דליה רביקוביץ

**דָּלִיָּה רָבִיקוֹבִיץ** (קרי: רביקוביץ'; 17 בנובמבר 1936 – 21 באוגוסט 2005) הייתה משוררת, סופרת ומתרגמת ישראלית, כלת פרס ישראל לשירה לשנת תשנ"ח (1998).

## ביוגרפיה
[ממוזער|שמאל|דליה רביקוביץ בילדותה בקבוצת [גבע, עם אימה מיכל גור אריה ואחיה, התאומים אחיק ורמי בר לוי. צלם: זולטן קלוגר]]
225px|ממוזער|שמאל|דליה רביקוביץ, בסביבות שנות העשרים לחייה
[225px|ממוזער|שמאל|דליה רביקוביץ, 1963. [בוריס כרמי, אוסף מיתר, הספרייה הלאומית]]
רביקוביץ נולדה בתל אביב בשנת 1936, ללוי, מהנדס חשמל שעלה לארץ ישראל מחרבין שבסין, ולמיכל, מורה במקצועה. אימה הייתה נכדתו של הרב שמואל הומינר, הנמנה עם הבונים הראשונים של שכונות ירושלים. בשנות חייה הראשונות עברה המשפחה לבית משפחת אימהּ ביישוב נחלת גנים שהסתפח בשנת 1943 לרמת גן. דליה הייתה בת בכורה במשפחה ואחריה נולדו שני בנים תאומים.

שלושה שבועות לפני יום הולדתה השישי נהרג אביה בתאונת דרכים. לאחר התאונה עברה המשפחה לקבוצת גבע, שם סבלה רביקוביץ מנידוי והשפלה. בגיל 13 עברה לגור אצל משפחות אומנות בחיפה ולמדה בתיכון "חוגים", בכיתה בה למד גם עמוס טברסקי והמחנך היה ברוך קורצווייל. היא התגייסה לצה"ל, אך כעבור שמונה חודשים השתחררה בשל בעיות בריאות.

רביקוביץ למדה באוניברסיטה העברית בחוגים ללשון, אנגלית וספרות עברית ובמקביל להם עסקה בהוראה בבית ספר תיכון. היא לא סיימה את לימודיה. ב-1972 קיבלה מלגה ללימוד ספרות באוניברסיטת אוקספורד.

רביקוביץ הייתה בקשר זוגי עם הסופר יוסף בר-יוסף במשך חמש שנים. הייתה ביניהם אהבה גדולה, ועם זאת הקשר אופיין בעליות ומורדות ולווה בתסכול וגעגוע מצד רביקוביץ'. היא הרתה לו ועברה הפלה שהייתה עבורה במהלך חייה כפצע לא מטופל. הם נישאו כשהייתה בת 24 כדרך להציל את מערכת היחסים, והתגרשו כעבור שלושה חודשים. במהלך הקשר כתבה לו מכתבים המקובצים בספרה "שלך דליה". כעבור שנתיים נישאה ליצחק לבני, וכעבור שלוש שנים התגרשה ממנו, אך נשארה בחברות אמיצה איתו עד אחרית ימיה.

חייתה בזוגיות עם עו"ד חיים קליר כ-13 שנה. בשנת 1978 נולד לשניים הבן, עידו.

בשנת 1982 הגישה רביקוביץ תביעה כספית נגד קבוצת גבע על הפרת זכויות יוצרים. התביעה הייתה על שכללו בחיזיון שערכו במסגרת חגיגות שישים שנה לקבוצת גבע פרק מספרה "הטריבונל של החופש הגדול", תוך עריכת שינויים ללא רשותה. בינואר 1983 הגיעו להסכם פשרה שבו תקבל 155,000 שקלים פיצוי, והתנצלות בעמודים הראשונים בעיתונים "מעריב", "הארץ" ו"דבר".

חייה של רביקוביץ אופיינו במסכת של דיכאונות ויציאה מהם. דבר זה השתקף בשיריה שחשפו את סערות נפשה, שנעה בין חיות אדירה והרצון להיות מעורבת בכל עניין פוליטי ומוסרי, לבין דיכאונות ומספר ניסיונות התאבדות. על הדיכאון כתבה: "הדיכאון שלי הוא שפל יציב. אין לי מאניה-דפרסיה. כשאני בדיכאון אני כל כך שונאת את עצמי, שאני לא שונאת אף אחד אחר".

ב-21 באוגוסט 2005 נמצאה דליה רביקוביץ בדירתה ללא רוח חיים. ההשערה הראשונה, אשר דווחה בהרחבה בעיתונות, הייתה שככל הנראה שמה קץ לחייה. הניתוח שלאחר המוות, שנעשה ביוזמת משפחתה, שלל השערה זאת, מאחר שלא נמצאה בגופה כמות חריגה של תרופות. הפתולוג הביע את דעתו ש"מותה נגרם קרוב לוודאי מכישלון חריף של הלב". רופאה הפרטי, שראה את דו"ח הפתולוג, הוסיף ש"מצאו שם הגדלה של הלב, שאולי יכולה לרמז על מוות כתוצאה מהפרעת קצב".

## פרסים והוקרה

שירתה של רביקוביץ זכתה להערכה רבה, והיא זכתה בפרסים ספרותיים רבים:
* פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים, 2005
* דוקטור לשם כבוד של מאוניברסיטה בחיפה, 2000
* פרס ישראל לספרות, 1998
* פרס ביאליק לספרות יפה, 1987
* פרס ברנר,על ספר שיריה "תהום קורא" 1976
* פרס עיריית רמת גן לספרות יפה, 1970
* פרס אוסישקין, של הקרן הקיימת לישראל על "הספר השלישי" 1969
* פרס שלונסקי, על ספר שיריה "חורף קשה" 1965

## הנצחתה
[220px|ממוזער|שמאל|[לוחית זיכרון על ביתה של דליה רביקוביץ ברח' יהואש 6 בתל אביב]]
[220px|ממוזער|שמאל|[לוחית זיכרון לדליה רביקוביץ בגן מאיר]]
עיריית תל אביב הנציחה זכרה בשלט שהציבה בחזית ביתה ברחוב יהואש 6.

ב-22 בנובמבר 2013 הוסר הלוט מעל הפסל "עמוד התיכון" של יגאל תומרקין, בגן מאיר בתל אביב, המוקדש לדליה רביקוביץ. בעקבות שיפוצים בגן מאיר, העתיקה עיריית תל אביב-יפו את הפסל, וב-14 בנובמבר 2019 הציבה אותו בגן פינצ'וק ברחוב רופין 5, חמישים מטרים מדירתה של רביקוביץ.

רחובות על שמה נמצאים במספר ערים בישראל (בהן תל אביב, ראש העין, רמלה, הרצליה, מזכרת בתיה, עפולה ויבנה).

## יצירתה
[שמאל|ממוזער|220px|קברה של דליה רביקוביץ ב[בית העלמין קריית שאול|קריית שאול. על המצבה קטע מהשיר "אין יראת אלוהים במקום זה"]]
שיריה הראשונים של רביקוביץ הופיעו בשנות החמישים ב"אורלוגין", ביטאונו של המשורר אברהם שלונסקי, שעודד אותה בראשית כתיבתה.

עם פרסום שני ספרי השירה הראשונים שלה זכתה לעידוד רב ממבקר הספרות ברוך קורצווייל, שאצלו למדה ספרות בבית הספר התיכון. ספרה הראשון, "אהבת תפוח הזהב", סימן אותה, כמעט עם יציאתו לאור, כאחת המשוררות המבטיחות של זמנה. על ספרה זה כתב קורצווייל:

על ספרה השני, "חורף קשה", כתב קורצווייל מסה שכותרתה "אחד הגילויים החשובים ביותר בשירתנו החדשה", ובה כתב:

כתיבתה מתאפיינת בשירים הרומנטיים שכתבה, שבהם חשפה את רגשותיה באופן חופשי. אחדים משיריה הולחנו לשירים פופולריים.

במאמר העוסק בקשרים שבין רביקוביץ לקורצווייל מתאר שמואל אבנרי את השתקפות הסבל בשירתה:

לאחר מותה כתב המשורר מאיר ויזלטיר על לשון שירתה:

ספרה האחרון, "באה והלכה", שיצא לאור בשנת 2005, מכיל סיפורים קצרים שעוסקים בפרקים מחייה בצורה ישירה ומרומזת. סיפורים אלה ייחודיים בצורת הביטוי ה"יבשה" עובדתית, נטולת דימויים, ואפילו יש שיגידו "מרושלת". ייחודם הוא בקשרים שיש להם לשירתה האישית והפוליטית, והם מאפשרים לקורא לחוות הבשלה, התבגרות, אירוניה ואירוניה עצמית. נדמה ששירי "אהבת תפוח הזהב", ובפרט אלו העוסקים בילדות המוקדמת, מקבלים בספר "באה והלכה" ממד ואופן ביטוי אחרים. נעלמו רסיסי המקורות המקנים ממד מיתי לחוויות האישיות. דמות האב עוברת "מסננת" של ראייה בוגרת, פחות האשמה וכאב, ויותר חרטה, למידה וגעגוע.

בנוסף לשירה כתבה רביקוביץ גם סיפורת וספרי ילדים. היא תרגמה מאנגלית לעברית שירים של משוררים זרים, כגון: אדגר אלן פו, ויליאם בטלר ייטס ות"ס אליוט. בצעירותה תרגמה לעברית גם ספרי ילדים. לעיתים אף כתבה טור ביקורת על שידורי הטלוויזיה בעיתון "מעריב".

שיריה תורגמו ל־26 שפות: איטלקית, אנגלית, אסטונית, בולגרית, גרמנית, דנית, הולנדית, הונגרית, וייטנאמית, יוונית, יידיש, יפנית, סינית, סלובנית, סלובקית, ספרדית, סרבו-קרואטית, סרבית, ערבית, פולנית, פורטוגזית, פינית, צ'כית, צרפתית, קטלאנית, ורוסית.

התיאטרון הקאמרי ערך, הפיק וביצע מחווה לרביקוביץ בשנת 2006.

## עמדות פוליטיות
220px|ממוזער|שמאל|הפסל "עמוד התיכון" של יגאל תומרקין לזכרה של דליה רביקוביץ בגן מאיר
דליה רביקוביץ הזדהתה עם השמאל הישראלי. עם זאת, לאחר מלחמת ששת הימים, בעקבות כיבוש עמק דותן מידי הלגיון הירדני, כתבה את השיר "עמק דותן".

בעקבות מבצע שלום הגליל, בשנת 1982, החלה לכתוב שירה פוליטית תוך הבעה של ערכים הומניסטיים, ולאו דווקא ערכים כלכליים, מפלגתיים או מדיניים. היא הייתה פעילה במסגרת תנועות שלום שונות, אך ללא השתייכות פורמלית לארגון כלשהו.

רביקוביץ הביעה הזדהות עם סבלו של העם הפלסטיני ברבים משיריה, ובין השאר כתבה מונולוג מנקודת מבטו של מחבל מתאבד בדרך לפיגוע. המונולוג התפרש כהזדהות עם פיגועי ההתאבדות ולכן זכה לתגובות נזעמות רבות.

בבחירות לכנסת ה-11 ב-1984, קיבלה רביקוביץ דירוג כבוד כמספר 117 ברשימת המועמדים של מפלגת שינוי.

בינואר 2000 הופיעה רביקוביץ ב־CNN, והביעה את התנגדותה למדיניות ממשלת ברק שכללה הפקעת קרקעות פלסטיניות באזור מסאפר יטא. הפקעת הקרקעות גרמה לפינוי תושבים שגרו במערות באזור, ורביקוביץ הצטרפה לקבוצת סופרים ומשוררים שהגיעו להזדהות עם המפונים.

הייתה חברה במועצה הציבורית של ארגון השמאל "בצלם"

## ספריה

## שירים שהולחנו

## לקריאה נוספת
*יעקב אגמון, **שאלות אישיות - מבחר ראיונות** - ריאיון עם דליה רביקוביץ בתאריך 8 בנובמבר 1969, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1994, עמ' 338–348
* ז'ולייט חסין, **שירה ומיתוס ביצירתה של דליה רביקוביץ**, עקד, 1989
* חמוטל צמיר ותמר ס. הס (עורכות), **כתמי אור: חמישים שנות ביקורת ומחקר על יצירתה של דליה רביקוביץ**, בני ברק: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010.
* ענבר רווה, "'מים שאין להם סוף': עיון משווה בשירתה של דליה רביקוביץ", **[[מחקרי ירושלים בספרות עברית]]** יח, תשס"א, עמ' 379–389 
* שירה סתיו, **אבא אני כובשת: אבות ובנות בשירה העברית החדשה**, הוצאת דביר ומכון הקשרים, 2014
* גדעון טיקוצקי, **[http://www.text.org.il/index.php?book=1604111 דליה רביקוביץ - בחיים ובספרות]**, סדרת ספרי פרס בהט, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה וידיעות אחרונות - ספרי חמד, 2016
* אביבה קרינסקי, שיח בין יוצרות: 40 שנה ל"הקרפודים" לדליה רביקוביץ ו-73 שנה ל"הצפרדע" ללאה גולדברג. בתוך מאזניים, גיליון 4 כרך פג, 2009

## קישורים חיצוניים
* 

*  "שברי זכוכית עטופים במטפחת משי" פודקאסט "גיבור תרבות" להאזנה המוקדש כולו לדליה רביקוביץ, בהגשת ד"ר דן ערב, ד"ר דוד גורביץ' ויונתן גת
* כנס על יצירתה של דליה רביקוביץ באוניברסיטה העברית בירושלים, 28 באוקטובר 2018
* מבחר תוכניות רדיו על דליה רביקוביץ - ראיונות איתה ועליה, ושיריה, באתר iCast

* 
* 
* 
* 
* צפרירה לידובסקי כהן, 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* דוד מרחב, חיים על סף תהום, שיחה עם רן יגיל, באתר GoGay, אוגוסט 2005
* צבי עצמון, חצי שנה לפני המונסון. מיוֹבש ניחר, עתון 77, גיליון 304, אוקטובר 2005
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* אלי הירש, על שירתה של דליה רביקוביץ, במקור, מתוך "7 לילות", ידיעות אחרונות, 24 בספטמבר 2010
* 
* זהר אלמקייס, מה אנחנו באמת יודעים על דליה רביקוביץ?, באתר בית אבי חי, פברואר 2016
* רן לוי, הדיכאון על פי דליה רביקוביץ, באתר "פסיכולוגיה עברית"
* 
* 
* חנה סֵקֶרָה, קולות המים בשירת דליה רביקוביץ', באתר "מניפה", 13 בפברואר 2021
* מיכל שרון- בלייס, אהבה בשירתה של דליה רביקוביץ 20 שנה למותה, הסכת, אוגוסט 2025.
* 
* 
* 

**מיצירתה**:
* 
* 
* "דברים שיש להם שיעור", באתר הספריה החדשה
* "כמו חול" - שתי גרסאות, באתר הספריה החדשה
* 
* "קזבלנקה", סיפור קצר מתוך קובץ סיפוריה "באה והלכה", באתר בננות
* 
* "בכל דור ודור ...." פרסום של מכון גנזים על שכתבה בעניין פדיון שבויים. אוגוסט, 2025.

**על יצירתה**:
* מיכאל גלוזמן, הקינה העולצת - על שני שירים של רביקוביץ על וולך, פורסם בהליקון - סדרה אנתולוגית לשירה עכשווית וקלאסית
* 
* 
* , על ספרה של דליה רביקוביץ "מים רבים"
* רן לוי, הדיכאון על פי דליה רביקוביץ, מאמר הבוחן את תסמיני הדיכאון באמצעות שירתה וחייה של המשוררת דליה רביקוביץ ומנסה להקיש על היתרונות והחסרונות הגלומים בו. אתר פסיכולוגיה עברית, 14 בפברואר 2007
* אסתי אדיבי-שושן, אין אהבה במקום הזה/ זולת אהבה לשניים, על יחסי הורים ילדים בשירת דליה רביקוביץ, באתר מחשבות על ספרים, 18 ביוני 2011
* רחל אליאור, "צעקה הנערה המאורשה ואין מושיע לה": גורלה של הנאנסת במקרא ובשירהּ של דליה רביקוביץ, בתוך: **הוגים בפרשה, פרשת השבוע כהשראה ליצירה ולהגות היהודית לדורותיה** (עורך נ. רוטנברג) ירושלים: מכון ון ליר ומשכל, תשס"ה:2005: 576-592
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* חנה סקרה, קולות המים בשירת דליה רביקוביץ, באתר "מניפה", 13 בפברואר 2021
* 
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:זוכות פרס ישראל לספרות ושירה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לספרות ושירה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1998
קטגוריה:זוכות פרס ביאליק לספרות יפה
קטגוריה:זוכי פרס ביאליק לספרות יפה
קטגוריה:זוכות פרס ברנר
קטגוריה:זוכי פרס ברנר
קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:ישראליות המתמודדות עם מגבלה נפשית
קטגוריה:משוררים ששיריהם הולחנו
קטגוריה:משפחת הומינר
קטגוריה:זוכות פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:זוכי פרס שלונסקי
קטגוריה:זוכות פרס רמת גן לספרות
קטגוריה:בוגרות תיכון חוגים
קטגוריה:בוגרי תיכון חוגים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מקבלות תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת חיפה
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת חיפה
קטגוריה:זוכי פרס רמת גן לספרות
קטגוריה:זוכי פרס עקביהו
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005