן ואיש מדעי המחשב ד"ר דניאל מרקס.

## זכויות יוצרים
גלריית האינטרנט לאמנות מוגנת בזכויות יוצרים כמסד נתונים. ניתן להשתמש באוסף התמונות והמסמכים שהורדו ממסד הנתונים רק למטרות חינוכיות ואישיות. הפצת התמונות בכל צורה שהיא אסורה ללא אישור הבעלים החוקי שלהן. 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אירופה: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:אתרי אינטרנט