open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
איחוד הכתרים

**איחוד הכתרים** (באנגלית: **Union of the Crowns**) הוא היענותו של המלך ג'יימס השישי מלך סקוטלנד לכתר האנגלי בחודש מרץ 1603 ואיחודן של ממלכות אנגליה וסקוטלנד תחת מונרך אחד. איחוד הכתרים התאפשר לאחר מותה של אליזבת הראשונה מלכת אנגליה, המלכה האחרונה לבית טיודור אשר הייתה רווקה וחשוכת ילדים, והייתה בת דודו של ג'יימס החמישי, סבו של ג'יימס השישי.

על אף היותו מקובל כיום, המונח עצמו מטעה; האיחוד עצמו היה בעיקרו איחוד אישי ושושלתי, הכתרים (הממלכות) נותרו ייחודיים ומפוצלים וזאת למרות נסיונותיו של ג'יימס ליצור כתר "אימפריאלי" חדש בשם "בריטניה הגדולה". אנגליה וסקוטלנד נותרו מדינות עצמאיות על אף העובדה כי חלקו מונרך אחד. מצב זה נותר עד חוקי האיחוד של 1707 במהלך שלטונה של המונרכית האחרונה של בית סטוארט, המלכה אן.

## ראו גם
* אמנת השלום הנצחי
* אמנת גריניץ'

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: היסטוריה
מוצרט-קוגל

שמאל|ממוזער|200px|"המוצרט-קוגל המקורי", תוצרת קונדיטוריית פירסט
[שמאל|ממוזער|200px|חיקוי: "מוצרט-קוגל רבר האמיתי", תוצרת P. Reber Pty., בעיר [באד רייכנהאל בבוואריה]]
**מוצרט-קוגל** (מגרמנית: **Mozartkugel**, כדור מוצרט) הוא ממתק שיוצר לראשונה בשנת 1890 על ידי הקונדיטור הזלצבורגי פאול פירסט (Fürst), אשר קרא לו על שמו של המלחין האוסטרי הנודע וולפגנג אמדאוס מוצרט. במרכזו של המוצרט-קוגל כדור מרציפן-פיסטוק, המצופה בשכבת נוגט ומעליה שכבת שוקולד מריר.

קונדיטוריית פירסט עודנה מייצרת את "Salzburg Mozartkugeln" המקוריים בעבודת יד לפי המתכון המקורי, ומוכרת אותם רק בחנויותיה ובאתר האינטרנט שלה. מאחר שהחברה אינה מחזיקה בסימן מסחר על ה"מוצרט-קוגל", קיימים בשוק כמה וכמה חיקויים, אשר רובם מיוצרים בייצור תעשייתי. היצרנית התעשייתית הגדולה ביותר של מוצרט-קוגל באוסטריה היא חברת מיראבל (בבעלות תאגיד קראפט הבינלאומי). לפי פרסומיה מייצרת מיראבל יותר מ-90 מיליון מוצרט-קוגל לשנה, ומייצאת אותם ליותר מ-30 מדינות (בסך הכל ייצרה על פי אותם הפרסומים יותר מ-1.5 מיליארד כדורי מוצרט-קוגל מאז 1945). היצרנית הגדולה ביותר של מוצרט-קוגל בעולם היא החברה הגרמנית רבר, שלפי פרסומיה מייצרת עד חצי מיליון כדורי מוצרט-קוגל ביום ומייצאת ליותר מ-40 מדינות.

הצלחתו של המוצר גררה מספר סכסוכים משפטיים. פאול פירסט ויורשיו דרשו מבית המשפט בלעדיות על השם (אם כי לא על המתכון). תחילה התנהל ההליך רק כנגד יצרנים אוסטריים, אולם מאוחר יותר היו מעורבים בו גם יצרנים גרמניים. בתום ההליך הושג הסכם שחייב את החקיינים להשתמש בשמות אחרים. חברת מיראבל בחרה בשם "מוצרט-קוגל זלצבורגי אמיתי". חברת רבר בחרה בשם "מוצרט-קוגל אמיתי של רבר". בשנת 1996 התעורר סכסוך נוסף בין יורשי פירסט לבין חברת בת של תאגיד המזון השווייצרי "נסטלה", שביקשה לשווק את "המוצרט-קוגל האוסטרי המקורי". בית המשפט קבע כי רק מוצרי פירסט יכולים להיקרא "מוצרט-קוגל מקורי".

בסוף שנות השבעים התנהל סכסוך נוסף בין מיראבל ורבר. בשנת 1981 הושג הסכם בין ממשלות אוסטריה וגרמניה, שלפיו רק יצרנים אוסטריים יוכלו להשתמש בשם "מוצרט-קוגל". אולם רבר מחתה נגד ההסכם, והנציבות האירופית בבריסל קבעה כי ההסכם חסר תוקף.

## קישורים חיצוניים

*קונדיטוריית פירסט
*מוצרט-קוגל: דיוקן 
* 

ימין|ממוזער|250px|מוצרט-קוגל מתוצרת מיראבל.

קטגוריה:שוקולד
קטגוריה:ממתקים
קטגוריה:מותגי מזון
קטגוריה:המטבח האוסטרי
קטגוריה:מאכלים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:זלצבורג: תרבות
ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל

[ממוזער|מתחם פעילות העמותה בעבר, בשכונת [קריית ביאליסטוק ביהוד.]]
**ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל** (בטורקית: **Arkadaş Derneği**, בתרגום חופשי: חברים) הייתה עמותה שנוסדה בשנת 2003, במטרה לחקור, לשמר לטפח ולקדם את מורשת יהדות טורקיה ושפת הלאדינו. לצד מטרה זו פעלה העמותה לקדם ולטפח את היחסים בין ישראל לטורקיה ולהוות גשר לידידות בין המדינות.

כ-4,000 איש הצטרפו לעמותה מיום הקמתה. כ-40 מתנדבים הפעילו את הפעילות שלה ואת שנים עשר הסניפים בישראל.

לצד פעילות מחקר ושימור פעלה העמותה ליצירת פעילות תרבותית חברתית למען יוצאי טורקיה עצמם.

בשנת 2005 הקימה העמותה את המרכז למורשת יהדות טורקיה. מייסד העמותה ויושב ראש שלה מיום הקמתה הוא אייל פרץ, נשיא הכבוד של העמותה הוא הזמר יהורם גאון. ב-2007 נחנכה במתחם המרכז שבעיר יהוד מצבת זיכרון עם פסל בדמותו של "אבי האומה הטורקית" מוסטפא כמאל אטאטורק.

[ממוזער|מצבת זיכרון ל[מוסטפא כמאל אטאטורק]]

במרץ 2020 העמותה פורקה.

## ראו גם
* המרכז למורשת יהדות טורקיה
* התאחדות יוצאי תורכיה בישראל

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות טורקיה
קטגוריה:יחסי טורקיה–ישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
סטפאן מקארוב

שמאל|ממוזער|250px|סטפאן מקארוב
[שמאל|ממוזער|250px|אנדרטה לזכרו בעיר [קרונשטאדט]]
שמאל|ממוזער|200px|מקרוב על גבי בול דואר סובייטי
[ימין|ממוזער|250px|הפסל היהודי [פטר פישמן|פ. פישמן במהלך עבודה על הדיוקן]]
**סטפאן אוסיפוביץ' מקארוב** (ברוסית: Степа́н О́сипович Мака́ров; 8 בינואר 1849, 27 בדצמבר - 13 באפריל 1904, 31 במרץ) היה תת אדמירל מפורסם באימפריה הרוסית, מפקדו רב ההישגים והמעוטר של הצי הרוסי הקיסרי, אוקיינוגרף בעל שם שזכה בפרס מטעם האקדמיה הרוסית למדעים וסופר.

## ילדותו
מקארוב נולד במיקולאייב אוקראינה. אביו היה קצין זוטר בצי הרוסי. סטפאן מקארוב לאחר שסיים את בית הספר לקציני צי החל את השרות הצבאי.

## מלחמת רוסיה - טורקיה
מקארוב זכה לעיטורים רבים עבור שירותו כקפטן של ספינת טורפדו בהמלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). מקארוב היה בין הראשונים שאימצו את רעיון ספינות טורפדו ואף פיקד בעצמו על ספינה כזו. מקרוב היה הראשון ששיגר טורפדו מספינת טורפדו לעבר ספינה טורקית ב-16 בינואר 1877.

## משלחות אוקיינוגרפיות סביב לעולם
מקרוב הוביל שתי משלחות אוקיינוגרפיות מסביב לעולם על גבי הקורבטה "ויטיאז" (גיבור, אביר) (בין השנים 1886–1889 ובין השנים 1894–1896)
מקארוב הגה את רעיון שוברת הקרח, פיקח על הבנייה ואף פיקד על המסעות הראשונים על שוברת הקרח "ירמאק" בחוג הארקטי בשנים 1899 ו-1901.

## מלחמת רוסיה - יפן
מקארוב קודם למפקד צי האוקיינוס השקט של רוסיה. כחודש לאחר שקיבל את הפיקוד נהרג מקרוב במהלך מלחמת רוסיה–יפן. אנית הפיקוד שלו פטרופבלובסק התפוצצה וטבעה כשעלתה על מוקש ימי במבואות פורט ארתור.

## הנצחתו
מקארוב הונצח באנדרטה בעיר קרונשטאדט ובוולדיווסטוק. בנוסף, מספר ספינות נקראו "האדמירל מקארוב" וגם אי בקבוצת האיים ציבולק בארכיפלג נורדנסקיילד.

## קישורים חיצוניים

* על האדמירל מקרוב ברוסית
* ביוגרפיה באתר peoples.ru ברוסית
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:אישים במלחמת רוסיה–יפן
קטגוריה:אדמירלים רוסים
קטגוריה:חוקרי האזור הארקטי
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1848
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1904
מאיה אברהם

**מאיה אברהם** (נולדה ב-22 בפברואר 1980) היא זמרת ישראלית.

## ביוגרפיה
אברהם גדלה והתחנכה בראשון לציון. את שירותה הצבאי בצה"ל עשתה אברהם בלהקת חיל הקשר והשתתפה במהלכו כזמרת ליווי באלבומים של אמנים רבים, ביניהם שרית חדד, עמיר בניון, אייל גולן, עופר לוי ופבלו רוזנברג.

לאחר שחרורה מהצבא הצטרפה ללהקת סהרה, שם הכירה את המפיק נדב ביטון. באותה תקופה הכירה גם את המוזיקאי עידן רייכל והשתתפה באלבומו "ממעמקים", בו ביצעה את השיר "מכל האהבות". השיר יצא כסינגל לתחנות הרדיו וזכה להצלחה גדולה. מאוחר יותר הצטרפה אברהם לסיבוב הופעות של הפרויקט של עידן רייכל בישראל ובחו"ל בו היא משתתפת באופן קבוע עד היום.

בשנת 2005 פצחה אברהם בקריירת סולו, עם הוצאת הסינגל "לפני שנשתגע" שכתב והלחין המוזיקאי הנרי. בינואר 2006 יצא הסינגל השני, "אין לי עוד מקום", שכתבה אברהם יחד עם דנית צור אלמוג ויהודה מסס ללחן של רן אביב. באוגוסט 2006 יצא הסינגל "חכי לי אהובה" בדואט עם יהודה מסס, שכתב והלחין ארקדי דוכין. בשל תגובות מתונות של עורכי המוזיקה ברדיו, ובשל חופשת הלידה של אברהם, נדחתה הוצאת האלבום. ביוני 2007 הוציאה אברהם את הסינגל "למה", שנכתב עבורה על ידי מורן גמליאל ואדם פרי, אותם הכירה בשירותה הצבאי. השיר זכה להצלחה רבה ולהשמעות רבות ברדיו ולווה בקליפ אנימציה. באוגוסט 2007 יצא אלבום הבכורה שלה, "רק רצית אהבה". האלבום כלל גם גרסת עיבוד מחודש לשיר "למה", וכן את השיר "מכל האהבות". אחרי צאת האלבום יצאו כסינגלים גם השירים "איך נתחיל את היום" ו"רק רצית אהבה".

בנובמבר 2008 יצא האלבום השלישי של הפרויקט של עידן רייכל, "בין קירות ביתי", שבו שרה אברהם את השיר "שב". באותה שנה השתתפה בקדם האירוויזיון הפרטי של בועז מעודה והתחרתה עמו בדואט "הנה האור" על ייצוג ישראל באירוויזיון.

בינואר 2010 הוציאה את הסיינגל "תרקדי", שזכה אף הוא להצלחה. בהמשך השנה, הוציאה שני סינגלים נוספים: "כל בוקר" ו"משהו אחר".

בדצמבר 2010 הופיעה אברהם לראשונה עם שיריה ולהקתה במועדון זאפה תל אביב וזכתה לביקורות חיוביות. במקביל המשיכה להשתתף בהופעות הפרויקט של עידן רייכל, שתועדו בשנת 2011 על גבי האלבום "הביתה, הלוך חזור".

בתחילת שנת 2012 עזבה אברהם את חברת התקליטים הליקון לאחר 8 שנים. באותה שנה, הוציאה את הסינגל "אמת אחת" וביוני הוציאה את הסינגל "עד שיבוא אוקטובר". בינואר 2013 הוציאה את הסינגל "תדע", וביולי הוציאה את הסינגל "עברתי את הדרך".

בינואר 2016 הוציאה את הסינגל "זרועותיי". השיר זכה להשמעות רבות ובין היתר נכנס לפלייליסט של גלגלצ.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2007: רק רצית אהבה
* 2015: ליום הזה חיכיתי

## חיים אישיים
אברהם גרושה ואם לארבעה ילדים (רות, יהונתן, תמר והדס) מתגוררת בראשון לציון.

## קישורים חיצוניים

* 
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרות פופ ישראליות
קטגוריה:זמרי פופ ישראלים
קטגוריה:אמני הפרויקט של עידן רייכל
קטגוריה:מתמודדות קדם-האירוויזיון
קטגוריה:חברי להקת חיל התקשוב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
גסטון פרננדס

**גסטון ניקולאס פרננדס** (בספרדית: **Gastón Nicolás Fernández**; נולד ב-12 באוקטובר 1983 בלאנוס שבפאתי בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
פרננדס החל לשחק בריבר פלייט וערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה במהלך 2002. הוא היה בסגל הקבוצה שזכתה באליפות הקלאוסורה לשנת 2003. בשל גילו הצעיר, הושאל לשנה לראסינג קלוב והצטיין בשורותיה. הוא בלט בזכות מהירותו והשליטה הטובה בכדור. הוא חזר לריבר פלייט ב-2005 ושיחק בה במשך שנתיים אך לא הצליח להפוך לשחקן מרכזי בקבוצה למרות הציפיות הרבות ממנו. הוא הושאל בשנית, הפעם לקבוצת מונטריי ממקסיקו ונחל בה הצלחה.

ב-2007 הוא הובא לסן לורנסו תמורת 1.5 מיליון דולר, זאת על פי דרישתו של מאמן הקבוצה דאז רמון דיאס. פרננדס הבקיע 9 שערים והפך למלך השערים של הקבוצה ולאחד הגורמים העיקריים לזכייתה באליפות הקלאוסורה. מצבה הכלכלי של הקבוצה לבסוף הביאה לשחרורו ופרננדס עבר בפעם השנייה בקריירה שלו לליגה המקסיקנית, הפעם לקבוצת טיגרס ששילמה עבור כרטיסו 3.3 מיליון דולר. הוא שיחק בה עונה אחת לפני שעבר לאסטודיאנטס לה פלאטה בה הפך לשחקן הרכב חשוב בקבוצה שהגיעה לגמר גביע סודאמריקנה 2008 וזכתה בגביע ליברטדורס 2009, כשפרננדס מבקיע את אחד מהשערים בגמר בברזיל מול קרוזיירו. באותה שנה הוא חזר לטיגרס וזכה איתה בסופרליגה הצפון אמריקנית. ב-2010 הוא שב לשחק באסטודיאנטס וזכה איתה באליפות האפרטורה, תוך שהוא הופך למלך השערים של הקבוצה עם 6 כיבושים. עקב יציאתו הבעייתית מטיגרס הוא נקנס ונמנע ממנו להשתתף בטורניר איניסיאל 2013. ב-2014 עבר לפורטלנד טימברס מה-MLS.

פרננדס שיחק בנבחרות הצעירות של ארגנטינה ונחשב לאחד הכישרונות העולים בכדורגל הארגנטינאי אך אופיו הבעייתי ונטייתו להסתכסך עם מאמניו פגעו בהתקדמותו.

## תארים
;ריבר פלייט
* אליפות ארגנטינה:  (קלאוסורה)

;סן לורנסו
* אליפות ארגנטינה:  (קלאוסורה)

;טיגרס
* הסופרליגה הצפון אמריקאית: 

;אסטודיאנטס
* גביע ליברטדורס: 
* אליפות ארגנטינה:  (אפרטורה)

;גרמיו 
* גביע ליברטדורס: 2017

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני ראסינג קלוב
קטגוריה:כדורגלני מונטריי
קטגוריה:כדורגלני סן לורנסו
קטגוריה:כדורגלני טיגרס
קטגוריה:כדורגלני אסטודיאנטס לה פלאטה
קטגוריה:כדורגלני פורטלנד טימברס
קטגוריה:כדורגלני אוניברסידד דה צ'ילה
קטגוריה:כדורגלני גרמיו
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1983
אלוף בן

**אלוף בן** (נולד ב-13 באפריל 1965) הוא עיתונאי ישראלי, פרשן מדיני ועורך עיתון "הארץ".

## ביוגרפיה
בן נולד ברמת השרון ב-1965 בשם **אלוף בומשטיין**, לעתידה ולמשורר אריה סיון. סבו, חיים בומשטיין, עבד בעיתון "הזמן" בווילנה. אלוף בן נקרא על שם אחיה הצעיר של אמו, , שנהרג במבצע חץ שחור ב-1955. שירת בצה"ל בחיל המשטרה הצבאית.

החל לעבוד ברשת המקומונים "העיר" ב-1986, אז עיברת את שם משפחתו מבומשטיין לבן. בתקופת עבודתו ב"העיר" הפכה כתבה שלו, שנאסרה לפרסום על ידי הצנזורה, על חילופים צפוים בראשות המוסד לבסיס לבג"ץ שניצר נגד הצנזור הצבאי הראשי. בין שאר הכתבות שפרסם ב"העיר" ניתן למנות את התחקיר הראשון על הונאת "הפנסיה הגרמנית", את הריאיון הראשון עם עמוס לוינברג, קצין המודיעין שנשבה במוצב החרמון ומסר לשוביו הסורים סודות רבים, סיפור גירוש ערביי מג'דל (אשקלון) בשנת 1950 ותחקיר על הפיכתו של הוועד למען החייל לארגון כלכלי שמספק שירותים לצה"ל.

בשנת 1989, עבר לעיתון "הארץ", שם פרסם זמן קצר לאחר מכן את פרשת השחיתות של תא"ל רמי דותן מחיל האוויר. בן עבד בעיתון במגוון תפקידים, בהם עורך לילה, כתב תחקירים, ראש מערכת החדשות וכתב לענייני ביטחון. משנת 1993 עד תחילת 1997 היה כתב מדיני, אז התמנה לראש מערכת החדשות, ושב לתפקיד כתב מדיני ביוני 1999, תפקיד אותו מילא עד סוף שנת 2007. ככתב מדיני סיקר שישה ראשי ממשלה, את תהליכי השלום עם הפלסטינים, סוריה וירדן, האינתיפדה השנייה, ההתנתקות מעזה, מלחמת לבנון השנייה ותוכנית השלום של אהוד אולמרט. בן צפה את כישלון פסגת קמפ-דייוויד בטור שפרסם ביולי 2000 ערב פתיחתה, אך הודה בטעותו על שלא זיהה את התפנית בעמדתו של אריאל שרון לפני שהודיע על תוכנית ההתנתקות.

בשנת 2008 זכה ב"מלגת שיף" כחוקר במכון למחקרי ביטחון לאומי.

בשנים 2009–2011 שימש ככתב מדיני וכעורך עמוד הדעות של הארץ במקביל לעבודתו כפרשן מדיני, עד שב-1 באוגוסט 2011 מונה לעורך הראשי של העיתון והחליף בתפקיד את דב אלפון. מאמריו התפרסמו בעיתונים בינלאומיים כמו "הניו יורק טיימס", "הגרדיאן", "פוריין אפיירס" ו"ניוזוויק". כעורך פרסם בין השאר מספר כתבות על הבוררות בין מדינת ישראל לאיראן בעניין חברת קו צינור אילת אשקלון ומאמר דעה בו טען שעמדתו המדינית של ראש הממשלה בנימין נתניהו היא מאמץ רב שנים למיגור התנועה הלאומית הפלסטינית. כעורך ראשי פרסם את מאמרו מעורר המחלוקת של גדעון לוי "הרעים לטיס" שמתח ביקורת על מוסר הלחימה של צה"ל בהפצצת עזה בעת מבצע צוק איתן.

החל מ-1 בספטמבר 2017 הוא משמש גם העורך הראשי של דה-מרקר. הוא מלגאי במכון הישראלי לדמוקרטיה.

## משפחתו
בן הזוג של דנה פלד (בתם של דליה וישראל פלד), ולהם בן ובת. כמו כן יש לו בת מזוגיות קודמת עם העיתונאית ראלי סער.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
**ממאמריו**:
* 
*  - מאמר פרשנות ערב מלחמת לבנון השנייה.

* Why Won’t Obama Talk to Israel?, New York Times, July 27, 2009
* The End of the Old Israel, Foreign Affairs, July 2016


## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:עורכי הארץ
קטגוריה:סגל העיר
קטגוריה:פרשנים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון רוטברג (רמת השרון)
קטגוריה:סגל המכון למחקרי ביטחון לאומי
קטגוריה:כתבים מדיניים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
גביע איסטנבול

**גביע איסטנבול** הוא טורניר טניס מהקטגוריה הבינלאומית בסבב העולמי לנשים (WTA) הנערך מאז שנת 2005 בעיר איסטנבול שבטורקיה. במסגרת הטורניר מתנהלים המשחקים על מגרשי חימר פתוחים.

בין הזוכות המפורסמות בעבר: ונוס ויליאמס וילנה דמנטייבה.

## אלופות עבר
### יחידות

### זוגות

## קישורים חיצוניים
* 
*

קטגוריה:טורנירים בסבב ה-WTA
קטגוריה:תחרויות ספורט בטורקיה
קטגוריה:איסטנבול: תחרויות ספורט
ערבים זוכי פרס נובל

תשעה אנשים ממוצא ערבי וארגון ערבי אחד זכו בפרס נובל בתחומים השונים. חמישה מהזוכים הם ילידי מצרים. אחת הזוכות היא יזידית. שניים מהזוכים הם צאצאי ערבים נוצרים שהיגרו למדינות אמריקה.

כ-1% מהזוכים בפרסי נובל הם ערבים, בעוד שיעורם באוכלוסיית העולם הוא כ-5.8%. תופעה דומה לזו ניתן לראות אצל כל קבוצות העמים שמקובל לזהות עם העולם השלישי. גם באמריקה הלטינית, באפריקה שמדרום לסהרה (לא כולל דרום אפריקה), סין, הודו ודרום-מזרח אסיה (לא כולל יפן) שיעור זוכי פרס נובל נמוך מאוד לעומת שיעור האוכלוסייה המקומית מתוך אוכלוסיית העולם.

חלוקת הזוכים לפי נושאים:

* **[[פרס נובל לשלום|שלום]]**: שישה זוכי פרס נובל מתוך 128, שהם כ-3.9% מכלל הזוכים בתחום זה. שיעור זה נמוך במעט משיעור הערבים באוכלוסיית העולם.
* **[[פרס נובל לכימיה|כימיה]]**: שני זוכי פרס נובל מתוך 184, שהם כ-1.1% מכלל הזוכים בתחום זה.
* ** [[פרס נובל לרפואה ופיזיולוגיה|רפואה ופיזיולוגיה]]**: זוכה אחד בפרס נובל מתוך 219 (0.5%).
* **[[פרס נובל לספרות|ספרות]]**: זוכה אחד בפרס נובל מתוך 116, כ-0.9% מכלל הזוכים בתחום זה. עם זאת, פרס נובל לספרות נתון לביקורת רבה על הטיה אירופוצנטרית בבחירת הזוכים. לבד מזוכה זה, היה רק עוד זוכה בודד בפרס נובל לספרות, שפרסם בשפה שמית (ש"י עגנון) ומספר כלל הזוכים בפרס, שפרסומיהם לא היו בשפות הודו-אירופיות, מגיע לשמונה בלבד.
* בשתי הקטגוריות הנוספות, פיזיקה וכלכלה, אין כלל זוכים ערבים.

## ראו גם
*ישראלים זוכי פרס נובל
*זוכי פרס נובל ממוצא יהודי

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל
פרס נובל
קטגוריה:רשימות אישים
דניאל גילה

**דניאל גילֶה** (בצרפתית: **Daniel Guilet**; 10 בינואר 1899 – 14 באוקטובר 1990) היה כנר צרפתי ובהמשך אמריקאי, שנודע בעיקר כאחד ממייסדי שלישיית בוזאר.

## ביוגרפיה
גילה נולד ברוסטוב על הדון שברוסיה הצארית וגדל בפריז. בין מוריו בקונסרבטואר של פריז היו ג'ורג'ה אנסקו וגיום רמי. הוא ניגן ברביעיית המיתרים קאלווה וכסולן ויצא למסעות קונצרטים ברחבי צרפת עם מוריס ראוול כפסנתרן מלווה.

גילה היגר בשנת 1941 לארצות הברית וכעבור שנה הקים רביעיית מיתרים, שנשאה את שמו. בשנת 1944 הצטרף להתזמורת הסימפונית של רשות השידור הלאומית, בניצוח ארטורו טוסקניני; גילה התמנה לכנר הראשי בשנת 1951 ונשאר בתפקידו זה עד לפרישת טוסקניני, כשהתזמורת שינתה את שמה ל-Symphony of the Air.

בשנת 1954 הזמין גילה את הצ'לן ברנרד גרינהאוס להצטרף אליו ואל בפסנתרן מנחם פרסלר, שאתו הקליט בעבר, בנגינה בלתי-רשמית - כנראה, כפי שגרינהאוס הגדיר זאת כעבור 25 שנים, סתם "לנגן אי-אילו מיצירות מוצרט". כפי שהשתשלשלו העניינים, השלושה כינו את הקבוצה שיצרו "שלישיית בוזאר" (שלישיית האמנויות היפות, בצרפתית) והחלו לתת הופעות פומביות בפסטיבל טנגלווד בשנת 1955. להרכב יצא שם בינלאומי ועם מותו של גילה, כעבור 45 שנים, 30 שנה לאחר פרישתו, תיאר הניו יורק טיימס את השלישייה כמי שעודנה "השלישייה הראשונה במעלה" בתחום המוזיקה הקאמרית בעולם כולו.

גילה פרש מביצוע בשנת 1969 ולאחר זאת המשיך ללמד באוניברסיטת אינדיאנה, בבית הספר מנהטן למוזיקה, בקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה  במונטריאול, באוניברסיטת אוקלהומה ובאוניברסיטת ביילור. הוא מת כתוצאה מאירוע מוחי בשנת 1991.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מהגרים מצרפת לארצות הברית
קטגוריה:כנרים צרפתים
קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה באמריקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1990
מונא, מלכת ירדן

**מונא אל-חוסיין** (בערבית: **منى الحسين**; נולדה ב-25 באפריל 1941) היא המלכה האם של ממלכת ירדן, שהייתה אשתו השנייה של חוסיין, מלך ירדן. היא אמו של עבדאללה השני, המלך הנוכחי של ירדן מהשושלת ההאשמית. היא בריטית מלידה, ושינתה את שמה והתאסלמה עם נישואיה.

## ביוגרפיה
נולדה בשם **אנטואנט "טוני" אבריל גרדינר** (באנגלית: **Antoinette "Toni" Avril Gardiner**) בצ'ילמונדיסטון, סאפוק שבאנגליה, למשפחה בריטית נוצרית. בילדותה למדה בקואלה לומפור בבית ספר בריטי עד עזיבת הבריטים את מלזיה. בזמן עבודתה בסט הסרט הבריטי "לורנס איש ערב" היא פגשה במלך חוסיין, שבא לסט מדי פעם כדי לבדוק מה שלום חייליו ששימשו כניצבים בסרט.

אנטואנט גרדינר נישאה לחוסיין מלך ירדן ב-25 במאי 1961 בבירת ירדן, עמאן. עם נישואיה לחוסיין היא שינתה את שמה והתאסלמה.

בשנות נישואיהם נולדו לזוג ארבעה ילדים:

1. המלך עבדאללה (נולד ב-1962) - מלך ירדן הנוכחי

2. הנסיך פייסל (נולד ב-1963)

זוג תאומות (נולדו ב-1968):

3. הנסיכה עיישה

4. הנסיכה זיין

ב-21 בדצמבר 1972 מונא התגרשה מחוסיין, אך שמרה על תוארה כ"נסיכת ירדן" והמשיכה להתגורר בה.

## פעילות
מונא עסקה בפיתוח הסיעוד בירדן, והקימה את קרן המלגות לסיעוד על שמה. בשנת 1962 הקימה את "מכללת הנסיכה מונא לסיעוד", כיום "מכללת הנסיכה מונא למקצועות סיעוד ומקצועות הבריאות".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאסלמות
מונא
קטגוריה:חוסיין, מלך ירדן
קטגוריה:אנגלים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1941
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1941
Science and Technology Daily

שמאל|ממוזער|250px|סמליל מהדורת הדפוס של העיתון
שמאל|ממוזער|250px|סמליל מהדורת האינטרנט של העיתון
**Science and Technology Daily** הוא יומון סיני לענייני מדע וטכנולוגיה. העיתון יוצא לאור על ידי משרד המדע והטכנולוגיה של סין, ומשמש מקור למידע רשמי לענייני מדע וטכנולוגיה ברפובליקה העממית של סין. לעיתון גרסת אינטרנט המופיעה מאז 1997.

העיתון מכסה בכתבותיו את מדיניות ממשלת סין בתחומי המדע והטכנולוגיה, וכן עוסק בחידושים בתחומים אלה מרחבי העולם. לעיתון נציגויות בכל מחוזות סין וכן במספר מדינות, בהן ארצות הברית, בריטניה, צרפת, רוסיה, יפן, ברזיל וישראל.

## קהל הקוראים של העיתון
קהל הקוראים העיקרי של העיתון, אליו מכוונים הכותבים, כולל חוקרים ומדענים, אנשי אקדמיה ותעשייה בסין, וכן דרגים שונים של מקבלי החלטות בסין, אנשי מינהל מקומיים ואנשי עסקים הפועלים בתחומי מחקר ופיתוח. בנוסף מהווה העיתון מקור חשוב ולעיתים בלעדי למשקיפים מחוץ לסין, המעוניינים לקבל מידע על מחקר ופיתוח בסין ועל מגמות שונות של הממשל בנושאי מדע וטכנולוגיה.

## כלי לפרסום מדיניות ממשלתית
כמו בעיתון יומון העם, מהווה העיתון Science and Technology Daily כלי להעברת עמדות ממסדיות בתחומי מדינות מדעית וטכנולוגית. העיתון מהווה פלטפורמה לפרסום קווים מנחים של המפלגה הקומוניסטית של סין ושל הממשלה, בתחום המדע והטכנולוגיה.

## קישורים חיצוניים

* אתר '''מהדורת האינטרנט''' של העיתון 
* אתר האינטרנט של העיתון - כולל קובצי PDF של '''מהדורת הדפוס''' 

קטגוריה:עיתונים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: תקשורת
קטגוריה:כתבי עת למדע פופולרי
דניאל נגראנו

**דניאל נגראנו** (באנגלית: **Daniel Negreanu**; נולד ב-26 ביולי 1974) הוא שחקן פוקר מקצועי, בן להורים ממוצא רומני שהיגרו לקנדה, המתגורר בלאס וגאס. נגראנו נחשב לאחד משחקני הפוקר הטובים בעולם, וברשותו שבעה צמידי אליפות העולם בפוקר ושני תארים של סבב הפוקר העולמי. כינויו הוא "kid poker" (ילד הפוקר), כינוי שנשאר לו מימי צעירותו.

נגראנו החל את דרכו כשחקן פוקר בתור נער בטורונטו. לאחר שצבר סכום כסף משמעותי נסע לנסות את מזלו בלאס וגאס, אך התרושש ונאלץ לחזור לטורונטו על מנת לחזור ולהרוויח כסף שיאפשר לו לשחק. לאחר שחזר לווגאס הפך לאחד השחקנים המצליחים בעולם, כאשר הוא ידוע במיוחד ביכולתו יוצאת הדופן "לקרוא" רמזים מסגירים משחקנים אחרים ולנחש את ידיהם.

בטורניר "$1,000,000 The Big One for One Drop" באליפות העולם בפוקר 2014 הפסיד בקרב ראש בראש מול דניאל קולמן. קולמן הרוויח סכום של 15.3 מיליון דולר, הפרס השני בגובהו עד אז.

לאחר ריב מתוקשר עם דאג פולק, הציע פולק לנגראנו אתגר בו ישחקו אחד נגד השני עם הימור צד על סך מיליון דולר. הם החלו לשחק בתחילת 2021, ולאחר ששיחקו כ-25 אלף ידיים, בהם הרוויח פולק כ-1.2 מיליון דולר, הגיעו להסכמה להפסקת האתגר.

ב-2024 זכה בצמיד השביעי שלו, והראשון לאחר עשור, כשניצח את אליפות שחקני הפוקר.

נכון ליוני 2024, נגראנו זכה בסך של כ-53.9 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-23.4 מיליון דולר בסבב אליפות העולם.

### צמידי אליפות העולם בפוקר

## חיים אישיים
נגראנו טבעוני ומנהל בלוג המתעדכן באופן תדיר. ב-2005 התחתן עם לורי לין וובר והם התגרשו ב-2007. ב-2019 התחתן עם אמנדה לטרמן.

## קישורים חיצוניים

* 

*

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני פוקר
קטגוריה:טבעונים קנדים
קטגוריה:קנדים ממוצא רומני
קטגוריה:ספורטאים טבעונים
קטגוריה:זוכי צמיד אליפות העולם בפוקר
קטגוריה:זוכי טבעת סבב אליפות העולם בפוקר
קטגוריה:זוכי שחקן השנה של אליפות העולם בפוקר
קטגוריה:זוכי סבב הפוקר העולמי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוקר
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1974
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1974
מודל מתמטי

**מודל מתמטי** הוא מודל, המשתמש בשפה מתמטית על מנת לתאר מערכת. מודלים מתמטיים נמצאים בשימוש נרחב לא רק בתחומי מדעי הטבע וההנדסה (כגון פיזיקה, ביולוגיה, כימיה ומדעי כדור הארץ) אלא גם במדעי החברה (כגון כלכלה, פסיכולוגיה, סוציולוגיה, מדעי המדינה) ולמעשה בכל תחום המשתמש במתמטיקה על מנת לתאר את עולמו. תהליך הפיתוח של המודל המתמטי נקרא "מידול מתמטי" ועל פי רוב הוא מצריך הבנה מתמטית טובה מספיק המאפשרת למפתח המודל להשתמש בכלים המתמטיים הנדרשים על מנת לתאר את המערכת אותה הוא חוקר.

קיימים סוגים רבים של מודלים מתמטיים, בין היתר כמערכת דינמית, כמודל סטטיסטי, משוואה דיפרנציאלית, תהליך סטוכסטי ואף כמשחק בתורת המשחקים ומודל אחד אף יכול להכיל מרכיבים שונים היוצרים יחד את המודל המתמטי של המערכת הכוללת.

מטרת המודל המתמטי (כמו כל מודל אחר) היא לספק תיאור מופשט של המציאות, שיהיה מספיק ריאלי ומספיק גמיש כדי לבצע ניתוחים, הערכות, חיזוי והסקת מסקנות על המערכת במציאות. ציטוט ידוע של הסטטיסטיקאי ג'ורג' בוקס בהקשר זה הוא ש"כל המודלים שגויים, אך חלקם מועילים", כלומר אף מודל אינו מדויק לחלוטין והוא בסך הכול פישוט של מציאות מסוימת, אך לעיתים בחינת המודל מעלה תובנות מעניינות וחשובות להבנת המערכת הכללית.
למעשה, השימוש במודל מתמטי מאפשר יישום עקרונות מתחום אחד (מתמטיקה) כדי לפתור בעיות מתחום אחר – למשל, מדעי החברה.

## דוגמאות
* בפיזיקה עוסקים על פי רוב במידול מתמטי של תופעות פיזיקליות. משוואות המכניקה הקלאסית הם מודל המתאר את התנועה ושינויה כתלות בכוחות, תוך שימוש בחשבון אינפיניטסימלי העוסק בשינויים. תורת הקוונטים עושה שימוש במשוואות דיפרנציאליות ובסטטיסטיקה.
* הרמן אבינגהאוס מידל מתמטית את תהליך השכחה כתהליך דעיכה מעריכית, דהיינו \ R=R_0e^{- \lambda t} כאשר R_0 הוא רמת הזכירה הבסיסית אשר ממנה לא סביר שניתן לסגת עוד, t הוא הזמן שעבר מאז הלמידה ו-λ היא הפרמטר הקובע באיזה קצב הזיכרון ידעך. מובן לכל בר דעת שמודל זה אינו מתאר במדויק את תהליך השכחה, אך עם זאת המידול המתמטי נותן לחוקר אפשרות לחזות ולנתח אירועים דומים.
* גידול אוכלוסין ניתן למדל באמצעות תהליך גידול אקספוננציאלי, דהיינו \ N=N_0e^{n t}, כאשר המעריך הוא חיובי הפעם. מודל מסוג זה מנבא את גודל האוכלוסייה כעבור t יחידות זמן אם קצב גידול האוכלוסייה הוא n אנשים ליחידת זמן ו-N_0 הוא גודל האוכלוסייה המקורית.
* תורת התורים היא ענף בחקר ביצועים המבצע אופטימיזציה ומחקר למערכות תורים, על פי רוב באמצעות מודל תורים כלשהו שאינו מהווה אלא הפשטה של תור אמיתי באמצעות מערכת משוואות מתמטיות (שרשרת מרקוב במקרה הזה). על אף ההבדלים המהותיים בין המודל למציאות, התובנות שניתן לקבל ממחקר של מודל כזה מהוות בסיס מתמטי מוצק שעל פי רוב עדיף על מודלים לא-כמותיים אחרים.

## לקריאה נוספת
* טימותי גוורס, **מתמטיקה**, ידיעות ספרים, 2007, הפרק "מודלים", עמ' 15–31.

## קישורים חיצוניים

* 
* בניית מודלים מתמטיים של תופעות – כיוונים שונים, מצגת מכנס לחינוך מתמטי, 2002
* ברנד סרינג, עיבוד נתונים במעבדת הפיזיקה: התאמת מודל מתמטי לנתונים, באתר מורי הפיזיקה
* 
* 

קטגוריה:חקר ביצועים
קטגוריה:מתמטיקה שימושית
קטגוריה:שיטות מחקר
דגל התעופה האזרחית האוסטרלית

**דגל האוויר האזרחי של אוסטרליה** הוא הדגל אשר בשימוש רשות התעופה האזרחית של אוסטרליה.

עיצובו של הדגל מבוסס על עיצובו של דגל האוויר האזרחי של הממלכה המאוחדת, צלב לטיני כחול כהה ממוסגר בלבן על שדה כחול בהיר והיוניון ג'ק משובץ בקנטון. כאשר הדגל אומץ לראשונה בשנת 1935, הוא הושחת בכוכבים אשר משובצים בדגל אוסטרליה בצבע צהוב והצלב הדרומי נטוי בזווית של 45 מעלות (זאת אומרת שהכוכב הקטן שובץ בתוך אחת הזרועות של הצלב הכחול). בשנת 1948 שונה צבע הכוכבים ללבן.

על פי התכנון המקורי, נועד הדגל להיות מונף בשדות תעופה ועל מטוסים אזרחיים חונים. כאשר המנהג להניף דגלים על מטוסים חונים פסק, אומץ הדגל על ידי סוכנויות אוסטרליות כגון רשות התעופה האזרחית ובשימוש משרד התחבורה האוסטרלי.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אוסטרליה: דגלים
אוסטרליה, אזרחי
אוסטרליה
אוסטרליה
מאלט (משקה)

שמאל|ממוזער|250px|בקבוקי מאלט
שמאל|ממוזער|250px|בית החרושת "בירה נשר" בראשון לציון, 1941
**מאלט**, הקרוי גם **בירה שחורה**, הוא משקה לא-אלכוהולי. המשקה מיוצר בדומה לבירה, אך נעשה שימוש בלתת קלוי כהה כדי להעניק למשקה גוון שחור, וזמן תסיסת השמרים קצר במיוחד כדי שהמשקה לא יהיה אלכוהולי. למשקה נוסף סוכר להשגת טעמו המתוק. גרסת המשקה הנמכר בישראל היא פרי פיתוח מקומי וייחודית בטעמה.

בשנת 1934 הוקמה מבשלת הבירה הראשונה בארץ ישראל בשם "Palestine Brewery Ltd", או בשמה העברי "תעשיית בירה א"י בע"מ". המבשלה הוקמה בראשון לציון בסמוך ליקב כרמל מזרחי. שיווק הבירה החל בינואר 1936. המבשלה ייצרה תחילה בירה בסגנון פילזנר, ומאחר ששתיית בירה לא הייתה פופולרית ביישוב היהודי, הוחלט לייצר גם משקה מאלט לא-אלכוהולי, בשם "נשר מאלט", שייוצר במפעל נוסף שהוקם בתל אביב. עוד קודם לייצור "נשר מאלט", יבואן המשקאות יצחק דיסקין שיווק בארץ ישראל בירה מאלט מגרמניה.

את הבירה פיתח מנהל המבשלה והברומייסטר הראשון שלה פרץ הירשברוך, שנענה לפנייה להקים ולנהל אותה ועלה לארץ ישראל. הירשברוך היה מהנדס מכונות וכימיה יליד פולין, עם ניסיון של כ-30 שנה בייצור בירה בגרמניה.

ב-1953 החלה "מבשלת שיכר לאומית" לייצר מוצר מתחרה בשם "אביר מאלט". לשתי המבשלות בישראל היה עודף כושר ייצור, והן הגיעו להסכם על הקמת קרטל, כולל חלוקת השוק ביניהן והקמת חברת שיווק משותפת. בירה "אביר מאלט" ובירה "נשר מאלט" המתחרה היו מוצרים דומים, ששווקו בבקבוקים של 480 מ"ל לשימוש חוזר. החברות זכו גם להגנה מפני ייבוא בירה, שעליה היה היטל סחר. ב-1965 מוזגו שתי המבשלות ובהמשך התמקדו בייצור המותג "נשר מאלט" בלבד. ב-1984 הושק מותג נוסף "מאלט סטאר" כמוצר פרימיום. חברת "טמפו משקאות" רכשה את "מבשלת שיכר לאומית" שנה אחר כך.

בשנת 1995 החלה חברת "מבשלות בירה ישראל" לייצר משקה מאלט משלה. תחילה תחת שם המותג "טובורג מאלט" ואחר כך "מאלט טובורג". ב-2002 הושקה גם "דיאט מאלט טובורג". ב-2004 הוחלט לוותר על השימוש בשם "טובורג" ושם המוצר שונה ל"מאלטי" ו"דיאט מאלטי".

בשנת 2004, לאחר שנים ארוכות שבהן לא זכה המותג לתמיכה פרסומית ובעקבות הפסד נתח שוק ל"מאלטי", חברת "טמפו" השקיעה במיתוג מחדש ופרסום של "נשר מאלט". גודל הבקבוק הוקטן מ-480 מ"ל ל-330 מ"ל עבור מכירה בקיוסקים ולשוק הקר, והושק בקבוק של ליטר וחצי בכדי לאפשר צריכה ביתית. בנוסף הושקה גרסת דיאט של המותג. עקב כך גדל לראשונה שוק המאלט בישראל, לאחר שנים ארוכות של ירידה בצריכה לטובת משקאות קלים מוגזים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משקאות תוססים
קטגוריה:סוגי בירה
קטגוריה:נשר בתרבות
מקס ריכטר

ממוזער|250px|מקס ריכטר, 2015
**מקס ריכטר** (נולד ב-22 במרץ 1966) הוא מלחין, נגן ומפיק מוזיקלי ממוצא גרמני המתגורר בבריטניה.

## ביוגרפיה
ריכטר נולד בגרמניה בשנת 1966 ועבר עם משפחתו לבריטניה בגיל צעיר. למד קומפוזיציה ופסנתר באוניברסיטת אדינבורו, באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון ואצל המלחין האיטלקי הנודע לוצ'אנו בריו בפירנצה.

עם סיום לימודיו, יסד ביחד עם שותפים הרכב מוזיקלי קלאסי בשם Piano Circus וניגן בו במשך 10 שנים. ההרכב זכה להצלחה ופרסם חמישה אלבומים בחברת תקליטים הבריטית דקה, בהם ניגנו יצירות של מלחינים קלאסיים בני-זמננו כמו ארוו פרט, פיליפ גלאס, בריאן אינו, מייקל ניימן, ג'וליה וולף וסטיב רייך.

לאחר שנים של נגינה בהרכב התפנה ריכטר לקריירת סולו והוציא ארבעה אלבומי סולו: Memoryhouse בשנת 2002, The Blue Notebooks בשנת 2004, Songs From Before בשנת 2006, 24 Postcards in Full Colour בשנת 2008 ו-Infra בשנת 2010.

בשנת 2005 הפיק את האלבום Lookaftering לזמרת האנגליה ואשטי בוניאן.

בשנת 2007 כתב את הפסקול לסרט הישראלי ואלס עם באשיר של הבמאי ארי פולמן, ובשנת 2008 זכה בפרס האקדמי לקולנוע האירופי לפסקול מקורי שכתב לסרט. ריכטר גם הלחין את הסרט "כנס העתידנים" של פולמן.

בשנת 2012 הוא יצר פסקול לסרט "ספרד" של אניה סלומונוביץ.

בשנת 2014 הלחין את הפסקול של הסדרה "הנותרים".

בשנת 2015, שחרר את האלבום המאוד שאפתני SLEEP, המבוסס על קונספט של שנת לילה, ועל כן אורכו הוא כ- 8.5 שעות. האלבום כולל קטעים שברובם ארוכים (20–30 דקות) ומתבסס על הלחנה מינימליסטית לפסנתר, כלי קשת (כינור, ויולה וצ'לו), קולות ווקליים (סופרנו) וסנת'יסייזרים. הביקורות שיבחו את האלבום מאוד ואת ריכטר על הלחנתו. ריכטר תיאר את האלבום כ- "שיר ערש באורך 8 שעות". בנוסף לאלבום, שוחררה גרסה קצרה יותר של האלבום, From SLEEP, הנותנת טעימה באור של שעה מקטעים שונים ב- SLEEP המקורי.

בשנת 2016, הלחין מקס ריכטר את הפסקול לסרט המדע בדיוני "מורגן" של הבמאי לוק סקוט, בנו של רידלי סקוט.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי של מקס ריכטר.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1966
כפיל

**כפיל** הוא אדם אשר מופיע במקום אדם אחר עמו הוא חולק דמיון חזותי למטרות שונות. להבדיל מחקיין, אשר לרוב מופיע בפני קהל המודע לחיקוי, מטרתו של כפיל היא להופיע ללא ידיעת הצופים בו כי לא מדובר באדם המקורי. בכפיל משתמשים למטרות ביטחונו של האדם אותו הוא משמש, הטעיה או, בקולנוע ובטלוויזיה, למלא מקומו של שחקן בסצנות מסוימות.

שימוש בכפילים מסיבות ביטחוניות, כגון חשש לחיי אדם כלשהו, מצריך לעיתים שכירת שחקן אשר יכול לגלם את דמותו ומנהגיו של מושא החיקוי באופן מוצלח. כפילים אלו לעיתים משתמשים בניתוחים פלסטים כדי לשוות מראה זהה למושא החיקוי.

## באמנויות הבמה

ישנן סצנות בהן משתמשים בכפיל. סצנות אלה יכולות להיות כאלו הדורשות יכולות מסוימות אשר חסרות לשחקן המקורי, כגון נגינה, ריקוד, הטסת מטוס או פעלולים מסובכים ומסוכנים, או שדורשות דבר מה מהשחקן אותו אינו מוכן לבצע, כגון הופעה בעירום (במקרה זה, נקרא הכפיל לעיתים **כפיל גוף**). לדוגמה, בסרט פורסט גאמפ, בו הגיבור מגולם בידי טום הנקס, קטעי הריצה מבוצעים בידי כפיל - בידי אחיו הצעיר של טום, ג'ים הנקס.

במקרים מסוימים משתמשים בכפילים גם כדי לפנות זמן לאדם אותו הם מדמים להיות. כך, למשל, יכול להתפנות שחקן לצילום סצנות הדורשות אותו בעוד שצילומים בהם ניתן להסתפק בכפיל מתבצעים במקביל. שימוש נוסף בכפיל, שנובע מסיבות טכניות, נעשה בחלק מהסצנות בהן הדמות המגולמת בידי השחקן ניצבת מול מראה. אחת הדרכים למנוע מהמצלמה להשתקף במראה, לצד דמות השחקן היא שימוש בחלון במקום במראה, כשמצדו השני של החלון נמצא כפיל של השחקן.

בקולנוע ובטלוויזיה משתמשים לעיתים בכפילים לצורך ביצוע חזרה לסצנות בפני הבמאי, הצלם או אנשי התאורה וההקלטה כדי שאלו יוכלו להעריך את אופן ביצוע הסצנה בטרם הצילום בפועל. במקרים שכאלו הכפילים יבצעו את הסצנה כולה, לרבות הדיאלוג והפעולות אותם נדרשות דמויותיהם לבצע.

בחלק מהמקרים פני הכפיל לא צריכים להיות דומים לפני השחקן אותו הוא מחליף. במקרים אלו די בדמיון גופני כללי. ואכן, בהרבה פעלולים מסוכנים, הנצפים בקולנוע, אין התמקדות בפני הכפיל, או שהוא בכלל מצולם עם גבו למצלמה. פני השחקן נראים רגע לפני ורגע אחרי הפעלול. אך בעת הפעלול עצמו, שאותו מבצע כפיל, לא נראים פני השחקן וגם לא פני הכפיל. אולם במקרים אחרים, הדמיון בין הכפיל לשחקן אותו הוא מחליף צריך להיות רב. במקרים אלו משתמשים, לעיתים בקרוב משפחה של השחקן, או אפילו באחיו התאום.

## ראו גם
*פעלולן
*תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני, על פיה פול מקרטני מת והוחלף בכפיל בלא ידיעת הציבור
*שבוע הדופלגנגר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מקצועות הבידור
קטגוריה:אפקטים מיוחדים בקולנוע
* עירן דורפמן, הכפיל והמדוזה, הזמן הזה, ינואר 2025
גלריה רוזנפלד

**גלריה רוזנפלד** היא גלריה לאמנות השוכנת בקריית המלאכה בתל אביב-יפו. גלריה זו היא אחת מן הגלריות המסחריות הוותיקות בישראל.
## היסטוריה
גלריה רוזנפלד הוקמה בשנת 1952 ברחוב דיזנגוף, על ידי אליעזר רוזנפלד, אספן וסוחר אמנות.
בשנות החמישים ושישים של המאה ה-20 הפכה לאחת מן הגלריות המצליחות בישראל. הגלריה הייתה מזוהה עם אמנים כמרסל ינקו, משה ברנשטיין ואחרים.

בשנת 1995, לאחר תקופה ארוכה בה הידרדר מעמדה של הגלריה בעולם האמנות הישראלי, עבר ניהול הגלריה לידי צקי רוזנפלד ונערך בה בשנת 1999 שיפוץ מקיף. בין האמנים המזוהים עם הגלריה (בעבר ובהווה) נמנים רועי רוזן, אפרת נתן, ליאת אלבלינג, תמר קרוון, טל שוחט, אלעד רוזן, בועז ארד, תמיר צדוק, ורד נסים, אלונה רודה, זמיר שץ, זויה צ'רקסקי, אנה לוקשבסקי, אלי גור אריה, מריק לכנר ואחרים.

ב-26 במרץ 2009 עברה הגלריה למקום חדש בקריית המלאכה בתל אביב-יפו.


Eladrosen2016.JPG|תערוכה של אלעד רוזן בגלריה, 2016


## קישורים חיצוניים

* 
* 
**ביקורות תערוכות**
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רחוב דיזנגוף
קטגוריה:תל אביב-יפו: גלריות לאמנות
גליק

**גליק** (בגרמנית: **Glück**) הוא שם משפחה גרמני ויהודי, שפירושו בגרמנית וביידיש "מזל ברוך" או אושר. 

שם זה היה נפוץ אצל יהודי אירופה לקריאת שם אשה בשם **גליקכן** או גליקל כגון הסופרת היהודיה האשכנזיה גליקל מהמלין שתרגומו מיידיש הוא מזל טוב. 

כמו כן שם זה נפוץ כיום באירופה כגון שמה של הזמרת היווניה גליקריה ששיריה הפכו ללהיטים בישראל.

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
הכח תל אביב

**הכח תל אביב** הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר תל אביב בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, שהוקמה בשנת 1934 והמשיכה לשחק גם לאחר קום מדינת ישראל, עד להתמזגותה עם מכבי רמת גן, ליצירת "הכח מכבי רמת גן" שהיום נקראת הכח עמידר רמת גן.

## היסטוריה
ב-1934 קמה התארגנות של יוצאי קבוצת הכח ברלין שהיגרו לארץ ישראל בתקופת המנדט, ביוזמתו של אגון יון (שהיה שופט כדורגל בכיר) וארתור באר. הם אספו חלק מהשחקנים לשעבר שנאלצו לפרוש מהקבוצות האירופאיות בעקבות האנשלוס והתגברות האנטישמיות באירופה. ב-1934, כבר בשנתה הראשונה, נרשמה קבוצת "**הכח תל אביב**" בהתאחדות לכדורגל ושיחקה בליגה הראשונה בעונת 1934/1935, כשנה לאחר הקמתה, תחת שרביטו של המאמן א. לוינגר, שחקן מקצועי מברטיסלאבה. בעונתה השנייה, 1935/1936 סיימה הכח תל אביב כסגנית האלופה הארץ-ישראלית (הליגה הבכירה בישראל לפני קום המדינה) שנייה רק למכבי תל אביב שזכתה באליפות ההיסטורית הראשונה שלה. בשנים הבאות הצטרפו אליה כוכבים מהליגה הארץ ישראלית כמו וילי ברגר, פרי נויפלד, וליאו גליה. בשנת 1935 סיימה גם כסגנית מחזיקת הגביע הארץ ישראלי (כיום הוא גביע המדינה בכדורגל), לאחר שהפסידה בגמר הגביע 1-0 למכבי פתח תקווה. עונת 1944/1945 הייתה העונה האחרונה של הקבוצה בליגה הראשונה לפני קום המדינה, והיא סיימה כאחרונה בליגה.

ב-1943, מועדון אחר שנקרא "הכח תל אביב 1909" נוסד על ידי יוצאי הכח וינה (נקרא כך על מנת לתת את הבכורה להכח תל אביב שנוסדה ראשונה בארץ), והיא שיחקה בליגות בישראל בשם זה. לאחר 3 שנים, בשנת 1946, התקבלה החלטה על ידי שני המועדונים לאחד כוחות לקבוצה אחת בשם "הכח תל אביב".

לאחר הקמת מדינת ישראל ב-1949 התאחדה הקבוצה עם קבוצת פרבר תל אביבית משכונת שפירא שנקראה "השחר הכפיר", הקבוצה המאוחדת צירפה לשורותיה כוכבים נוספים כמו שלמה לוי, ושיחקה בעונת הבכורה של ליגת המשנה הישראלית הליגה המיוחדת, והצליחה להישאר בליגה ב' (ליגת המשנה דאז), שם היא שיחקה החל מ-1951/1952 ועד עונת 1954/1955, בה סיימה שנייה אחרי מכבי יפו, ולא הצליחה להעפיל לליגה הבכירה. ב-1955/1956, לאחר שינוי מבנה הליגות בישראל והקמת הליגה הלאומית, שיחקה הכח תל אביב בליגה א' שהפכה לליגת המשנה, וסיימה בראש הליגה. הכח עלתה למשחקי המבחן נגד האחרונה בליגה הבכירה מכבי יפו, שניצחה אותה 4-1 בסיכום שתי התמודדויות. עונה לאחר מכן ב-1956/1957 סיימה הכח במקום החמישי, ובעונה זו התקיים פלייאוף משחקי מבחן בו סיימה הקבוצה במקום הרביעי בפלייאוף אך עלתה להתמודדות, שוב, מול מכבי יפו, ושוב הפסידה הכח 2-0 ו-5-0 בשתי ההתמודדויות ונשארה בליגה השנייה.

בסיום עונת 1958/1959, עקב מצוקה כלכלית הקבוצה התאחדה שוב, הפעם עם מכבי רמת גן, אך שמרה על שמה "הכח תל אביב" עד לסוף עונת 1961/1962, בסופה העפילה הקבוצה לליגה הבכירה - הליגה הלאומית. לאחר שהעפילה, בליגה הלאומית שינתה הקבוצה את שמה וכך נקראה הקבוצה מתחילת עונת 1962/1963, ולמעשה הקבוצה המקורית הכח תל אביב חדלה מלהתקיים.

## תארים
**[[ליגת העל בכדורגל|ליגת העל]]**
*סגנות (1): 1935/1936

**[[גביע המדינה בכדורגל|גביע המדינה]]**
*סגנות (1): 1935

## ראו גם
*הכח עמידר רמת גן

## הערות שוליים

*
קטגוריה:היישוב: מועדוני ספורט
קטגוריה:היישוב: כדורגל
קטגוריה:תל אביב-יפו: קבוצות כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה בישראל
קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות שהתפרקו
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1934
סיכון מטבע

**סיכון מטבע** הוא רמת החשיפה הקיימת בארגונים ופרטים שחלק מהכנסותיהם, הוצאותיהם, נכסיהם או התחייבויותיהם נקובים במטבע שונה ממטבע הפעילות העיקרי שלהם, לעלייה או ירידה בשערי המטבעות להם הם חשופים. שינויים אלה עלולים לפגוע באופן ניכר וליצור הפסדים ובמקרים מסוימים אף להביא לכדי פשיטות רגל.
## דוגמאות
* חברה ישראלית המייצאת לחו"ל ומקבלת את הכנסותיה במט"ח, נפגעת כתוצאה מהתחזקות השקל מול יתר המטבעות (ייסוף). הפגיעה היא בכך שרוב הוצאותיה של החברה הן בשקלים. במידה וירידת שערי המט"ח מהותית ולאורך זמן, קטנות הכנסותיה של החברה והיא תיאלץ לבצע צעדי ייעול שיצמצמו את הפסדיה.
* חברה ישראלית המשקיעה בנדל"ן במזרח אירופה, שהתחייבויותיה נקובות בשקלים, עלולה להגיע לקשיים אם שערי המטבעות בארצות פעילותה ייפלו ביחס לשקל.
*ישראלי הרוכש דירה בדולרים חשוף לעלייה בשער הדולר עד מועד התשלום בפועל.

## ניהול סיכוני מטבע

הטיפול בסיכונים אלה מבוסס על ניתוח ומציאת רמת הרגישות של החברה לשינויי מטבע אלה, ולאחר מכן פתרונות מערכתיים המבוססים על קביעת "מדיניות ניהול סיכוני מטבע" ופתרונות מערכתיים המבוססים על "גידור טבעי" של חשיפה זו. ברוב המקרים היכולת לבצע גידור טבעי אינה מספקת, ואז נדרשים פתרונות דוגמת "גידור פיננסי", המבוסס על כלים מתחום הנגזרות הפיננסיות: פורוורדים, אופציות או סוואפים.

## לקריאה נוספת
***PRICO פריקו ניהול סיכונים**, ומאמרים מקצועיים בנושא ניהול סיכוני שוק''' 

*ד"ר אדם רויטר, **ניהול סיכונים פיננסיים**, הוצאת עמיחי
*ד"ר אדם רויטר, **ניהול סיכונים פיננסיים בעקבות משבר 2008**, הוצאת ידיעות ספרים

## הערות שוליים

קטגוריה:מטבעות
מטבע
התנועה הסוציאליסטית הכלל-אתיופית

**התנועה הסוציאליסטית הכלל-אתיופית** (באמהרית: **መላ የኢትዮጵያ ሶሲያሊስት ንቅናቄ**, מילולית מאמהרית: "**מ**אלוו **א**ת**י**ופיה **סו**שיליסט **נ**יקינאקה", ראשי תיבות: "**מאיסון**") היא ארגון מרקסיסטי שהיה פעיל בפוליטיקה האתיופית בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20.

## היסטוריה
ארגון המאיסון הוקם בתחילת 1976 על ידי היילה פידה , מבני האורומו ממחוז וואלגה, ובכך מחוז זה הפך לבסיס תמיכתו העיקרי.
לאחר הפלת הקיסר היילה סלאסי במהפכה האתיופית, החונטה הצבאית האתיופית (הדרג) עלתה לשלטון ובעקבותיה גל של תנועות שמאל קומוניסטיות, העיקריות שבהן היו המאיסון והיחאפה. המחלוקת העיקרית בין הקבוצות הייתה האם לתמוך בדרג. היחאפה, שדרש הקמת רפובליקה עממית מיידית, לא תמך בדרג בגלל הקיצוניות שלו, וטען שהוא פשיסטי. אך המאיסון תמך בדרג והכריז שמוקדם מדי לרפובליקה עממית וזוהי הדרך.

המאיסון היה הארגון הפוליטי העיקרי שהיה מרקסיסטי, וכך קיבל לידיו מספר משרות גבוהות בממשלת אתיופיה. ראש הארגון כיהן כיועץ ראשי ליושב ראש הדרג. הקרע האידאולוגי בין היחאפה למאיסון הוביל לטרור האתיופי הלבן במהלך 1976 והתנגשויות אלימות בין שני המחנות בעיקר בערים הגדולות. במהלך הטרור האדום, היחאפה סבל, גם ממתקפות צבא אתיופיה והדרג, בנוסף לאלו של המאיסון.

בהמשך החל המאיסון לצבור כוח פוליטי גדול שהיווה איום לדרג, וב-1978 הדרג החל לתקוף את מאיסון בפקודתו של מנגיסטו היילה מריאם, ופקידי המפלגה פוטרו נאסרו ונרצחו. חברי הארגון הפכו ברובם לחברים במפלגת כוחות האיחוד הדמוקרטי-אתיופי  הקואליציונית, בדומה לחברי היאחפה לשעבר.

קטגוריה:מלחמת האזרחים האתיופית
אתיופיה
קטגוריה:אתיופיה: מפלגות
קטגוריה:אורומיה
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1976
סימולציות ניהול ממוחשבות

260px|ממוזער|משחק סימולציית ניהול משק חקלאי
280px|ממוזער|משחק סימולציות ניהול ובנייה של עיר
**סימולציות ניהול ממוחשבות** הן סוגת משחקים הכולל שילוב של מיומנות, מזל ואסטרטגיה כדי להדמות את המציאות.

בעולם המשחקים, משחקי סימולציות ניהול ממוחשבים מתארות סוגת משחקים רחבה ומגוונת של משחקי מחשב. חלק מהמשחקים בסוגה זו אמור להדמות את המציאות בעולם האמיתי, בעוד אחרים אמורים להדמות את העולם העסקי. קיימים גם משחקים המַדמים את שני התחומים (לדוגמה, סימס 2).

## תתי-סוגות
* סימולציות ניהול ובנייה - משחקים בהם השחקנים מנהלים ממשל, קבוצת ספורט, עסק, בניית עיר, או אפילו משחקים את האלוהים בעולם.
* סימולציות דייטים - משחקים המתרכזים ביציאה לדייטים. במשחקי תפקידים כגון harvest moon ו-Thousand Arms, הדייט הוא חלק מהמשחק.
* סימולציות חיים - משחקים בהם השחקנים מנהלים צורת חיים או מערכת אקולוגית. אחד המשחקים הידועים בסוגה זו הוא הסימס על כל סוגיו. ניתן להכליל בסוגה זו גם סימולציות גידול חיות מחמד.
* סימולציות כלי רכב - משחקים בהם השחקן נוהג בכלי רכב. סוגה זו כוללת סימולטורי טיסה, סימולטורי מרוצים, ומשחקים אחרים המאפשרים לנהוג בטנקים, רכבות, ספינות ועוד. דוגמאות למשחים מסוג זה הם "פלייט סימולטור", "Need for Speed", "Elasto Mania", פרו סייקלינג מנג'ר ועוד.
* סימולציות תמונות - משחקים בהם השחקן מצלם תמונות של חיות או אנשים. בסוגה זו נכללים משחקים כגון Pokémon Snap או Afrika.

## משחקים נוספים הנחשבים כסימולטורים
* משחקי מלחמה מסוימים עם רמה גבוהה של תאימות למציאות, שמעבר למשחקי מלחמה המתרחשים בעולם פנטזיה או בדיוני. משחקים אלה מנסים להדמות מלחמה מציאותית במישור האסטרטגי או הטקטי.
* משחקי ירי טקטי בעלי רמה גבוהה של תאימות למציאות. משחקים אלה מנסים להדמות את התחושות שחווים בשדה קרב.
* משחקי Sim שונים, שנוצרו על ידי חברות כמו Maxis. משחקים אלה מדמים מגוון רחב של תחומים וחוויות.

## ראו גם
* God game

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:משחקי סימולציה ממוחשבים
קטגוריה:סוגות משחקי וידאו
מכלל - אנציקלופדיה לנוער

**מכלל - אנציקלופדיה לנוער** היא אנציקלופדיה לילדים ונוער בעריכת יצחק אבנון, אשר יצאה לאור בישראל וזכתה למהדורות רבות. על חשיבותה כתב ההיסטוריון ישראל ברטל: "ספר עזר כמעט-מיתולוגי שקשה למצוא תלמיד ישראלי שלא נזקק לו כמעט מדי יום בשנות ה-50 וה-60. 'מכלל' הייתה ספינת הדגל של מה שמכנים היום בלשון הישראלית הרזה בשם 'מיינסטרים' ציוני, והומלצה בהתלהבות על ידי מורינו ומחנכינו.".

## תולדות האנציקלופדיה
מהדורתה הראשונה של "מכלל", שאותה חיבר אבנון בשיתוף עם מומחים בתחומים שונים, החלה לצאת לאור בשנת 1952, וזכתה להצלחה רבה. מהדורה זו תוכננה לכלול שבעה כרכים ומעל 2000 ערכים. הכרך הראשון יצא בדצמבר 1952, השני במרץ 1953, הרביעי באפריל 1954, והשישי בפברואר 1955. לקראת הוצאת הכרך השביעי הוחלט להוסיף כרך נוסף, והכרך השמיני והאחרון יצא בדצמבר 1955. במאי 1956 יצא כרך מפתח. באותה שנה הוצאה מהדורה מיוחדת שכללה את האנציקלופדיה כולה בארבעה כרכים, עבור מנויי מעריב. בשנת 1958 נוספו ביוזמת מעריב שני כרכים כפולים, האחד על "ישראל, הארץ והמדינה" והשני על המסורת היהודית. בשנת 1960 יצאו עוד ארבעה כרכים המשלימים ומעדכנים את האנציקלופדיה, כך שהיא כללה 17 כרכים. האנציקלופדיה נכללה בין רבי המכר של הוצאת יבנה שמכרו עד אמצע שנת 1960 יותר מ-40 אלף עותקים. בשנת 1963 יצאה לאור מהדורה מורחבת ובה 16 כרכים. בשנת 1966 נוספו שלושה כרכים שעניינם "הצומח והחי". בשנת 1975 הודפסה האנציקלופדיה ב-6 כרכים עבור דבר. בשנת 1967 נפטר יצחק אבנון, אך האנציקלופדיה המשיכה להתעדכן, ובשנת 1981 יצאה לאור מהדורה מורחבת ומתוקנת ב-20 כרכים. הדפסות נוספות של מהדורה זו יצאו לאור בשנות השמונים ובשנות התשעים.

## המהדורה הראשונה

ההקדמה למהדורה הראשונה של האנציקלופדיה, שיצאה לאור בשנת 1952, הסבירה כי באנציקלופדיות לנוער "נעשית בחירת הערכים וקביעת תוכנם של הערכים בהתאם לצרכיו הרוחניים של הנוער, לדרגת השכלתו ולכושר השגתו". האנציקלופדיה הייתה נאמנה לגישה זו.

רן הכהן, שבחן את מאפייניה של מהדורה זו, עמד על מאפיינים סגנוניים אחדים:
* פעמים רבות מתחיל הערך בהגדרה פשטנית וקליטה, כגון "אוסטרליה, ארץ הקנגורו והבומרנג".
* נעשה שימוש רב בסופרלטיבים, כגון "יוהאן וולפגנג פון גיתה, אביר השירה הגרמנית ואחד מגאוני ספרות העולם".
* דרמטיזציה של התיאור, כגון "להכות את גרמניה וגרורותיה שוק על ירך ולהנחיל להן תבוסה ניצחת". 
* כתיבה סיפורית, כגון "אין לך אדם אומלל ומסכן כעיוור, כל ימיו עוברים עליו בחשכת צלמוות...".
* שימוש בשיפוט ערכי, כגון "אחת הערים היפות והנעימות בישראל היא רמת גן". 

בערכי האנציקלופדיה ניתן מקום רב לערכי מדעי הטבע, טכנולוגיה וגאוגרפיה, תוך התפעלות מהישגי האדם, המגיעה לשיא בתיאור: "הטנק, אותו ענק תוקף הפורץ ראשון בקווי החזית של האויב ואינו חת מפני כדורי רובים ומכונות ירייה ...". תחום נוסף הזוכה לסקירה נרחבת הוא הלאום היהודי.

## קישורים חיצוניים
* 
* זאב גלילי, בין בריטניקה לנוער לאנציקלופדיה מכלל, באתר "היגיון בשיגעון", 29 בדצמבר 2000.
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה העברית
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
המאמץ העולמי לאיסור על השימוש במוקשים

[שמאל|ממוזער|250px|כריכת הדו"ח של ICBL משנת 2000, ועליו צילום של ילדה משחקת בשלג בסמוך ל[שדה מוקשים ברמת הגולן]]
**המאמץ העולמי לאיסור על השימוש במוקשים** (באנגלית: **International Campaign to Ban Landmines**, בר"ת: **ICBL**) הוא קואליציה של ארגונים לא ממשלתיים שמטרתם המשותפת לאסור על השימוש במוקשים נגד אדם. המאמץ העולמי זכה בפרס נובל לשלום לשנת 1997, יחד עם השגרירה הבולטת שלו ג'ודי ויליאמס.

## היסטוריה
מקורו של המאמץ, ב-1991, בקריאות בו זמנית של מספר ארגונים לא ממשלתיים, לאסור על השימוש במוקשים נגד אדם. באוקטובר 1992 הסכימו שישה ארגונים לשתף פעולה במטרה לנסות ולהשפיע על מקבלי ההחלטות בעולם, והקואליציה נוסדה באופן רשמי. ששת הארגונים המייסדים כללו את Human Rights Watch (משמר זכויות האדם), Handicap International (ארגון המסייע לנכים ברחבי העולם), Physicians for Human Rights (רופאים למען זכויות אדם), Vietnam Veterans of America Foundation (ארגון שנוסד על ידי חיילים אמריקאים ותיקי מלחמת וייטנאם), Mines Advisory Group (ארגון סיוע לנפגעי מוקשים) ו-Medico international (ארגון למתן סיוע סוציאלי).

ב-1993 נוסדה ועדת ההיגוי של המאמץ שכללה את ששת הארגוניים המייסדים. ג'ודי ויליאמס, ממקימות הארגון, הייתה מתאמת הפעולות, האסטרטגית הראשית ודוברת הארגון, והביאה לשיתופי פעולה מוצלחים עם ממשלות רבות וארגונים שונים, ביניהם האומות המאוחדות והצלב האדום. עם השנים, צמח שיתוף הפעולה עד ליצירת רשת של מעל 1100 ארגונים ביותר מ-60 מדינות. אחת מהדמויות הבולטות שתמכו בארגון הייתה דיאנה, הנסיכה מוויילס, שדאגה לסייר בשדות מוקשים באנגולה ובבוסניה והרצגובינה ולמשוך את תשומת לב התקשורת למאבק.

הישגו המרכזי של הארגון הגיע ב-1997, עם החתימה על אמנת אוטווה על ידי 133 מדינות (ו-156 מדינות נכון ל-2008). אמנת אוטווה אוסרת על פיתוח, ייצור ושימוש במוקשים נגד אדם, ומחייבת פינוי כל שדות המוקשים נגד אדם, הקיימים בתחום המדינות החותמות, בפרק זמן של 10 שנים. על הסכם אוטווה לא חתמו המעצמות הגדולות, ארצות הברית, רוסיה, סין והודו. גם מדינת ישראל אינה חתומה על ההסכם.

בשנת 1997 זכה הפרויקט וג'ודי ויליאמס בפרס נובל לשלום (מחצית הפרס לכל אחד).

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:מיקוש
פררו

**פֶרֶרו** (באיטלקית: **Ferrero SpA**) היא יצרנית איטלקית של שוקולד ומוצרי מתיקה שונים, רובם על בסיס שוקולד. החברה נוסדה על ידי פייטרו פררו בשנת 1946 ובסיסה העיקרי שוכן בטורינו, איטליה. החברה עדיין נמצאת בשליטת משפחת פררו. החברה כוללת כיום 15 מפעלי ייצור ו-33 חברות שפועלות בכל העולם. בשנת 2006 היקף הייצור עמד על כ-800,000 טון. יבואנית מוצרי פררו לישראל הרשמית היא פרימיום - חברה לדברי מתיקה ולמסחר בע"מ. לפני כן הייתה חברת ליימן שליסל היבואנית, אך ב-2016, לאחר כ-45 שנים רצופות, נלקח מליימן שליסל הזיכיון על ידי פררו העולמית.

## היסטוריה
ב-1946 פיתח פייטרו פררו (Pietro Ferrero) קרם זול במיוחד שהתקבל משילוב אגוזי לוז זולים בקקאו יקר שנועדו להימרח על פרוסות לחם ונקרא Pasta Gianduja.

הוזלת תהליך הייצור הצליחה, ובעקבות זאת נוסדה החברה על שמו לייצור ושיווק המוצר. קרם שוקולד למריחה, המיוצר בתהליך ייצור דומה, נמכר תחת השם נוטלה מראשית 1946, ונעשה ממרח פופולרי בעולם. בהמשך פיתח התאגיד מגוון מוצרים רחב המבוסס רובו ככולו על ממרח זה, בניסיון לכוון את המוצרים לנישות שיווקיות שונות (למשל, בעוד שנוטלה ודופלו שווקו כמוצרים פשוטים, פררו רושה הדומה להם שווק כמוצר יוקרתי יותר) פררו היא גם יצרנית ביצי הקינדר וקינדר בואנו.

בשנת 1956 החל ייצור מותג "מון שרי" ובשנת 1990 "רפאלו".

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות מזון איטלקיות
קטגוריה:חברות שוקולד
קטגוריה:חברות משפחתיות