open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רוטב הויסין

**רוטב הויסין** (בסינית מסורתית: 海鮮醬, בסינית מפושטת: 海鲜酱) הוא רוטב המשמש לתיבול של מאכלים רבים, כדגומת ברווז בנוסח פקינג, ספרינג רולס, אגרולס, חזיר מו שו ומאכלים נוספים במטבח הסיני ובמטבח הווייטנאמי, בו מכונה הרוטב "טיינג דן" – "רוטב שחור". הרוטב עשוי מפולי סויה מותססים בתוספת שום, חומץ ופלפלי צ'ילי.
בנוסח המנדריני של רוטב זה הוא עשוי ממים, סוכר, פולי סויה מותססים, אורז, מלח, קמח מחיטה, שום ופלפלי צ'ילי.

בניגוד לדעה הרווחת הרוטב אינו מכיל שזיפים.

משמעות שם הרוטב בסינית – "רוטב מאכלי ים", מאחר שהרוטב שימש בעבר לתיבול מאכלים אלה.

## קישורים חיצוניים

* מתכון לרוטב הויסין באתר cookshare
* מידע על הרוטב ומתכונים 
* 

הויסין
קטגוריה:המטבח הווייטנאמי
הויסין
אלכסנדר אלכסנדרוב

שמאל|ממוזער|150px|
**אלכסנדר וסילייביץ' אלכסנדרוב** (ברוסית: **Александр Васильевич Александров** 8 ביולי 1883 - 13 באפריל 1946) היה מלחין סובייטי, ממייסדי מקהלת הצבא האדום ומלחין ההמנון של ברית המועצות.

## קורות חייו
אלכסנדר אלכסנדרוב נולד בכפר פלקחינו, מדרום-מזרח למוסקבה. כבר בנעוריו התבלט בשירה ובגיל צעיר התקבל למקהלת קתדרלת קאזאן בעיר סנקט פטרבורג. אחר כך למד מוזיקה, הלחנה ונגינה אצל המלחין ונגן הפסנתר ניקולאי קארלוביץ' מטנר בקונסרבטוריון בסנקט פטרבורג ובמוסקבה, שם קיבל בשנת 1918 תואר פרופסור.
ב-1923 היה אלכסנדרוב ממייסדי מקהלת הצבא האדום, שהוקמה כדי לבדר את חיילי הצבא ששרתו במזרח הרחוק. ב-1941 הוא הלחין את השיר מלחמה קדושה (ברוסית: Священная война קרי: סְבְיָאשְצֶ'נָיָה ווֹיְנָה), שהפך למעין המנון קרב של חיילי הצבא האדום, וב-1943 הלחין את ההמנון הלאומי של ברית המועצות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלחינים רוסים
קטגוריה:מלחינים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:מקהלת הצבא האדום
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1883
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1946
יום הניצחון

במדינות שונות, **יום הניצחון** הוא כינוי ליום בו הושג ניצחון צבאי או אסטרטגי משמעותי שהכריע או סיים מלחמה בעלת חשיבות במהלך ההיסטוריה של אותן מדינות. 

## יום הניצחון על גרמניה הנאצית

**יום הניצחון** - במערב אירופה ובמזרחה מציין יום הניצחון את כניעת גרמניה הנאצית, ב-8 במאי 1945, וסיום מלחמת העולם השנייה. בחבר המדינות ובמדינות נוספות שהשתייכו בעבר לברית המועצות נהוג לציין את יום הניצחון ב-9 במאי בכל שנה. ב-7 במאי 1945 חתם הגנרל אלפרד יודל, מפקד המבצעים בפיקוד העליון הגרמני, על כתב הכניעה של הצבא הגרמני, במטהו של דווייט אייזנהאואר, המפקד העליון של בעלות הברית באירופה. ואולם על פי דרישתו של סטלין נערך ב-8 במאי, מעט לפני חצות, טקס כניעה נוסף, שבו חתם וילהלם קייטל יחד עם עוד שני בכירים בוורמאכט על כתב כניעה בברלין. בשעה זו במוסקבה ובארץ ישראל התאריך היה כבר 9 במאי.

* יום הניצחון באירופה - מצוין במדינות המערב ב-8 במאי
* יום הניצחון - צוין בברית המועצות וממשיך להיות מצוין בחבר המדינות ב-9 במאי. מצוין בישראל גם בתאריך זה.

## יום הניצחון בווייטנאם
בווייטנאם מציינים ב-30 באפריל את יום הניצחון על ארצות הברית וסיום מלחמת וייטנאם. יום הניצחון מסמל את נפילתה של סייגון, בירת דרום וייטנאם. יום זה מצוין בווייטנאם כ"יום הניצחון", Ngày Chiến thắng, או כ"יום האיחוד", Ngày Thống nhất.

## יום הניצחון בטורקיה
בטורקיה מציינים ב-30 באוגוסט את "חג הניצחון ויום הצבא הטורקי" (Zafer Bayramı), היום בו הסתיים קרב דומלופינר, הקרב שסימן את סיום מלחמת העצמאות הטורקית, ב-1922.

## יום הניצחון בהודו ובבנגלדש
בהודו מציינים ב-16 בדצמבר את יום הניצחון על פקיסטן, במלחמת הודו-פקיסטן שהתחוללה ב-1971. יום הניצחון נקרא Vijay Diwas. גם בבנגלדש מציינים באותו יום את הניצחון על פקיסטן ב-1971.

## יום הניצחון במלטה
במלטה מציינים ב-8 בספטמבר את יום הניצחון של אבירי מסדר ההוספיטלרים, או בשמו המלא "מסדר יוחנן הקדוש של בית החולים בירושלים", על צבא האימפריה העות'מאנית במצור הגדול של שנת 1565. באותו תאריך מציינים גם את כניעת איטליה במלחמת העולם השנייה, ב-1943.

## יום הניצחון במצרים
במצרים מציינים ב-6 באוקטובר את יום הניצחון על ישראל במלחמת יום הכיפורים. תאריך זה מציין את יום ה-6 באוקטובר 1973, בו כבשו כוחות צבא מצרים את קו בר-לב.

## יום הניצחון בקרואטיה
יום ההודיה לניצחון ולמולדת (קרואטית Dan pobjede i domovinske zahvalnosti) נחוג בקרואטיה מדי 5 באוגוסט לציון שחרור העיר קנין ב-1995 במבצע סופה (Operacija Oluja) במלחמת העצמאות של קרואטיה שהתנהלה בין השנים 1991-1995, נגד הצבא היוגוסלבי.

## יום הניצחון בקוריאה הצפונית
בקוריאה הצפונית מציינים ב-27 ביולי את יום הניצחון במלחמת שחרור המולדת הגדולה. תאריך זה מציין את מועד החתימה על הסכם שביתת הנשק במלחמת קוריאה.

## ראו גם
* מצעדי יום הניצחון במוסקבה
* יום הניצחון (שיר)
* יום השחרור וההצלה

קטגוריה:חגים ומועדים
קטגוריה:לחימה
ברווז בנוסח פקינג

ממוזער|220px|שף במסעדת צ'ואנג'ודה המכין ברווז בנוסח פקינג.
**ברווז בנוסח פקינג**, **ברווז פקינג** או **ברווז בייג'ינג** (בסינית מסורתית: **北京烤鴨**, בסינית מפושטת: **北京烤鸭**) הוא מאכל מהמטבח המנדריני שמקורו בבייג'ינג שבסין. מאכל זה הפך עם השנים לאחד מסמליו של המטבח הסיני. מקור שמו במערב בשמה של הבירה "בייג'ינג", אשר נקראה שנים רבות "פקינג" על ידי תושבי אירופה.

המאכל כולל ברווז צלוי, שעורו הפריך בשל הצלייה מהווה חלק בלתי נפרד מהמנה. הברווז עצמו, המכיל מעט בשר, מוגש עם חביתיות מסורתיות, רטבים וירקות. יתרת חלקי הברווז מוגשים בהמשך הארוחה, לאחר אכילת הברווז, כאיטריות או כ"סון צ'ו באו"- מנה של בשר ברווז בעלה חסה.

מקורו של מאכל זה בתקופת שושלת יואן (1206–1368). במהלך המאה ה-15 הוא הפך למאכל פופולרי בחצר הקיסרית של שושלת מינג.

המסעדות צְ'וַאנְג'וּדֶה ובְּיֵינְיִיפָאנג שבבייג'ינג מגישות מאכל זה למעלה ממאה שנים. הגרסאות המוגשות במסעדות באירופה וארצות הברית הן למעשה גרסאות של המאכל המוגש במסעדות אלה.

## הכנה
ממוזער|שמאל|220px|ברווז בנוסח פקינג, המוגש עם חביתיות, רוטב ומלפפונים.
לצורך הכנת ברווז בנוסח פקינג נעשה שימוש בברווז בשלמותו - לרבות ראשו של הברווז. מנפחים את הברווז באמצעות משאבת אוויר, על מנת להפריד בין עורו לבשרו (בעבר הדבר נעשה על ידי נשיפה באמצעות קשית מתחת לעורו של הברווז). לאחר ניפוח הברווז, שופכים על עורו מים רותחים על מנת לבשל את העור בלבד, ומכסים את העור בדבשה על מנת לתת לו את צבעו הכהה ואת ריח הקרמל. משרים את הברווז במשך כמה שעות (עד יום שלם) ולאחר מכן צולים אותו בתוך תנור מספר שעות כשהוא תלוי על מוט.

בשל מורכבות הכנתו והצורך בתנור גדול במיוחד, נדיר למצוא את המנה במטבחים ביתיים, ונהוג לרכוש אותה ממסעדות המתמחות בכך.

בסין נהוג להשתמש בברווזים מפוטמים על מנת ששכבת השומן מתחת לעורו של הברווז תהיה עבה במיוחד. באירופה ובארצות הברית מעדיפים להכין את המנה מברווזים שלא פוטמו. כמו כן, במהלך הצלייה נוהגים שפים במערב לחורר מספר חורים בחלקו התחתון של הברווז על מנת שהשומן יטפטף אל מחוץ לברווז.

## הגשה
ממוזער|שמאל|220px|ברווז בנוסח פקינג מוגש באופן המקובל במערב – יותר בשר ופחות עור.
באופן מסורתי, מוגש עורו של הברווז, בעל המרקם הפריך, בחביתיות (פנקייק) המכונות "הֶיֵה בִּינג" (בסינית: 荷叶饼), בתוספת בצל ירוק ורוטב הויסין. הברווז והחביתיות מוגשים לאחר שנאכל מרק שהוכן מעצמות הברווז והבשר הנותרים.

באירופה ובארצות הברית נהוג להגיש את העור קודם להגשת הבשר, ואת שניהם אוכלים בתוך חביתיות. כמו כן נהוג להגיש את המנה יחד עם מלפפון על מנת לעדן את הטעמים החזקים.

## גרסאות
גרסה של מנה זו המוכנה בנאנג'ינג מכונה "ברווז בנוסח נאנג'ינג". מקורה של גרסה זו בתקופת שושלת מינג ובה ממלאים את הברווז במים בעת צלייתו על מנת שחלקו הפנימי יבושל.

בבריטניה התפתחה גרסה נוספת של המאכל בקרב הקהילה הסינית, הכוללת טיגון בשמן עמוק של הברווז לאחר שמצפים אותו בתערובת חמשת התבלינים.

במסעדות סיניות בארצות הברית נוהגים להגיש את הברווז עם רוטב ברווז מתוק, במקום עם רוטב הויסין המסורתי.

## ראו גם
* המטבח הסיני
* המטבח המנדריני

## קישורים חיצוניים

*  (הסבר על המתכון לברווז בנוסח פקינג)
* 
* 

קטגוריה:המטבח הסיני
קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:מאכלי עוף
סורת אל-פיל

ממוזער|סורת אל-פיל 
**סורת אל-פיל** (בערבית: **سورة الفيل**), או **סורת הפיל**, היא סורה מספר 105 בקוראן. סורה קצרה זו מונה חמישה פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְּריל (جبريل) במכה. לפי ספרו של אבּן אל-צֻ'רַיְס, **פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן** (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אל-חֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-כאפרון ולפני סורת אל-פלק.

שמה של הסורה נגזר מקבוצת אנשים בשם 'בעלי הפיל', שאליהם הסורה מתייחסת. בסורה מוצגת יכולתו הניסית של אללה, המסוגל להשמיד קבוצת אנשים באמצעות שליחת ציפורים ("**אבאביל**") שהשליכו עליהם אבנים קטנות. בהתאם לכך, מטרתה העיקרית של הסורה הייתה לחזק את האמונה בקרב המוסלמים בתקופת הרדיפות בעיר מכה, ולהציג את אללה ככוח עיקרי שיכול להתערב לטובתם ולהשמיד את אויביהם. בתקופת התגבשות ספרות הפרשנות הדתית לקוראן, התחילו חכמי הדת לקשור את הסורה עם רצונו של אברהא מושל תימן מטעם קיסרות אקסום הנוצרית, שבנה לערבים כנסייה בצנעא כדי להסיט את העלייה לרגל ממכה לכנסייה החדשה שבנה. מסורת זאת זיהתה את בעלי הפיל, שהציפורים השליכו עליהם את האבנים, עם צבאו של המושל החבשי של תימן שזמם להרוס את מקדש הכעבה, ובכך נקשרו פסוקי הקוראן עם המסורת המוסלמית החדשה. קשירת המסורת עם חבש הנוצרית הייתה על רקע המאבק הדתי והפוליטי בין המדינה המוסלמית ובין המדינה הביזנטית, ונועדה להראות כי הנוצרים ניסו לנצח את הערבים עוד בתקופה הטרום-אסלאמית. כמו כן, יש במסורת רעיון אפוקליפטי שמתאר את מאורעות אחרית הימים כמאבק דתי בין המוסלמים ובין הנוצרים, שבו הנוצרים ינסו להרוס את הכעבה.

עם זאת, לא כל פרשני הדת המוסלמים ראו את הסורה כחלק מן הקוראן. חכמי דת שהשתייכו לזרמים התאולוגיים של המועתזילה ושל הח'וארג' וניסו לפרש את הפסוקים באופן רציונלי, טענו כי לא ניתן לקבל את הסורה משום שהיא מנוגדת להיגיון האנושי – ציפורים אינן יכולות להשמיד צבא באמצעות אבנים. כדי ליישב בעיה זו, פרשנים מסורתיים טענו כי האבנים היו קטנות מעדשים בגודלן, אך היה ביכולתן לחדור לתוך כל עצם.

## תרבות
הסורה בעלת מאפייני קרב רבים ובהשראתה ניתנו שמות לאמצעי לחימה שונים כגון:
* סג'יל - טק"ק האיראני
* אבאביל - כטב"מ איראני
* אבאביל - טיל בליסטי פקיסטני

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

פיל
מינץ

**מינץ** – שם משפחה יהודי אשכנזי שהוא שיבוש של שם העיר מיינץ שבגרמניה (מגנצא).
השם מעיד על שורשים מן הקהילה היהודית של מגנצא.

איג׳ לאון מינץ מחבר ספרי לימוד 1969 תורת המנוע ארבעה חלקים ועוד

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
מחוזות הרפובליקה העממית של סין

**מחוז** (בסינית 省, בפיניין Shěng) הוא החלוקה המנהלית הראשונה במעלה ברפובליקה העממית של סין, יחד עם מחוז עירוני, מחוז אוטונומי ואזור מנהלי מיוחד.

בכל אחד מהמחוזות ממונה ועדה של המפלגה הקומוניסטית של סין, המנוהלת בידי מזכיר. בידי המזכיר נתונות כל הסמכויות הנדרשות, והוא ראשון במעלה אפילו יותר ממושל המחוז.

## רשימת המחוזות ומפה
הרפובליקה העממית של סין מחולקת לעשרים ושניים מחוזות, ארבעה מחוזות עירוניים, חמישה מחוזות אוטונומיים ושני אזורים מנהליים מיוחדים. האי טאיוואן, הנתון בפועל לשליטת הרפובליקה הסינית, נחשב למחוז העשרים ושלושה.

## ראו גם
* הרפובליקה העממית של סין - חלוקה מנהלית
* הסטטוס הפוליטי של טאיוואן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
הרפובליקה העממית של סין
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: חלוקה מנהלית ברמת מחוז
My Happy Ending

"**My Happy Ending**" (בעברית: "**הסוף הטוב שלי** / **הסוף השמח שלי**") הוא שיר רוק שנכתב והופק על ידי הזמרת אבריל לאבין ובוץ' ווקר עבור אלבומה השני של לאבין, *[[Under My Skin]]*. השיר הופץ כסינגל שני מתוך האלבום בשנת 2004 והפך ללהיט השלישי של לאבין בארצות הברית ובאוסטרליה, כאשר נכנס לעשרת המובילים במצעדי שתי המדינות.

הסינגל קיבל מעמד פלטינה בינואר 2005, כאשר הפך לסינגל השני שקיבל מעמד פלטינה לאחר סינגל הבכורה שלה, "Complicated".

## הצלחה
איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי העניק לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-35,000 עותקים במדינה. איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי העניק לשיר את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה מ-100,000 עותקים במדינה.

בארצות הברית, נמכר השיר בלמעלה מ-1.2 מיליון עותקים שאושרו על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.

## פילמוגרפיה
השיר הושמע בטריילר לקומדיה הרומנטית "הכי דומה לאהבה"  בכיכוב אמנדה פיט ואשטון קוצ'ר.

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בארצות הברית
האמיני יום יבוא

**האמיני יום יבוא** הוא פזמון עברי שחובר במקור על ידי  בשם: "לאהובה ביום מלחמה", ונערך על ידי רפאל קלצ'קין ב-1948, בזמן מלחמת העצמאות.

הפזמון הפך אחד מסמלי המלחמה והתקופה, כיוון שביטא תקווה ואופטימיות לימים שיבואו אחרי שוך הקרבות במדינת ישראל החדשה. הפזמון הולחן על ידי מנשה בהרב (לפי גרסה אחרת הלחן לשיר הוא עממי), ובוצע על ידי "זמרת המלחמות" יפה ירקוני. במקביל, ביצעה את הפזמון גם מקבילתה המפורסמת בעת ההיא, שושנה דמארי. הפזמון נבחר לפתוח את האלבום המשולש לרגל שנת החמישים לישראל, "גדלנו יחד" בעריכת יואב קוטנר, בגלל היותו "השיר הישראלי הראשון" שהתפרסם מיד לאחר קום המדינה. לחן הפזמון משמש לעיתים כלחן אלטרנטיבי לירושלים של זהב, שחיברה נעמי שמר. השיר מופיע כ"סימפול" גם בשיר מה לעשות? שמבצעת דנה אינטרנשיונל.

בפברואר 2016 הושק אלבום דיגיטלי ברשת ג' בשם "לשיר איתה" - אוסף מחווה לשושנה דמארי במלאת עשור למותה, בו השתתף אלי גורנשטיין בביצוע השיר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1948
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי יפה ירקוני
קטגוריה:מלחמות ישראל בתרבות
קטגוריה:ישראל: אנטי מלחמה
קטגוריה:שירים נגד מלחמה
אברהם שינקר

רבי **אברהם שינקר** (**ר' אברמצ'יק תני'ס**; תר"ו, 1846 - י"ג בניסן תרמ"ח, 1888), היה מהדמויות החשובות בדור הראשון של תנועת המוסר; מגדולי תלמידיו של רבי ישראל סלנטר.

## תולדותיו
נולד בסלבודקה שבקובנה לאהרון ולבתיה מיכלה, שהייתה מצאצאי הרב אריה גינזבורג מווילנה, חותנו של רבי חיים מוולוז'ין. נשלח על ידי אביו ללמוד בישיבת וולוז'ין. נישא לבתו של אחד מנכבדי קובנה, תנחום שילמן, ועל שמו כונה **ר' אברמצ'יק תני'ס** (כלומר 'של תני', שם מקוצר של תנחום). בת אחרת של ר' תנחום, מלכה, נישאה לרב יהודה לייב פרנק.

בקובנה הכיר את רבי ישראל סלנטר ודבק בו ובשיטתו המוסרית. יחד עם עמיתו הרב נתן צבי פינקל סייע בייסוד וניהול כולל האברכים בקובנה. כעבור כמה שנים סייע לרב פינקל בהקמת ישיבתו בסלבודקה והיה הר"מ הראשון בה. בין תלמידיו בישיבה היו הרב אהרן בקשט והרב שמואל נתן בוקנץ. כן היה זה שהזמין לצוות הישיבה את הרב יצחק בלאזר.

בתחילת שנות השמונים של המאה ה-19 התמנה לרב באלקסוט, פרבר של קובנה. אולם כעבור זמן חלה ונאלץ לעזוב את רבנותו. לצורך ריפויו עזב את ליטא והתגורר שלוש שנים בעיר המרפא מרן שבאיטליה. נפטר בשנת תרמ"ח והוא בן 42. נקבר במקום שהותו בעיר מרן באיטליה.

דברי תורתו לא השתמרו, ומעטים מהם הובאו בספרי חבריו. תלמידו המפורסם היה רבי יוסף יוזל הורוביץ, "הסבא מנובהרדוק".

בנו הוא רבי שמואל הלל שינקר. בנו אהרון החליף את שם משפחתו משינקר ל**בהגר"א** (ראשי תיבות: בן הגאון רבי אברהם).

## הערות שוליים

קטגוריה:תנועת המוסר: אישים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:רבני ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:ילידי 1846
קטגוריה:נפטרים ב-1888
מכוניות מתנגשות

שמאל|ממוזער|200px|מכוניות מתנגשות
**מכוניות מתנגשות** (באנגלית: **Bumper cars** או **Dodgems**) הן מתקן שעשועים נפוץ בו המשתתפים מתנגשים או מתחמקים זה מזה באמצעות מכוניות חשמליות קטנות.

למכוניות חופש תנועה מוחלט בתוך רחבת המתקן. המכוניות מונעות במנוע חשמלי, המוזן בעזרת מברשת המותקנת על מוט שמחובר למכונית, ואוספת מתח חשמלי מתקרה העשויה רשת מתכת, ומברשת שנייה שנוגעת במשטח המוליך עליו נוסעות המכוניות.

גוף המכונית מוקף כולו ברצועת גומי, וכיוון שהמכוניות זהות, רצועת הגומי במכונית אחת נמצאת בדיוק מול הרצועה בכל המכוניות האחרות, ובאופן זה נמנע מגע של גוף המכוניות אלו באלו, והזעזועים של ההתנגשויות נבלמים מעט. הגלגל המניע את המכונית מחובר להגה שיכול להסתובב לכל כיוון. באופן זה יכול נהג המכונית לכוונה לכל כיוון, כולל קדימה ואחורנית. ברוב המתקנים יש במכוניות מקום לשני אנשים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתקני שעשועים
רוטב חמוציות

ממוזער|שמאל|200px|רוטב חמוציות ביתי
[ממוזער|שמאל|200px|רוטב חמוציות שהוצא מ[קופסת שימורים ונותר בצורת הקופסה, בארוחת חג ההודיה]]
**רוטב חמוציות** הוא רוטב העשוי מחמוציות. לרוטב זה מספר גרסאות בעלות טעמים שונים, בהתאם למקום ייצורו. באירופה הרוטב חמוץ בעוד שבארצות הברית וקנדה הרוטב ממותק - מקור הטעם המתוק הוא בסוכר או תוספת קינמון. על אף שמו, אין זה רוטב במובן המקובל של המילה, אלא מאכל המזכיר יותר קונפיטורה או ריבת פירות.

הכנת הרוטב נעשית על ידי הרתחת חמוציות עם מים וסוכר, עד שהחמוציות פוקעות ונוצר נוזל סמיך דמוי ריבה. יש המוסיפים מיץ תפוזים או קליפות תפוזים.

זהו רוטב מסורתי שנהוג להגיש יחד עם תרנגול ההודו - המאכל המסורתי של חג המולד וחג ההודיה בארצות הברית ובקנדה.

בארצות הברית מיוצר הרוטב באופן מסחרי, ונמכר בקופסאות שימורים. בשל כמות הג'לטין הרבה שבו, מקבל הרוטב את צורת הקופסה, ונותר בצורה זו גם לאחר חילוצו מהקופסה. בשל הג'לטין גם נמנעים צמחונים מלאכול אותו.

## קישורים חיצוניים

חמוציות
קטגוריה:מאכלי חג המולד
קטגוריה:מאכלי חג ההודיה
נזילות פיננסית

**נזילות פיננסית** היא היכולת של אדם, חברה או מוסד פיננסי להמיר נכסים למזומן במהירות ובעלות נמוכה, או לעמוד בהתחייבויות כספיות במועד פירעונן. נזילות נחשבת אחד המאפיינים המרכזיים ביציבות פיננסית, והיא מאפשרת להתמודד עם הוצאות בלתי צפויות או עם תנודות בתזרים המזומנים.

בכלכלה ובמימון המונח נזילות מתייחס הן לנזילות של נכסים פיננסיים והן ליכולת של ישות כלכלית לפרוע התחייבויות קצרות טווח. נכסים נזילים הם נכסים שניתן לממש במהירות ללא פגיעה משמעותית בערכם, כגון מזומן, פיקדונות בנקאיים וניירות ערך סחירים.

## נזילות של נכסים
נזילות של נכס מתארת את המידה שבה ניתן למכור או להמיר אותו למזומן במהירות ובמחיר הקרוב לערכו בשוק. נכסים כמו מזומן, פיקדונות בנקאיים וניירות ערך סחירים נחשבים לנכסים בעלי נזילות גבוהה, בעוד שנכסים כגון נדל"ן או השקעות פרטיות נחשבים לנכסים בעלי נזילות נמוכה יותר.
מרכז|700px|מדרג נזילות של סוגי נכסים
בשוקי ההון, נזילות גבוהה מתבטאת בדרך כלל במספר גדול של קונים ומוכרים וביכולת לבצע עסקאות במהירות ובפער קטן בין מחיר הקנייה למחיר המכירה.

## נזילות של חברות
בתחום החשבונאות והניתוח הפיננסי נמדדת הנזילות של חברה לפי יכולתה לעמוד בהתחייבויותיה בטווח הקצר. לצורך כך נעשה שימוש ביחסים פיננסיים שונים המבוססים על נתוני הדוחות הכספיים.

### יחס שוטף (Current Ratio)
יחס זה מחושב על ידי חלוקת סך הנכסים השוטפים בסך ההתחייבויות השוטפות. יחס גבוה מ־1 מעיד בדרך כלל על יכולת לעמוד בהתחייבויות בטווח הקצר.

### יחס מהיר (Quick Ratio)
יחס זה מודד את יכולת החברה לפרוע התחייבויות קצרות טווח באמצעות הנכסים הנזילים ביותר שלה. החישוב נעשה על ידי חלוקת הנכסים השוטפים בניכוי מלאי בהתחייבויות השוטפות.

### יחס מזומן (Cash Ratio)
יחס זה מודד את יכולת החברה לפרוע התחייבויות באופן מיידי באמצעות מזומן וניירות ערך סחירים בלבד.

יחסי נזילות משמשים משקיעים, בנקים ומלווים להערכת יציבות פיננסית של חברות.

## נזילות במערכת הבנקאית
נזילות היא מרכיב מרכזי בפעילות הבנקים. הבנקים נדרשים להחזיק נכסים נזילים על מנת לעמוד בדרישות משיכה של לקוחות ולהבטיח את יציבותם הפיננסית. מחסור בנזילות עלול להביא למשבר בנקאי ואף לקריסת מוסדות פיננסיים.

לכן בנקים מרכזיים ורשויות פיקוח מטילים על הבנקים דרישות נזילות שונות, כגון החזקת עתודות נזילות או עמידה ביחסי נזילות מינימליים.

## נזילות בתכנון פיננסי אישי
במסגרת תכנון פיננסי אישי, נזילות מתייחסת ליכולת של משק בית להתמודד עם הוצאות בלתי צפויות מבלי למכור נכסים ארוכי טווח או להיכנס לחובות. משקי בית רבים מחזיקים חלק מהונם בנכסים נזילים, כגון פיקדונות או קרנות כספיות, ולעיתים גם בקרן חירום המיועדת למצבים בלתי צפויים.

ניהול נכון של נזילות נחשב מרכיב מרכזי ביציבות פיננסית של משקי בית וביכולת לשמור על רציפות תזרימית.

## ראו גם
* מאזן
* חוב
* מבנה פיננסי למשק הבית
* קרן חירום
* תכנון פיננסי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יחסים פיננסיים
פלורנס קירש דו ברול

**פלורנס קירש דו ברול** (אנגלית: **Florence Kirsch Du Brul**; 1915 – 2 ביולי 2005) הייתה פסנתרנית קונצרטים בעלת שם עולמי ומורה מן השורה הראשונה לפסנתר.

## חייה
פלורנס קירש דו ברול נולדה בצפון שיקגו, אילינוי, ארצות הברית. בילדותה למדה אצל סילביו סקיונטי ואצל המלחין הווארד ולס והופיעה עם התזמורת הסימפונית של שיקגו בגיל 12. מנצח התזמורת של שיקגו, פרדריק סטוק, המליץ עליה לפני הפסנתרן והמלחין האוסטרי הנודע, ארתור שנאבל וקירש נשלחה לברלין, גרמניה, שם התגורר שנאבל, ללמוד אצלו.

עם עלות הנאצים לשלטון, נאסר על קירש לעזוב את גרמניה והיא נאלצה להימלט לאיטליה בידיים ריקות ולהפקיר את כל רכושה. היא חזרה לארצות הברית ב-1937 ובאותה שנה הופיעה לראשונה כפסנתרנית מקצועית באולם הקונצרטים של תזמורת שיקגו.

קירש עשתה לה שם בעולם כפסנתרנית קונצרטים ואף הקליטה כמה תקליטים קלאסיים, ביניהם "קול קורא במדבר" של המלחין היהודי-שווייצרי ארנסט בלוך ו"כלולות" של איגור סטרווינסקי.

בשנות ה-40, כאשר הופיעה ולימדה בניו יורק, פגשה את ד"ר א. לויד דו ברול, חוקר נודע במדעי האנטומיה והאנתרופולוגיה ומחנך, ונישאה לו. ד"ר דו ברול שירת במלחמת העולם השנייה בארמייה השלישית של גנרל ג'ורג' פטון ולאחר השחרור קיבל קתדרה במכללת שיקגו לרפואת שיניים של אוניברסיטת אילינוי.

הזוג רכש בית מפואר מן המאה ה-19 באילינוי פארק שבשיקגו ומילא אותו בציורים, פסלים, מלאכת מחשבת של ילידים ושאר מזכרות, שאספו במסעותיהם הרבים בעולם. הם הרבו לארח בביתם את בכירי המדענים, האמנים והאינטלקטואלים של המאה ה-20, כפי שהעיד ברוס גרהם, דיקן המכללה.

בין השאר, הגישה פלורנס דו ברול הרצאות בנושא הפסנתר והעבירה כיתות אמן במקומות שונים ברחבי העולם. היא נפטרה ב-2 ביולי 2005.

## קישורים חיצוניים


* ''Chicago Tribune'' obituary


קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:פסנתרניות אמריקאיות
קטגוריה:מוזיקאים שעזבו את גרמניה הנאצית
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
רוטב אלמאנד

**רוטב אלמאנד** (בצרפתית: **Sauce Allemande** - שפירושו רוטב גרמני) הוא רוטב במטבח הצרפתי שמבוסס על רוטב ולוטה לו מוסיפים חלמוני ביצים, שמנת ומיץ לימון.

## היסטוריה
במאה ה-19 סווג רוטב זה על ידי השף הצרפתי אנטונין קארם כאחד מארבעת "רוטבי האם". הרוטב פותח בראשית המאה ה-20 על ידי השף אסקופייה, אשר הסיר את סווגו של הרוטב כ"רוטב אם". 

שמו של הרוטב ניתן לו בשל צבעו הצהוב. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ובשל השנאה לגרמניה, שונה שמו של הרוטב ל"**רוטב בלונד**" (בצרפתית: **Sauce Blonde**) או ל"**רוטב פריזיאן**" (בצרפתית: **Sauce Parisienne** - רוטב פריזאי).

הרוטב מוגש כתיבול למאכלי ביצים, דגים מאודים וירקות.

## קישורים חיצוניים
* ההיסטוריה של רוטב אלמאנד (בין היתר) באתר קנור

אלמאנד
גבינה שווייצרית

שמאל|ממוזער|250px|גבינה שווייצרית חתוכה לקוביות
**גבינה שווייצרית** הוא שם כולל למגוון סוגי גבינה הדומים בצורתם לגבינה השווייצרית אמנטל. צורת הגבינה מתייחדת בכך שהיא כוללת בועות (חורים) חלולות קטנות. הגבינות השווייצריות ידועות באיכותן בשווייץ ומחוצה לה. המונח "גבינה שווייצרית" נפוץ בארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, ישראל ומדינות נוספות.

בייצור גבינה שווייצרית נהוג להשתמש בשלושה סוגים של חיידקים: *[[Streptococcus thermophilus]]*, *[[Lactobacillus]]* ו-*[[Propionibacter]]*. לקראת סוף תהליך הייצור מכלה הפרופיוניבקטר את חומצת החלב שהפרישו החיידקים האחרים, ומשחרר פחמן דו-חמצני היוצר אט אט את הבועות החלולות. באופן כללי, ככל שהבועות גדולות יותר, כך ניכר יותר טעם הגבינה. הסיבה לכך היא שככל שיינתן לחיידקים יותר זמן "לעבוד" על הגבינה, כך יוכלו להעניק לגבינה יותר טעם.

גבינות שווייצריות נושאות את שם האזור בו הן מיוצרות, כשאזורים רבים בשווייץ מתמחים דווקא בייצור גבינה שווייצרית מסוימת, אותה הם משפרים מזה מאות שנים. השווייצרים גאים מאוד במסורת ובאיכות הגבינות שלהם ורואים בהן את הגבינות הטובות בעולם. הדחף לפתח ולשפר את איכות הגבינות, נובע מהצורך לחפות על הקושי של השווייצרים לייצא מוצרים חקלאיים פשוטים במחיר תחרותי. קושי זה נובע מהמחסור שלהם בקרקע מישורית נוחה לחקלאות ומקשיים בתובלת מוצרים באזור הררי. הקושי בהובלה גרם גם לבחירת מוצרים חקלאיים בעלי חיי מדף ארוכים, כמו גבינות קשות ויין, לענפי הייצוא של שווייץ. 

"גבינת ההלווטים" - הייתה ידועה עוד בתקופת האימפריה הרומית כגבינה הראויה לשולחנם של מלכים. השם מיוחס עד היום לגבינת אמנטל המיוצר בעמק (בגרמנית Tal) אמן (Emmen) על ידי שווייצרים הרואים בעצמם צאצאים ישירים של ההלווטים. גבינת גרוייר מאזור האלפים הצרפתיים מוזכרת במסמכים משנת 1115. גבינת אפנצלר היא בת אותה מאה.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המטבח השווייצרי
רוטב ולוטה

**רוטב ולוטה** (בצרפתית: **Sauce Velouté**) הוא אחד מחמשת "רוטבי האם" - חמשת הרטבים הקלאסיים של המטבח הצרפתי לפי סיווגו של השף אוגוסט אסקופייה.

רוטב זה מוכן על ידי הכנת ציר בשר זך (ציר עוף, עגל או ציר דגים), לו מוסיפים תערובת רו סמיכה העשויה מחמאה וקמח.

## גרסאות ושימושים
רוטב זה משמש לתיבול מאכלי בשר עוף ומאכלי ים וכן כבסיס לרטבים אחרים כגון רוטב אלמאנד (רוטב ולוטה בתוספת חלמוני ביצים, שמנת ומיץ לימון), רוטב סופרם (רוטב ולוטה העשוי מציר עוף בתוספת פטריות וחמאה), ורוטב ברסי (רוטב ולוטה העשוי ציר דגים בתוספת שאלוטס ויין לבן).

גרסאות נוספות של רטבים כוללות:
* רוטב פולט (Poulette) - רוטב ולוטה עם פטריות, פטרוזיליה ומיץ לימון.
* רוטב אורורה (Aurora) - רוטב ולוטה בתוספת פירה עגבניות.
* רוטב הונגריאן (Hungarian) - "רוטב הונגרי" - רוטב ולוטה בתוספת בצל, פפריקה ויין לבן.
* רוטב נורמנדי (Normandy) - רוטב ולוטה בתוספת ציר פטריות וצדפות.
* רוטב ונשיאן (Venetian) - "רוטב ונציאני" - רוטב ולוטה בתוספת טרגון, שאלוטס ועירית.
* רוטב סוביס (Soubise) - רוטב ולוטה בו מבושל בצל קצוץ.

## קישורים חיצוניים

ולוטה
הסגת גבול (יהדות)

ממוזער|שלט המבקש לא להיכנס לחצר פרטית תוך שימוש בפסוק: "לא תסיג גבול רעך"
**הסגת גבול** היא מצוות לא תעשה במקרא, שנמנית כאחת מתרי"ג מצוות.

## האיסור במקרא
נכתב במקרא:  רש"י בפירושו למקרא מסביר שמדובר באדם המרמה את שכנו על ידי סימון הגבול בין קרקעותיהם באופן לא נכון. איסור זה הוא מקרה פרטי של איסור גזל, ובכל זאת כאשר מדובר בקרקעות בארץ ישראל ייחד לו המקרא איסור מסוים. לא רק זאת, אלא שנכתב במקום אחר במקרא על מסיג גבול:  

פרק שני במסכת בבא בתרא, פרק "לא יחפור", עוסק בנושאים אלו בהרחבה.

## הרחבת האיסור
בסיפרי קיימת הרחבה של איסור זה לתחומים נוספים: 

גם בקרב הפוסקים ניכרת גישה מרחיבה ביחס לאיסור זה. בספר הרוקח נכתב כי  בהמשך לכך פסק מהרשד"ם כי דינו של עני המהפך בחררה נובע מאיסור זה של הסגת גבול. בעקבות מקורות אלה נכתב בפוסקים כי קיימת מסורת פרשנית שהפסוק "ארור מסיג גבול רעהו" נסוב על מגוון רחב הרבה יותר של מקרים מאשר הפסוק "לא תסיג גבול רעך", ולעומתו הוא כולל מקרים רבים של פגיעה באדם אחר. בהתאם נפסק כי הסגת גבול בקרקע מחוץ לארץ ישראל אף היא נכללת בפסוק "ארור מסיג גבול רעהו".

איסור הסגת גבול משמש כמקור הלכתי יסודי בהקשר של זכויות יוצרים, כפי שמשתקף באינספור הסכמות שניתנו למדפיסים של חיבורים תורניים, במסגרתן הרבנים המסכימים השתמשו באיסור הסגת גבול כדי לאסור על מתחרים פוטנציאליים להעתיק את החיבור ולהפיצו, ולפגוע בכך בפרנסת המדפיס הראשון.

## קישורים חיצוניים
* 
* השופטת תמר בזק, הסגת גבול עסקי בתלמוד

## הערות שוליים

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות שבין אדם לחברו
קטגוריה:משפט עברי: דיני קרקעות
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:מצוות לא תעשה
קטגוריה:פרשת שופטים
He Wasn't

"**He Wasn't**" (בעברית: "**הוא לא היה**") הוא סינגל מתוך האלבום השני של הזמרת אבריל לאבין, *[[Under My Skin]]*. הסינגל לא שוחרר בארצות הברית, שם הופץ במקום השיר "Fall to Pieces". הסינגל הופק ונכתב על ידי לאבין ושנטל קרביזוק.

השיר הגיע למקום התשיעי במצעד השירים של הולנד.

## רקע והצלחה
השיר מדבר על מערכת יחסים לא מוצלחת בין אבריל לבין בן אדם אחר. השיר מהיר, עם ביט מדבק, השיר מאשים את הבחור בכך שהוא "לא היה טוב מספיק" ועל כך שהוא אף פעם לא נתן לה הרגשה של "מיוחדת".

הסינגל מוקם במקום ה-23 בממלכה המאוחדת ובמקום ה-25 באוסטרליה. גם בארצות אחרות הסינגל לא הצליח במיוחד, כאשר היה במצעד הסינגלים בניו זילנד במשך שבוע אחד, והגיע רק למקום ה-38. בקנדה, מוקם הסינגל במקום ה-92.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
Nobody's Home

"**Nobody's Home**" (בעברית: "**אין אף אחד בבית / אף אחד לא בבית**") הוא הסינגל השלישי של הזמרת אבריל לאבין מאלבומה השני, *[[Under My Skin]]*. השיר הופק על ידי לאבין ודון גילמור ונכתב על ידי לאבין ובן מודי, גיטריסט להקת אוונסנס לשעבר. השיר לא נחל הצלחה רבה במצעדים כאשר דירוגו היה נמוך ברוב המדינות ברחבי העולם, ומיקום השיא אליו הגיע במצעד בילבורד המפורסם היה המקום ה-41 בלבד, אולם החזיק שם מעמד למשך תקופה ארוכה. באוסטרליה ובממלכה מאוחדת זכה להצלחה מתונה כאשר דורג במקום ה-24 בשתי המדינות. זהו המיקום הכי נמוך אליו הגיעה הזמרת בממלכה המאוחדת לאחר "Losing Grip", אשר היה מדורג במקום ה-21.

בנוסף, הסינגל מכיל שירים נוספים כמו: "I Always Get What I Want" ו-"Knockin On Hevans Door" (גרסת כיסוי לשיר מקורי של הזמר בוב דילן אותו אבריל הרבתה לבצע בסיבוב ההופעות הראשון שלה) שמשמשים למעשה כשירים צדדיים (בי-סייד).

## רקע
לשיר יש שלוש משמעויות. לאבין עצמה, אומרת לפני הופעותיה עם השיר, שהיא כתבה את השיר על חברתה לכיתה בעבר, אשר חלתה.

המשמעות הכללית של השיר היא בנוגע לבן אדם עני. השיר מספר על ילדה אשר הולכת לביתה ואף אחד לא נמצא שם, לכן היא בוכה וחייה ברחוב. המשמעות השנייה היא שהילדה אשר חוזרת הביתה, מבינה שמשפחתה, חבריה והאנשים שאכפת לה מהם, לא נמצאים שם יותר עבורה.

המילים לשיר: "היא רוצה ללכת הביתה, אבל אין אף אחד בבית", יכולים להתכוון גם להורים אשר יותר מדי מגוננים, מיושנים בדעותיהם ורוצים "להעיף" את ילדם מהבית לאחר שעשה משהו מביש (השעיה מבית ספר, שימוש בסמים ועוד).

## וידאו קליפ
בווידאו קליפ אבריל מגלמת הומלסית (חסרת בית) שחיה ברחוב עם ילדה נוספת. בקליפ אבריל נראית מוזנחת למדי כשפיאה שחורה מונחת על ראשה והיא לובשת ג'ינס מרופט. כך למעשה היא מגלמת נערה עם שיער מבולגן ולא מטופח ובגדים בלויים וישנים. מנגד לכך, אבריל צולמה מהיבטים נוספים - כשהיא שרה את השיר, לבושה בשמלה ושיערה הבלונדיני הארוך פזור כשתזמורת מנגנת מאחוריה. הקליפ מציג את אבריל ה"הומלסית" כמי שמנסה להתרחק מהרחובות. היא מתקשרת הביתה לאמא שלה אך בסופו של דבר מנתקת. היא מנגנת בגיטרה ברחוב (ככל הנראה במטרה להשיג כסף), שוטפת את פניה בשירותים של חנות כלשהי. בנוסף היא גם מנסה להיכנס לתוך מכונית נעולה בזמן שיורד גשם כבד. בסופו של הקליפ, מוצגת הנערה (אבריל) כשדמעה זולגת על לחיה ובסופו היא עוזבת את המקום.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי בן מודי
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי דיאן מרטל
קטגוריה:שירים על חסרי בית
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
Fall to Pieces

"**Fall to Pieces**" הוא הסינגל הרביעי והאחרון מתוך אלבומה השני של הזמרת אבריל לאבין, *[[Under My Skin]]*. זהו הסינגל הרביעי אשר הופץ רק בארצות הברית, כאשר בשאר העולם הופץ השיר "He Wasn't" במקומו. בנוסף, זהו הסינגל הכי פחות מצליח מתוך האלבום.

השיר הגיע למקום התשיעי במצעד השירים מתחת להוט 100.

## רקע
הסינגל הופק ונכתב על ידי לאבין וריין מידה. בעקבות הכישלון במצעדים, הווידאו קליפ אשר תוכנן לשיר בוטל ולכן אין לשיר שום וידאו קליפ רשמי. בשיר, לאבין מסבירה שהיא רבה עם בחור והם נמצאים בנקודה מסוימת כאשר מערכת היחסים ביניהם יכולה להתקדם בשתי דרכים: הם ינסו לשפר את הזוגיות או שייפרדו. אבריל עצמה, מקווה שהם יצליחו לשרוד ולהישאר ביחד.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
.to

**to.** היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות התחום של ממלכת טונגה, קיימת מאז 1995.

ממלכת טונגה מוכרת שמות מתחם עם הסיומת to לכל החפץ בכך. זוהי סיומת מבוקשת ל-Domain Hack הן משום שהסיומת to משמשת באנגלית במשמעות המילה "אל", למשל ב: go.to או move.to בצירוף מילה אחרי שם התחום, למשל go.to/israel. והן משום שכינויה של העיר טורונטו בקנדה בפי תושביה הוא to ולכן עסקים הפועלים בטורונטו רוכשים שמות מתחם עם סיומת זו.

בסיומת זו משתמשמים גם אתרים שפועלים במסגרת קובצי טורנט דוגמת 1337x.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

to
Keep Holding On

"**Keep Holding On**" הוא סינגל של הזמרת אבריל לאבין אשר הוקלט עבור פסקול הסרט "אראגון". הסינגל נכתב והופק על ידי לאבין וד"ר לוק. זהו הסינגל הראשון והיחיד מתוך הפסקול. השיר הופיע בנוסף באלבום הסטודיו השלישי של לאבין, *[[The Best Damn Thing]]*.

השיר הגיע למקום השלישי במצעד 40 השירים למבוגרים.

## הצלחה
הסינגל זכה להצלחה רבה באשר הופץ ובין השאר הגיע למקום השני בקנדה ונשאר במקום זה למשך ארבעה שבועות. בארצות הברית התברג הסינגל אל תוך 20 המובילים במצעד הבילבורד ולעשרת המובילים במצעד הבילבורד למבוגרים.

בישראל זכה השיר למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:הירושה
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
גבינה כחולה

250px|שמאל|גבינה כחולה
**גבינה כחולה** היא גבינה המתהדרת בעורקי עובש בצבע כחול-ירקרק. בתקופת ההבשלה של הגבינה, נבגי עובש מסוג פניציליום מוזרקים לתוך הגבינה, ואלו מעניקים לה את צבעה ואת הטעם הפיקנטי שלה. העובש לא ישרוד ללא חמצן, ולכן מנקבים את הגבינה בסיכות ומחדירים לתוכה אוויר. העובש המשגשג בתוך הגבינה גורם לה לפתח חומציות גבוהה ומרקם פירורי.

בדומה ליינות מסוימים, גבינות כחולות רבות כגון רוקפור, גורגונזולה וסטילטון זוכות להגנה משפטית של "תקנת המקוריות" (Protected designation of origin) מטעם האיחוד האירופי, המאפשרת שיווק של מוצרים בשמות המקומות מהם הגיעו רק אם אכן יוצרו בהם.

## היסטוריה

לפי אגדה, מסופר כי רועה ששכח במערה את ילקוט הצידה שלו שהכיל לחם שיפון וחתיכת גבינה, חזר כעבור כמה שבועות כדי לגלות שהעובש שמכסה את הלחם הדביק את הגבינה.

## קישורים חיצוניים

* אתר מועצת הכבשים
* גבינת רוקפור כחולה
*
* 

*
כחולה
קרפלך

**קרפלך** (ביידיש: **קרעפלאך** או **קרעפלעך**) הם כיסונים שמקורם במטבח היהודי האשכנזי. הם ממולאים בבשר טחון (אולם קיימות גם גרסאות צמחוניות למשל עם מילוי תפוחי אדמה) ומבושלים במים רותחים או במרק עוף. בגרסה פחות מקובלת, יש המטגנים את הקרפלך לפני ההגשה.

הקרפלך מזכירים כיסונים האופייניים לתרבויות אחרות כגון הרביולי האיטלקי או הג'יאוזי הסיני. הוא הגיע למטבח האשכנזי מהמטבח הרוסי, שם הוא נקרא פילמני, באוקראינה הוא נקרא ורניקי ובפולין שמו פירוגי. פירוגי הממולאים בתפוחי אדמה נקראים בפולין רוּסקִיִי פירוגי (פירוגים רוסיים) ובבוכרה קוראים להם דושפרה ומבשלים אותם במרק אדום.

את הקרפלך נוהגים לאכול בשלושה מועדים יהודיים: בערב יום הכיפורים, בהושענא רבה ובפורים. המשותף לימים אלו הוא שמדובר בימים חגיגיים, אך אינם נחשבים כיום טוב של ממש. לכן אוכלים בהם קרפלך, שהוא בעצם בשר (בגלל החגיגיות) מכוסה (כי זה לא לגמרי חג).

ב"ספר הבדיחה והחידוד" מאת אלתר דרויאנוב כתוב בהקשר זה:

## קישורים חיצוניים

*
* מתכונים להכנת קרפלך באתר כיכר השבת
* 
* 

קטגוריה:המטבח האשכנזי
קטגוריה:מילים וביטויים ביידיש
קטגוריה:מאכלי פורים
קטגוריה:ערב יום הכיפורים
סלט מסדואן

בצרפתית **סלט מסדואן** באיטלקית **מצ'דוניה** (באיטלקית: **Macedonia**) הוא סוג של סלט המורכב מחתיכות קטנות של פירות וירקות.

*Macédoine de fruits* (בתרגום חופשי: מסדואן פירות) הוא סוג של סלט פירות, קינוח נפוץ בצרפת, איטליה, ספרד ואמריקה הלטינית.

*Macédoine de légumes* (מסדואן ירקות) כיום הוא בדרך כלל סלט קר או מתאבן שמורכב מקוביות של ירקות. בצרפת בדרך כלל הוא כולל שעועית אדומה. ברוב במקרים הוא מעורבב יחד עם מיונז וציר , ובכך הוא בעצם הופך למין סלט רוסי צמחוני (סלט המורכב מחתיכות של ירקות בתוך מיונז). *Macédoine de légumes* יכולה להיות גם מנה מירקות חמים, שמוגשים יחד עם חמאה.

מקור השם של הסלט הוא במילה הצרפתית *macédoine*, שנטבעה בצרפת במאה ה-18. משערים שיש במונח רמיזה על מוצאיהם המגוונים של אנשי מוקדון (שכן הסלט מורכב ממגוון מרכיבים). יש שאומרים כי המונח מתייחס לגיוון האתני שהיה באזור מקדוניה במאה ה-19, אך פירוש זה זוכה להתנגדות כיוון שאינו תואם כרונולוגית את זמן טביעת השם. המונח *macedoine* משמש לתיאור כל סוג של ערבוביה, ולא בהכרח של דברי מאכל.

מסדואן
קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:המטבח הצרפתי
קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:המטבח הספרדי
אלמה מאטר

[שמאל|ממוזער|200px|[חותם אוניברסיטת בולוניה]]
שמאל|ממוזער|160px|פסל באוניברסיטת קולומביה, ניו יורק
**אלמה מאטר** (בלטינית: **Alma mater**) הוא מושג לטיני, שמשמעו "אם מזינה". הביטוי שימש ברומי העתיקה כתואר לאלה האם, ובנצרות של ימי הביניים היה כינויה של  מרים, אם ישו. 

בשפה האנגלית העכשווית הביטוי משמש לרוב כדי להתייחס למכללה או לאוניברסיטה כלשהי בה התחנך האדם. 

המונח לקוח מן המוטו **Alma Mater Studiorum** של האוניברסיטה הוותיקה ביותר באירופה כמוסד פעיל ומעניק תארים ברציפות, אוניברסיטת בולוניה באיטליה, שנוסדה בשנת 1088 לספירה בבולוניה ופועלת שם עד היום.

בשפות מודרניות רבות משמש המונח בדרך כלל ובעיקר באקדמיה; באנגלית בריטית נהוג להשתמש בו על פי רוב במקום שם האוניברסיטה או המכללה שבה למד האדם שמדובר בו. בארצות הברית מקובל המונח בשימוש גם ביחס לבית ספר תיכון או יסודי.

"אלמה מאטר" היא לפעמים גם תחילתו של המנון או שיר של מוסד לימודי, ויכולה להתקבל ככותרת לסוגה. במובנו זה, המונח מוכר יותר בארצות הברית מאשר בממלכה המאוחדת. בארצות הברית המונח מתייחס במקרים רבים לכל השיר, בניגוד לפתיחתו בלבד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מוסדות לימוד ומחקר
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
קטגוריה:נצרות
מלחייה

|ממוזער|250px|מלחיות
ממוזער|250px|מלחייה מאולתרת
**מלחייה** היא כלי לאחזקת מלח בישול (הנקרא אף מלח שולחן) בצורתו הגרוסה ולזרייתו על גבי מזון. 

המלחייה היא כלי שימושי בעת ארוחה, על כן מניחים אותה על שולחן האוכל. לעיתים נוסף לה ערך אסתטי ועיצובי: קיימים מתקנים המחזיקים את המלחייה בצמוד לפלפלייה (כלי לאחזקת התבלין פלפל שחור בצורתו הגרוסה), או למטחנת הפלפל. בשל כך העיצוב של מטחנת הפלפל קשור לעיצוב המלחייה. בדומה למטחנת הפלפל, ניתן להשיג אף מטחנת מלח, זאת שומרת על צורת המלחייה ועל אופן שימושה.

המלחייה הנפוצה היא בעלת גוף שקוף (מזכוכית או מפלסטיק), כך שניתן לאמוד על יתרת כמות המלח שבה. בחלקה העליון מספר נקבים, והוא בדרך כלל מוברג לגוף המלחייה. ישנן גם מלחיות שבהן ההברגה היא בתחתית המלחייה. לעיתים החלק העליון והתחתון עשויים מחומרים שונים. למשל, זכוכית ומתכת. יש הנוהגים להוסיף למלח השולחן גרגירי אורז יבשים, כדי למנוע הדבקות של גרגרי המלח לאחר שספחו לחות וכדי להסיר את הגרגירים הלחים מצידי המלחייה. את המלחייה פיתח ב־1858 הממציא האמריקאי ג'ון מייסון.

## גודל הנקבים וספיקת המלח
גודלם של הנקבים שבראש המלחיה מותאם לגודלם של גבישי המלח כך שטילטולה למעלה ולמטה משחרר ממנה כמות מלח קטנה (ולא ספיקה קבועה). עקרון הפעולה הוא שבכל הנפה של המלח שבמלחיה משתחררים גבישים בודדים מכל נקב ומיד לאחריהם נחסם הנקב על ידי גבישים החוסמים זה את זה. טלטול המלחיה למעשה מפנה את הנקבים מהגבישים החוסמים עד לנפילתם הבאה ולשחרור גבישים נוספים.

## ממלחה
[שמאל|ממוזער|200px|הממלחה של [בנוונוטו צ'ליני]]
ה**ממלחה** קדמה למלחייה, ככלי לאחזקת מלח. בממלחה אין נקבים לזריית המלח. הממלחה הייתה כלי פתוח או בעל מכסה, המלח היה מוסף למזון באמצעות נטילתו עם האצבעות או עם כפית קטנה. 
בימי הביניים וברנסאנס הייתה הממלחה כלי הגשה מסוגנן, בהיות המלח תבלין יקר ונחשב. דוגמה לממלחה מעוטרת במיוחד היא הממלחה של בנוונוטו צ'ליני, ממלחה עשוית זהב, הנחשבת ליצירת אמנות.

## קישורים חיצוניים

* מוזיאון המלחיות והפלפליות

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי הגשה
קטגוריה:כלי קיבול
מסקרפונה

**מסקרפונה** (באיטלקית: **Mascarpone**) היא סוג של גבינת שמנת אשר מקורה באיטליה, המיוצרת משילוב של שמנת ולעיתים גם חובצה. לאחר תהליך דנטורציה קצר, מבודדים מוצקי השמנת ממי הגבינה על ידי שימוש בחומצה טרטרית. המוצקים נאספים לגבן אחיד מבלי ליישנה. אחוז השומן בה גבוה מאוד ויכול להגיע ל-50%.

אופן ייצור המסקרפונה שונה ממפעל למפעל. את הגבינה מכינים משמנת וחומצה טרטרית, אך לפעמים בגרסאות מהירות או ביתיות משתמשים במלח לימון (חומצה ציטרית) או מיץ לימון, למרות שלגרסאות אלו יש מרקם וטעם שונה עם חיי מדף מאוד קצרים. הגבינה נמצאת בשימוש בשפע מנות שמקורן בחבל לומברדיה שבצפון איטליה. ניתן למצוא את הגבינה במנות כגון לזניה וטירמיסו, ולעיתים ניתן להשתמש בגבינה על מנת להעשיר תבשילי ריזוטו במקום להשתמש בחמאה. 

באופן מסורתי, מסקרפונה מיוצרת מחלב פרה.

## מקורות
מקורה של המסקרפונה הוא כנראה במאה ה-16, בסביבת העיר מילאנו שבחבל לומברדיה באיטליה. ייתכן שמקור השם הוא במילה האיטלקית "mascarpia", הגרסה הלומברדית לגבינת הריקוטה. בכל מקרה, תהליך הייצור של כל אחת מהגבינות שונה בתכלית זו מזו.

## קישורים חיצוניים

* Cheese.com

קטגוריה:גבינות איטלקיות
קטגוריה:גבינות רכות
ים טסמן

**ים טסמן** (באנגלית: **Tasman Sea**) הוא גוף מים המשתרע בין אוסטרליה לניו זילנד, בחלקו הדרום מערבי של האוקיינוס השקט. ים טסמן קרוי על שם מגלה הארצות ההולנדי אבל ינזון טסמן, שהיה האירופאי הראשון שמיפה את אזור טסמניה וניו זילנד. הים גובל בניו זילנד במזרח ובאוסטרליה במערב ומשתרע על פני רצועה ברוחב של כ-2,000 ק"מ ביניהן, גבולותיו הצפוניים והדרומיים פחות ברורים אך נהוג להתייחס לטסמניה כגבול הדרומי ולגבול בין ניו סאות' ויילס וקווינסלנד כגבול בינו לבין ים האלמוגים.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:ימים באוקיינוס השקט
קטגוריה:אוסטרליה: ימים
קטגוריה:ניו זילנד: גופי מים
קטגוריה:ימים שוליים
*
אגם טה אנאו

**אגם טה אנאו** הוא האגם הגדול ביותר באי הדרומי של ניו זילנד והאגם השני בגודלו במדינה. האגם נמצא בחלקו הדרום מערבי של האי הדרומי, בתחומי הפארק הלאומי פיורדלנד ומכסה שטח של 344 ק"מ רבוע. האגם קרוי על שמן של מערות טה אנא-או (Te Ana-au) הנמצאות לחופו המערבי של האגם ומשמעות שמן בשפה המאורית היא - "מערת המים המתערבלים".

האזור בו שוכן האגם עוצב על ידי תנועת קרחונים במהלך עידן הקרח בתהליך הדומה לתהליך היווצרותם של פיורדים. עקב כך האגם בנוי בצורה של רצועה צרה הנמתחת לאורך של כ-65 ק"מ מצפון לדרום וממנה יוצאות שלוש שלוחות, הנקראות "פיורדים" לכיוון מערב - הפיורד הצפוני, הפיורד הדרומי והפיורד האמצעי. האגם נמצא בגובה של 210 מטרים מעל פני הים, ועומקו המקסימלי הוא 270 מטר. האגם מוזן על ידי מספר נהרות, כשהבולט בהם הוא נהר אגלינטון הנשפך אל האגם בחלקו הצפון מזרחי. נהר ואיאו מנקז את האגם מחלקו הדרומי וזורם אל אגם מאנאפורי.

העיירה טה אנאו הקרויה על שם האגם שוכנת לחופו של האגם, בפינה הדרום מזרחית, ופרט אליה אין בסביבתו של האגם נקודות יישוב גדולות.

## מקור השם
התרגום האנגלי של השם המאורי טה אנאו שנוי במחלוקת. רבים סברו שטה אנאו היה שמה של הנכדה של הקיה (Hekeia), ראש שבט ווייטאהה (Waitaha), ששמה ניתן גם להר בשרשרת הרים לונגווד. כאשר מערות טה אנה-או התגלו מחדש בשנת 1948, הסברים קודמים לשם הוחלפו בפירוש של השם המלא טה אנה-או, מאורית עבור 'המערה של מים סוחפים'.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים




טה אנאו
קטגוריה:סאות'לנד
תרזה הקדושה מלוס אנדס

**תרזה הקדושה מלוס אנדס** (בספרדית: Teresa de Jesús de los Andes; 13 ביולי 1900 - 12 באפריל 1920) הייתה נזירה צ'יליאנית אשר הוכרה כקדושה בידי הכנסייה הקתולית (בספרדית נהגה שמה "תֶרֶסָה").

## חייה
תרזה הקדושה נולדה בשם חואנה פרננדס דל סולאר (Fernández del Solar) למשפחה בת המעמד הבינוני בעיר סנטיאגו דה צ'ילה שבצ'ילה, וכונתה בשם החיבה "חואניטה", השם בו היא מוכרת כיום. כבר מגיל 6 סייעה בקביעות במיסה. בשלב מוקדם בחייה קראה את האוטוביוגרפיה של הקדושה הצרפתייה תרזה הקדושה מליזייה, אשר הותירה את חותמה על חואניטה, שכבר הייתה אדוקה למדי, והביאה אותה לבחור בדרך חיים המוקדשת לשירות האל. בגיל 14 בחרה במסדר הכרמליתי כייעודה והחלה לומדת את דרכו וקדושיו, וכן עמדה בקשר עם אם המנזר הכרמליתי בעיר לוס אנדס, כ-90 קילומטרים מסנטיאגו על הדרך בין סנטיאגו וולפראיסו. בגיל 15 נדרה את נדר הבתולים, אותו חידשה שוב ושוב עד למותה.

ב-7 במאי 1919, כחודש לאחר שמלאו לה 19 שנים, הפכה חואניטה לנזירה במסדר הכרמליתי ואימצה לעצמה את השם "תרזה של ישו". משפחתה לא התנגדה לייעוד בו בחרה לחייה, אולם העדיפה כי תרזה תשהה במנזר אחר מזה בו בחרה, קרוב יותר לסנטיאגו ונוח יותר למחיה. תרזה את המנזר בו בחרה עקב סגנון חיים פשוט בו חפצה ועקב ת מה שחוותה מסירותן המוחלטת של הנזירות בנות המנזר. את ימיה העבירה תרזה בתפילות וחיי סגפנות. ביומנה כתבה כי "אני של אלוהים" והוסיפה "הוא יצר אותי והוא ראשיתי וסופי".

לקראת סוף של חייה הקצרים החלה תרזה בשליחות של הפצת הנצרות באמצעות כתיבת מכתבים. בגיל 20 חלתה בטיפוס הבהרות ועברה ייסורים קשים. באפריל קיבלה את סקרמנט המשיחה האחרונה ונדרה את נדריה האחרונים כדי להשלים את תהליך הכשרתה כנזירה, אך שבוע לאחר מכן, במהלך השבוע הקדוש, ב-12 באפריל, נפטרה תרזה, פחות משנה מיום כניסתה למנזר.

תרזה פופולרית למדי וכ-100,000 צליינים עולים לרגל אל קברה בלוס אנדס מדי שנה. תרזה היא הקדושה הראשונה של צ'ילה וכן הכרמליתית הראשונה מחוץ לאירופה שהוכרזה כקדושה. היא פופולרית במיוחד בקרב נשים ואנשים צעירים.

תרזה עברה ביאטיפיקציה ב-3 באפריל 1987 בסנטיאגו דה צ'ילה בידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני, אשר ב-21 במרץ 1993 הכריז עליה כקדושה בהליך של קאנוניזציה שנערך ברומא.

## קישורים חיצוניים

* 
* חדשות הוותיקן 
* תרזה הקדושה מלוס אנדס באתר www.americancatholic.org (באנגלית)
* 

קטגוריה:ילידות 1900
קטגוריה:קדושים נוצריים באמריקה הלטינית
קטגוריה:צ'ילה: דת
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נשים צ'יליאניות
קטגוריה:נפטרות ב-1920
האלפים הדרומיים

**האלפים הדרומיים** הם רכס הרים במערב האי הדרומי של ניו זילנד המשתרעים כמעט לכל אורכו של האי מצפון לדרום. הנקודה הגבוהה ביותר באלפים הדרומיים היא פסגתו של הר קוק המתנשא לגובה של 3,754 מטר מעל פני הים. 

חלקים נרחבים מהאלפים הדרומיים נכללים בשטחם של פארקים לאומיים. בהם הפארק הלאומי אאורקי/הר קוק, הפארק הלאומי הר אספיירינג והפארק הלאומי ווסטלנד. חלקים נרחבים מהאלפים מכוסים על ידי כ-360 קרחונים, הבולטים בהם: קרחון טסמן, קרחון פוקס וקרחון פרנץ ג'וזף. שמם של האלפים הדרומיים ניתן להם ב-23 במרץ 1770 על ידי מגלה הארצות ג'יימס קוק למרות שהם התגלו יותר ממאה שנה קודם לכן על ידי ההולנדי אבל ינזון טסמן. הם נקראים כך בהשאלה משמם של הרי האלפים באירופה, הנושאים אופי טופוגרפי דומה.

מבחינה גאולוגית האלפים הדרומיים מהווים חלק מטבעת האש ונוצרו כתוצאה מהתנגשות של לוח האוקיינוס השקט עם הלוח האוסטרלי שהביאה להתרוממות פני הקרקע. 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניו זילנד: הרים
אלפים דרומיים
קטגוריה:האי הדרומי
*
אהיל

150px|ממוזער|שתי נורות עם אהילים
**אהיל** (מלשון אהל) הוא חלק מגוף תאורה המשמש לשינוי פיזור האור הנפלט מהנורה, להגנה פיזית עליה או להקניית מראה יפה לגוף התאורה עצמו. האהיל עשוי לכסות את הנורה באופן מלא או חלקי ולעיתים הוא תלוי מתחת לדגמים של נורות תקרה, כך שהוא חוסם אך ורק חלק מאורן בדרכו מטה.

ישנם אהילים בצורות שונות, הנפוצות בהן חרוט וגליל. האהילים הראשונים כנראה היו בשימוש בבריטניה בשנות השישים של המאה ה-19.

## אהילים מפורסמים
באתר יד ושם יש אהיל שבנה יהויכים מקס דה יונג בעת ששהה במסתור בפריזלנד, הולנד. בני משפחת דה יונג נמלטו לאחר פוגרום ליל הבדולח מגרמניה להולנד והצליחו למצוא מסתור, ובו שהו עד תום המלחמה.

## ראו גם

* גוף תאורה

## קישורים חיצוניים

* אהיל באתר האקדמיה ללשון
* בן יוסף אחיקם, תצלומים - אהיל - 'פולנייה' באתר הספרייה הלאומית
* אהילים מיוחדים באתר הידברות, 14.9.2020
* מהי מנורת הבנקאים? באתר אאוריקה

## הערות שוליים

קטגוריה:תאורה
קטגוריה:עיצוב פנים
טאהר בן ג'לון

**טאהר בן ג'לון** (**Tahar ben Jelloun**, בערבית: **طاهر بن جلون**; נולד ב-1 בדצמבר 1944) הוא סופר ומשורר מרוקאי החי ועובד בצרפת החל מ-1971, וכותב בשפה הצרפתית. בן ג'לון הוא סופר הצרפתית בן-זמננו המתורגם ביותר בעולם.

## ביוגרפיה
בן ג'לון נולד בפאס. אחרי לימודיו בבית ספר ערבי-צרפתי בפאס, עברה משפחתו ב-1955 לטנג'יר, שם למד בתיכון הצרפתי בעיר. ב-1963 אחרי גמר לימודיו התיכוניים, בגיל שמונה עשרה, החל ללמוד פילוסופיה באוניברסיטת מוחמד החמישי ברבאט, בירת הממלכה המרוקנית. שם גם החל לכתוב את שיריו הראשונים והוציא לאור קובץ שירים. ב-23 במרץ 1965 החלו הפגנות המוניות של סטודנטים והתפשטו לכל הערים הגדולות במרוקו. ב-1966 הופסקו לימודי הפילוסופיה. 94 סטודנטים, בהם בן ג'לון, נשלחו למאסר במחנה צבאי במערב מרוקו והואשמו בארגון הפגנות הסטודנטים ב-1965. בינואר 1968 השתחרר בן ג'לון מהמאסר הצבאי וחזר ללימודיו. ב-1971 החל את מפגשיו הראשונים עם אמנים וסופרים מרוקנים וצרפתים.

ב 1971 החל בן ג'לון ללמד פילוסופיה במרוקו. ובאותה שנה החליט שר הפנים להעביר את מקצוע לימוד הפילוסופיה מהשפה הצרפתית לשפה הערבית. בן ג'לון הפסיק ללמד כי זה לא התאים לכישוריו ונאלץ לעזוב את מרוקו ולעבור לצרפת. בצרפת קיבל מענק מקרן צרפתית שאפשרה לו לשתלם במקצוע באוניברסיטת פריז ולהתגורר בקמפוס במקום וב-1975 קבל תואר דוקטור לפסיכולוגיה וסוציולוגיה.  כתביו באותה תקופה הושפעו מניסיונו בפסיכותרפיה.

משנות ה-70 התחיל לכתוב ולפרסם יצירות ספרות. עד כה כתב שירה, סיפורים וכמה רומאנים והוציא אנתולוגיה של השירה המרוקנית החדשה. הוא כותב בעיתונים "לה מונד" ו"לה מונד דפלומאטיק".

ב-1985 פרסם את הספר בן החולות (**L'Enfant de sable**), שפרסם אותו ברחבי העולם. הספר תורגם ל-43  שפות, לרבות ערבית ועברית. 
בן ג'לון הוא חתן פרס גונקור היוקרתי לשנת 1987 על ספרו "הלילה הקדוש".
ספרו **הגזענות כפי שהסברתי לבתי** ראה אור בצרפת ב-1998 ותורגם לשפות רבות, הספר נולד בעקבות שאלות ששאלה בתו מרים. בעקבות פרסום  הספר הסופר הוזמן לעיתים קרובות לבתי ספר בצרפת ומדינות אירופיות אחרות למפגש עם ילדים. הספר אומץ על ידי מערכת החינוך הישראלית.

לקראת חגיגות 1200 שנה לעיר הולדתו של בן ג'לון, פאס, בשנת 2008, פנה בן ג'לון באתר שנפתח על ידי בית המלוכה בקריאה לאינטלקטואלים וליהודים ממוצא מרוקני מכל העולם לבוא ולקחת חלק פעיל בחגיגות שיערכו בעיר.

## פרסים והוקרה
בשנת 2004 זכה בפרס הספרות הבינלאומי IMPAC של דבלין.

בן ג'לון הוא חתן פרס אריך מריה רמרק לשלום לשנת 2011.

## ספריו שתורגמו לעברית
***הלילה הקדוש**, 1991, עם עובד
***בן החולות**, 1988, פרוזה אחרת/עם עובד

***הגזענות כפי שהסברתי לבתי**, 1998, תרגום ראובן מירן, הוצאת בבל
***מוחא השוטה, מוחא החכם**, 1999, הוצאת כרמל
***הסגר**, 1999, פראג/סצנה
***פונדק האביונים**, 2001, כנרת
***היעדרו המסנוור של האור**, 2002, תרגום "א. עתניאל" (יהושע קנז) ספריה לעם/עם עובד
* **לעזוב**, 2008, מטר

## קישורים חיצוניים

* 

* הגזענות כפי שהסברתי לבתי מתוך מכונת קריאה, הוצאת בבל
* האתר הרשמי של טאהר בן ג'לון בצרפתית ואנגלית 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים מרוקאים
קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:זוכי פרס גונקור
קטגוריה:צרפתים ממוצא מרוקאי
קטגוריה:ספרות צרפתית
קטגוריה:סופרים אקסופוניים
קטגוריה:ילידי 1944
קטגוריה:זוכי פרס הים התיכון
תחמוצות חנקן

[שמאל|ממוזער|250px|מולקולת [חמצן דו-חנקני|N<sub>2</sub>O, הידועה גם כגז צחוק]]

**תחמוצות חנקן** הן תרכובות בעלות הנוסחה האמפירית הכללית NmOn, כגון N2O, NO, NO<sub>2</sub>, N2O3, N<sub>2</sub>O<sub>4</sub> ו-N2O5. באטמוספירה, קבוצה זו כוללת בעיקר חנקן דו-חמצני (NO2). נהוג גם להתייחס לתרכובות אלו בשם הכללי NOX.

תחמוצות חנקן מהוות גורם מזהם הנוצר ברובו בשל חמצון חנקן אטמוספירי בטמפרטורות גבוהות, למשל במהלך שרפה. כיום, המקור העיקרי להיווצרות תחמוצות חנקן הוא שרפה של דלק במנועי בעירה פנימית כגון במנועי מכוניות, תחנות-כוח ומפעלי תעשייה. תחמוצות החנקן מגדילות את רגישות הריאות למחלות של דרכי הנשימה. כמו כן, ריכוזים גבוהים של תחמוצות החנקן באטמוספירה, גורמים לכאבי ראש ולגירוי של ריריות העיניים.
החל מ-15.8.1993 מחויב כל נהג שברשותו מכונית חדשה לציידה בממיר קטליטי שתפקידו להפחית את פליטת חלק מהגזים הרעילים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תחמוצות
קטגוריה:זיהום אוויר
קטגוריה:חנקן: תרכובות