open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בובת סמרטוטים

ממוזער|בובת רגאדי אן
**בובת סמרטוטים** היא בובה תפורה מבד, אשר באופן קלאסי ניתן היה ליצרה בבית משאריות בד ולמלאה בהן. כיום בובות אלו מיוצרות באופן תעשייתי.

בובות סמרטוטים מככבות בספרות ילדים, למשל בובה בשם **[[ראגדי אן]]** בסדרת ספרים לגיל הרך שכתב ואייר ג'ון ברטון גרואל (1880-1938). ראגדי אן היא בובת סמרטוטים בצבעי כחול-לבן, ולה שיער מחוט אדום. הדמות נוצרה בשנת 1915 כבובה, והוצגה לקהל בשנת 1918 בספר בשם "סיפורי ראגדי אן". בובה שווקה יחד עם הספר, והדבר היווה הצלחה מסחרית. בספר המשך, "סיפורי ראגדי אנדי" (1920), הוצגה דמותו של אחיה אנדי, לבוש חליפת מלחים וכובע מלחים, שקיבל בעברית את השם **רני סמרטוטני**.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בובות
קטגוריה:מלאכת יד
מילאן סטויאנוסקי

**מילאן סטויאנוסקי** (במקדונית: **Милан Стојаноски**; ) הוא כדורגלן עבר מקדוני ששיחק בנבחרת מקדוניה, וכיום מאמן כדורגל.

סטויאנוסקי החל את הקריירה שלו במועדון המקדוני פרולטר זרניאנין בעונת 93/94, הוא ערך 24 הופעות בעונת הבכורה שלו במועדון וכבש 4 שערים. בעונת 94/95 המשיך במועדון וערך 34 הופעות וכבש 14 שערים, בעונת 95/96 הופיע 33 פעמים וכבש 13 שערים. בעונת הפרידה שלו (עונת 96/97) מהמועדון שיחק 29 משחקים וכבש 10 שערים.

בעונת 97/98 עבר למועדון הסרבי פרטיזן בלגרד שבו ערך 10 הופעות וכבש שער אחד. לאחר מכן המשיך במועדון לעוד שנתיים כשהפעם הרבה לשחק וערך 16 הופעות וכבש שוב שער אחד בעונת 98/99. בעונת 99/00 ערך 24 הופעות וכבש 4 שערים.

בעונת 00/01 הגיע למועדון הישראלי בית"ר ירושלים לעונה אחת שבה ערך 29 הופעות אך לא כבש.

לאחר מכן חזר למועדון פרטיזן בלגרד לשלוש שנים שבהן שיחק 48 משחקים וכבש רק 3 שערים, לאחר מכן עבר לשנתיים למועדון הקפריסאי אפואל ניקוסיה שבו ערך 6 הופעות ללא כיבושים בעונת 04/05.

בשנת 2005 עבר לשחק באיראן, ובמהלך שלוש שנותיו שם שיחק בשתי קבוצות. בשנת 2008 חזר לשחק בקבוצות מליגות נמוכות בסרביה.

בינואר 2011 החל לשחק בקבוצת קובצ'באץ', ולאחר שסיים עמה את העונה מונה למאמן הקבוצה. בשנת 2012 מונה למאמן קבוצת רדניקי פירוט.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים מקדונים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מקדונים
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני אפואל ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים מקדונים בסרביה
קטגוריה:ספורטאים מקדונים בישראל
קטגוריה:ספורטאים מקדונים בקפריסין
קטגוריה:מאמני כדורגל מקדונים
קטגוריה:ילידי 1973
חוק בייס

**חוק בייס** (או: **נוסחת בייס**; באנגלית: **Bayes' theorem**) הוא תוצאה בתורת ההסתברות המאפשרת לחשב הסתברות מותנית של מאורע כאשר יודעים את ההסתברויות המותנות ההפוכות. הוא נוסח על ידי המתמטיקאי האנגלי תומאס בייס, במאמרו "מאמר על פתרון בעיה בתורת הסיכויים" (Essay Towards Solving a Problem in the Doctrine of Chances), אשר פורסם ב־1764, לאחר מותו של בייס.

## ניסוח פורמלי

"ההסתברות המותנית של מאורע A בהינתן מאורע B" היא הסיכוי להתרחשותו של A, בהנחה ש־B אכן התרחש. קיום ההנחה מצמצם את מרחב המדגם. **מרעיון זה נובעת הנוסחה להסתברות המותנית:**  \ P(A|B) = \frac{P(A\cap B)}{P(B)}.

חוק בייס מאפשר לחשב את ההסתברות המותנית **ההפוכה**: ההסתברות המותנית של B בהינתן A:

P(B|A) = \frac{P(A|B)\cdot P(B)}{P(A)}.

ניסוח אחר למשפט: אם \left\{B_i\right\}_{i\in K} חלוקה של מרחב המדגם, שבה לכל אחד מהחלקים הסתברות חיובית, אז לכל מאורע A בעל הסתברות חיובית ולכל k, מתקיים:

P(B_k|A)=\frac{P(A|B_k)P(B_k)}{\sum_i P(A|B_i)P(B_i)}.

ניסוח זה נובע ישירות מהניסוח הראשון בשילוב עם נוסחת ההסתברות השלמה.

## דוגמה

במדינה מסוימת יש שתי קופות חולים. 75% מהתושבים חברים בגדולה מבין השתיים, והשאר בקטנה. סקרי שביעות רצון העלו ש־90% מן החברים בקופת החולים הקטנה מרוצים מן הקופה, בעוד רק 80% מהחברים בקופת החולים הגדולה מרוצים ממנה. על־כן מפרסמת החברה הקטנה מודעות ענק שלפיהן "אם אתם מרוצים, כנראה שאתם חברים שלנו". חוק בייס מאפשר לבחון את נכונות הטענה:

לצורך הדוגמה, קבוצת האנשים בעלי התכונה "האדם חבר בקופה הקטנה" תסומן ב־S, והקבוצה המשלימה ("האדם חבר בקופה הגדולה") תסומן ב־\ S^\complement

אם כן:
: \ P(S) = 0.25 
: \ P(S^{\complement}) = 0.75. 
כמו כן, התכונה "האדם מרוצה" תסומן ב־H. לפי הסקר:
: \ P(H|S) = 0.9
: \ P(H|S^\complement) = 0.8. 
לפי נוסחת ההסתברות השלמה:
: \ P(H) = P(H|S)\cdot P(S) + P(H|S^\complement)\cdot P(S^\complement) = 0.9\cdot 0.25 + 0.8 \cdot 0.75 = 0.825. 
לכן, הסיכוי של אדם מרוצה להשתייך לקופה הקטנה שווה ל:
: \ P(S|H) = \frac{P(S \cap H)}{P(H)} = \frac{P(H|S)P(S)}{P(H)} = \frac{0.9 \cdot 0.25}{0.825} \approx 0.273.

אם כן, טענת הפרסומת שקרית: אם אדם מרוצה הוא כנראה חבר בקופת החולים הגדולה. באופן דומה, ניתן להראות שגם אם הוא לא מרוצה הוא כנראה חבר בקופת החולים הגדולה. ההסבר האינטואיטיבי לכך הוא שמלכתחילה רוב הסיכויים שאדם, מרוצה או לא, הוא חבר בקופה הגדולה.

## ראו גם

* הסתברות
* הסתברות מותנית
* רשת בייסיאנית

## קישורים חיצוניים
* "An essay towards solving a Problem in the Doctrine of Chances": המאמר המקורי כפי שפורסם לאחר מותו של תומאס בייס בכתב העת Philosophical Transactions of the Royal Society of London.
* 
* 
* 
* 
* שרון מקגריין, The Theory That Would Not Die: How Bayes' Rule Cracked the Enigma Code, Hunted Down Russian Submarines, and Emerged Triumphant from Two Centuries of Controversy. Yale University Press, Hardcover Spring 2011.
* הסבר ויזואלי של החוק באתר 3Blue1Brown
* 
* 
* 

בייס
*
Jack-in-the-box

**Jack-in-the-box** או **ג'ק-אין-דה-בוקס** (מילולית: **ג'ק בקופסה**) הוא צעצוע שכלפי חוץ מורכב מקופסה וידית. כאשר הידית מסובבת, הצעצוע משמיע נעימה, לעיתים קרובות Pop Goes the Weasel . בסיום הנעימה המכסה נפתח ודמות, בדרך כלל של ליצן, קופצת החוצה.

ישנה השערה כי מקור הצעצוע בסר ג'ון שורן , איש דת אנגלי בן המאה ה-13, אשר מצויר לעיתים תכופות כשהוא אוחז מגף ובו שטן. לפי סיפורי העם, הוא הכניס את השטן למגף כדי להגן על הכפר נורת' מרסטון, בקינגהמשייר.

## השפעות של הצעצוע
רשת מסעדות המזון המהיר האמריקאית "ג'ק אין דה בוקס" קרויה על שם הצעצוע. קמע הרשת, המכונה ג'ק, דומה לדמות הליצן הקופצת מתוך הצעצוע.

הצעצוע היווה חלק מההשראה לדמות הבדיונית ג'ק-אין-דה-בוקס, מתוך סדרת הקומיקס אסטרו סיטי .

הצעצוע מופיע לעיתים בסרטי אימה. קיים מתח בידיעה כי כאשר הנעימה מסתיימת משהו קופץ, ובסרטי אימה בדרך כלל קופץ משהו מלחיץ. דמות כזו שולבה בכרזה ובקדימון לסרט מ-1990 משחק ילדים 2.

צעצוע מסוג זה המכונה צ'ארלי-אין-דה-בוקס מהווה זקיף באי הצעצועים הבלתי מתאימים בסרטי חג המולד Rudolph the Red-Nosed Reindeer  (1964) ו-Rudolph the Red-Nosed Reindeer and the Island of Misfit Toys  (2001).

ג'ק-אין-דה-בוקס מבולבל המכונה Mad Max (מקס המטורף) הוא דמות הבוס במשחק הנינטנדו 64 דונקי קונג 64. הוא משמש כאחראי על פרנטיק פקטורי - מפעל צעצועים רועש ומסוכן.

ניל גיימן כתב סיפור קצר בשם "אל תשאלו את ג'ק" ("Dont ask Jack") על ג'ק בקופסה שטני, אשר ניתן למשפחה ומספר לילדי המשפחה את סיפורו. הסיפור מופיע בקובץ הסיפורים שלו, "עשן ומראות".

קלודה רודג'רס ייצגה את הממלכה המאוחדת באירוויזיון 1971 עם שיר ששמו כשם המשחק, והגיעה למקום הרביעי עם 98 נקודות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צעצועים מסורתיים
קטגוריה:צעצועים
אריך סגל

**אריך וולף סגל** (**Erich Wolf Segal**; 16 ביוני 1937, ברוקלין – 17 בינואר 2010, לונדון) היה סופר, מחזאי, תסריטאי, עורך וחוקר ספרות יהודי-אמריקאי.

## חייו
סגל נולד וגדל בברוקלין, ניו יורק, בן לרב. סגל למד בתיכון מידווד, ונסע בקיץ לשווייץ להשתתף בקורסי קיץ. לאחר שסיים את התיכון כתלמיד מצטיין הוא התקבל לאוניברסיטת הרווארד, וסיים את לימודיו בה בהצלחה. ב-1958 נבחר למשורר השכבה באוניברסיטה ולסלטוטוריאן (התלמיד השני בהצטיינותו) בלטינית. הוא המשיך בלימודיו בהארוורד וקיבל דוקטורט בספרות השוואתית ב-1965.

לאחר לימודיו קיבל משרת פרופסור עוזר באוניברסיטת ייל, וקודם לפרופסור חבר כעבור מספר שנים. הוא הוציא לאור את הספר העיוני "צחוק רומאי: הקומדיה של פלאוטוס" על מחזאי הקומדיות הרומאי טיטוס מאקיוס פלאוטוס אשר זכה לביקורות חיוביות.

בד בבד עם הקריירה האקדמית שלו עסק ביצירת תרבות פופולרית. הוא החל לכתוב מחזות עוד בהיות בהארוורד, ומחזה שלו הוצג ב"אוף ברודוויי" 39 פעמים. הוא היה שותף לכתיבת התסריט של הסרט "צוללת צהובה" (Yellow Submarine) של החיפושיות, מה שהקנה לו פרסום רב. הוא כתב מספר תסריטים לסרטים כושלים מבחינה מסחרית ומבחינת הביקורת, בהם הסרט R. P. M. בכיכובו של אנתוני קווין.

להצלחה מסחרית זכה לאחר שפרסם את הרומן "Love Story" כתסריט שפורסם תחילה כספר ביום ולנטיין בפברואר 1970. הספר היה לרב-המכר הגדול ביותר של שנות השבעים ותורגם ליותר משלושים שפות. סרט הקולנוע שהופק באולפני פארמונט יצא לאקרנים בסוף 1970, בכיכובם של ראיין אוניל ואלי מק'גרו, עם פסקול מאת פרנסיס לה. הסרט, ששמו כשם הספר, זכה לפופולריות עצומה, ובפרסי אוסקר וגלובוס הזהב, והוא מהסרטים האמריקניים הנצפים ביותר, שבעקבותיו כתב סגל את רומן וסרט ההמשך Oliver's Story.

ב-1972 החליטה אוניברסיטת ייל שלא להעניק לסגל קביעות וקידום לפרופסור מלא.

סגל פרסם מאמרים אקדמיים במסגרת עבודתו באוניברסיטת ייל. כמו כן הוא כיהן כפרופסור אורח באוניברסיטת מינכן, אוניברסיטת פרינסטון ובדארטמות' קולג'. ב-2001 יצא לאור ספרו "מות הקומדיה", העוסק בתולדות הקומדיה מיוון הקדומה ועד זמננו.

היה נשוי לקארן ג'יימס מאז 1975 ולהם שתי בנות.

לאחר שסבל כשלושים שנה ממחלת פרקינסון, נפטר סגל ב-17 בינואר 2010 מהתקף לב, ונקבר בלונדון.

## ספריו בתרגום עברי

*סיפור אהבה, תרגם ראובן בן יוסף, מסדה, 1970 (ובמהדורות רבות נוספות); תרגמה מירית בר-אילן, משכל, 2011
***סיפורו של אוליבר** (המשך ל"סיפור אהבה"), תרגמה אבירמה גולן, כתר, 1978.
***גבר אישה וילד**, תרגמה רות ריבק, כתר, 1981
* **פגישת מחזור**, תרגמה נורית לוינסון, כתר, 1988
* **אהבה יחידה**, תרגמה צילה אלעזר, הד ארצי, 1988
*רופאים, תרגם גבי פלד, ספרית מעריב, 1991
***מעשים של אמונה**, תרגם יואב לויטס הלוי, הוצאת מעריב, 1992
* **פרסים**, תרגם יואב לויטס הלוי, הוצאת מעריב, 1995

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מחזאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:עורכים ספרותיים יהודים
קטגוריה:חוקרי ספרות יהודים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב - התסריט הטוב
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
זברה פינק

ממוזער|240px|להקת זברות פינק.
ממוזער|240px|זברה פינק בגן חיות.
**זברה פינק** (שם מדעי: *Taeniopygia guttata*) היא מין של ציפור בסוג *[[Taeniopygia]]* ממשפחת האסטרילדיים. סוג פרוש (פינק) זה נפוץ במיוחד בקרב מגדלי ציפורים ברחבי העולם, הן בשל עמידותו המתאימה למגדלים מתחילים והן בשל מגוון מוטציות צבעיו שמהווה אתגר גידול גם למגדלים מתקדמים יותר.

## תיאור
אורכן של ציפורים אלו הוא כ-10 עד 10.5 ס"מ; אורך כנפיהן כ-3.5 ס"מ. לזכר גוף אפור עם מעין סינר שחור בחלק התחתון של החזה. מעל החזה, מתחת למקור, פּספּוס שחור לבן. צבעו של האזור שמתחת לכנפיים הוא חום-חלודה עם נקודות לבנות. בטנו של הזכר לבנה וזנבו שחור עם פסים לבנים החוצים אותו, על לחייו כתם כתמתם ועגול, ומתחת לעיניים יורדים פסים דקים שחורים. מקורו אדום כאשר בין המקור לעין יש צבע לבן. הנקבה בעלת צבע אפור, ללא צבע בלחייה, ומתחת לעיניה יורדים פסים דקים שחורים; בשונה מן הזכר מקורה כתום.

סביבת המגורים הטבעית של הזברה פינק היא במדבריות אוסטרליה. בדומה לציפורים אחרות הזברה פינק ניזונה מזרעים ונבטים ממשפחת הדגניים.

מין זה הוא מין מונוגמי ובני הזוג יישארו יחדיו עד למותו של אחד מהם. בעת עונת ההזדווגות הזכר ימצא נקודת קינון מועדפת ויבנה בסיס לקן בצורת סלסלה, ישיר לנקבה ויציג לה את ריקוד החיזור שלו. כאשר הנקבה מעוניינת הזכר יצביע על מקום הקינון המועדף עליו, על ידי השמעת קולות קינון, ואם הנקבה תאשר את מקום הקינון (על ידי הצטרפותה להשמעת קולות הקינון) תתבצע ההזדווגות. לאחר ההזדווגות הזוג משתמש בכל חומר על מנת לבנות את הקן שלהם. בשעות ערב מתכרבל הזוג בקן וכשבוע לפני ההטלה הקן מוכן בשלמותו. הנקבה מטילה 3 עד 6 ביצים. הדגירה מתחילה החל מהביצה השלישית ושני בני הזוג משתתפים בה. לאחר 12 עד 14 ימי דגירה בוקעים הגוזלים, כשהם עיוורים. בתוך 7 עד 10 ימים הגוזלים פוקחים עיניים ולאחר היום השלישי ניתן כבר לשמוע את הגוזלים מצייצים ומבקשים מזון מהוריהם בקולות תחינה. במין זה ידוע שקיים סוג תקשורת מיוחד מכוון-צעירים.
שלושה שבועות לאחר מכן יוצאים הגוזלים מן הקן, אך נותרים תלויים בהוריהם כשבועיים-שלושה נוספים.

## ווקליזציה
רק זברה פינק זכרים שרים, ולכל זכר יש שיר אישי. בין הגילאים 25 ל-90 יום, הזכרים הצעירים לומדים לשיר על ידי חיקוי שירים של מבוגרים, ולפעמים על ידי חיקוי שירים של צעירים אחרים.

## מוטציות
ישנן עשרות סוגי מוטציות (ושילובים ביניהם), המתחלקות ל-3 סוגי גנים: Sex Link (המוטציות הנפוצות ביותר), Reccesive ו-Dominant, כגון:

Black Cheek, BC - נראית כמו ציפור הבסיס רק שהלחיים, והחום-חלודה שמתחת לכנפיים נצבע בשחור.

Black Face, BF - אזור הפנים נצבע בשחור.

Florida Fancy, FF - צבע גוף ציפור הבסיס נצבע בצבע "קרמי" עדין.

### טבלת מוטציות

## ראו גם

* פרוש (סוג ציפור)
* ציפורי שיר
* מונוגמיה בבעלי חיים

## קישורים חיצוניים

* זברה פינק באתר IUCN 
* מידע מורחב באתר efinch
* פורום עמותת מגדלי הזברה פינק
* המון מידע - ZebraInfo
* אתר עמותת מגדלי הפינקים 
* website about zebra finches 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1817
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי-פייר וייו
קטגוריה:אסטרילדיים
קטגוריה:אוסטרליה: עופות
קטגוריה:מזרח טימור: עופות
טריגליצריד

ממוזער|250px|דוגמה לטריגליצריד בלתי רווי. משמאל, מולקולת הגליצרול, אליה מחוברות מימין שלוש חומצות שומן שונות|טקסט=
**טריגליצריד** (TRIG) הוא תרכובת אורגנית, סוג של גליצריד, המורכבת מ"ראש" גליצרול ושלושה זנבות חומצות שומן. מאגרי השומן בגוף האדם מכילים בעיקר גליצרידים מסוג זה. 

הטריגליצרידים הם צורת אחסון האנרגיה העיקרית בגוף. עיקר שימושו של הגוף בטריגליצרידים הוא במצב של רעב. כאשר אוזלים מאגרי האנרגיה הזמינים האחרים של הגוף, מפרק הגוף תרכובות אלה לגליצרול ולחומצות שומן, משחרר אותם לדם, ואנזימים מסוימים בתאים מפרקים אותם ומפיקים מהם אנרגיה. בנוסף, הטריגליצרידים מובילים במחזור הדם את הויטמינים המסיסים בשומן: ויטמין A, D, E ו-K.

עם זאת, בצורת החיים המודרנית, שבה הגוף אינו נמצא במצב של מצוקת רעב ושל שריפת קלוריות אינטנסיבית, עלולה להיווצר רמה גבוהה מדי של טריגליצרידים. כך שלעיתים, הפיכת הסוכרים לשומנים אינה מיטיבה עם הגוף, ואף מסכנת אותו. רמת טריגליצרידים גבוהה מופיעה פעמים רבות, אך לא בהכרח, יחד עם השמנה. רמת טריגליצרידים גבוהה במיוחד עשויה לגרום למחלת לב, לאירועים מוחיים, לדלקת הלבלב, ונוספת לכל אלה הצטברות שומן במקומות לא-טיפוסיים.

בדיקת רמת טריגליצרידים בדם נעשית לאחר צום של 12 שעות.

## מרכיבים
הטריגליצריד כולל חומרים שונים כמו:

* **שומנים**: טריגלצרידים במצב צבירה מוצק מקורם בעיקר בבעלי חיים, והם מכילים רק חומצות שומן רוויות (חומצה שומנית שקושרת אליה את המקסימום של אטומי המימן האפשרי, כמו השומן שבבשר, השומן שבחלב ובביצים ועוד).
* **שמנים**: טריגלצרדים במצב צבירה נוזל מקורם בצמחים והם בנויים בעיקר מחומצות שומן לא רוויות (חומצת שומן שלא קושרת אליה את המספר המרבי והאפשרי של מימנים ויש בה קשר כפול אחד או יותר).

## ראו גם

*ערכי נורמה בבדיקת דם
*גליצריד
## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:ליפידים
עמבה

**עמבה** (בערבית: **عمبة**) הוא מאכל המורכב מפלחי מנגו כבושים ברוטב צהוב העשוי מזרעי גרגרנית יוונית (חילבה) טחונים, מלח לימון, מלח וכורכום. העמבה עשויה בדרך כלל ממנגו בוסרי (ירוק וקשה).

מקור המאכל במטבח הדרום-הודי, וכן גם שמו. מהמטבח ההודי התפשטה העמבה באמצעות סוחרי נתיבי הים אל המטבח העיראקי עימו היא מזוהה בישראל. בעבר מהלו את העמבה במים. הגרסה המדוללת של העמבה נפוצה בישראל כרוטב בדוכני מזון מהיר כגון שווארמה, פלאפל וסביח, לרוב ללא פלחי המנגו עצמם (שהם יקרים יותר) או חתיכות קטנות ביותר.

לעמבה יש ריח ייחודי. ריח העמבה מופרש דרך הזיעה וגם מובחן בהפרשות גוף אחרות, לעיתים ימים לאחר צריכתה.

## מקור השם
מקור השם מסנסקריט, מתיבה שהגייתה: אַמרַה आम्र (āmra) שפירושו מנגו, דרך המילה המראטהית आंबा (āmbā), שהגיעה לשימוש דרך יחסי המסחר הימי בבצרה בשנים בהן נוצרה ההזדמנות העסקית בתחום ייצוא שימורי מנגו לעיראק הנשלט בידי חברת הודו המזרחית-והבריטית ששלטה בהודו תוך ניצול הקשר היהודי המשותף שבין אנשי עסקים יהודים עיראקיים דוברי ערבית עיראקית לעמיתיהם, יהודים דוברי מראטהית מהודו.

## ראו גם
* רליש

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח העיראקי
קטגוריה:המטבח ההודי
קטגוריה:רטבים
קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:מאכלי פירות
קטגוריה:רטבים מותססים
סוס נדנדה

ממוזער|שמאל|שתי דוגמאות לסוס נדנדה ביתי
200px|ממוזער|שמאל|סוסי נדנדה על קפיץ המשמשים כרהיטי גן
ממוזער|סוס נדנדה מעץ.
**סוס נדנדה** הוא צעצוע ילדים דמוי כיסא נדנדה, המעוצב כסוס. כרהיט בית לחדר הילדים, בסיסו הוא שתי קשתות, שכל אחת מהן מחברת שתי רגלי כיסא, המעוצבות כרגלי סוס. כרהיט גן, הוא מקובע לקרקע בקפיץ גדול. אין לו משענת, וקדמתו מעוצבת כראש סוס וממנו מזדקרות ידיות, המשמשות לאחיזה בעת הנדנוד.

סוס הנדנדה הקלאסי יוצר מעץ מלא, בדרך כלל מלוחות (בדומה לסוס שבקדמת התמונה). עם תחילת השימוש בפלסטיק כחומר גלם לצעצועים החלו סוסי הנדנדה להשתנות: הסוסים (בעיקר הראש והמושב) החלו לקבל צורות תלת־ממדיות מובהקות. הקשתות הבודדות החלו להפוך למשטחים מקושתים שלמים. כיום ניתן למצוא אף סוס נדנדה אשר מתנתק מן המשטח המקושת וניצב על גלגלים.

סוסי נדנדה נבדלים במידת יציבותם. ככל שהצעצוע יציב יותר (מרכז הכובד שלו נמוך יותר וחופש התנועה שלו קטן יותר) הוא מתאים לילדים צעירים יותר. סוסי נדנדה יציבים מומלצים בדרך כלל לגיל שנה או שנה וחצי ומעלה. סוסי נדנדה גבוהים יותר ויציבים פחות מצוידים לעיתים ברגליות מוגבהות שמאפשרות נדנוד פראי יותר.

## ראו גם
*נדנדה מאוזנת

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צעצועים מסורתיים
קטגוריה:נדנדות
קטגוריה:סוסים בתרבות
1594

## אירועים

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1594 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
צבע אקרילי

**צבע אקרילי** הוא צבע מהיר-התייבשות הכולל פיגמנטים שעורבבו בתחליב רזין אקרילי. צבעי אקריליק ניתן לדלל במים, אך כאשר הצבע מתייבש הוא הופך עמיד למים, ולא ניתן להמיס אותו מחדש כמו בצבעי מים. 

## דרך הייצור

הצבעים האקריליים פותחו בשנות העשרים של המאה העשרים בגרמניה ונכנסו לשימוש מסחרי בשנות החמישים של אותה מאה. השימוש בצבעים אלו נפוץ כחלופה נוחה לעבודה בצבעי מים וצבע שמן.

צבע אקריליק מורכב לרוב משני חלקים, ביחס משתנה: פיגמנט וחומר מילוי, לרוב תחליב של רזין אקרילי. רזין (שם נרדף לשרף) זה הוא חומר פלסטי המיוצר מחומצה אקרילית. מייצרים ממנו בין השאר פרספקס ומוצרי פלסטיק נוספים. חלק מתכונותיו הן שקיפות גבוהה ודחיית מים; בערבוב עם מים ליצירת חומר המילוי השקוף לצבע, יש צורך בחומר מתחלב. כאשר המים מתאדים, הרזין מתקשה ואינו ניתן למיסוס מחדש, בזכות היותו הידרופובי. כל עוד הוא אינו יבש לחלוטין צבעו חלבי מעט, והשקיפות הגבוהה מושגת עם אידוי הנוזלים. כתוצאה מכך, אחת מתופעות הצבע האקרילי היא סטיית בהירות עם ייבוש הצבע - הגוון נוטה להתכהות.

לא כל פיגמנט ניתן לערבוב עם רזין אקרילי, היות שהוא חומצי בטבעו. כך למשל פיגמנטים אלקליים אינם בשימוש בצבע אקריליק, היות שהם יוצרים תגובה כימית לא רצויה בצבע - למשל כחול פרוסי (פיגמנט P27). פיגמנטים חומציים או נייטרליים משתלבים היטב, ויוצרים צבע עמיד לדהייה.

שמאל|ממוזער|200px|ורד, ציור בצבעי אקריליק על בד.

## היסטוריה

צבעי אקריליק היו תוצר-לוואי לזיקוק נפט, ולראשונה פותחו מסחרית בשנות ה-20 של המאה ה-20. הם שווקו לקהל האמנים רק כשלושים שנה מאוחר יותר, לאחר שהנוסחה שפותחה נמצאה עמידה באור, לא רעילה ונוחה לשימוש. החברה הראשונה ששיווקה צבעי אקריליק לאמנים, תחת השם "צבעי לטקס", הייתה Bocour Artist Colors. מעט אחריה הצטרפו חברות נוספות (כגון Liquitex), לאור ההצלחה של הצבע האקרילי ומחיר ייצורו הנמוך. ההרכב הראשוני של הצבעים היה עם חומר מילוי מסוג ויניל ו/או PVA, כאשר התרכובות השתנו במהלך השנים על מנת לתת לצבע גוון טוב יותר.

## דרך השימוש

צבעי אקריליק קלים ביותר לשימוש - ניתן להוציא צבע משפופרת או צנצנת סגורה ואטומה על גבי משטח כלשהו, לערבבם זה בזה במכחול לח, ולמרחם בקלות על כל משטח כמעט. זמן הייבוש של שכבה שנמרחה תלוי בעובייה, אך לרוב מדובר בדקות ספורות עד חצי שעה. ניתן להוסיף חומר מעכב-התייבשות לתערובת הצבע, על מנת להאריך את זמן ההתייבשות למשך ימים ספורים. את המכחולים מנקים במים וסבון, כמו גם את הידיים. כתמי אקריליק יבשים על בגדים, כמו גם על משטחים שונים בבית, ניתן לעיתים לקלף (ממש כמו דבק פלסטי שיבש) אך משטחים סופגים יוכתמו לעד. יש לציין שניתן להוריד כתמי אקריליק בעזרת חומר מנקה מכחולים.

צבעי אקריליק אינם רעילים בהכרח, אך לעיתים הם מכילים פיגמנטים רעילים כגון אדום קדמיום. בכל מקרה, השימוש בהם מומלץ כחיצוני בלבד, ואינו מומלץ לילדים (בניגוד לצבעי גואש).

## מראה ציורי אקריליק

ציורים בצבעי אקריליק עשויים להיראות כציורים בצבעי שמן, אך עם צבעים נוזליים יותר, או מדוללים, ניתן להשיג מראה הדומה מאוד לצבעי מים. כיום ציורים בצבעי אקריליק הם מראה נדיר בתערוכות אמנות מקצועיות, לרוב לצד צבעי שמן, גואש או מים. 

## קישורים חיצוניים

* פורום ציירים ווטקנווס, בחתך אקריליק
קטגוריה:טכניקות ציור
קטגוריה:אמנות: חומרי גלם
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
טייסות חיל האוויר הישראלי

רשימת טייסות הטיסה של חיל האוויר הישראלי. כלי הטיס המודגשים הם כלי הטיס המשרתים בטייסת כיום.

כיום ישנן 34 טייסות קרב בחיל האוויר הישראלי.

## טייסות מטוסי קרב

## טייסות מסוקים

## טייסות תובלה, בקרה, מודיעין, וכיבוי

## טייסות כלי טיס מוטסים מרחוק

## טייסות הדרכה ואימון

## טייסות ניסוי

## טייסות לשעבר

## קישורים חיצוניים
* 
* טייסות חיל האוויר הישראלי, באתר Global Security
* סמלי טייסות חיל האוויר הישראלי, כולל סמלים היסטוריים, באתר מרחב אווירי
* 
* 
* רוני צוקרמן- טייסת הקרב הראשונה, באתר Paradiv השמורה האווירית

## הערות שוליים

*
קטגוריה:חיל האוויר הישראלי
בית הכנסת חסדאל

**בֵּית הַכְּנֶסֶת חֵסֶדְאֵל** היה בית כנסת שהיה ממוקם ברובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים, ברחוב חב"ד.

בית הכנסת נוסד בידי יוצאי עיראק בשנת 1853 ה'תרי"ג, ושימש מרכז לקהילת עולי בבל בעיר העתיקה. בית-הכנסת פעל עד כניעת הרובע היהודי במלחמת העצמאות, עת הפך לבית-מגורים למשפחה ערבית.

לאחר מלחמת ששת הימים נותר המבנה כבית-מגורים וחזר לחזקתו היהודית, וכיום הוא משמש את מדרשת הרובע, ולא שב לתפקד כבית כנסת.

חסדאל
חסדאל
חסדאל
חסדאל
ORF (חברה)

**ORF** (ראשי תיבות של **Österreichischer Rundfunk**, "שידור הרדיו האוסטרי") הוא ארגון השידור הציבורי של אוסטריה.

בתחילת שנות ה-20 של המאה העשרים נעשו מספר שידורי רדיו ניסיוניים באוסטריה וחברת הרדיו הלאומית נקראה "RAVAG". ב-1925 בוצע לראשונה שידור ישיר של רדיו באוסטריה ששודר מבית האופרה של וינה ומפסטיבל זלצבורג, הרדיו האוסטרי התמקד בתחילה בעיקר בנושאים חינוכיים ולימודיים בעוד שחדשות ואקטואליה היוו חלק מינורי מתכני השידור.

ב-1928 החלו לסקר אירועי ספורט וב-1930 סוקרו הבחירות לממשלת אוסטריה.

עם האנשלוס ופלישת הוורמאכט לאוסטריה, הוחלפה רשת השידור של אוסטריה ונהייתה כפופה לרשת השידור של גרמניה הנאצית.

ב-1945, לאחר סוף הכיבוש הגרמני, חודשו שידורי הרדיו העצמאיים של אוסטריה.

ב-1955 נוסד ערוץ הטלוויזיה הראשון באוסטריה, "ORF1".

ORF היא רשת בעלת חשיבות גדולה בתעשיית התקשורת האוסטרית, ואוסטריה היא אחת המדינות האחרונות באירופה שאפשרו קיום שידורים פרטיים.

## קישורים חיצוניים

*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שידור ציבורי
קטגוריה:אוסטריה: תקשורת
פסטל

[ממוזער|שמאל|200px|[גירי פסטל]]
[ממוזער|שמאל|200px|דיוקן של [לואי ה-15 בצבעי פסטל מאת רוזלבה קריארה]]
[ממוזער|שמאל|200px|[ציור בצבעי פסטל מאת אדגר דגה]]
**פַּסְטֵל** (באנגלית: **Pastel**) הוא מקלון צבע נוקשה למחצה המורכב מפיגמנט וחומר מעבה, ולעיתים תוספים אחרים. קיימים מגוון של פסטלים שנבדלים זה מזה בסוג החומר המעבה, כמו גם בתוספים השונים.

## קטגוריות שונות של פסטלים

קיימים סוגים שונים של פסטלים, חלקם בעלי פופולריות גבוהה ואחרים נדירים יחסית. החלוקה המקובלת כיום היא לשלוש קטגוריות:

* פסטלים קשים, הקרויים גם **[[גירי פסטל]]**, ומורכבים משעווה, גיר ופיגמנט.
* **[[פסטל רך|פסטלים רכים]]**, המורכבים משעווה, מים, חומר מאגד רך (בדרך כלל גומי ערבי) ופיגמנט.
* **[[פסטל שמן|פסטלי שמן]]** (מכונים בעברית "**צבעי פנדה**" על שם מותג בשם זה), המורכבים משעווה, שמן ופיגמנט. 

בתוך כל קטגוריה קיימות תתי-קטגוריות, בהתאם למינונים השונים של המרכיבים והשפעתם על אופי הציור. היות שהמרכיב העיקרי בפסטלים כולם הוא הפיגמנט הטהור, היחס שלו לשאר המרכיבים יקבע באופן כמעט ישיר את איכותו. נהוג לחלק את הפסטלים מכל הסוגים לשלוש דרגות איכות: לימוד, סטודנט ואמן, כאשר ההבדל העיקרי הוא מטען הפיגמנט בפסטל - ככל שהוא גבוה יותר, כך הפסטל איכותי יותר וגוונו חד וברור.

## משמעות השם

שמם של פסטלי הצבע נובע מהמילה האיטלקית פסטלו (Pastello) שמשמעותה גליל לחם קטן. באופן דומה, השם פסטלים "משודך" גם למתאבנים קטנים, שלהם צורת גליל.

## דרך השימוש

צבעי פסטל מצויים בשימוש כבר מהמאה החמש עשרה, וכאשר הפיגמנט עצמו יציב (כלומר, לא נוטה להתכהות או להתבהר עם הזמן) ציור בצבעי פסטל עמיד לאורך זמן, וציורים בני מאות שנים יראו רעננים כביום בו צוירו.

ציורי פסטל מבוצעים באמצעות העברת המקלונים על פני משטח נייר או בד, שאינו חלק לחלוטין, כך שמעט מן הצבע במקלון הפסטל נותר על פניו. כאשר משטח הציור מכוסה כולו בצבע, הוא נקרא ציור פסטל. כאשר רק חלקים מסוימים מכוסים, הוא נקרא רישום או סקיצה.

## הפסטל באמנות

הפסטל אוזכר לראשונה ככלי אמנותי על ידי הצייר האיטלקי לאונרדו דה וינצ'י, בשנת 1495. ציור בצבעי פסטל הפך אופנתי במאה השמונה עשרה בציורי דיוקן, לעיתים קרובות תוך שילוב עם ציור בצבעי גואש. יש חוקרים הסוברים שהציירת הוונציאנית רוֹזָלבָּה קַרִיאֶרָה  היא זו שהפיצה אופנה זו. ציירים כמו ז'ורז' דה לה טור וז'אן-אטיין ליוטאר עשו בו שימוש, וידועים במיוחד איורי הפסטל של אנטואן ואטו. במאה התשע עשרה עשה אדגר דגה שימוש רב בציור בצבעי פסטל, כמוהו כבת חסותו מרי קאסאט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמנות: חומרי גלם
קטגוריה:טכניקות ציור
קטגוריה:וסילה אלכסנדרי
סן-ג'ון פרס

**סָן-ג'וֹן פֵּרְס** (בצרפתית: **Saint-John Perse**) הוא שם העט של **אלקסי לֵזֶ'ה** (בצרפתית: **Alexis Léger**; 31 במאי 1887 – 20 בספטמבר 1975), שהיה משורר, מתרגם, חתן פרס נובל לספרות ודיפלומט צרפתי.

## ביוגרפיה
סן-ג'ון פרס נולד כאלקסי לז'ה באיים האנטילים, בעיר פואנט-א-פיטר, בגוואדלופ. משפחתו של לז'ה הגיעה לאיים מבורגונדיה, צרפת, רכשה אי קטן בשם סאו-לז'ר-לה-פיי (Saint-Leger-les-Feuilles) שבו גדל לז'ה כשהמשפחה מחלקת את זמנה בין שני מטעיה, אחד של קפה ואחד של קנה סוכר. בגיל 11 נשלח הנער הצעיר להשלמת השכלתו בצרפת. שנה לאחר מכן עברה גם משפחתו לצרפת והתיישבה בפו (Pau) שבגסקוני. בשנת 1904 סיים את הבגרות בהצטיינות.

לז'ה למד בבורדו משפטים וסיים בית ספר גבוה למסחר. הוא פגש בחוגים ספרותיים את פול קלודל ואת אודילון רדון. הוא תרגם את הספר "רובינזון קרוזו" ואת פינדארוס (משורר יווני קדום). אחרי מות אביו נאלץ להפסיק את לימודיו בגלל התדרדרות מצבה הכלכלי של משפחתו. בשנת 1910 סיים את לימודיו, ובאותה שנה פרסם את "תשבחות". מעט לפני תחילת מלחמת העולם הראשונה החל לעבוד במשרד החוץ הצרפתי במחלקה המדינית כלכלית. לאחר שלוש שנים נשלח לסין, שם שהה חמש שנים. הוא כיהן כקונסול בשאנגחאי וכמזכיר בבייג'ינג. בתקופה זאת הִרבה לתייר ברחבי אסיה, אוסטרליה וגינאה החדשה. הוא סייר ברחבי סין, לרבות טיולים במדבר גובי ושיט רפסודות לאורך חופי סין.

בשנת 1921 נשלח לוושינגטון כנציג צרפת בוועידה לפירוק נשק וכמומחה למזרח הרחוק. בשנת 1924 עבר להנהלת מחלקת אסיה במשרד החוץ הצרפתי, ובשנת 1925, כאשר אריסטיד בריאן (Aristide Briand) התמנה לתפקיד שר החוץ, מונה לז'ה למנהל כללי של משרד החוץ והיה ליד ימינו של השר.

בהיותו בפריז התערה בחוגים הספרותיים בהם פגש את אנדרה ז'יד ואת פול ואלרי, ובחוגים מוזיקליים בהם פגש את איגור סטרווינסקי ואת נדיה בולנג'ר (Nadia Boulanger). משנת 1939 ועד נפילת צרפת היה המזכיר הכללי של משרד החוץ הצרפתי. לז'ה, שהיה לצנינים בעיני הימין הצרפתי בוועידת מינכן, התנגד לשווא לוויתור על צ'כוסלובקיה ופוטר על ידי ממשלת פטן לאחר שסירב לקבל מינוי מטעמה כשגרירהּ בארצות הברית. ממשלת פטן גם החרימה את רכושו וביטלה את אזרחותו. רבים מכתבי היד שלו הושמדו על ידי הגסטאפו.

לז'ה עבר לארצות הברית, שם עבד בספריית הקונגרס. לאחר שחרור צרפת הוחזרו לו כל זכויותיו. הוא נשאר בארצות הברית עד שבשנת 1957 הוצעה לו וילה בפרובאנס ומאז חילק את זמנו בין ארצות הברית ובין צרפת. בשנת 1958 נשא אמריקאית עשירה בשם דורותי מילבורן ראסל.

הוא נפטר בשנת 1975 בווילה שלו בפרובאנס ונקבר בחצי האי ז'יאן (Giens)

## פרסים
* 1949 פרס האקדמיה האמריקנית לשירה (מוענק פעם בחמש שנים)
* 1959 הפרס הלאומי לספרות (של ממשלת צרפת)
* פרס בינלאומי לשירה
* אות לגיון הכבוד
* פרס נובל לספרות לשנת 1960 על "המעוף המרקיע ואוצר הדימויים הנוקב של שירתה, המשקפת את תקופתנו על דרך החזון"

## מספריו
* 1911 Éloges "תשבחות"
* 1924 Anabase "אנאבסיס"
* 1942 Exil "גלות"
* 1944 "ארבעה פיוטים"
* 1946 Vents "רוחות"
* 1953 "כתבים"
* 1961 Poésie "שירה"
* 1957 Amers "מרירות"
* 1960 Chronique "כרוניקה"
* 1963 Oiseaux א
* 1971 Chant pour un équinoxe

### ספרו בעברית
* ** אנאבזיס **, פואמה, סן-ז’ון פרס [שם בדוי], אלכסיס סן לז'ר, עברית - יהודית קופנהגן אוריין, הוצאת עקד, תל אביב, 1971

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים
קטגוריה:דיפלומטים צרפתים
קטגוריה:משוררים צרפתים
קטגוריה:מתרגמים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1887
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1975
גלית חייט

**גלית חייט-מורצ'י** (נולדה ב-29 בינואר 1975) היא מחליקה אמנותית על הקרח ישראלית, ייצגה את ישראל בתחרויות עם בן זוגה, סרגיי סחנובסקי. זוכת מדליית ארד באליפות עולם (נאגנו 2002), היחידה מישראל שזכתה במדליה בענף וסיימה במקום שישי במשחקים האולימפיים (סולט לייק סיטי 2002) הישג השיא בענף זה. לאחר פרישתה עובדת כמאמנת בענף.

## ביוגרפיה
חייט נולדה בישראל. משפחתה ירדה עמה לארצות הברית בצעירותה, והם התמקמו בניו ג'רזי. היא החלה להחליק בגיל 8.

ב-2008 היא נישאה לשוטר איטלקי בדימוס, פרנסצקו מורצ'י.

### החלקה אמנותית על הקרח
גלית חייט וסרגיי סחנובסקי החליקו יחדיו בין השנים 1995–2006. הישג השיא שלהם היה מדליית ארד באליפות העולם ב-2002. הפגינו יציבות כזוג, במיקום בעשירייה הראשונה באליפות העולם 7 פעמים רצופות (2000–2006). בני הזוג השתתפו שלוש פעמים באולימפיאדת החורף, בשנים 1998 (מקום 14), 2002 (מקום ששי), 2006 (מקום שמיני).

### מאמנת
לאחר פרישתה מתחרויות בשנת 2007 הפכה גלית למאמנת של הצמד אלכסנדרה ורומן זרצקי. תחת הדרכתה הצמד זכה במדליית זהב באוניברסיאדת חורף 2009 בחרבין סין, ובמדליית ארד בסקייט אמריקה ב-2009.

ב-2013 גלית היא הכוריאוגרפית של צמד המחליקים על הקרח יבגני קרסנופולסקי ואניה דוידוביץ'. הצוות סיים במקום העשירי בתחרות גביע העולם בגרמניה בספטמבר 2013 והבטיח מקום באולימפיאדת סוצ'י (2014).

ב-2014 גלית הייתה הכוריאוגרפית של אלכסיי ביצ'נקו, באולימפיאדת סוצ׳י. היא מאמנת גם של שירה איכילוב.

בנוסף מאמנת חייט את הצמד המחליקים היפני קתי וכריס ריד, שייצגו את יפן באולימפיאדת סוצ'י ואת צמד המחליקים האוקראיני שהשתתף באותה אולימפיאדה.

בשנת 2022 היא החלה לאמן את תמיר קופרמן.

כיום גלית חייט היא המאמנת הראשית של נבחרת ישראל בהחלקה אומנותית, המתגוררת ומתאמנת בניו ג׳רזי.

## קישורים חיצוניים

* אתר הבית של גלית חייט וסרגיי סחנובסקי

קטגוריה:מחליקות אמנותיות על קרח ישראליות
קטגוריה:מחליקות אמנותיות על קרח אולימפיות ישראליות
קטגוריה:מאמנות ספורט ישראליות
קטגוריה:מאמני ספורט ישראלים
קטגוריה:נושאות דגל ישראל באולימפיאדה
קטגוריה:נושאי דגל ישראל באולימפיאדה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
נחמן מיפלב

**נחמן מִיפֶלֶב** (בכתיב יידי: **מיפעלעוו**; 16 במאי 1886 – 29 באוגוסט 1937) היה סופר יידי ועברי, מחנך ועורך בפולין.

## קורות חיים
נחמן מיפלב נולד בעיירה סקידל שבפלך גרודנו (בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית) למשפחת חייטים דלת-אמצעים. למד במסלול הדתי מסורתי הרגיל: 'חדר' וישיבה. את לימודיו הכלליים עשה בלומז'ה (פולין) ובמינסק, השלים בהצלחה בחינות בגרות אקסטרניות (חיצוניות), ויצא לעיר קרקוב.

בשנת 1905, לאחר כישלון המהפכה ברוסיה, החל נחמן מיפלב להורות בקרקוב (בהמשך בבית הספר העברי בעיר), ובמקביל עסק בעריכה והחל לכתוב את יצירותיו שלו, עברית ויידיש. בשנת 1921 ייסד וערך בקרקוב שבועון עברי לילדים בשם "הקורא הצעיר"; זה לא החזיק מעמד זמן רב, ולאחר כתריסר גיליונות נסגר. אך מיפלב המשיך בכתיבתו בבמות רבות אחרות.

הוא היה במשך שנים רבות מהמשתתפים הקבועים בעיתוני היהודים בפולין, הן בעברית והן ביידיש. מגיל צעיר חיבר סיפורים קצרים, וכשהיה בן עשרים נדפס סיפורו הראשון. נחמן מיפלב נתן מכוחו לא רק לסיפורת ריאליסטית, אלא גם חיבר מחזות חינוכיים, כתב, תרגם וכינס אגדות עם, וכתב הומורסקות ופיליטונים.

ספריו העבריים כונסו ונדפסו בפולין, בוורשה ובקרקוב. את יצירתו ביידיש לא כינס. חלק מספריו הראשונים שנדפסו בוורשה, חזרו ונדפסו בישראל.

מיפלב נפטר בקרקוב בסתיו 1937, בגיל 50.

בנו, הצייר המפורסם והקוסם הידוע צ'אן קנסטה, עשה רבות להזכרת שמו בהופעותיו בטלוויזיה.

## ספריו
* נ"י כביטנר, נ' מיפלב, **הקורס: ספר למוד השפה העברית לגדולים**, קרקוב–דמביצה: ב' פט, תרע"ח.
* **מילקוטי**: ספורים לילדים עם ציורים, קרקוב: ספר, תר"פ.
* נ. מיפלב (עורך), **הקורא הקטן**: קֹבץ מקרא, קרקוב: ספר, תרפ"א. (מקראה)
* **עמק עשרת התמרים**: רומן היסטורי, ורשה: עבר, תר"ץ. (מהדורות נוספות: תל אביב: מסדה, תשי"ג-1953; תשכ"ב.)
* חיים לב ונ' מיפלב, **ילדי ישראל**: ספר מקרא לשנת הלמודים הראשונה בבתי הספר התיכונים והחמישית בבתי הספר העממיים; הציורים מאת הרשדרפר ולנקוביצר ... תווי הנגינה הוכנו על ידי פרופ' שפרבר, קרקוב: אגודת המורים, תרצ"ב.
* **הקורא הצעיר**: ספריה לתלמידים ולנֹער, ורשה: אחיעבר, 1937–1938:
** 11. נ' מיפלב, **החברים. לוט והשוט** (1938);
** 12: נ' מיפלב, **אורי עומד בפִנה. בלי חטם** (1938);
** 13: נ' מיפלב, **בני השובב. כפתֹר שעשה נקמה בחיט** (1938);
** 14: נ' מיפלב, **הכלב בבית המדרש** (1938);
** 18: נ' מיפלב, **בלע** (1938);
** 19: נ' מיפלב, **הגלוסקה של האם** (1938);
** 20: נ' מיפלב, **פרחי עץ החיים. סוד החכם** (1938).

## קישורים חיצוניים
*  
*  
*  (נקרולוג) 
* גיליונות סרוקים של "הקורא הקטן" באתר "עיתונות ילדים של פעם" של הספרייה הלאומית
* 

מרשימותיו:
*  
* 
* 

קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עיתונאי ילדים ונוער כותבי יידיש
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יידישאים
קטגוריה:סופרים יהודים פולנים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים
קטגוריה:סופרים יהודים בלארוסים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1886
קטגוריה:נפטרים ב-1937
סמל ספרד

**[[סמל]] [[ספרד]]** הוא שלט אצולה אשר הוכר חוקית כסמלה של ספרד ב-5 באוקטובר 1981 והחליף את הסמל הזמני אשר בזמנו החליף את סמלה הרשמי של ספרד מתקופת שלטונו של פרנקו. הסמל משובץ על דגל ספרד.

השלט מסמל את הממלכות הישנות של ספרד, את היותה מונרכיה חוקתית ואת מיקומה הגאוגרפי.

## מרכיבי השלט
שלט האצולה מורכב משישה שלטי אצולה שונים ועוד מספר התקנים הרלדיים.

### המגן
המגן מחולק לארבעה רבעים אשר מייצגים את חמש הממלכות אשר הרכיבו את ממלכת ספרד בסוף המאה ה-15 ומהן נולדה ספרד המודרנית.

### המרכיבים החיצוניים

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ספרד, סמל
קטגוריה:ספרד: סמלים לאומיים
ספרד
קטגוריה:אריות בסמלי מדינות
מלקוש

שמאל|ממוזער|350px|אפיק רום רדוד (צורת ה"קערה") קרוב מאוד לישראל. כשהוא מגיע, הוא גורם למזג-אוויר מעונן עם גשמים מקומיים, אך בדרך כלל לא יותר מכך. מערכות אלה הן אלה שבדרך כלל מביאות את המלקוש (מפת 500 מ"ב)
**מלקוש** הוא הגשם האחרון שיורד בעונת הגשמים, לקראת האביב. תופעת המלקוש ייחודית לאקלים הים תיכוני. באזורי האקלים הממוזג למשל לא מפסיקים הגשמים לפרק זמן ממושך בשנה ולכן לא מיוחסת שם חשיבות לגשמים האחרונים באביב.

המלקוש הוא גשם סמלי בתרבויות האזור, והוא מבשר על סוף עונת הגשמים - ועל בוא הקיץ, העונה היבשה בארץ ישראל.

## פריסת הגשמים
בדרך כלל יורד המלקוש בחודשים אפריל או מאי. במהלך הקיץ יכולים לרדת גשמים קלים כתוצאה מהתעמקות האפיק הפרסי שהיא מערכת שקע תרמי הנוכחת באורח קבוע בחודשי הקיץ. במהלך הסתיו עשויים לרדת גשמי זעף גם כתוצאה מפעילות של אפיק מים סוף, אשר גם היא מערכת שקע תרמי ברמה העקרונית, אולם בדרך כלל גשמים אלו לא יורדים בתפרוסת נרחבת.

## פירוש המילה
המילה "מלקוש" מוזכרת כבר במקרא בספר דברים, כחלק מהברכות שה' מבטיח לבני ישראל אם יקיימו את מצוותיו: , וניתנו לה מספר פירושים:
* רש"י (תענית ו, ע"א) פירש כי המלקוש הוא "גשם היורד בניסן, קצת לפני הקציר, ש**ממלא** ו**מקשה** את התבואה"; גשם זה חשוב במיוחד כי בלעדיו לא יהיה אפשר להתחיל בקציר בעתו, והתבואה שנשמרה באסמים מעונת הקציר הקודמת תיגמר.
* רש"י גם פירש על פי השפה הארמית, שהשורש לקש משמעו "מאוחר", ולפי זה, מלקוש = גשם מאוחר, גשם של סוף העונה.
* בדעת זקנים נכתב כי ייתכן שהמילים יורה ומלקוש מציינות סוגים מסוימים של גשמים: יורה = גשם דליל, ומלקוש = גשם סמיך, מלא וקשה.

## ראו גם
*מטאורולוגיה – מונחים
*יורה – הגשם הראשון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מטאורולוגיה
קטגוריה:גשם
פרנק צרפתי

שמאל|לא ממוסגר|250x250 פיקסלים
**הפרנק הצרפתי** (בצרפתית: **Franc français**) היה ההילך החוקי ששימש את צרפת עד המעבר של צרפת ורוב המדינות האחרות של האיחוד האירופי לאירו. כל פרנק כלל 100 סנטים.
## היסטוריה
המלך ז'אן השני היה המפיץ הראשון של הפרנק הצרפתי. בשנת 1795 השוותה אותו הממשלה המהפכנית של צרפת ל-4.5 גרם של כסף. חמש שנים לאחר מכן, ב-1800, מיסד נפוליאון את ניהול הפרנק על ידי הקמת בנק צרפת. הבנק קיבל מימון בעיקר באמצעות כסף פרטי, כולל כסף שהושקע על ידי נפוליאון, בעצמו. בעקבות מהפכת 1848 והקמת הרפובליקה הצרפתית השנייה, רוכזו הניהול וההנפקה של הפרנק תחת שלטון צרפת בפריז.

יחד עם תיעוש הכלכלה הצרפתית לאורך המאה ה-19, הפך הפרנק למטבע בינלאומי משמעותי. ב-1865 הייתה צרפת חברה מייסדת באיחוד המוניטרי הלטיני, ניסיון מוקדם לאחד כלכלות אירופיות תחת מטבע אחד. האיגוד היה מבוסס על תקן bimetallic, אבל מאוחר יותר נכנס לתוקף תקן המבוסס אך ורק על זהב.

ב-1 בינואר 1960 הוכנס לשימוש הפרנק החדש, שהיה שווה 100 פרנקים ישנים.

הפרנק הצרפתי נשאר מטבע בינלאומי חשוב לאחר מלחמת העולם השנייה, אך צרפת הייתה תומכת נלהבת של האירו. אמנת מאסטריכט, המשמשת בסיס לאיחוד המוניטרי האירופי, הועברה למשאל עם על ידי הציבור הצרפתי ב-1992. אישור זה העמיד את המדינה על הנתיב להקמת היורו ב-1999, עם החלפה כוללת של הפרנק באירו בשנת 2002.

בעת הכנסת האירו לשימוש, הבנק המרכזי האירופי קבע את שער ההמרה הקבוע שלו: 6.55957 פרנק לאירו אחד.

ב-1 בינואר 1999 חדל הפרנק הצרפתי לשמש כמטבע חוקי בעסקאות בנקאיות, אך עדיין הותר השימוש בו במזומן. ב-1 בינואר 2002 חדל הפרנק הצרפתי לשמש כמטבע חוקי במזומן, והוחלף סופית באירו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מטבעות שהוחלפו באירו
קטגוריה:צרפת: כלכלה
ספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד

מאז שנת 1954, מעניק מגזין הספורט, ספורטס אילוסטרייטד, את תואר 'ספורטאי השנה' לספורטאי או קבוצה אשר הופעתם באותה השנה המחישה את הרוח הספורטיבית ואת ההגינות. רוב הזוכים בתואר הם אמריקאים. הגביע שהזוכים מקבלים הוא כד קרמיקה שעליו מצוירים אתלטים יוונים.

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של הפרס

קטגוריה:פרסי ספורט
קטגוריה:ספורטס אילוסטרייטד
תמאש שנדור

**תמאש שנדור** (בהונגרית: **Tamás Sándor**; נולד ב-20 ביוני 1974) הוא כדורגלן עבר הונגרי ששיחק בעמדת הקשר. את מרבית הקריירה עשה בקבוצת דברצן ו.ס.ק., ובישראל שיחק בקבוצת בית"ר ירושלים.

## קריירה
שנדור גדל בקבוצה ההונגרית דברצן ו.ס.ק., ושיחק תקופות קצרות בקבוצת טורינו האיטלקית ובקבוצת גנצ'לרבירליגי מטורקיה.

שנדור הגיע לישראל בשנת 1998 וחתם בבית"ר ירושלים, לאחר שזכתה באליפות שנייה ברציפות. שנדור הגיע לקבוצה לאחר עזיבתו של אישטוון פישונט, והצטרף לאישטוון שאלוי ואישטוון האמר, שקיבלו את הכינוי "הלגיון ההונגרי" והיוו את רוב הזרים בקבוצה. שנדור שיחק בבית"ר עד לעונת 2001/02, והפך לאחד מחביבי הקהל.

שנדור הסתמן כאחד מהזרים הטובים והבולטים ביותר ששיחקו בישראל ובבית"ר ירושלים בתקופתו. הוא עזב את בית"ר ירושלים לאחר 4 שנים במועדון וחזר לקבוצת נעוריו, דברצן, שם שיחק עד לפרישתו ממשחק פעיל בדצמבר 2008.

לשנדור 11 הופעות במדי נבחרת הונגריה. את משחק הבכורה בנבחרת ערך ב-1994 נגד נבחרת דנמרק.

## בתרבות
ב-2018 הוזכר באלבומם של האחים צברי - "על תמאש ועל העוקץ", ובשיר הנושא מתוכו "תמאש", העוסק במסעם של קבוצת חברים אחר קלף הסופרגול של שנדור. השיר זכה גם במקום השני ברשימת שירי השנה של רדיו הקצה לאותה שנה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים הונגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל הונגרים
קטגוריה:דברצן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דברצן
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני גנצ'לרבירלי
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הונגריה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים הונגרים בישראל
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1974
צלוליטיס

שמאל|ממוזער|250px|כף רגל ימין נגועה בצלוליטיס
**צלוליטיס** **רַקֶּמֶת** או **דלקת רקמה תת-עורית** היא דלקת אקוטית של רקמות החיבור התת-עוריות.

## פתופיזיולוגיה
צלוליטיס נגרמת לרוב על ידי אחד משני מזהמים שכיחים; *[[Staphylococcus aureus]]*, או *[[Streptococcus pyogenes]]*. המזהם חודר את שכבת העור דרך פתח היכול להיגרם מטראומה: חתכים מקומיים, שפשופים, שריטות או ניתוחים. ייתכן גם עקב נשיכת בעלי חיים או עקיצה על ידי חרקים היכולים להעביר חיידקים. לאחר החדירה, הוא משחרר את הרעלנים שלו. ללא טיפול מתאים הדלקת יכולה להחמיר: לדלקת בכלי הלימפה (lymphangitis) וקשריות לימפה (lymphadenitis) ולנמקים מקומיים על העור. סיבוך קשה יותר אפשרי הוא בקטרמיה ואלח דם (sepsis).

מקומות שכיחים לזיהום הם הגפיים התחתונות והפנים אף על פי שכל מקום בגוף יכול להזדהם.

## תסמינים
לאחר התפתחות דלקת האזור יהיה אדום, נפוח, רגיש, כואב וחם. בדרך כלל יתלוו גם סימנים סיסטמיים כגון חום, צמרמורות, ברדיקרדיה, לחץ דם נמוך, כאבי ראש והזעה. בשכיחות מועטה יכולות להופיע שלפוחיות על האזור ונקודות אדומות על האזורים המודלקים. האזורים הנגועים נוטים להתפשט עם הזמן.

בספירת דם תהיה עלייה של תאי דם לבנים בעיקר מסוג נויטרופילים (סטייה שמאלה).

## גורמי הסכנה
פטרת הרגל (athlete's foot / tinea pedis), דלקת עור (dermatitis), כיבים, ניתוחים, גיל מבוגר, מטופלים מדוכאי חיסון, חולי סוכרת, מטופלים כנגד וירוסים ממשפחת ה-Herpesviridae (HSV1/2, VZV, EBV, ו-CMV). עור שהוא יבש לאורך זמן או נפוח נוטה להתפוצץ וגם הוא מהווה גורם סיכון לזיהום חיידקי.

## טיפול
בדרך כלל יינתנו תרופות מקבוצת הצפלוספורינים. אם הדלקת היא בגפה, יש להגביהה מעל לגובה הלב על מנת להוריד את הנפיחות. יש לשקול הנחת רטיות רטובות וחמות כל 2-4 שעות, יש להקפיד על הטמפרטורה של הרטיות, בייחוד במקרים של מטופלים עם תחושות מופחתות כמו בסוכרת על מנת למנוע כוויות. הדרכת המטופל צריכה להתמקד במניעת חזרת הדלקת וטיפול נכון בעור כמו במקרים של ציפורן חודרנית.

בבתי החולים הטיפול הוא במתן אנטיביוטיקה לווריד 3 פעמים ביום במינון גבוה וזאת על מנת למנוע מהזיהום, שיתפשט לשאר אזורי הגוף ולמנוע נזק לבלוטות הלימפה (המגנות על הגוף נגד זיהומים).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זיהומים בעור וברקמה התת-עורית
קטגוריה:דלקת
Karma and Effect

**Karma and Effect** (קארמה ואפקט) הוא אלבומה הרביעי של הלהקה הדרום אפריקנית סית'ר, ששוחרר ב-24 במאי 2005 תחת חברת התקליטים Wind-up Records.

## רשימת השירים




## קישורים חיצוניים

* מילים לשירי האלבום

קטגוריה:סית'ר
קטגוריה:אלבומים באנגלית
סדרת רדוול

**רדוול** (אנגלית: Redwall) היא סדרה של ספרי פנטזיה מאת הסופר בראיין ג'ייקס, הספר הראשון יצא לאור ב-1986. על אף שלספרים מעריצים בכל הגילאים, הם נכתבו במקור לקהל יעד של ילדים. ב-1999 נוצרה סדרת טלוויזיה בשם רדוול המבוססת על הספרים. לאחר מכן נוצרו עוד שתי עונות, שמבוססות על הספרים מטימאו ומרטין הלוחם. הסדרה שודרה בישראל בדיבוב בעברית בערוץ הילדים. תוכננה עונה נוספת לסדרת הטלוויזיה שמבוססת על הספר מוספלאואר, אך לבסוף בוטלה. נכון לשנת 2025, תורגם לעברית רק ספר אחד - רדוול.

## ספרי הסדרה
### לפי סדר ההוצאה
שמאל|ממוזער|180px|הספר הראשון בסדרה, רדוול
* רדוול (1986)
* מוספלאואר (1988)
* מטימאו (1989)
* מריאל מרדוול (1991)
* סלמנדרסטורן (1992)
* מרטין הלוחם (1993)
* יוצר הפעמונים (1994)
* חסר הבית של רדוול (1995)
* הפנינה של לוטרה (1996)
* הסיור הארוך (1997)
* מרלפוקס (1998)
* האגדה על לוק (1999)
* לורד ברוקטרי (2000)
* הטגרונג (2001)
* טריס (2002)
* לומהאדג' (2003)
* רקטי טאם (2004)
* רהוליין הגבוה (2005)
* יולאליה (2007)
* דומווייט (2008)
* מרשעת הדלקים (2010)
* צוות הנוכלים (2011, שווק לאחר מותו של בריאן ג'ייקס)

### לפי סדר כרונולוגי
שמאל|ממוזער|180px|הספר השלישי בסדרה, מטימאו
* לורד ברוקטרי
* האגדה על לוק (ספר II)
* מרטין הלוחם
* מוספלאואר
* האגדה על לוק (ספרים I ו-III)
* חסר הבית של רדוול
* מריאל מרדוול
* יוצר הפעמונים
* סלמנדרסטורן
* רדוול
* מטימאו
* הפנינה של לוטרה
* הסיור הארוך
* מרלפוקס
* הטגרונג
* טריס
* לומהאדג'
* רקטי טאם
* רהוליין הגבוה
* יולאליה (2007)

## קישורים חיצוניים
* 
* ויקי-רדוול 

*
קטגוריה:סדרות ספרי פנטזיה
חצר המטרה

**חצר המטרה** הייתה בית כלא בירושלים בתקופת בית המקדש הראשון. האתר מוזכר בספר ירמיהו, ומסופר שהנביא ירמיהו נכלא בה בצו המלך צדקיהו.

## מקור השם
"חצר המטרה" - היא "חצר השמירה" מהשורש נ.ט.ר. = ש.מ.ר.
התרגום הארמי של ספר ירמיהו מתרגם "בית אסיריא" - בית כלא.

## תיאור החצר בספר ירמיה
בעת שהעיר ירושלים הייתה תחת מצור של הצבא הבבלי, ניבא ירמיהו על חורבן העיר, ובצו המלך צדקיהו נשלח לכלא זה.

ובהמשך מסופר:

## זיהוי חצר המטרה
מיקומה המדויק של חצר המטרה אינו ידוע. בספר ירמיה מסופר שהייתה "בתחום בית מלך יהודה", ועל כן חוקרים משערים שמקומה הייתה באזור ירושלים בתקופת הבית הראשון - עיר דוד, העופל או העיר העליונה. בספר נחמיה מסופר כי בקרבת מקום היה שער בחומה:

החל מסוף ימי הביניים זיהו עולי רגל יהודים ויהודי העיר העתיקה את חצר המטרה במערה הנמצאת מחוץ לחומת העיר העתיקה, סמוך למערת צדקיהו, בין שער שכם ושער הפרחים.

## המערה כקבר ירמיהו
האר"י הצביע על מערה זו כקבר ירמיהו. וכן המערה והקבר בה תוארו על ידי עולי רגל יהודיים שהגיעו לעיר, כגון הקראי שמואל בן דוד שביקר בעיר בשנת 1641. וזאת על אף מסורות אחרות הממקמות את הקבר במצרים.
רבי משה ירושלמי ביקר במקום בשנת 1769, ובתאורו את המערה אינו מזכיר קבר במקום.

## המערה בספרות הערבית
אזכורה הראשון של המערה בספרות הערבית הוא בכתביו של הגאוגרף המוסלמי אלמקדסי, המתאר אותה במאה העשירית בשם "ג'ב ארמייה" - "כלא ירמיהו", ומכנה את השער הסמוך (שער הפרחים) "באב ארמייה" - שער ירמיהו.
החוקר האירופי זצן, המבקר בעיר בשנת 1806 מציין כי תושבי העיר המוסלמים קוראים למערה "ח'בא ארמייה א נבי" - מחבוא ירמיה הנביא.

## המערה בימי הביניים
בימי הביניים התגוררו במערה נזירים מוסלמים בני כת אלאדהמיה, והם כונו "החיים מתחת למתים" בשל בית הקברות המצוי מעל המערה.

## המערה כיום
המערה נמצאת מצפון לעיר-העתיקה בקרבת שער שכם. בכניסה אליה ממוקם מסגד.

כיום שוכן במקום (מזה כ-60 שנה) מחסן לפירות וירקות, בחדרים במערה שהוסבו למחסנים הסגורים בשערים. הגישה למקום היא מאחורי תחנת האוטובוסים ברחוב סולטאן סולימאן. הכניסה היא מתוך סמטה קטנה מזרחית לגדר תחנת האוטובוס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

ירמיהו
קטגוריה:ירושלים: מבנים
קטגוריה:ארץ ישראל: בתי סוהר
קטגוריה:ירמיהו
רוסקי סטנדרט

**רוסקי סטנדרט** (ברוסית: **Русский Стандарт**) היא אחת מיצרניות הוודקה הגדולות בעולם ומייצרת וודקת פרימיום שנושאת את אותו השם. המותג נוסד על ידי רוסטם טאריקו (Roustam Tariko) בשנת 1998. כיום רוסקי סטנדרט היא חלק מקבוצת רוסט (Roust Group), שהיא יצרנית הוודקה השנייה בגודלה בעולם (IWSR, 2019).

## היסטוריה
רוסטם טאריקו, המייסד של רוסקי סטנדרט, הציג את המוצר שמהווה ספינת הדגל, רוסקי סטנדרט אוריג'ינל בשנת 1998, כ"וודקת הפרימיום הרוסית האותנטית הראשונה". שנתיים לאחר השקתה, עלו מכירות רוסקי סטנדרט אוריג'ינל על אלה של כל מותגי הפרימיום וודקה המיובאים לשוק הרוסי. עובדה זו הובילה להתרחבות עולמית ולהשקתן של רוסקי סטנדרט "פלטינום", בשנת 2001, "אימפריה וודקה" - מותג היוקרה של החברה ב-2004, ורוסקי סטנדרט "גולד" ב-2008.

ב-2006 הקימה החברה מזקקה חדישה בסנקט פטרבורג. למזקקה זו יכולת ייצור של 36 מיליון ליטרים בשנה.

## מיצוב שוק
נכון לשנת 2020, וודקה רוסקי סטנדרט היא וודקת הפרימיום הרוסית הנמכרת ביותר בעולם (IMPACT, 2020). נתח השוק בקטגוריית וודקת הפרימיום ברוסיה הוא 30%, והמכירות עברו רף של 3.6 מיליון קרטונים של 9 ליטרים ברחבי העולם.

בבריטניה, רוסקי סטנדרט היא הוודקה השנייה הנמכרת ביותר (Nielsen, 2019) והיא נמכרת ב-85 שווקים באירופה, ארצות הברית ואסיה, כמו גם ב-1,200 שדות תעופה.

## ייצור
לייצור רוסקי סטנדרט וודקה משתמשים במים שמקורם בקרחון של אגם לאדוגה (Lake Ladoga), שבצפון רוסיה. החיטה המשמשת לייצור רוסקי סטנדרט וודקה היא חיטת חורף רוסית, הגדלה על האדמה השחורה של הערבה הרוסית.

## המגוון
* רוסקי סטנדרט אוריג'ינל
* רוסקי סטנדרט גולד - לפי החברה, וודקה זו קיבלה את השראתה ממתכון וודקה סיבירי עתיק, שהיה אהוב במיוחד על הצאר פטר הגדול. מכילה תמציות שורש סיבירי זהוב.
* רוסקי סטנדרט פלטינום - בייצורה של פלטינום משתמשים במערכת סינון ייחודית בכסף.
* אימפריה וודקה - מסוננת בשכבות של גבישי קוורץ מהרי אורל. לאחר תהליך הייצור מונחת אימפריה למשך 72 שעות במכלי "מנוחה", לפני שהיא מבוקבקת.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:וודקה
קטגוריה:חברות מזון רוסיות
טור דיריכלה

בתורת המספרים האנליטית, **טור דיריכלה** הוא טור מהצורה \,f(s)=\sum_{n=1}^{\infty} \frac{a_n}{n^s}, כאשר המקדמים \ a_n הם קבועים (בדרך כלל שלמים, או שורשי יחידה), ו-s הוא משתנה מרוכב. טורים מן הסוג הזה הופיעו כבר במאה ה-17 (ראו למשל בעיית בזל), ואוילר מצא דרכים מתוחכמות לקשור אותם אל המספרים הראשוניים. דיריכלה הפך אותם לכלי מרכזי בהוכחת המשפט שלו על ראשוניים בסדרות חשבוניות, והטורים קרויים על-שמו.

## דוגמאות
טור דיריכלה המפורסם ביותר הוא:

:\zeta(s)=\sum_{n=1}^{\infty} \frac{1}{n^s}

שהוא פונקציית זטא של רימן. טור דיריכלה אחר הוא

:\frac{1}{\zeta(s)}=\sum_{n=1}^{\infty} \frac{\mu(n)}{n^s}

כאשר \ \mu(n) היא פונקציית מביוס. טורים נוספים אפשר לפתח על ידי הפעלת נוסחת ההיפוך של מביוס וקונבולוציית דיריכלה על סדרה ידועה.

זהויות אחרות כוללות את

:\frac{\zeta(s-1)}{\zeta(s)}=\sum_{n=1}^{\infty} 
\frac{\varphi(n)}{n^s}

כאשר \ \varphi(n) היא פונקציית אוילר, ו-

:\zeta(s) \zeta(s-a)=\sum_{n=1}^{\infty} \frac{\sigma_{a}(n)}{n^s}

:\frac{\zeta(s)\zeta(s-a)\zeta(s-b)\zeta(s-a-b)}{\zeta(2s-a-b)}
=\sum_{n=1}^{\infty} \frac{\sigma_a(n)\sigma_b(n)}{n^s}

כאשר  \ \sigma_{a}(n) היא פונקציית המחלקים.

## ראו גם
* מכפלת אוילר

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תורת המספרים
דיריכלה
וין דיזל

**מארק סינקלייר** (באנגלית: **Mark Sinclair**; נולד ב-18 ביולי 1967) או בשם הבמה שלו **וין דיזל** (**Vin Diesel**) הוא שחקן, תסריטאי, מפיק, מדובב ובמאי קולנוע אמריקאי.

## ביוגרפיה
נולד בשם מארק סינקלייר במחוז אלמדה, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה ממוצא אפרו-אמריקאי (אביו הביולוגי ואביו החורג) וממוצא בריטי וגרמני (אמו). הוא השתתף לראשונה במחזה לילדים בגיל 7. בהמשך למד ב-"מכללת האנטר" בניו יורק. תפקידו המלא הראשון היה בסרט התעוררות בשנת 1990. בשנת 1994 כתב תסריט עבור "רב-פנים" - סרט קצר דל תקציב שבו השתתף ואף שימש כמפיק. הסרט הוקרן בפסטיבל קאן ב-1995.

בשנת 1997, דיזל כתב, הפיק, ביים ושיחק בתפקיד הראשי בסרט "סטרייס" (Strays) כבוס העולם התחתון שמנסה לשנות את דרכיו. הסרט הוקרן בפסטיבל סאנדנס והופק כסדרת טלוויזיה. בשנת 1998 הוא לוהק לסרטו של סטיבן ספילברג, "להציל את טוראי ראיין", ושנתיים אחרי בסרטים "חדר לחץ" ופיץ' בלאק. ב-1999 הוא דיבב את דמותו של הענק בסרט האנימציה ענק הברזל שכשל בקופות אבל זכה לשבחים אצל הביקורות.

הוא הרוויח אפיון של גיבור סרטי פעולה כשהשתתף בסרטים מהיר ועצבני בשנת 2001 ו-"xXx" שנה לאחר מכן. בשנת 2004 הוא שב לשחק את דמותו של רידיק בסרט רידיק: המסע מתחיל. בשנת 2005 שיחק דיזל בקומדיה גבר מי שמטפלת כדי לשנות את תדמיתו כשחקן סרטי פעולה, ובשנת 2006 שיחק בתפקיד המאפיונר ג'ק דינורשיו בסרט "משפטו של ג'קי די". ב-2005 חתם דיזל על חוזה עם חברת פוקס המאה ה-20 אך מאז הסתפק בהפקת הסרט בלבד. ב-2009, 2011 וב-2013 שב דיזל לגלם את דמותו של דומיניק טורטו בסרט הרביעי, החמישי והשישי בסדרת מהיר ועצבני. ב-2013 יצא הסרט השלישי בסדרת רידיק וב-2014 השתתף בצילומי הפרק השביעי בסדרת "מהיר ועצבני". בשנת 2015 הוקרן לראשונה הסרט מהיר ועצבני 7 בו השתתף דיזל כשחקן ראשי. הסרט מהיר ועצבני 7 זכה להצלחה רבה. באפריל 2017 הוקרן לראשונה הסרט מהיר ועצבני 8 בו השתתף דיזל כשחקן ראשי בעל תפקיד חשוב ומסקרן לאורך הסרט כולו.

בנוסף, באוגוסט 2013 קיבל כוכב בשדרת הכוכבים בלוס אנג'לס.

ב-2014 שיחק דיזל את גרוט בשומרי הגלקסיה,

של אולפני מארוול, וכך גם ב-

שומרי הגלקסיה: חלק 2 (2017)

הנוקמים: מלחמת האינסוף (2018)

הנוקמים: סוף המשחק (2019)

תור: אהבה ורעם (2022)

שומרי הגלקסיה: חלק 3 (2023)

## חיים אישיים
מאז 2007 נשוי לדוגמנית המקסיקנית, פאלומה חימנס, ולהם שתי בנות ובן.

סיפר שקיבל את כינויו "דיזל" לאחר שהועסק כשומר סף.

## פילמוגרפיה חלקית

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
*  

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:בוגרי מכללת האנטר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
קטגוריה:שחקנים ביקום הקולנועי של מארוול