open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קריסטל ריד

**קריסטל מארי ריד** (באנגלית: **Crystal Marie Reed**; נולדה ב-6 בפברואר 1985) היא שחקנית אמריקאית. התפרסמה בשל גילום דמותה של אליסון ארג'נט בסדרת הטלוויזיה "זאב צעיר" (2011–2014; 2016), כמו גם בתור סופיה פאלקון (אנ') בסדרה "גות'האם" (2017–2018) ובשל הופעתה בתור אבי הולנד (אנ') בסדרה "היצור מן הביצה" (2019).
ממוזער|ריד, 2012

## קורות חייה
קריסטל מארי ריד נולדה ברוזוויל , פרוור של העיר דטרויט, מישיגן, למשפחה מרקע נוצרי-קתולי ממוצא פולני וצ'רוקי. יש לה אח אחד גדול בשם קורי. ריד גדלה במשפחה קתולית שמרנית, אם כי היא גם הצהירה שהיא התחנכה בכנסייה הבפטיסטית בבגרותה ולא מצאה את מקומה.

היא סיימה את בית הספר התיכון "רוזוויל" בשנת 2003. ריד למדה ריקוד מגיל צעיר והייתה קפטן להקת המחול בתיכון. היא הייתה חברה פעילה בתיאטרון הקהילתי וכיכבה במחזות הזמר "אנני", "כנר על הגג" ו"גריז". היא למדה באוניברסיטת המדינה של ויין והייתה חלק מהתוכנית לתואר ראשון באמנויות יפות, אך עזבה את הלימודים לפני תחילת שנת הלימודים השנייה. לאחר מכן, היא עברה לשיקגו והופיעה במספר הפקות מקומיות. בדצמבר 2008, היא עברה ללוס אנג'לס, קליפורניה כדי להמשיך בקריירת משחק.

## קריירה
בשנת 2010 ביצעה הופעות אורח בסדרות הטלוויזיה "", "CSI", "החיים הקשים של אר ג'יי ברגר" ו"ריזולי ואיילס", ובאותה שנה גילמה את דניס בסרט האסונות "סקייליין" .

החל משנת 2011 כיכבה כדמות ראשית בסדרה הנוער "זאב צעיר" מבית MTV, למשך 3 עונות. ובתפקיד אורח בפרק בעונה החמישית. באותה שנה שיחקה בסרט הקומדיה "טיפש, מטורף, מאוהב".

בשנת 2013 שיחקה בסרט המתח "קראש".

בשנת 2019 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרה "היצור מן הביצה", אשר מבוססת על דמות באותו שם מסדרת ליגת הצדק האפל של חברת DC קומיקס.

## חיים אישיים
מפברואר 2012 עד יוני 2013 היא הייתה במערכת יחסים עם השחקן האנגלי דניאל שרמן, אשר שיחק לצדה בסדרה "זאב צעיר".

ביולי 2013, החלה ריד לצאת עם מגיש הטלוויזיה הסקוטי-אוסטרלי דארן מק'מולן (אנ'), מק'מולן וריד נפרדו בתחילת 2019.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
אליפות ברזיל בכדורגל 1965

**אליפות ברזיל בכדורגל 1965** (השם הרשמי בזמן קיום המשחקים בפורטוגזית: ****) הייתה הפעם השמינית של התחרות הארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הספורט הברזילאית. בשנת 2010 התחרות קיבלה הכרה של אליפות ברזיל.

המשחקים החלו ב-18 ביולי 1965 והסתיימו ב-8 בדצמבר 1965.

בתחרות השתתפו 22 קבוצות שהצגו את מדינות ברזיל. 20 מקבוצות היו אלופות המדינה המיוצגת בשנת 1964, קבוצות נוספת הייתה סגנית אלופה של סאו פאולו ואלופת אליפות ברזיל בכדורגל 1965, מדינה אחת ואזור הבירה לא היו מיוצגות. התחרות נערכה בשיטת הנוקאוט תוך קיום משחק בית ומשחק חוץ. במידה ולא הייתה הכרעה, נערך משחק נוסף.

סנטוס זכתה באליפות תוך ניצחון על ואסקו דה גאמה בסדרת הגמר. זו הייתה הזכייה החמישית ברציפות.

ביטה, שחקנה של נאוטיקו כבש 7 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.

## מהלך התחרות
בשלב הראשון הקבוצות המשתתפות חולקו ל-2 בתים.

בית הצפון כלל עשר קבוצות. בגמר הבית נאוטיקו ניצחה את ויטוריה ועלתה לרבע הגמר הארצי.
בית הדרום כלל שמונה קבוצות. בגמר הבית גרמיו ניצחה את סידרורגיקה ועלתה לרבע הגמר הארצי.

פורטלזה ופלמיירס העפילו ישירות לרבע הגמר.
סנטוס וואסקו דה גאמה העפילו ישירות לחצי הגמר.

## סדרת הגמר

## קישורים חיצוניים
*נתונים מאתר rsssf
*נתונים מפורטים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1965
קטגוריה:עונות באליפות ברזיל בכדורגל
גבריאל ליפקינד

**גבריאל ליפקינד** (נולד ב-1977) הוא צ'לן ישראלי, המתגורר בגרמניה. הופעת הבכורה של ליפקינד הייתה בשידור רדיו בגיל שמונה. בגיל שמונה-עשרה יצא מישראל ללימודים בשלושה קולג'ים למוזיקה. הוא זכה בתחרויות מוזיקה והופיע עם תזמורות עד שנת 2002, כאשר הפסיק את מסעות הקונצרטים שלו למשך שלוש שנים ללימודי מוזיקה וחידושי רפרטואר. ליפקינד הוציא שני אלבומים בשנת 2006 והוא עורך מסעות קונצרטים ביחידות ועם רביעיית ליפקינד.

## ביוגרפיה
גבריאל ליפקינד נולד בתל אביב, הבן השני למשפחת אקדמאים, שעלתה לישראל מברית המועצות. הוא החל לנגן בצ'לו בגיל שש, הופיע לראשונה בשידור רדיו בגיל שמונה, ולמד באקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב אצל הצ'לן עוזי ויזל. לאחר סיום לימודיו באקדמיה למוזיקה בתל אביב, קיבל ליפקינד פטור מן השירות הצבאי ויצא ללימודים בחו"ל. הוא סיים את האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של פרנקפורט ואת הקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד

ליפקינד עבד עם גדעון קרמר, יורי בשמט, פנחס צוקרמן ויהודי מנוחין, ניגן בשידורי רדיו והופיע כסולן עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, הפילהרמונית של מינכן ותזמורת בולטימור.

בשנת 2002 קיבל ליפקינד שני פרסים מיוחדים בתחרות עמנואל פוירמן בברלין והחליט להתפנות מקריירת הביצוע שלו להערכה מחודשת של מניעיו המוזיקליים. במהלך תקופה זו, שנמשכה שלוש שנים, למד מוזיקולוגיה, הקליט וערך את הרפרטואר שלו ונכלל בסרט תעודה גרמני, "המעגל הבודד - מסע עד קצה הגבול", על שיתוף פעולה מוזיקלי.

בשנים 2005–2006 היה ליפקינד מרצה באקדמיה שלוס זוליטודה. ב-2006 הוצא את האלבומים "מיניאטורות ופולקלור" ו"יוהאן סבסטיאן באך: 6 סוויטות לצ'לו סולו ללא ליווי" בהוצאת אדל מוזיק. ליפקינד עבד במשך שנתיים על הפקה עם הפסנתרן רומן זסלבסקי, והקים את רביעיית ליפקינד. תוכנית מסע הקונצרטים שלו בשנת 2009 כללה קונצרטים בהולנד, יפן, אירלנד ושווייץ. ליפקינד מעביר כיתות אמן בגרמניה, ארצות הברית, ישראל והולנד.

ליפקינד מנגן בצ'לו איטלקי הנושא תווית "אלויזיוס מיכאל גאראני, בבולוניה 1702". הוא נקרא "זיכרונהיימר צ'לו" ולפי הערכה, נבנה בין 1670 ל-1680.

## חיים אישיים
ליפקינד חי בשמורת טבע צפונית לפרנקפורט אם מיין, גרמניה, ונשוי לכנרת אנה ליפקינד.

## הקלטות
* יוהאן סבסטיאן באך: 6 סוויטות לצ'לו סולו ללא ליווי (2006)
* "מיניאטורות ופולקלור" (2006)

## פרסים ואותות הוקרה
* 1994 - תחרות הצ'לו הבינלאומית ע"ש מסטיסלב רוסטרופוביץ' בפריז
* 1997 - תחרות הצ'לו הבינלאומית ע"ש ליאונרד רוז בוושינגטון

## קישורים חיצוניים

*  בארכיון האינטרנט

* ביוגרפיה קצרה של גבריאל ליפקינד
* דנקן דרוס, גרמופון, סקירת תקליטור של גבריאל ליפקינד

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'לנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: מוזיקה
קטגוריה:נגנים יהודים גרמנים
קטגוריה:צ'לנים גרמנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
מרסילי

**מרסילי **הוא הר מצולה גדול בים הטירני, כ-175 ק"מ דרומית לנאפולי. ההר הוא הר געש תת-ימי. גובהו כ-3,000 מטר ופסגתו נמצאת כ-450 מ' מתחת לפני הים. על אף שבמהלך ההיסטוריה המתועדת ההר לא התפרץ, וולקנולוגים מאמינים כי המבנה שלו שברירי יחסית, עשוי צפיפות נמוכה ואבנים לא יציבות, המוזן על ידי תא מאגמה רדוד בתחתיתו.

מרסילי הוא אחד מהרי הגעש התת-ימיים המסוכנים בים הטירני. התפרצות תת-ימית של ההר או התמוטטות של חלק מההר עלולים לגרום לצונאמי באיטליה ובחופים הסמוכים בים התיכון. ב-29 במרץ 2010 הודיעו וולקנולוגים מהמכון הלאומי האיטלקי לגאופיזיקה וולקנולוגיה (INGV) כי מרסילי עשוי להתפרץ בכל רגע.

## גאומורפולוגיה
הר מרסילי הוא חלק מהקשת הגעשית של האיים הליפאריים. אורכו 70 ק"מ ורוחבו 30 ק"מ והוא אחד מהרי הגעש הגדולים ביותר באירופה, גדול יותר מאשר הר אטנה. הוא התגלה במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 ונקרא על שם הגאולוג הגאיטלקי לואיג'י פרדיננדו מרסילי. מחקרים מקיפים בוצעו עליו רק החל משנת 2005, כאשר המועצה האיטלקית הלאומית למחקר החלה בפרויקט לחקר ההר.

הר הגעש עולה מקרום אוקייני דק בעובי 10&#x20;ק"מ בלבד, המהווה אגן ימי משלו. קרום האגן עשוי בזלת תולאיטית, האופייני לאגנים בחלק האחורי של קשתות געשיות אוקייניות.

נראה כי מרסילי נוצר לפני כ-200 אלף שנים. על מורדותיונמצאו ראיות לזרמי מגמה. כמו כן, נמצאו עדויות על קריסה של הרי געש תת-ימיים קודמים אחרים באזור.

## לקריאה נוספת
* הר מצולה

## קישורים חיצוניים

*The enigma of Europe's largest active volcano - מאתר ה-BBC

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: הרי געש
קטגוריה:הים הטירני
קטגוריה:הרי מצולה
בויגה

ממוזער|Boiga jaspidea על ענף
ממוזער|Boiga multomaculata
**בויגה** (שם מדעי: *Boiga*) הוא סוג של נחש תת-ארסי ממשפחת הזעמניים. נחשים אלה חיים באזורים הטרופיים של הודו, דרום-מזרח אסיה ואוסטרליה אך הופצו בידי האדם לעוד כמה אזורים בהם הם מינים פולשים הרסניים. כך למשל המין בויגה עצים חום (Boiga irregularis) הוא מין פולש בגואם ופוגע בחיות הטבעיות.

אורכם של נחשי הבויגה יכול להגיע לעד 2.8 מטרים, והם בעלי גוף מוצק מוקף רצועות. צבע גופם של חלק מהמינים הוא צהוב-שחור ושל חלקם הוא צבעי הסוואה. העיניים גדולות ומזכירות את נחשי העין חתול אך הם אינם קרובים במיוחד.

הם מטפסים מומחים החיים ביערות, יערות פתוחים, ביצות מנגרובים ושיחיות וגם במים מתוקים. הם ניזונים מעופות, זוחלים, דו-חיים וכמה יונקים קטנים.

## מיון
סוג זה כולל, נכון למאי 2025, 37 מינים.
* תת-משפחה זעמנים (Colubrinae)
** סוג **בויגה** (*Boiga*)
*** מין *Boiga andamanensis*
*** מין *Boiga angulata*
*** מין *Boiga barnesii*
*** מין *Boiga beddomei*
*** מין *Boiga bengkuluensis*
*** מין *Boiga bourreti*
*** מין *Boiga ceylonensis*
*** מין *Boiga cyanea*
*** מין *Boiga cynodon*
*** מין בויגה מנגרובים (*Boiga dendrophila*)
*** מין *Boiga dightoni*
*** מין *Boiga drapiezii*
*** מין *Boiga flaviviridis*
*** מין *Boiga forsteni*
*** מין *Boiga gocool*
*** מין *Boiga guangxiensis*
*** מין *Boiga hoeseli*
*** מין בויגה עצים חום (*Boiga irregularis*)
*** מין *Boiga jaspidea*
*** מין *Boiga kraepelini*
*** מין *Boiga melanota*
*** מין *Boiga multifasciata*
*** מין *Boiga multomaculata*
*** מין *Boiga nigriceps*
*** מין *Boiga nuchalis*
*** מין *Boiga philippina*
*** מין *Boiga quincunciata*
*** מין *Boiga ranawanei*
*** מין *Boiga saengsomi*
*** מין *Boiga schultzei*
*** מין *Boiga siamensis*
*** מין *Boiga stoliczkae*
*** מין *Boiga tanahjampeana*
*** מין *Boiga thackerayi*
*** מין *Boiga trigonata*
*** מין *Boiga wallachi*
*** מין אלכיסטודון (*Boiga westermanni*)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1826
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לאופולד פיטזינגר
קטגוריה:זעמניים
פתן אפעי

**פתן אפעי** (שם מדעי: *Pseudechis*) הוא מין של נחש ארסי ממשפחת הפתניים. 

מיני פתן קטלני זה מצויים בכל רחבי אוסטרליה, באי טסמניה ובגינאה החדשה. הם מצויים במגוון בתי גידול ממדבריות ואזורים הרריים עד לביצות ויערות. נחשים אלה כהים בצבעם אך לחלקם בטן אדומה והם יכולים לגדול עד לאורך 2 מ'. רוב המינים הם מטילי ביצים.

הם בעלי ארס קטלני בו הם משתמשים כדי להרוג מינים קטנים יותר הכוללים יונקים קטנים, עופות ובעיקר נחשים אחרים. הם קיבלו את שמם עקב דמיונם לנחשי האפעה אך הם אינם קרובים.

## מיון
סוג זה כולל, נכון למאי 2025, 9 מינים.
* תת-משפחה פתני ים (Hydrophiinae)
** סוג **פתן אפעי** (*Pseudechis*)
*** מין נחש מולגה (*Pseudechis australis*)
*** מין *Pseudechis butleri*
*** מין פתן קולט (*Pseudechis collettii*)
*** מין פתן שחור כחול-בטן (*Pseudechis guttatus*)
*** מין *Pseudechis pailsei*
*** מין פתן שחור פפואני (*Pseudechis papuanus*)
*** מין פתן שחור אדום-בטן (*Pseudechis porphyriacus*)
*** מין *Pseudechis rossignolii*
*** מין *Pseudechis weigeli*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1830
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן גאורג ווגלר
קטגוריה:פתניים
עכסן גב-יהלום מזרחי

**עכסן גב-יהלום מזרחי** (שם מדעי: *Crotalus adamanteus*) הוא מין הנחש הארסי הארוך ביותר באמריקה ומין העכסן הגדול ביותר. הוא מצוי בדרום-מזרח ארצות הברית מצפון קרוליינה עד לפלורידה ולפלורידה קיז ומערבה עד דרום אלבמה, נהר המיסיסיפי ועד דרום-מזרח לואיזיאנה. למין זה אין תת-מינים מוכרים.

## מאפיינים
זהו הגדול שבעכסנים, ואחד הנחשים הארסיים הגדולים ביותר, לאחר קוברה מלכותית וביטיס גאבון. הנחש הגדול ביותר הגיע לאורך 2.4 מטרים ולמשקל 15 קילוגרם. הוא בעל ראש גדול עם גומות חום סביב עיניו, גוף גדול הנע באיטיות ובקצה עכס צהוב. צבעו של הנחש חום-אפור עם רצועות שחורות וביניהם אזור צהוב. בין העיניים ישנו פס שחור גדול. בתוך פיו ישנה לשון מפוצלת ושיני ארס גדולות.

הנחש מצוי בסביבות של יערות מחטניים, חורשות דקלים, ערבות וחולות חופים. הוא מצוי גם בביצות מיוערות, חורשות מוצפות, ביצות מליחה ועוד. בעתות הקיץ החמות הנחשים יסתתרו במחילות של גופרים או של צבי גופר.

הנחש הוא צייד הפעיל בעיקר בלילה וניזון מיונקים קטנים ובעיקר מאוגריים מהסוג *Oryzomys*, ארנבוני יער, עופות שונים כמו שלווים אמריקנים, רליתיים ותרנגולי הודו, וגם טרף קטן יותר כמו עופות שונים, זוחלים אחרים ואף חרקים גדולים.

## גלריה

Crotalus adamanteus.jpg|עכסן מתחבא בעשב
Crotalus adamanteus1.jpg
LouisvilleZooCrotalus.jpg|עכסן חושף את שיני הארס שלו
Crotalus adamanteus (1).jpg
Crotalus adamanteus 88475195.jpg
Eastern Diamondback Rattlesnake, NPSPhoto (6155835254).jpg
Eastern Diamondback Rattlesnake (Crotalus adamanteus) (25055449725).jpg
Crotalus adamanteus (Indian River County).jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1799
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פאליזו דה בובואה
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צפעוני גומה
קטגוריה:ארצות הברית: זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים בדרום-מזרח ארצות הברית
איי. אף. קיי. מרייהאמן

**איי. אף. קיי. מרייהאמן** (בפינית: **IFK Mariehamn**) הוא מועדון כדורגל פיני מהעיר מרייהאמן, בירת איי אולנד שבפינלנד. 
## היסטוריה
לאורך רוב שנות קיומה הקבוצה שיחקה בליגות הנמוכות בפינלנד למעט עונת 1977/78 שבה שיחקה בליגה הראשונה.

בעונת 2004 העפילה לליגה השנייה בחישובתה והחל משנת 2005 היא משחקת בליגת העל הפינית.

בעונת 2016 זכתה לראשונה באליפות פינלנד.

## תארים
*ליגת העל הפינית: **1**
**2016
*הגביע הפיני: **1**
**2015

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל פיניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1919
קטגוריה:אולנד
אילן חצור

**אילן חצור** (נולד ב-6 בספטמבר 1964) הוא מחזאי, מתרגם, במאי תיאטרון ותסריטאי ישראלי.

## ביוגרפיה
חצור נולד למרגלית ויעקב חצור, למד בבית ספר תיכון בקריית חיים והוא בוגר החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב במגמת כתיבה ובימוי. חצור מורה לכתיבה דרמטית ומשחק, מתרגם לעברית ואנגלית, כותב במגזינים ומקומונים כדוגמת ידיעות תל אביב, כלבו חיפה ומסע אחר. מקים, מנחה ומפיק הצגות לקבוצות תיאטרון חובבים וקהילתי, בין היתר לאנשים עם צרכים מיוחדים, אסירים, נוער במצוקה ועולים חדשים.

בשנת 1990 העלה את המחזה "רעולים" בתיאטרון הקאמרי, המחזה תורגם לאנגלית, ספרדית, ערבית וגרמנית והוצג בכ-100 הפקות באירופה וארצות הברית. רעולים גם זכה בפסטיבל עכו 1990, פרס אקו"ם, ופרס רוזנבלום לאמנויות הבמה. בשנת 1992 כתב יחד עם אילן שיינפלד את הקברט הסאטירי "היי רימונה". בשנת 1994 תרגם את רוויזור של גוגול למחזה "מבקר המדינה: מחזה מדברי סהרורי" שהועלה בתיאטרון הקאמרי באותה השנה, ובשנת 2005 העלה את "מבקר המדינה 2005" בתיאטרון הבימה. בשנת 1999 הועלה מחזהו "ז'קו" בתיאטרון בית ליסין, המחזה הוא עיבוד חופשי של חצור ל"המתאבד" המתרחש בישראל, ההצגה הועלתה שוב בתיאטרון הבימה בשנת 2015. בשנת 2002 הועלה בתיאטרון החאן הירושלמי מחזהו "מלחמה על הבית" (בהשראת המחזות "האכארנים" "הפרשים" ו"ליסיסטרטה" מאת אריסטופאנס) שזכה בפרס התיאטרון הישראלי ל"קומדיה הטובה של השנה".

## מחזות
***רעולים** – התיאטרון הקאמרי, 1990
***היי רימונה** (עם אילן שיינפלד) קברט סאטירי -התיאטרון הקאמרי 1992
***מבקר המדינה** (על פי "רויזור" של גוגול) – התיאטרון הקאמרי 1994
***ז'קו**– תיאטרון בית ליסין 1999, תיאטרון הבימה 2015
***הלב הלבן** – (כתיבה ובימוי) תיאטרון באר שבע 2001
***מלחמה על הבית** – תיאטרון החאן הירושלמי. 2002, זוכה פרס התיאטרון הישראלי ל"קומדיה הטובה של השנה"
***מבקר המדינה 2005** – תיאטרון הבימה 2005
***הדודה של מנש**- התיאטרון העירוני חיפה 2010
***קיזוז** – התיאטרון הקאמרי תל אביב 2012
***עבודת קודש** – פולחנים מקודשים (עריכה ובימוי) סטודיו למשחק יורם לוינשטיין
***פוקר** – (תרגום עיבוד ובימוי) סטודיו למשחק יורם לוינשטיין, אנסמבל תיאטרון הרצליה (תרגום ועיבוד)
***החקירה** – תיאטרון צה"ל, תיאטרון ארצי לנוער
***סבוטאז**' – התיאטרון העברי 2019
***ברלין** – התיאטרון העברי 2022
***לנקות את הראש** – התיאטרון הקאמרי 2026

## תסריטים
***מצליח** – דרמה. ערוץ 2 טלעד
***מבקר המדינה** – סדרה קומית, ערוץ 2 רשת.

## קישורים חיצוניים

* 
* אילן חצור, באתר מחזאי ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:בוגרי תיכון קריית חיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
גלרט (כלב מיתולוגי)

250px|ממוזער|גלרט, בציורו של צ'ארלס ברטון ברבר
**גלרט** (בוולשית: **Gelert**) הוא כלב מיתולוגי וגיבור סיפור עם וולשי. הוא המזוהה עם העיירה בד'גלרט ("קברו של גלרט") שבצפון ויילס הקרויה על פי המסורת על שמו.

על פי אגדת העם, גלרט היה כלבו הנאמן של ל'ואלין הגדול נסיך ממלכת גוויניד'. גלרט נותר בבית הנסיך ושמר על בנו התינוק, כאשר חזר ל'ואלין ממסע ציד הוא מצא את חדר בנו הפוך ומבולגן, העריסה הפוכה, כתמי דם על פניו של כלבו והתינוק נעלם. ל'ואלין מאמין כי הכלב הרג את בנו ובהתקף זעם שולף את חרבו והורג את גלרט. לאחר שגלרט נהרג שומע ל'ואלין את בנו בוכה ומוצא אותו שוכב מתחת להריסה ובפינת החדר את גופתו של זאב שגלרט הרג, בכך למעשה היה זה גלרט שהציל את בנו מפני הזאב ול'ואלין בהתקף זעם הרג את כלבו הנאמן.

משהבין את טעותו, הצטער ל'ואלין וערך טקס קבורה מלכותי לכלבו הנאמן גלרט. לפי האגדה ל'ואלין מעולם לא חייך אחרי אותו אירוע.

האגדה של גלרט היא וריאציה של אגדת העם במוטיב "הכלב הנאמן" - סיווג ארנה-תומפסון 178A.

## קברו של גלרט
[250px|ממוזער|קברו של גלרט, סמוך ל[בד'גלרט.]]
בסמוך לעיירה בד'גלרט המזוהה עם סיפורו המיתולוגי של ל'ואלין וגלרט מצוי קבר אבן שהפך במשך השנים למוקד תיירות מוכר בצפון ויילס, על הקבר מסופרת אגדת העם של גלרט. כיום מוסכם על ידי רוב ההיסטוריונים כי המקום מכונה "קברו של גלרט" על שם הקדוש קילרט שחי במאה ה-7 וסיפורו של הכלב גלרט נקשר לאזור מאוחר יותר. היה זה בעל מלון מקומי בשם דייוויד פריצ'רד שקשר את אגדת גלרט למקום וחקק את סיפורו על הקבר בסוף מאה ה-18 במטרה להגדיל את התיירות באזור.

כך מתואר סיפורו של גלרט על אבן הקבר:

## קישורים חיצוניים

* אודות אגדת גלרט באתר BBC ויילס.
* אודות אגדת גלרט באתר 'Historic UK'.

קטגוריה:בעלי חיים מיתולוגיים
קטגוריה:כלבים בתרבות
קטגוריה:ויילס: תרבות
יום הטיגריס הבין-לאומי

**יום הטיגריס הבין-לאומי**, המוכר גם כ-**יום הטיגריס העולמי**, הוא חגיגה שנתית להעלאת המודעות לשימור טיגריסים, שנערכת מדי שנה ב-29 ביולי. היום נוסד ב-2010 במסגרת ה-Tiger Summit בסנקט פטרבורג. מטרת היום היא לקדם מערכת גלובלית להגנה על בתי גידול טבעיים של הטיגריסים ולהעלות את המודעות והתמיכה בקרב הציבור לנושא שימור הטיגריסים.

## קישורים חיצוניים

* 
* ההכרזה בסנט פטרסבורג על שימור הטיגריסים
* תוכנית שימור הטיגריסים

## הערות שוליים

קטגוריה:אירועים בחודש יולי
קטגוריה:שמירת טבע
קטגוריה:טיגריס בתרבות
פרננדו הראשון, מלך פורטוגל

**פרננדו הראשון, מלך פורטוגל** (בפורטוגזית: **Fernando I**; 31 באוקטובר 1345 - 22 באוקטובר 1383), היה מלך פורטוגל בין השנים 1367–1383 וטוען לכתר קסטיליה בין השנים 1369–1371.

## ביוגרפיה
פרננדו נולד בקוימברה בפורטוגל ב-31 באוקטובר 1345, לפדרו הראשון, מלך פורטוגל וקונסטנסה מנואל, בתם של חואן מנואל, נסיך ויאנה וקונסטנס מאראגון, נסיכת ויאנה.

בשנת 1367 מת אביו פדרו הראשון, מלך פורטוגל, ופרננדו עלה לשלטון במקומו. בשנת 1369 מת פדרו, מלך קסטיליה, ובמקומו עלה לשלטון אחיו אנריקה השני, מלך קסטיליה - בנו הלא חוקי של אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה. פרננדו ערער על זכותו של אנריקה, ותבע את כתר קסטיליה לעצמו. בעקבות כך פרצה מלחמה בין קסטיליה לפורטוגל, ובשנת 1371 חתמו השניים על הסכם בתיווכו של האפיפיור גרגוריוס האחד עשר, שאנריקה ישלוט בממלכת קסטיליה, ואילו פרננדו יתחתן עם בתו של אנריקה - לאונור מקסטיליה. אולם עוד קודם קיום ההסכם התחתן פרננדו עם לאונור טלס, בתם של מרטין אפונסו טלו דה מנסס ואלדונסה אאנס דה ואסקונסלוס. כעבור זמן קצר התחדשה המלחמה בעקבות תככיו של ג'ון מגונט, דוכס לנקסטר, והיא נמשכה עד לשנת 1373.

לאחר מותו של אנריקה השני, מלך קסטיליה בשנת 1379, שוב התחדשה המלחמה בעקבות תככי ג'ון מגונט, ובשנת 1382 נחתם הסכם בדחוס, ובו הוחלט שבתו של פרננדו - ביאטריש תתחתן עם חואן הראשון, מלך קסטיליה, ולאחר מותו של פרננדו יירשו שניהם את פורטוגל.

ב-14 במאי 1383 התחתנו השניים, וב-22 באוקטובר אותה שנה מת פרננדו, ולפני מותו חתם על הסכם שחואן וביאטריש יירשו אותו. אולם, האצולה הפורטוגזית לא קיבלה את ההסכם, אשר משמעותו הייתה העברת השלטון בפועל לשושלת החדשה, ולמעשה השתלטות של מלכי קסטיליה על פורטוגל, וגם מעמד הסוחרים העשירים של ליסבון התנגד לו.

סדרת מעשי עוינות הדדים החלה מיד עם מותו של המלך בדצמבר 1383. קרב משמעותי ראשון, "קרב אטולירוס", התרחש באפריל 1384 בין קבוצת קרב קסטיליאנית לכוח פורטוגזי בפיקודו של הגנרל נונו אלוורש פריירה (Nuno Álvares Pereira), אשר נתמך בכוחות סיוע אנגלים. הקרב הסתיים בניצחון פורטוגזי ללא נפגעים. כוח קסטיליאני גדול יותר, בפיקודו של המלך עצמו, הטיל מצור על ליסבון, אך נסוג לאחר כ-4 חודשים כתוצאה משיבושי ההספקה והטרדות מצד כוחות פורטוגזים אשר זינבו בו.

באפריל 1385 הכריז על עצמו ז'ואאו, דוכס אביש, בתמיכת ממלכת אנגליה, כמלך ז'ואאו הראשון מפורטוגל. הוא החל במסע לגיוס תמיכה עממית גם בערים אשר הביעו את תמיכתם בעבר בנסיכה ביאטריש והמלך חואן הראשון מקסטיליה, והעביר את תמיכתם אליו. בעקבות כך פרצה מלחמה בין פורטוגל לקסטיליה, אולם ז'ואאו נשאר בשלטון, והקים את שושלת בית אביש אשר שלטה בשנים הבאות בפורטוגל.

## משפחתו
בשנת 1340 התחתן פרננדו עם לאונור טלס, בתם של מרטין אפונסו טלו דה מנסס ואלדונסה אאנס דה ואסקונסלוס, ממנה היו לו 3 ילדים:
* ביאטריש, מלכת פורטוגל (1373–1408)
* האינפנטה אפונסו מפורטוגל (1382)
* בת מתה (1383)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מלכי פורטוגל
קטגוריה:ילידי 1345
קטגוריה:נפטרים ב-1383
שרלוטה, ארכידוכסית אוסטריה

**שרלוטה, ארכידוכסית אוסטריה** (ובשמה המלא: **שרלוטה הדוויג פרנצ'סקה יוזפה מריה אנטוניה רוברטה אוטוניה פיה אנה איגנציה מרקוס ד'אביאנו**, בגרמנית: **Charlotte Hedwig Franziska Josepha Maria Antonia Roberta Ottonia Pia Anna Ignatia Marcus d'Aviano**; 1 במרץ 1921 – 23 ביולי 1989) הייתה בתו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה.

## ביוגרפיה
שרלוטה נולדה ב-1 במרץ 1921 בטירת פרנז'ן שבשווייץ. אביה היה קרל הראשון, קיסר אוסטריה ואמה הייתה זיטה, נסיכת בורבון-פארמה, בתם של רוברטו הראשון, דוכס פארמה ומריה אנטוניה, נסיכת פורטוגל. שרלוטה נולדה לאחר שהוריה כבר הודחו מהשלטון בעקבות מלחמת העולם הראשונה ופירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-1921 זמן קצר לאחר לידתה, ניסו הוריה לתבוע מחדש את כתר ממלכת הונגריה מידי מיקלוש הורטי, אולם הם נעצרו ונשלחו לגלות באי מדיירה השייך לפורטוגל. בפברואר 1922 הצטרפו שרלוטה ואחיו אליהם במדירה. באותה שנה נפטר קרל, חודש לאחר יום הולדתה הראשון של שרלוטה.

המשפחה עברה לספרד, ולאחר מכן לבלגיה. בעקבות הקרב על בלגיה ב-1940 נמלטה המשפחה לארצות הברית ולקנדה. ב-1942 שרלוטה קיבלה תואר בכלכלה מאוניברסיטת לוואל, ולאחר מכן המשיכה ללימודים באוניברסיטת פורדהאם. ב-1943 החלה לעבוד במנהטן כעובדת סעד תחת השם שרלוט דה בר. ב-21 ביולי 1956 היא נישאה בפקינג שבגרמניה המערבית לגאורג, דוכס מקלנבורג. לאחר נישואיה עזבה את עבודתה כעובדת סעד ועברה לגור בגרמניה. בעלה נפטר ב-6 ביולי 1963, לא היו להם ילדים. היא עצמה נפטרה במינכן ב-23 ביולי 1989, ארבעה חודשים לאחר מות אמה, בגיל 68.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* שרלוטה פון הבסבורג-לותרינגן באתר בית מקלנבורג
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לאוול
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פורדהם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פורדהם
קטגוריה:ילידות 1921
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1921
קטגוריה:נפטרות ב-1989
קטגוריה:נפטרים ב-1989
אליזבת, ארכידוכסית אוסטריה (1922–1993)

**אליזבת, ארכידוכסית אוסטריה** (ובשמה המלא: **אליזבת שרלוטה אלפונסה כריסטינה תרזה אנטוניה יוזפה רוברטה אוטוניה פרנצ'סקה איזבל פיה מרקוס ד'אביאנו**, בגרמנית: **Elizabeth Charlotte Alphonsa Christina Theresia Antonia Josepha Roberta Ottonia Franziska Isabelle Pia Markus d'Aviano**  31 במאי 1922 – 6 בינואר 1993) הייתה בתו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה.

## ביוגרפיה
אליזבת הייתה בתם של קרל הראשון, קיסר אוסטריה וזיטה, נסיכת בורבון-פארמה. ב-1918 הודחו הוריה מהשלטון בעקבות מלחמת העולם הראשונה ופירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית. זיטה הרתה את אליזבת כאשר המשפחה שהתה בגלות בשווייץ. ב-1922 ניסו הוריה לחזור ולתבוע את כתר ממלכת הונגריה מידי מיקלוש הורטי, ולפיכך נשלחו לגלות באי מדיירה השייך לפורטוגל. ב-1 באפריל 1922 מת קרל במדיירה מדלקת ריאות, והמשפחה הוזמנה לגור בספרד בידי אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד. זיטה ילדה את אליזבת בארמון המלכותי אל פארדו במדריד. היא  נקראה אליזבת על שם אליזבת, נסיכת בוואריה ("סיסי"). את השם בחר קרל עוד לפני מותו.

במשך שש השנים הבאות חיה המשפחה הקיסרית בליקיטיו שבספרד. אמה העמיסה עבודה וחינוך קפדני על בניה המבוגרים יותר, אולם הקלה עם הצעירים יותר, כך שעל אליזבת היה הלחץ הכי פחות גדול. אמה אהבה לצלם את כל שמונת ילדיה כאשר הם מסודרים לפי הגובה. בהמשך עברה המשפחה לבלגיה, אולם לאחר הקרב על בלגיה נאלצה להימלט לארצות הברית ומשם לקנדה. לאחר המלחמה, חזרה אליזבת לאירופה וב-1949 נישאה להיינריך, נסיך ליכטנשטיין (בן דודו של פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין) בלינייר שבצרפת. היא נפטרה בוולדשטיין שבגרמניה ב-6 בינואר 1993 בגיל 70.

## משפחתה
ב-12 בספטמבר 1949 נישאה אליזבת בעיר לינייר שבצרפת להיינריך, נסיך ליכטנשטיין, בנם של הנסיך אלפרד רומן מליכטנשטיין והנסיכה תרזיה מריה מאויטן-אוטינגן. נולדו להם חמישה ילדים:
* וינצנץ (1950–2008)
* מיכאל (נולד ב-1951)
* שרלוטה (נולדה ב-1953)
* כריסטוף (נולד ב-1956)
* קרל (נולד ב-1957)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:ילידות 1922
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1922
קטגוריה:נפטרות ב-1993
קטגוריה:נפטרים ב-1993
לוסי גריפית'ס

**לוסי גריפית'ס** (באנגלית: **Lucy Griffiths**; נולדה ב-10 באוקטובר 1986) היא שחקנית אנגלייה. היא מוכרת בעיקר מהופעתה בתפקיד ליידי מריאן בסדרת הדרמה "רובין הוד" בשנים 2006 עד 2009, בתפקיד נורה גיינסבורו, אחותו הערפדית של אריק נורת'מן בסדרת האימה "דם אמיתי" (2012–2013), ואמילי וודרו בסדרת העל טבעי "פריצ'ר" של AMC.

## ביוגרפיה
גריפית'ס נולדה בברייטון, והתחנכה ברודין סקול, וינדלשם סקול, בית הספר התיכון דורותי סטרינגר ובוורנדין קולג'. היא הייתה חברה בתיאטרון המוזיקלי הלאומי לנוער (National Youth Music Theatre).

הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה בסדרת הדרמה "Sea of Souls" ואחר כך בסדרה הקומית "שוגר אהובתי". על הבמה שיחקה במחזה "The White Devil".

בפברואר 2006 פורסם שגריפית'ס תשחק בתפקיד ליידי מריאן היפה לצדו של ג'ונאס ארמסטרונג בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "רובין הוד". גריפית'ס אמרה שדמותה של מריאן נכתבה שהיא "אינטליגנטית, שנונה, נשכנית, וכך ציפיתי שהיא תהיה".

ב-2007 חזרה גריפית'ס לגלם את דמותה של מריאן בעונה השנייה של הסדרה "רובין הוד", אבל הדמות נהרגה בפרק סיום העונה. על אף שהחלטה זו לא התקבלה באהדה בקרב חובבי הסדרה, נמסר שהיא עזבה את התוכנית כדי לקדם "הזדמנויות אחרות". היא חזרה להופיע בסדרה בעונה האחרונה בדמות רוחה של מריאן.

הופעת הבכורה של גריפית'ס בווסט אנד הייתה בשנת 2009 בהפקה מחודשת של המחזה "ארקדיה". עוד באותה שנה הופיעה בסדרת הדרמה "Collision" של ערוץ ITV1. ב-5 בספטמבר 2010 הופיעה בסרט הטלוויזיה "U Be Dead" בתפקיד בת'אן אנסל, וב-1 בנובמבר 2010 כיכבה בדרמה "The Little House".

בינואר 2011 חתמה גריפית'ס חוזה עם רשת הטלוויזיה האמריקאית CBS. פורסם שהיא תגלם את ג'נה לסטרייד, התפקיד הראשי בסדרת הזומבים "Awakening". אבל בסופו של דבר התוכנית לא מומשה.

בנובמבר 2011 פורסם שגריפית'ס תגלם את נורה, אחותו של הערפד אריק נורתמן (אלכסנדר סקארסגארד) בעונה החמישית של הסדרה "דם אמיתי" של HBO. הדמות של נורה אינה מופיעה בסדרת הספרים "מסתרי הערפדים הדרומיים" שעליה מבוססת סדרת הטלוויזיה. בנובמבר 2011 הופיעה גריפית'ס במחזה "Atman" מאת איאן פינליי מקלאוד בתיאטרון פינבורו בלונדון.

בינואר 2013 יצא לאור תסכית אודיו של הסדרה "דוקטור הו" בהפקת Big Finish Productions בשם "The Auntie Matter" בו גילמה גריפית'ס את מייבל דובס.

בפרק הפיילוט של הסדרה "קונסטנטין" שיחקה גריפית'ס בתפקיד הנשי הראשי בדמות ליב אברדין, המגלה שיש לה יכולת לראות את העולם העל-טבעי. יחד עם קונסטנטין היא נלחמת בשדים שמתמקדים בה, ולומדת פרטים על אביה המנוח. גריפית'ס עזבה את הסדרה אחרי שגוייר וסרון החליטו לפנות לכיוון יצירתי אחר. אנג'ליקה סליאה לוהקה אחר כך לתפקיד מרי "זד" מרטין.

ב-15 באפריל 2015 לוהקה גריפית'ס לתפקיד אמילי וודרו בסדרה "Preacher" של רשת AMC. היא מגלמת דמות של אמא חד הורית, מלצרית, נגנית באורגן בכנסייה, ויד ימינו של ג'סי קאסטר (דומיניק קופר).

### חיים אישיים
לגריפית'ס יש תעודה בפנטומימה אותה קיבלה בבית ספר בפריז. לדבריה למרסל מרסו הייתה השפעה גדולה עליה באמנות של הבעת רגשות ומשחק ללא מילים. עוד היא מעריצה את השחקניות ג'ודי דנץ', קייט וינסלט וג'ניפר סונדרס.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* הסדרה "רובין הוד" באתר ה-BBC
* לוסי גריפית' באתר Hamilton Hodell

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1986
פליקס טיך

פרופסור **פליקס טיך** (בפולנית: **Feliks Tych**; 31 ביולי 1929, ורשה, פולין – 16 בפברואר 2015, ורשה, פולין) היה ניצול השואה, היסטוריון יהודי-פולני חוקר תולדות יהודי פולין ומנהל המכון ההיסטורי היהודי בין השנים 1995 ו-2006.
כיהן כחבר מועצת המדע של האקדמיה הפולנית למדע, והיה חבר ועדת העורכים של המילון הביוגרפי הפולני.

## קישורים חיצוניים

* פליקס טיך – דברים לזכרו, מאת אֶלֶאוֹנוֹרה ברגמן ומוניקה אדַמצ'יק-גַרבּוֹבסקה, באתר יד ושם
* על מצילתו של טיך בשואה, חסידת אומות העולם ונדה קושוצקה. 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ורשה: אישים
קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:היסטוריונים פולנים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:חוקרי יהדות מזרח אירופה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ורשה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1929
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-2015
Halt im Gedächtnis Jesum Christ, רי"ב 67

**Halt im Gedächtnis Jesum Christ** (בעברית:  זכור את ישו המשיח), רי"ב 67, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון שלאחר חג הפסחא, שחל ב-16 באפריל 1724.

## היסטוריה
קנטטה זו הייתה השתים עשרה שהלחין באך באותה שנה, לאחר שבשנה הקודמת הלחין עשרים וחמש קנטטות. הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 134.

ב-1868 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 16 של פרסומיה.

## מילים ומוזיקה
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מאיגרת יוחנן הראשונה העוסקים באמונה בישו ופסוקים מהבשורה על-פי יוחנן המתארים את הופעתו של ישו בפני תלמידיו. נושא זה הוא המשך של חג הפסחא שחוגג את תחייתו של ישו. הלברית נכתבה על ידי מחבר לא ידוע. היא נפתחת בפסוק מהאיגרת השנייה אל טימותיוס: "זָכוֹר תִּזְכֹּר אֵת יֵשׁוּ הַמָּשִׁיחַ הַנֵּעוֹר מִן־הַמֵּתִים". המחבר משתמש בפניית פאולוס, כותב האיגרת אל טימותיוס, כפנייה אל כל נוצרי שמתלבט באמונתו. הפרק הרביעי והמרכזי לקוח ממזמור חג הפסחא שנכתב על ידי ניקולאוס הרמן (Nikolaus Herman), איש דת מהמאה ה-16. הפרק החמישי מתאר את איום האויבים, שנפתר בפרק השישי על ידי עזרתו של ישו. הפסוק "שלום עליכם" חוזר ארבע פעמים במהלך הקטע. כורל הסיום לקוח ממזמור של יאקוב אברט (Jakob Ebert), תאולוג ומשורר מהמאה ה-16.

הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, ובתזמור של קרן טבעית, חליל, שני אבובי ד'אמורה, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה שבעה פרקים:
# מקהלה: *Halt im Gedächtnis Jesum Christ* (זכור את ישו המשיח)
# אריה לטנור: *Mein Jesus ist erstanden* (ישו שלי קם לתחיה)
# רצ'יטטיב לאלט: *Mein Jesu, heißest du des Todes Gift* (ישו שלי, אתה תפצה ממוות)
# כורל: *Erschienen ist der herrlich Tag* (הנה הופיע היום הנפלא)
# רצ'יטטיב לאלט: *Doch scheinet fast* (אך נדמה קמעה)
# אריה לארבעה קולות: *Friede sei mit euch* (שלום עליכם)
# כורל: *Du Friedefürst, Herr Jesu Christ* (אתה נסיך-השלום, אדון ישו כריסטוס)

## הקלטות
היצירה הוקלטה במלואה 25 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ארנסט אנסרמה (ב-1968), גוסטב ליאונהארדט (ב-1976), הלמוט רילינג (ב-1978) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).

## קישורים חיצוניים

* פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך
* טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)

## הערות שוליים

קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך
ארומאנש

**ארומאנש** (בצרפתית: **Arromanches-les-Bains** או בקיצור **Arromanches**) היא קומונה במחוז קלבדוס בנורמנדי, בצפון מערב צרפת, לחופי תעלת למאנש, כ-12 ק"מ צפונית-מערבית לבאייה.

העיירה מפורסמת בעיקר בגלל היותה אתר חשוב בנחיתה בנורמנדיה במלחמת העולם השנייה. כדי להבטיח את המשך האספקה לכוחות הנוחתים היה צורך לבנות שני נמלים מלאכותיים שנקראו בשם הקוד נמלי מאלברי.

נמל מאלברי A נבנה בצד האמריקאי - בחוף אומהה. נמל מאלברי B נבנה בחוף ארומאנש, סמוך לחוף גולד.

בסערה הקשה שהייתה בימים 13 ביוני 1944 - 23 ביוני 1944 נהרס נמל מאלברי A והנמל בחוף ארומאנש נשאר מקור אספקה יחידי לכוחות בעלות הברית עד לכיבוש ופתיחת נמל אנטוורפן ב-28 בנובמבר 1944.

התיירות בארומאנש בנויה בעיקר על ההיסטוריה של הנחיתה. ב-1954 נפתח במקום מוזיאון הנחיתה (Musée du Débarquement) שהוא הראשון מכל המוזיאונים בנורמנדי העוסקים בנחיתה. במוזיאון יש מודלים, מוצגים והסברים אור-קוליים על הנחיתה בכלל ועל נמל מאלברי בפרט. בעיירה מפוזרים תותחים ומוצגים שונים מאותה תקופה.

בחוף ארומאנש נמצאים כמה מזחים צפים וכן שרידי שובר הגלים של נמל מאלברי B.

על גבעה המשקיפה על ארומאנש נמצא מבנה קולנוע עגול המציג ב-360 מעלות את סיפור הנחיתה.

ממזרח לארומאנש נחנכה בשנת 2021 אנדרטת נורמנדי הבריטית.
## ערים תאומות
ארומאנש תאומה עם:
* 


File:Musée du Débarquement.jpg|מוזיאון הנחיתה בארומאנש
File:Musée du Débarquement (7).jpg|מוזיאון הנחיתה בארומאנש
File:Beach of Arromanches (1).jpg|מזח צף בחוף ארומאנש
File:Beach of Arromanches (2).jpg|ארומאנש ושרידי נמל מאלברי B
File:Beach of Arromanches.jpg|שרידים מנמל מאלברי B, ברקע – שובר הגלים של הנמל
File:Arromanches-les-Bains (5).jpg|מרכז ארומאנש
File:Musée du Débarquement (3).jpg|זחל"ם אמריקאי ליד מוזיאון הנחיתה
File:Musée du Débarquement (4).jpg|תצוגה של חלק מחוליות נמל מאלברי B


## קישורים חיצוניים

* 
* האתר של מוזיאון הנחיתה בארומאנש
* מוזיאון הנחיתה בארומאנש, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:המערכה בנורמנדי
קטגוריה:נורמנדי תחתית: ערים
עמוס פריש

**עמוס פריש** (נולד ב-1953) הוא פרופסור מן המניין במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן.

## ביוגרפיה
עמוס פריש הגיש בשנת 1986 את עבודת הדוקטור שלו בנושא "פרשת מלכות שלמה בספר מלכים" במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן.

פריש הוא פרופסור מן המניין במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן וכיהן בעבר כראש המחלקה.

תחומי המחקר העיקריים שלו הם אלה: חקר ספרותי של המקרא (ובפרט הסיפור המקראי); הפרשנות המסורתית לתנ"ך (ובפרט הפרשנות הבתר-קלאסית); המלוכה במקרא; ספר תהלים. 

## ספריו
* **יגיע כפיך – יחס המקרא אל העבודה**, הוצאת הקיבוץ המאוחד,  בני ברק, תשנ"ט/ 1999.
* **הקריעה הגדולה – סיפור פילוג הממלכה בספר מלכים**, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באר שבע,  תשע"ד/ 2013.

## ספרים בעריכתו
* (עם יואל אליצור) יהודה אליצור, **ישראל והמקרא – מחקרים גאוגרפיים, היסטוריים והגותיים**, רמת גן תש"ס.
* (עם משה גרסיאל, שמואל ורגון ויעקב קוגל) **עיוני מקרא ופרשנות** ה: **מנחות ידידות והוקרה ל[[אוריאל סימון]]**, רמת גן תש"ס.
* (עם שמואל ורגון ומשה רחימי) **עיוני מקרא ופרשנות** ח: **מנחות ידידות והוקרה ל[[אלעזר טויטו]]**, רמת גן ואלקנה תשס"ח.
* (עם שמואל ורגון, יעקב קוגל ורימון כשר) **עיוני מקרא ופרשנות** ט: **מנחות ידידות והוקרה למשה גרסיאל**, רמת גן תשס"ט.
* (עם דוד אלגביש, משה גרסיאל ורימון כשר) **עיוני מקרא ופרשנות** י: **מנחות ידידות והוקרה לשמואל ורגון**, רמת גן תשע"א.

## קישורים חיצוניים
* דף מרצה באתר המחלקה תנ"ך באוניברסיטת בר-אילן
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חוקרי מקרא ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: תנ"ך
קטגוריה:חוקרי מקרא בגישה ספרותית
קטגוריה:קצרמר ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
מיכאל יעקב ישראל

הרב **מיכאל יעקב ישראל** (תק"נ – י' באייר ה'תרט"ז; 1790–1856) היה רב ברודוס ובירושלים.

## ביוגרפיה
נולד ברודוס בסביבות שנת תק"נ (1790) לאביו הרב חיים יהודה ישראל שהיה רב העיר. בצעירותו למד אצל הרב אברהם הלוי רב העיר, ושימש כשוחט וכשליח ציבור.

בשנת תקפ"א (1821), לאחר עליית אביו לירושלים ובהיותו בן 31, החל לשמש כרב הראשי של רודוס.

בפרשת עלילת הדם ברודוס (1840) היה הרב בין הנחקרים בפרשה על ידי מושל האי והקונסולים האירופאיים. בניסיון לשכנעו "להתוודות" ברצח הוא עונה ונתלה, יחד עם דוד מזרחי, מנכבדי הקהילה, על ווים בתקרה בנוכחות הקונסולים האירופיים. מזרחי איבד את הכרתו לאחר שש שעות, בעוד שהרב הוחזק שם במשך יומיים עד שסבל מדימום. למרות העינויים שעברו, לא הרב ולא מזרחי הודו ברצח והם שוחררו לאחר כמה ימים.

תקופה מסוימת שהה במצרים לשם טיפול בירושת אחי זקנו, רבי ידידיה שלמה ישראל, אב בית הדין באלכסנדריה.

בשנת תרי"ג עלה ארצה והתיישב בירושלים. תחתיו הוא מינה את שני גיסיו לרבני העיר. כשנה לאחר עלייתו ארצה נפטר הראשון לציון הרב יצחק קוב'ו ורצו רבני העיר למנותו לתפקיד תחתיו. הרב ישראל דחה את ההצעה בשל העובדה שהרב חיים נסים אבולעפיה, אז הרב בטבריה, היה מבוגר ממנו. לבסוף מונה לתפקיד אב בית הדין בירושלים, ובבית דינו ישבו הרבנים אברהם אשכנזי (לימים הראשון לציון), אהרן עזריאל ומשה פארדו.

הרב ישראל נפטר בירושלים, ביום י' אייר תרט"ז (1856) ונקבר בבית הקברות הר הזיתים. ספדו לו בירושלים, ברודוס ובאיזמיר.

### חיבוריו
* '''שנות ימין''' – דרושים, שני חלקים

* **יד ימין** – שו"ת. צורף לפרויקט השו"ת

### ילדיו
* הרב **[[רחמים חיים יהודה ישראל]]** – רב העיר רודוס בין השנים תרמ"ה – תרנ"א.

* הרב **ידידיה יוסף ישראל** (נפטר ב-15 בספטמבר 1918) קבור בבית הקברות היהודי ברודוס.

* **ציפורה ריינה** נישא לרב **[[רפאל יצחק ישראל]]** – רב העיר רודוס ואב בית דין הספרדי בירושלים.

## לקריאה נוספת
* שמעון מרכוס, **תולדות הרבנים למשפחת ישראל מרודוס**, הוצאת ראובן מס, ירושלים תרצ"ה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

מיכאל יעקב
קטגוריה:רודוס: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ילידי 1790
קטגוריה:נפטרים ב-1857
GFAP

**חלבון פיברילרי חומצי של תאי גליה** (**Glial fibrillary acidic protein** ובקיצור **GFAP**) הוא חלבון המשתייך למשפחת סיבי הביניים (IF) ומבוטא במספר סוגי תאים במערכת העצבים המרכזית, בהם אסטרוציטים ותאים אפנדימליים. בנוסף נמצא כי GFAP מתבטא בפיברובלסטים גלומרוליים בכליות שנלקחו מחולדות, בתאי ליידיג באשכים הן באוגרים והן בבני אדם, בקרטינוציטים הומניים, בקונדרוציטים ובאוסטיאוציטים הומניים ובתאים דמויי כוכב (stellate cells) בלבלב ובכבד אצל חולדות. החלבון מקודד על ידי גן GFAP בבני אדם. 

החלבון תואר לראשונה בשנת 1971, ומשתייך לסיבי ביניים מסוג III, הכוללים בין היתר גם את וימנטין, דסמין ופריפרין המעורבים בפעילות ובמבנה של שלד התא. הוא מתורגם מאזור בגודל של 10 Kbp הממוקם בכרומוזום 17 באתר 17q21 (כרומוזום 11 אצל מכרסמים). הגן שמור, ומצוי בעותק אחד בגנום של בני אדם ושל חולדות, ממנו נוצר האיזופורם העיקרי α-GFAP (ועוד 7 איזופורמים נוספים) הזהה ב-91% בין בני אדם ומכרסמים ברמת חומצות האמינו. 

## מבנה

סיבי הביניים מסוג III מורכבים מ-3 דומיינים: ראש, מוט (rod) וזנב. רצף הדנ"א המקודד למוט (rod) משתנה בין האיזופורמים השונים של GFAP, אך מבנה החלבון בכל הצורות שמור מאוד. הדומיין של ה-rod מתלפף על דומיין rod אחר ליצור דימר, כאשר הקצה האמיני של הסיב הראשון והקצה הקרבוקסילי של הסיב השני צמודים אחד לשני. סיבי ביניים מסוג III, כמו ה-GFAP, יכולים ליצור הן הומודימר והן הטרודימר, כאשר ה-GFAP מסוגל להתפלמר גם עם סיבי ביניים אחרים מסוג III וגן עם נוירופילמנטים. יש לציין כי ה-GFAP איננו מסוגל להיקשר לקרטינים (סיבי ביניים מסוג I ו-II), ועל כן בתאים בהם מבוטאים חלבונים מ-2 הסוגים - נוצרים 2 רשתות סיבי ביניים נפרדות.

על מנת ליצור רשתות, הדימרים של ה-GFAP יוצרים טטרמרים, המהווים את תת-היחידות הבסיסיות של סיבי הביניים. כיוון שהדומיין של ה-rod לבדו אינו מסוגל ליצור טטרמרים אלו in vitro, הדומיינים של הראש ושל הזנה הם הכרחיים ליצירת הסיבים. לדומיינים אלו שונות גדולה יותר מבחינת רצפי הדנ"א, מאשר לדומיין ה-rod. על אף השונות הגדולה הזו, נמצא כי בדומיין הראש קיימים 2 שיירי ארגינין ושייר ארומטי אחד שמורים, החיוניים ליצירת טטרמרים תקינים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלבונים
רחמים חיים יהודה ישראל

הרב **רחמים חיים יהודה ישראל,** מכונה: **רי"ח ישראל** (ח' בתמוז ה'תקע"ה – ט"ו בניסן ה'תרנ"ב; 1815 – 1893) היה רב העיר רודוס.

## ביוגרפיה
נולד בעיר רודוס שביוון, ביום ה', ח' תמוז ה'תקע"ה (1815) לאביו הרב מיכאל יעקב ישראל שהיה רב העיר. את עיקר תורתו למד מפי אביו ומפי סבו הרב חיים יהודה ישראל.

בשנת תרמ"ה מונה לכהן כרב העיר על ידי גיסו הרב רפאל יצחק ישראל לאחר שעלה לארץ ישראל. כהונתו זו הייתה קצרה, ובשנת תרנ"א (בגיל 76) הרגיש כי אין באפשרותו עוד למלא תפקיד זה בשל זקנתו וביקש ממנהיגי הקהילה למצוא רב ראוי שיחליף את מקומו. לתפקיד נבחר לבסוף הרב שבתאי הלוי.

נפטר ביום ראשון של פסח, ט"ו ניסן תרנ"ב (1893) ונקבר בבית הקברות היהודי העתיק ברודוס. בעת ההלוויה הספידוהו חכמי ורבני העיר.

במחצית הראשונה של המאה ה-20 בעקבות הוראה של השלטון האיטלקי לפינוי בית הקברות העתיק, הועבר קברו לבית הקברות החדש ברודוס והוא נקבר בשנית בחלקת הרבנים בבית הקברות.

### חיבוריו
**בן ימין** – חידושים ופלפולים במסכת מנחות. את חיבורו זה התחיל בגיל שמונה עשרה אך לא השלימו עד לעת זקנתו. יוצא לאור לראשונה על ידי בנו הרב ראובן אליהו ישראל בסלוניקי, תרנ"ו.

מלבד חיבור זה הותיר אחריו תשובות, חידושים ודרושים, שנדפסו כנספח לספר בן ימין במהדורתו הראשונה.

### בניו
בנו בכורו הרב **שמואל יעקב ישראל** (נפטר ב-1920)

הרב **[[ראובן אליהו ישראל]]** – מו"ל כתבי אביו. גם הוא כיהן כרבה של רודוס, האחרון בשושלת משפחת ישראל. (1856–1932)

הרב **אשר ישראל** – בן זקוניו

## קישורים חיצוניים
* 
* 

רחמים חיים יהודה
קטגוריה:רודוס: רבנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי ברודוס
קטגוריה:ילידי 1815
קטגוריה:נפטרים ב-1892
צו הנסיכים

[ממוזער|[וילהלם, נסיך פרוסיה (שמאל) עם אחיו לואי פרדיננד]]
**צו הנסיכים** (בגרמנית: **Prinzenerlass**) הוא צו שהוציא ב-1940 אדולף היטלר, הפיהרר של גרמניה הנאצית. הצו אסר על כל חיילי הוורמאכט אשר השתייכו לאחת ממשפחות המלוכה ששלטו בגרמניה לפני 1918, להשתתף בפעילות קרבית במסגרת מלחמת העולם השנייה. ב-19 במאי 1943 תוקן הצו כך שכל בני משפחות המלוכה סולקו משורות הוורמאכט.

לאחר המהפכה הגרמנית ב-1918 בוטלה המונרכיה בגרמניה, והאצולה הגרמנית איבדה את מעמדה הרשמי. עם זאת, להבדיל מאוסטריה השכנה, בני האצולה עדיין נהנו מכבוד ופופולריות בגרמניה, ובהדרגה החלו לחזור אליה גם אלו מהם שגלו ממנה במסגרת המהפכה. התנועות המלוכניות בגרמניה, נהנו מכוח רב. כאשר עלה היטלר לשלטון, הוא הסתדר בתחילה עם המלוכנים, אולם בהמשך החל לרדוף אותם.

ב-23 במאי 1940 נפצע וילהלם, נסיך פרוסיה, בנו של נסיך הכתר וילהלם ונכדו של וילהלם השני, קיסר גרמניה הגולה, במהלך הקרבות במסגרת המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. הוא נפטר שלושה ימים לאחר מכן בבית חולים שדה בעיר ניוול. הלווייתו נערכה ב-29 במאי בעיר פוטסדאם. היא יצאה מכנסיית השלום בסנסוסי אל מקדש העתיקות והשתתפו בה למעלה מ-50,000 איש. היטלר נדהם מהמספר הרב של הנוכחים, וסבר שמדובר בהפגנת כוח של המלוכנים נגדו. הוא גם גילה שהתנועות המלוכניות עדיין נהנות מתמיכה בקרב האוכלוסייה. 

היטלר מיהר לפרסם את "צו הנסיכים", אשר הורה להרחיק מפעילות קרבית את כל בני משפחות המלוכה לשעבר. ב-19 במאי 1943 תוקן הצו כך שכל בני משפחות המלוכה סולקו לחלוטין משורות הוורמאכט. היחיד שהצליח לערער על הצו ולהישאר בצבא עד סוף המלחמה היה פרידריך יוזיאס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה בנו של קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה.

## קישורים חיצוניים
*  Die Hohenzollern und Hitler

קטגוריה:גרמניה הנאצית: חוק ומשפט
קטגוריה:ורמאכט
קטגוריה:אצולה גרמנית
קטגוריה:בית הוהנצולרן
קטגוריה:1940 בגרמניה
אדם נוימן

**אדם נוימן** (באנגלית: **Adam Neumann**; נולד ב-25 באפריל 1979) הוא יזם ואיש עסקים ישראלי. מייסד חברת WeWork, בה כיהן בתפקיד המנכ"ל בשנים 2010–2019.
הונו האישי של נוימן, מוערך נכון לדצמבר 2024, בכ-2.3 מיליארד דולר ע"פ המגזין העסקי פורבס.

## קורות חיים
נוימן נולד בבאר שבע, לזוג הרופאים אביבית ודורון נוימן. כשהיה בן שבע התגרשו הוריו. הוא ואחותו, הדוגמנית לעתיד עדי נוימן, עברו להתגורר בארצות הברית יחד עם אמם, לצורך התמחותה ברפואה. לאחר ארבע שנים, ב-1990, שבו לישראל וגרו בקיבוץ ניר עם, משם עברו בהמשך לכפר סבא, שם למד נוימן בתיכון. ב-1998 התנדב לקורס חובלים וסיים אותו בהצלחה, ולאחר חמש שנות שירות בחיל הים השתחרר. דודתו מצד אביו היא גליה אלבין.

## קריירה
### WeWork
ב-2008 הקים נוימן עם שותפו מיגל מקלבי את "GreenDesk", חברה שהציעה שטחי עבודה משותפים "ירוקים". שנתיים לאחר מכן הם מכרו את החברה והקימו את "WeWork". מתחם העבודה הראשון שפתחה החברה היה בסוהו שבניו יורק, ובמהלך השנים הבאות נפתחו 156 סניפים ברחבי העולם, שישה מהם בישראל.

בשנת 2019 נקלעה החברה למשבר. שווייה המוערך, שעמד בינואר 2019 על 47 מיליארד דולר, ירד בהמשך השנה ל-15 מיליארד דולר. בספטמבר 2019 הודיע נוימן על פרישתו מתפקיד המנכ"ל לאחר קבלת "מצנח זהב" של 1.7 מיליארד דולר מהתאגיד היפני סופטבנק בתמורה לרוב מניותיו בחברה. נוימן נשאר בחברה כמשקיף בעל החזקה מינורית.

בנובמבר 2023 החברה הודיעה על פשיטת רגל וכניסה להליך פירוק צ'אפטר 11.

בשנת 2020 רכש שליש ממניות חברת "גו טו גלובל" (Go To Global), העוסקת בתחבורה שיתופית.

### הפועל פתח תקווה
בסוף שנת 2021 החל נוימן במגעים להשקעה כספית ותמיכה כלכלית בקבוצת הכדורגל הפועל פתח תקווה, בעיקר בגלל קרבתו המשפחתית למנכ״ל המועדון אבי יחיאל (יחיאל היה באותה עת נשוי לאחותו של נוימן, עדי). בשנת 2022 פורסם כי נוימן מתכנן להרחיב את השקעתו במועדון ואף נפגש יחד עם אבי יחיאל ועם ראש עיריית פתח תקווה רמי גרינברג, כשהם שוחחו בעיקר על עתיד המועדון. נוימן אף חילק מענקי עלייה לפלייאוף העליון לשחקני הקבוצה. ב-6 ביוני 2022 נכנס לשיתוף פעולה עם המועדון עד שנת 2025.

## חיים אישיים
הוא נשוי לאשת העסקים האמריקאית יהודייה, רבקה ויקטוריה פלטרו (בת דודתה של גווינת' פלטרו), ולהם שישה ילדים (כולל זוג תאומים).

ב-18 במרץ 2022 עלתה המיני-סדרת דרמה בשירות "אפל TV פלוס" בשם "WeCrashed", המתארת את עלייתה ונפילתה של חברת הסטארט-אפ WeWork מנקודת מבטם של נוימן ואשתו, בה דמותו מגולמת על ידי ג'ארד לטו.

## לקריאה נוספת

* Reeves Wiedeman, **Billion Dollar Loser: The Epic Rise and Spectacular Fall of Adam Neumann and WeWork**, Little, Brown and Company, 2020


## קישורים חיצוניים

* 
*  אדם נוימן: איך למצוא בעיה ששווה לפתור, ריאיון ל-Inc. Magazine, באתר Youtube
* 
* אדם נוימן ברשימת 100 המשפיעים של מגזין טיים לשנת 2018
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיליארדרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:יזמים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יזמים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ברוך קולג' (ניו יורק)
קטגוריה:ישראלים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:ניר עם: אישים
קטגוריה:מיליארדרים ישראלים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
מיקרוסקופיה דינאמית דיפרנציאלית

**מיקרוסקופיה דינאמית דיפרנציאלית** היא שיטה שפותחה בשנת 2008 על ידי Cerbino ו Trappe

המהווה אלטרנטיבה לשיטות קלאסיות כמו פיזור אור דינאמי (Dynamic light scattering) ומעקב אחר חלקיקים (VPT Video particle tracking).

בדומה לשיטות הקלאסיות, גם באמצעות DDM ניתן לאפיין את הדינמיקה במערכת, אך לעומת שיטות פיזור סטנדרטיות, DDM מצריכה מיקרוסקופ אופטי פשוט, מצלמה וחישובים נומריים בלבד.

## עיקרון
בשיטת DDM נעשה שימוש בצילום רצף תמונות של אובייקטים נעים כמו ב VPT, אך באמצעות התמרת פורייה ממוחשבת, ניתן לחלץ מכך מידע ממוצע על המערכת, הזהה לזה המתקבל מניסוי (Dynamic light scattering).

אנליזה ממוחשבת של הסרט המצולם, מובילה לחישוב הפונקציה f, פונקציית הפיזור הזמנית (intermediate scattering function ISF), אשר רגישה לשינוי המערכת בזמן.

פונקציית הפיזור הזמנית נותנת מידע על מידת השוני בין תמונות המופרדות זו מזו בפרק זמן 𝜏.

## אופן החישוב

במרחב פורייה, הביטוי עבור f הוא:


f(q,\tau)={\dfrac {\langle I^*(\vec{q},t)I(\vec{q},t+\tau)\rangle_{t,\vec{q}}}
{\langle{|I}(\vec{q},t)|^2\rangle_{t,\vec{q}}}}


כאשר 
I^(\vec{q},t)
 הוא התמרת פורייה של עוצמת התמונה המצולמת בזמן t.

במקרים בהם המערכת ארגודית והדינאמיקה בה איזוטרופית, f אינה תלויה בזמן ובווקטור הגל 
(\vec{q})
, אלא במרווח הזמן 𝜏 ובמספר הגל q.

הפונקציה f דועכת מ-1 לאפס, (מכיוון שבמרווח הזמן 0 = 𝜏 אין כל שינוי במערכת, וכאשר 𝜏 שואף לאינסוף המערכת משתנה באופן מלא).

הדעיכה של f ומרווח הזמן האופייני שלה, 𝜏, תלויים בסקאלת האורך q. בסקאלות אורך גדולות, הזמן האופייני לדעיכה יהיה ארוך יותר, מאחר שלאובייקטים גדולים לוקח זמן ארוך יותר לאבד את הקורלציה.

לפיכך, השילוב של המשתנים f, q ו- 𝜏 יוביל למנגנון הפיזיקלי של תהליך איבוד הקורלציה.

על מנת למצוא את הפונקציה f, מחושב תחילה ההפרש בין כל שתי תמונות המופרדות זו מזו במרווח זמן 𝜏 לפי:
\Delta I(\vec{r},t,\tau)=I(\vec{r},t+\tau)-I(\vec{r},t)
.

לאחר מכן, פונקציית הקורלציה הדיפרנציאלית (Differential Image Correlation Function DICF) מחושבת על ידי:


g(\vec{q},\tau)={\langle{|I}(\vec{q},t+\tau)-I}(\vec{q},t)|^2\rangle_{t}


כאשר התמרת הפורייה מאפשרת לחלץ את הרכיבים שמשתנים באופן מחזורי עם אורך הגל בכיוון וקטור q (במערכות איזוטרופיות, המשתנה הרלוונטי יהיה הגודל של q).

הפונקציה g, קשורה ל- f לפי:
g(q,\tau) = A(q)[1-f(q,\tau)] + B(q)
, כאשר (A(q תלוי באופטיקה של המערכת וצורת האובייקטים, ו- (B(q תלוי ברעש המצלמה.

עבור אובייקטים הנעים באופן בלתי תלוי, פונקציית ה- ISF היא: 
f(q,\tau)={\langle{e^{-i\vec{q}\Delta {\vec{r}}(\tau)}\rangle}}
, ואופן הדעיכה שלה מכיל אינפורמציה על התנועה בסקאלת אורך מסוימת.

לכן, על פי צורת השינוי של פונקציית ה- ISF, ניתן לחלץ את מאפייני החומר בסקאלות אורך וזמן שונות.

## שימושים
בשיטה זו נעשה שימוש לאפיון הדינמיקה של תנועה בראונית של חלקיקים קולואידים, ובקטריות.

## הערות שוליים

דינאמית דיפרנציאלית
קטגוריה:ספקטרוסקופיה
בן-ציון פריימן

הרב **בן ציון חיים פריימן** (י"ב בטבת ה'תרפ"ב, ינואר 1922 – ט' בכסלו ה'תשנ"ו, דצמבר 1995) היה רב ו'משיב' ירושלמי בישיבות בכל רחבי ישראל.

## תולדות חייו
נולד בי"ב בטבת תרפ"ב לשלמה אליהו ולפייגה לבית שילדקרוט. אביו שימש כ"שמש" של קבר רחל בתקופת המנדט. הרב בן ציון היה הבכור מבין שבעה אחים. בכ' בטבת התקיימה ברית המילה, הסנדק היה הראי"ה קוק והמוהל היה הרב יוסף חיים זוננפלד.

בן ציון פריימן נולד בחצר בתי מחסה בעיר העתיקה ובהמשך עברה משפחתו לרחוב אור החיים (רחוב הארמנים לשעבר). בצעירותו למד בת"ת "עץ חיים" ששכן באותם ימים בעיר העתיקה. בימי נערותו עד לנישואיו פעל בשורות האצ"ל והיה ממונה על הסליק שבבית כנסת החורבה, שם שימש אביו כגבאי.

נישא לשושנה לבית ברזל בט' בניסן תש"ב. לבני הזוג נולד בן יחיד בשם דוד.

בשנות השלושים לחייו החל לעבור בין ישיבות והיה שותף בהקמת מספר ישיבות תיכוניות וישיבות הסדר. בשנים אלה היה משמש כ'משיב' בישיבות רבות ומגוונות ועמד בקשר עם התלמידים שם. בין הישיבות שבהן לימד ולמד הן: ישיבת נתיב מאיר, ישיבת הכותל, ישיבת הגולן, ישיבת ברכת משה, ישיבת היכל אליהו, ישיבת מעלות, ישיבת פורת יוסף.

הרב בן ציון עסק בלימוד תורה כל ימיו אך לא העלה את חידושיו בספר, אמנם מקצת מחידושיו ראו אור בחוברות ובכתבי עת. בנוסף כתב הרב בן ציון שירה ותפילות שנדפסו גם הן בבמות שונות, לרוב בעילום שמו.

באחרית ימיו תקפה אותו מחלת הסרטן ממנה סבל כמה שנים עד פטירתו. הרב בן ציון פריימן נפטר בט' בכסלו תשנ"ו. בלווייתו ספדו לו הרב מרדכי אליהו, הרב יהודה עדס, הרב אביגדר נבנצל והרב דן סגל.
 (מתוך הספדו של הרב ישעיהו הדרי)

**רבותיו:**

הרב שמואל גדליה ניימן, בעל 'גידולי שמואל'.

**מתלמידיו:**

הרב אברהם אבא וינגורט.

הרב שאול דוד בוצ'קו.

## לקריאה נוספת
* **קול מציון** – דברי הספד שנאמרו על האי גברא רבה הגה"צ הרב בן ציון חיים פריימן זצ"ל, חבורה מתלמידיו, תשנ"ו.
* מיכל פלהיימר וחיים סבתו, **לבקר בהיכלו** – שערים לדמותו של הרב בן ציון חיים פריימן זצ"ל מצדיקי ירושלים, מעלה אדומים: מעליות, תשע"ד.
* חידושי רבי בן ציון – חידושי תורה בסוגיות הש"ס, ירושלים, תשע"ד.

## קישורים חיצוניים
* שיעורים לזכר הרב פריימן, ישיבת 'ברכת משה' מעלה אדומים
* מאמרים של הרב פריימן ומאמרים לזכרו, באתר אסיף
* הרב אלישע אבינר, תורת חסד על לשונה- הגותו החינוכית של הרב בן ציון פריימן זצ"ל, באתר 'מכון מאיר'.

## הערות שוליים

קטגוריה:העיר העתיקה: רבנים
קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:רבני ישיבת הכותל
קטגוריה:ישיבת מעלות ושלוחותיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995