open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תהילים קי"ז

**תהילים קי"ז** הוא המזמור ה-117 בספר תהילים (מזמור 116 בנוסח תרגום השבעים ובוולגטה). מזמור זה הוא הקצר ביותר בקובץ תהילים. המזמור בעל שני פסוקים בלבד והוא הפרק הקצר ביותר במקרא. המזמור מדבר בשבחו של ה' על החסד אשר הוא מרעיף על עמו. המזמור הוא אחד מקובץ מזמורי ההלל בתהילים.

## מקומו של המזמור בקובץ תהילים
המילה 'הַלְלוּ-יָהּ' החותמת את המזמור משמשת בכתבים אחדים מימי הביניים ככותרת למזמור קי"ח.
בעלי התוספות קבעו כי: "לא ייתכן שיהיה המזמור שני פסוקים" (פסחים קיז ע"א ד"ה 'שעומדים'). ייתכן כי חלוקתם של מזמורי ההלל בנוסח שהם הכירו, הייתה שונה מזו הידועה כיום. בפירוש המאירי לתהילים קי"ז נאמר כי "בספרים שלנו ... שני פסוקים אלו (קי"ז, א–ב) – סוף מזמור 'אָהַבְתִּי'". כלומר המאירי טוען כי שני הפסוקים במזמור חותמים את מזמור קט"ז והם חלק ממנו. גם כתר ארם צובא וכתב יד לנינגרד ונוסח המסורה, רואים במזמור זה כמזמור העומד בפני עצמו.

## בתרבות

Lobet den Herrn alle Heiden, (הללו את ה' כל הגויים) רי"ב 230, יצירה מאת יוהאן סבסטיאן באך, נכתבה בהשארת המזמור.

### [[מוזיקה חסידית]]
* **הללו את ה' כל גויים** - ניגון שמחה חבד"י. ללחן ביצועים רבים, ביניהם של עקיבא תורג'מן באלבום צמאה 5, אחיה אשר הכהן אלורו בפרויקט "חב"ד על הפסנתר".
* **הללו** - גד אלבז בשילוב חלקי של הניגון החבד"י.
* **הללו את ה' כל גויים** - לחן של ר' יעקב תלמוד, ביצוע של ברוך ויזל ומקהלת מלכות.
* **הללו את ה' כל גויים** - לחן של ר' ברוך חייט, ביצוע של גלעד פוטולסקי ותזמורת שלהבת באלבום **הנשמה לך** 9.
* **הללו את ה' כל גויים** - לחן של הרב יצחק גינזבורג, ביצוע של אחיה אשר הכהן אולורו ודניאל זמיר.
* **הללו את ה' כל גויים** - לחן של הרב בן-ציון שנקר.
* **הללויה** (הללו את ה' כל גויים) - פרחי לונדון מהתקליט **ברכי נפשי את ה**'
* **אלע אלע** - מנדי וייס לחן של הרשי ויינברגר באלבומו אלע אלע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קיז
קטגוריה:מזמורי ההלל
פפה פיג

**פפה פיג** (באנגלית: **Peppa Pig**; בעברית מוכרת גם בשם "**פפה**") היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית לילדים. במקור שודרה החל מ-31 במאי 2004 בערוץ 5 ובניק ג'וניור, עם שבע עונות ו-329 פרקים באורך חמש דקות.

בישראל משודרת הסדרה בדיבוב לעברית החל משנת 2007. תחילה היא שודרה בערוץ הופ!, לאחר מכן בערוץ לולי, והחל מ-1 בנובמבר 2020 בערוץ ניק ג'וניור שהחליף את התוכנית "הממלכה הקטנה". בשנת 2023 היא שודרה בערוץ פלא. ביוני 2025 תחודש לעונה שמינית, עם ילד נוסף במשפחה.

## עלילה
הסדרה עוסקת בחזירונת קטנה בשם פפה, אשר גרה עם אחיה הקטן ג'ורג' ועם הוריה. היא אוהבת מאוד לשחק, להתחפש, לטייל, ולהתפלש בבוץ.

## הדמויות הראשיות
שמאל|270px
* **פפה** (**Peppa Pig**) – חזירונת קטנה בצבע ורוד עם שמלה אדומה, משחקת בצעצועים ועושה שלולית בוץ.
* **ג'ורג' / גוגו** (**George Pig**) – אחיה הקטן של פפה. הצעצוע שלו הוא דינוזאור בשם "מר דינוזאור".

## מדבבים בעברית
### ערוץ הופ!
במאית הדיבוב בעברית הייתה אפי בן ישראל, ומפיקת הדיבוב הייתה ענבר שטגר עזרא.

בנוסף, שיר הדר, תובל שפיר ותימור שפיר השתתפו בתור מדבבים אורחים.

### ערוץ לולי
במאי הדיבוב בעברית היה דור סרוגו, ומפיקת הדיבוב הייתה עדי וולוצקי.

בנוסף, בדיבוב העברי דיבבו חגית דסברג, אורי דרור, איה שני, איילה עמית, איתמר גרוסקי, אפיק רוזן, ג'ואי שילוח, גדי לוי, טליה ברקאי, עמרי שני ותמי ברק.

### ניק ג'וניור
במאית הדיבוב בעברית היא אפי בן ישראל, ומפיקת הדיבוב היא ענבר שטגר עזרא.

בנוסף, בדיבוב העברי דיבבו גיא גולדברג, קיילו זינו, אלכס זינו, אורה שולמן, לני רוט, עמית מטלון, שני אליהו וזואי אלמוג.

## שידור

## סדרת משחקים
בשנת 2021 יצאה סדרת משחקים בשם "חברתי פפה פיג" (My Friend Peppa Pig).

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
קטגוריה:ניק ג'וניור: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ לולי: סדרות
קטגוריה:ערוץ פלא: סדרות
עמק תלוי

[שמאל|ממוזער|250px|מפל "הינומת הכלה" ב[הפארק הלאומי יוסמיטי|פארק הלאומי יוסמיטי זורם מעמק תלוי]]
[שמאל|ממוזער|250px|עמק תלוי, עמק הנהר איבר [הרי רילה, בולגריה]]
**עמק תלוי** הוא עמק צדי המתחבר אל אחד הקירות הזקופים של עמק ראשי, כשפתח העמק מצוי גבוה מעל לקרקעית העמק הראשי. הוא קשור בדרך כלל לעמק קרחוני כאשר קרחון משני זורם לתוך קרחון גדול יותר. הקרחון הראשי שוחק את הסלע תוך יצירת עמק אופייני בצורת האות U כשקירות העמק זקופים כמעט לגמרי. גם הקרחון המשני מחולל עמק בצורת האות U, אבל משום שנפח הקרח בו קטן יותר, העמק פחות עמוק מהעמק שמחולל הקרחון הראשי. משום שפני השטח של הקרחונים היו במקור באותו גובה, נראה העמק הרדוד יותר כאילו הוא "תלוי" מעל העמק הראשי. לעיתים קרובות נוצרים בקצה של העמק התלוי מפלי מים.

עמקים תלויים מתרחשים גם מתחת למים במערכות של פיורדים. לדוגמה, השלוחות הצדדיות של סוגנפיורד (Sognefjord), הפיורד הארוך ביותר בנורווגיה, רדודות הרבה יותר מהפיורד הראשי. הפתח של פיארלנדספיורד (Fjærlandsfjord) הוא בעומק 400 מטרים בעוד שעומקו שהפיורד הראשי באותה נקודה הוא 1,200 מטרים. הפתח של איקאפיורד (Ikjefjord) הוא בעומק 50 מטרים בלבד בעוד שהפיורד העיקרי בעומק 1,300 מטרים באותה נקודה.

אף שמקורם של רוב העמקים התלויים הוא קרחוני יכולים להיווצר עמקים תלויים גם כתוצאה מסחיפה באמצעות מים כתוצר של שיעורי שחיקה שונים של העמק הראשי ועמקי היובלים. שיעורי השחיקה השונים קשורים להרכב הסלעים הסמוכים במקומות שונים בעמק. עמקי היובלים נסחפים בקצב איטי יותר מאשר העמק הראשי, וכך ההבדל בעומק של שני העמק הולך וגדל במהלך השנים. עמקי היובלים בנויים מסלע עמיד יותר ותלויים לכן מעל העמק הראשי.

## קישורים חיצוניים


* HANGING VALLEY
* Hanging Valley


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צורות נוף
קטגוריה:גאומורפולוגיה קרחונית
מסדר הדם

**מסדר הדם** (בגרמנית: **Blutorden**), או בשמו הרשמי "האות לזכר ה-9 בנובמבר 1923", יום ניסיון הפוטש במרתף הבירה, היה מהעיטורים הרמים ביותר של המפלגה הנאצית. בחודש מרץ 1934, היטלר הורה ואישר את חלוקת האות לזכר הפוטש הכושל עבור חברי המפלגה הנאצית. מדליית המסדר כסופה ועל צידה הקדמי מופיעה בליטה של נשר האוחז בכתר מעלים. בתוך הכתר מופיע הכיתוב 9 בנובמבר, ומחוץ לו הכיתוב 1923–1933 מינכן. על צידו השני של המדליה ניתן לראות את הפלדהרנהלה (המקום בו הפוטש דוכא והסתיים) ומעליו מתנוסס צלב קרס שממנו יוצאות קרני שמש. מעל הסמלים מופיע הכיתוב "UND IHR HABT DOCH GESIEGT" שפירושו "וניצחת למרות הכל".

## היסטוריה
המדליות הראשונות שהוטבעו עבור המסדר הכילו כסף ברמת טיהור של 99%, הן נמסרו ל-1,500 משתתפים בניסיון הפוטש שהיו חברי המפלגה הנאצית או אחת מגלגוליה הראשונים מלפני שנת 1932, או שהיו צוערים בבית הספר לחיל הרגלים של מינכן תחת הנהגתו של אריך לודנדורף. על גבי כל מדליה הוטבע מספר סידורי (מלבד המדליות של היטלר וגרינג) והם הוענקו לחברי המפלגה בזהירות רבה. 

בחודש מאי 1938 שונו הכללים להענקת האות, למורת רוחם של המשתתפים בפוטש, ומאז הוא הוענק למי שריצה עונש מאסר בטרם שנת 1933 על פעילותו במפלגה הנאצית, מי שנידון למוות ועונשו הומר במאסר עולם עקב פעילותו במפלגה בטרם שנת 1933, וכן עבור כל מי שנפצע אנושות בטרם שנת 1933 בעבור המפלגה הנאצית. גם חוקים אלו הורחבו, והזכאים החדשים לעיטור היו חברי המפלגה הנאצית האוסטרית שלקחו חלק במלחמת האזרחים באוסטריה בפברואר 1934 או בפוטש יולי, וכן עבור חברים במפלגה שספגו פציעות אנושות או תקופות מאסר על חברותם ופעילותם עבור המפלגה. כמו כן, אדולף היטלר, היה רשאי להעניק את העיטור לכל חבר במפלגה, וכך למשל העיטור ניתן לריינהרד היידריך. המדליות באצווה השנייה, כלומר החל מהמדליה ה-1,501, הכילו מטבע כסף שהיה רק 80% טהור ולא הוטבע בהם שם היצרן. אם חבר המפלגה נטש או עזב את המפלגה היה עליו להחזיר את העיטור.

16 נשים זכו במסדר הדם, שתיים מהן היו גרמניות טהורות מן הרייך (אלינור באואר ואמה שניידר) ו-14 מהן היו אוסטריות. כאשר לוקחים בחשבון את מספר הצועדים בניסיון הפוטש, וכן את האנשים שהיו זכאים לעיטור בעקבות הרחבת הכללים לזכאות, עולה כי קצת פחות מ-6,000 איש קיבלו את העיטור. 

בנובמבר 1936 היטלר החליט לשנות את חשיבות האותות והעיטורים של המפלגה הנאצית לפי הסדר הבא: עיטור האומץ, עיטור נורמברג, עיטור ברונסוויק, אות הזהב המפלגתי ורק לאחריו מסדר הדם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גרמניה הנאצית: עיטורים
וילאנד קאוקן

**וילאנד קאוקן** (בהולנדית: **Wieland Kuijken**; נולד בדילבק, 31 באוגוסט 1938) הוא מוזיקאי בלגי ונגן ויולה דה גמבה וצ'לו בארוק.
## קריירה
קאוקן החל את קריירת המוזיקה שלו בשנת 1952 עם אלריוסאנסמבל של בריסל והיה חבר בו עד 1972. נוסף לכך ניגן עם אנסמבל מוזיק נובל, שקידם מוזיקה אוונגרדית ברחבי אירופה.

בשנת 1972 הוקם אנסמבל לה פטיט בנד ואחריו הוקמה רביעיית המיתרים קאוקן. קאוקן הקליט מספר רב של יצירות מוזיקה קאמרית עם גוסטב ליאונהארדט, פראנס בריכן ואלפרד דלר. כיום הוא אחד הנגנים המבוקשים ביותר של מוזיקה עתיקה בדורו, בצ'לו בארוק ובוויולה דה גמבה.

וילאנד קאוקן מלמד נגינה בוויולה דה גמבה בקונסרבטוריונים של בריסל והאג ויושב דרך קבע בחבר השופטים של תחרויות בינלאומיות.

לווילאנד קאואקן שני אחים, סיגיסוולד וברתולד, גם הם מוזיקאים ידועי-שם ונודעים בנגינת מוזיקת בארוק בכלים אותנטיים. סיגיסוולד הוא כנר וברתולד חלילן ונגן חלילית. אחיו השלישי הוא פרופסור אקהרט קאוקן, לשעבר מנהל המכון הפלמי לשימור טבע ופרופסור באוניברסיטת חרונינגן. אח רביעי, אוסוולד קאוקן, הוא אמן חזותי מפורסם.

## קישורים חיצוניים


* Short Biography 
* Official site of La Petite Bande
* Page on the Kuijken Strijkkwartet (Kuijken String Quartet) 


קטגוריה:מוזיקאים בלגים
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:נגני ויולה דה גמבה
וילאנד
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1938
עמירם דרמן

**עמירם דרמן** (17 באוגוסט 1948, כפר אתא, ישראל – 2 באפריל 2012, כפר סבא, ישראל) היה איש מערכת הביטחון, סופר, מרצה ומתכנן ערים ואזורים ישראלי.

## קורות חייו
עמירם דרמן נולד בכפר אתא למשפחה שעלתה מפולין ונמנתה עם מייסדי כפר אתא וכפר חסידים. רכש תואר מוסמך אוניברסיטה בתכנון ערים ואזורים מהטכניון. הוא התגייס לחיל המודיעין, עבר קורס קצינים והתמחה בזירת מצרים. ב-1979 פרסם את ספרו "מצרים מדינה בתמורות" אשר עסק בסקירה כלכלית, דמוגרפית, גאוגרפית וחברתית של מצרים. הספר הפך למקור ביבליוגרפי בתחום לימודי המזרח התיכון.

בין השנים 1977–1987 שירת באגף התכנון כראש ענף תשתית ופריסה בדרגת סגן אלוף. במסגרת תפקידו עסק בתכנון פריסת מחנות צה"ל ושטחי האימונים, תכנון תוכניות מתאר ארציות באגף וניהל מספר פרויקטים ובכללם: פריסת צה"ל בנגב לאחר הסכם השלום עם מצרים, העברת מחנות חילות היבשה לדרום, הערכות צה"ל בקו הסגול בצפון, והנחת היסודות לעבודת המטה לפינוי מחנות צה"ל ממרכז הארץ. דרמן כיהן כנציגם של שרי הביטחון משה ארנס ויצחק רבין בוועדות המחוזיות לתכנון ובנייה וכנציגם בוועדה לשמירה על קרקע חקלאית ושטחים פתוחים. כן הרצה במכללה לביטחון לאומי.

לאחר שחרורו מהצבא פתח משרד לתכנון וייעוץ ובין השאר ייעץ לרשות הגנים הלאומיים, לחברת החשמל, לרשות שדות התעופה ולמנהלת תנופה במשרד ראש הממשלה. בין השנים 1994–1995 מונה על ידי שר הביטחון יצחק רבין לחבר ועדת חוקרים בתחום התנגדויות לתוכניות בנייה במחוז המרכז. דרמן תכנן תוכניות מתאר מחוזיות ותוכניות מתאר מקומיות לכ-150 עיריות, מועצות אזוריות ומקומיות, קיבוצים ומושבים ובכללן המועצות האזוריות אשכול, יואב, חוף אשקלון, מטה יהודה וברנר.

התמחה בתוכניות אב לשטחים פתוחים ומיוערים ולגנים לאומיים, ותכנן כ-50 תוכניות מתאר מחוזיות ומקומיות בתחום ובכלל זה ביצוע סקרי קרקעות. מבין עבודותיו: חלופות לתכנון סטטוטורי לגן הלאומי ירקון, הגן הלאומי סידנא עלי, פארק השרון, בהזמנת רשות הגנים הלאומיים. דרמן היה שותף למספר ועדות חקירה בתחומי סביבה. הגיש 14 מסמכי בדיקת התכנות מטעם משרד הפנים בתחום איחוד רשויות מקומיות. כן הרצה באוניברסיטת בר-אילן בתחומי תכנון אזורי ואסטרטגיה מרחבית. עמירם דרמן נפטר ב-2012 לאחר מחלה קשה. ספרו האחרון: "תהליכים ומגמות בהתגבשות המרחב בישראל לקראת שנת השמונים לעצמאותה" יצא לאור ב-2013, לאחר מותו.

נפטר ב-2 באפריל 2012 בגיל 63 בכפר סבא, והובא למנוחות בבית העלמין פרדס חיים בעיר.

## ספריו
* **מצרים מדינה בתמורות**, הוצאת מילוא, 1979
* **מחריש לחרושת מכופריתא לכפר עטה קריית אתא**, הוצאה עצמית, 1988
* **[https://catalog.princeton.edu/catalog/8915581 תהליכים ומגמות בהתגבשות המרחב בישראל לקראת שנת השמונים לעצמאותה]**, הוצאת רותם, 2013

## קישורים חיצוניים

* ספריו של עמירם דרמן, באתר סימניה
* פרסומיו של עמירם דרמן, באתר רמב"י
* מאמרים של עמירם דרמן, באתר הטכניון
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתכנני ערים ישראלים
קטגוריה:קריית אתא: אישים
קטגוריה:חיילי אגף המודיעין
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פרדס החיים בכפר סבא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
קרחון נורת'איסט (אנטארקטיקה)

**קרחון נורת'איסט** (באנגלית: **Northeast Glacier**; מילולית: **קרחון צפון-מזרח**) הוא קרחון תלול ומחורץ ברובו, בצידו המערבי של מישור המימונט שבחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

אורכו של הקרחון 21 קילומטרים ורוחבו (בשפכו) 8 קילומטרים. הקרחון זורם מגבעת מקלאוד מערבה ודרום מערבה אל מפרץ מרגריט, בין איי דבנהאם לסלע IV רומי.

בסמוך לקרחון מצוי מחסה יאפיו.

## היסטוריה
### גילוי הקרחון
צפון מזרח הקרחון מופה לראשונה בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם, בפיקודו של ג'ון רימיל (John Riddoch Rymill). בשנת 1940 מופה מחדש על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית (USAS), אשר השתמש בקרחון כמסלול עבור מזחלותיהם.

### מקור השם
הקרחון נקרא בשם זה, מאחר שהוא נמצא צפונית מזרחית לבסיס של השירות האנטארקטי - האי סטונינגטון.

[מרכז|ממוזער|800x800 פיקסלים| קרחון נורת'איסט כפי שנראה מ[בסיס סאן מרטין]]

## קישורים חיצוניים

* קרחון נורת'איסט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* קרחון נורת'איסט באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

נורת'איסט
נורת'איסט
זיו אבטליון

**זיו אבטליון** (נולד בשנת 1970 בערך) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית באגף התקשוב וההגנה בסב"ר.

## ביוגרפיה
למד הנדסת מכונות בטכניון במסגרת העתודה האקדמית ובשנת 1992 החל שירות סדיר בצה"ל. בשנים 1992–1994 שימש כמדריך בקורס מפקדי טנקים בבית הספר לשריון. בשנים 1994–1998 היה מפקד בית מלאכה במרכז שיקום ואחזקה (מש"א 7000). בשנים 1998–2001 עבר לנהל את מדור תכנון ופיקוח במש"א 7000. בשנים 2001–2004 שימש כראש לשכת ראש אט"ל (אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה). עד 2006 היה ראש ענף תכנון ותורה ביחידה הטכנולוגית באט"ל. בשנים 2006–2007 היה ראש ענף תכנון משאבים ומשקים בחטיבה הטכנולוגית ליבשה. עד 2009 עמד בראש ענף תכנון בזרוע היבשה. בשנים 2009–2011 היה מפקד מפעל המכללים במש"א 7000. עד 2013 היה ראש מחלקת תכנון וארגון באט"ל. בין 2013–2014 למד במכללה לביטחון לאומי. מ-2014 ועד 2016 שימש כמפקד מרכז ציוד לחימה וחלפים (מצל"ח 6800). מ-2016 עמד בראש החטיבה הטכנולוגית ליבשה (חט"ל) של זרוע היבשה, ובמקביל בשנים 2016–2017 עמד בראש פרויקט מיזוג זרוע היבשה ואגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה. בין השנים 2017–2019 שימש כראש החטיבה הטכנולוגית של היבשה וראש מטה אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה.

בשנים 2019–2021 שירת כראש מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית באגף התקשוב וההגנה בסב"ר. בשנת 2021 סיים את שירותו בצה"ל.

בנוסף לתואר ראשון בהנדסת מכונות מהטכניון, לאבטליון תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה, ותואר שני במנהל עסקים עם התמחות בשיווק מאוניברסיטת בר-אילן. הוא בוגר לימודי מינהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד במסגרת קרן וקסנר.

נשוי ללילך אבטליון, אב לארבעה ומתגורר בפרדס חנה-כרכור.

## גלריה

קובץ:Michel Yanko. VII.jpg|זיו אבטליון עם מישל ינקו (במרכז)וגיא פאגלין, מאי 2019
קובץ:Michel Yanko. VIII.jpg|זיו אבטליון עם מישל ינקו (במרכז),מאי 2019
קובץ:Michel Yanko. IX.jpg


## קישורים חיצוניים

* אלעד שלו, "צועד בעקבות האם", באתר צה"ל, 1 במאי 2008
* יוסי הטוני, ישפר את הקטלניות של צה"ל ויקצר את משך המערכה", "אנשים ומחשבים", 10 בנובמבר 2019
* 
* 
* 
* 
* זיו אביטליון, "הקורונה – בירה, מגפה ואקסלרטור מבצעי וארגוני", כתב העת בין הקטבים של מרכז דדו לחשיבה צבאית בינתחומית

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת מכונות
קטגוריה:קציני צה"ל בוגרי תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר
קטגוריה:מהנדסי מכונות ישראלים
קטגוריה:פרדס חנה-כרכור: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
מחסה יאפיו

**מחסה יאפיו** (באנגלית: **Yapeyú Refuge**) הוא מחסה (מפני מזג אוויר קשה) ארגנטינאי, בסמוך לבסיס סאן מרטין. המחסה ממוקם בחוף פאלייר בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.

המחסה נחנך ב-4 בנובמבר 1956 ומתוחזק על ידי הצבא הארגנטיני.

המחסה ממוקם 600 מטר מעל קרחון נורת'איסט.

## היסטוריה
### בניית המחסה
בשנת 1956, במהלך בניית בסיס סן מרטין, בנה הצבא הארגנטינאי שלושה מחסות שאפשרו תמיכה לוגיסטית למפעילי הבסיס ולחוקרים המצויים בו, כך שהם אפשרו את חציית חצי האי האנטארקטי ממערב למזרח מכיוון מפרץ מרגריט שבים בלינגהאוזן, לעבר ים ודל - מרחק של 786 קילומטרים, אשר לקח 63 ימים לחצות אותו באמצעות מזחלות כלבים.

שלושת המחסות שנבנה הם: מחסה צ'אבאבוקו, מחסה יאפיו ומחסה מאייפו. כל מחסה כלל מזון, ציוד, תרופות ודלק ואפשר את הפרויקטים המדעיים שבוצעו בשנים 1957-1958 (השנה הגאופיזית הבינלאומית).

### מקור השם
המחסה נקרא על שמה של העיר יאפיו (Yapeyú) שבארגנטינה, עיר הולדתו של חוסה דה סן מרטין.

## קישורים חיצוניים
* מחסה יאפיו ברשימת האתרים באנטארקטיקה

## הערות שוליים

יאפיו
פדרו אלונסו

**פדרו אוצ'ורו גונזלס אלונסו לופז** (בספרדית: **Pedro Ochoro González Alonso Lopez**; נולד ב-21 ביוני 1971) הוא שחקן, סופר ואמן ספרדי, המוכר בעיקר בשל גילום דמותו של ברלין בסדרת הטלוויזיה הספרדית "בית הנייר".

## ביוגרפיה
אלונסו למד משחק בבית הספר המלכותי לאמנויות דרמטיות (RESAD) ולמד גם בתיאטרון דה לה דנסה.

אלונסו השתתף בכמה מחזות בתיאטרונים כמו לה פורה דלס באוס וקלאסיקו נסיונל, בנוסף הוא גם הקים תיאטרון משלו וקרא לו גרופו דום.

הוא הפך לשחקן פופולרי בספרד בזכות כמה מופעים מעיר הולדתו גליסיה שעבורם מילא תפקידים שונים. עם זאת, הוא הופיע גם בסדרות טלוויזיה שהופקו מחוץ לגליסיה.

בשנת 2016 שיחק פבלו וילאר בסדרת הדרמה הספרדית "השגרירות" של רשת הטלוויזיה Antena 3.

בשנת 2017 הוא הופיע גם בעונה הראשונה והיחידה של הסדרה "בגידה" (Traición), בה גילם את תפקיד רוברטו פואנטס, אך עם זאת, ההצלחה העולמית שלו הגיעה בהמשך השנה בזכות סדרת הטלוויזיה של נטפליקס "בית הנייר", שם הוא גילם את ברלין, חבר בצוות השודדים.

בשנת 2023 שב לגלם את דמותו של ברלין בסדרה "ברלין" מבית נטפליקס, ספין-אוף של הסדרה המצליחה "בית הנייר". באותה שנה שיחק במותחן המדע הבדיוני הספרדי-אמריקאי "אוורנס" (אנ') בשירות הסטרימינג של פריים וידאו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ספרדים
קטגוריה:בוגרי בתי ספר למשחק
קטגוריה:סופרים ספרדים
קטגוריה:ציירים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1971
ליגה פראית

**ליגה פראית** (ברוסית: **Дикая Лига**) הוא סרט ספורט רוסי משנת 2019 בכיכובם של ולדימיר יאגליץ', אדלינה גולובנקו-גיזאטולינה, איוואן אוחלוביסטין, דמיטרי נזארוב, יבגני קוריאקובסקי, אולסיה סודזילובסקאיה, אדריאן פול, ויליאם שוקלי, סטניסלב טיקונוב ואנטולי גושצ'ין ובבימויו של אנדריי בוגאטירב ובסיועו של ארט קמאצ'ו.

הסרט מספר את לידתו של הכדורגל ברוסיה והתפתחותו בתחילת המאה ה-20 עם הגעתם של משקיעים אנגליים שהקימו מועדוני כדורגל פרטיים ותרמו להתפתחות ענף זה בעידן שלפני פרוץ מהפכת פברואר.

## עלילה
שנת 1909. הסרט מגולל את סיפורו של ורלאם, בחור מהשכבות החברתיות הנמוכות, שכדי להיות עם אהובתו נאלץ לעזוב את כפר מולדתו ולהתחיל את חייו מחדש במוסקבה. עוז רוחו ורוח הלחימה שלו בקרבות רחוב, גורמות להתעניינותו של איש עסקים אנגלי בשם ג'יימס פרקר, בעלים של מועדון כדורגל פרטי, שמזמין אותו לנסות את כוחו בקבוצה שלו. עם זאת, כדורגל הוא משחק אריסטוקרטי והקבוצה לא מקבלת את איש הכפר מהוולגה. אלא, שלאחר שצובר כוחות, יחד עם פטריוט אמיתי וסוחר כדורגל נלהב בשם בלשוב, הם יוצרים את נבחרת הכדורגל הראשונה של רוסיה והופך למנהיג, במה שמשנה את חייו ואת חיי הסובבים אותו. הכדורגל ברוסיה הופך למשחק לאומי של ממש ואחרי 110 שנה רוסיה הופכת לראשונה למארחת גביע העולם בכדורגל.

## שחקנים ודמויות

## קישורים חיצוניים

* הטריילר באתר יוטיוב 
## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי הרפתקאות רוסיים
קטגוריה:סרטים תקופתיים
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטי כדורגל רוסיים
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים רוסיים
קטגוריה:סרטים רוסיים המבוססים על סיפור אמיתי
שאנדור ראדו (פסיכואנליטיקאי)

[ממוזער|[לוח זיכרון בברלין על שמו של שאנדור ראדו]]
**שַאנְדוֹר רַאדוֹ** (במקור עד 1898 **רוטמן**, בהונגרית: **Radó Sándor**; קישווארדה, 8 בינואר 1890 – ניו יורק, 14 במאי 1972) היה פסיכואנליטיקאי יהודי-הונגרי, מחלוצי הפסיכואנליזה, עמיתו לעבודה של זיגמונד פרויד.

## ביוגרפיה
שאנדור ראדו (רוטמן) נולד לאדולף רוטמן וקורנליה רוזנבלוטל. לאחר קבלת תואר ההסמכה שלו כרופא הוא פגש את זיגמונד פרויד בשנת 1915 והחליט להפוך לפסיכואנליטיקאי. תחילה אובחן על ידי מטופלת לשעבר של פרויד שעברה אצלו פסיכואנליזה, ארז'בט רֵבֵס, ואחרי שעבר מווינה לברלין, הפך ראדו לחניכו של קרל אברהם. בברלין הוא ערך את כתב העת Internationale Zeitschrift für Psychoanalyse. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית הקצרה (1919) הפעיל את השפעתו אצל בלה קון (מנהיג הרפובליקה הסובייטית ההונגרית) כדי להשיג את מינויו של שאנדור פרנצי לפרופסור באוניברסיטה בבודפשט. בכך הפך פרנצי לפרופסור האוניברסיטאי הראשון לפסיכואנליזה. ב־13 בנובמבר 1919 התחתן ראדו עם ארז'בט רבס, בתם של וילמוש רבס ופלורה ברגר. בשנת 1922 עברה המשפחה לברלין, ולצד קרל אברהם היה מרצה במכון לפסיכואנליזה בבירה הגרמנית. שם הכיר את וילהלם רייך והיינץ הרטמן שעברו אנליזה על ידו. עקב בקשתו האישית של פרויד, ראדו עבר לארצות הברית בשנת 1931, שם עבד במכון הפסיכואנליטי בניו יורק, ולאחר מכן התמנה למנהל המכון לפסיכיאטריה באוניברסיטת קולומביה. הוא מת בניו יורק.

ראדו פרסם אחד-עשר מאמרים פסיכואנליטיים בין 1919 ל־1942. אולי החשוב שבהם היה המאמר משנת 1927 בנושא "הבעיה של המלנכוליה" שהביא פתרונות לבעיות חשובות ורלוונטיות שטרם טופלו עד אז. ראדו כתב גם מאמרים נלווים בשאלות ההתמכרות.

## לקריאה נוספת
 

* Paul Roazen and Bluma Swerdloff: *Heresy: Sandor Rado and the Psychoanalytic Movement*, Northvale, N.J., Aronson, 1995
* שאנדור ראדו. המוזיאון הספרותי פטפי *Radó Sándor*. *Petőfi Irodalmi Múzeum*. (Hozzáférés: 2015. július 29.)
*Psychoanalysis of Behavior: Collected Papers 1-2.* (New York-London, 1956).
* הלקסיקון ההונגרי לקורות חיים (בהונגרית) *Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z).* Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969
* סטודנטים הונגרים באוניברסיטאות ומכללות גרמניות. Szögi László: *Magyarországi diákok németországi egyetemeken és főiskolákon 1789-1919*. Bp., Eötvös Loránd Tudományegyetem Levéltára, 2001
** בצרפתית: (in French): S. Rado : *L'angoisse de castration de la femme*, Editions L'Harmattan, 2014, 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכיאטרים יהודים הונגרים
קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:פסיכואנליטיקאים יהודים
קטגוריה:פסיכואנליטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:פסיכיאטרים יהודים
קטגוריה:קישווארדה: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1890
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1972
לאוניד ויכמן

**לאוניד אברמוביץ' ויכמן** (ברוסית: **Леонид Абрамович Вихман**; נולד ב-23 ביוני 1919) הוא יהודי סובייטי (בלארוסי), שעוטר על פועלו בחצי האי קרים כחייל וכפרטיזן במהלך מלחמת העולם השנייה.

## קורות חיים
נולד בעיר הומל (כיום בלארוס), למשפחה יהודית. ב-1937 סיים בית ספר תיכון בג'נקוי, שבחצי האי קרים. התגייס לצי הסובייטי בשנת 1939 ובשנת 1941 סיים את המכללה הימית בעיר באקו. עם תחילת מבצע ברברוסה השתתף כלויטננט משנה בהגנה על אודסה ובהגנה על , בשייטת בפיקודו של יאקוב אוסיפוב במסגרת ארמיית החוף. בהמשך נלחם מול כוחות ורמאכט בסמוך ל ליד הכפר אישון, כחלק מאוגדה מס' 421 שהגנה על קו סבלי-קאראגאץ'-לסניצ'סטבו. יחידתו כותרה, אך הוא הצליח להימלט מן הכיתור והצטרף לפרטיזנים, לא לפני שמפקדם של הפרטיזנים,  עשה לקבוצת חיילי השייטת עליה פיקד, מבחן כניסה.

בהמשך מונה לסגנו של מפקד חטיבה 1 פיודור פדורנקו וב-1 בפברואר 1944 היה למפקד חטיבה 7, שנלחמה באיחוד הדרומי של פרטיזני קרים בפיקודו של מיכאיל מקדונסקי וקומיסר מוסטפא סלימוב. ב-15 באפריל 1944 הצילה חטיבתו את ארמונות  ו ומחסני היין במסנדרה, מהשמדה.

לאחר המלחמה עבר או הוגלה לאזור  בצפון מזרח ברית המועצות, שם עסק במערכת אספקה ביישוב  וב-1956 עבר בעצמו ליחידה המחוזית של מנהלת האספקה במגדן, שם עסק בהבאת מוצרי צריכה לתושבי הצפון של ברית המועצות.

החל מסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 התגורר במוסקבה. עסק בקולנוע חובבני.

היה נשוי לאסיה קובאטובנה סיידובה, מורה לאנגלית, מנהלת בית הספר הראשון של מגדן בשנים 1953-1967. הייתה להם בת - אלנה ליאונידובנה ויכמן.

## הערות שוליים

קטגוריה:ימאי הצי הסובייטי
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1919
אוגוסט קרל פון גבן

**אוגוסט קרל פרידריך כריסטיאן פון גבן** (בגרמנית: **August Karl Friedrich Christian von Goeben**; 10 בדצמבר 1816 – 13 בנובמבר 1880) היה גנרל חיל רגלים פרוסי, שזכה בצלב הגדול של צלב הברזל על פעולותיו במלחמת צרפת–פרוסיה בשנים 1870–1871.

## ביוגרפיה
פון גבן נולד ב-10 בדצמבר 1816 בשטאדה, 30 ק"מ מערבית להמבורג, שהייתה חלק מממלכת הנובר, ומגיל צעיר שאף לשרת בצבא הפרוסי. בגיל שבע עשרה הוא התגייס לצבא הפרוסי והצטרף לרגימנט הרגלים ה-24 הפרוסי. אך מכיוון שלא חווה פעילות במהלך שירותו הוא פרש מהצבא בשנת 1836, והתגייס לצבא הקרליסטי, עמו לחם במהלך המלחמה הקרליסטית הראשונה בספרד. בחמש המערכות שבהם שירת את דון קרלוס, היו לו הרבה מקרים עם מזל רב. לאחר שלחם כחודשיים הוא נפל פצוע קשה, בידי הכוחות המלכותיים הספרדים. לאחר מעצר של שמונה חודשים הוא ברח, אך לא עבר זמן רב והוא נלכד שוב. הפעם כליאתו הייתה ארוכה וכואבת, ובשתי הזדמנויות הוא נאלץ להמר על חייו עם חבריו השבויים.

עם שחרורו, גבן שירת עד 1840 בהצטיינות. באותה שנה הוא עשה את דרכו חזרה, כאדם חסר אמצעים, לפרוסיה. כלוטננט קולונל קרליסטי הצבא הפרוסי שמח לקבל אותו שוב לשירות כלויטננט, אך הוא עדיין היה צעיר, ומעטים מהקצינים הזוטרים היו בעלי רזומה של חמש שנות שירות במלחמה בגיל עשרים וארבע. בתוך שנים ספורות הוא מונה להאופטמן במטה הכללי הפרוסי, ובשנת 1848 הועבר למטה הקורפוס ה-4, שם הממונה עליו מייד היה מיור הלמוט גרף פון מולטקה. השניים הפכו במהירות לחברים, וההערכה ההדדית שלהם מעולם לא הופרעה. במהלך המרידה בבאדן, גבן הצטרף למטהו של הנסיך וילהלם, הקיסר העתידי. לאחר מכן מילא במשך כמה שנים כמה תפקידים בצבא הפרוסי, ובשנת 1863 הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד חטיבת הרגלים ה-26.

בשנת 1860 הוא נכח עם הכוחות הספרדים במרוקו, והשתתף בקרב תטואן.

במהלך מלחמת שלזוויג השנייה, הוא הצטיין בראש החטיבה שלו בקרבות ראקביל וזונדרבורג. במלחמת אוסטריה–פרוסיה בשנת 1866 פיקד גנרל לויטננט פון גבן על הדיוויזיה ה-13, שהחטיבה הישנה שלו היוותה חלק ממנה, והוכיח שוב את תכונותיו של מנהיג מלידה וטקטיקן מיומן.

בשנת 1870 עם פרוץ מלחמת צרפת–פרוסיה הוא מונה למפקד הקורפוס ה-8, שהיה חלק מהארמייה הראשונה תחת פיקודו של קרל פרידריך פון שטיינמץ. זו הייתה ההובלה הנחרצת והאנרגטית שלו שתרמה בעיקר לניצחון בקרב ספישרן ב-6 באוגוסט, ובעקבותיו זכה פון גבן להצלחות היחידות שהושגו באגף הימין הפרוסי בקרב גרבלוט ב-18 באוגוסט. תחת אדווין פון מנטויפל, הקורפוס השמיני השתתף בפעילות באמיין ובפום, וב-8 בינואר 1871, פון גייבן מונה למפקד הארמייה הראשונה.

כעבור שבועיים הוא סים את המערכה בצפון צרפת, בניצחון המכריע בקרב על סן קנטן (19 בינואר 1871). סיום המלחמה הותירה את גבן כאחד האנשים הנכבדים ביותר בצבא המנצח. הוא מונה לקולונל הכבוד של רגימנט הרגלים ה-28, וזכה בעיטור הצלב הגדול של צלב הברזל. לאחר מכן הוא פיקד על הקורפוס השמיני בקובלנץ עד מותו ב-13 בנובמבר 1880.

## הנצחה
המבצר הצרפתי לשעבר דה קוליו במץ שונה למבצר גבן על שמו, ורגימנט הרגלים ה-28 נקרא על שמו. פסל של גייבן מאת פריץ שפר הוקם בקובלנץ בשנת 1884. SMS גבן, מסדרת מולטקה של הצי הקיסרי הגרמני שהושקה בשנת 1911, נקראה גם היא על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בצבא הפרוסי
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגדול של צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:גרמנים במלחמת צרפת–פרוסיה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1816
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1880
אליפות איטליה בכדורגל חופים

**אליפות איטליה בכדורגל חופים** (באיטלקית: **Campionato italiano di beach soccer**) היא האליפות הלאומית והליגה הבכירה במדינה בתחום כדורגל חופים אשר מנוהלת על ידי מחלקת כדורגל החופים של ליגת החובבים הלאומית (האחראית לקיום אירועי כדורגל החופים הרשמיים). האליפות נערכת מדי שנה באופן רשמי מאז שנת 2004, במשך שלושה חודשים בחודשי הקיץ. בעבר, האליפות נוהלה באופן בלתי רשמי בין השנים 1999 ל-2003.

האליפות כוללת 20 קבוצות, שהשיטה לקיומה היא על ידי שלב בתים אשר מחלקים עשר קבוצות על פני שני בתים. ארבע הקבוצות מכל בית שמסיימות את שלב הבתים בארבע המקומות הראשונים מעפילות לשלב הפלייאוף. שתי הקבוצות אשר צולחות את רבעי הגמר וחצאי הגמר שלהן מעפילות לגמר והן מתחרות ראש בראש על אליפות הליגה. במקביל, משוחקים משחקי מיקום למקומות 3 עד 8.

## אלופות הליגה
### מהדורות לא רשמיות
* 1999 - 20px אבירי חוף ויארג'יו
* 2000 - 20px קטנזארו
* 2001 - 20px וסטו
* 2002 - 20px קטנזארו
* 2003 - 20px קטנזארו

### מהדורות רשמיות בארגון של התאחדות הכדורגל האיטלקית-ליגת החובבים הלאומית

## סטטיסטיקה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תחרויות כדורגל חופים
קטגוריה:תחרויות ספורט באיטליה
בית הקברות הצבאי בדגניה א'

**בית הקברות הצבאי ב[[דגניה א']]** הוא מהקטנים בבתי הקברות הצבאיים בישראל. הוא שוכן בצמוד לבית הקברות האזרחי של הקבוצה. רוב החיילים שנקברו בו - 54 במספר - נהרגו במהלך מלחמת העצמאות. טמונים בו 63 חללים.

## בית הקברות
בית הקברות האזרחי ממוקם מצפון מערב לקבוצה, בקרבת החוף הדרומי של הכנרת וליד אפיק נהר הירדן. בעקבות קרב עמק הירדן שניטש במאי 1948 עם הצבא הסורי הובאו אליו 43 חללים שנפלו במהלך ימי הקרב, וחלקם נאספו רק לאחריו. הם נקברו בשורה בשולי החלקה האזרחית. 11 חללים נוספים ממלחמת העצמאות נקברו בחלקה נוספת שמדרום לחלקה זו, שכיום היא מוקפת במצבות אזרחיות. לאחר המלחמה הוכרזו קברי כל החיילים כבית קברות צבאי.
[300px|ממוזער|שמאל|חלקת חללי [קרב עמק הירדן בבית הקברות]]

בחלקה שלישית בבית הקברות הצבאי, הצפונית מהשלוש, נקברו חללי הקבוצה שנפלו מ-1948 ואילך. ביניהם מצוי הטייס , שנהרג במלחמת יום הכיפורים וגופתו אותרה במצרים רק בשנת 1995. בצד מצבתו מוצבת מצבה לזכר טייס נוסף, יצחק ארצי, שנפל בדצמבר 1967 ומקום קבורתו לא נודע. קברי הוריו פניה ויואל ממוקמים בקרבת מצבת הזיכרון.

רחבת הטקס של בית הקברות הצבאי שוכנת בתווך בין שלוש החלקות. בצמוד אליה ממזרח ניצבת אנדרטת זיכרון לבני משפחות של חברי הקבוצה, אשר נספו בשואה.

הכניסה לבית הקברות ממוקמת מצפונו, בצד כביש טבריה-צמח.

## ראו גם
* אנדרטת חללי עמק הירדן
* בית הקברות הצבאי בראש פינה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

דגניה א'
קטגוריה:דגניה א'
בוגיסלב פרידריך עמנואל פון טוינצין

**בוגיסלב פרידריך עמנואל [[גרף (תואר אצולה)|גראף]] טוינצין פון ויטנברג** (בגרמנית: **Bogislav Friedrich Emanuel Graf Tauentzien von Wittenberg**; 15 בספטמבר 1760 – 20 בפברואר 1824) היה גנרל פרוסי בתקופת המלחמות הנפוליאוניות.

## ביוגרפיה
טוינצין נולד ב-15 בספטמבר 1760 בפוטסדאם, מרקיזות ברנדנבורג, כבנו של פרידריך בוגיסלב פון טוינצין. הוא התחתן עם אליזבת פון אמשטדט, ממנה נולדו לו בן ובת אחת. ענף משפחת פון טוינצין עם התואר רוזן הסתיים במותו של בנו של טוינצין, היינריך בוגיסלב, בשנת 1854.

טאוונצ'יין התגייס לצבא הפרוסי בשנת 1775 וקיבל את התואר גראף (רוזן) ב-5 באוגוסט 1791. הוא הפך לעוזר מלכותי בשנת 1793; הוא הופקד על משימות דיפלומטיות רבות עד 1813. טוינצין השתתף במערכה של 1793 והועלה בהדרגה לאוברסט בשנת 1795 ולגנרל-מיור בשנת 1801. הוא פיקד על יחידת תצפית של פרידריך לודוויג צו הוהנלוה-אינגלפינגן עד לסאלבורג בשנת 1806. זמן קצר לפני קרב זאלפלד, קורפוס צרפתי בפיקודו של המרשל ברנדוט, הביס את הכוח של טוינצין, 9,000 איש בקרב שלייץ. טוינצין ארגן כביכול את הנסיגה למיטל-פולניץ כדי שכוחותיו יוכלו להצטרף לצבא הפרוסי הראשי.

בקרב ינה הוביל טוינצין את חיל החלוץ של צבא ההוהלוהה. עשרות גנרלים פרוסים הודחו לאחר התבוסה של פרוסיה ב-1807–1806, אולם טוינצין לא הודח כך. כגנרל-לויטננט, הוא פיקד על חטיבת ברנדנבורג לאחר חוזה טילזיט, והשתתף בארגון מחדש של הצבא הפרוסי המובס.

בשנת 1813 נקרא טוינצין לכהן כמושל צבאי בין נהרות אודר לוויסלה, והוא הצליח במצור על שטטין. כגנרל חיל הרגלים, הוא פיקד על הקורפוס ה-4, שהורכב ברובו מכוחות לנדווהר, והשתתף בקרבות גרוסברן ב-23 באוגוסט ודנביץ ב-6 בספטמבר. באוקטובר עזבו כוחותיו את האזור הרגוע היחסי של דסאו וחצו את האלבה.

לאחר קרב לייפציג, טוינצין קיבל את כניעת טורגאו ב-26 בדצמבר 1813. הגנרל לוטננט לאופולד וילהלם פון דובשיץ הוביל את לכידת ויטנברג בלילה של ה-13–14 בינואר 1814, אך ההצלחה יוחסה לטוינצין, אשר זכה בתואר הכבוד "פון ויטנברג", שלט אצולה, וב-26 בינואר קיבל את עיטור הצלב הגדול של צלב הברזל. רחוב בוויטנברג נקרא טוינצינשטראסה, אך ידוע כיום בשם דויטשיצשטראסה. ב-24 במאי, טוינצין כבש מחדש את מגדבורג.

טוינצין פיקד על הקורפוס ה-4 במהלך מאה הימים של נפוליאון בונפרטה. קרב ווטרלו אירע כבר כשכוחותיו הגיעו לצרפת. לאחר תום המלחמה הוא פיקד על הקורפוס ה-3.

טוינצין מת כמפקד ברלין ב-20 בפברואר 1824. טאואנצינשטראסה בברלין נקרא לכבודו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גנרלים בצבא הפרוסי
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגדול של צלב הברזל
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר הבז הלבן
קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1760
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1824
דייב טוורדזיק

**דייוויד ג'ון "דייב" טוורדזיק** (באנגלית: **David John "Dave" Twardzik**; נולד ב-20 בספטמבר 1950) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1972–1980. ממוצעיו הכוללים בשתי הליגות הם 9.3 נקודות, 2.4 ריבאונדים ו-3.4 אסיסטים למשחק. בעונת  זכה באליפות ה-NBA כשחקן פורטלנד טרייל בלייזרס, ובאוקטובר 1981 הפרישה הקבוצה את גופייתו, עם המספר "13".

כמו כן שימש לתקופות קצרות כעוזר מאמן וכג'נרל מנג'ר במספר קבוצות NBA.

## קריירת משחק
טוורדזיק נולד בעיר הרשי שבפנסילבניה, ובשנת 1968 החל ללמוד באוניברסיטת אולד דומיניון אשר בנורפוק, וירג'יניה. ב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 20.0 נקודות בממוצע למשחק.

בדראפט ה-NBA 1972 נלקח טוורדזיק בבחירה ה-26 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, אך בחר לשחק עבור וירג'יניה סקוויירס מליגת ה-ABA. כשחקן הסקוויירס שיתף פעולה עם ג'וליוס ארווינג וג'ורג' גרווין, ורשם ממוצעים של 9.0 נקודות ו-3.4 אסיסטים למשחק. בעונת 1974/1975 קלע שיא קריירה של 13.6 נקודות למשחק, ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-ABA.

לקראת עונת , בה התפרקה ליגת ה-ABA, עבר טוורדזיק לשחק עבור פורטלנד וסייע לה לזכות באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה. לאורך אותה עונה קלע 10.3 נקודות למשחק כשחקן החמישייה הפותחת, לצד ליונל הולינס, בוב גרוס, מוריס לוקאס וביל וולטון. בסיום עונת , לאחר 4 עונות עם הטרייל בלייזרס, פרש טוורדזיק ממשחק.

באוקטובר 1981 הפריש מועדון הטרייל בלייזרס את גופייתו של טוורדזיק, עם המספר "13", ובסך הכול זכו לכבוד זה שישה שחקנים נוספים מקבוצת האליפות של עונת 1977. הפרשת גופייתו של טוורדזיק, כמו גם אלו של שלושה מחבריו לקבוצה – גרוס, לויד ניל ולארי סטיל – נחשבת בעיני רבים כ"לא מוצדקת".

## קריירת אימון וניהול
בין השנים 1986–1989 שימש טוורדזיק כעוזרו של מאמן אינדיאנה פייסרס, ג'ק רמזי, ובעונת  היה עוזרו של דון קייסי בלוס אנג'לס קליפרס.

בשנת 1991 מונה לג'נרל מנג'ר של שארלוט הורנטס. ב-4 עונותיו בתפקיד רשמו ההורנטס מאזן כולל של 166 ניצחונות ו-162 הפסדים, והעפילו פעמיים לשלב הפלייאוף. בשנים 1995–1997 שימש כג'נרל מנג'ר של גולדן סטייט ווריורס.

בעונת  חזר לתפקד כעוזר מאמן, הפעם בדטרויט פיסטונס תחת המאמן ג'ורג' אירווין.

במאי 2005 מונה לג'נרל מנג'ר של אורלנדו מג'יק, והחזיק בתפקיד יחד עם אוטיס סמית' עד לסיום עונת .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:פנסילבניה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת אולד דומיניון
קטגוריה:בחירות דראפט של פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני ליגת ה-ABA
קטגוריה:כדורסלנים ב-NBA שגופייתם הופרשה
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:מנהלי קבוצות ב-NBA
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
כל העיר מרכלת עלינו

**כל העיר מרכלת עלינו** הוא אלבום הסולו הראשון של יהורם גאון שיצא בשנת 1965 אחרי שפרש מלהקת "שלישיית גשר הירקון" בה היה חבר יחד עם אריק איינשטיין ובני אמדורסקי. את כל התמלילים באלבום כתב יוסי גמזו, שירים רבים הם גרסאות עבריות לשירים משפות זרות. הלהיט הגדול של האלבום, "איפה הן הבחורות ההן" גרסה עברית ללחן רוסי. "אז אראה לה" הוא גרסה עברית לשירו של דומניקו מודוניו, "Lazzarella". השיר "כמה אפשר לשבת" הוא גרסה עברית לשיר "Chanson Pour L'auvergnat", שבוצע במקור על ידי ז'ורז' ברסנס. השיר "היא חזרה מקניות" הוא גרסה עברית לשיר פורטוגזי שהתפרסם בביצוע הצרפתי של דריו מורנו ב-1958 בשם "Si tu vas à Rio". השיר "זה נדבק" הוא גרסה עברית לשיר "I Want to Hold Your Hand" של להקת הביטלס. השיר "רותה רותה" הוא גרסה עברית לשירו של ניקולה פאונה  "Frutta Frutta". השיר "בלי ידיים" הוא גרסה עברית לשירו של רנאטו קארוזונה "La pansè".

## רשימת השירים
כל התמלילים נכתבו על ידי יוסי גמזו

## קישורים חיצוניים
* כל העיר מרכלת עלינו באתר ספוטיפיי

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1965
קטגוריה:אלבומי יהורם גאון
כוכב הבוקר (חברה)

חברת **כוכב הבוקר** (באנגלית: **The Morning Star Company**) היא חברת עיבוד מזון וחקלאות אמריקאית, שמרכזה בקליפורניה.

## פעילות חברה
החברה אחראית על כ-25% מייצור העגבניות המעובדות בקליפורניה, וכ-40% מהאספקה התעשייתית של רסק עגבניות ועגבניות חתוכות. לחברה כ-400 עובדים, והכנסות של כ-700 מיליון דולר.

החברה מפורסמת בעיקר בשל הפילוסופיה הליברטראנית שלה, המטיפה למספר קטן ככל האפשר של מנהלים. העובדים מעודדים לחשוב באופן עצמאי, להגדיר את האחריות לעבודה בעצמם ואף לקבל החלטות על רכישת ציוד בהתייעצות עם מומחים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות מזון אמריקאיות
קטגוריה:עגבנייה
פורד מודל N

**פורד מודל N** (באנגלית: **Ford Model N**) היא מכונית פתוחה בסגנון מכונית עידן פליז בתצורת "Touring car"  בסגנון גוף "Phaeton body"  מתוצרת יצרנית הרכב **[[פורד]]** האמריקאית אשר יוצרה בין השנים 1906–1908.

## "פורד מודל N"

* יוצרו כ-7000 יחידות.
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* מערכת היגוי: מימין.
* מחיר היחידה עמד על 500 דולר (1906, ארצות הברית).
## תמונות

קובץ:1906 Ford, Model N, Roadster (6831823636).jpg  | "פורד מודל N", שנת 1906 
קובץ:Paris - Bonhams 2016 - Ford Model N Cabriolet - 1906 - 002.jpg | "פורד מודל N" קבריולט, שנת 1906 
קובץ:Paris - Bonhams 2016 - Ford Model N Cabriolet - 1906 - 001.jpg | "פורד מודל N" קבריולט, שנת 1906 
קובץ:1906 Ford Model N Touring (14477692423).jpg | "פורד מודל N", דגם "Touring" שנת 1906 
קובץ:1906 Ford Model N Runabout (30568210361).jpg | "פורד מודל N", דגם "Runabout" שנת 1906 
קובץ:1906 Ford N Runabout pic4.JPG | "פורד מודל N", דגם "Runabout" שנת 1906 - מבט להגה 


## ראו גם
* פורד
* הנרי פורד
* פורד מודל B
* פורד מודל C
* פוקד מודל S

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1906
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
C
קובידוביות

**קובידוביות** (באנגלית: **Cubeez**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית לילדים. הסדרה שודרה לראשונה ב-20 בספטמבר 1999 ב-ITV. בישראל הסדרה שודרה לראשונה ב-1 בספטמבר 2002 בערוץ הופ! ובערוץ לולי. הסדרה היא בת 2 עונות ו-104 פרקים באורך 11 דקות.

## עלילה
בכל פרק, ארבע הקוביות מלוות בהרפתקאותיהן במכחול מדבר ובמגוון של דמויות יצירתיות. לכל פרק יש אלמנט חינוכי חזק.

## דמויות
***דור (Bozz)** (שמחה ברבירו) – קוביית הזכר הוורודה. מנהיג החבורה.
***בילי (Tizzy)** (הילה מערבי/ענבל לורי) – הקובייה הנשית הצהובה.
***ניר (Dink)** (אופיר צמח) – קוביית הזכר הכחולה.
***רותי (Doody)** (הדר שחף-מעיין) – הקובייה הנשית הכתומה, עם משקפיים אדומים עגולים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:סדרות הנפשה ממוחשבת
קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ לולי: סדרות
כביש 6 חוצה צפון (חברה)

**כביש 6 חוצה צפון** היא חברה ייעודית (Special Purpose Entity) אשר נבחרה במכרז למימון, הקמה, תפעול ותחזוקת פרויקט קטעים 3 ו-7 של כביש 6 (צפון).

בהתאם לתנאי המכרז ביצוע הקטעים האלו הם בשיטת בנה-הפעל-העבר ולפיכך "כביש 6 חוצה צפון" אחראית על הקמת הכביש ותפעולו בתקופה של 34 שנים הכוללת את תקופת ההקמה ובשנת 2049 צפוי הכביש לעבור לידי מדינת ישראל.

## אודות פרויקט כביש 6 חוצה צפון
פרויקט כביש 6 חוצה צפון הוא פרויקט פרי החלטת ממשלה משנת 2010, בהובלתו של שר התחבורה ישראל כ"ץ.

### מקטע יקנעם
בין מחלף יקנעם למחלף תל קשיש, עוקף את "מסדרון יקנעם" וצומת התישבי הפקוק ומהווה את ציר התנועה הראשי בין מרכז ודרום לצפון הארץ.

### מקטע סומך
מחבר בין מחלף העמקים למחלף סומך. מקטע זה מהווה אלטרנטיבה מהירה וקצרה למחלף יגור לנוסעים מאזור צפון מזרח (עכו, נהריה והקריות) לכיוון מרכז הארץ. וכמובן גם לנוסעים ממרכז הארץ לכיוון צפון.

### חלופה לכביש 70 הקיים
בקטע שבין מחלף שער העמקים ועד מחלף סומך מהווה כביש 6 חוצה צפון חלופה לכביש 70 הקיים. כביש 70 הורחב בחלקים נרחבים משניים לשלושה נתיבים במסגרת הפרויקט.

### מנהרות ומחלפים
הפרויקט כולל כ-10 ק"מ של מנהרות, 5 מחלפים חדשים ו־9 גשרים באורך כולל של כ-4.5 ק"מ. גשר הוויאדוקט מחבר את הקטע החדש עם כביש 77.

## בעלות
חברה "כביש 6 חוצה צפון" נמצאת בבעלות משותפת של שפיר הנדסה, קרן נוי ולאומי פרטנרס.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ישראל: תחבורה - חברות תשתית
קטגוריה:כביש 6
יחסי החוץ של פפואה גינאה החדשה

מדיניות החוץ של פפואה גינאה החדשה משקפת קשרים הדוקים עם אוסטרליה ובעלות ברית אחרות עם מסורת של ברית ושיתוף פעולה, ויחסים עם מדינות שכנות. דעותיה הפוליטיות הבינלאומיות וכן דעותיה בנושאים כלכליים הם בדרך כלל מתונים. לפפואה בגינאה החדשה יש יחסים דיפלומטיים עם 101 מדינות (נכון לשנת 2023).

פפואה גינאה החדשה שייכת למגוון רחב של ארגונים אזוריים, כולל הפורום לשיתוף פעולה כלכלי אסיה - האוקיינוס השקט (APEC) פורום; איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה (פפואה גינאה החדשה היא משקיפה חברה של ASEAN); פורום דרום האוקיינוס השקט הוועדה; פורום איי האוקיינוס השקט; תוכנית אזורית סביבתיתי של קבוצת מלנזיה ודרום האוקיינוס השקט (SPREP).

פפואה גינאה החדשה היא מדינה חברה בחבר העמים מאז 1975, כאשר קיבלה את עצמאותה מאוסטרליה.

## יחסים עם מדינות

## פפואה גינאה החדשה וחבר העמים
פפואה גינאה החדשה הייתה מדינה חברה של חבר העמים הבריטי מאז 1975, אז קיבלה עצמאות מאוסטרליה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
פפואה גינאה החדשה
פורד מודל S

**פורד מודל S** (באנגלית: **Ford Model S**) היא מכונית פתוחה בסגנון מכונית עידן פליז  בתצורת "Touring car"  בסגנון גוף "Phaeton body"  מתוצרת יצרנית הרכב **[[פורד]]** האמריקאית אשר יוצרה בין השנים 1907–1909.

דגם "פורד מודל S" דמה חיצונית לדגם פורד מודל N.

## "פורד מודל S"

* יוצרו 3,750 יחידות.
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* מערכת היגוי: מימין.
* תאורת הפנסים הופקה על ידי גז.
* תא המטען מחודד.
* מחיר היחידה עמד על 700 דולר (דגם "Runabout", שנת 1907, ארצות הברית).
* דגם "פורד מודל S" בתצורת ה-"S Roadster" אשר יוצר משנת 1908 התבסס על שלדה זהה לזו של דגמי: פורד מודל N ו-"פורד מודל R". הדגם יועד ל-3 נוסעים (כולל מושב אחורי יחיד). הדגם היה מצויד בצמיגים 30 אינץ'. מחיר היחידה עמד על 750 דולר. 

### גרסאות
* 2 מושבים - דגם "Runabout".
* 3 מושבים - דגם "רודסטר".

## תמונות

קובץ:1908 Ford Model S Runabout.jpg | "פורד מודל S" דגם "Runabout", שנת 1908
קובץ:Ford Model S 1908 LSideFront SATM 05June2013 (14600051622).jpg | "פורד מודל S", שנת 1908
קובץ:1908 ford S Runabout pic1.JPG | "פורד מודל S" דגם "Runabout", שנת 1908
קובץ:1908 Ford S pic5.JPG | "פורד מודל S", שנת 1908
קובץ:1908 Ford Model S Roadster - The Henry Ford - Engines Exposed Exhibit 2-22-2016 (32152019265).jpg  | "פורד מודל S" דגם "Roadster", שנת 1908 
קובץ:Henry Ford Museum August 2012 90 (1908 Ford Model S).jpg | "פורד מודל S", שנת 1908
קובץ:1908 Ford S pic2.JPG  | "פורד מודל S" דגם "Roadster", בתצורת 3 מושבים 
קובץ:1908 Ford S pic6.JPG | "פורד מודל S", שנת 1908 - מבט להגה שנבנה והורכב בצד ימין 


## ראו גם
* פורד
* הנרי פורד
* פורד מודל B
* פורד מודל C
* פורד מודל N

## קישורים חיצוניים

*  (דגם "רודסטר")

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1907
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
S
חוף עטוף

350px|ממוזער|שמאל|מראה בחוף הים של ליטל ביי, 2016
**חוף עטוף. מיליון רגל מרובע, ליטל ביי, סידני, אוסטרליה. 1968-69** (באנגלית: **Wrapped Coast. One Million Square Feet, Little Bay, Sydney, Australia. 1968-69**) הוא שמה של יצירת נוף זמנית, שהוקמה באוסטרליה על ידי זוג האמנים כריסטו וז'אן-קלוד בשנת 1969. היצירה כללה עטיפת חוף ים ומצוקיו באורך של 2.4 קילומטר בבד. היא הייתה יצירת הנוף הגדולה ביותר שהוקמה בעולם עד אותו זמן. 

## היצירה
החוף והמצוקים שנעטפו בבד שוכנים לחוף האוקיינוס השקט בעיירה ליטל ביי (Little Bay), בפרברים הדרומיים של העיר סידני, כ-14 קילומטר ממרכזה. איתור קטע החוף שנעטף נעשה בסיועו של המעצב האוסטרלי הצעיר ג'ון קלדור (John Kaldor).

רוחב החוף היה 46 עד 244 מטר. המצוקים בו התנשאו עד לגובה של 26 מטר מעל פני הים. למבקרים ביצירה נדרשה שעה כדי להלך מקצה החוף העטוף אל קצהו השני.

לשם עטיפת החוף שימשו יריעות בד סינתטי חזק בצבע לבן בשטח של 92,900 מטר מרובע (מיליון רגל מרובע). לצורך קשירת הבד לצוקים ולחוף נעשה שימוש בחבל פלסטי בעובי של 1.5 סנטימטר ובאורך של 56.3 קילומטר. רובי מסמרים ירו 25,000 תחמישים לצורך קיבוע הבד לצוקים.

עטיפת החוף בבד נעשתה על ידי 125 עובדים, כולל 15 מטפסי הרים מקצועיים. רוב העובדים היו סטודנטים לאמנות ולארכיטקטורה מאוניברסיטת סידני ומהמכללה הטכנית של מזרח סידני. אחרים היו אמנים ומורים אוסטרלים. כל העובדים קיבלו שכר עבור עבודתם למעט 11 סטודנטים שביקשו שלא לקבל שכר. העובדים השקיעו בעבודה 17,000 שעות אדם במהלך תקופה של ארבעה שבועות, תחת ניהולו של קצין חיל ההנדסה האוסטרלי בדימוס ניניאן מלוויל (Ninian Melville).

החוף נותר עטוף במשך תקופה של עשרה שבועות, החל מ-28 באוקטובר 1969. לאחר מכן הוסרו ממנו הבד והחבלים, שמוחזרו, והחוף הושב למצבו המקורי.

לפי האמור באתר האינטרנט של כריסטו וז'אן-קלוד נעשה מימון הפרויקט כולו על ידיהם וללא תרומות, וזאת באמצעות מכירת עבודות הכנה - תרשימים ומודלים - שיצרו לקראתו וכן באמצעות מכירת עבודות אמנות שלהם.

הפרויקט נתקל בתחילה בהתנגדות מצד הרשויות והציבור באוסטרליה, אך לאחר מכן קיבל שם תגובות חיוביות. הוא נחשב כבעל השפעה רבה על האמנות באוסטרליה.

בעקבות הפרויקט הקימו כריסטו וז'אן-קלוד יצירות נוף גדולות נוספות באמצעות עטיפת מבנים ואתרים בבד.

## קישורים חיצוניים
* חוף עטוף, באתרם של כריסטו וז'אן-קלוד
* התמונה חוף עטוף (שחור לבן) באתר מוזיאון ישראל
* התמונה חוף עטוף (צבעונית), באתר הספרייה הלאומית
* Kaldor unwrapped, באתר Sydney Morning Herald, 22 בפברואר 2013

קטגוריה:יצירות אמנות מודרניסטיות
קטגוריה:ניו סאות' ויילס
קטגוריה:אוסטרליה: אמנות
קטגוריה:יצירות משנת 1969
קטגוריה:אמנות אקולוגית
יחסי החוץ של אוסטריה

**יחסי החוץ של [[אוסטריה]]** אלו יחסי החוץ והקשרים הדיפלומטיים שמנהלת הרפובליקה הפדרלית של אוסטריה עם המדינות השונות ברחבי העולם.

## היסטוריה
אמנת המדינה האוסטרית בשנת 1955 סיימה את הכיבוש של ארבע המעצמות והכיר באוסטריה כמדינה עצמאית וריבונית. באוקטובר 1955 העבירה האספה הפדרלית חוק חוקתי בו "אוסטריה מכריזה מרצונה החופשי על נייטרליותה התמידית". החלק השני בחוק זה קבע כי "בכל שלב בעתיד אוסטריה לא תצטרף לשום ברית צבאית ולא תתיר הקמת בסיסים צבאיים זרים בשטחה." מאז עיצבה אוסטריה את מדיניות החוץ שלה על בסיס נייטרליות.

עם זאת, בשנים האחרונות, אוסטריה החלה להעריך מחדש את ההגדרה של הנייטרליות שלה, מתן זכויות יַעַף עבור האו"ם פעולת סנקציות נגד עיראק ב-1991, ומאז 1995, היא שוקלת השתתפות במבנה האבטחה של האיחוד האירופי. בנוסף בשנת 1995 היא הצטרפה לשותפות לשלום, ובהמשך השתתפה במשימות שמירת שלום בבוסניה והרצגובינה. הדיון בחברות אפשרית בנאט"ו התגבר במהלך שנת 1996. ÖVP וצוות שטרונאך שואפים להתקרב לנאט"ו או להסדר הגנה אירופי, בעוד SPÖ ו-FPÖ, בתורם, מאמינים כי נייטרליות מתמשכת היא אבן הפינה למדיניות החוץ של אוסטריה, ורוב האוכלוסייה תומכת בדרך כלל בעמדה זו.

בפברואר 2000 התקררו קשרי החוץ של אוסטריה כאשר ה-ÖVP הקימה קואליציה עם ה-FPÖ לאחר הבחירות ב-1999. ממשלות אירופה הטילו סנקציות דיפלומטיות, וארצות הברית אף החזירה את שגרירה הביתה. הסנקציות הדיפלומטיות הוסרו בספטמבר 2000, לאחר שהרכב בן שלושה חברים העריך את זכויות האדם והחיים הפוליטיים באוסטריה. בנובמבר 2000, ארצות הברית ואוסטריה נרמלו את יחסיהן.

מנהיגים אוסטריים מדגישים את התפקיד הייחודי שממלאת המדינה כמרכז מזרח-מערב וכמנחה בין מדינות מתועשות למדינות מתפתחות. אוסטריה פעילה באו"ם ובמאמצים בניסיון לשמירת שלום באו"ם. היא מייחסת חשיבות רבה להשתתפות בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי וארגונים כלכליים בינלאומיים אחרים, והיא ממלאת תפקיד פעיל בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE).

וינה מארחת את מזכירות OSCE ואת המטות של הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית, הארגון לפיתוח התעשייה של האו"ם ותוכנית בקרת הסמים של האו"ם. ארגונים בינלאומיים אחרים הממוקמים בווינה כוללים את ארגון המדינות המייצאות נפט, הארגון ליחסים כלכליים בינלאומיים (OiER) והמכון הבינלאומי לניתוח מערכות יישומיות. לאחרונה, וינה הוסיפה את ועדת ההכנה של ארגון אמנת המבחן המקיף והסדר ואסנאר לרשימת הארגונים הבינלאומיים שהיא מארחת. יתר על כן, המזכירות הקבועה של אמנה טריטוריאלית בינלאומית לפיתוח בר-קיימא של הרי האלפים המכונה אמנת האלפים נמצאת בבירת טירול, אינסברוק.

באופן מסורתי אוסטריה הייתה פעילה ב"בניית גשרים למזרח", והגבירה את המגעים בכל הרמות עם מזרח אירופה ומדינות ברית המועצות לשעבר. האוסטרים מקיימים שיחות קבועות של נציגי עסקים, השקעות, סחר, מנהיגים פוליטיים, סטודנטים, קבוצות תרבות ותיירים עם מדינות מרכז ומזרח אירופה. בנוסף, ממשלת אוסטריה וארגונים אוסטריים שונים מעניקים סיוע והכשרה לתמיכה בשינויים החלים באזור.

## יחסים עם מדינות
אוסטריה מקיימת יחסים דו צדדיים משמעותיים עם מספר מדינות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אוסטריה
מאניק GT

**מאניק GT** (באנגלית: **Manic GT**) היא מכונית ספורט מתוצרת יצרנית הרכב הקנדית **Automobiles Manic** אשר יוצרה בין השנים 1969–1971 בקנדה.

## היסטוריה
הפרויקט הראשון של החברה "Automobiles Manic" היה מכונית מרוץ "Manic GRAC".

הפרויקט השני של החברה "Automobiles Manic" הייתה מכונית קומפקטית של שני נוסעים, הנקראת "Manic GT". בניסיון ליצור זהות חזותית קנדית ייחודית. 

דגם ה-"מאניק GT" תוכנן על ידי סרג סומיל (Serge Soumille) ונבנה בסיוע המכונאי הראשי מוריס גריס (Maurice Gris), ששניהם, היו במקור מצרפת. אב-הטיפוס השתמש בחלקים רבים מהרנו R8. המכונית נבנתה על שלדת רנו R8 עם מבנה גלגול פלדה שנוסף כדי לשפר את הבטיחות ולהוסיף נוקשות למסגרת. 

מאחורי קו הציר האחורי הורכב מנוע 1,108 סמ"ק מסדרת מנועי קלון-פונטה  של רנו. מנוע הארבעה צילינדרים המוטבע היה בעל בלוק ברזל יצוק מרופד עם חמש מיסבים עיקריים וראש צילינדר סגסוגת. גוף הפיברגלס המעוצב היה מחובר למרכב, ולא בורג כדי להקשיח עוד יותר את המבנה מה שהקשה על התיקונים. רבים מרכיביה האחרים של המכונית וגימורם הגיעו מ"רנו".

אב הטיפוס הוצג באפריל 1969 בתערוכת המכוניות הבינלאומית במונטריאול.

ייצור ה-"מאניק GT" התחיל במפעל ב"Terrebonne"  בפרובינציה קוויבק באוקטובר 1969.

נפח המנוע הוגדל ל-1,289 סמ"ק, ממנוע שנלקח מדגם ה-"רנו 10". שם הדגם המלא היה ה-"Manic GT PAI". גם הפלטפורמה של דגם ה-"מאניק GT" נלקחה מדגם ה"רנו 10".

בשנת 1970 החברה אורגנה מחדש, שם החברה שונה ל-"Les Automobiles Manic", ועברה למפעל בעיר "Granby, Quebec"  בקוויבק, המפעל נפתח ב -1 בינואר 1971 עם 40 עובדים.  הייצור היה צפוי להיות 2,000 מכוניות בשנה. המפעל נתקל במהרה בבעיות בהשגת חלקים מרנו. מפעל גרנבי נסגר במאי 1971, וב-8 ביוני 1971 הפסיקה רשמית "Les Automobiles Manic" את פעילותה.

## "מאניק GT"
 
* השלדה של דגם "מאניק GT" נלקחה מדגם **[[רנו R8]]** מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית **[[רנו]]**.  רבים מרכיביה האחרים של המכונית וגימורם הגיעו מחברת "רנו". 
* 2 דלתות.
* 2 מושבים.
* מנוע אחורי.
* מנוע בנזין.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* מנוע קירור מים.
* גוף הדגם בנוי מפיברגלאס.
* קיבולת מכל דלק - 30.3 ליטר.
* יחס כוח למשקל: 123.27 כ"ס ל-1000 ק"ג.
* צמיגים: 135x15.
* הבלמים היו דיסקים בכל ארבעת הגלגלים.
* מחיר היחידה בשנת 1969 נע בין 2,200  - 3,400 דולר קנדי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1969
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקנדה
קטגוריה:מכוניות מנוע אחורי
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס