open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
STS-119

**STS-119** הייתה משימה בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א לתחנת החלל הבינלאומית. המשימה, שידעה דחיות רבות, המריאה בערב 15 במרץ 2009 (בשעת שיגור המשימה בישראל חל כבר 16 במרץ). לפני השיגור נצפה עטלף שנצמד למכל הדלק החיצוני אך השיגור לא הושפע מכך ומניחים שהעטלף נהרג בזמן השיגור. המשימה בוצעה על ידי מעבורת החלל דיסקברי. לאחר שהות בת כשבועיים בחלל המעבורת נחתה בשלום ב־28 במרץ 2009. במהלך המשימה הצוות חווה מספר קשיים שמנעו השלמת כל יעדי המשימה.

## צוות
***מפקד המשימה:**  לי ארשמבו (2)
***טייס:**  דומיניק אנטונלי (Dominic A. Antonelli) (1)
***מומחה משימה:**  ג'וזף אקבה  (1)
***מומחה משימה:**  סטיבן סוונסון (Steven Swanson) (2)
***מומחה משימה:**  ריצ'רד ארנולד (Richard R. Arnold) (1)
***מומחה משימה:**  ג'ון פיליפס (John L. Phillips) (3)
***[[מהנדס טיסה]]:** קואיצ'י וקאטה (Koichi Wakata) - בהמראה בלדב
***מהנדסת טיסה:**  סנדרה מגנוס - בנחיתה בלבד (2)
המספר בסוגריים מסמן את הטיסות בחלל של כל אסטרונאוט, כולל משימה זו.

## המשימה
מטרת המשימה הייתה להביא אל תחנת החלל הבינלאומית את קורה S6 ועליה מערך סולרי. בכך הושלמה בניית הקורה הראשית של התחנה.

המועד המקורי לשיגור היה 6 בנובמבר 2008. מסיבות טכניות שונות השיגור נדחה מספר פעמים. בסופו של דבר השיגור בוצע ב-15 במרץ 2009 מכן שיגור 39A במרכז החלל קנדי ועבר ללא בעיות. ב-17 במרץ בוצע עגינה בתחנת החלל הבין-לאומית בה שהה צוות משלחת מס' 18 בפיקוד מייקל פינק.

ב-18 במרץ החלו עבודות בהתקנת מערך S6. ב-19 במרץ בוצע פעילות חוץ רכבית ראשונה בה סוונסון וארנולד עבדו על התקנת S6. הפעילות נמשכה כ-6 שעות. למחרת בוצע פתיחת פאנל סולארי החדש והחלו עבודות בהכנסתו לניצול. בסיום הפעילות הספק שמיוצר בחלק אמריקאי של תחנת החלל גדל ל-120 קו"ט.

ב-21 במרץ סוונסון ואקבה ביצוע פעילות חוץ רכבית במהלכה הוחלפו פאנלים סולארים בחלק P6 ועבודות תחזוקה נוספות. פעילות נמשכה כ-6.5 שעות.

ב-23 במרץ ארנולד ואקבה ביצוע פעילות חוץ רכבית במהלכה בוצעו עבודות תחזוקה נוספות. פעילות נמשכה כ-6.5 שעות.

ב-25 במרץ מעבורת החלל דיסקברי התנתקה מתחנת החלל. קואיצ'י וקאטה הצטרף למשלחת מס' 18 במקום סנדרה מגנוס שעזבה את תחנת החלל.

הנחיתה בוצע ב-28 במרץ במסלול נחיתה מס' 15 במרכז החלל קנדי.
### פעילות חוץ רכבית

## ראו גם
*משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* 
* דף המידע הרשמי של משימת STS-119 באתר נאס"א
* תיאור המשימה
* סרטון על המשימה
* דיווח לעיתונות

STS-119
קטגוריה:2009 בארצות הברית
בית משפט לעניינים מינהליים

**בתי המשפט לעניינים מינהליים** הוקמו בישראל מכוח חוק בתי משפט לעניינים מינהליים, התש"ס-2000, במטרה להסמיך את בית המשפט המחוזי (בשבתו כבית משפט לעניינים מינהליים) לדון בעניינים מנהליים אשר נדונו בעבר בבג"ץ. מכאן אף המקור לכינויו של בית משפט זה "בג"ץ קטן". תפישתו העקרונית של החוק היא, כי ראוי שבירור עתירות המובאות בפני בתי משפט אלה יערך על פי כללי דיון בעלי מאפיינים דומים לאלה של כללי הדיון הנוהגים בבג"ץ, והמוסדרים ב.

## היסטוריה
עם הקמת המדינה נקבע המוסד של בג"ץ לדיון בטענות כנגד פעילות השלטון. ברבות השנים עלה העומס על בית המשפט העליון שטיפל בעתירות לבג"ץ והוצעו הצעות שונות להקל את העומס. בשנת 1980 הציעה ועדת לנדוי מתווה להקלת העומס, אולם הצעותיה לא יושמו. בשנות ה-90 החל בג"ץ להעביר נושאים לבית המשפט המחוזי בדרך של פסיקה. בראשית שנות ה-90, בבג"ץ פסטרנק, הועברו ענייני מכרזים לבתי המשפט האזרחיים. לאחר מכן הועבר הדיון בחברות ברשות מקומית לבתי משפט אזרחיים ברע"א 1287/92. בבג"ץ 1921/94 הועברו ענייני התכנון והבנייה לבתי המשפט האזרחיים. בעקבות זאת, אישרה הכנסת בשנת 1997 חוק להקמת בתי משפט מנהליים העוסקים בענייני תכנון ובנייה. שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 2000 אושר חוק בתי המשפט לעניינים מנהליים שהעביר עניינים אחרים לבתי המשפט המנהליים.

ב-17 ביולי 2018 השלימה שרת המשפטים איילת שקד, ביחד עם שר הביטחון אביגדור ליברמן והח"כים ניסן סלומינסקי ובצלאל סמוטריץ', מהלך שיזמה והמעביר סמכויות שיפוט ביהודה ושומרון מבג"ץ לבית המשפט לעניינים מינהליים בירושלים שכעת יישב, מעת כניסת החוק לתוקף, כערכאה ראשונה במקום בג"ץ.

## סמכות
לבית המשפט המנהלי סמכות לדון בעניינים מנהליים ספציפיים שנקבעו בחוק בתי הדין המנהליים.

עניינים מנהליים מוגדרים על פי  כסכסוך בין רשות מנהלית לבין הפרט.  מגדיר את הנושאים עליהם מוסמך לדון בית המשפט לעניינים מנהליים:
* עתירה מנהלית – עתירה נגד החלטה של רשות בעניין המנוי בתוספת הראשונה לחוק (בין היתר בנושאי ארנונה, חינוך, רישוי עסקים, רשויות מקומיות וכו') עתירות אלו מכונות "בג"צונים".
* ערעור מנהלי – ערעור המנוי בתוספת השנייה לחוק (בין היתר ערעור על החלטה של רשם האגודות השיתופיות, ועדת ערר בעניין היטל ביוב, החלטות מסוימות לפי חוק התכנון והבניה וכו').
* תובענה מנהלית – תובענה לסעד אזרחי שעילתה עניין מנהלי המנוי  (בפועל כיום העילה היחידה המופיעה היא תובענה לפיצויים שעילתה במכרז ציבורי).
* עניין מנהלי שנקבע בחוק אחר.

כל עניין מנהלי שאינו עונה לנושאים הנ"ל, נדון בבג"ץ, מכח סמכותו השיורית. כמו כן, רשאי בית המשפט לעניינים מנהליים להעביר לבג"ץ כל עניין הנראה לו כבעל חשיבות ציבורית מיוחדת. סדרי הדין והסעדים, הם כמו בבג"ץ.

מלבד "עניינים מנהליים", בית משפט לעניינים מינהליים דן גם בתביעת פיצוי כספי מהמדינה, בתחומים שייקבעו בידי שר המשפטים. עד היום קבע שר המשפטים שני תחומים בהם ניתן לתבוע פיצוי כספי מהמדינה בבית משפט לעניינים מינהליים: 1. קיפוח במכרז. 2. תובענה ייצוגית בשל גבייה שלא כדין (תובענה מנהלית).

## ראו גם
* :קטגוריה:פסקי דין של בית משפט לעניינים מינהליים

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* בתי המשפט המנהליים באתר פרקליטות המדינה
* 
* 

## הערות שוליים

מנהליים, עניינים
קטגוריה:משפט מינהלי בישראל
מיון טופולוגי

**מיון טופולוגי** הוא סידור של קבוצת איברים שקיימות ביניהם תלויות כך שאף איבר לא יופיע לפני איבר בו הוא תלוי. דוגמאות לבעיות המצריכות מיון טופולוגי:
#לבישת בגדים: יש לקבוע סדר ללבישת בגדים בצורה כזו שגרביים יילבשו לפני נעליים, למשל.
#תזמון תהליכים במחשב: כאשר ישנן מספר משימות שהמחשב צריך לבצע עליו לוודא שהן מבוצעות בסדר כזה שבו משימה שתלויה בפלט של משימה קודמת לא תורץ לפניה.
#בבניית תוכנית לימודים אוניברסיטאית יש לוודא שקורס נלקח רק לאחר שכל קורסי הקדם הנדרשים שלו נלקחו.

הניסוח המתמטי המדויק של בעיית מיון טופולוגי נעזר בתורת הגרפים: בהינתן גרף מכוון חסר מעגלים (DAG), מיון טופולוגי שלו הוא מתן מספרים לצמתי הגרף בצורה כזו שאם יש קשת מצומת a אל צומת b, המספר שניתן ל-a קטן מהמספר שניתן ל-b. ניתן להוכיח כי לכל גרף מכוון חסר מעגלים קיים מיון טופולוגי אחד לפחות, וייתכן שקיימים מיונים טופולוגיים רבים. לעומת זאת, אם הגרף מכיל מעגל, אז אין לו מיון טופולוגי.

## אלגוריתם לביצוע מיון טופולוגי
ניתן לבצע מיון טופולוגי בזמן ריצה ליניארי במספר הצמתים והקשתות שבגרף - \ O(|V|+|E|) . מבחינה רעיונית, האלגוריתם מהווה הרחבה של אלגוריתם חיפוש לעומק, עם תוספת בודדת: כאשר אלגוריתם החיפוש לעומק מסיים את הרקורסיה עבור צומת מסוים, הוא מכניס אותו לתחילת המיון הטופולוגי. דבר זה מבטיח שאיבר ייכנס לתחילת המיון רק לאחר שכל האיברים המחוברים אליו כבר הוכנסו, ולכן הוא יוכנס למקום מוקדם יותר במיון.

אלגוריתם נוסף בסיבוכיות זהה:


 **TopSort(G)**
     k=0
     **while** \exist s \in V s.t. s's indegree = 0
         Sorted[k]=s
         k++
         remove s and all its outgoing edges
     **if** k=n **then** successful
     **else** failed


## לקריאה נוספת
* תומאס ה. קורמן, צ'ארלס א. לייזרסון, רונאלד ל. ריבסט, **מבוא לאלגוריתמים**, הוצאת MIT, תורגם לעברית על ידי האוניברסיטה הפתוחה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלגוריתמים בתורת הגרפים
קטגוריה:תורת הגרפים
קווירינאלה

ממוזער|350px|הכניסה לארמון קווירינאלה
ה**קווירינאלה** (באיטלקית **Quirinale** או **ארמון הקווירינאלֶה** - **Palazzo del Quirinale**) הוא מעונו הרשמי של נשיא איטליה. הארמון נמצא על גבעת קווירינאלה - אחת משבע גבעות העיר רומא.
## היסטוריה
הארמון, הממוקם בקרבת "דרך קווירינאלה" (Via del Quirinale) ואל מול "**פיאצה דל קווירינאלה**" (כיכר הקווירינאלה - **Piazza del Quirinale**), נבנה בשנת 1573 על ידי האפיפיור גרגוריוס ה-13 כארמון קיץ אפיפיורי. בארמון זה נערכו קונקלוות רבות.

הארמון שימש כארמון קיץ של האפיפיורים עד ספטמבר 1870, עת נכבשה מדינת האפיפיור. החל משנת 1871 הפך הארמון למקום המגורים הרשמי של מלכי איטליה, אף שהמלכים עצמם לא התגוררו במקום, והארמון שימש רק כבניין משרדים עבור בית המלוכה ולאירועים רשמיים. עם ביטול המלוכה בשנת 1948 הפך הארמון למשכן הנשיא.

חזית הארמון תוכננה על ידי דומניקו פונטנה, קפלת הארמון על ידי קרלו מאדרנו, והפרסקאות (ציורי הקיר) שבארמון צוירו על ידי גווידו רני ומלוצו דה פורלי.

גני הארמון נבנו במאה ה-18.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איטליה: מעונות רשמיים
קווירינאלה
קטגוריה:טרווי
ארמון ברבריני

ממוזער|280px|חזית ארמון ברבריני.
[ממוזער|280px|המדרגות האליפטיות של [פרנצ'סקו בורומיני|בורומיני.]]
ממוזער|280px|תחריט מהמאה ה-18 של הכניסה למבנה.
**ארמון ברבריני** (באיטלקית: **Palazzo Barberini**; פלאצו ברבריני) הוא ארמון הממוקם בעיר רומא, ליד פיאצה ברבריני.

## הקמת המבנה
בעבר שימש האתר ככרם של משפחת ספורצה. בשנת 1549 נבנה באתר הארמון ראשון עבור המשפחה. אולם לאחר שהחשמן אלסאנדרו ספורצה נקלע לקשיים כלכליים בשנת 1625 נרכש המבנה על ידי מאפאו ברבריני - לימים האפיפיור אורבנוס השמיני. אורבנוס העסיק שלושה אדריכלים לצורך הקמת הארמון - קרלו מאדרנו שהיה האדריכל האחראי באותה עת על הקמת בזיליקת פטרוס הקדוש, אולם תוכניתו להקמת ארמון בסגנון הרנסאנס השתנתה במהרה והארמון הפך למעשה לווילה המקיפה חצר כבוד גדולה. מדרנו החל בבניית הארמון בשנת 1627 ונעזר באחיינו פרנצ'סקו בורומיני. לאחר מותו של מדרנו בשנת 1629, הוחלף בורומיני בג'ובאני לורנצו ברניני, ועבודות הקמת הארמון הושלמו על ידי ברניני בשנת 1633.

לאחר מותו של אורבנוס השמיני, הוחרם הארמון על ידי האפיפיור אינוקנטיוס העשירי, והושב לידי משפחת ברבריני רק בשנת 1653.

## תיאור המבנה
הארמון ממוקם סביב חצר קדמית. משני צדדי הכניסה מצויים אגפי הארמון שתוכננו על ידי ברניני. בכניסה למבנה אולם כניסה אובלי מרכזי שגובהו שתי קומות. אגפי הארמון מפרידים בין גן הארמון המצוי מאחוריו לבין הכיכר שלפני הארמון.
סגנון הבנייה של הארמון הוא סגנון ונציאני ולא רומאי. החלונות של הקומה העליונה נבנו על פי תכנונו של בורומיני ובשל השימוש בפרספקטיבה מדומה, יוצר הארמון אשליה של עומק.

הארמון שימש מקור להשראה לארמונות רבים באירופה, והאולם המרכזי של המבנה נחשב ליצירת מופת בארוקית, שהועתקה בארמונות אפיפיורים רבים וכן בווילה פיזאני שבסטרה, בחדר הכתר בארמון הלכותי שבמדריד וכן בארמון קה רצוניקו שבוונציה.

בקומה הראשונה צוירו פרסקאות במהלך המאה ה-17 על ידי האמנים ג'וזפה פאסרי ואנדראה קמאסֶאי. 

הגן מכונה "הגן הסודי" (**giardino segreto**) בשל היותו חבוי מהרחוב באמצעות חזית המבנה. בגן הוצבה אנדרטה לברטל ת'ורוולדסן שעבד בסמוך.

## גלריות ומוזיאונים
כיום משמש הארמון את ה"**גלריה נציונלה ד'ארטה אנטיקה**" – הגלריה הלאומית האיטלקית לאמנות עתיקה (Galleria Nazionale d'Arte Antica) – אחד מאוספי האמנות החשובים ביותר באיטליה. במסגרת אוסף זה מוצגים לה פורנרינה של רפאל, יהודית כורתת את ראש הולופרנס של קאראווג'ו וכן דיוקן הנרי השמיני של הנס הולביין.

בחלקו האחורי של המבנה התגלו שרידי מיתראיום מהמאה השנייה.

## קישורים חיצוניים

* 

* תיאור הארמון
* תמונת לוויין של מתחם הארמון

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ברבריני

קטגוריה:רומא: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:איטליה: מוזיאונים לארכאולוגיה
קטגוריה:טרווי
קטגוריה:מבנים שתכנן פרנצ'סקו בורומיני
מיכאל זהרי

**מיכאל זֹהרי** (9 באפריל 1898, י"ז בניסן ה'תרנ"ח – 15 באפריל 1983, ב' באייר ה'תשמ"ג) היה בוטנאי ישראלי, חתן פרס ישראל. ידוע בזכות מחקרים יסודיים שערך על צמחיית ארץ ישראל והמזרח התיכון, וכן בשל כתיבת ספרות מקצועית המיועדת גם לקהל הרחב המתעניין בתחום. זהרי הוא ממחבריו של המגדיר לצמחי ארץ ישראל, יחד עם אלכסנדר איג ונעמי פיינברון.

## קורות חייו
מיכאל זהרי נולד בבוברקה, על יד לבוב, שבגליציה (אז באימפריה האוסטרו-הונגרית) בשנת 1898, ועלה לארץ ישראל בשנת 1920. למד בסמינר העברי למורים בירושלים בשנים 1922–1925. בשנת 1926 נולד בנו דניאל, בהמשך גם תלמידו. לאחר לימודיו, עבד ביחידה לבוטניקה במכון לחקלאות ולמדעי הטבע, שלימים עברה לחסות האוניברסיטה העברית בירושלים. קיבל תואר דוקטור (PhD) בשנת 1936, ובשנת 1945 התמנה למרצה באוניברסיטה. הוא סייר רבות בישראל ובמזרח התיכון, כולל בארצות ערב לפני קום המדינה ואף ביבשות אחרות. מתלמידיו הבולטים: דניאל זהרי, גדעון אורשן, אבינועם דנין, אבישי שמידע ויעקב לורך.

בין 13 ל-18 בדצמבר 1942 השתתף בסיור בערבה שאורגן על ידי יוסף ויץ (בהשתתפות 12 אנשים, לרבות מהנדס המים שמחה בלאס, יו"ר הקרן הקיימת אברהם גרנות והמודד וידען הארץ זלמן ליף).

מיכאל זהרי קיבל את פרס ישראל במדעי החיים בשנת 1954. נבחר כחבר ב בתחום הבוטניקה בשנת 1960.

## מספריו
* **מגדיר לצמחי ארץ ישראל**, במשותף עם אלכסנדר איג ונעמי פיינברון, הוצאת האוניברסיטה העברית, 1931
* גיאובוטניקה (ספריית הפועלים, 1959)
* צמחית ארץ ישראל בציורים, במשותף עם נעמי פיינברון-דותן, איורים: רות קופל, הוצאת דעת, 1959
* צמחי התרבות של ישראל (הוצאת הקיבוץ המאוחד עם אברהם פאהן, 1957, מהדורה שנייה: צמחי התרבות בישראל - 1981)
* מגדיר חדש לצמחי ישראל (עם עובד, 1976, 1989)
* כל עולם הצמחים (עם עובד, 1978)
* נופי הצומח של הארץ (עם עובד, 1980)
* (Plants of the Bible (Cambridge, 1982 (צמחי התנ"ך)

## לקריאה נוספת
* 'זהרי (שין), מיכאל', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 213. 

## קישורים חיצוניים
* כרטיס אישי ואודותיו, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
* רשימת טקסונים שתוארו למדע על ידי מיכאל זוהרי, באתר IPNI
* 
* אברהם פאהן, לזכרו של מיכאל זהרי, במלאת שנה לפטירתו, **[[מדע (כתב עת)|מדע]]** כ"ח 1, 1984
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוטנאים ישראלים
קטגוריה:בוטנאים ביישוב
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למדעי החיים
קטגוריה:זוכי פרס ויצמן
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מדעי החיים
קטגוריה:ראשוני האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה המקראית
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1954
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1983
ניו יורק – רפיח

**ניו יורק-רפיח** הוא שמו של אלבום הבכורה של להקת הפאנק רוק (Punk rock) הישראלית "שייגעצ". האלבום יצא ב-2001 בלייבל LA4 בהפקת עופר קורן, שנה לאחר הקמת הלהקה.

האלבום זכה להצלחה רבה ויצאו לאור ממנו כמה מהלהיטים הגדולים של הלהקה: "ניו-יורק-רפיח", "את דומה לכלב" ו"פרח נתתי לנורית" (אשר מתכתב עם השיר "דני גיבור"). באלבום השתתפו חברי ההרכב המקורי: יובל מנדלסון שכתב, שר והלחין את מרבית השירים, שיקו פלדמן, אבי מרקוביץ ודנה רגב. גם עופר קורן השתתף בעיבודו.

## רשימת השירים
#ניו יורק-רפיח (3:15)
#לב מפלסטיק (4:28)
#שזיף (5:55)
#רוצה ללכת (3:35)
#את דומה לכלב (3:20)
#את יודעת (3:26)
#חייל של מאה שערים (3:12)
#עושה ביד (3:35)
#ראש הממשלה (2:36)
#שגר פגר (1:53)
#פרח נתתי לנורית (1:38)
#ערוץ הילדים (8:28)
#שיקו (1:25)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2001
קטגוריה:אלבומי שייגעצ
ארמון הלטראנו

ממוזער|250px|מראה הארמון
**ארמון הלטראנו** (באיטלקית: Palazzo del Laterano) הוא ארמון שראשיתו באימפריה הרומית. בהמשך שימש הארמון את האפיפיורים. הארמון שוכן ברובע לטראנו, סמוך לבזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו - הקתדרלה של רומא. 

## היסטוריה
הארמון הוענק לאפיפיור בראשית המאה הרביעית על ידי הקיסר הרומי קונסטנטינוס, ושימש משכנם של האפיפיורים במשך כ-1,000 שנים.

לאחר שרפה שפרצה בו במאה ה-10 שיחזר האפיפיור סרגיוס השלישי את המבנה, ובהמשך הרחיב האפיפיור אינוקנטיוס השלישי את המבנה ושיפץ אותו. בתקופה זו היה הארמון בשיאו ודנטה מתאר אותו כפסגת ההישגים האנושית.

בין הארמון לבזיליקה עמד בעבר פסלו של מרקוס אורליוס הרכוב על סוס. פסל זה לא הושמד בשל הטעות בזיהויו - חשבו שמדובר בקיסר הנוצרי קונסטנטינוס. הפסל מוצג כיום במוזיאונים הקפיטולינים.

בארמון היה מצוי אולם ה-"Aula Concilii" שהיה מורכב מ-11 אפסיסים (אולמות המקורים בקשתות) - אולם ששימש את ועידות הלטראנו  במהלך ההיסטוריה.

עם מעבר האפיפיורים מרומא לאביניון ירד הארמון מגדולתו. שתי שריפות שפרצו בארמון בשנים 1307 ו-1361 גרמו לארמון נזקים בלתי הפיכים, והכסף המועט שנשלח מאביניון לא הספיק לשיקום הבניין. עם שובו של האפיפיור לרומא התגורר האפיפיור בסנטה מריה אין טרסטוורה, ולאחר מכן בבזיליקת סנטה מריה מג'ורה ולבסוף עבר לקריית הוותיקן.

האפיפיור סיקסטוס החמישי הרס את שרידי הארמון ובנה במקום את הארמון הנוכחי (הקטן בהרבה מהארמון המקורי).

כיום ניתן לראות את שרידי אולם ה"טריקליניום" ששימש את האפיפיור לאו השלישי כאולם הסעודות הרשמי ואת הפסיפסים שנותרו מאולם זה.

## קישורים חיצוניים

* מפה של הארמון ותחריטים שלו

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לטראנו
לטראנו
קטגוריה:קריית הוותיקן: מבנים
הגלריה הלאומית האיטלקית לאמנות עתיקה

**הגלריה הלאומית האיטלקית לאמנות עתיקה** (באיטלקית: **Galleria Nazionale d'Arte Antica**) היא גלריה לאמנות המצויה ברומא שבאיטליה. הגלריה ממוקמת בשני ארמונות - ארמון ברבריני וארמון קורסיני.

ארמון ברבריני הוקם עבור האפיפיור אורבנוס השמיני על ידי האדריכל האיטלקי קרלו מאדרנו במקום בו עמדה קודם לכן וילה ספורצה. 

ארמון קורסיני, שהיה ידוע בעבר בשם ארמון ריאריו, הוא ארמון מהמאה ה-15, ששוקם על ידי האדריכל פרדיננדו פוגה במאה ה-18 עבור החשמן נרי מריה קורסיני.

בגלריה מוצגים יצירות של האמנים ברניני, קאראווג'ו, ג'ובאני באליונה, הנס הולביין, פרוג'ינו, ניקולא פוסן, ג'וליו רומאנו, רפאל, טייפולו, טינטורטו וטיציאן.

## קישורים חיצוניים

* 

* ארמון קורסיני - אתר רשמי 

קטגוריה:רומא: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:רומא: ארמונות
יוסף הדנה

הרב **יוסף אָדָנֶה** (נולד ב-1949) הוא רב ישראלי יליד אתיופיה, בעבר הרב הראשי ליהדות אתיופיה מטעם הרבנות הראשית.

## קורות חיים
הדנה נולד ב-1949 בכפר אמבובר שבמחוז בגמדר שבאתיופיה לאלמיטו ברהנו ולליקה כהנת הדנה טקויה. בצעירותו למד בבית הספר של הסוכנות היהודית בכפר הולדתו ואז עבר לבית ספר ממשלתי בעיר גונדר. בגיל 20 נשלח יחד עם ישעיהו בן ברוך ללמוד בבית המדרש לרבנים בטורינו שבאיטליה. ב-1972 עלו השניים לישראל ושנה לאחר מכאן החל ללמוד בישיבת תורה והוראה ביד אליהו אצל הרב אליהו שרים והוסמך לרבנות בשנת 1979. במקביל ללימודיו ולאחריהם פעל להעלאתם של יהודי אתיופיה.

נכון ל-2006 מתגורר הרב הדנה בתל אביב ועוסק בנישואין ובבירור יהדות בקרב יוצאי אתיופיה.

הרב הדנה סיים את תפקידו בסוף שנת 2017. את מקומו ממלא הרב ראובן וובשת.

## קישורים חיצוניים
* 
* כל הכתבות על הרב יוסף הדנה, באתר ערוץ 7

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:עליית ביתא ישראל: אישים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים אתיופים
קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:יהודים אתיופים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
Redemption

**Redemption** (בעברית: **[[גאולה]]**) הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הפופ פאנק הישראלית יוסלס איי.די, אשר הוקלט באולפני The Blasting Room שבקולורדו, ארצות הברית.

האלבום זכה לתפוצה והצלחה רבה ברחבי העולם - במיוחד בארצות הברית, קנדה, אוסטרליה ויפן, שם הגיע האלבום למקום החמישי במצעד המכירות.
עם צאתו לא זכה האלבום להצלחה משמעותית בארץ, אולם ככל שחולף הזמן הופכים הלהקה האלבום ליותר ויותר מוכרים גם בישראל.
האלבום הופק על ידי ביל סטיבנסון, חבר להקת Descendents, ALL, Black Flag.

## רשימת שירים

## מבצעים
* יותם בן חורין - גיטרה בס ושירה
* ישי ברגר - גיטרה חשמלית
* גיא כרמל - גיטרה חשמלית
* יונתן חרפק - תופים

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של יוסלס איי.די.
* האתר הרשמי של אולפני קונג-פו

קטגוריה:יוסלס איי.די
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פופ-פאנק
דורי מדיה דרסט

[250px|ממוזער|[דני פארן עם ענת וקסמן בהפקה באולפני הרצליה בתחילת שידורי ערוץ 2]]
**דורי מדיה דרסט הפקות** היא חברת יזמות, פיתוח והפקות טלוויזיה, שנוהלה על ידי מפיק הטלוויזיה דני פארן. החברה פועלת מ-1999, וממוקמת בקריית התקשורת נווה אילן.

דרסט-הפקות היא חברת ההפקות הישראלית הראשונה שהביאה את ז'אנר הטלנובלות לתעשיית הטלוויזיה הישראלית. החברה יוצרת תוכן מקורי וכן מפיקה מחדש פורמטים בינלאומיים של טלנובלות. דרסט הפקות מפיצה את הפורמטים שלה בעולם באמצעות זרוע ההפצה של דורי מדיה, דורי-מדיה דיסטריביושן.

בשנת 2007 הודיעה דורי מדיה גרופ כי הגיעה להסכמה עם דניאל פארן, המנכ"ל ובעל המניות היחיד של פארן הפקות בע"מ, על רכישת 75% ממניות החברה בסכום כולל של 1.6 מיליון דולר.

## תוכניות מבית היוצר של דרסט הפקות
* סדרות - "עבודה ערבית" (2007–2013), "נויורק" (2012–2014), "מריו" (2015), "התסריטאי" (2015), "דוקטור ליבי" (2015-2018) "מטומטמת" (2016–2017), "פולמון" (2017), "שבאבניקים" (2017 - רץ), "בת אל הבתולה" (2018-רץ), "פרויקט קליזו" (2018), "שיעור טוב לחיים" (2020-רץ)
* שעשועונים - "עשינו עסק" (1994–1996), "פחות או יותר" (1994–1996),"הצלצול האמיתי" (2016 - רץ),"הבנים והבנות" (2013 - רץ), "שקזום" (2019).
* טלנובלות - "לגעת באושר" (2001), "לחיי האהבה" (2002), "החצר" (2003), "משחק החיים" (2003), "אסתי המכוערת" (2003), "מיכאלה" (2004), "טלנובלה בע"מ" (2005), "אלביס, רוזנטל והאישה המסתורית" (2005), "האלופה" (2006–2007, 2009), "בובות" (2007–2008), "אָנדוּ" (2011), "אניגמה" (2013–2014),"פולמון" (2017), בת אל הבתולה (2019),"בעלת החלומות"(2021-רץ),שיעור טוב לחיים" (2020-רץ)
* סדרות נוער - "האבודה" (2006), "חצויה" (2009–2010), "החולמים" (2011), "גאליס" (2012–2016), "הקלמרים" (2013 - רץ), "הצלצול האמיתי" (2016 - רץ), "אילת" (2018),"תברחו" (2019) ,"אמא מביכה" (2019 - רץ), שיעור טוב לחיים" (2020-רץ)
*סרטי קולנוע - גאליס - המסע לאסטרה (2014), גאליס - קונקט (2016), הרפסודה (2021)

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:חברות הפקה ישראליות
גלריה בורגזה

ממוזער|250px|וילה בורגזה פינצ'יאנה.
**גלריה בורגזה** (באיטלקית: **Galleria Borghese**) הממוקמת ב**ווילה בורגזה פינצ'אנה** (וילה בורגזה שעל הפינצ'ו - **Villa Borghese Pinciana**) - וילה המצויה בגני וילה בורגזה, מציגה אוסף של אמנות ופסלים שנאסף על ידי הקרדינל שיפיונה בורגזה, אחיינו האהוב של האפיפיור פאולוס החמישי. הווילה נבנתה על ידי האדריכל פלמיניו פונציו על פי שרטוטים של שיפיונה בורגזה, אשר השתמש בווילה כאחוזה לצורך אירועים חברתיים.

## יצירות המוצגות בגלריה
מרבית היצירות המוצגות בגלריה מוצגות בדיוק בנקודה לה הם יועדו - פסלי ברניני הוזמנו על ידי שפיונה בורגזה בדיוק עבור המקום בו הם מוצגים כיום, וכך גם פסלה של אחותו של נפוליאון בונפרטה - פאולין, אשר נישאה לאחד מבני המשפחה, המתאר את פאולין השרועה על כיסא, מעשה ידי אנטוניו קנובה.

שפיונה בורגזה אסף את יצירותיו של קאראווג'ו ובהן: "נער עם סל פירות", "הירונימוס הקדוש כותב", ו"בכחוס החולה" וכן ציורים של טיציאן כגון "אהבה קדושה וטמאה", ציורו של רפאל - "הקבורה" ועבודות של פטר פאול רובנס ופרדריקו בארוצ'י.

קמיליו בורגזה (דודו של שפיונה) רכש את היצירה דנאה מאת אנטוניו דה קורג'ו, והיא מוצגת בגלריה.

הגלריה היא גלריה קטנה ביותר - מצויים בה 20 חדרים הפרוסים על שתי קומות, והביקור בגלריה אינו נמשך יותר משעתיים בשל מספר המבקרים הרב (כל שעתיים מוצאים כל המבקרים).

בקומה התחתונה מוצגות גם עתיקות רומיות (בעיקרה מהמאה הראשונה - השלישית) בהם פסיפס הגלדיאטורים הידוע, וכן הפרסקאות הידועות שעל תקרת החדרים מעשה ידי האמן הסיציליאני מאריאנו רוסי, שציוריו נראים תלת־ממדיים.

## אוסף ברניני

יצירותיו המועטות של ברניני המוצגות בגלריה מהוות למעשה אחוז גדול מעבודותיו החילוניות של ברניני, אשר מרבית עבודותיו הן עבודות דתיות. בגלריה רואים את
אמלתיאה עם יופיטר הילד ופאן (1615) , אפולו ודפנה (1622–25)https://web.archive.org/web/20051115123053/http://gallery.euroweb.hu/html/b/bernini/gianlore/sculptur/1620/apollo_d.html ודוד (1623) http://www.wga.hu/frames-e.html?/html/b/bernini/gianlore/sculptur/1620/david.html, הנחשבים לשיאה של היצירה הבארוקית, וכן הפסלים המוקדמים של ברניני: אנאס, אנכיסס ואסקניוס (1618–19) http://www.wga.hu/frames-e.html?/html/b/bernini/gianlore/sculptur/1610/aeneas.html, אונס פרספונה (1621-22).http://www.galleriaborghese.beniculturali.it והאלגוריה האמת מתגלה על ידי הזמן (1646–52) http://www.galleriaborghese.beniculturali.it.

כמו כן מוצגות בגלריה פסל ראשו של האפיפיור פאולוס החמישי (1618–20) ופסל ראשו של תומכו של ברניני- שיפיונה בורגזה (1632) http://www.artchive.com/artchive/B/bernini/borghese.jpg.html.

## קישורים חיצוניים

* (כדי להגיע לאתר באנגלית יש לגלול למטה).
* 
ממוזער|ימין|250px|'''אנאס בורח מטרויה הבוערת''' פדריקו בארוצ'י, 1598
* תיאור של הארכיטקטורה והגנים של וילה בורגזה.
* תמונת לוויין של בניין הגלריה והגנים.

קטגוריה:רומא: ארמונות
גלריה בורגזה
קטגוריה:בית בורגזה
קטגוריה:איטליה: וילות
נבחרת מדגסקר בכדורגל

**נבחרת מדגסקר בכדורגל**, הידועה בכינוייה "העקרבים", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדגסקר.

## כל [[גביע העולם בכדורגל|גביעי העולם]]
* 1930 עד 1970 - לא נכנסה
* 1974 - פרשה
* 1978 - לא נכנסה
* 1982 - לא העפילה
* 1986 - לא העפילה
* 1990 - לא נכנסה
* 1994 עד 2026 - לא העפילה

## כל [[גביע אפריקה לאומות|גביעי אפריקה]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## כל אליפויות האומות האפריקאיות

## מלבישות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדגסקר: כדורגל
מדגסקר
STS-51-J

**STS-51-J** היא המשימה ה-21 בתוכנית המעבורות של נאס"א, והראשונה של מעבורת החלל אטלנטיס.

## צוות
* **מפקד המשימה**: קרול בובקו 
* **טייס**: רונלד גרייב 
* **מומחה למשימה**: דוד הילמרס (David C. Hilmers)
* **מומחה למשימה**: רוברט סטיוארט (Robert L. Stewart)
* **מומחה למשימה**: ויליאם פיילס (William A. Pailes)

## המשימה
STS-51-J הייתה המשימה השנייה שהוקדשה כולה לטובת מחלקת ההגנה של ארצות הברית. המטען שהועלה למעבורת היה סודי, אך דווח על שני לווייני תקשורת של מחלקת ההגנה (DSCS-III). הלוויינים הוצבו במסלול נייח והשתמשו בתדירויות X-band של 8 ג'יגה-הרץ. כל לוויין תוכנן לאורך חיים של 10 שנים. המשימה הוגדרה כהצלחה, וחזרה לאחר כ-4 ימים. הנחיתה התקיימה במסלול המראה מספר 23 בבסיס חיל האוויר אדוארדס שבקליפורניה.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* סיכום המשימה באתר נאס"א
* תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א
* מידע על המשימה

STS-021
קטגוריה:1985 בארצות הברית
נבחרת לסוטו בכדורגל

**נבחרת לסוטו בכדורגל**, הידועה בכינוייה "הקרוקודילים", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של לסוטו. 

## כל גביעי העולם
* 1930 עד 1970 - לא נכנסה
* 1974 - לא העפילה
* 1978 - פרשה
* 1982 - לא העפילה
* 1986 - פרשה
* 1990 - פרשה
* 1994 - לא נכנסה
* 1998 - לא נכנסה
* 2002 עד 2026 - לא העפילה

## כל גביעי אפריקה
* 1957 עד 1972 - לא השתתפה
* 1974 - לא העפילה
* 1976 - פרשה
* 1978 - לא השתתפה
* 1980 - לא העפילה
* 1982 - לא העפילה
* 1984 - פרשה
* 1986 - לא השתתפה
* 1988 - פרשה
* 1990 - לא השתתפה
* 1992 - לא השתתפה
* 1994 - לא העפילה
* 1996 - פרשה בזמן המוקדמות
* 1998 - נענשה בגלל פרישתה ב-1996
* 2000 עד 2010 - לא העפילה
* 2012 - לא השתתפה
* 2013 עד 2025 - לא העפילה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:לסוטו: כדורגל
לסוטו
חברה ממשלתית

**חברה ממשלתית** היא חברה בבעלות או בשליטת הממשלה, ומטרתה היא לקדם אינטרסים ציבוריים, כמו אספקת שירותים חיוניים או הגדלת הכנסות הממשלה. חברות ממשלתיות בישראל מוגדרות כגוף דו מהותי.

חברות ממשלתיות נמצאות בלב ויכוח בין אידאולוגיות כלכליות-חברתיות שונות. סוציאל-דמוקרטים טוענים כי חברות ממשלתיות ראויות בשווקים שבהם גודל ההשקעה לא מאפשרת תחרות מלאה ובנוסף מתן השירותים חשוב לחברה, לדוגמה במתן שירותי רכבת, מים וחשמל. בתחומים אלה, גם אם חברה פרטית תספק את השירות, יהיה צורך בפיקוח ממשלתי הדוק כדי למנוע מצד אחד ניצול הציבור על ידי מונופול, ומצד שני פשיטת רגל החברה והפסקת מתן השירות. מתן השירות על ידי חברה ממשלתית יכול להיות תחליף מועיל למנגנון הפיקוח. ליברלים מאמינים כי ההתערבות של הממשלה בשוק פוגעת בתחרות ומונעות קיום של שוק חופשי, עקרון חשוב כאמצעי לעצמאות הפרט.

תהליך שבו המדינה הופכת חברה ממשלתית לחברה פרטית נקרא הפרטה, ואילו תהליך שבו המדינה הופכת חברה פרטית לממשלתית נקרא הלאמה.

## בישראל
בהתאם ל, הגדרת חברה ממשלתית מתייחסת לחברה שיותר מ-50% מכוח ההצבעה באספה הכללית שלה או הזכות למנות יותר ממחצית הדירקטורים שלה הם בידי מדינת ישראל. חברה בעלת פחות מ-50% מכוח ההצבעה או מהכוח למנות דירקטורים, נקראת "חברה מעורבת".

הקמת חברה ממשלתית מחייבת החלטת ממשלה, על פי הצעה של אחד השרים. במקרה שהממשלה החליטה על הקמת חברה ממשלתית, מביא שר האוצר את ההחלטה לידיעת ועדת הכספים של הכנסת, בציון מקורות המימון ובצירוף חוות דעת רשות החברות הממשלתיות.

על חברות ממשלתיות, למעט חברות שלפי מסמכי היסוד שלהן אסור להן לחלק רווחים, לפעול לפי השיקולים העסקיים שעל פיהם נוהגת לפעול חברה לא-ממשלתית. לממשלה מותר להכתיב לה שיקולים אחרים בהחלטת ממשלה ובאישור ועדת הכספים.

על פי חוק החברות הממשלתיות הוקמה רשות החברות הממשלתיות, יחידה במשרד האוצר אשר תפקידיה לייעץ לממשלה בעניינים הנוגעים לחברות הממשלתיות, לטפל בעניינים המשותפים לכלל החברות הממשלתיות, לעקוב אחר מילוי המלצות של מבקר המדינה, לייעץ ולסייע לחברות ממשלתיות בניהול עסקיהן, לעקוב ברציפות אחר פעילות החברות והגשמת מטרותיהן, ולבדוק את הדוחות המוגשים לה מטעם החברות הממשלתיות. בנוסף, משמשת הרשות כגורם המטפל ומסייע בביצוע פירוקים, מיזוגים, ארגון ומכירת מניות של חברות ממשלתיות וכן כגורם המייעץ לוועדת השרים בעניינים הנוגעים להפרטה.

הליכי הפרטה בישראל התקיימו מראשית קיום המדינה, והתעצמו החל משנת 1986 בעקבות גל כלל עולמי של הפרטה בהובלת בריטניה.

חברות ממשלתיות פועלות לא רק לפי שיקולים עסקיים, אלא גם לפי שיקולים פוליטיים של השרים הממונים. דוגמה: כחברה ממשלתית ביטחונית כפופה התעשייה האווירית לישראל לשר הביטחון ולשר הממונה על רשות החברות הממשלתיות. בשנת 2025 מחלוקת פוליטית בין השרים הללו, ישראל כ"ץ ודודי אמסלם, גרמה לכך שמאז דצמבר 2024 פועל דירקטוריון החברה ללא יושב ראש, ובהמשך הסתיימה כהונתן של שתי דח"ציות ולא מונה להן מחליף. כתוצאנ מכך נפגעה עבודת הדירקטוריון, והחברה אינה מסוגלת להגיש דו"חות כספיים שהיא מחויבת להגישם. עקב כך רשות ניירות ערך הטילה על החברה קנס בסך 825 אלף ש"ח. החברה וחברי הדירקטוריון שנותרו עתרו לבג"ץ כדי שיורה לשרים למנות את הדירקטורים החסרים.

## ראו גם
* תאגיד סטטוטורי
* מונופול ממשלתי

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר רשות החברות הממשלתיות
* רשימת חברות ממשלתיות ודירקטורים מכהנים, באתר מאגרי המידע הממשלתיים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ממשלתית
פרנק שווייצרי

**פרנק שווייצרי** הוא ההילך החוקי של שווייץ וליכטנשטיין. המטבע הונפק לראשונה אחרי איחוד הקנטונים של שווייץ, במהלך המאה ה-19. פרנק אחד שווה ל-100 סאנטים (Centime בצרפתית), ראפן (Rappen בגרמנית), צ'נטזימו (Centesimo באיטלקית) או ראפ (Rap ברומאנש). על מטבעות הסאנטים/ראפן/צ'נטזימו/ראפ לא מצוין השם המילולי של המטבע, אלא ערכו בלבד, בניגוד לשטרות, שעליהם מצוין שמו המילולי של השטר בארבע השפות. גם בנסיכות ליכטנשטיין משמש הפרנק השווייצרי כמטבע רשמי.

## מטבעות ושטרות
המטבע הקטן ביותר הוא מטבע של חמישה ראפן (המטבע של ראפן בודד אינו משמש כהילך חוקי מאז 1 בינואר 2007). השטר הגדול ביותר בעולם הוא שטר של אלף פרנקים שווייצריים.

### מטבעות
*חמישה ראפן
*עשרה ראפן
*עשרים ראפן
*חצי פרנק שווייצרי
*פרנק שווייצרי אחד
*שני פרנקים שווייצריים
*חמישה פרנקים שווייצריים

### שטרות

בפברואר 2005 הוכרזה תחרות על עיצוב הסדרה התשיעית, שתוכננה להשתחרר בסביבות 2010 בנושא "שווייץ פתוחה לעולם". התוצאות הוכרזו בנובמבר 2005, אך העיצוב הנבחר עורר ביקורת נרחבת מצד האוכלוסייה. כתוצאה מכך, תאריך השחרור נדחה שוב ושוב. בחודש פברואר 2010 הוכרז כי השחרור יתקיים בשנת 2012, ובדצמבר 2012 נקבע כי תאריך השחרור יתקיים ב-2015 לכל המוקדם. בחודש אוגוסט 2015 הוכרז כי הנפקת הסדרה החדשה תתחיל בחודש אפריל 2016. השטר החדש הראשון ששוחרר היה שטר של 50 פרנקים, שהונפק לראשונה ב -12 באפריל 2016; השטר החדש של ה-20 פרנקים שוחרר ב -17 במאי 2017, והשטר החדש של ה-10 פרנקים שוחרר ב-18 באוקטובר 2017.

השטרות הבאים של 100, 200 ו-1000 פרנקים ישוחררו במרווחים של חצי שנה או שנה. ההנפקה של כל הסדרה החדשה צפויה להסתיים עד שנת 2019.

השטרות החדשים מעוצבים באופן חדשני, העיצוב מתרחק מתיאור של אישים ידועים לחלוטין. הנושא המרכזי מאחורי הסדרה החדשה של השטרות הוא 'היבטים רבים של שווייץ', כאשר כל שטר מציג תכונה שווייצרית אשר מוצגת באופן גרפי באמצעות מוטיב מרכזי. כל תכונה מוצגת באמצעות פעולה, מיקום שווייצרי ואלמנטים גרפיים שונים.

## שערי חליפין
משנת 1996 עד 2008 השער הממוצע של הפרנק לאירו היה 1.565 פרנק לאירו. משנת 2007 ירד השער מ-1.64 פרנק לאירו לסביבות 1.066 פרנק לאירו באוגוסט 2011.
החל מספטמבר 2011, לאחר עלייה ניכרת בשווי של הפרנק השווייצרי יחסית לאירו, קבע הבנק המרכזי של שווייץ שווי מקסימלי לפרנק השווייצרי, והתחייב לרכוש אירו בשער של 1.2 פרנק לאירו, כדי למנוע את התחזקות הפרנק מעבר לשער זה. בתחילת 2015, לאחר רכישה של מטבעות זרים בשווי של מעל 200 מיליארד פרנק, הפסיק הבנק המרכזי של שווייץ לקבוע ערך מקסימלי לפרנק השווייצרי. חברת המסחר FXCM נפגעה קשות ממהלך זה ומניותיה צללו ביום המסחר ב כ־90% והחברה אף עמדה על סף הליך פירוק, המהלך גרם לה להפסדים כבדים.

## קישורים חיצוניים
* השטרות של שווייץ

## הערות שוליים

קטגוריה:שווייץ: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אירופה
קטגוריה:מטבעות

קטגוריה:מטבעות בני המרה
ולטר לנגר

**ולטר צ'ארלס לנגר** (אנגלית: **Walter Charles Langer**; 5 בפברואר 1899 – 4 ביולי 1981), פסיכואנליטיקאי אמריקאי ממוצא גרמני. נודע בכך שחזה את התאבדותו של אדולף היטלר.

## חייו
ולטר לנגר נולד בבוסטון בשנת 1899 לזוג מהגרים גרמנים שהגיעו זמן קצר לפני כן לארצות הברית.

אחיו של ד"ר לנגר, שהיה פרופסור להיסטוריה, שירת בעת מלחמת העולם השנייה כראש מחלקת המחקר של ה-OSS - "המשרד לשירותים אסטרטגיים", קודמו של ה-CIA. המשרד הוקם בשנת 1942 ובראשו הועמד הגנרל ויליאם דונובן, מי שהיה לפני כן המתאם הראשי של כל זרועות המודיעין האמריקאיות, לשם ריכוז המידע שנאסף על ידן וניתוחו. עוד משנת 1941 עמד הגנרל בקשרים עם ד"ר לנגר. בשנת 1943, בהיותו ראש ה-OSS, ביקש הגנרל מד"ר לנגר לערוך ניתוח פסיכולוגי מפורט של אדולף היטלר ולהשיב בעיקר על שתי שאלות:

:* מתוך הנחה שהיטלר הוא סוטה מין, מהי סטייתו?
:* אם גרמניה תובס במלחמה, האם ישנה אפשרות שהיטלר ייכנע?

ד"ר לנגר, בעזרת שלושה מומחים, שני פסיכיאטרים ופרופסור למחקר סוציאלי, בדק את כל המידע בדבר הביוגרפיה של היטלר, חומר מודיעני אודותיו וערך ראיונות למספר עדים, שהכירו את היטלר אישית בגרמניה, אשר הגיעו לארצות הברית. ביניהם היו הרמן ראושנינג, מי שהיה הנשיא הנאצי של הסנט של העיר החופשית דנציג, אשר הפך למתנגד לנאצים ובשנת 1934 ברח לארצות הברית ופרסם את הספר "שיחותי עם היטלר", וכן ארנסט האנפשטנגל, איש החברה הגבוהה, אשר ערך להיטלר, היחפן לשעבר, בראשית דרכו הפוליטית, את ההכרות הראשונה עם חוג אנשי ההון והתעשיינים, והגיע לארצות הברית בשנת 1942.

את ממצאיו הגיש ד"ר לנגר לגנרל דונובן בדו"ח מפורט בן עשרות רבות של עמודים ובו ניתוח פסיכואנליטי של היטלר, הרקע המשפחתי החריג שלו, תסביכיו, האנטישמיות שלו, ואף הצמחונות שלו. בדו"ח זה היה ד"ר לנגר חלוץ שיטת הניתוח הפסיכולוגי של פושעים, רוצחים סדרתיים וסוטי מין, הנקרא כיום Offender Profiling.

ד"ר לנגר השיב על שתי השאלות שהוצגו לו. לשאלת סטייתו המינית של היטלר, השיב ד"ר לנגר כי היטלר הוא מזוכיסט השואב את הנאתו מכך שנשים מטילות עליו את השתן והצואה שלהן, ויחד עם זאת הוא בעל נטיות הומוסקסואליות.

לשאלת התנהגותו הצפויה של היטלר אם תובס גרמניה במלחמה, השיב ד"ר לנגר תשובה חד משמעית, כי היטלר לא ינהל שום משא ומתן לכניעה או להסדר, אלא יתאבד. תחזית זו אומתה במציאות כאשר היטלר שם קץ לחייו ב-30 באפריל 1945 בבונקר שלו בברלין.

מחקרו של ד"ר לנגר היה גנוז שנים רבות ורק בשנת 1972 התפרסם מחקרו בספר בשם "נפשו של אדולף היטלר" .

ד"ר לנגר נפטר בשנת 1981.

## קישורים חיצוניים

* הטקסט המלא של מחקרו של לנגר - פרויקט נזכור

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:פסיכואנליטיקאים גרמנים
קטגוריה:פסיכואנליטיקאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אנשי המשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS)
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1981
יעקב פרוינד

שמאל|ממוזער|220px|כריכת אחד מספריו
**יעקב** (**יענקלה**) **פרוינד** (נולד ב-11 באפריל 1949) הוא מחבר ספרי הומור וחידוד, "אמן הלשון העברית" ומכוּנֶה "מחיֵיך השפה העברית". ההומור שלו שייך לסוגה של שעשועי לשון (בדומה לאבשלום קור ויחיאל ספרא).

## קורות חיים
פרוינד נולד בשנת 1949 בתל אביב. למד הנדסאות אלקטרוניקה. במהלך לימודיו החל להתנסות בעבודה ברדיו כטכנאי, ובשנת 1971 החל לעבוד כטכנאי קול ב"קול ישראל".

פרוינד נתגלה לציבור הרחב כאשר דיווח על מצב התנועה במשך 13 שנה מהמטוס הקל של אל על. את דיווחיו תיבל במשחקי מילים. הוא הוזמן על ידי שדרים שונים להופיע בפינה בתוך משדריהם, ובהמשך קיבל פינות משלו. בשנת 1977 החל לערוך ולהוציא עלון דו-חודשי בשם "רשם-כל" ("עלונצ'יק ההנדסה של רדיו תל אביב"), שממנו הופיעו עשרות גיליונות.

הוא הופיע גם בתוכניות טלוויזיה העוסקות בשעשועי לשון ובתוכניות "מספרי סיפורים". בספריו, המסודרים לפי נושאים שונים, הוא מציג משחקי מילים, לשון נופל על לשון וחידות הגיון.

ב-2006 שודרה ברשת ב' הפינה "לשון ברוטב".

בין השנים 1992–2007 היה חבר הוועדה למילים בשימוש כללי של האקדמיה ללשון העברית. אחת המילים שהציע והוכנסו לשפה העברית ב-1995 היא "מֵקַר" (מי קר, כמשקל "מחם") ככינוי למתקן קירור מי שתייה (קוּלֶר).

ב-28 באפריל 2016 פרש פרוינד מקול ישראל לאחר 45 שנים ברדיו.

## ספריו
* **לשון ברוטב**; איורים: יורם נאמן, תל אביב: מודן, תשמ"ז 1987.
* **לשון בפלפל**; איורים: יורם נאמן, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תש"ן 1990. (יצא לאור במסגרת "שנת הלשון")
* **חידון קישוט**; איורים: יורם נאמן, תל אביב: מודן, 1992. (חידות היגיון)
* **לשון ברוטב חריף**; איורים: יורם נאמן, תל אביב: מודן, 1994.
* **לשון הרה**: משחקי מילים; איורים: יעל (פרוינד) אברהם, ירושלים: ש. זק, 2008. (המאיירת היא בתו)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

**עוד מחידודיו**:
* 
* מתוך המופע "מילה שלי" 2014

## הערות שוליים

קטגוריה:חידונאים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:הומוריסטנים ישראלים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:בוגרי בית הספר צייטלין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
נגה תקשורת

**נגה תקשורת** היא חברת תקשורת וטלוויזיה שהוקמה בשנת 1996 במיוחד כדי להפעיל את ערוץ הילדים ואת ערוץ 8 במקומה של חברת '''ICP''' (חברת התוכן של הכבלים), בעקבות החלטה משפטית שאסרה על חברות הכבלים להפעיל ישירות ערוצים.

בנובמבר 2000 נרכשה נגה תקשורת על ידי המפיק אביב גלעדי, וכיום היא בבעלות חברת RGE.

נגה תקשורת מפעילה את ערוץ הילדים, לוגי, יויו, FOMO ואת HOT באזז.

## סמל החברה
בסמל החברה נראית ילדה המושיטה את ידה אל עבר כוכב הלכת נוגה.

קטע מעברון קצר, בו מוצג הסמל לצלילי נעימת פסנתר, נכנס לשימוש בערוציה בשנות ה-90. קטע זה, המוקרן לאחר כתוביות הסיום של תוכניות, הפך למזוהה עם החברה.

בסמל החברה המקורי מופיעה עמית ירקוני.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות הפקה ישראליות
קטגוריה:ערוץ 8
קטגוריה:ערוץ הילדים
שנת תרפפ"ו

**שנת תרפפ"ו** הוא ביטוי נפוץ בסלנג הישראלי, ומשמעותו העבר הרחוק, תחילת המאה ה-20 או סוף המאה ה-19. כך למשל המשפט: "הבגדים האלה משנת תרפפ"ו" משמעו "הבגדים האלה ישנים ולא אופנתיים".

מקור הביטוי הוא בסלנג הלדיני: "דִיל טִימפּו דִי מִי טָארָאפָּאפּוּ", בזמנו של סבי השלישי, כלומר סב סבי. כיוון שהשנים העבריות מוצגות באותיות, הפכה המילה לשנה.

ביטויים דומים הם **משנת [[ה'תרל"ח|תרל"ח]]** (מתוך השיר "הבלדה על יואל משה סלומון"), **מימי [[מתושלח]]** או **מימי [[אנטיוכוס הרביעי|אנטיוכוס]]**.

על שנת ה'תשס"ו (השנים 2005–2006) נאמר - בהלצה - שהיא היא "שנת תרפפ"ו", מכיוון שבגימטריה תרפפ"ו=תשס"ו. הצורה תרפפ"ו לציון השנה אינה מקובלת, משום שהכתיב התקני לשנה, שזה ערכה בגימטריה, הוא תשס"ו.

## לקריאה נוספת
* שולמן ישלם בתרפפ"ו - הסיפורים מאחורי הביטויים, יאיר מחט, הוצאה לאור אורנית, 2008

## קישורים חיצוניים
* אורה שורצולד, ביטויי עבר-רחוק בעברית מדוברת, לשוננו לעם, בהוצאת האקדמיה ללשון העברית 1986
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סלנג עברי
קטגוריה:ניבים וביטויים ישראליים
נורת'רופ גראמן RQ-4 גלובל הוק

**נורת'רופ גראמן RQ-4 גלובל הוק** (באנגלית: **Northrop Grumman RQ-4 Global Hawk**, כונה "**טיר-2 פלוס"** במהלך פיתוחו) הוא כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) ארוך טווח לשהייה ארוכה באוויר ממשפחת High Altitude Platforms תוצרת נורת'רופ גראמן (לשעבר ראיין אירונאוטיקל) המשמש את חיל האוויר האמריקני למשימות איסוף מודיעין. הוא דומה בייעודו ובתכנונו ל-U-2 ונבנה כמחליפו.

הגלובל הוק הוא הכטב"ם הראשון שהורשה על ידי מנהל התעופה הפדרלי (FAA) להשתמש בנתיבים אוויריים אזרחיים בארצות הברית ללא דיווח מוקדם.

אבות טיפוס של הגלובל הוק פעלו במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק.

ב-24 באפריל 2001 הגלובל הוק טס ללא הפסקה מבסיס חיל האוויר אדוארדס בארצות הברית לבסיס חיל-האוויר המלכותי האוסטרלי אדינבורו באוסטרליה, ובכך היה לכטב"ם הראשון שחצה את האוקיינוס השקט. הטיסה ארכה 22 שעות.

ב-19 ביוני 2019 הפילה איראן גלובל הוק ימי אמריקאי באזור המפרץ הפרסי.

## מערכות
הגלובל הוק נושא מטען ייעודי (מטע"ד) מכ"ם מִפְתָּח סינתטי (SAR) המספק הדמאה של פני השטח גם כאשר הם מוסתרים על ידי עננות או עשן, ומסוגל לזהות גם מטרות קרקעיות נעות (GMTI). בנוסף, מצויד הגלובל הוק במטע"ד אלקטרואופטי/אינפרה אדום. שני המטע"דים פותחו על ידי חברת ריית'יאון.

הגלובל הוק יכול לנווט אוטונומית באמצעות מערכת ניווט אינרציאלית (INS) ומערכת הניווט הלווינית GPS. הגלובל הוק משדר את המידע הנאסף לתחנה קרקעית באמצעות תקשורת לווינית.

## דגמים
קיימים שני דגמים עיקריים של הגלובל הוק, ה-RQ-4A, שהוא הדגם המקורי, וה-RQ-4B, שהוא דגם גדול יותר, היכול לשאת מטען גדול ב-50%. חיל האוויר האמריקני מתמקד כיום יותר בגרסה החדשה הזו.

סקיילד קומפוסיטס ונורת'רופ גרומן מציעים גם גרסה מוקטנת ב-50% של ה-RQ-4A, הידוע כמודל 396, כחלק מתוכנית "האנטר-קילר" .

## מפעילות
גרמניה שקלה לרכוש גרסה של ה-RQ-4B (המכונה "אירו הוק") המצוידת במערכת לאיסוף מודיעין אותות (סיגינט) מתוצרת חברת EADS להחלפת מטוס האטלנטיק. קנדה היא לקוחה פוטנציאלית נוספת, הבוחנת אפשרות לרכוש את הגלובל הוק למשימות סיור ימי וקרקעי כתחליף לצי מטוסי הסיור CP-140 אורורה או בנוסף להם.

הצי האמריקני הזמין שתי דוגמאות להערכת יכולות סיור ימית. ב-28 במרץ 2006 נמסרה הגרסה הימית של ה-RQ-4A גלובל הוק, הידועה כ-N-1, לצי האמריקני.

## ראו גם
* איתן (כטב"ם)
* לוקהיד U-2

## קישורים חיצוניים

* 
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים אמריקאיים
כיסא

ממוזער|200px|כיסא שבנייתו מתוארכת לשנים 1740–1770
[שמאל|ממוזער|200px|"[כיסא שבור" - פסל בחזית ארמון האומות בז'נבה שבשווייץ]]

**כיסא** הוא רהיט המשמש לישיבה. ישנם רהיטים נוספים המשמשים לישיבה, כגון כורסה וספה. 

ישנם סוגים שונים של כיסאות, בהתאם למשך הישיבה בהם, סביבת הישיבה ותנאים נוספים של השימוש. כיסאות רבים ניצבים ליד שולחנות ומהווים עמם מערכת אחת.

## מבנה
ממוזער|200px|שני כיסאות
הכיסא בנוי בדרך כלל, ממשטח ישיבה, ארבע רגליים, משענת גב ("מסעד") ובחלק מהמקרים גם ידיות (שגם הן נקראות לעיתים קרובות "מסעד"). הכיסאות בנויים מחומרים מגוונים כמו עץ, פלסטיק, או מתכת. לעיתים יש להם גם ריפוד.

## מטרות
המטרה החשובה והעיקרית של הכיסא היא לאפשר ישיבה נוחה - שמהווה מעין תחליף לעמידה, כצורה בה היושב נשאר זקוף ועם זאת לא מתעייף. כיסא בנוי נכון עוזר לשילוב בין מנוחה-זקיפות-ותנוחה נכונה של הגב. הכיסא מיועד למבנה העצמות של בני האדם, שכן שימושו מחייב כיפוף ברכיים, והעברת מרכז מסתו של המשתמש אחורנית.

כיסא משמש במצבים העיקריים הבאים:
* ישיבה לשולחן לסעודה בפינת האוכל או במטבח.
* **[[למידה|למידה פורמלית]] ו[[עבודה (כלכלה)|עבודה]]**: קריאה, כתיבה, ניהול ישיבות, עבודה טכנית על יד שולחן, עבודה עם מחשב, עבודה אל מול מסמכים (כגון דיון בבית משפט, מליאה בעת הצבעה וכדומה), תצפית ממושכת כמו מציל בבריכה ועוד.
* **פעילויות פנאי למחצה**: אכילה, נסיעה ונהיגה ברכב, ישיבה לתספורת או לטיפול שיניים ועוד.
* **פעילויות פנאי**: צפייה במסכים (כגון מחשבים, טלוויזיות, בקולנוע), צפייה בהצגת תיאטרון או אירוע ספורט, משחק לוח ועוד.

## סוגי כיסאות
[שמאל|ממוזער|200px|ציור מעשה ידי [וינסנט ואן גוך]]
* כיסא לפינת אוכל
* כיסא למטבח
* שזלונג
* כיסא נוח
* כס
* פוף
* כיסא נדנדה
* כיסא תינוק
* כיסא בר
* כיסא ים (מכונה גם כיסא סיפון)
* כיסא ספרים (כיסא מספרה)
* כיסא גיימינג
* כיסא מנהלים
* כיסא אורתופדי

עיצובים שונים של כיסאות:
* כיסא אדום וכחול
* כיסא אדירונדק
* כיסא במאים
* כיסא בועה
* כיסא פרפר
* כיסא קיאברי
* כיסא X

## בעבר
מלכים ושליטים ישבו על כיסאות מפוארים, מוגבהים ויקרים שנועדו להבהיר לכל הבאים אל המלך או השליט מי המנהיג ומי האדם הפשוט.
בתנ"ך מצויים אזכורים של כיסאות מלוכה - כס המלך. לדוגמה: 

## באמנות
[ממוזער|200px|"נערה קוראת על כיסא", ציור מעשה ידי הצייר [מיכאל אנשר]]
בדומה לרהיטים אחרים, גם הכיסאות מופיעים בציורים רבים ובפסלים. הידועים שבהם:
* כיסא - פסל רחב ממדים בוושינגטון בירת ארצות הברית
* כיסא שבור - פסל הניצב בז'נבה שבשווייץ למול ארמון האומות
* מיצב הכיסא הצהוב הריק - מיצב סמלי אשר נוצר במהלך מלחמת חרבות ברזל, ומשמש אמצעי להעלאת מודעות למצב החטופים המוחזקים בידי חמאס.

## ראו גם
* כיסא חשמלי - אמצעי הוצאה להורג
* כיסא גלגלים - כלי המסייע לאנשים המתקשים ללכת
* כיסא מפלט - מושב במטוסי קרב שמאפשר חילוץ מהיר של איש הצוות

## לקריאה נוספת
* גיליון המוקדש לנושא "כיסא", **[[משקפיים (כתב עת)|משקפיים]]** 10, אוגוסט 1990

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:ריהוט
קטגוריה:ציוד משרדי
U-110

**Unterseeboot 110** (**U-110**) הייתה צוללת מסוג IXB של הקריגסמרינה אשר נתפסה על ידי הצי המלכותי ב-9 במאי 1941 כשבה מכונת ההצפנה אניגמה ומספר מסמכי צפנים סודיים. תפיסת ה-U-110 זכתה בהמשך לשם הקוד **מבצע פרימרוס** והייתה אחד הסודות הגדולים של המלחמה. תפיסתה נשמרה בסוד במשך שלושים שנה. וינסטון צ'רצ'יל מסר את המידע על תפיסת הצוללת לנשיא האמריקני פרנקלין רוזוולט רק בינואר 1942.

הצוללת יוצרה במספנת AG וזר בברמן שבגרמניה. היא נכנסה לשירות ב-21 בנובמבר 1940 תחת פיקודו של פריץ-יוליוס למפ (Lemp).

U-110 ערכה שני סיורים, היא הטביעה שלוש ספינות במשקל כולל של 10,149 טון ופגעה בשתיים נוספות במשקל כולל של 8,675 טון. ב-23 במרץ 1941, תותח ה-105 מ"מ שעל סיפונה התפוצץ במהלך ירי, ושלושה אנשים נפצעו. 

ב-9 במאי 1941 נתפסה הצוללת. U-110 התקיפה שיירה יחד עם U-201 באוקיינוס האטלנטי הצפוני דרומה מאיסלנד. למפ שגה כאשר צפה בפריסקופ במשך זמן רב מדי, ואז הבחינו בו אוניות הליווי. אוניית הליווי, הקורבטה אה"מ **Aubretia** הבחינה בצוללת והחלה להטיל פצצות עומק. הצוללת שרדה את התקיפות הראשונות אך כאשר הצטרפו למתקפה המשחתות אה"מ **Bulldog** ו-**Broadway**, נפגעה U-110 ונאלצה לעלות אל פני הים. Bulldog התכוונה למסלול התנגשות; למפ ראה את מסלולה והורה לנטוש את הצוללת, כנראה מאחר שהניח שהספינה עומדת להתנגש בה ולהטביעה, וסודותיה - כדוגמת ספרי קוד ורשימות הגדרת אניגמה - יהיו בטוחים.

מפקדה של Bulldog, הקברניט ג'ו בייקר-קרסוול הבחין כי תפיסת הספינה אפשרית ושינה את מסלולו. למפ ראה שהצוללת לא טבעה וניסה לשחות חזרה אליה על מנת להשמיד את החומר המסווג. הוא לא נראה עוד. ייתכן שנורה במים על ידי מלח בריטי (כפי שהעיד עד ראייה גרמני), אך גורלו לא נודע. ישנן סברות שאיבד עצמו לדעת לאחר שהבין שסודות הצוללת נחשפו. 15 איש (כולל למפ) נהרגו בפעולה ו-32 נתפסו. 

צוותה של Bulldog רוקן את U-110 מכל ציוד נייד ובכלל זה מסמכיה הסודיים ומכונת ההצפנה האניגמה. U-110 נגררה לאנגליה אך טבעה בדרכה לסקפה פלו שבאיי אורקני, סקוטלנד. ההטבעה הייתה ספק תאונה וספק מכוונת; האדמירליות הבריטית הבינה שעדיף שדבר הלכידה לא ייוודע, ולכן מוטב שהצוללת תטבע בים. הסוד אכן נשמר, ואפילו אנשי צוותה של הצוללת לא ידעו שציודה נלכד.

המסמכים שנתפסו ב-U-110 סייעו לשוברי הצפנים בבלצ'לי פארק לפצח את נוהל הגיבוי הידני שהיה שיטת הצפנה ידנית לגיבוי במקרה שהאניגמה אינה פועלת.

## ראו גם
*טוני פאסון

## קישורים חיצוניים

* U-110 באתר U-boat.net
* 

[ממוזער|ימין|300px|הצוללת [U-505 מסדרת IXC, סדרה דומה ל-IXB]]

קטגוריה:צוללות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אניגמה
קטגוריה:זירת האוקיינוס האטלנטי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אוניות מלחמה גרמניות שטובעו
קטגוריה:צוללות גרמניות שטבעו
קטגוריה:יחסים צבאיים גרמניה – הממלכה המאוחדת
פוליאמין

[ממוזער|[פוטרסין]]
[ממוזער|[קדוורין]]
[ממוזער|[ספירמידין]]
[ממוזער|[ספרמין]]

**פוליאמינים** הם מולקולות פחמניות קטנות בעלות מטען חיובי המכילות שתי קבוצות אמין ראשוני או יותר. ניתן למצוא אותן בכל סוגי היצורים החיים (למעט בשני מיני חיידקים).

מולקולות הפוליאמינים נקשרות למולקולות DNA ,RNA, חלבונים וממברנות. בין היתר מסייעות מולקולות אלה בסינתזת חלבונים וחומצות גרעין, מעורבות ביצירת מבנה הכרומוזומים, ביטוי גנים ותרגום RNA. כמו כן, ידוע כי יש למולקולות אלו תפקיד גם בהעברת אותות לגדילה, חלוקה ומוות של תאים.

הפוליאמינים הנפוצים ביותר ידועים בשמות פיוטרסין (putrecine), ספירמידין (spermidine) וספרמין (Spermine). עקב חשיבותם הרבה לקיום תהליכי החיים בתא, ריכוזם מפוקח בקפידה על ידי סדרה של מערכות בקרה. מחקר שבחן השפעת נטילת תוסף עשיר בספירמידין על ציוני מבחני זיכרון של בני 60-90 שחשו ירידה קוגניטיבית, לא מצא השפעה כזו.

קיים ויכוח בקהילה המדעית, האם ניתן לסווג את הפוליאמינים כהורמונים צמחיים. ידוע כי עיכוב ביצירת פוליאמינים בתא הצמחי, עשוי לפגוע בגדילתו התקינה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הורמונים צמחיים
הנס פרוידנטל

**הנס פרוידנטל** (בגרמנית: **Hans Freudenthal**; 17 בספטמבר 1905 – 13 באוקטובר 1990) היה מתמטיקאי וסופר יהודי-גרמני שהוביל רפורמה בחינוך ובהוראת המתמטיקה במאה ה-20.

## חייו
פרוידנטל נולד ב-1905 בגרמניה כבנו של מורה יהודי, והתעניין כבר בגיל צעיר במתמטיקה מורכבת. בגיל 18 החל בלימודי מתמטיקה גבוהים, ולאחר שסיים את הדוקטורט שלו עבר לאמסטרדם שבהולנד שם עבד כעוזרו של לויצן אגברטוס יאן בראואר, המתמטיקאי המפורסם. בעזרת אשתו ההולנדית-אירית (שהייתה אף היא מתמטיקאית) שרד את מלחמת העולם השנייה. ב-1946 הוא הפך לפרופסור באוניברסיטת אוטרכט ותרם רבות לטופולוגיה, לגאומטריה ולתאוריה של חבורות לי.

פרוידנטל ייסד את עקרונות החינוך המתמטי הריאליסטי, שהציג את הוראת המתמטיקה כמבוססת על חיי היום-יום. הוא לא דגל בשיטות פורמליות המבוססות על לוגיקה אשר אינן מתאימות לרוב הלומדים, ולימד על ידי סיפורים ומעשיות שנבחרו על ידיו בקפידה אשר מעידים על הבנה מתמטית מעמיקה ומובנית.
הוא האמין שאדם לומד מתמטיקה על ידי יצירתה מחדש, ושהמתמטיקה מעניינת יותר בדרך של סיפורים.

ב-1971 הקים פרוידנטל את IOWO (instituut ontwikkeling wiskunde onderwijs) – המכון להתפתחות החינוך המתמטי, אשר נקרא כיום על שמו. מכון זה, גם היום, נחשב לאחד המובילים בתחום המתמטיקה בהולנד ובעולם.
מעבר למתמטיקה, כתב פרוידנטל רבות לעיתונים הולנדים איכותיים בנושאים כמו: שפה, היסטוריה, חינוך ופוליטיקה.

## ראו גם
* ריבוע הקסם של פרוידנטל
* שפת לינקוס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתמטיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:מתמטיקאים הולנדים
קטגוריה:יהודים הולנדים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אמסטרדם
קטגוריה:טופולוגים יהודים
קטגוריה:יוצרי שפה מתוכננת
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוטרכט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1905
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1990
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1990
מייק בורדין

**מייק אנדרו בורדין** (אנגלית: **Michael Andrew Bordin**; נולד ב-27 בנובמבר 1962 בסן פרנסיסקו, קליפורניה) הוא מתופף אמריקאי, בין מקימי להקת הרוק פיית' נו מור והמתופף שלה.

ידוע בכינוי "פאפי" על שם שערו הנפוח.

כיום הוא המתופף הקבוע של אוזי אוסבורן.
באיחוד של בלאק סבאת' החליף את המתופף המקורי ביל וורד.
הוא גם מילא את מקומו של מתופף להקת קורן כאשר המתופף הקבוע שלהם נפצע בתאונה. ליווה את ג'רי קאנטרל באלבומו Degradation Trip.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:מתופפים אמריקאים
קטגוריה:פיית' נו מור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962