open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נחל חולד

**נחל חולד** הוא נחל אכזב, יובלו הראשי של נחל חבר, המתחיל את זרימתו באזור הר חולד. הנחל נשפך אל נחל חבר בנקודת הציון 1837.0917.

הנחל עובר באזור קניוני, וללא שביל מסומן לאורכו. כמו כן, אין בו מעלה המקשר בין ערוצו התחתון לבין רמת המדבר, אך ניתן לצפות אל ערוץ הנחל משוליה הדרומיים-מזרחיים של רמת חבר.

במצוקי נחל חלד מקננת קבוצה גדולה של נשרים.

במהלך זרימתו יוצר הנחל מפל אנכי בגובה של כ-170 מטרים. ממערב לו נמצא מפל נוסף, בינוני בגובה של כ-10 מטרים, המופיע לאחר אחד הפיתולים של הנחל.

## לקריאה נוספת
* ספי בן יוסף, **מדריך ישראל החדש : אנציקלופדיה, מסלולי טיול - כרך 13 : מדבר יהודה ובקעת ים המלח**, ירושלים, כתר הוצאה לאור ידיעות אחרונות ישראל. משרד הביטחון. ההוצאה לאור, 2001, עמ' 167

חולד
שיי מקברייד

**קנת "שיי" מקברייד** (באנגלית: **Kenneth "Chi" McBride**; נולד ב-23 בספטמבר 1961) הוא שחקן אמריקאי.

## ראשית חייו
מקברייד נולד בשיקגו, אילינוי, שממנה נובע שם הבמה שלו. הוא גדל בכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי ולמד באקדמיית שילה, הידועה כיום בשם Chicago SDA Academy, בית ספר לאדוונטיסטים של היום השביעי. מקברייד תכנן במקור קריירה בתחום המוזיקה. לאחר שלמד לנגן על מספר כלי נגינה וכן שר עם מקהלות גוספל בשיקגו, הוא עבר לאטלנטה, ג'ורג'יה, בשנת 1986 כדי לעבוד בחברת AT&amp;T כפקיד.

## קריירה
ההצלחה הראשונה של מקברייד הגיעה עם השיר שהפך ללהיט "Basically, He's the Champ" כחלק מהקבוצה KSL, שעשתה פרודיה על נישואי המתאגרף מייק טייסון והשחקנית רובין גיבנס. בהתבסס על הצלחת השיר, מקברייד הוחתם על ידי Esquire Records והצטרף ללהקת הרית'ם אנד בלוז Covert. משוכנע שהוא צריך לנסות את כוחו מול המצלמה, מקברייד עבר ללוס אנג'לס, ושינה את שמו ל"שי". הוא קיבל תפקידי אורח בסדרות כמו "הנסיך המדליק מבל אייר" ותפקיד בסרט הטלוויזיה " נקמת החנונים III: הדור הבא" .

בשנת 1998, הוא כיכב בסרט "קוד פרוץ"  לצד ברוס וויליס. הוא חזר לשתף פעולה עם ויליס בשנת 2000 בסרט "הילד". ב-2004 שיחק לצד טום הנקס בסרט "טרמינל". הוא שיחק מספר תפקידים בולטים בטלוויזיה ביניהם "האוס" ו"החיים על פי נד". ב-2000 החל לשחק בתור מנהל בית הספר סטיבן הארפר בסדרה "בוסטון פאבליק" במשך ארבע עונות. הוא התארח כסטיבן הארפר בפרק של סדרות הספין אוף "בוסטון ליגל" ו"הפרקליטים".

החל משנת 2013 ועד 2020 הוא כיכב בסדרה "הוואי חמש-אפס" בתור קפטן לו גרובר.

ב-14 במאי 2021, CBS הודיעה שמקברייד יככב יחד עם פיט הולמס וקייטי לווס בסיטקום "How We Roll"  המבוסס על חייו של עובד הרכב המפוטר שהפך לשחקן באולינד מקצועי טום סמולווד. מקברייד מגלם את ארצ'י, בעל אולם כדורת המשמש כחבר ומנטור לדמות הראשית בגילומו של הולמס. הסדרה עלתה לראשונה ב-31 במרץ 2022.

## חיים אישיים
נשוי לג'ליסה מרקז, לזוג יש בן אחד.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
טים קלארק

**טים קלארק** (**Tim Clark**) (נולד בשנת 1949) הוא מנהל בריטי, המכהן כנשיא חברת התעופה אמירטס.

## ביוגרפיה
טים קלארק הוא בעל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת לונדון. בשנת 1972 החל לעבוד בחברת התעופה British Caledonian. ב-1975 עבר לעבוד בחברת גאלף אייר בבחריין. ב-1985 נמנה כמנהל התכנון על הצוות המייסד של חברת התעופה אמירטס באיחוד האמירויות הערביות. מאז שנת 2003 הוא מכהן כנשיא החברה. בתקופת כהונתו הרחיבה החברה את פעילותה והצטיידה במטוסי איירבוס A380 ובואינג 777.

בשנים 1998 עד 2008 שימש גם כמנכ"ל חברת התעופה סרילנקן איירליינס, לאחר שאמירטס רכשה את השליטה בה.

קלארק משמש כיושב ראש קרן הצדקה Emirates Airline Foundation. הוא עמית החברה האווירונאוטית המלכותית הבריטית , שהעניקה לו ב-2009 מדליית זהב על פעילותו.

בשנת 2009 הוכתר בתואר קצין במסדר לגיון הכבוד הצרפתי וב-2014 הוכתר בתואר קצין במסדר האימפריה הבריטית לציון על פעילותו בתחום התעופה. הוענקו לו תוארי כבוד מטעם אוניברסיטאות מידלסקס ונורתמבריה ואותות הוקרה נוספים.

## קישורים חיצוניים
* טים קלארק, באתר חברת אמירטס
* טים קלארק, באתר Arab Air Carriers' Organization
* Joanna Bailey, Inspiring: From Check-In Agent To President, Meet Emirates’ Sir Tim Clark, באתר Simple Flying, 12 באפריל 2021
* Andreas Spaeth, Sir Tim Clark, Emirates CEO: “We Know Exactly Where We Want to Go”, באתר Business Traveler, 28 בפברואר 2024

קטגוריה:מנכ"לים בריטים
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1949
קטגוריה:אמירטס
עלי אל-קוואסמי

**עלי איברהים ע'זאל אל-קוואסמי** (בערבית: **علي القواسمي**; נולד ב-1940) הוא פוליטיקאי פלסטיני שכיהן כשר התחבורה בממשלות השנייה והשלישית של הרשות הפלסטינית, וכשר הנוער והספורט בממשלה הרביעית.

## ביוגרפיה
אל-קוואסמי נולד ב־1940 בחברון. הוא למד בבתי ספר בחברון וסיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1958. הוא קיבל תואר ראשון בכימיה ורוקחות מהפקולטה לרוקחות באוניברסיטת אלכסנדריה בשנת 1964. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה עבד בבית מרקחת פרטי בחברון והוא ממשיך לעשות זאת עד היום.

בצעירותו הצטרף למפלגת הבעת' והשתתף בפעילותה עד שנת 1961, אז עזב את המפלגה לאחר התפרקות הרפובליקה הערבית המאוחדת. הוא תמך באש"ף בהשפעת חותנו, ד"ר עבדול ח'ליק יגמור, שהיה חבר בוועד הפועל הראשון של הארגון לשחרור פלסטין, ויזם יחד עם אחרים את הקמתה של ועדת הדרכה לאומית בנפת חברון ב-1968, ואף מונה למזכירה. באותה שנה הוא הצטרף לתנועת הפת"ח.

בשל מעורבותו בארגון טרור, מדינת ישראל גירשה אותו ב-1969, ויאסר ערפאת הטיל עליו לנהל את הסהר האדום הפלסטיני. הוא חזר לישראל ב-1972, כאן הוצע לו להתמנות כראש עיריית חברון, אך הוא סירב. הוא נעצר ב-1975, ולאחר מכן נעצר שוב מספר פעמים.

הוא כיהן כשר התחבורה הפלסטיני בממשלות השנייה והשלישית של יאסר ערפאת, וכשר הנוער והספורט בממשלתו הרביעית של ערפאת. הוא גם היה חבר במועצה המחוקקת הפלסטינית בין השנים 1996 ל-2006 מטעם מחוז חברון, לאחר שקיבל 10,334 קולות במסגרת הבחירות הכלליות ברשות הפלסטינית (1996). כמו כן, כיהן כראש הוועדה לשיקום חברון בין השנים 1996 ל-2016.

אל-קוואסמי נשוי ואב לשני בנים.

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: תחבורה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אלכסנדריה
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1940
זוהיר א-סוראני

**זוהיר מוסא אחמד אל-סוראני** (בערבית: **زهير الصوراني**; נולד ב-1935) הוא פוליטיקאי ומשפטן פלסטיני שכיהן גם בתפקיד שר המשפטים של הרשות הפלסטינית.

## ביוגרפיה
זוהיר נולד בעיר עזה בשנת 1935. הוא קיבל תואר ראשון במשפטים בשנת 1956 מאוניברסיטת קהיר. בין השנים 1956 ל-1958 עבד במשרד התובע הכללי בכווית, ולאחר מכן חזר לעזה ועבד בה כעורך דין וכשופט. ב-1972 התמנה כשופט בית המשפט העליון בעזה.

בנוסף, כיהן זוהיר כסגן הנשיא של אגודת הסהר האדום הפלסטיני בעזה מאז 1973, הוא חבר בחבר הנאמנים של האוניברסיטה האסלאמית בעזה משנת 1975 וחבר הנהלה בקואופרטיב הדרים ובהתאחדות מגדלי ההדרים משנת 1980.

בשנת 1999 התמנה לתפקיד התובע הכללי והיועץ המשפטי לממשלה של הרשות הפלסטינית. ב-29 באוקטובר 2002 החל לכהן כשר המשפטים של הרשות הפלסטינית, בממשלתו החמישית של יאסר ערפאת, עד 30 באפריל 2003.

בין השנים 2003 ל-2005 כיהן כנשיא בית המשפט העליון הפלסטיני וכנשיא המועצה הפלסטינית השיפוטית העליונה.

באוגוסט 2005 הודיע על התפטרותו, ימים ספורים לאחר שמטען חבלה התפוצץ סמוך לביתו בעזה, ואמר כי שופטים אינם יכולים לעבוד באווירה שבה יש התעלמות מוחלטת מהחוק ואין הגנה על רשויות המשפט, אך חזר בו מהתפטרותו לאחר שנשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס הבטיח לנקוט צעדים להפסקת התקיפות נגד שופטים ונגד בתי המשפט.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קהיר
קטגוריה:שרי המשפטים של הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:עזה: אישים
קטגוריה:שופטים פלסטינים
קטגוריה:משפטנים פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1935
יוסף אבו ספיה

**יוסף אבו ספיה** (בערבית: **يوسف أبو صفية**; 8 בדצמבר 1949 – 24 בדצמבר 2020) היה פוליטיקאי פלסטיני וחבר בתנועת הפת"ח, שכיהן בתפקיד השר לאיכות הסביבה ויו"ר הרשות לאיכות הסביבה ברשות הפלסטינית. הוא גם פרסם מספר ספרים בנושאי מים וסביבה.

## ביוגרפיה
**יוסף עטאללה איברהים אבו ספיה** נולד בשכונת זייתון בעיר עזה ב-8 בדצמבר 1949. הוא השלים את לימודיו לתואר ראשון בבריאות הציבור באוניברסיטה האמריקאית בביירות ב-1972, ותואר שני בפרזיטולוגיה ב-1977 באותה אוניברסיטה. ב-1986 השיג דוקטורט במדעי הסביבה  בארצות הברית.

הוא היה חבר במשלחת המשא ומתן הפלסטינית בשיחות השלום וחבר בקבוצת העבודה של הוועדות הטכניות הפלסטיניות בנושאי איכות הסביבה. בנוסף, פרסם מספר ספרים בנושאי מים וסביבה.

אבו ספיה נבחר לכהן במועצה המחוקקת הפלסטינית לאחר הבחירות הכלליות ברשות הפלסטינית (1996), כשהוא מקבל 12,342 קולות בנפת צפון עזה ומייצג את תנועת הפת"ח. הוא מונה ב-9 באוגוסט 1998 לכהן כשר לענייני איכות הסביבה בממשלה השלישית של הרשות הפלסטינית בראשות יאסר ערפאת, וכיהן בתפקיד עד 13 ביוני 2002. במהלך אותה תקופה מונה ב-26 באוקטובר כחבר הנהלת אוניברסיטת אל-אזהר בעזה.

במהלך 2005, האשים כי "ישראל מציפה את השווקים שלנו במיצים עם החומר סכרין - הידוע כמסרטן", וטען כי המפעלים בישראל מייצרים את החומרים הללו במיוחד עבור השטחים הפלסטינים וכי הם אינם מועברים לצרכן הישראלי.

באותה שנה, הוסיף וטען במסיבת עיתונאים כי ישראל הטמינה עשרות אלפי טונות של פסולת רעילה ברצועת עזה, והודיע כי "בשטחי גוש קטיף לבדה הוטמנו 50 אלף טון של פסולת רעילה בצורת מוצר או נוזל. ממשלת הכיבוש מגבירה את קצב הטמנת הפסולת האסורה על פי החוק הבינלאומי ברצועת עזה ובשאר השטחים אותם היא מתכוונת לפנות. אחת ממשימותינו הראשונות תהיה בדיקה סביבתית כוללת לאיתור הנזקים הסביבתיים. הרשות הפלסטינית דרשה לכונן ועידת חקירה בינלאומית בשיתוף מומחים בינלאומיים".

מאוחר יותר, ב-16 במאי 2012, הוא מונה לתפקיד השר לענייני איכות הסביבה בממשלה הפלסטינית הארבע-עשרה בראשות סלאם פיאד, וכיהן בתפקיד עד 6 ביוני 2013. ב-7 באוגוסט 2013 מונה ליועץ של מחמוד עבאס לענייני איכות הסביבה. הוא המשיך בתפקיד עד פרישתו ב-26 בדצמבר 2013.

אבו ספיה נפטר ב-24 בדצמבר 2020 בבית החולים הייעוצי הערבי   ברמאללה, אחרי שסבל מסיבוכים כתוצאה ממחלת נגיף הקורונה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:עזה: אישים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האמריקנית בביירות
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1949
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2020
אחמד א-שיבי

**אחמד אל-עבד מוחמד א-שיבי** (בערבית: **أحمد الشيبي**; נולד ב-1946) הוא רופא ופוליטיקאי פלסטיני. הוא היה שר הבריאות בממשלתו החמישית  של יאסר ערפאת ומושל נפת חאן יונס בין השנים 2014–2023.

## ביוגרפיה
א-שיבי נולד בח'אן יונס ב-1946. הוא למד רפואה ועבד כרופא. ב-26 באוקטובר 1999 מונה לכהן כחבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת אל-אזהר בעזה.

ב-29 באוקטובר 2002 מונה לתפקיד שר הבריאות בממשלתו החמישית של יאסר ערפאת, שהתקיימה עד 30 במרץ 2005.

ב-9 במרץ 2003 מונה למזכ"ל ועדת הבריאות העליונה ברשות הפלסטינית. ב-5 בספטמבר 2003 מונה לחבר בוועדה הלאומית הפלסטינית למשפט הומניטרי בינלאומי. ב-10 במאי 2007 מונה לתפקיד יועץ של מחמוד עבאס לענייני בריאות בדרגת שר.

ב-2 ביולי 2014 מונה לתפקיד מושל נפת חאן יונס, תפקיד אותו מילא עד 10 באוגוסט 2023, כאשר אבו מאזן הודיע לו לפרוש. שבוע לאחר מכן, נתן לו עיטור כוכב הכבוד של מסדר פלסטין.

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי הבריאות של הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:רופאים פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1946
העולם ירעד

**העולם ירעד** (באנגלית: **The World Will Tremble**) הוא סרט דרמה היסטורי משנת 2025 שנוצר בקופרודוקציה ישראלית-אמריקאית-בריטית, בבימויו של ליאור גלר, המבוסס על סיפורם האמיתי של מרדכי פודכלבניק ושלמה בר וינר שנמלטו ממחנה ההשמדה חלמנו כדי לחשוף לעולם את הזוועות שהתרחשו בו. הסרט צולם בשוט מתמשך ורציף וקיבל תמיכה בממסגרת מסלול הסיפור העברי בשיתוף פעולה עם קרן מיימונדס. הסרט הופק על ידי סער יוגב ונעמי לבארי מחברת ההפקות בלאק שיפ הפקות סרטים.

בסרט מככבים אוליבר ג'קסון-כהן וג'רמי נוימארק ג'ונס.

## תקציר עלילת הסרט
מיכאל ויעקב, אסירים יהודים במחנה ההשמדה חלמנו, עובדים בקבורת אחים. בינואר 1942, הם פורקים משאית שבה הם מגלים למרבה הזוועה את גופותיהם של בני משפחותיהם. הם מחליטים באקט של התעלות נפשית שלא לשקוע בייאוש ומתכננים בריחה נועזת על מנת לחשוף את הזוועות הללו לעולם. כנגד כל הסיכויים הם מצליחים להימלט, לחבור לקהילה היהודית בעיירה סמוכה ולמסור את עדותם, בעדות שתשנה את מהלך ההיסטוריה.

## צוות השחקנים
*אוליבר ג'קסון-כהן – בתפקיד שלמה וינר
*ג'רמי נוימרק ג'ונס – בתפקיד מיכאל פודכלבניק
*אנטון לסר
*דוד קרוס
*מייקל פוקס
*צ'רלי מק'גיצ'ן
*מייקל אפ
*דני שיינמן
*טים ברגמן
*ג'ורג' לנץ

## הפקה
התסריטאי והבמאי ליאור גלר הקדיש עשר שנים לחקר מחנה ההשמדה חלמנו, ונעזר בהיסטוריונית ד"ר נעמה שיק מיד ושם בירושלים, כדי לקבל כמה שיותר מידע ורקע היסטורי לסרטו.

הסרט הופק על ידי Lorton Entertainment, UFO Films, Black Sheep Films, ו-Radiancy Pictures. בין המפיקים נמנים בן סילברמן מ-Propagate Content, ארתור לנדון ואד בראט מ-Lorton Entertainment, פיליפ ג'יי. רות' מ-UFO, יאיר אילן מ-Radiancy Pictures, ארז קוסקס מ-Cedar House Studio, וכן סער יוגב ונעמי לבארי מ-Black Sheep Films.
## הפצה
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע היהודי במיאמי, פלורידה, ב-16 בינואר 2025 ושוחרר לאורנים בארצות הברית ב-14 במרץ 2025.
## ראו גם
*דו"ח גרויאנובסקי
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלמנו
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2025
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2025
קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:סרטים בגרמנית
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סרטים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:בריחה מכליאה בקולנוע
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית אמריקאיים
אריקה (פרובינציה)

**פרובינציית אריקה** (בספרדית: **Provincia de Arica**) היא אחת משתי פרובינציות של המחוז הצפוני ביותר של צ'ילה, אריקה ופרינאקוטה. המחוז גובל בצפון בפרו, בדרום בפרובינציית טמרוגל במחוז טרפקה, במזרח בפרובינציית פרינאקוטה ובמערב באוקיינוס השקט. בירתה היא עיר הנמל אריקה.

שתי הפרובינציות במחוז הן:אריקה ופרינאקוטה.

## היסטוריה
בירת הפרובינציה אריקה נוסדה בשם וילה דה סן מרקוס דה אריקה בשנת 1541 באתר של התיישבות פרה-קולומביאנית. האזור היה שייך לפרו עד 1879, אז נכבש על ידי הצ'יליאנים במלחמת האוקיינוס השקט והועבר רשמית לצ'ילה בהסכם אנקון ב-1883.

## גאוגרפיה ודמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של 2002 שנערך על ידי המכון הלאומי לסטטיסטיקה (INE), הפרובינציה משתרעת על שטח של 8726.4 קילומטרים רבועים וכוללת אוכלוסייה של 186,488 תושבים (92,487 גברים ו-94,001 נשים), כלומר צפיפות אוכלוסין של 21.4 לקילומטר מרובע. בין מפקדי 1992 ל-2002 גדלה האוכלוסייה ב-9.5% (16,184 נפשות).

## מינהל
כפרובינציה, אריקה היא חטיבה מנהלית ברמה השנייה של צ'ילה. עיר החוף אריקה משמשת כבירת הפרובינציה.

מושלת הפרובינציה היא מירתה פטרישיה ארנסיביה קרוז (Mirtha Patricia Arancibia Cruz). (נכון ל-מאי 2025).

הפרובינציה מחולקת ל-2 קומונות:

אריקה בצפון

קמרונס בדרום

## קישורים חיצוניים

*  (בספרדית)
* עיריית אריקה  (בספרדית)
## הערות שוליים

קטגוריה:צ'ילה: פרובינציות
קטגוריה:אריקה ופרינאקוטה
קלייר בראיינט

**קלייר בראיינט** (באנגלית: **Claire Bryant**; נולדה ב-25 באוגוסט 2001) היא אתלטית אמריקאית, אלופת עולם באולם (נאנג'ינג 2025) בקפיצה לרוחק.

## ביוגרפיה
### 2019
#### אלופת פאן-אמריקה עד גיל 20
באליפות הפאן-אמריקאית עד גיל 20 שנערכה בסן חוסה שבקוסטה ריקה ביולי זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.15 מטר.

### 2023
#### סגנית אלופת אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים עד גיל 23
באליפות אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים עד גיל 23 שנערכה בסן חוסה ביולי זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.66 מטר.

### 2024
באליפות המכללות באולם שנערכה בחודש מרץ זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.71 מטר, ובאליפות המכללות שנערכה בחודש יוני זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.74 מטר.

### 2025
#### אלופת עולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בנאנג'ינג שברפובליקה העממית של סין במרץ זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 6.96 מטר, לפני אניק קאלין משווייץ (6.83 מטר) ופאטימה דיאמה מספרד (6.72 מטר).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* קפיצה לרוחק: 6.75 מטר (2023)

### אולם
* קפיצה לרוחק: 6.96 מטר (2025)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:יוסטון: אישים
קטגוריה:קופצות לרוחק אמריקאיות
קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:טקסס: אתלטים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2001
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2001
רמת חבר

**רמת חבר** היא רמה בעלת פני שטח גבנוניים, המשתרעת בין ערוצי נחל חבר ונחל ערוגות בדרום מדבר יהודה. שטחה מוערך בכ-10 קילומטרים רבועים, וגובהה הממוצע כ-220 מטר מעל פני הים. הרמה מתנשאת לגובה של כ-450 מטר מעל פני ים המלח.

הרמה מהווה חלק אופייני לבמת השוליים של מדבר יהודה, והיא ממוקמת בקצה המזרחי של רמת המדבר, בגבול מצוק ההעתקים. אל הרמה ניתן להגיע באמצעות רכב שטח, בין היתר דרך משטרת אם א-דרג' או מכיוון בקעת קנאים.
הצומח ברמת חבר מתרכז בעיקר לאורכם של אפיקי הנחלים, ומהווה בית גידול למגוון בעלי חיים מדבריים, בהם: חרדון המדבר, אפעה ערבי, קוצן מצוי, שועל מצוי, צבוע, ואף נמר. בשמי הרמה נצפים לעיתים דורסי על כדוגמת נשר ופרס.

רשת של דרכי עפר חוצה את הרמה, וביניהן שביל היוצא מראש מעלה צרויה ומוביל למצפה חבר, שם הוא מתחבר לשביל נוסף שמתחיל בראש מעלה איסיים.

בצידה הדרומי-מזרחי של הרמה, בנקודת הציון 1829.0936, נמצאים שרידיו של מחנה מצור רומי עתיק, הממוקם מעל מערת האגרות שבנחל חבר. מן האתר נשקפת תצפית נרחבת ומרשימה לעבר מערת האימה, אחת מהמערות ההיסטוריות של האזור.

## לקריאה נוספת
* ספי בן-יוסף (עורך). **מדריך ישראל החדש: אנציקלופדיה, מסלולי טיול – כרך 13: מדבר יהודה ובקעת ים המלח, ירושלים**: כתר הוצאה לאור, ידיעות אחרונות, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2001, עמ' 238

קטגוריה:מדבר יהודה: הרים
האנדרטה לזכר לוחמי האצ"ל שנפלו במערכה לשחרור יפו

**האנדרטה לזכר לוחמי האצ"ל שנפלו במערכה לשחרור יפו** היא אתר הנצחה הממוקם בגן ציבורי הסמוך לחוף הים בדרום תל אביב, סמוך לגבול יפו. האנדרטה מציינת את זכרם של 41 מלוחמי הארגון הצבאי הלאומי (האצ"ל), שנפלו בקרבות לכיבוש יפו במלחמת העצמאות.

## רקע היסטורי
מאז תחילת מלחמת העצמאות, בנובמבר 1947, סבלה תל אביב מהתקפות ירי צלפים מיפו הערבית ומהתנכלויות מצד תושבי הכפרים הערביים שבמזרחה: אל חירייה, סקייה, יהודייה, אזור וסלמה. פעולות אלו שיבשו את חיי היום-יום בעיר וגרמו לנפגעים רבים בקרב האוכלוסייה. התנכלויות אלו נמשכו עד סוף אפריל 1948, עת יצאו כוחות האצ"ל וההגנה למבצע צבאי משולב – מבצע חמץ – אשר במסגרתו נכבשה יפו וכן הכפרים שממזרח לתל אביב.

## האנדרטה
האנדרטה ממוקמת סמוך למוזיאון האצ"ל בתש"ח על שם גידי, שנבנה על יסודות הבית היחיד שנותר מהשכונה הערבית מנשייה. מבנה האבן והזכוכית של המוזיאון משתלב בנוף הגן הציבורי הגולש אל חוף הים, ולפניו, לצד שביל ההליכה, מוצבת האנדרטה לזכר לוחמי האצ"ל שנפלו בקרב.
האנדרטה בנויה כלוח אבן גדול, שראשו אלכסוני. צידה האחד מסותת והאחר טבעי. במרכזה, בחלק המסותת, חקוקים שמותיהם של 41 הלוחמים שנפלו, בצירוף כינוייהם במחתרת. מתחת לשמות מצוין נוסח ההנצחה. בראש הלוח מופיע סמל האצ"ל ולצדו המילים:
"חייהם – מלחמה, מותם – גבורה, קורבנם – קדושה, זכרם – נצח".

## הקמה והנצחה
האנדרטה הוקמה בשנת 2006 ביוזמת ארגון יוצאי האצ"ל, כחלק ממאמץ כולל להנצחת פועלם של הלוחמים. המוזיאון עצמו פועל מאז שנת 1983, ובו חדר הנצחה מיוחד המוקדש לקרב על יפו, כחלק מהמערכה להקמת מדינת ישראל.
האנדרטה משמשת אתר זיכרון ללוחמי האצ"ל, ומהווה מוקד לביקורים, טקסים וסיורים חינוכיים.

## הערות שוליים

קטגוריה:אצ"ל: אנדרטאות
אצ"ל
יפו
אברהם והמלאכים (ג'ובאני בטיסטה טייפולו)

**אברהם והמלאכים** (באיטלקית: **Abramo e gli angeli**), הידוע גם בשמות **אברהם ושלושת המלאכים** או **אברהם מתפלל בפני שלושת המלאכים**, הוא ציור שנוצר בשנת 1732 על ידי הצייר האיטלקי ג'ובאני בטיסטה טייפולו. היצירה שמורה כיום בסקואולה גרנדה די סן רוקו שבונציה.

## תיאור
הציור הוא חלק מצמד ציורים שטייפולו יצר בו זמנית: "אברהם והמלאכים" ו-"הגר וישמעאל במדבר", אשר נוצרו עבור חדר ההקרבות של בזיליקת סן מרקו. בשנת 1785 נרכשו הציורים על ידי סקואולה די סן רוקו והוצגו בגלריה שלה. קיימת זיקה ביניהם הן במידותיהם הזהות והן בסיפור התנ"כי שהם מתארים, כאשר כל אחד מהציורים הוא המשך של השני.

הציור מתאר את המאורע המקראי המופיע בספר בראשית, פרקים  ו-. אברהם מקבל שלושה אורחים באוהלו, מבלי לדעת כי הם מלאכים, ואלו מבשרים לו כי אשתו שרה תלד בתוך שנה את בנם הראשון:
"וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו אַיֵּה שָׂרָה אִשְׁתֶּךָ וַיֹּאמֶר הִנֵּה בָאֹהֶל. וַיֹּאמֶר שׁוֹב אָשׁוּב אֵלֶיךָ כָּעֵת חַיָּה וְהִנֵּה בֵן לְשָׂרָה אִשְׁתֶּךָ...".

ג'ובאני בטיסטה טייפולו חזר לנושא זה מספר פעמים. כבר בשנת 1727–1728 יצר פרסקו באודינה, בארמון הפטריארכלי, שם מופיעים שלושת המלאכים על ענן בעוד אברהם כורע בתפילה וביראה. בשנת 1770 שב וטיפל בנושא בציור גדול-ממדים המוצג כיום במוזיאון הפראדו שבמדריד.

בציור, אברהם מופיע כזקן נרגש ונפחד מול שלושה דמויות שמימיות, אשר מיוצגות כשלושה גברים צעירים וחסונים. הסצנה ממוקמת בין שמיים – שם ניצב המלאך מימין – לארץ, על סלע שעליו נשען המלאך המרכזי.

הקנבס כולו מלא בדמויות המתוארות. שלושת המלאכים מוצגים בצורה דינמית ודמיונית ותופסים כמעט את כל מרחב הציור, בעוד שאברהם ממוקם בפינה הימנית התחתונה, לבוש בבגדים כהים. הגלימה האדומה, הממוקמת במרכז הקנבס, מהווה את המרכיב המרכזי והבולט ביותר ביצירה, ומדגישה את הקרבה הסגנונית לעבודותיו של ג'ובאני בטיסטה פיאצטה.

ניתן לקשור את היצירה גם לציור "השתחוויה לתינוק ישו", יצירה קטנת-ממדים של טייפולו השמורה בחדר ההקרבות של הקאנונים בבזיליקת סן מרקו.

## ביבליוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:אברהם בציורים
קטגוריה:מלאכים באמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
אריאל פינטו

**אריאל פינטו** (נולד ב-17 בפברואר 1966) הוא מנהל, איש עסקים, יועץ עסקי ואסטרטגי ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בארגנטינה, בן זקונים למשפחה בת 6 ילדים. עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1969, והמשפחה התיישבה בחיפה. זמן קצר לאחר מכן נפטר אביו באופן פתאומי במהלך הפלגה לארגנטינה לטובת סגירת עסקיו במדינה.

בין השנים 1987–1984 שירת בצה"ל כסמל מחלקה בסיירת עורב דוכיפת. בשנת 1989 נסע לטייל בדרום אמריקה, משם המשיך לניו יורק שם הקים חברת הובלות. בשנת 1991 חזר לארץ ונרשם ללימודי תואר ראשון במינהל עסקים במכללה למינהל. במקביל עבד כמאמן כדורסל.

## קריירה מקצועית
בשנת 1993 החל את דרכו המקצועית בחברת "שטראוס" כסוכן מכירות, והתקדם בסולם התפקידים לניהול מחלקה, ניהול מכירות ארצי ובשנת 1996 מונה לסמנכ"ל מכירות לשוק הפרטי. במקביל השלים תואר שני במינהל עסקים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

בשנת 2004, לאחר מיזוג שטראוס ועלית, נשלח פינטו לקורס מנהיגות בברזיל, וכשחזר עזב את החברה ומונה למנכ"ל תשלובת המזון טיב טעם. לאחר שנתיים בתפקיד זה, עזב את תחום הקמעונאות ועבר לקבוצת כלמוביל כמנכ"ל מיצובישי ישראל.

בשנת 2010 מונה למנכ"ל קבוצת רכבי היוקרה של "כלמוביל" – מרצדס-בנץ וסמארט. בתפקיד זה כיהן 9 שנים, במהלכן נבחר ליבואן מרצדס המצטיין של מזרח ומרכז אירופה. תחת הנהלתו, בין השנים 2017–2010, צמחו מכירות מרצדס בישראל פי ארבעה: מ-969 יחידות בשנת 2010 ל-3,787 יחידות בשנת 2017.

לאחר פרישתו הקים חברת ייעוץ עסקי בשם APBC, בה הוא משמש גם כמנכ"ל, ומספק שירותי מנטורינג וייעוץ אסטרטגי ועסקי לחברות מהגדולות במשק הישראלי וכן לחברות בינלאומיות, בהן: חברת השכרת הרכב בלו סקאי, מחסני השוק, ספרי ניב ועוד. פינטו שותף בחברת רימורט אנרג'י ובנוסף מכהן כדירקטור במספר חברת פרטיות.

שימש כמנטור במחזור השלישי של תוכנית המנטורים באוניברסיטת רייכמן בשנת 2018.

בשנת 2021 הוציא לאור, בהוצאת ספרי ניב, את הספר הניהולי-אימוני "פתק קטן, פתק גדול" בו הוא חושף טכניקות ושיטות ניהול שימושיות, וכן סיפורים מהקריירה הניהולית שלו.

## חיים אישיים
פינטו גרוש ולו שלושה ילדים, נמצא בזוגיות ומתגורר בהרצליה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* נועם ריין, מיוחד: ראיון עם אריאל פינטו, מנכ"ל קבוצת היוקרה בכלמוביל, באתר icar, 26 באפריל 2015
* ראיון לפודקאסט של משה שחר, מתוך ערוץ היוטיוב "הפודקאסט של משה שחר", 20 ביוני 2023
* בדרך לצמרת של המנכ"לות - אריאל פינטו, ראיון לפודקאסט "מדברים נדל"ן", מתוך ערוץ היוטיוב "השקעה נכונה", 30 באפריל 2024
* המנכ”ל שהגדיל את חברת מרצדס ב-400%, ראיון לפודקאסט "בית ספר להצלחה, מתוך ערוץ היוטיוב LeviLife.com, 24 בספטמבר 2024
* אריאל פינטו, בעלים של חברת ייעוץ, בשיחה עם דני וידיסלבסקי, ראיון לפודקאסט "מאני טיים", מתוך ערוץ היוטיוב של דני וידיסלבסקי, 25 בפברואר 2025

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מרצדס-בנץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
צלמון (סדרת טלוויזיה)

**צלמון** היא סדרה תיעודית ישראלית המשודרת בכאן 11. הסדרה נוצרה על ידי טל ברדה, צפריר קוחנובסקי ומיתר קוטלר בהפקת טי.טי.וי הפקות.

הסדרה בת ארבעה פרקים היא תיעוד דוקומנטרי של אורח החיים בבית הסוהר צלמון, של הסוהרים והאסירים המרצים חלקם עונשי מאסר ארוכים. הפרק הראשון של הסדרה שודר ב-16 במרץ 2025.

כלא צלמון החל את דרכו כבית סוהר שיקומי ובמרוצת השנים הפך לבית הסוהר הפלילי הגדול ביותר בישראל. התיעוד בסדרה מלווה את חיי הסוהרים והאסירים.

הצילומים התקיימו במשך 16 חודשים: ממאי 2023 עד אוגוסט 2024, כך שחלק מההשלמות לצילומים נערכו כבר במהלך מלחמת חרבות ברזל.

## קישורים חיצוניים

* 
* הסכת, יוצרי הסדרה על החודשים בהם "שהו" בכלא צלמון שבגליל, על מנת להכיר את חייהם של הסוהרים והסוהרות, כאן דוקו ההסכת

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2025
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
שמשון ודלילה (אנתוני ואן דייק)

**שמשון ודלילה** (באנגלית: **Samson and Delilah**) היא יצירת שמן על קנבס מאת הצייר הפלמי אנתוני ואן דייק, שנוצרה בסביבות שנת 1618, כאשר ואן דייק היה כבן עשרים. הציור מבוסס על סיפור מקראי מתוך ספר שופטים (פרק ט"ז), ומציג את הרגע הדרמטי שבו דלילה בוגדת בשמשון ומסגירה אותו לידי הפלשתים. היצירה נחשבת לאחת מיצירות המופת הראשונות של ואן דייק, ונעשית בה שימוש דרמטי בצבע, קומפוזיציה ותיאור חומרי טקסטיל יוקרתיים כדי להעצים את המטען הרגשי של הסצנה.

## רקע
הציור מתאר את הרגע שבו שמשון, גיבור מקראי בעל כוח על-אנושי, נרדם בחיקה של אהובתו דלילה. הפלשתים, אויביו של שמשון, שיחדו את דלילה באלף ומאה מטבעות כסף על מנת שתחשוף את סוד כוחו. לאחר שדלילה שואלת את שמשון שוב ושוב על מקור כוחו, הוא מגלה לה כי גזיזת שיערו תביא לחולשתו. דלילה מזעיקה את הפלשתים ומכינה את הקרקע למעצרו של שמשון.

## תיאור היצירה
דלילה יושבת במרכז הציור, בעודה מחזיקה בעדינות את שערותיו הארוכות של שמשון שנרדם בחיקה. באחת מידיה היא מצביעה לשפתיה כאות להשתקה, ובידה השנייה היא מזיזה את גלימתו של שמשון כדי לחשוף את שערו. לצידה, משרת מחזיק מספריים ומתכונן לגזוז את שערו של שמשון. ברקע, מאחורי עמוד בצד שמאל, מציצים הפלשתים הממתינים לרגע בו יאבד את כוחו. הקומפוזיציה נבנתה כך שתמשוך את מבט הצופה ישירות אל דמותה של דלילה, המהווה את מרכז ההתרחשות, ומובילה את המהלך הבוגדני. הבעות הפנים, מחוות הידיים, השימוש בבדי ברוקאד מבהיקים, פרווה, תכשיטים ואפקטים של תאורה דרמטית - כולם תורמים לאווירה מתוחה ורבת-רגש.

[250px|ממוזער|שמאל|[שמשון ודלילה (רובנס)|שמשון ודלילה, ציור מאת פטר פאול רובנס]]
## השפעות וסגנון
ואן דייק יצר את היצירה בזמן שהיה סייע בסטודיו של פטר פאול רובנס באנטוורפן. ככל הנראה, מדובר בתגובה ישירה לציורו של רובנס באותו נושא, שנוצר כעשור קודם לכן וכיום שמור בגלריה הלאומית בלונדון. ואן דייק הפך את הקומפוזיציה, שינה את המיקוד מהפעולה עצמה (גזיזת השיער בציורו של רובנס) אל הרגע שלפני - ובכך העצים את תחושת הדרמה והציפייה. הנושא סיפק לו הזדמנות להפגין את כישוריו בציור דמויות, תיאור טקסטורות - כמו סאטן, פרווה ותכשיטים - ועיבוד רגשות דרך שפת גוף ואור-צל.

## חשיבות אמנותית
"שמשון ודלילה" נחשבת לאחת מיצירות המופת הראשונות של ואן דייק, ובה ניכרת יכולתו להעניק עומק רגשי ורבדים דרמטיים למיתוס מקראי. השימוש ביצירתיות קומפוזיציונית ובפרטי עיצוב מראה את דרכו האמנותית המתפתחת ואת התכתבותו עם מסורת הציור הפלמי והרומנטי גם יחד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:שמשון בציורים
קטגוריה:אנתוני ואן דייק: ציורים
קטגוריה:המוזיאון לתולדות האמנות בווינה: ציורים
מדיה (אלג'יריה)

**מדיה** (בערבית: **المدية**, ובאמזיגית: **ⵍⵎⴷⵉⵢⵜ**) היא עיר הבירה של מחוז אל-מדיה (בערבית: **وِلَايَة ٱلْمَدِيَة**) שבאלג'יריה, וממוקמת כ-70 קילומטרים דרומית-מערבית לבירה אלג'יר. העיר נמצאת בהרי האטלס התליים, שהם הרי מדרון תלולים הממוקמים בין החופים הצפוניים של המגרב לאזורי המישורים הפנימיים בדרום, ויוצרים חיץ גאוגרפי בין הצפון והדרום של המגרב (צפון-מערב אפריקה). העיר ממוקמת במקום שבו שכנה בעבר עמדת צבא רומית עתיקה.
ההיסטוריה של העיר מתחילה מהמאה ה-10, כאשר היא נוסדה מחדש על ידי בולוחין איבן זירי. במאות ה-15 וה-16 היא שימשה כמקום מושבו של בית המושל הטיטרי. מאוחר יותר, בהמשך המאה ה-16, הפכה העיר לחלק מהאימפריה העות'מאנית.
מדיה היא עיר בעלת אופי צרפתי, עם תוכנית עירונית מרובעת, בניינים עם גגות רעפים אדומים וגנים ציבוריים יפים. הגבעות שמסביב למדיה מכוסות בכרמים, פרדסים וחוות המניבות דגן בשפע. העיר ידועה בעיקר במוצרי היין שלה, ציוד להשקיה ומלאכות יד שונות.
מדיה גובלת בכמה מחוזות במרכז אלג'יריה: מצפון היא גובלת במחוז אל-בלידה, מדרום במחוז אל-ג'לפה, ממזרח במחוזות אל-מסילה ובווירה, וממערב במחוזות עין א-דפלה ותסמסילת. העיר משתרעת על שטח של כ-8,700 קמ"ר וממוקמת בגובה של 900 מטר מעל פני הים, על הדרך הלאומית, כביש מספר 1, שהוא העורק הראשי של רשת הדרכים הלאומית, המחבר בין אזורי הצפון והדרום של אלג'יריה.
לפי מפקד האוכלוסין של 2008, בעיר מתגוררים 138,355 תושבים.

## אטימולוגיה
השם "מדיה" נגזר משם העיר הרומית "Medix", שפירושו "חצי הדרך", משום שהיא שוכנת בחצי הדרך בין הערים ברואחיה ואמוראה. העיר מדיה הייתה ממוקמת על הדרך הקיסרית (Via Caesarea), שנמתחה מחופי הים התיכון, באזור העיר קיסריה (Cherchell של ימינו), אל פנים היבשת. הדרך שימשה כציר מרכזי להעברת סחורות, חיילים ומידע ברחבי האימפריה הרומית בצפון אפריקה.[שמאל|ממוזער|250px|מסגד אלנור בכיכר [מלחמת העצמאות של אלג'יריה|ה-1 בנובמבר 1954 יום כל הקדושים האדום, בעיר מדיה]]

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלג'יריה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-10
בריאן פאוסט

**בריאן פאוסט** (באנגלית: **Brian Faust**; נולד ב-22 בינואר 1999) הוא אתלט אמריקאי, סגן אלוף עולם באולם (נאנג'ינג 2025) בריצת 400 מטר.

## ביוגרפיה
### 2024
באליפות ארצות הברית באולם שנערכה בפברואר זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.57 שניות.

באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ סיים במקום 14 בריצת 400 מטר בתוצאה של 47.11 שניות.

### 2025
#### סגן אלוף עולם באולם
פאוסט קיבל כרטיס חופשי לאליפות העולם באולם שנערכה בנאנג'ינג שברפובליקה העממית של סין במרץ בשל ביצועיו בסבב העולמי באתלטיקה באולם באותה שנה. באליפות עצמה הוא זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.47 שניות השווה לשיאו האישי, אחרי כריסטופר ביילי (45.08 שניות) ולפני ג'אקורי פטרסון (45.54 שניות), בפודיום כל אמריקאי.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 400 מטר: 45.28 שניות (2024)

### אולם
* ריצת 400 מטר: 45.47 שניות (2024)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ג'ורג'יה
קטגוריה:אטלנטה: אישים
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:ג'ורג'יה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1999
נעמית שגיאכהנית

**נעמית שגיאכהנית** (שם מדעי: *Tucetona saggiecoheni*) היא מין של צדפה ממשפחת הנעמיתיים.

הנעמית השגיאכהנית התגלתה באוקיינוס השקט ליד הפיליפינים. היא קרויה על-שמו של העיתונאי, מבקר המסעדות ופרשן הכדורגל הישראלי שגיא כהן, כאות תודה על כך שכחלק מעיסוקו כד"ר להיסטוריה של המדע, גילה התעניינות במינים שונים של רכיכות, יצר קשר עם חוקרים, ושיתף איתם פעולה במיון מינים שונים של צדפות. 

## לקריאה נוספת
* Poppe G.T., Tagaro S.P. & Stahlschmidt P. (2015). New shelled molluscan species from the central Philippines I. Visaya. 4(3): 15-59.
page(s): 36, pl. 15 fig. 1, pl. 16 figs 1-3.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אבוביתיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2015
קטגוריה:האוקיינוס השקט
הגר וישמעאל במדבר

**הגר וישמעאל במדבר** (באיטלקית: **Agar e Ismaele nel deserto**), הידוע גם בשם **הגר במדבר מעודדת על ידי המלאך**, הוא ציור שנוצר בשנת 1732 על ידי האמן האיטלקי ג'ובאני בטיסטה טייפולו. היצירה שמורה כיום בסקואולה גרנדה די סן רוקו שבונציה.

## תיאור
הציור הוא חלק מצמד ציורים שטייפולו יצר בו זמנית: הגר וישמעאל במדבר ואברהם והמלאכים, ושניהם שמורים בסקואולה די סן רוקו. קיים קשר בין שתי היצירות הן בסיפור המקראי המתואר בהן והן במידותיהן הזהות.

האירוע המתואר בציור מופיע בספר בראשית, ב. הגר שפחתו של אברהם, לאחר שגורשה יחד עם בנה ישמעאל, נקראת על ידי מלאך מהשמיים:

הציור חושף את סגנונו הדמיוני של טייפולו, אשר ממלא את הבד בשלוש הדמויות ללא מרחב סביבתי נרחב – פרט לצמחייה ירוקה עשירה בצד הימני. כן ניתן לראות את השימוש האישי בצבע האופייני לאמן. היצירה נקשרת גם לציור "השתחוויה לתינוק ישו" – יצירה קטנת-ממדים מאת טייפולו, השמורה בחדר ההקרבות של הקאנונים בבזיליקת סן מרקו.

## ביבליוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:הגר בציורים
קטגוריה:מלאכים באמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
ממשלת ערפאת הרביעית

**ממשלתו הרביעית של יאסר ערפאת** היא הממשלה הרביעית של הרשות הפלסטינית, בראשות יאסר ערפאת, שכיהנה מ-13 ביוני 2002 עד 29 באוקטובר 2002.

## הקמת הממשלה
הקבינט בממשלתו הרביעית של ערפאת כלל 20 שרים, בהם אישה אחת בלבד. הממשלה הקימה את משרד משאבי הטבע, ביטלה את משרד הפרלמנט ואת תפקידי שרי המדינה, והפכה שלושה משרדים לגופים ורשויות: איכות הסביבה, ענייני אסירים וחברה אזרחית. היא מיזגה את משרדי השיכון והעבודות הציבוריות, בנוסף למשרדי החינוך והתיירות.

סעדי אל-כרנז, זיאד אבו זיאד וטלאל סידר שהיו שרים בממשלה הקודמת, מונו כיועצים לראש הממשלה.

### גופים ורשויות
כמה מהשרים לשעבר קיבלו תפקידי ניהול במשרדים שבוטלו ואלה שהועברו לגופים ורשויות כדלקמן:

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלות הרשות הפלסטינית
ליו ג'ונשי

**ליו ג'ונשי** (בסינית: **刘俊茜**; נולד ב-11 בדצמבר 2003) הוא אתלט סיני, זוכה מדליית ארד באליפות עולם באולם (נאנג'ינג 2025) בריצת 60 מטר משוכות.

## קריירה מקצועית
ליו נולד וגדל בטאיג'ואו שבג'יאנגסו, הרפובליקה העממית של סין.

### 2024
באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ סיים במקום 12 בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.64 שניות.

באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט קבע תוצאה של 13.54 שניות בריצת 110 מטר משוכות, שלא הספיקה לו להעפלה ישירה לשלב חצי הגמר. הוא נשר בבית הניחומים לאחר שקבע תוצאה של 13.52 שניות.

### 2025
#### מדליית ארד באליפות עולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בנאנג'ינג שברפובליקה העממית של סין במרץ זכה במדליית ארד בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.55 שניות, אחרי גרנט הולוואי מארצות הברית (7.42 שניות) ווילהם בלוסיאן מצרפת (7.54 שניות).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 110 מטר משוכות: 13.35 שניות (2024)

### אולם
* ריצת 60 מטר משוכות: 7.47 שניות (2025)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אצנים
קטגוריה:אתלטים סינים
קטגוריה:רצי משוכות
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:סינים שנולדו ב-2003
שמשון ודלילה (רובנס)

**שמשון ודלילה** הוא ציור שמן מאת הצייר הפלמי פטר פאול רובנס. הציור מתאר את הרגע הדרמטי שבו דלילה בוגדת בשמשון, אהובה, וחושפת את סוד כוחו העל-אנושי. היצירה נוצרה בהזמנה פרטית ומתאפיינת בסגנון דרמטי עשיר בהבעה, צבע ובניגודים של אור וצל.

## תיאור הציור
הציור מתאר את שמשון שוכב ישֵן בחיקה של דלילה, ראשו הכהה מונח על בד קטיפה בצבע ארגמן. גופו השרירי נראה פגיע בשנתו. דלילה, שערה פרוע ושמלתה חושפת את שדיה, יושבת בדממה, פניה יפות אך קשות לקריאה. ידה מונחת בעדינות על כתפו של שמשון, בעוד שותפה גוזז את שערו. ברקע, אור לפיד בודד מאיר את פני החיילים הממתינים ללכוד את שמשון לאחר שיוחלש.

## סמליות ופירוש אפשרי
מאחורי דלילה מופיעה דמות של אישה זקנה בעלת דמיון רב לפרופיל של דלילה עצמה, אך קמוט ומבוגר. רובנס עשוי היה לרמוז בכך על אובדן היופי העתידי של דלילה – רעיון המזכיר את ציורי הואניטס של התקופה. אף על פי שאין ברמז זה עיגון בסיפור המקראי, הוא מחזק את תחושת הבגידה ואכזריות המעשה.

## דיוק מקראי
רובנס דייק בתיאור הסצנה בהתאם לסיפור המקראי: דלילה אינה גוזזת את השיער בעצמה, אלא מביאה איש אחר לעשות זאת. תנוחת ידיו של הגוזז – מוצלבות – פורשו לעיתים כסמל לבגידה, אך ייתכן שמטרתן להדגים את מיומנות האמן בהצגת פעולה עדינה מבלי להעיר את הדמות הישֵנה.

[210px|ממוזער|שמאל|פסל "הלילה" מעשה ידי [מיכלאנג'לו]]
## סגנון והשפעות אמנותיות
[250px|ממוזער|שמאל|[שמשון ודלילה (ריגו)|שמשון ודלילה, ציור מאת ג'ון פרנסיס ריגו]]
רובנס צייר את היצירה לאחר מסעו לאיטליה, שם התרשם מעבודותיהם של קאראווג'ו ומיכלאנג'לו. השפעת הקיארוסקורו – ניגוד עז בין אור וצל – בולטת בציור, ומעצימה את הדרמה והמתח. האור גורם לעור הגוף לזהור ולפרטים לזהור או להיעלם בצל, בעוד שהאפלה יוצרת תחושת סכנה מתקרבת.  דלילה צוירה בהשראת תנוחת הדמות הנשית בפסל "הלילה" של מיכלאנג'לו ובציורו "לדה והברבור", אך רובנס הוסיף לדמותה תחושת חן וחושניות מעודנת יותר. ירכיה מוסתרות מתחת למשי העשיר של גלימתה, מה שמעניק תחושת מגע וחושניות מרומזת.

בהשוואה לציורו זה, יצירתו של ג'ון פרנסיס ריגו שמשון ודלילה מציגה תפיסה שונה ומאוחרת של אותו סיפור מקראי – תוך דגש על עוצמה הרואית והתנגדות גופנית. בעוד ריגו מציג את שמשון ברגע של התעוררות ופעולה, כשהוא קורע את כבליו בכוח רב ותנוחתו השרירית שואבת השראה ממיכלאנג’לו, רובנס בוחר להציג את רגע הבגידה עצמו, כשהכוח ניטל משמשון והוא שוכב ישן על ברכיה של דלילה. אצל רובנס, דלילה היא דמות דומיננטית, מפתה ובטוחה בעצמה, והאווירה כולה אפלה, חושנית ודרמטית בדרכה השקטה. ריגו, לעומת זאת, מעניק לדלילה מבט מהסס, כמעט מתחרט, וממקם את הדרמה בפעולה הפיזית של הגיבור. השוואה בין שתי היצירות מדגישה את המעבר מתפיסה בארוקית של פיתוי וכניעה – לתפיסה נאו-קלאסית של גיבור טראגי, הפועל בכוח רצונו, גם אל מול בגידה וכאב.

## הזמנה ואלמנטים קלאסיים
הציור הוזמן על ידי ניקולאס השני רוקוקס, ראש עיריית אנטוורפן, ונועד לתלייה מעל אח בסלון ביתו. רובנס בחר בצבעים עזים וניגודים חדים כדי להתחרות עם אור הלהבות. ברקע מופיעים פריטים המאזכרים את רומא העתיקה – כגון קמין, מיטה עם ראשי סוסים וקנקן גבוה. בתוך גומחה בקיר מצוירת דמותה של ונוס, אלת האהבה הרומית, יחד עם בנה קופידון. השניים מביטים לעבר הסצנה, כשהילד מרים ראשו אל האם כאילו שואל: מדוע סופה של האהבה כך? דלילה עצמה עונדת רצועה על שדיה, בדומה לחגורתה האגדית של ונוס – רמז נוסף לכוחה המפתה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:שמשון בציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:פטר פאול רובנס: ציורים
יחידת העילית (סרט, 2025)

**יחידת העילית** (באנגלית: **Warfare**) הוא סרט מלחמה משנת 2025 שנכתב ובוים על ידי ריי מנדוזה ואלכס גרלנד בהתבסס על חוויותיו של מנדוזה במהלך מלחמת עיראק ביחידת אריות הים בנובמבר 2006.

התסריט נלקח מעדויותיהם של חברי המחלקה ומוצג בזמן אמת. בסרט מככב צוות שחקנים שלם הכולל את ד'פראה וון-א-טאי בתפקיד מנדוזה, לצד ויל פולטר, קוסמו ג'רוויס, קיט קונור, פין בנט, ג'וזף קווין, צ'ארלס מלטון, נואה סנטינאו ומייקל גנדולפיני. הסרט מוקדש לחבר המחלקה אליוט מילר (אותו מגלם קוסמו ג'רוויס), שאיבד את רגלו ואת יכולת הדיבור בקרב. 

הסרט יצא לאקרנים ב-11 באפריל 2025, בישראל הוא הופץ על-ידי רשת קולנוע לב. הוא הותר לצפייה מגיל 16.

הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ממבקרים וגרף 32.7 מיליון דולר.

## עלילה
עלילת הסרט נפרשת בזמן-אמת ומציגה את יחידת "אריות הים" בקרב על רמאדי שבעיראק. היחידה מתבצרת בבית משפחה בלב עיראק במטרה לפקח על תנועת הכוח האמריקני בשטח, אך כניסה מרובה של כוחות אמריקנים מושכת התקפה מסיבית של כוחות מורדים, והלוחמים מוצאים את עצמם לכודים ומתמודדים עם פציעות. בין השחקנים בסרט נמנים ג'וזף קווין צ'ארלס מלטון, ויל פולטר, מייקל גנדולפיני, קוסמו ג'רוויס וד'פארו וון-א-טאי.

## צוות השחקנים הראשי
* ג'וזף קווין – סאם, רס"פ (מבוסס על ג'ו הילדברנד)
* צ'ארלס מלטון בתפקיד ג'ייק, עוזר קצין אחראי
* ד'פארו וון-א-טאי  –ריי מנדוזה, קשר (התפקיד מבוסס על כותב הסרט)
* ויל פולטר – אריק, קצין ממונה
* קוסמו ג'רוויס – אליוט מילר, צלף ראשי/חובש
* קיט קונור – טומי, מאגיסט
* פין בנט – ג'ון, קשר
* טיילור ג'ון סמית' – פרנק, צלף
* מייקל גנדולפיני – סגן מקדונלד, איש קשר עם חיל האוויר
* אדאיין בראדלי – סמל לארוס
* נואה סנטינאו – בריאן/זאווי, תותחן
* אוון הולצמן – ברוק, צלף
* הנרי זאגה – אהרון, איש קשר
* צ'ארלס מלטון – ג'ייק
* אלכס ברוקדורף – מייקי
* ניית'ן אלתאי - פריד
* אהרון דיקינס - בוב
* דוניה חוסן - נור

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* 

### ביקורות
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2025
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מלחמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מלחמת עיראק
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2025
חיים סובר

**חיים (הארווי עירא) סובר** (באנגלית: **Harvey Ira Sober**; 10 בדצמבר 1944 – 20 בפברואר 2025) אשר כונה גם בשם **סיפו** היה אמן לחימה יהודי-אמריקאי שנודע בזכות פיתוח שיטת "תורה-דוג'ו". לצד זאת היה מרצה לעברית ותרבויות המזרח הקרוב וכיהן כפרופסור בישיבה יוניברסיטי.

## ביוגרפיה
חיים סובר נולד בברונקס, ניו יורק, בן למשפחה חילונית שמוצאה בסיביר. בתקופת הבר מצווה החל להפוך ליהודי מאמין ואת לימודיו התיכוניים עשה באקדמיה התלמודית ע"ש מרשה שטרן (בית הספר התיכון לבנים של ישיבה יוניברסיטי).

בנערותו החל לעבוד בניקיון, ובין היתר עסק בניקיון אולמות קראטה, כך נחשף לראשונה לאמנויות לחימה. כפועל יוצא, ב-1958 החל להתאמן בקונג-פו בצ'יינטאון ובשנים 1964–1965 היה אלוף בסגנונות "קוף" ו"עגור" כאשר ניצח 60 קרבות ברצף ללא הפסד אחד, ב-59 מהם הביס את יריביו תוך חצי דקה. הוא השיג חגורה שחורה בקראטה. במסגרת אימוניו אף הגיע למנזר שאולין בסין והתאמן עם הנזירים בני המקום, דבר נדיר לעת ההיא. את שעות הלילה הקדיש סובר ללימודי תואר ראשון בעברית במכללת האנטר.

סובר הבחין כי הסביבה של ישיבה יוניברסיטי הופכת בהדרגה מסביבה שקטה לסביבה עוינת, תוך ריבוי של מקרי שוד ותקיפה. באחד המקרים הותקף חברו ג'וני הלפרט, לימים מאמן כדורסל נודע בישיבה יוניברסיטי. כך, החלו להתאסף סביב סובר סטודנטים יהודים שרצו ללמוד הגנה עצמית, ותוך זמן קצר הביקוש עלה בצורה משמעותית. הוא שכנע את הנרי ויטנברג, מאמן ההיאבקות של ישיבה יוניברסיטי, לתת לו להשתמש בחצי מאולם ההיאבקות על מנת להקים מועדון קראטה.

הייתה זו תחילתו של "תורה-דוג'ו": בית ספר יהודי לאמנויות לחימה ששילב קראטה שוטוקאן, טאי צ'י, פא קואה ומאוחר יותר גם קונג-פו בסגנון "עגור לבן". לצד הפירוש העברי המתבקש, "תורה", ביפנית, פירושו "נמר". ההכשרה בשיטת "תורה-דוג'ו" אורכת כעשר שנים ונלמדה מאז ייסודה על ידי 20 אלף תלמידים במספר מדינות, כולל ישראל. בית הספר שלו היה לארגון היהודי הגדול בעולם העוסק באמנויות לחימה, פרט לצה"ל שמכשיר את חייליו בקרב מגע.

סובר, שנודע בפי תלמידיו בכינוי "סיפו", היה לאחד מאמני הלחימה היהודים המשפיעים בעולם, ואף זכה לפרק בספר "Jewish Jocks: An Unorthodox Hall of Fame" מאת פרנקלין פוייר ומרק טרייסי, שם נכתב עליו:

במקביל לפועלו באמנויות לחימה, המשיך סובר להתקדם בלימודי יהדות ותרבות עברית. בסוף שנות ה-60 השלים את לימודיו לתואר שני, ובשנות ה-70 למד באוניברסיטת קולומביה על תרבויות המזרח הקרוב בהדרכת ד"ר משה הלד. ב-1967 נקרא על ידי הרב משה בסדין להצטרף לסגל בבית הספר ע"ש ג'יימס שטרייר ללימודי יהדות כלליים, שם קיבל משרת פרופסור.

באפריל 2018 נערך לכבודו של סובר כנס הוקרה בישיבה יוניברסיטי, לציון 50 שנה ל"תורה-דוג'ו".

## חיים אישיים
סובר היה נשוי לקרול ואב לחמישה, שני הבוגרים שבהם מנישואיו הראשונים לסוזן. מלבד אנגלית, הוא דיבר עברית וסינית.

נפטר בפברואר 2025 ונטמן בניו ג'רזי.

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:הברונקס: אישים
קטגוריה:אמני לחימה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת האנטר
קטגוריה:סגל ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:ניו יורק: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2025
טיל שטיינפורת

**טיל שטיינפורת** (בגרמנית: **Till Steinforth**; נולד ב-11 ביוני 2002) הוא אתלט גרמני, זוכה מדליות ארד באליפות עולם באולם (נאנג'ינג 2025) ובאליפות אירופה באולם (אפלדורן 2025) בקרב שבע.

## ביוגרפיה
שטיינפורת נולד במגדבורג שבגרמניה, ולמד אדריכלות באוניברסיטת נברסקה–לינקולן שבארצות הברית. הוא סיים במקום רביעי בקרב שבע באליפות המכללות האמריקאית באולם במרץ 2023.

### 2024
באליפות המכללות האמריקאית באולם שנערכה במרץ זכה במדליית ארד בקרב שבע.

בתחרות שנערכה ביוני ברטינגן שבגרמניה קבע שיא אישי חדש של 8,278 נקודות בקרב עשר.

באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט סיים במקום 15 בקרב עשר בתוצאה של 8,170 נקודות.

### 2025
#### מדליית ארד באליפות אירופה באולם
באליפות אירופה באולם שנערכה באפלדורן שבהולנד במרץ זכה במדליית ארד בקרב שבע בשיא גרמניה חדש של 6,388 נקודות, אחרי סנדר סקוטהיים מנורווגיה (6,558 נקודות) וסימון איהאמר משווייץ (6,506 נקודות).

#### מדליית ארד באליפות עולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בנאנג'ינג שברפובליקה העממית של סין בהמשך החודש זכה במדליית ארד בקרב שבע בתוצאה של 6,275 נקודות, אחרי סנדר סקוטהיים (6,475 נקודות) ויוהנס ארם מאסטוניה (6,437 נקודות).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 100 מטר: 10.41 שניות (2024)
* ריצת 400 מטר: 47.38 שניות (2024)
* ריצת 1500 מטר: 4:37.73 דקות (2024)
* ריצת 110 מטר משוכות: 14.11 שניות (2023)
* קפיצה לגובה: 1.98 מטר (2024)
* קפיצה במוט: 5.00 מטר (2023)
* קפיצה לרוחק: 7.87 מטר (2023)
* הדיפת כדור ברזל: 14.33 מטר (2024)
* זריקת דיסקוס: 43.13 מטר (2022)
* הטלת כידון: 59.53 מטר (2024)
* קרב עשר: 8,287 נקודות (2024)

### אולם
* ריצת 60 מטר: 6.77 שניות (2025)
* קפיצה לרוחק: 7.99 מטר (2024)
* הדיפת כדור ברזל: 14.95 מטר (2025)
* קפיצה לגובה: 2.03 מטר (2023)
* ריצת 60 מטר משוכות: 7.79 שניות (2025)
* קפיצה במוט: 5.22 מטר (2023)
* ריצת 1000 מטר: 2:36.69 דקות (2025)
* קרב שבע: 6,388 נקודות (2025), **שיא גרמניה**

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים גרמנים
קטגוריה:מתחרים בקרב עשר
קטגוריה:מתחרים בקרב עשר באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-2002
אויבת יקרה שלי

**אויבת יקרה שלי** הוא סרט קולנוע ישראלי שהופק ב-2020 ויצא לאקרנים ב-2022 בכתיבה, הפקה ובימויו של ציפי טרופה, עם עדי גילת וחנאן חילו בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על שתי חברות ילדות משכונת אבו טור המעורבת בירושלים, ערבייה ויהודיה, שנפגשות שוב כעבור 25 שנה, ומנסות לחדש את החברות למרות התנגדות הסביבה הטעונה פוליטית בסכסוך הישראלי-פלסטיני.

ציפי טרופה זכתה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בפיניקס.
## תקציר העלילה
מאיה היהודיה (ירין ברגיטה) ואליס הערביה (רומי נדבורני) הן בנות 14 שנפגשו לראשונה בשיעור בלט. הן משתדלות להיות חברות למרות התנגדות משפחתה הלאומנית של אליס. דאוד (קינאן ספאדי) מחזר אחרי אליס והיא נכנסת להיריון ומסתירה זאת ממשפחתה בחשד לחייה.

היא נישאת בשידוך לאיברהים (איברהים סקאלה) והם עוברים לפריז שם משמש איברהים כפרופסור לספרות. נולד להם בן, ג'וזף (עימאד חוסני) שאיברהים בטוח שהוא אביו.

כעבור 25 שנים הם חוזרים לישראל ואליס (חנאן חילו) מטפלת באביה שנמצא במוסד סיעודי וסובל מדמנציה. שם היא פוגשת במאיה (עדי גילת) שאביה (ישראל גוריון) סובל גם הוא מדמנציה ומאושפז באותו מוסד. מאיה היא אם יחידנית שמטפלת בבנה בן (בן גבעון) ומתפרנסת כצלמת מקצועית.

אליס נפגשת שוב עם דאוד המבוגר (אדיב ספאדי). בנם ג'וזף שלומד פיזיקה מתרשם מדאוד ורוצה גם הוא להיות מחבל למורת רוחם של אליס ואיברהים, פרט למאיה ואליס אף אחד לא מודע לכך שדאוד הוא אביו הביולוגי.

המצב נפיץ ומסוכן. דאוד מכין פצצה ומבקש מאליס להעביר אותה למקום מסוים. היא מהססת ומפעילה את המטען במקום. דאוד נהרג והיא נפצעת קשה. הן נפגשות שוב כעבור מספר חדשים אך מחליטות שזו תהיה פגישתן האחרונה.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון לאויבת יקרה שלי, באתר יוטיוב
*אויבת יקרה לי, באתר קרן הקולנוע הישראלי

קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים בערבית
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים על הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:סרטי ציפי טרופה
קטגוריה:סרטי יונייטד קינג
ג'וש הואי

**ג'וש הואי** (באנגלית: **Josh Hoey**; נולד ב-1 בנובמבר 1999) הוא אתלט אמריקאי, אלוף עולם באולם (נאנג'ינג 2025) ושיאן העולם באולם בריצת 800 מטר. נוסף לכך, הוא שיאן אמריקה באולם בריצת 1000 מטר.

## ביוגרפיה

### 2024
במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת פריז שנערכו ביוג'ין, אורגון ביוני 2024 הוא סיים במקום רביעי בריצת 800 מטר בשיא אישי של 1:44.12 דקות ולא נכלל במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים. מספר שבועות לאחר מכן, בתחרות בבלגיה, הוא שיפר את שיאו האישי והעמידו על 1:43.80 דקות.

בתחרות מייל השדרה החמישית שנערכה בספטמבר הוא סיים שני בריצת מייל בתוצאה של 3:48.9 דקות, אחרי ג'וש קר מהממלכה המאוחדת שקבע שיא מרוץ חדש של 3:44.3 דקות. בתחרות שנערכה באוניברסיטת בוסטון באולם בדצמבר 2024 הוא קבע בריצת מייל שיא אישי חדש של 3:52.61 דקות.

### 2025
#### אלוף ארצות הברית באולם
באליפות ארצות הברית באולם שנערכה בניו יורק ב-23 בפברואר 2025 הוא זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא אמריקה חדש של 1:43.24 דקות והתוצאה השנייה בכל הזמנים, אחרי שיא העולם הוותיק משנת 1997 של וילסון קיפקטר מדנמרק (1:42.67 דקות).

#### אלוף עולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בנאנג'ינג, הרפובליקה העממית של סין ב-23 במרץ 2025 הוא זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.77 דקות, לפני אליוט קרסטן מבלגיה (1:44.81 דקות) וחוזה קנלס מספרד (1:45.03 דקות).

במסגרת ליגת היהלום שנערכה בסטוקהולם, שוודיה ב-15 ביוני אותה שנה הוא סיים שלישי בריצת 800 מטר בשיא איש חדש של 1:42.43 דקות, אחרי עמנואל ואניוני מקניה (1:41.95 דקות) וג'מאל סג'אתי מאלג'יריה (1:42.27 דקות). תוצאה זו מדרגת אותו במקום שלישי בכל הזמנים בארצות הברית.

במסגרת ליגת היהלום שנערכה במונקו ב-11 ביולי אותה שנה הוא סיים שני בריצת 800 מטר בשיא איש חדש של 1:42.01 דקות, אחרי עמנואל ואניוני (1:41.44 דקות) ולפני ג'מאל סג'אתי (1:42.20 דקות). תוצאה זו מדרגת אותו במקום שני בעולם לשנה זו, מקום 11 בכל הזמנים ובמקום שני בכל הזמנים בארצות הברית.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 800 מטר: 1:42.01 דקות (2025)
* ריצת 1500 מטר: 3:29.75 דקות (2025)
* ריצת מייל: 3:48.9 דקות (2024)

### אולם
* ריצת 800 מטר: 1:42.67 דקות (2026), **שיא עולם**
* ריצת 1000 מטר: 2:14.48 דקות (2025), **שיא אמריקה**
* ריצת 1500 מטר: 3:33.66 דקות (2025)
* ריצת מייל: 3:52.61 דקות (2024)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:רצים אמריקאים למרחקים בינוניים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1999
המאבק בין יעקב והמלאך (בודרי)

**המאבק בין יעקב והמלאך** (בצרפתית: **La Lutte de Jacob avec l'ange**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הצרפתי פול בודרי , שגודלו 260 ס"מ על 165 ס"מ. הציור נוצר בשנת 1853, במהלך שהותו של האמן ברומא, בוילה מדיצ'י, והוא שמור כיום במוזיאון העירוני של לה רוש-סור-יון.

## היסטוריה
כדי להימנע מקלישאות אקדמיסטיות וליצור ציור נוסף מסוג "רועה ישן" או "לוחם פצוע", בחר בודרי להעניק אופי היסטורי ללימוד גוף האדם שביצע, תוך שהוא בוחר בנושא מקראי – מאבק יעקב והמלאך. עם זאת, פרשנותו ל"קטע האפל הזה מתוך ספר בראשית" אינה דומה לייצוגים קודמים של הנושא.

למעשה, בחר בודרי להעניק לדמויות שבציור אופי אלגורי: "יעקב הוא נעוריו של האדם, המלאך הוא האידיאל", והמאבק ביניהם ממחיש את אובדן האשליות של האדם עם המעבר לבגרות.

היצירה נכנסה לאוספי המוזיאון העירוני של לה רוש-סור-יון הודות לתרומה של הצייר לעיר הולדתו.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:יעקב בציורים
קטגוריה:מלאכים באמנות
סקובי-דו ונחש מי?

**סקובי-דו ונחש מי?** (באנגלית: **?Scooby-Doo and Guess Who**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית שהופקה על ידי האחים וורנר הנפשה וכריס ביילי. זוהי סדרת הטלוויזיה השלוש עשרה בזיכיון *[[סקובי דו]]*.

הסדרה עלתה לראשונה בשירות SVOD של Boomerang ב-27 ביוני 2019, לפני הופעת הבכורה שלה בערוץ Cartoon Network ב-8 ביולי 2019, ובערוץ Boomerang ב-1 באוקטובר 2020. מאוחר יותר הסדרה עברה ל-HBO Max, ושאר הפרקים של העונה השנייה הופצו ב-1 באוקטובר 2021.

## תקציר העלילה
העלילה דומה לסדרה *[[סרטי סקובי-דו החדשים]]*, הסדרה מתמקדת בחברי "מסתורין בע"מ" כשהם פותרים תעלומות תוך מפגש ונעזרים בידוענים שונים ובדמויות בדיוניות, כולל דמויות מתוך DC קומיקס והאנה-ברברה.

## דמויות ומדבבים
### דמויות ראשיות
* פרנק ולקר בתור סקובי-דו, פרד ג'ונס, דינומאט, ספיד באגי ומגילה גורילה
* גריי דלייל בתור דפני בלייק
* מת'יו לילארד בתור שאגי רוג'רס
* קייט מיקוצ'י בתור ולמה דינקלי

ולקר, גריפין, לילארד ומיקוצ'י דיבבו גם את עצמם באחד הפרקים.

### כוכבים אורחים

דמויות אורחות בדיוניות כוללות את בנות ההקס, סטיב ארקל, וונדר וומן, שרלוק הולמס, באטמן, אלפרד פניוורת', הג'וקר, פלאש, טריקסטר, מגילה גורילה, רוחו של אברהם לינקולן, הבז הכחול ודינומאט והדמויות *מהפנטום הפאנקי* .

## מדיה ביתית
העונה הראשונה הופצה ב-DVD ב-19 בינואר 2021, על ידי Warner Bros. Home Entertainment. העונה השנייה הופצה ב-DVD ב-28 ביוני 2022.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:האחים וורנר הנפשה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:HBO Max: תוכן מקורי
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2019
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות קומדיה אמריקאיות
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:קומדיות מצבים מונפשות
קטגוריה:סקובי דו: סדרות טלוויזיה