פרשנות המקרא

**פרשנות המקרא** היא ניסיון לבאר את הכתוב במקרא או חלקים ממנו. פרשנות כזאת יכולה לבוא לידי ביטוי בתרגום, בהבהרות מלים ופסוקים המלוות את הטקסט המקראי עצמו, או בפרפרזה. פרשנות המקרא הדתית, הקיימת ביהדות ובנצרות, מניחה שהטקסט כולו שלם ולא נתון לשינויים, והגיע כולו ממקור אלוהי אחד, כך שחלקים שונים במקרא מאירים זה את זה. פרשנות המקרא המחקרית מבוססת על הגישה הביקורתית למקרא.

## פרשנות המקרא היהודית

פרשנות המקרא היהודית המוקדמת ביותר הקיימת כיום היא פרשנות חז"ל. הפרשנות העיקרית הישירה של המקרא בידי חז"ל היא בספרות המדרשים: מכילתא (על ספר שמות), ספרא (על ויקרא), ספרי (במדבר ודברים); עם זאת, כל ספרות חז"ל, המשנאית והתלמודית, היא במידה מסוימת פרשנות למקרא. פרשנות חז"ל לא כוללת רק הבהרה ישירה של משמעות התוכן המקראי (פרשנות הפשט למקרא), אלא גם פרשנות דרש: פרשנות הנוטלת חירות לנתק את הכתוב מהקשרו, למצוא בו רמיזות ולקשר בינו לבין עניינים רחוקים ממנו. חלק חשוב נוסף של פרשנות המקרא בימי חז"ל היה תרגומי המקרא (או חלקים מהמקרא) לארמית: תרגום אונקלוס, תרגום נאופיטי, התרגומים הארץ־ישראליים (תרגום יונתן בן עוזיאל, תרגום ירושלמי) ועוד. התרגומים עצמם בחרו לתרגם עניינים מסוימים לפי הפירוש המועדף של המתרגם גם כאשר ניתן להבין את הטקסט ביותר מצורה אחת, הכילו ביאורים תוכניים ועלילתיים שנועדו לפרש חלקים פחות ברורים בכתוב העברי, ולעיתים אף כללו דברי אגדה.

לאחר תקופת חז"ל הגיעה הפרשנות היהודית בימי הביניים. בתוך פרשנות זאת נבדלת הפרשנות של ממשיכי חז"ל ופרשנות השומרונים והקראים, שלא האמינו במסורת התורה שבעל פה וראו בה מסורת מעשה ידי אדם. בראשית התקופה הפרשנות נעשתה לעיתים קרובות בערבית, הלינגואה פרנקה של אותה העת (כשם שהארמית הייתה הלינגואה פרנקה בימי חז"ל). בימי הביניים בלטה ופרחה הפרשנות בספרד, שהתקיימה תוך עימות מול האסלאם השליט; מקומות נוספים שבהם בלטה פרשנות יהודית למקרא הם צרפת, שבניגוד לפרשנים בארצות האסלאם חיו בקרב נוצרים, וטבע העימותים שלהם עם סביבתם נבע מהמחלוקות בין הנצרות ליהדות, אחריהם פרשני הפרובאנס במאות ה־12–13, שחיו בצרפת באזור סמוך לספרד ותיווכו את הפעילות הפרשנית הספרדית (שנעשתה בעיקר בערבית) ליהודים בארצות שאינן דוברות ערבית, ולבסוף גם פרשנים באיטליה.

בעת החדשה נוצרה גם פרשנות יהודית ברוח תנועת ההשכלה היהודית אשר שאפה, לפי האנציקלופדיה המקראית: . גישה זאת הושפעה, בין השאר, מהפרשנות הנוצרית באותה עת. פרשנות ההשכלה גם כללה תרגומים יהודיים של המקרא לשפות אירופה שבהן דיברו היהודים, וכן ליידיש. יהודים רבים באירופה התנגדו לגישת ההשכלה בפרשנות ובתרגום, בעיקר מחשש שהמעבר לשפות הגויים יגרום לנטישת העברית, ולבסוף גם להתבוללות. בהמשך, גם תנועת חכמת ישראל עסקה בפרשנות השכלתית למקרא (אף בתחילה עיקר עיסוקה היה בספרות רבנית). תגובת הנגד המסורתית ביהדות האורתודוקסית, החל המאה ה־18, כללה פירושים לתנ"ך הכתובים אמנם ברוח המסורת אך בעלי אופי מודרני יותר בהיותם מבוססים על מאפיינים דקדוקיים ולשוניים; רבנים בולטים שפעלו במגמה זאת הם הכתב והקבלה, העמק דבר, מלבי"ם ורש"ר הירש.

## פרשנות המקרא הנוצרית
הנצרות מראשיתה עסקה בפירוש המקרא – הברית הישנה וההברית החדשה, וכן בשאלת היחסים בין הברית הישנה לחדשה. הנצרות ראתה בברית הישנה "פרוזדור" לברית החדשה, תפיסה הקיימת כבר בברית החדשה עצמה, ואולם, התקיים מתח בין השקפה זאת לבין הפירוש המילולי וההיסטורי של המקרא. המתיחות הזאת יצרה שתי אסכולות פרשניות: האסכולה האלכסנדרונית, שהדגישה את הפן האלגורי בפירוש המקרא, ובה בולטים אוריגנס ואוסביוס מקיסריה; והאסכולה האנטיוכית, שהדגישה את המשמעות המילולית־היסטורית של הכתובים, ובולטים בה יוחנן כריסוסטומוס ותאודורוס ממופסואסטיה.

ארבעה מפלסי הבנה של הכתובים ננהגו בנצרות, המודגמים בדברי : , ופרשנות המקרא הנוצרית היא במידה רבה פירוש היחסים בין ארבע מפלסי הבנה אלה. במאות ה־12–13 החלה מגמת הדגשה של הפרשנות המילולית מול שלוש האחרות.

הפרשנות היהודית והפרשנות הנוצרית השפיעו אחת על השנייה בדרכים שונות.

## פרשנות המקרא המחקרית

החקר הביקורתי של המקרא, בניגוד לגישות הדתיות המסורתיות, הוא גישה פרשנית למקרא החותרת לגילוי האמת במידת האפשר והדיוק, ללא הנחה מוקדמת של האקסיומות האמוניות העומדות בבסיס פרשנות המקרא המסורתית. הגישה הביקורתית למקרא כוללת שני אספקטים מרכזיים: ביקורת נוסח המקרא – ניסיון לשחזר את הנוסח המקורי של המקרא ואת הגלגולים והשינויים שעבר לפני שהגיע לידינו; והביקורת הספרותית־עניינית – חקר עניינים במקרא כגון זהות מחברי הטקסטים המקראיים, הרקע ההיסטורי והתרבותי שבמסגרתו נכתב המקרא, וביאור תוכני המקרא עצמם.

## ראו גם

* :קטגוריה:פרשני המקרא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרשנות המקרא