open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קווארק למטה

**קווארק למטה** (באנגלית: **Down quark**) הוא חלקיק יסודי במודל הסטנדרטי. קווארקי למטה וקווארקי למעלה הם הרכיבים הבסיסיים של הנוקליאונים בגרעין האטום - הפרוטונים והנייטרונים.

זהו קווארק דור ראשון, בעל מטען חשמלי של . מבין הקווארקים, רק לקווארק למעלה מסה נמוכה משלו. מסתו אינה ידועה בדיוק גבוה, אך היא נעה בין 4.5 ל-5.3 MeV.

לפי המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים, ישנם שישה סוגי קווארקים. חומר רגיל, כאטומים, מורכב מאלקטרונים ומגרעין. פרוטון מורכב משני קווארקי למעלה וקווארק למטה יחיד. הנייטרון מורכב מקווארק למעלה אחד ושני קווארקי למטה.

משקילות המסה והאנרגיה שנובעת מתורת היחסות הפרטית, נובע כי אנרגיית הקשר אשר מחברת את הקווארקים יחדיו מעניקה לנוקליאונים את מסתם. המסה מגיעה מהאנרגיה של שדה הכוח של הגלואונים ולא ממסת המנוחה של הקווארקים עצמם. דבר קיומם של הקווארקים הוצע לראשונה (באופן בלתי תלוי) על ידי מארי גל-מאן, ג'ורג' צוויג ויובל נאמן ב-1964.

## האדרונים המכילים קווארק למטה
חלק מההאדרונים מכילים קווארקי למטה:
*פאיונים טעונים (π±) הם מזונים קווארק למעלה, ואנטי-קווארק למטה, או להפך.
*הפאיון הנייטרלי π והמזונים p ו-w הם קומבינציות ליניאריות של אנטי-קווארק למעלה ואנטי-קווארק למטה.
*המזונים חסרי הטעם η ו- ή הם קומבינציות ליניאריות של מספר זוגות קווארקים ואנטי-קווארקים, ביניהם קווארק למטה ואנטי-קווארק למטה.
*מספר רב של באריונים מכיל יותר מקווארק עליון אחד. כמו נוקלאונים, באריוני Δ מורכבים אך ורק מקווארקי למעלה וקווארקי למטה.

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים




קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קווארקים
קווארק מוזר

**קווארק מוזר** (באנגלית: **Strange quark**) הוא חלקיק יסודי במודל הסטנדרטי. זהו קווארק דור שני בעל מטען חשמלי של -\frac {1}{3}e. הקווארק המוזר הוא הקל ביותר שבקווארקים, אחרי קווארק למעלה וקווארק למטה. מסתו מוערכת בין 90 ל-100 MeV. "החלקיק המוזר" הראשון התגלה ב-1947, עם גילוי הקאון. הקווארק המוזר לא זוהה והוגדר עד שנות ה-60 של המאה ה-20, עם פיתוח מודל הקווארקים.

לקווארק המוזר מטען מוזרות של 1-.

משקילות המסה והאנרגיה שנובעת מתורת היחסות הפרטית, נובע כי אנרגיית הקשר המחברת את הקווארקים יחדיו מעניקה לנוקלאונים את מסתם. המסה מגיעה מאנרגיית שדה הכוח של הגלואונים ולא ממסת המנוחה של הקווארקים עצמם. דבר קיומם של הקווארקים הוצע לראשונה על ידי מספר מדענים באופן בלתי תלוי - מארי גל-מאן, ג'ורג' צוויג ויובל נאמן ב־1964.

## האדרונים המכילים קווארק מוזר
חלק מההאדרונים מכילים קווארקים מוזרים:
*קאונים הם מזונים המכילים קווארק מוזר (או אנטי-קווארק מוזר) וקווארק למעלה או למטה.
*המזונים חסרי הטעם η ו- ή הם קומבינציות ליניאריות של מספר זוגות קווארקים ואנטי-קווארקים, ביניהם קווארק מוזר ואנטי-קווארק מוזר.
*המזון φ חסר הטעם מורכב מזוג של קווארק מוזר, ואנטי-מוזר.
*באריונים מוזרים הידועים כהיפרונים. ל-Σ ול-Λ יש קווארק מוזר אחד, ל-Ξ שניים, ול-Ω שלושה.

## הערות שוליים




קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קווארקים
קווארק קסום

**קווארק קסום** (באנגלית: **Charm quark**) הוא חלקיק יסודי במודל הסטנדרטי. זהו קווארק דור שני, בעל מטען חשמלי +\frac {2}{3}. מסתו כ-1.3 GeV - מעט יותר ממסת הפרוטון, והוא הקווארק השלישי במסתו.

ב-1970 חזו שלדון גלשאו, ג'ון ליאופולוס ולוצ'אנו מיאני את קיומו של הקווארק הקסום. עדויות לקיומו נצפו לראשונה בנובמבר 1974, במאיץ החלקיקים של אוניברסיטת סטנפורד, על ידי קבוצה בראשות ברטון ריכטר, שגילתה את "מֶזון J/Ψ" המורכב מקווארק קסום. החלקיק התגלה במקביל במעבדה הלאומית ברוקהייבן, על ידי קבוצה בראשות סמואל טינג.

משקילות המסה והאנרגיה שנובעת מתורת היחסות הפרטית נובע כי אנרגיית הקשר המחברת את הקווארקים יחדיו מעניקה לנוקלאונים את מסתם. המסה מגיעה מאנרגיית שדה הכוח של הגלואונים ולא ממסת המנוחה של הקווארקים עצמם. דבר קיומם של הקווארקים הוצע לראשונה (באופן בלתי תלוי) על ידי מארי גל-מאן, ג'ורג' צוויג ויובל נאמן ב־1964.

## האדרונים המכילים קווארק קסום
חלק מההאדרונים מכילים קווארק קסום:
*מזונים מסוג D מכילים קווארק קסום (או אנטי-קווארק קסום), וקווארק למעלה או קווארק למטה.
*מזונים מסוג Ds מכילים קווארק קסום, וקווארק מוזר.
*יש מזונים רבים חסרי טעם המכילים קווארק קסום והאנטי-קווארק שלו. לדוגמה, חלקיק ה-J/ψ.
*ידוע על באריונים קסומים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קווארקים
נאם ג'ון פייק

[ממוזער|שמאל|250px|'''אוטוסטרדה אלקטרונית''' ([1955|1995), מיצב וידאו, המוזיאון לאמנות אמריקאית, וושינגטון]]
**נָאם ג'וּן פָּייק** (באנגלית: Nam June Paik; 20 ביולי 1932 - 29 בינואר 2006) היה אמן אמריקאי יליד קוריאה הדרומית. פייק היה אמן מיצגים ונחשב לאחד מחלוצי אמנות הוידאו ארט. עבודתו קשורה קשר הדוק אל רעיונות תנועת הפלוקסוס, בה היה פייק חבר.

## ביוגרפיה
פייק נולד בסיאול כאחד מחמישה בנים לאב אשר היה עובד טקסטיל לפרנסתו. בילדותו, הוכשר פייק כפסנתרן. בשנת 1950, בזמן מלחמת קוריאה ברחו פייק ומשפחתו להונג קונג ומשם ליפן. שם, סיים פייק את לימודיו באוניברסיטת טוקיו. את התזה שלו כתב פייק על המלחין ארנולד שנברג.

לאחר לימודיו ביפן עבר פייק לגרמניה, שם המשיך בלימודים בתחום ההיסטוריה של המוזיקה באוניברסיטת מינכן. בזמן לימודיו נפגש פייק עם המלחינים קרלהיינץ שטוקהאוזן וג'ון קייג'. בהשפעתם עבר לעבוד עם מוזיקה אלקטרונית. בנוסף פגש פייק את הפסל והמייצגן יוזף בויס ובהשפעתם הצטרף פייק לתנועת הפלוקסוס.

במסגרת התנועה, אשר תפסה את עצמה כהמשך מאוחר של תנועת הדאדא, הציג פייק את עבודתו הראשונה "הצגה של מוזיקה אלקטרונית טלוויזיונית" (Exposition of Music-Electronic Television) ובמסגרתה שינה ועיוות את פעולתם של מקלטי טלוויזיה, בעזרת מגנטים.

בשנת 1964 עבר פייק לניו יורק. שם המשיך ביצירה אמנותית המתייחסת למוזיקה ואמנות פלאסטית גם יחד. בעבודה "זן קולנועי" (Zen for Film), מן השנים 1962–1964, הציג פייק בדירה ניו-יורקית מיצב הכולל פסנתר, בס וטלוויזיה ובה שודר סרט שלא עבר תהליך של פיתוח הנגאטיב ועל כן היה חסר כל דימוי. ואילו בעבודה אחרת - במיצג "צ'לו טלוויזיה" (TV Cello), אותה יצר ביחד עם הצ'לנית שרלוט מורמן, יצר פייק מעין צורה של כלי הצ'לו עשוי מטלוויזיות אשר שידרו דימויים אותן "ניגנה" מורמן.

בתוך מסגרת האמנות המושגית שפיתח פייק, אמנות אשר ניסתה לבחון את אופני הייצוג ואת גבולותיו, הופיעו בעבודותיהם של השניים גם נושאים נוספים כגון היחס אל המודל הנשי באמנות. במייצג "אופרה סקסטרונית" (Opera Sextronique), משנת 1964 הופיעה מורמן כשהיא חשופת חזה. במייצג "חזייה טלוויזיונית לפסלים חיים" (1967), כוסה חזה של מורמן במסכי טלוויזיה קטנים, ואילו במייצג "חזייה טלוויזיונית" (1968) הופיעו על חזה החשוף של מורמן שתי מראות עגולות, אשר שיקפו את המצלמות המתעדות אותה בעת נגינתה בכינור.

## ראו גם
* טי. וי. בודהה

## קישורים חיצוניים
* 

* האתר הרשמי של עזבון נאם ג'ון פייק 
* עולמו של נאם ג'ון פייק, מאתר המוזיאון לאמנות מודרנית 
* נאם, ג`ון פייק , מאתר "מפגשים מהסוג החזותי"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים אמריקאים
קטגוריה:אמני וידאו ארט אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס קיוטו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1932
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
עקומת לורנץ

שמאל|ממוזער|400px|באדום - עקומת לורנץ. בירוק - קו השוויון המוחלט. בכחול - אי שוויון מוחלט
שמאל|ממוזער|250px|מדד ג'יני ועקומת לורנץ: מדד ג'יני מתקבל מחלוקה של השטח הכלוא בין עקומת לורנץ לאלכסון השוויון המוחלט (בכחול), בכלל השטח הכלוא מתחת לאלכסון
**עקומת לורנץ** היא אמצעי כלכלי-סטטיסטי המשמש לתיאור דרגת השוויון במשק, בדרך כלל בהתייחס לחלוקת ההכנסות. העקומה מתארת את ההכנסה היחסית המצטברת של משקי בית, החל מבעלי ההכנסה הנמוכה ביותר.

העקומה מתארת את חלקן של הקבוצות השונות של האוכלוסייה מסך כל ההכנסה. כאשר יש שוויון מוחלט בהכנסות (כלומר, העשירון הראשון משתכר 10% מכלל ההכנסות, וכך כל עשירון נוסף), תהיה עקומת לורנץ הקו האלכסוני *y* = *x*, הנקרא גם **קו השוויון המוחלט**. במצב תאורטי שבו יש אי שוויון מוחלט (אדם אחד נהנה מכל ההכנסות) מקבלת עקומת לורנץ צורה של זווית ישרה, המתלכדת עם הצירים, הנקראת **קו אי השוויון המוחלט**. ככל שהעקומה רחוקה יותר מקו השוויון המוחלט, גדול יותר אי השוויון בחלוקת ההכנסה. העקומה נקראת על שמו של מקס לורנץ, הכלכלן האמריקני שפיתח אותה.

מתוך עקומת לורנץ אפשר לחשב את מדד ג'יני, המתאר מספרית את רמת אי השוויון: מדד ג'יני הוא היחס בין השטח הכלוא בין קו השוויון המוחלט (האלכסון) לבין העקומה, לבין כלל השטח שמתחת לאלכסון (שהוא 0.5). כאשר מדד ג'יני שווה לאפס, מדובר על חברה שוויונית לחלוטין, כלומר הכנסות שוות לכל משקי הבית, ואז עקומת לורנץ מתלכדת עם קו השוויון המוחלט. כאשר מדד ג'יני שווה לאחד, כל ההכנסות מרוכזות בידי משק בית אחד, ואז העקומה מתלכדת עם קו אי השוויון המוחלט.

## לקריאה נוספת

* מ.ו לורנץ, "שיטות למדדית ריכוז העושר" פרסום של האיגוד האמריקאי לסטטיסטיקה. 
*, ג'וזף ל. גאסטווירת', "ההערכה של עקומת לורנץ ומדד ג'יני". סקירת הכלכלה והסטטיסטיקה. הסקירה של כלכלה וסטטיסטיקה, כרך א. 

## ראו גם
*מדד ג'יני

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מקרו-כלכלה
קטגוריה:ריבוד ואי שוויון
אג

**אג** (באנגלית: **Eigg**) הוא אחד מהאיים הקטנים באיים ההברידיים הפנימיים שבסקוטלנד. הוא שוכן דרומית לאי סקאי וצפונית לחצי האי ארדנאמורכן. אורכו של האי הוא 9 ק"מ ורוחבו 5 ק"מ. זהו האי השני בגודלו מבין האיים הקטנים, אחרי האי רם.

## היסטוריה
באי אג ניתן למצוא ראיות לקיומן של התיישבויות מתקופת הברונזה ותקופת הברזל. מנזר **קילדונאן** נוסד על ידי מיסיונר אירי בשם דונן הקדוש (שעל שמו טירת איילין דונן). הוא ונזיריו נטבחו בשנת 617 לספירה על ידי מלכה פיקטית. בימי הביניים האי היה שייך לשבט מקדונלד. סכסוך ארוך עם שבט מקלאוד הסתיים בטבח של כל תושבי האי, לאחר שהם ברחו למערה בחוף הדרומי ונשרפו שם למוות.

במאה ה-19 התגוררו באי 500 תושבים שגידלו תפוחי אדמה, שיבולת-שועל, בקר ואצות. באמצע המאה ה-19, כשענף גידול הכבשים הפך לרווחי יותר משאר הענפים פונה האי בהגירה שנכפתה על התושבים.

לאחר שנים של בעיות של איתור בעלי האדמות נקנה האי בשנת 1997 על ידי "נאמנות המורשת של האי אג" (The Isle of Eigg Heritage Trust). הפרויקט הראשון של הנאמנות היה לבנות את בניין "אן ליימריג" המשכן כיום את חנות האי, משרד הדואר, חדר תה, חנות אומנים, שירותים ומקלחות. הפרויקט הבא הוא לחבר את האי לחשמל. כיום רק למספר חוות יש חשמל המסופק על ידי גנרטורים שעובדים על רוח, מים או דיזל. ב-2004 הוגדל הרציף של האי על מנת לאפשר למעבורות בין האי ליבשת או בין האי לאיים אחרים לעצור בו.

## גאוגרפיה
היישוב הראשי באי הוא **קלידייל** הנמצא בחוף הצפון-מערבי. הוא ידוע בעיקר בשל חוף הקוורץ שלו, הנקרא "החולות השרים" בגלל הקול שהחול עושה כשהולכים עליו. 

מרכז האי נקרא "רמת מורלנד" ובו נמצאת גם הנקודה הגבוהה באי הנקראת **An Sgurr**, גוש של אבן זפת – סוג של זכוכית געשית, המתנשא לגובה של 393 מטר וממנו אפשר לראות עד היבשת.
שמאל|ממוזער|200px|הנקודה הגבוהה ביותר באי אג
ימין|ממוזער|200px|מבט ממעבורת אל האי אג

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

אג
זירה (צבא)

**זירה** (באנגלית: **Theater**) היא המרחב הגאוגרפי שבו נערכת כלל הפעילות המלחמתית בצבאות ענק, במלחמות בסדר גודל של מלחמת העולם השנייה. מפקדת הזירה כפופה ישירות למטה הכללי של הצבא או לפיקוד צבאי משותף של מספר מדינות. 

בזירה יש כמה קבוצות ארמיות או ארמיות הכפופות ישירות למפקדת הזירה, וכפופים אליה כמה מיליונים של חיילים בדרך כלל. זירה היא בעצם צבא מדינה לכל דבר ובעלת יכולת פעולה עצמאית לחלוטין. יש בה את כל היחידות הנמצאות בצבא רגיל. בזירה יהיו כוחות יבשתיים, אוויריים ולעיתים גם ימיים.

מפקד זירה הוא קצין בדרגת פילדמרשל או גנרל הצבא.

במלחמת העולם השנייה היו כמה זירות עיקריות.

בצה"ל אין יחידה בסדר גודל של זירה, אך ניתן אולי להשוות אותה לפיקוד. עם זאת המונח קיים בצה"ל בהתייחס למפקדה עורפית המרכזת את כלל הפעולות בתחום מקצועי מסוים או בתחום גאוגרפי רחב יחסית. חיל הים הישראלי, לדוגמה, פרוש בשתי זירות: זירת הים התיכון וזירת ים סוף. מפקד הזירה הוא המז"ר.

קטגוריה:יחידות צבאיות
ז'יל בן-דוד

**ז'יל (ג'יל) בן דוד** (נולד ב-25 באוקטובר 1955) הוא שחקן, זמר, מדבב ובובנאי ישראלי.

## ביוגרפיה
בן דוד נולד בקזבלנקה שבמרוקו וגדל בפריז, בנם של מהנדס ושל אחות. הוא עלה לישראל בשנת 1969 כנער בן 14 וגדל בקיראון, שכונה בקריית אונו.

בוגר לימודי תיאטרון באוניברסיטת תל אביב בחוג לאומנות התיאטרון ובית הספר למשחק מול מצלמה של רות דייכס.

היה שותף במשך השנים בדיבוב סדרות שונות של הטלוויזיה החינוכית, בין השאר, בדיבוב התוכניות "טוב-טוב הגמד", "דן-דין השופט", "שוטרים וגנבים" ו"סיפורים קלאסיים מצוירים".

בן דוד עוסק רבות בהפעלת בובות. לאורך השנים הפעיל בובות בתוכניות ילדים רבות בטלוויזיה החינוכית הישראלית ובערוץ "הופ!". הפעיל, בין היתר, בובות בתוכניות "החרצופים", "הקונצונים", "אליק ובליק" ו"רחוב סומסום". הוא מוכר בעיקר כמדבב והמפעיל של הבובה מוישה אופניק מ"רחוב סומסום", אותה החל להפעיל בסדרה המקורית ששודרה בטלוויזיה החינוכית בשנות השמונים. בן דוד ממשיך להפעיל את "אופניק" בהפקה המחודשת של סדרה, המשודרת בעשור השני של המאה ה-21 בערוץ "הופ!".כמו כן, הפעיל את הבובה "אבנר" בתוכניות "הקרנבל של מיכל", "קצפת" ו"על הדרך", בשנת 2019 בן דוד הצטרף להפקת הסדרה בחצר של פופיק.

בשנים 2014–2017 דיבב והפעיל בן דוד את "מוזלי" מתוך הסדרה "דן ומוזלי" בטלוויזיה החינוכית.

בשנת 2020 דיבב והפעיל את "סבא ג'ובאני" בסדרה "קפה עמליה" המשודרת בכאן חינוכית.

בשנת 2021 פורסם שהוא עתיד לשוב להפעיל ולדבב את שבי ב"פרפר נחמד", אחרי שהפעיל אותו לפני כן בפרק "ציונות" ששודר ב-1995.

בשנת 2022 הפעיל ודיבב את שמעון התרנגול בסדרת הטלוויזיה "אלי החתול".

בשנת 2024 דיבב את דמותו של אוליבייה בנאמו בתסכית "שישה באוקטובר".

בן דוד גם שיחק בתפקידי משנה ובתפקידי אורח בתוכניות טלוויזיה וסרטים ישראליים. בין השאר, שיחק בסדרות "החיים זה לא הכל", "פולישוק", "זינזאנה", "מעורב ירושלמי", "טלנובלה בע"מ", "רמזור", "חברות", "מה בכריש?", "חשופים", "הנפילים", "סרוגים", "זגורי אימפריה", "לא הכל ורוד" ובסרטים "צלילה חוזרת", "הקרב על הוועד", "רגליים קרות", "ריקוד מסוכן", "רסיסים", "סינדרום ירושלים", "הטוב, הרע והלא נורא", "אישה עובדת", "רכבת קלה" "הדמעות של אמסלם", שרמן בחורף", "כבוד" ו"כפולים".

## חיים אישיים
בן דוד נשוי בשנית, אב לשלושה ומתגורר ברמת השרון.

## קישורים חיצוניים

* ז'יל בן-דוד, באתר תיאטרון גשר
* 
* ז'יל בן דוד, באתר של זוהר יעקובסון

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף יהוד
קטגוריה:שחקני ערוץ הופ!
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:בובנאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס קיפוד הזהב
קטגוריה:פרפר נחמד: בובנאים
קטגוריה:רמת השרון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
רפאל יונה טיקוצ'ינסקי

הרב **רפאל יונה טיקוצ'ינסקי** (י"ג בניסן ה'תרצ"ו, אפריל 1936 – י"ג בסיוון ה'תשמ"ט, יוני 1989) היה ראש ישיבת ירוחם, וחבר נשיאות מפעל הש"ס העולמי.

## ביוגרפיה
נולד לישראל מאיר ולחיה גיטל טיקוצ'ינסקי. סבו הוא הרב אברהם יצחק טיקוצ'ינסקי, ומצד אמו - הרב רפאל יונה ראם מבירז', דיין בירושלים וחבר מועצת הרבנות הראשית. דודו הוא הרב משה טיקוצ'ינסקי, שהיה המשגיח של ישיבת סלבודקה בבני ברק.
בילדותו עברה משפחתו לרמת השרון לגור על יד הפרדסים שבבעלותם. בסיום העבודה נהג האב ללמוד עם רב המקום, הרב צבי יהודה אדלשטיין, אביהם של הרב גרשון אדלשטיין והרב יעקב אדלשטיין.

למד בישיבת אור ישראל לצעירים. בגיל 14 נכנס ללמוד בישיבת פוניבז', שם למד אצל הרב שמואל רוזובסקי והרב שך. בהגיעו לגיל קיבוץ עבר ללמוד בישיבת בריסק. הרב יוסף שלמה כהנמן כינס בחורים וקבל בפניהם שאם הישיבה אינה עומדת בדרישות של טיקוצ'ינסקי, אינה שווה שאכהן בה.

## כר"מ וכראש ישיבה
כרווק נסע לשבתות לישיבת הנגב לומר "חבורות" בישיבה.
עם נישואיו בשנת תשכ"ג קיבל מתנה לחתונה מהרב יששכר מאיר, פתק שבו רשם "הנך מוזמן לישיבתי לכהן כמגיד שיעור". בישיבה זו לימד כ-15 שנה ובה החדיר את השימוש בשיטת העיון המהירה, הכוללת שינון בעל פה של דפי הגמרא וחזרה עליהם. שיעוריו הצטיינו ביכולת הסברה.

בשנות השמונים הקים בעידוד הרב שך ישיבה בירושלים. קצב הלימוד בישיבה נקבע לעמוד ליום. הישיבה שכנה בבניין בית היתומים דיסקין ונקראה "ישיבת מהרי"ל".

בשלהי שנת תשמ"ה העביר את ישיבתו לירוחם. יחד עם הישיבה הגיעו גם אברכים מתלמידיו. עם הגיעו לירוחם היה הוא הרב הבלתי רשמי של הקהילה. התמדתו בתורה הייתה לשם דבר. נפטר בי"ג בסיוון ה'תשמ"ט לאחר התקף לב. נקבר בהר המנוחות.

אחד מבניו הוא ד"ר שלמה טיקוצ'ינסקי, חוקר ישיבות ליטא ותנועת המוסר.

## ספריו
* **קונטרסי כור המבחן** - שאלות ותשובות לסיכומי סוגיות. על מסכת פסחים עד דף לב, ירושלים תשמ"ד; על מסכת סנהדרין עד פרק חלק, בני ברק תשמ"ט.
* **ושב ורפא לו** - שיחות ומאמרים על התורה והמועדים

בסדרת הספרים "תורת אבירים" מאת בנו אברהם, משולבים דברים מתורת אביו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:רבני ישיבת הנגב
רפאל יונה
קטגוריה:ירוחם: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת אור ישראל לצעירים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
King Nothing

**King Nothing** הוא סינגל של להקת הת'ראש מטאל מטאליקה הלקוח מתוך האלבום Load.

השיר הגיע למקום השישי במצעד שירי המיינסטרים רוק של בילבורד.

## השיר

### ליריקה

מילות השיר מתייחסות לאנשים שמשקיעים את כל חייהם בהרווחת כסף, ואז מבינים ("Then it all crashes down", זאת אומרת: ואז הכול מתרסק.) שכל הכסף לא השיג להם משהו באמת שווה.

אפשרות שנייה היא שהשיר מתייחס לאנשים שבילו את חייהם בהבעת משאלות ("You wish your life away", זאת אומרת: אתה מבזבז את חייך במשאלות.) מאשר לעשות מעשה בשביל לקבל את משאלותיהם.

בסוף השיר מופיעות המילים "Off to never-never land" מתוך השיר Enter Sandman שנמצא באלבום מטאליקה הידוע בשם האלבום השחור, השורה מראה שיש דמיון לשיר מבחינת המבנה.

### סגנון השיר והמוזיקה

השיר הזה הוא שינוי ברור מסגנון הת'ראש מטאל של מטאליקה, מחליף אותו לסגנון של מטאל אלטרנטיבי.
השיר מתחיל בקטע קצר של גיטרת באס הנשאר למשך כל השיר, אליו מצטרפת גיטרה חשמלית.
## הסינגל

### פרטים

הסינגל שוחרר בארצות הברית בשנת 1996 והוא כולל גרסה חיה של השיר Ain't My Bitch שגם הוא נמצא באלבום Load.

לשיר יצא, בנוסף לסינגל, גם קליפ.

### רשימת שירים

# King Nothing
# Ain't My Bitch (live)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי מטאליקה
קטגוריה:שירי מטאל
הרמן באואר

**הרמן באואר** (בגרמנית: **Hermann Bauer**; ) היה מפקד שייטת הצוללות של הצי הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה

באואר נולד ב-22 ביולי 1875 בקניגסברג, והצטרף לצי הקיסרי הגרמני כצוער באפריל 1892. הוא השלים את הכשרתו הבסיסית על סיפון הפריגטה-סיירת שטוש, לפני שלמד באקדמיה הימית בשנים 1892–1893. הוא המשיך את האימונים שלו על הספינה מולטקה והסיירת דויטשלנד. לאחר תקופה שנייה של לימודים באקדמיה הימית בשנים 1894–1895 הועלה באוור לדרגת אונטר-לויטננט צור זי ב-15 בספטמבר 1895 ולאחר מכן שירת על אוניית המערכה קורפירסט פרידריך וילהלם.

בשנת 1897 שירת באואר על הפריגטה פרוסן לפני שהועבר לסיירת הקלה פרינצס וילהלם כקצין סיפון. ב-12 באפריל 1899 הוא הועלה לדרגת לויטננט צור זי ולאחר מכן שירת כקצין שמירה על ספינת האימונים לטורפדו בליכר. מאוקטובר 1900 עד ספטמבר 1903 שירת כקצין פלוגה, קצין סיפון, קצין ראשון ולאחר מכן מפקד ה-II. Torpedo-Abteilung ("פלגת טורפדו 2"). באואר שירת במשך יותר משנה כמפקד ה-II. Torpedo-Abteilung, ובמקביל היה מפקד Torpedodivisionsbootes D9, סגן הדגל של II. Torpedobootsflottile, וסגן דגל ומפקד סירת הטורפדו S125. ב-1 באפריל 1904 הוא הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט.

בין אוקטובר 1906 לספטמבר 1908 שירת באואר במחלקת בניית הספינות של משרד הצי הקיסרי, ולאחר מכן שירת כקצין ניווט על סיפון הסיירת "גנייזנאו". הוא הועלה לדרגת קורבטנקפיטן ב-16 באוקטובר 1909. הוא שירת כקצין ראשון של אוניית המערכה שלזיין במשך שנה, ולאחר מכן בילה שנתיים וחצי כשליש של המספנה הקיסרית בווילהלמסהאפן.

בין נובמבר 1913 למרץ 1914 פיקד באואר על הסיירת הקלה SMS המבורג. לאחר מכן הוא הועבר לזרוע הצוללות, שם שימש כמפקד I. Unterseebootsflottille, ובמהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בתור Führer der Unterseeboote ("מפקד צי הצוללות") עד ה-4 ביוני 1917, וככזה הועלה לדרגת פריגטנקפיטן ב-16 באפריל 1915. ב-24 ביולי 1917 מונה למפקד אוניית המערכה וסטפאלן וב-14 באוקטובר 1917 הועלה לדרגת קפיטן צור זי. באואר קיבל את הפיקוד על אוניית המערכה קייזר ב-5 באוגוסט 1918, וקצת לפני סיום המלחמה פיקד גם על אוניות המערכה אולדנבורג ונסאו.

בין דצמבר 1918 למרץ 1919 חזר באואר לפקד על ה-II. Torpedo-Abteilung, לפני שעבר למספנה הימית בווילהלמסהאפן, בתחילה שימש כמנהל ציוד, לאחר מכן מאוקטובר 1919 כמנהל, וככזה הועלה לדרגת קונטר-אדמירל ב-1 באפריל 1922. מיוני עד ספטמבר 1923 היה באואר ראש הלשכה הכללית של חיל הים בפיקוד העליון הימי. ב-1 באוקטובר 1923 הוא הועלה לפיקוד על ה-Marinestation der Nordsee ובתפקיד זה הועלה לדרגת ויצה-אדמירל ב-1 בפברואר 1925. ב-5 באוקטובר 1928 מונה באואר לראש הפיקוד הימי, אך ב-30 בנובמבר 1928, עם קידומו לדרגת אדמירל, הוא פרש.

בזמן מלחמת העולם השנייה רצה להתנדב לשירות מילואים, אך הצבא לא גייס אותו בזמן המלחמה.

באואר נתפרסם בזכות חיבור הספר *Das Unterseeboot* ("הצוללת"), מסה על המבנה וההפעלה של הצוללות הגרמניות, שתורגם מאוחר יותר לאנגלית על ידי היימן ריקובר. הספר בתרגומו לאנגלית היה ספר הלימוד היסודי של צי הצוללות האמריקני.

באואר מת בביתו באסן ב-11 בפברואר 1958.

## קישורים חיצוניים
* Uboat.net history of WWI U-Boat Fleet

קטגוריה:ימאי הצי הקיסרי הגרמני
קטגוריה:אדמירלים ברייכסמרינה
קטגוריה:צוללנים גרמנים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1875
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1958
איליה פרנק

**איליה מיכאילוביץ' פרנק** (ברוסית: **Илья́ Миха́йлович Франк**; 23 באוקטובר 1908 - 22 ביוני 1990) היה פיזיקאי סובייטי שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1958 (ביחד עם פאבל צ'רנקוב ואיגור תם), על גילוי ופירוש קרינת צ'רנקוב. אחיו, גלב פרנק, היה מדען בולט.

## ביוגרפיה
פרנק נולד בסנקט פטרבורג לאב שהיה פרופסור למתמטיקה. הוא היה נצר למשפחה יהודית ידועה ממוסקבה. אימו של איליה פרנק הייתה בת כומר אורתודוקסי. הם התחתנו במינכן בכנסייה רוסית של העיר ולשם כך אביו התנצר. 

לאחר שאיליה פרנק סיים את לימודיו באוניברסיטת מוסקבה בשנת 1930, הוא החל לעבוד באוניברסיטת סנקט פטרבורג. בשנת 1934 החל לעבוד במכון לבדב לפיזיקה שבמוסקבה. באותה שנה גילה צ'רנקוב כי אור נפלט מחלקיקים טעונים הנעים במהירויות גבוהות בתוך מים. פרנק ותם סיפקו את ההסבר התאורטי לאפקט, המתרחש כאשר חלקיקים נעים בחומר במהירות הגדולה מהמהירות בה נע האור בתוך חומר זה, כאשר החומר שקוף מספיק כדי לראות את הקרינה הנפלטת ממנו. גילוי זה התאפשר בזכות פיתוחן של שיטות חדשות לאיתור ומדידות של חלקיקים אטומיים הנעים במהירויות גבוהות.

פרנק שיתף פעולה עם צ'רנקוב ותם גם במחקר על קרינת אלקטרונים. הוא התמחה בקרני גמא ובקרני נייטרון. בשנת 1944 מונה לראש המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת מוסקבה ולחבר באקדמיה המדעית של ברית המועצות בשנת 1946. החל משנת 1957 הוא היה מנהל מעבדה במכון המאוחד למחקר גרעיני.

הוא נשא אישה ב-1937.

הוא זכה בפרסים מדעיים חשובים בברית המועצות, כולל שלוש פעמים פרס ברית המועצות.

## קישורים חיצוניים

* פרנק איליה באתר זוכי פרס נובל
* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים רוסים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1908
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1990
מקס ארליך

**מקס ארליך** (בגרמנית: **Max Ehrlich**; 1892–1944) היה במאי תיאטרון, במאי קולנוע וקומיקאי גרמני-יהודי, מהיוצרים המוערכים ביותר בשנות ה-30 של המאה ה-20, לפני מלחמת העולם השנייה.

## קורות חיים
מקס ארליך נולד ב-7 בדצמבר 1892 בברלין, ובצעירותו הושפע ממקס ריינהרדט והופיע בקברטים שכתב.

בראשית שנות ה-30 החלה להתפתח הקריירה של ארליך, שהגיעה לשיאה בסתיו 1932, וכללה הפקת מחזות תיאטרון, הפקת סרטי קולנוע, הקלטת שנסונים ואופרטות, רישום קומיקס, חיקוי דמויות ואף כתיבת רב-מכר הומוריסטי בשם "From Adelbert to Zilzer". בשנת 1933. בשל עליית הנאצים לשלטון והתגברות האנטישמיות בגרמניה, חדלו מקס ריינהרדט ועמיתיו להמשיך לעבוד בגרמניה, והם עקרו לווינה. גם בווינה לא מצא ארליך מנוחה ולאחר רדיפות אנטישמיות המשיך להולנד, כשהוא עובר דרך שווייץ.

בשנת 1935, שב ארליך לגרמניה, שם נשאר עד שנעצר בידי הנאצים בשנת 1942, ונכלא במחנה ריכוז וסטרבורק. במחנה זה הפעיל תיאטרון, באופן מרשים לתנאים הקשים שבהם היה שרוי, כשרבים משחקניו היו יהודים שנכלאו אף הם במחנה. אך גם תיאטרון זה בא אל קיצו, ובשנת 1944 נשלח ארליך לאושוויץ, שם הומת בתאי הגזים ב-30 באוקטובר, והוא בן 51.

## קישורים חיצוניים

* אתר לזכר מקס ארליך 

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודים בשואה: גרמניה
קטגוריה:אמנים יהודים גרמנים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים גרמנים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אנשי קולנוע שנספו בשואה
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
קווארק תחתון

**קווארק תחתון** (באנגלית: **Bottom quark**) הוא חלקיק יסודי במודל הסטנדרטי. ידוע גם תחת השם beauty quark.

זהו קווארק דור שלישי, בעל מטען חשמלי e-\frac {1}{3}. אף שכל הקווארקים מתוארים באופן דומה לפי הכרומודינמיקה הקוונטית, מסתו הגדולה (כ-4 GeV - יותר מאטום הליום), יחד עם הערכים הנמוכים של האלמנטים Vub ו-Vcb של מטריצת ה-CKM, נותנים לקווארק התחתון תכונות מיוחדות, שמאפשרות זיהוי פשוט שלו באופן ניסויי. הקווארק התחתון הוא אחד מתוצרי הפירוק של קווארק עליון. 

הקווארק התחתון התגלה בפרמילאב בשנת 1977. הוצע עבורו השם "יופי" (beauty), ולקווארק השני מהדור השלישי (שטרם נתגלה) כינו בשם "אמת" (truth). השמות הללו לא נתקבלו, ומאוחר יותר הקווארקים האלו נקראו "תחתון" ו"עליון".

קווארק תחתון יכול להתפרק לקווארק למעלה או לקווארק קסום באמצעות הכוח הגרעיני החלש. זמן החיים של קווארק תחתון הוא כ- שניות.

## האדרונים המכילים קווארק תחתון
חלק מההאדרונים מכילים קווארקים תחתונים:

*מזוני B מכילים קווארק תחתון (או את האנטי-חלקיק שלו) וקווארק למעלה או קווארק למטה.
*מזוני Bc ו- Bs מכילים קווארק תחתון, יחד עם קווארק קסום או קווארק מוזר בהתאמה.
*קיימות גם צורות רבות של מזוני Y (קווארקוניום) המכילות את הקווארק התחתון והאנטי-חלקיק שלו.
*נמצאו באריונים תחתונים והשמות הניתנים להם אנלוגיים לבאריונים מוזרים (למשל \Lambda^0_b)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קווארקים
הפסקת האש של מודרוס

**הפסקת האש של מודרוס** (בטורקית: **Mondros Mütarekesi**, באנגלית: **Armistice of Mudros**) סיימה את מצב הלחימה במלחמת העולם הראשונה בין האימפריה העות'מאנית לבין מדינות ההסכמה, ביום 30 באוקטובר 1918. ההסכם נחתם בין שר הימייה העות'מאני חוסיין ראוף אורביי (Hüseyin Rauf Orbay) לבין האדמירל הבריטי סומרסט גוף-קאלת'ורפ (Somerset Gough-Calthorpe) על סיפונה של אוניית הצי המלכותי הבריטי אגממנון עת עגנה בנמל מודרוס שבאי למנוס ביוון. 

לפי ההסכם מסרו העות'מאנים למדינות ההסכמה את כל כוחותיהם שמחוץ לאנטוליה, ובנוסף הוסכם כדלקמן:
* למדינות ההסכמה ניתנה הרשות להחזיק עמדות תצפית ושליטה לאורך מצרי הבוספורוס והדרדנלים.
* מוענקת להן זכות הכיבוש של שש הנפות המיושבות בארמנים באסיה הקטנה, במקרה של "הפרת הסדר". 
* הן הורשו לתפוס "כל נקודה אסטרטגית" במקרה של איום על ביטחונן. 
* הצבא העות'מאני פוזר, ונמלי טורקיה, מסילות הרכבת שלה ונקודות אסטרטגיות נוספות הפכו לנגישים לשימושן של מדינות ההסכמה. 

כפועל יוצא מההסכם, ויתרה האימפריה העות'מאנית על כל חזקותיה מחוץ לאסיה הקטנה, על אזור ים השיש והמצרים המוליכים אליו ועל כל הישגיה בקווקז, כך שלמעשה שבה למצבה באזור זה כפי שנוסח בקונגרס ברלין. משמעותה של נוכחות צבאית של מדינות ההסכמה בבוספורוס הייתה כי הבירה איסטנבול הייתה נתונה למעשה לכיבוש זר.

## קישורים חיצוניים

* 

מודרוס
מודרוס, הפסקת האש
קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה: 1918
מודרוס
מודרוס
מודרוס
שרייבר

**שרייבר** (Schreiber) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעו "לבלר", "מעתיק" או "כתבן". באנגלית Shriver, ומשמעו "מוודה" או "מחלן". שני השמות נגזרים מאותו שורש שפירושו "לכתוב".

זהו גם שם המשפחה של ר' משה סופר (החתם סופר) וצאצאיו בני משפחת סופר. הם השתמשו בשם זה כשנדרשו לכתיבת שמם באותיות לועזיות (למשל – בעמוד השער של ספריהם).

[שמאל|ממוזער|250px|ספרו של הרב [שמעון סופר (ערלוי). על השער מופיע שמו הלועזי "מור שרייבר איגר". שרייבר – "סופר" בגרמנית. איגר – שם הנעורים של סבתו.]]

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
מאוריסיו סוליס

**מאוריסיו סוליס מורה** (בספרדית: **Mauricio Solís Mora**; נולד ב-13 בדצמבר 1972) הוא כדורגלן עבר קוסטה ריקאי. סוליס שיחק במדי נבחרת קוסטה ריקה במונדיאל 2002 וכן במונדיאל 2006. סוליס הוא בעל 110 הופעות במדי הנבחרת, הוא כבש במדיה 6 שערים ובמספר הופעותיו בנבחרת הוא שני רק ללואיס מרין.
## קריירה
את קריירת המשחק שלו החל סוליס  במועדון ארדיאנו שבקוסטה ריקה. בעונת 1992/93 עבר לשחק בחמדי הקבוצה הבוגרת של המועדון ושיחק בקבוצה עד סוף עונת 1995/96, אז עבר לקבוצת דרבי קאונטי האנגלית ביחד עם שחקן נוסף מקוסטה ריקה, פאולו ואנצ'ופה.  לאחר שנתיים באנגליה, בהן לא זכה לדקות משחק רבות, חזר סוליס למרכז אמריקה, הפעם לגואטמלה לקבוצת קומוניקאסיונס לעונה אחת בלבד עד שעבר לקבוצת סן חוזה ארת'קווייקס מה-MLS בארצות הברית כאשר במדיה הוא כבש ארבעה שערים ובישל שער אחד ב-29 הופעות במדי הקבוצה.  לאחר שנתיים בארצות הברית חזר סוליס לקוסטה ריקה לקבוצת אלחואלנסה וזכה עימה בשתי אליפויות, בעונת 2000/01 ובעונת 2001/02.  לאחר שנתיים בקוסטה ריקה חזר סוליס לאירופה, הפעם ליוון ושיחק במדיה של OFI כרתים שנתיים.  אחרי שנתיים ביוון חזר סוליס ליבשת אמריקה אך הפעם למקסיקו לקלאב אירפואטו.  אחרי עונה במקסיקו חזר לעונה אחת לאלחואלנסה ואז לעונה אחת לקומוניקסיונס עד שעבר סוליס בעונת 2007/08 לקבוצת מכבי נתניה הישראלית אך טרם פתיחת בעונה נחתך מהקבוצה באופן פתאומי מבלי ללבוש את מדי הקבוצה במשחק אחד כלל ועבר לקבוצת ארדיאנו בקוסטה ריקה, בה החל את הקריירה שלו.

סוליס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוסטה ריקה במשחק ידידות נגד נבחרת ערב הסעודית במוקדמות מונדיאל 2002.  סוליס פתח בהרכבה של נבחרת קוסטה ריקה בכל ששת המשחקים שלה במשחקי מונדיאל 2002 ו-2006 ונחשב לאחד השחקנים החשובים בנבחרת זו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קוסטה ריקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל קוסטה ריקאים
קטגוריה:סן חוסה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ארדיאנו
קטגוריה:כדורגלני דרבי קאונטי
קטגוריה:כדורגלני סן חוזה ארת'קווייקס
קטגוריה:כדורגלני אלחואלנסה
קטגוריה:כדורגלני OFI כרתים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוסטה ריקה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1997
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2001
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2002
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2003
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ילידי 1972
מונטה קרלו

**מונטֶה קרלו** (בצרפתית: **Monte-Carlo**, במונגאסקית: **Monte-Carlu**, באוקסיטנית: **Montcarles**) הוא הרובע העשיר ביותר מבין רובעי נסיכות מונקו הנמצאת לחופו של הים התיכון באזור הריביירה הצרפתית. לעיתים מזוהה מונטה קרלו בטעות כעיר הבירה של מונקו, למרות שלנסיכות אין עיר בירה באופן רשמי - כל הנסיכות נחשבת לעיר אחת.

מונטה קרלו ידוע בזכות בית הקזינו, חיי הזוהר ונוכחותם של ידוענים בו. רובע מונטה קרלו כולל בתוכו ארבע שכונות: מונטה קרלו (כשמו של הרובע), סן מישל, סן רומאן ולארווטו. בשכונת מונטה קרלו מספר התושבים הקבועים הוא 3,500 ואילו ברובע מונטה קרלו מספר התושבים הכולל הוא כ-15,000. רובע מונטה קרלו גובל בעיר הצרפתית בוסוליי.

## היסטוריה
הרובע נוסד ב-1866, ומשמעות שמו היא "הר שארל" על שם שארל השלישי, נסיך מונקו (השם קרלו הוא הגרסה האיטלקית של השם שארל). בשנות ה-50 של המאה ה-19 נקלעה המשפחה השלטת של מונקו לקשיים כלכליים. הנסיך ביקש ליצור מקורות הכנסה חדשים לנסיכות ואישר הקמת קזינו בנסיכות על פי המודל שהיה קיים בגרמניה. תחילה נפתח הקזינו (שמהווה כיום את המאפיין העיקרי של הרובע) ברובע אחר של הנסיכות ולאחר מספר מעברים נקבע מקומו הנוכחי. ההצלחה של הקזינו לא הייתה מיידית עקב היעדר נגישות עבור אוכלוסיית אירופה. הקמתה של תחנת הרכבת ב-1868 הגדילה מאוד את מספר המבקרים במונטה קרלו ואת הכנסות הרובע.

## תיירות
מונטה קרלו הוא אחד מאתרי התיירות המובילים באירופה והוא מארח זה עשרות שנים בני מלוכה וכוכבי קולנוע בחופשותיהם. אתר התיירות הידוע ביותר הוא בית הקזינו, שבשליטת הממשלה. אזרחי מונקו פטורים מתשלום מיסים אולם אסור להם להיכנס לאולמות המשחקים של בית הקזינו.

## ספורט
מסלול המרוצים Circuit de Monaco עובר ברובו ברחובותיה של מונטה קרלו. מדי שנה מתקיים בו מרוץ גרנד-פרי של פורמולה 1. ראלי מונטה קרלו מתקיים גם הוא מדי שנה מאז שנת 1911.

במונטה קרלו מתקיים טורניר הטניס השנתי מונטה קרלו מאסטרס, טורניר בעל חשיבות רבה על משטח החימר, בו זכה החל מ-2005 רפאל נדאל במשך שמונה שנים ברציפות ובסך הכול 11 פעמים בין 2005 ל-2018.

## קולנוע
בספר "קזינו רויאל" שחיבר איאן פלמינג ב-1953 וכן בסרטים שהופקו אודות ג'יימס בונד, הדמות הבדיונית של סוכן השירות החשאי הבריטי, הוצג בונד כמי שמבלה את זמנו באתר נופש ובקזינו הדומים בסגנונם לאלה של מונטה קרלו. ב-1995 שימש מונטה קרלו כאתר הסרטה של הסרט גולדן איי בסדרת סרטי ג'יימס בונד.

מונטה קרלו והקזינו המפורסם הם אתר ההתרחשות של עלילת סרטו של אלפרד היצ’קוק – לתפוס גנב (1954). בסרט כיכבה בתפקיד הראשי גרייס קלי (לימים נסיכת מונקו). בסרט נכללת סצנה בה הדמות המגולמת על ידי גרייס נוסעת במכונית במהירות ובאופן מסוכן לאורך הכבישים המתפתלים והתלולים של מונקו ומונטה קרלו. הסצנה מזכירה בדמיונה את הרקע למותה האמיתי של גרייס קלי ב-1982.

## ערים תאומות
*
*

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* קזינו מונטה קרלו באתר מונקו

קטגוריה:מונקו: רבעים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1866
לואי לבנדובסקי

שמאל|ממוזער|250px|לואי לבנדובסקי
**אליעזר אריה [לואי] לֵבַנְדוֹבסקי** (**Louis Lewandowski**; 3 באפריל 1821 – 3 בפברואר 1894) היה חזן, מלחין ומנצח מקהלה יהודי גרמני, עסק בעיקר בהלחנת מוזיקה דתית לקטעי תפילה יהודיים.

## קורות חיים
לבנדובסקי נולד במחוז ורשן (Wreschen) שבפלך פוזנן בפרוסיה. בגיל 12 עבר לברלין, שם למד נגינה בפסנתר ופיתוח קול, ושר כסופרן בבית הכנסת. לאחר מכן למד אצל א. ב. מרקס, ואף למד בבית הספר להלחנה באקדמיה הפרוסית לאמנויות ובאקדמיה לזמרה של ברלין.

לאחר סיום לימודיו בהצטיינות, התמנה למנצח המקהלה בבית הכנסת החדש בברלין. כיהן כפרופסור למוזיקולוגיה בקונסרבטוריון בברלין, והיה היהודי הראשון שהתקבל לאקדמיה הפרוסית לאמנויות.

לבנדובסקי החל לכתוב מוזיקה לבתי הכנסת הליברליים בגרמניה, בתי כנסת בהם החלו לעשות שימוש בעוגב, והייתה נהוגה בהם גם שירת מקהלה. לבנדובסקי התנגד לשילוב יסודות מוזיקליים פרוטסטנטיים, אם כי לא חשש לאמץ לחנים ממנגינות גרמניות עממיות, אך יחד עם זאת ביקש לדבוק באופיים ובייחודם של הסולמות המלודיים הישנים ולהעניק להם אצילות בדרך של הירמון.

הואיל ולחניו נועדו גם לשירה בציבור בבית הכנסת (כמו גם לבתי הכנסת בהם לא הותקן עוגב), וכן לא רק למקהלה לבדה, נעשו חיבוריו המוזיקליים נכס צאן ברזל בגרמניה, ובמהרה פשטו גם למדינות נוספות באירופה ומעבר לים, אל בתי הכנסת של המהגרים הגרמנים בארצות הברית.

כיום ניתן לשמוע את לחניו של לבנדובסקי בבתי הכנסת הרפורמיים כמו גם בבתי הכנסת האורתודוקסיים.

בתו של לבנדובסקי, מרתה, הייתה אשתו של הפילוסוף היהודי הרמן כהן.

## פרסומיו

* שני הפרסומים החשובים והמוכרים ביותר הם האנתולוגיות לשירת בית הכנסת, לחזן ולמקהלה (עם או בלי עוגב):
** קול רנה ותפלה  Kol Rinnah u'T'fillah: ein und zweistimmige Gesänge für den israelitischen Gottesdienst, Berlin: Bote & Bock, 1882
** תודה וזמרה  Todah w'simrah: vierstimmige Chöre und Soli für den israelitischen Gottesdienst, mit und ohne Begleitung der Orgel (ad libitum), Berlin: E. Bote & G. Bock, 1876

כמו כן, לבנדובסקי הלחין עשרות פרקי תהלים וכתב יצירות סימפוניות, מקהלתיות ושירים.

## קישורים חיצוניים

* לואי לבנדובסקי בקטלוג הספרייה הלאומית של גרמניה 
* 
* לואי לבנדובסקי באתר המרכז לחקר המוזיקה היהודית
* לואי לבנדובסקי: ביוגרפיה באתר המרכז לחקר המוזיקה היהודית 
* אלבומי לואי לבנדובסקי באתר Recorded Sound Archives, ספריית האוניברסיטה האטלנטית של פלורידה
* לואי לבנדובסקי באתר מקהלת זמיר, בוסטון 
* לבנדובסקי, כתב מיכה כרמון באתר "כרמוניה"
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים יהודים גרמנים
קטגוריה:מלחיני מוזיקה ליטורגית יהודית
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי בווייסנזה
קטגוריה:יהדות רפורמית
קטגוריה:חזנים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1821
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1894
רפואת ריאות

**רפואת ריאות** (בלועזית: **פולמונולוגיה**) היא התמחות ברפואה העוסקת במחלות של הריאות ובאזור חלל הנשימה. רפואת הריאות נחשבת בדרך כלל ענף של רפואה פנימית, למרות שהיא מיוחסת לרפואה דחופה כאשר מדובר בחולים הזקוקים להנשמה מכנית. ניתוח בחלל הנשימה מבוצע בדרך כלל על ידי מומחים בכירורגיה קרדיולוגית.
רפואת בית החזה איננה התמחות משל עצמה, אך זהו מושג כולל הקשור לטיפול במחלות של החזה, ומכיל בתוכו את התחומים של רפואת ריאות, ניתוח בבית החזה ורפואה דחופה. רפואת ריאות עוסקת באבחון ובטיפול של מחלות ריאות, כדוגמת שחפת.
הרופאים המתמחים בתחום זה נקראים **רופאי ריאות** או בלועזית **פולמונולוגים**.
ממוזער|242x242px|תמונה סכמטית של מערכת הנשימה האנושית

## אבחון
ברפואה, 50% מכלל האבחנות יכולות להעשות דרך היסטוריה רפואית, וכך גם מחלות ריאות. רופא הריאות ינהל ביקורת כללית, תוך התמקדות בנקודות הבאות:	
#מחלות תורשתיות המשפיעות על הריאות (סיסטיק פיברוזיס, אלפה 1)
#עישון השפעות בריאותיות של עישון טבק, אזבסט וחשיפה לרעלנים כמו אדי מפלט ואדי מכרה פחם)
#חשיפה לגורמים זיהומיים (סוגים מסוימים של ציפורים, עיבוד שעורה)
#נטייה אוטואימונית שעשויה לגרום למצבים מסוימים (לייפת של הריאות, לחץ דם גבוה של הריאות)
הבדיקה הגופנית חשובה, כבכל שאר תחומי הרפואה:
#בדיקה של הידיים אחר סימנים של כיחלון או דופק וקצב נשימה.
#מישוש של כלי הלימפה הצוואריים, קנה נשימה  ותנועות דופן בית החזה.
#האזנה באמצעות מַסְכֵּת לריאות, בחיפוש אחר קולות נשימה מופחתים או חריגים.

היות שמחלות לב רבות יכולות לחולל תסמינים ריאתיים, נערכת בדרך כלל גם בדיקה קרדיולוגית מקיפה.

כלים נוספים:
#בדיקות מעבדה של דם, לעיתים גם מדידות של גז דם עורקי
#ספירומטריה (מדידת כושר נשימה, קביעת קיבולת הריאות)
#ברונכוסקופיה
#צילום רנטגן של הריאות
#סריקות CT (לעיתים נדירות סריקות MRI)
#שיטות מסוימות של רפואה גרעינית
#טומוגרפיה של הנפקת פוזיטרון (לרוב במקרים של סרטן ריאות)

## טיפול
טיפול כירורגי מתבצע בדרך כלל על ידי כירורג קרדיולוגי, לרוב לאחר הערכה ראשונית של רופא ריאות.
טיפול תרופתי הוא הטיפול החשוב ביותר עבור רוב המחלות ברפואת הריאות, או באמצעות אינהלציה (מרחיב הסימפון וסטרואידים) או בצורה אוראלית (אנטיביוטיקה).
טיפול בחמצן נחוץ לעיתים קרובות במקרים חמורים של מחלות נשימה (נפחת ולייפת של הריאות). כאשר הטפול בחמצן אינו מספיק, החולה עלול להזדקק להנשמה מכנית, ובמצבים קיצוניים - לטיפול במכשיר ECMO.

## ראו גם
*פתולוגיה של מערכת הנשימה
*מכון ריאות

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:רפואת חירום
קטגוריה:רפואה פנימית
ראובן גבירץ

**ראובן גבירץ** (נולד ב-1 בדצמבר 1951) הוא זמר, מלחין וצלם ישראלי, אשר היה חבר בכמה הרכבים במהלך שנות השבעים של המאה העשרים. זכה עם יתר חברי להקת חלב ודבש וגלי עטרי באירוויזיון 1979.

## ביוגרפיה
גבירץ נולד וגדל בקיבוץ מענית. בשנת 1971 התגייס ללהקת הנח"ל והשתתף בתוכניתה "הפלנ"חניק", אשר ציינה 30 שנה להקמת הפלמ"ח. בין חבריו ללהקה היו ירדנה ארזי, גידי גוב, אפרים שמיר, ענת גוב, יהודה עדר, נעמי כפרי, דורית פן (כיום: שדה), ואיציק בן מלך. בין השירים בתוכנית בהם השתתף גבירץ ניתן למנות את "בלדה ליצחק שדה", "נאום תשובה לרב חובל איטלקי" וחידוש לשיר "הרעות".

ב-1975 הקים גבירץ יחד עם צבי בומס וגיא יפה את שלישיית קצה השדה. לצד שירים מוכרים הם הקליטו גם חומר מקורי, כאשר גבירץ הלחין חלק מהשירים. אלבום השלישייה אשר יצא בשנת 1977 כלל בין היתר את השירים "זה לא הים", "בקצה השדה", "יש לפעמים רצון לעוף" וחידושים ל"פנס בודד" ול"ליל אמש". השלישייה לא האריכה ימים והתפרקה ב-1978.

ב-1979 הצטרף גבירץ אל יהודה תמיר ושמוליק בילו להרכב ליווי של גלי עטרי בפסטיבל הזמר והפזמון. ההרכב נשא את השם חלב ודבש והשיר אותו ביצעו עם עטרי, "הללויה", קטף את המקום הראשון בפסטיבל ונשלח לייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון שנערכה באותה שנה בירושלים. "הללויה" זכה במקום הראשון גם באירוויזיון עצמו, וההרכב החדש החל לעורר ציפייה ועניין. הם הקליטו מספר שירים נוספים דוגמת "גלגל ענק", "יחד" ו"שיר לשירים", ואף זכו בתואר "להקת השנה" של רשת ג' לשנת 1980. באותה שנה הוחלפה עטרי על ידי לאה לופטין, וההרכב המחודש המשיך בהופעות והקלטות דוגמת "אולי עוד קיץ", "דון ז'ואן", "מיס אמריקה" ו"סרנדה", איתו השתתפו בקדם אירוויזיון 1981. לאחר פרישתה של לופטין מההרכב ניסו שלישיית הבנים עוד להמשיך ביחד, אך התפרקו לבסוף ב-1984.

ב-1988 היה אחד מזמרי הליווי של ירדנה ארזי באירוויזיון. הוא גם ביצע קולות רקע במספר אלבומים של ארזי - נשמה צוענית, עוד יום אחד ומתוך שאהבתי. בשנת 1989 התאחד עם חברי חלב ודבש להופעה בקדם אירוויזיון עם השיר "אני מאמין". בנוסף ביצע את שירי הפתיח והסיום של הסדרה המצוירת "המומינים", יחד עם יוריק בן דוד.

בקיץ 2007 השתתף בתערוכת הצילום "אמריקה", בגלריה של תיאטרון תמונע. התערוכה בחנה את היווצרם של דימויים הקשורים לאמריקאיות בצילום הישראלי.

בשנת 2009, 30 שנה לאחר שלהקת "חלב ודבש" זכתה באירוויזיון, היא התאחדה במסגרת פסטיבל תרבות של שלום, עם לאה לופטין.
בפברואר 2023 הוציא מיני אלבום מקורי הנקרא ״עולם כזה״.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זוכי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:נציגי ישראל באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1979
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1986
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1988
קטגוריה:חברי להקת הנח"ל
קטגוריה:חברי חלב ודבש
קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:זוכי האירוויזיון: ישראל
קטגוריה:מתמודדי קדם-האירוויזיון
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר החסידי
קטגוריה:מענית: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
חוזה פריז (1763)

שמאל|ממוזער|220px|צפון אמריקה ב-1775. באדום המושבות האמריקניות, בוורוד השטח שכבשו הבריטים מהצרפתים, בצהוב לואיזיאנה הצרפתית שהועברה לשליטה ספרדית
שמאל|ממוזער|250px|לואיזיאנה הצרפתית מסומנת בירוק
**חוזה פריז מ-1763** הוא ההסכם אשר סיים פורמלית את העימות בין הבריטים לצרפתים בצפון אמריקה - מלחמת הצרפתים והאינדיאנים.

אף על פי שהמלחמה הסתיימה למעשה כבר באוגוסט 1760, הרי שהתארכותה של מלחמת שבע השנים באירופה מנעה חתימה על ההסכם קודם לכן. על ההסכם חתמו בריטניה, צרפת וספרד (שהשתתפותה במלחמה הייתה מינורית). החוזה, אשר נחתם ב-10 בפברואר 1763, כלל סדרה מורכבת של החלפת שטחים בין המעצמות. לידי צרפת ניתנה זכות הבחירה לשמור בידיה את "צרפת החדשה" (קנדה של ימינו) או את מושבותיה בגוואדלופ ומרטיניק שבקריביים, שנכבשו על ידי הבריטים. הצרפתים בחרו באפשרות השנייה, וזאת כדי לשמר את מקור ההכנסה הרווחי שהיווה הסחר בסוכר שמקורו באזור זה, וכן שני איים קטנים לחופי צפון אמריקה, לשירות ספינות הדיג שלהם. בחירה זו תאמה את רצונם של הבריטים שנהנו מאספקת סוכר שוטפת ממושבותיהם בקריביים, ושליטתם בצרפת החדשה יצרה מצב בו הם שולטים בכל צפון אמריקה אשר ממזרח לנהר המיסיסיפי.

צרפת העבירה לספרד את שליטתה בלואיזיאנה הצרפתית, שטח ענק במרכז היבשת, וויתרה על נוכחותה ביבשת צפון אמריקה. אף על פי שנהוג לחשוב כי הוויתור על לואיזיאנה היה חלק מההסכם, הרי שלמעשה ויתרה צרפת על טריטוריית לואיזיאנה כבר בשנת 1762, על פי הסכם פונטנבלו. ספרד העבירה לידי בריטניה את השליטה בפלורידה.

חלק מהצרפתים שהתגוררו בשטחים שכבשה בריטניה, בעיקר מאזור אקדיה (נובה סקוטיה של ימינו) גורשו עוד בתקופת המלחמה לאזור לואיזיאנה, לאחר שסירבו להישבע אמונים לכתר הבריטי. מהגרים אלה נקראים קאג'ונים. לעומת זאת, בחבל קוויבק הביא חוזה פריז להעברתם של רבבות דוברי צרפתית קתולים לשליטתה של בריטניה, והיה בטווח הארוך אחד מהתורמים העיקריים לעיצובה של מפת צפון אמריקה ולהקמתן של ארצות הברית וקנדה.

## ראו גם
*מלחמת הצרפתים והאינדיאנים

## קישורים חיצוניים

*הטקסט של חוזה פריז
* 

קטגוריה:שנות ה-1760
פריז 1763
קטגוריה:אמריקה הצפונית: היסטוריה
פריז 1763
פריז 1763
פריז (1763)
קטגוריה:הסכמי שלום במאה ה-18
קטגוריה:מלחמת שבע השנים
אוונטורה

**אוונטורה** (באיטלקית: **L'avventura**, משמע: ההרפתקה) הוא סרט איטלקי משנת 1960, שנכתב ובוים בידי מיכלאנג'לו אנטוניוני. בסרט מככבים מוניקה ויטי וגבריאלה פרצטי. הוא זכור היטב בשל קצבו האיטי והלחן המדויק שלו, ובשל מבנהו הסיפורי הלא שגרתי. אוונטורה הופק באיטליה תחת קשיים כלכליים ופיזיים והפך את השחקנית מוניקה ויטי לכוכבת בינלאומית. הסרט הוא הראשון בטרילוגיה של אנטוניוני, ולאחריו באו "לילה" (La Notte) ו"ליקוי חמה" (L'eclisse).

## תקציר העלילה
לסרט אוונטורה יש מבנה סיפורי יוצא דופן, בו מתרחש לכאורה מעשה מסתורי מרכזי, אשר נשכח בהדרגה עם התקדמות הסרט ונותר לא פתור. הסיפור מתחיל עם קבוצה של זוגות עשירים מרומא ששטים בספינה ומבקרים באי געשי לא מאוכלס לחופי סיציליה. אחת מן הדמויות היא אישה צעירה ששמה אנה (לאה מאסארי), אשר נעלמת בלא להותיר אחריה עקבות. האחרים מחפשים אחריה, אולם נכנעים, מסתגלים בהדרגה להיעלמה ונסחפים בחזרה לתוך חייהם. יתרת הסרט מתמקדת במידת מה במערכת היחסים שמתפתחת בין מאהבה של אנה לבין חברתה הטובה ביותר, קלאודיה (מוניקה ויטי). לסצנה האחרונה אין קשר לאנה (ייתכן שזהו רמז למחשבה שגורלה אינו ידוע), והיא מתייחסת לשאלה כיצד אנשים מתמודדים עם עצמם וזה עם זה.

## התגובות לסרט
הסרט הופץ בשנת 1960 וזכה לקריאות בוז מחלק מן הצופים במהלך הקרנת הבכורה שלו בפסטיבל קאן. על כל פנים, הוא זכה בפרס השופטים בפסטיבל. הסרט היה חלוצי במאפיינים החזותיים בו והשפיע בצורה ניכרת על השפה הוויזואלית של הקולנוע. הוא נבחר על ידי מבקרים רבים כאחד הסרטים הטובים ביותר שנעשו אי פעם. מבקרים אחרים מתחו עליו ביקורת בשל עלילתו נטולת האירועים, שלכאורה איטית בקצבה, ובשל נושאיה האקזיסטנציאליסטיים. ביחד עם עבודותיו האחרות של אנטוניוני מצוין אוונטורה לשבח לעיתים קרובות כסרט פמיניסטי מוקדם ובו שחקניות ראשיות בעלות אופי חזק ורב פנים.

## קישורים חיצוניים

* 
* אנטוניוני אתר לכבודו
* ביקורת בניו יורק טיימס
* מסת אוסף קריטריון מאת ג'פרי נואל-סמיט
* מסת אוסף קריטריון של מיכלאנג'לו אנטוניוני
* מסה על הסרט
* ביקורת הסרט באתר רוג'ר איברט

קטגוריה:סרטי 1960
קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטי מיכלאנג'לו אנטוניוני
קטגוריה:סרטים צרפתיים
שיין גלאגר

**שיין גלאגר** (באנגלית: **Shane Gallagher**; ) הוא מוזיקאי אמריקאי, הידוע כגיטריסט בלהקת פאנק רוק (Punk rock) ובלהקת +44.

## ביוגרפיה
שיין נולד בג'קרטה, אינדונזיה וגדל בלוס אנג'לס, בשנת 2006, הצטרף גלאגר לטרוויס בארקר, מארק הופוס ולגיטריסט לשעבר של להקת Transplants, קרייג פיירבאו, והקים איתם את הלהקה +44. הוא החליף את קרול הלר, הגיטריסטית הקודמת של +44, אחרי שעזבה את הלהקה כדי להקים משפחה.

## טריוויה
* שיין גלאגר הוא צמחוני.
* הוא ניגן על גיטרה מאז שהיה בן 4.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:צמחונים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
הסכם סוור

שמאל|ממוזער|250px|אסיה הקטנה לפי הסכם סוור
שמאל|ממוזער|250px|נציגי האימפריה העות'מאנית להסכם סוור
**הסכם סֶוְור** (בטורקית: **Sevr Antlaşması**; באנגלית: **Treaty of Sèvres**; ביוונית: **Συνθήκη των Σεβρών**; בצרפתית: **Traité de Sèvres**; בכורדית: **Peymana Sêwrê**) היה הסכם שלום בין האימפריה העות'מאנית ומדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה, למעט ארצות הברית, אשר נחתם ביום 10 באוגוסט 1920 בסוור שבצרפת. לפי ההסכם חולקה האימפריה העות'מאנית באופן רשמי בין המדינות המנצחות בהתאם לסיכומי ועידת סן רמו מחודש אפריל 1920 ולוועידת לונדון מחודש פברואר 1920. בעת חתימתו של הסכם סוור חלקים מאסיה הקטנה ותראקיה נשלטו על ידי מי ממדינות ההסכמה בהמשך להפסקת האש של מודרוס מיום 30 באוקטובר 1918 ולכיבוש איסטנבול החל ב-12 בנובמבר 1918. בהיעדר פרלמנט עות'מאני מכהן, לאחר שזה פוזר על ידי הבריטים במרץ 1920, ההסכם לא אושר על ידי הרשות המחוקקת העות'מאנית, לא פורסם בעיתון רשמי כלשהו ולא אושר או אושרר על ידי הסולטאן מהמט השישי.

## עיקרי ההסכם
* לפי ההסכם קיבלו צרפת ובריטניה את השליטה במרבית המזרח התיכון ובחלקים מאסיה הקטנה, ומבחינת שתי המעצמות גם יחד, הן השיגו את כל אשר ייחלו לו ואשר נקבע ביניהן בסוד בהסכם סייקס–פיקו:
** צרפת קיבלה מנדט על סוריה ולבנון, וכן את השליטה בדרום אנטוליה.
** בריטניה זכתה במנדט בעיראק ובארץ ישראל, וכן בשליטה בחלק קטן מדרום מזרח אנטוליה.
** כמו כן קיבלו שתי המדינות חזקה משותפת באיסטנבול, בים מרמרה ובמצרי הבוספורוס והדרדנלים, שהוכרזו כאזור בין-לאומי מפורז.
* איטליה זכתה בדרום-מערבה של אנטוליה ובכלל זה גם במרבית חופי הים התיכון, וכן במערבה של אסיה הקטנה למעט איוניה, אך האיטלקים לא היו מסוגלים לבסס את שלטונם באזור. רודוס והאיים הדודקאנסיים כבר היו בשליטת איטליה מאז 1912. 
* יוון קיבלה את השליטה באיוניה ובעיר איזמיר באסיה הקטנה, ובמרבית תראקיה המזרחית באירופה. 
* הרפובליקה הדמוקרטית של ארמניה הוקמה במזרח טורקיה וכללה גם אזורים שבהם לא הייתה אוכלוסייה ארמנית משמעותית, כמו בפונטוס ובטרבזון, אך הצבא האדום פלש אליה ב-1920 ומדינה זו צורפה לברית המועצות. 
* עוד הוכרז על הקמת אזור כורדי אוטונומי במזרח אנטוליה אך ניסיונותיו לממש את עצמאותו דוכאו על ידי הטורקים.
* הוכרה עצמאותה של ממלכה עצמאית בחג'אז אך זו התקיימה זמן קצר ונכללה לבסוף בערב הסעודית. 
* צבא האימפריה העות'מאנית הוגבל להיקף של 50,000 חיילים ושש ספינות טורפדו, ונאסר עליו לחלוטין להקים חיל אוויר.

## גורלו של הסכם סוור
הסכמות סוור לא יצאו לפועל בשל דחייתן על ידי התנועה הלאומית הטורקית בראשות מוסטפא כמאל. התמשכותה של מלחמת העצמאות של טורקיה על כל נספחיה הביאה לבסוף לקביעת עובדות בשטח והצדדים להסכם נפגשו שוב וניסחו את הסכם לוזאן שנחתם ביום 24 ביולי 1923 וביטל את הסכם סוור באופן רשמי, תוך שהוא מכיר בריבונותה של הרפובליקה הטורקית בגבולותיה החדשים.

## ראו גם
* היסטוריה של האימפריה העות'מאנית
* היסטוריה של הרפובליקה הטורקית

## קישורים חיצוניים

* 

סוור
סוור
סוור
סוור
קטגוריה:ארמניה: היסטוריה
סוור
סוור
סוור
קטגוריה:1920
קטגוריה:יחסי טורקיה–יוון
טרנסמטרופוליטן

**טרנסמטרופוליטן** (באנגלית: **Transmetropolitan**) היא סדרת קומיקס מז'אנר הסייברפאנק שאותה כתב וורן אליס ואייר דריק רוברטסון, אשר פורסמה בין השנים 1997–2002 בחברת DC קומיקס תחת החותם הזמני *Helix* ולאחר מכן ורטיגו. הסדרה הסתיימה לאחר 60 חוברות, ושתי הוצאות חיצוניות לעלילה הראשית: "אני שונא את זה כאן" ו"הזוהמה של העיר". לקומיקס זה הייתה השפעה מרובה בתחום והוא זכה בפרסים אחדים.

העלילה מביאה את קורותיו וכתביו של עיתונאי גונזו מחתרתי וידוע לשמצה בשם ספיידר ג'רוזלם מהעתיד, מחווה לממציא סגנון הכתיבה עיתונות גונזו האנטר ס. תומפסון. ג'רוזלם מקדיש את חייו למלחמה בשחיתות שלטונית ובפשע ממסדי בארצות הברית העתידית. הוא ועוזריו פועלים כדי לשמור שעולמם לא יפול לתהומות הדיסטופיה יותר ממה שהוא עכשיו, בו בזמן שהם נאבקים בתהילה ובממון להם זוכים מאמריו של ספיידר.

סגנונו של הקומיקס פרוע ביותר, והוא מערב אלימות מילולית, פיזית, ולפעמים מנטלית. הסיפור מתרחש חמש שנים אחרי שספיידר ג'רוזלם עזב את **העיר**, ועבר לגור **בהר**. שמות אלו הם מושגים סימבוליים, המייצגים את העולם הרועש של הציויליזציה, אל מול הרוגע של החיים הטבעיים. מושגים אלו מתנגשים בנפשו של ספיידר ובעולמו לאורך כל הסיפור.

בחוברת הראשונה, מקבל ספיידר שיחה מהעורך שלו, האומר לו כי הוא חייב לו (לעורך), עוד שני ספרים על פי חוזה, ומכיוון שספיידר אינו יכול לכתוב כשהוא לא בעיר, הוא מוכרח לחזור.
בעיר הוא משיג עבודה מעורך שהוא מכיר, בכתיבת טור שבועי. בעזרת הכעס העצום שלו כלפי מגרעות החברה המודרנית, והאלימות הבלתי מתחשבת שלו, יוצא העיתונאי האקצנטרי למסע בעקבות האמת.

דמותו של ספיידר ג'רוזלם מדורגת במקום ה-45 ברשימה מאה גיבורי-העל הגדולים של IGN, וכן במקום ה-12 ברשימת 50 דמויות הקומיקס הגדולות, לפי מגזין אמפייר.

חנות הספרים "Forbidden Planet" מיקמה את האוגדן במקום ה-18 ברשימת 50 הרומנים הגרפיים הטובים ביותר שלה.

## ביבליוגרפיה

## קישורים חיצוניים
* טרנסמטרופוליטן באתר הרשמי של DC קומיקס
* טרנסמטרופוליטן בפרויקט פאנדום של DC קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:ורטיגו קומיקס
נפת אחלציחה

**נפת אחלציחה** (בגאורגית: **ახალციხის მუნიციპალიტეტი**, אחַלציחיס מוניציפליטי) היא נפה במחוז סאמצחה-ג'אוואחתי שבגאורגיה. בצפן-מערבה היא גובלת בנפת אדיגני, מצפון מזרח נפת סמטרדיה, נפת ואני ונפת בורג'ומי ובדרום ודרום-מזרח נפת אספינדזה, בדרום מערב היא גובלת בטורקיה.

משנת 1846 ועד לשנת 1917 נכלל שטח הנפה בפלך כותאיסי בשם **אוייזד אחלציך** או **המזרה של אחלציחה**. מאותו זמן ועד לשנת 1930 היא נפה נפרדת. משנת 1933 חזרה לגבולותיה המקוריים.

שטח הנפה משתרע על 1,010 קמ"ר, ואוכלוסיית מונה 20,992 איש.

הנהרות בנפה זו: נהר הקורה, נהר הפוצחובי, כוואבליאני ואוראוולי.

בנפה זו ישנן:
* ערים: 2 (אחלציחה, ואלה)
* כפרים: 46 כפרים.

## אתרים
* מנזר סָפַּרָה (საფარის მონასტერი) (המאה ה-10 - ה-14)
* מצודת אָצק'וּרִי (აწყურის ციხე)
* סלֶסִי - כפר היסטורי (სლესა)
* מצודת אָרקִ'י (არყისციხე)

## קישורים חיצוניים

* 

אחלציחה
קטגוריה:אחלציחה