open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'ובאני גראנצ'ינו

**ג'ובאני גראנצ'ינו** (באיטלקית: **Giovanni Grancino**; 12 במרץ 1637 - 3 ביוני 1709), בנו של אנדראה גראנצ'ינו, היה אחד מבוני הכינורות המוקדמים במילאנו, וייתכן שעבד עם אחיו, פרנצ'סקו.

ג'ובאני הוא הידוע ביותר במשפחת בוני כלי הקשת האיטלקית גראנצ'ינו. בני המשפחה האחרים היו אנדראה גראנצ'ינו, פרנצ'סקו גראנצ'ינו, ג'אנבטיסטה גראנצ'ינו (או ג'ובאני ג'אנבטיסטה) ופאולו גראנצ'ינו. בכלים שבנו ניגנו יהודי מנוחין (כינור), זיגפריד פאלם (צ'לו) ואדריאן ברס (קונטרבס, בין השאר. הכנר הישראלי-קנדי דניאל ברד מנגן בכינור "ג'ובאני גראנצ'ינו", שקיבל בהשאלה מיהודה זיסאפל.

הסדנאות של גראנצ'ינו נמצאו כולן ב"קונטראדה לארגה", כיום "ויה לארגה" במילאנו. כלי הנגינה שלו נושאים את ה"'segno della corona" (סימן הכתר) האופייני.

אף כי בוני כלי הקשת של מילאנו יצרו כלים באיכות משתנה, הכינורות, הוויולות, הצ'לי והקונטרבסים של גראנצ'ינו נחשבים מעולים בטיבם. גראנצ'ינו השתמש תחיל בלכה סמיכה, אדומה כהה, אך בהמשך עבר לשימוש בלכה במרקם עדין, בצבעי צהוב צלול עד חום בהיר.

התבניות ועיצובי כלים המוקדמים של גראנצ'ינו הושפעו מניקולו אמאטי מקרמונה, שיצירותיו המרשימות השפיעו על בוני כלים רבים באיטליה באותה תקופה. עם זאת, הכלים שהפיק בשנים הבאות מגלים קימור שטוח יותר וצורה צרה יותר בהשפעת סטרדיווריוס. הצ'לי של גראנצ'ינו נוטים להיות גדולים יותר מאחרים, אך צלילם הזך אופייני לבוני כלי הקשת האיטלקים.

ממשיכיהם של יצרני הכלים גראנצ'ינו היו בני משפחת טסטורה. המבוגר שבהם, קארלו ג'וזפה טסטורה, בנה כינור לגראנצ'ינו השמור כיום במוזיאון המוזיקה הלאומי בקמפוס של אוניברסיטת דרום דקוטה.

בין תלמידיו של גראנצ'ינו היה בונה כלי הקשת המילאנזי ג'ובאני ואסאלו.

לכינורות של גראנצ'ינו שמור מקום מעניין בסיפורת. הסופרת הקנדית אמילי-ג'יין הילס אורפורד (ילידת טורונטו, 1957) הכניסה לרומן שלה כינור גראנצ'ינו שכרוכה בו תעלומה לפיענוח. הרומן של האמריקאי הרולד דקר, בהוצאה עצמית, "אני, ג'וליה: מראה מבעד לפתחי-F" מתאר את חייו של כינור הגראנצ'ינו האהוב שלו. שחקנית הילדים הקנדית, פגי הילס (ילידת טורונטו 1950) מזכירה גם היא כינור גראנצ'ינו בקלטת שלה לילדים, "הכינור של פגי", שהייתה מועמדת לפרס יוני ב-2007.

## לקריאה נוספת

* Kulik, A. 'Reise ins Jahr 1710. Ein Grancino-Cello gibt sein Geheimnis preis', *Toshiba Visions*, German Edition Nr.5, 2001, p. 48-51.
* 
* 
*Walter Hamma, *Meister Italienischer Geigenbaukunst*, Wilhelmshaven 1993, 
*Willibald Leo Freiherr von Lütgendorff, *Die Geigen und Lautenmacher von Mittelalter bis zur Gegenwart* (2 vols) (Frankfurt 1922).


## קישורים חיצוניים


* Examples of Grancino violin labels, Lütgendorff II pp.616 Fig 288 and 617 Fig 299.


## הערות שוליים

קטגוריה:בוני כלי קשת איטלקים
קטגוריה:יצרני כלי נגינה
קטגוריה:ילידי 1637
קטגוריה:נפטרים ב-1709
3D Realms

**3D Realms** (שם חוקי: **Apogee Software, Ltd**) היא חברת הוצאה לאור של משחקי וידאו ששוכנת באולבורג, דנמרק (לאחר ששכנה בעברה בגרלנד, טקסס, שבארצות הברית). החברה נוסדה ב-1987 ובעבר התעסקה גם בפיתוח משחקים, ולא רק בהוצאה לאור. ידועה רבות בשל שימושה במודל ההפצה של תוכנה שיתופית, וכיוצרת הזיכיונות של משחקי מחשב פופולריים כמו דיוק ניוקם 3D קומנדר קין, ו-Wolfenstein 3D.

בעוד החברה ידועה בשמה "3D Realms" שמה החוקי הוא Apogee Software, Ltd. השם "3D Realms" נוצר בהתחלה על ידי החברה ב-1994, כשם מותג המיועד רק למשחקים תלת־ממדיים, אך לאחר זמן, כשמשחקי התלת מימד הפכו לדומיננטיים, ו-Apogee החליטה להתמקד בסוגת משחקים זו, נטשה החברה את הסימן המסחרי של Apogee ב-1996. למרות סיום השימוש בשם, בשנת 2008 הודיעה החברה על חידוש השימוש בשם במשחקים חדשים, אך תחת רישיון חברה חיצונית בשם "Apogee Software, LLC".

## רקע
*Apogee* החלה בשנת 1987 עם הפצת משחק המחשב ממלכת קרוז של סקוט מילר, שהשתמש בתוי ASCII מורחבים וגסים, כגרפיקה. המשחק הצליח במידה מספקת, ו-Apogee התבססה. ב-1991 ג'ורג' ברוסרד הצטרף לחברה כבעלים בשותפות, והביא יחד איתו מספר משחקים, שלפני כן הופצו תחת השם Micro F/X.

*Apogee* הפיצה גם משחקים שפותחו על ידי מפתחים חיצוניים, בנוסף לאלו שהיא עצמה פיתחה. אחד ממפתחים אלו הייתה חברת id Software שתרמה רבות להצלחתה של Apogee עם המשחקים קומנדר קין, ו-Wolfenstein 3D, הקשרים בין החברות נותקו עם הפצת המשחק DOOM ב-1993.

בשנת 1996 החברה שינתה את שמה לשמה הנוכחי כשהכריזה על מעבר להפצת משחקים בתלת מימד.

### בעלות חדשה והמעבר לדנמרק
ב-2 במרץ 2014 הודיעה חברת SDN Invest, הידועה כחברת בת של סליפגייט איירונוורקס, כי היא רוכשת את החברה בסכום בלתי מוגדר. מייק נילסן, מייסד וראש SDN התמנה למנכ״ל החברה בעקבות הרכישה. בעקבות כך, החברה עברה לדנמרק בדצמבר באותה שנה.

## קישורים חיצוניים

* 
*הקטלוג הרשמי של Apogee
*רשימת משחקים ש-3D\Realms היו מעורבים בהם
*הפרופיל של 3D Realms באתר MobyGames
*תאריכי ההפצה של החברה על ציר הזמן
*דף השאלות הנפוצות של Apogee

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות משחקי וידאו אמריקאיות
ליימן הול

**ליימן הול** (באנגלית: **Lyman Hall**; 12 באפריל 1724 – 19 באוקטובר 1790) היה רופא, כומר, ומדינאי, היה מחותמי הכרזת העצמאות של ארצות הברית כנציג של ג'ורג'יה. מחוז הול נקרא על שמו.

## חייו ומשפחתו
ליימן הול נולד לג'ון ומרי הול, בוולינגפורד שבמושבת קונטיקט. הול סיים את לימודיו באוניברסיטת ייל בשנת 1747, מסורת שאחיו הצעירים המשיכו. בשנת 1749, הוא קיבל משרת כמורה בקהילת סטארטפילד (כיום ברידג'פורט). כניסתו לתפקיד לוותה בסערה, ב-1751, הוא פוטר לאחר שהוטל דופי באופיו המוסרי, אשר, על פי אחת מהביוגרפיות, "נתמכה על ידי הוכחה וגם על ידי הודאתו שלו". הוא המשיך להטיף שנתיים נוספות, בתור ממלא מקום, ובמקביל למד רפואה ולימד בבית ספר.

ב-1752 נשא לאישה את אביגיל בור מפירפילד, קונטיקט, אך היא נפטרה בשנה שלאחר מכן. ב-1757 הוא נישא בשנית למרי אוסבורן. הול התחיל לעבוד בתור רופא לאחר שעברו לדורצ'סטר שבדרום קרוליינה, על יד צ'ארלסטון, עיירה שנוסדה כמה שנים לפני כן על ידי מהגרים תומכי הקונגרס, שהיגרו מדורצ'סטר שבמסצ'וסטס עשרות שנים קודם לכן. כאשר המתיישבים עברו למחוז מידוויי (כיום מחוז ליברטי) שבג'ורג'יה, הול עבר יחד איתם. הוא הפך במהרה לאחד מהאזרחים המובילים בעיירה החדשה שהוקמה שם, סונברי.

## במלחמת העצמאות
סונברי בערב המהפכה האמריקנית, הייתה לחממה של רגשות קיצונים שהתהוו בעיקר סביב הלויאליסטים (תומכי הבריטים). אף על פי שלג'ורג'יה לא היה בתחילה ייצוג בקונגרס הקונטיננטלי הראשון, בזכות השפעתו של הול, הקהילה שוכנעה לשלוח נציג- הול עצמו - לפילדלפיה שבפנסילבניה, לקונגרס הקונטיננטלי השני. הוא קיבל מושב בקונגרס ב-1775, והיה אחד משלושת הנציגים של ג'ורג'יה שחתמו על מגילת העצמאות.

בינואר 1779, סונברי נשרפה על ידי הבריטים. משפחתו של הול הצלחה להימלט לצפון, שם נשארו עד לפינוי הבריטי ב-1782. הול חזר לג'ורג'יה, והתיישב בסוואנה. בינואר 1783, הוא נבחר למושלה של המדינה, תפקיד שבו החזיק למשך שנה אחת. בזמן כהונתו, הול תמך בסיבסוד הלימודים באוניברסיטה של המדינה, מתוך אמונה כי החינוך, חינוך דתי במיוחד, יביא לאוכלוסייה מהוגנת יותר. מאמציו הובילו לסיבסוד אוניברסיטת ג'ורג'יה ב-1785. בתום כהונתו כמושל, הוא חזר לעיסוקו ברפואה.

## מותו ומורשתו
ב-1790, עבר הול לחווה במחוז בורק, בג'ורג'יה, על גבול קרוליינה, שם הוא נפטר ב-19 באוקטובר בגיל 66. אלמנתו של הול, מרי אוסבורן, נפטרה אחריו בנובמבר 1793.

ליימן הול הונצח בג'ורג'יה, שם אחד המחוזות על שמו, ובקונטיקט, מדינת המקור שלו, העיירה וולינגפורד כיבדה אותו במתן שמו לבית הספר התיכון שלה. בתי ספר יסודיים במחוזות ליברטי והול, שבג'ורג'יה, נקראים גם כן על שמו.

אנדרטת החותמים, אובליסק גרניט מול בית המשפט באוגוסטה, ג'ורג'יה, מנציחה את הול ואת שני החותמים האחרים מג'ורג'יה שחתמו על מגילת העצמאות. עצמותיו נקברו שם לאחר שהועברו מהקבר המקורי בחווה שלו במחוז בורק.

## מראי מקום

*Franklin B. Dexter. 1896. "Lyman Hall." In *BIOGRAPHICAL SKETCHES OF THE GRADUATES OF YALE COLLEGE*, 1745-1763. New York: Henry Holt & Company.
*Charles S. Hall. 1896. *HALL ANCESTRY*. New York: G.P. Putnam's Sons.
*Walter A. Clark. *Dr. Lyman Street Hall: Connecticut's Contribution to Colonial Georgia.* Correspondence, The Hartford Courant, Mar. 16, 1910, p. 16.


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:האבות המייסדים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:מושלי ג'ורג'יה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית ללא שיוך מפלגתי
קטגוריה:אוניברסיטת ג'ורג'יה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1724
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1790
יצחק נוניש בילמונטי

הרב **יצחק בן משה נוניש** או **נוניס בילמונטי** (**Nunes Belmonte**) (1710 – י"ח בניסן תקל"ד, 1774) היה רב באיזמיר, מחבר הספר **שער המלך**.

## ביוגרפיה
גדל והתגורר באיזמיר. ככל הנראה רבו היה הרב חיים אבולעפיה, שאותו הוא מזכיר רבות בספרו ושנתן הסכמה לספרו. כמו כן למד אצל הרב ברזילי יעבץ מחבר הספרים "לשון לימודים" ו"לשון ערומים", וכן ואצל הרב יצחק הכהן רפפורט מחבר הספר "בתי כהונה". עמד בראשות ישיבה באיזמיר.

היה עני וחולה, ואת הוצאת ספרו תרם קרוב משפחתו ברוך גאגין.

בשנת תקל"ב, פרצה שרפה גדולה באיזמיר, אשר כילתה את כל בתי הכנסת בעיר. הרב נוניש נסע לליוורנו שבאיטליה לאסוף כסף לשיקום בתי הכנסת, יחד עם ר' אברהם ליאון. בהיותו בליוורנו הדפיס את הספר שיטה מקובצת על מסכת בבא בתרא, ולפני שיצא הספר מבית הדפוס, בי"ח ניסן ה'תקל"ד, נפטר. על מצבתו נחקק:

בנוסף ל"שער המלך", חיבר ספר דרשות בשם "דרך השער", שנדפס בספר "דרכי הים" של תלמידו, הרב רפאל יצחק מאיו. כמו כן, הרב נוניש מזכיר בספרו את חידושיו על מסכת ביצה, אשר אינם קיימים כיום.

## שער המלך
ספרו שער המלך, חובר על סדר הרמב"ם, אך הוא מרחיב בעיסוק בסוגיות התלמוד, הראשונים ושאר מפרשי התלמוד. הוא בולט הן בעיונו בסגנון חכמי טורקיה, והן בבקיאות הנרחבת אף בספרי האחרונים. בעיקרו אינו ספר הלכה, אך לעיתים הוא פוסק הלכות.

ספרו זכה לתהודה רבה, ורבים מגדולי דורו שבחו את ספרו, כמו רבי עקיבא איגר והחיד"א. הרב יעקב שור הנחה את הרב צבי יחזקאל מיכלסון:..."ולא ימוש מפיך ספר שער המלך על הרמב"ם אשר על ידו תתחנך לבקיאות הרצויה והמועילה...".

בספרו מוזכרים מספר ספרים אשר אינם קיימים כיום כמו שיטה מקובצת על מסכת קידושין ועל מסכת יבמות, ספר לקדמון מהראשונים בזמן הרשב"א ושיטות וחידושים לרבי אהרן לפפה.

#### מהדורות
*סלוניקי תקל"א עם הסכמות רבי חיים אבולעפיה ורבי חיים אלבעלי.
*ברונא תקס"א עם הערות וחידושים בשם "טעם המלך" מרבי ברוך בן יונה ייטלס, בהסכמת רבי מרדכי בנט, רבי אלעזר פלקלס ורבי אלעזר קאליר (אב"ד רכניץ, מחבר ספר "אור חדש").
*לבוב תרי"ט עם הגהות והסכמה מרבי יוסף שאול נתנזון.
*לבוב תרנ"ו, עם הסכמת הרב יצחק שמלקיש והרב אריה לייב הורוויץ (בנו של הרב ישראל מסלנט).
*לבוב תר"ע עם חידושי "אפריון שלמה" מאת הרב שלמה קלוגר וחידושי "מעשה חושב" מהרב חיים שמואל בירנבוים (חתנו של הרב עקיבא איגר) והוספות למעשה חושב מנכדו הרב עקיבא סופר.
*ירושלים תשנ"ד, הוצאת "אור המזרח" שעל ידי מכון ירושלים. מהדורה מוגהת ומורחבת. במהדורה זו נדפסו בנוסף לכל החידושים וההגהות ממהדורות קודמות, גם הגהות רבי עקיבא איגר, הגהות ברוך טעם, הגהות הרב בנימין זאב וולף בוסקוביץ', (מחבר הספר "סדר משנה"), הגהות הרב שמואל לנדא (בנו של הרב יחזקאל לנדא בעל הנודע ביהודה) והגהות הרב בצלאל רנשבורג. כמוכן נוסף לספר מדור ובו רשימת הערות על סדר סימני הספר מגדולי הדורות שלאחריו, בעריכת הרבנים אליהו שלמה רענן וברוך כהנא.

## תלמידיו
מביו תלמידיו נמנים:

* ר' חיים יהודה אליעזר, מחבר ספר "שמחת יאודה".
* ר' חיים אברהם ב"ר יצחק ארדיט, בעל החידושים שנדפסו בסוף הספר "מטה אפרים".
* ר' רפאל יוסף חזן, מחבר ספר "חקרי לב".
* ר' רפאל יצחק מאיו, מחבר ספר שרשי הים.

## לקריאה נוספת

* חידושי שער המלך על מסכת קידושין, ירושלים תש"ס, עמ' תר"ו-תרט"ו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:נושאי כלים של רמב"ם
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:ילידי 1710
קטגוריה:נפטרים ב-1774
ריינהרד קמרר

**ריינהרד קמרר** (בגרמנית: **Reinhard Kammerer**; נולד ב-2 בדצמבר 1951) הוא גנרל גרמני.

## קורות חייו
ב-1970 התגייס לבונדסוור. סיים קורס קצינים והיה עד 1976 מפקד מחלקה בגדוד התותחנים 12 וכן תצפיתן וקצין מודיעין. ב-1982 קיבל תואר בפיזיקה במינכן ובהמבורג. ב-1980 קודם לדרגת סרן ומ-1983 שימש כקצין תותחנים בבית הספר לתותחנות של הבונדסוור.

ב-1985 סיים את לימודיו בקורס מטכ"ל במכללת צוות בהמבורג. עד ינואר 1989 שימש כיועץ בצוות הניהול של הכוחות המזוינים בבון. בין ינואר לאוגוסט סיים אימון צוות כללי בווירג'יניה.

מ-1992 פיקד על החטיבה המשורינת ה-32 בקובלנץ. קיבל קידום לדרגת סגן-אלוף והועסק שוב במשרד הביטחון כמרצה במטה לכוח אדם.

מ-2002 עד 2005 שרת קמרר בקלן כראש צבא בפיתוח מקומי. קיבל דרגת גנרל ב-2011.

קטגוריה:גנרלים בבונדסוור
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1951
מרכז כנסים

[ממוזער|שמאל|250px|[בניין התערוכה המלכותי במלבורן שאירח את התערוכה העולמית ב-1880]]
**מרכז כנסים** הוא מבנה גדול ממדים שתוכנן לארח כנסים. מרכזי כנסים מציעים בדרך כלל שטח גדול המעניק מרחב למשתתפים מרובים. מרכזי כנסים ייעודיים לאמנות נקראים **מרכז תערוכות**. מרכזי כנסים מתאפיינים באודיטוריום אחד לפחות ויכולים לכלול אולמות קונצרטים, אולמות להרצאות ועוד. ישנם בתי מלון גדולים המפעילים מרכז כנסים בחלק משטחי המלון, תוך ניצול היתרון של אירוח חלק ממשתתפי הכנסים בחדרי המלון.

## מרכזים היסטוריים
### מרכזי כנסים של המאה ה־19
* 1850 בינגלי הול (נשרף כליל ב־1984), ברמינגהאם, אנגליה.
* 1851 ארמון הבדולח (נשרף כליל ב־1936), לונדון, אנגליה.
* 1855 ארמון התעשייה (Palais de l'Industrie) של התערוכה העולמית של פריז (1855) (פורק ב־1897), פריז, צרפת.
* 1873 אלכסנדרה פאלאס, לונדון, אנגליה.
* 1876 היכל הזיכרון, פילדלפיה, ארצות הברית.
* 1878 Exhibition Place, טורונטו, קנדה.
* 1878 La Rural, בואנוס איירס, ארגנטינה.
* 1878 Music Hall, סינסינטי, אוהיו, ארצות הברית.
* 1879 גרדן פאלאס (נשרף כליל ב־1882), סידני, אוסטרליה.
* 1880 בניין התערוכה המלכותי, מלבורן, אוסטרליה.
* 1898 Aberdeen Pavilion, אוטווה, קנדה.
* 1898-1903 Beurs van Berlage, אמסטרדם, הולנד.

### מרכזי כנסים של המאה ה־20
* 1900 מוזיאון הגרנד פלה, פריז, צרפת.
* 1909 פסטהלה פרנקפורט, פרנקפורט, גרמניה.
* 1955 מק'ורמיק פלייס, שיקגו, אילינוי, ארצות הברית.
* 1958 המרכז לתעשיות וטכנולוגיות חדשות, פריז, צרפת.
* 1959 מרכז הכנסים של לאס וגאס, לאס וגאס, נבאדה, ארצות הברית.
* 1974 מרכז הכנסים הבינלאומי קניאטה, ניירובי, קניה.
* 1975 מרכז הירידים בהלסינקי, הלסינקי, פינלנד.
* 1976 מרכז הקונגרסים העולמי בג'ורג'יה, אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית.
* 1979 מרכז הקונגרסים הבינלאומי בברלין, ברלין, גרמניה.
* 1981 מרכז מוסקונה, סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית.
* 1983 מרכז הכנסים והתערוכות בהונג קונג, הונג קונג, הרפובליקה העממית של סין.
* 1985 מרכז הירידים בטמפרה, טמפרה, פינלנד.
* 1988 מרכז הכנסים של מדינת וושינגטון, סיאטל, וושינגטון, ארצות הברית.
* 1990 מרכז הכנסים בקולורדו, דנבר, קולורדו, ארצות הברית.
* 1993 מרכז הכנסים של פנסילבניה, פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית.
* 1997 טוקיו אינטרנשיונל פורום, טוקיו, יפן.

### מרכזי כנסים של המאה ה־21
* 2001 ארמון הכנסים של בית לחם, בית לחם, הרשות הפלסטינית.
* 2008 מרכז הכנסים בליברפול, ליברפול אנגליה.
* 2008 מרכז הכנסים בראלי, ראלי, צפון קרוליינה, ארצות הברית.
* 2012 מרכז הכנסים רונאלדו קונהא לימה, ז'ואאו פסואה, ברזיל.
* 2017 מרכז הכנסים AU, ויסאקפאטנאם, הודו.

## מרכזי כנסים בישראל
* מרכז הירידים והקונגרסים בישראל, נוסד ב־1932
*בנייני האומה בירושלים, נחנכו ב־1956
*היכל התרבות בתל אביב, נחנך ב־1957
* מרכז קונגרסים בינלאומי חיפה, הוקם ב־1996
* מרכז כנסים וואהל סנטר, תוכנן ועוצב על ידי דניאל ליבסקינד.

## ראו גם
* אצטדיון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טיפוסי מבנים
קטגוריה:כנסים
*
ריפל

**ריפל** (מאנגלית: **Ripple**; הפירוש המילולי: אדווה) הוא פרוטוקול בקוד פתוח לביצוע תשלומים ברשת האינטרנט, שפותח על ידי Ripple Labs בבעלות של כריס לארסן, למינוף המטבע המבוזר של החברה, **XRP**, המכונה בעצמו גם "ריפל". הפרוטוקול נוצר כדי לשמש כמערכת תשלום מבוזרת, המבוססת על טופולוגיית רשת של P2P, וכשוק למטבע חוץ.

תוכנת הלקוח מאפשרת לסחור בסחורות מסוגים שונים, ובפרט במטבע XRP, המבוסס על בלוקצ'יין.

## עלייה ותנודתיות
מלבד תנודתיות חזקה, לטווח ארוך, המטבעות המבוזרים חוו נסיקה חריגה בשווי בשנים 2016–2017. ובכללם גם הריפל. למרות שינויים קיצוניים תדירים יחסית, ואפילו על בסיס יומי, של עשרות אחוזים בערך המטבע (למעלה ולמטה), בכל זאת, מתחילת 2017 עד ינואר 2018 המטבע חולל שינוי עצום בתפיסת כדאיות המסחר בו. מכיוון שבסופו של דבר לא עלה ערכו ביותר מ-10% לעומת הביטקוין.

## התדיינות משפטית
תובענה ייצוגית הוגשה נגד Ripple במאי 2018, "טוענת שהיא הובילה תוכנית לגייס מאות מיליוני דולרים באמצעות מכירות לא רשומות של אסימוני XRP שלה". על פי התלונה, "החברה יצרה מיליארדי מטבעות 'משום מקום' ואז הרוויחה על ידי מכירתם לציבור ב'מה שהוא למעשה הנפקת מטבע ראשונית שאינה מסתיימת'".

רשות ניירות ערך ובורסות של ארצות הברית (SEC) החלה בהליכים משפטיים נגד Ripple Labs, המנכ"ל בראד גרלינגהאוס והשותף המייסד כריס לארסן ב-21 בדצמבר 2020, בטענה למכירת ניירות ערך לא רשומים. בתביעה, ה-SEC טען ש-XRP היה נייר ערך במקום סחורה, מכיוון שהוא נוצר והופץ על ידי Ripple Labs באופן מרכזי ולא נתקבל על ידי מוסדות פיננסיים לשימושים המוצעים. ה-SEC ציין כי בכירי Ripple מכרו 14.6 מיליארד יחידות של XRP ביותר מ-1.38 מיליארד דולר כדי לממן את פעילות החברה ולהעשיר את עצמם.

כתגובה, גרלינגהאוס ביקר את ה-SEC וציין כי Ripple Labs תגן על עצמה בבית המשפט. קוינבייס הורידה את XRP ב-28 בדצמבר; משקיע הגיש תובענה ייצוגית ב-30 בדצמבר בטענה שקוינבייס מכרה אסימוני XRP בהבנה שהם ניירות ערך לא רשומים.

ב-13 באפריל 2021, פרסמה ראש הוועדה של ה-SEC, הסטר מ. פירס, את הצעת מקלט האסימונים 2.0, ש"נועדה לספק לצוותי פיתוח ראשוניים תקופת זמן של שלוש שנים שבהם הם יכולים לקדם השתתפות ברשת פונקציונלית או מבוזרת, ואת התפתחותה המתמשכת, פטורים מהוראות הרישום של חוקי ניירות הערך הפדרליים כל עוד נענים תנאים מסוימים." 

השופטת אנליסה טורס פרסמה החלטה בבקשות לפסק דין סופי ב-13 ביולי 2023, וקבעה כי האסימון XRP עצמו אינו נייר ערך, אף על פי שהאופן שבו הוא נמכר עשוי להוות מכירה של נייר ערך. "XRP, כאסימון דיגיטלי, אינו בפני עצמו 'חוזה, עסקה או תוכנית' שמגלמת את דרישות האווי של חוזה השקעה." הפסק הדין מצא גם כי מכירות המוסדיות של אסימוני XRP היוו הצעה ומכירה לא רשומה של חוזי השקעה. עם זאת, מכירות תוכניתיות ומכירות אחרות של אסימוני XRP על ידי Ripple Labs לא נחשבו להצעה ומכירה של חוזי השקעה, כך פסקה. התיק עשוי לעבור למשפט מלא, או לערעור.

## קישורים חיצוניים

* 

* הוויקי של ריפל
* 
* ריפל, באתר "גלובס"

## הערות שוליים

קטגוריה:שירותי אינטרנט
קטגוריה:מטבעות מבוזרים
התקן האמריקאי לבנייה ירוקה LEED

[ממוזער|שמאל|250px|[מרכז הכנסים דוד ל. לורנס בפיטסבורג הוא מרכז הכנסים הראשון בעולם שזכה בדירוג הפלטינה של LEED]]
[ממוזער|שמאל|250px|1225 Connecticut Avenue ב[וושינגטון די. סי. הוא בניין המשרדים הראשון בחוף המזרחי ששופץ וקיבל דרגת פלטינה לפי תקן LEED]]
**התקן האמריקאי לבנייה ירוקה**, המוכר בשם **LEED** (קיצור של **Leadership in Energy and Environmental Design**), הוא סדרה של מערכות דירוג בתחומי התכנון, הקונסטרוקציה, התפעול והתחזוקה של מבנים ירוקים כדוגמת בתי מגורים ושכונות.

התקן, שפותח בידי המועצה האמריקנית לבנייה ירוקה (USGBC), מיועד לעזור ליזמים, בעלי דירות ואנשי אחזקה לפתח אחריות סביבתית ולהשתמש במשאבים בצורה יעילה. הצעות לשינוי ושיפור הסטנדרטים שמציג התקן נעשות באופן שוטף ומתמיד ונבחנות על ידי כ-20,000 מחברי המועצה האמריקנית לבנייה ירוקה.

השימוש בתקן החל בשנת 1998 ומאז יושמו עקרונותיו ביותר מ-7,000 פרויקטים ב-31 מדינות.

בתחילה, סוכנויות פדרליות אמריקניות וגורמי ממשל מדיניים ומקומיים רבים עודדו את השימוש בתקן LEED. ואולם, 4 מדינות (אלבמה, ג'ורג'יה, מיין, מיסיסיפי) החרימו בפועל את השימוש בתקן זה.

## בניינים שקיבלו את התקן האמריקאי לבנייה ירוקה – LEED PLATINUM
[ממוזער|מגדל ToHa 1. מעטפת הבניין תוכננה ובוצעה על ידי קבוצת [אלומיניום קונסטרקשיין]]
* פרויקט אמות גבעתיים בית הוורד בדרך יצחק רבין 33 גבעתיים: פרויקט פורץ דרך בישראל והבניין מאופס הפחמן הראשון בישראל.
* מתחם גוגל מזרח גב-ים מת"ם.
* מגדל עזריאלי שרונה בדרך בגין 121 תל אביב.
* מגדלי לנדמרק A ברחוב לאונרדו דה וינצ'י בתל אביב.
* מגדלי תוצרת הארץ 1 ToHa.
* קמפוס מובילאיי בירושלים.
* קמפוס אינטל בפתח תקווה.
* קמפוס אמות ברחוב הרוקמים 1 חולון.
* מגדל אמות אטריום ברחוב ז'בוטינסקי 1 ברמת גן.
* מגדל ברחוב רוטשילד 22 בתל אביב.
* מגדל גוגל ברחוב יגאל אלון 98 בתל אביב.
* קמפוס אינטל בירושלים.
* בניין פורטר של החוג ללימודי הסביבה בבית הספר לסביבה ומדעי כדור הארץ ע"ש פורטר שבאוניברסיטת תל אביב קיבל את ההסמכה LEED Platinum, אם כי מבחינת ניצול הקרקע הבניין לוקה בחסר.
* מגדל סיטיבנק בקרית עתידים 4 בתל אביב.
* מגדל HSBC ברחוב ז'בוטינסקי 2 ברמת גן.
* משכן הספרייה הלאומית ברחוב קפלן 1 בירושלים.

## ראו גם
* טביעת רגל אקולוגית
* אנרגיה מתחדשת

## קישורים חיצוניים

* 
* 

### בניין פורטר של החוג ללימודי הסביבה
* 
* 
* מקרה מבחן בית הספר ללימודי הסביבה ע"ש פורטר באתר המועצה הישראלית לבנייה ירוקה

## הערות שוליים

קטגוריה:בנייה
קטגוריה:תקנים
קטגוריה:טכנולוגיה סביבתית
קטגוריה:חיסכון באנרגיה
קטגוריה:בנייה בת קיימא
וולפגנג שניידרהאן (גנרל)

**וולפגנג שניידרהאן** (בגרמנית: **Wolfgang Schneiderhan**; נולד ב-26 ביולי 1946) הוא איש צבא גרמני בדימוס אשר שימש מ-2002 עד 2010 כרמטכ"ל הבונדסוור. התפטר בעקבות התקיפה האווירית בקונדוז. עד אז היה אחד הגנרלים המוערכים ביותר בצבא גרמניה.

## ביוגרפיה
שניידרהאן נולד ברידלינגן, ושירת בחיל השריון וסיים קורס קצינים.

בשנת 2000 מונה לסגנו של הרמטכ"ל הראלד קויט, ולאחר שפרש קויט מונה שניידרהאן לתפקיד, בו כיהן בו שבע שנים, יותר מכל קודמיו.

שניידרהאן תמך בסיוע הגרמני לפלישה לאפגניסטן ומכיוון שרק שנה לאחר פרוץ המלחמה עברה מאז שמונה לתפקיד הייתה לתמיכתו חשיבות רבה. מינה למפקח של הכוחות הגרמניים באפגניסטן את גיאורג קליין.

בתחילת ספטמבר 2009 הזמין קליין הפצצה על שתי מכליות דלק שנחטפו בידי הטאליבאן. היה זה מבצע ההפצצה הגדול ביותר בהיסטוריה הצבאית של גרמניה מאז מלחמת העולם השנייה. בהפצצה נהרגו לא רק אנשי טאליבאן אלא גם עשרות אפגאנים חפים מפשע. שניידרהאן ושר ההגנה פרנץ יוזף יונג שניהם תמכו בהשארת הכוחות הגרמניים באפגניסטן וידעו שטבח כזה עלול לגרום לנאט"ו לדרוש מגרמניה לסלק את כוחותיה מאפגניסטן ולעורר דעות קדומות נגד הגרמנים ולכן טייחו את הפרשה. בנאום בבונדסטאג טען יונג שבהפצצה נהרגו אנשי טאליבאן בלבד.

לאחר שנחשפה הפרשה ביומון בילד דחק שר ההגנה החדש קרל תיאודור צו גוטנברג בשניידרהאן להתפטר, וכך היה. פולקר ויקר מונה במקומו.

## משפחתו
שניידרהאן נשוי אלקה (לבית ספקהרדט), ואב לשלושה בנים ושתי בנות.

הכנר האוסטרי וולפגנג שניידרהאן היה בן דוד של אביו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:המפקחים הכלליים של הבונדסוור
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גרמנים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1946
HTC One

**HTC One** הוא טלפון חכם מתוצרת חברת HTC המבוסס על ידי מערכת ההפעלה אנדרואיד. הטלפון החכם הוכרז ב-19 בפברואר 2013, באירועים בניו יורק ובלונדון. הוא ממשיך דרכו של מכשיר הדגל לשנת 2012 של HTC, ה-HTC One X. ה-HTC One זכה לשבחים רבים בסקירות, אבל לא זכה להצלחה מסחרית. HTC One כולל מסך מגע בגודל 4.7 אינץ' ברזולוצית HD מלאה 1080p, עשוי כולו מאלומיניום, רמקולי סטריאו, מצלמת 4MP הכוללת את תכונת ה-ULTRA PIXEL ומנגנון ייצוב אופטי, ממשק SENSE 5.0 הכולל את ה-BlinkFeed (שאוסף מידע מרשתות חברתיות ומאתרי חדשות), חיישן אינפרא-אדום (IR) המשמש כשלט רחוק למכשירים שונים. ל-HTC One הייתה את צפיפות הפיקסלים הגבוהה ביותר בהשקתו - 469 פיקסלים לאינץ' (PPI).

במהלך חודש פברואר 2014, הכריז איגוד התקשורת העולמי על ה-HTC One כסמארטפון השנה לשנת 2013. מכשיר הדגל שהוכרז אחריו הוא ה-HTC One M8, גרסת 2014 של מכשיר זה.

## תכונות
### תוכנה
HTC One עשוי מאלומיניום, אשר לטענת HTC הזמן שלוקח לרקע אותו עבור כל מכשיר הוא 200 דקות. למכשיר יש שני מקשי ניווט: בית וחזור. סמל HTC הנמצא בין שני הכפתורים אינו כפתור. למכשיר יש שני רמקולים סטראופוניים, ובעת האזנה באוזניות במכשיר מופעלת טכנולוגיה של BEATS המשפרת את איכות הסאונד.

### חומרה
HTC One כולל מסך מגע בגודל 4.7 אינץ', SUPAR LCD 3 שכלל את צפיפות הפיקסלים (PPI) הגבוהה ביותר בהשקתו, 468 פיקסלים לאינץ' (זאת לעומת 445 במכשיר ה-NEXUS 5 ו-326 ב-Iphone 5,5c,5s). המצלמה במכשיר ברזולוציית 4MP עם טכנולוגיית ULTRA PIXEL הכוללת חיישן ייצוב אופטי היכול לצלם וידאו ב-1080P. למכשיר חיישן אינפרא אדום (IR) המשמש כשלט למכשירים שונים. למכשיר יש את פלטפורמת ה-Snapdragon 600 הכוללת מעבד מרובע ליבות במהירות 1.7GHz . ה-HTC One מגיע בשני נפחי אחסון: 32GB ו-64GB ללא אפשרות הרחבה.

## קישורים חיצוניים

* 
* הוכרז: HTC One עם מסך 4.7 אינץ' 1080p ומצלמת 4 אולטרה-פיקסל באתר Gadgety
*גאדג'טי מסקר: HTC One – האחד שלא רק אנחנו חיכינו לו באתר Gadgety
*HTC One: קרוב לשלמות  באתר TGspot
*HTC One: האנדרואיד הטוב ביותר בשוק?  באתר גיטקיים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2013
קטגוריה:מכשירי טלפון חכמים
ז'ול ברטן

**ז'ול ברטן** (בצרפתית: **Jules Bertin**; 1 במרץ 1826 – 19 במרץ 1892) היה פסל צרפתי שפעל בבלגיה ובצרפת.

## קורות חייו
ז'ול ברטן נולד  סן-דני (איל-דה-פראנס) לסוחר בגדים שעשה מאוחר יותר קריירה צבאית ושרת בעיר ליאז' בבלגיה. ברטן למד בשנים 1848-1842 בבלגיה, באקדמיה לאמנות באנטוורפן. אחד ממוריו היה ז'וזף-ז'אר דיקאז'י (Ducaju). לאחר מכן חי ברטן בליאז' והתחתן ב-1854 עם תושבת העיר, קתרין אנרי. בהמשך בני הזוג גרו בטונגר. ברטן היה פעיל בחברה למדעים ולספרות של מחוז למבור וב-1859 נבחר על ידה לפסל את פסלו של הגיבור הקלטי אמביוריקס בככר הגדולה של טונגר (טונגרן). אחרי 1863 עבר לגור בסנט-ז'וסטן-נודן ואחר כך בשארבק, באזור בריסל. כעבור מספר שנים חזר וחי בסן דני (מ-1879) ובפריז. ברטן נפטר בפריז ב-1892 בגיל 66.

ברטן נודע במיוחד במספר פסלים מונומנטליים, שהמפורסם בהם - הוא הפסל של אמביוריקס בטונגר (1866-1865).
300px|ממוזער|שמאל|פסלו של אמביוריקס בככר הגדולה של טונגר

## פרסים ואותות כבוד
*5 בספטמבר 1866 - זכה לעיטור מסדר לאופולד של בלגיה, בדרגת אביר, ביום חנוכת הפסל של אמביוריקס

## הנצחה
*רחוב ביישוב הולדתו, סן דני, נושא את שמו

## יצירות
*1850 - *Bacchus et Ariane* (בכחוס ואריאדנה)
**Andromède* אנדרומדה - הוצגה בסלון של בריסל 
**Jeune fille au papillon* (נערה עם פרפר) - הוצגה בסלון של בריסל
*1866-1865 - *Ambiorix* אמביוריקס - פסל בברונזה בגובה 3.50 מטר בככר הגדולה של העיר טונגרן. הפסל ניצב מעל כן כמעין דולמן שעורר מחלוקת בקרב המומחים. ב-1867 הפסל הוצג בביתן הבלגי בתערוכה העולמית בפריז ב-1867.
*1866-1865 - השתתף ביצירת פסלו של לאופולד הראשון, מלך הבלגים בלאקן, בריסל 
*1870 - *Alsace en deuil* (אלזס מתאבלת) - הוצג בסלון של בריסל
*1879 - Vercingétorix (ורקינגטוריקס)
*1887 - *Jeune combattant blessé* (לוחם צעיר פצוע) - פסל של לוחם גאלי
*1890 - שוב *Vercingétorix* - פסל מונומנטלי של ורקינגטוריקס בכיכר טייר בסן דני (מעין גרסה בראי של הפסל של אמביוריקס מטנוגר, נחנך ב-29 ביוני 1890. הפסל נעלם בימי מלחמת העולם השנייה

## לקריאה נוספת
* *Vers la modernité, le s-XIXe au Pays de Liège*, catalogue d'exposition (Liège, 5 octobre 2001-20 janvier 2002), Liège, 2001.

## קישורים חיצוניים
* דמויות היסטוריות בטונגרן 
* חמש מאות שכיות חמדה של האמנות הבלגית - החל מן המאה ה-15 ועד ימינו - גוגל בוקס Joost de Geest, Bart Janssen etc *500 chefs d'oeuvres de l'art belge du XVe siecle à nos jour, Editions Racine 2006 * 
* על פסל אמביוריקס Laurent Antoine Le Mogue *Ambiorix de Tongres, 16-09-2011* 
* על פסל אמביוריקס  Eugène Warmenbol - La statue d'Ambiorix á Tongres.Un Père dans la ville in L.Pechoux (dir Les Gaulois et leurs représentations dans l'art et la littérature depuis la Renaissance Paris, Errance 2011 p.108-128. ) 

קטגוריה:פסלים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1826
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1892
וסטסיאלנד

**מועדון כדורגל וסטסיאלנד** היה מועדון כדורגל מהעיר סליילסה שבדנמרק.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 2008 והחל לשחק בליגה השלישית בדנמרק. בעונת 2008/2009 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע הדני והפסיד לקבוצת פ.צ. קופנהגן. בסוף העונה הגיע למקום הראשון בליגה השלישית ועלה לליגה השנייה בדנמרק. המועדון החל לשחק בליגה השנייה בעונת 2009/2010. בעונה זו הפסיד בסיבוב השני של הגביע לקבוצת אסביירג. בעונת 2010/2011 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע והפסיד לקבוצת הורסנס. בעונת 2011/2012 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע והפסיד לקבוצת פ.צ. קופנהגן. 

בעונת 2012/2013 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע והפסיד לקבוצת וג'לה קולדינג. בסוף העונה הגיע למקום השני בליגה והעפיל בפעם הראשונה לליגת העל של דנמרק. בעונת 2013/2014 הגיע המועדון לשמינית גמר הגביע הדני והפסיד לקבוצת וג'לה בולדקלוב. עונה לאחר מכן ירד המועדון לליגת המשנה הדנית.

## שחקנים בולטים
*  רסמוס פסטרסן
*  הנריק מדסן
*  תומאס מיקלסן
*  לאסה נילסן
*  סלאדן פריק
*  לארס פליידרופ

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל דניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2008
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
סמר (אוקראינה)

**סמר** (באוקראינית: **Самар**) היא עיר במחוז דניפרופטרובסק באוקראינה, על גדת הנהר סמרה, מיובלי דנייפר. העיר ידועה בקתדרלת השילוש הקדוש שנבנתה ב-1778 מעץ וללא מסמרים.

עד שנת 2024 העיר נקראה **נובומוסקובסק** (באוקראינית **Новомосковськ**, ברוסית **Новомосковск**).

## היסטוריה
באזור העיר נמצאו עדויות להתיישבות בני אדם באלף השלישי לפני הספירה. חפירות ארכאולוגיות שייכו את המקום לתקופת הברונזה. בחפירות באזור בשנות השלושים של המאה ה-20 נמצאו כלי נשק וכלי קדרות שהשתייכו למספר תרבויות מקומיות בהן  והתרבות היאמנית.

במאה ה-17 ייסדו קוזאקים יישוב בשם סמרצ'יק (Самарчик) על גדות נהר הסמרה בסמוך ליישובי הסיץ' הזפורוז'י כדי לסייע בהגנת רוסיה הצארית מפלישות הטטרים. מיישוב זה התפתחה העיר נובומוסקובסק. במחצית הראשונה של המאה ה-18 נבנו במקום ביצורי מגן. באותה תקופה חיו במקום כ-9,200 תושבים. בתחילה הייתה פרנסתם על החקלאות, ולקראת סוף המאה ה-18 התווסף המסחר כמקור פרנסה. ב-1774 תמכו תושבי היישוב במרד פוגצ'וב.

בסוף המאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19 היו בתי העיר בנויים מעץ. עקב הצפות הועברו חלק משכונות העיר לאזורים גבוהים יותר על גדת הנהר. פרנסתם של תושבי העיר הייתה על תוצרת חקלאית ועל מעט מפעלי תעשייה קלה, בהם תעשיית עור, נפחות ותעשיית עץ. בתקופה זו נערכו בעיר שלושה ירידים מסחריים אזוריים מדי שנה.

בתקופת מהפכת 1905 הייתה העיר מוקד לפעילות מחאה של פועלים שדוכאה על ידי כוחות הצאר. ערב מלחמת העולם הראשונה התאוששה כלכלת העיר, בין היתר עקב הנחת מסילת ברזל לחרקוב וחרסון. ב-1919, במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה שלאחר המהפכה הקומוניסטית, השתלטו מהפכנים קומוניסטים על העיר והעיר סופחה לאוקראינה שתחת השלטון הסובייטי.

ערב מלחמת העולם השנייה הואצה התפתחותה הכלכלית של העיר. שירות אוטובוסים סדיר החל לפעול בעיר בשנת 1927. בשנות ה-30 נבנו בעיר מפעלי מתכות שונים בהם עבדו כ-6,000 פועלים.

בשנת 1963 סגרו השלטונות הסובייטיים את קתדרלת השילוש הקדוש ופתחו במקומה מוזיאון. בשנת 1988 חזרה הקתדרלה לפעול כמוסד דתי.

## יהודים
נוכחות יהודית בעיר מוזכרת לראשונה בשנת 1803. מרשם אוכלוסין שנערך באזור בשנת 1847 מציין נוכחות קהילה יהודית בת 770 נפשות בנובומוסקובסק. בספטמבר 1883 הייתה התפרעות התושבים הנוצרים שהופנתה כלפי היהודים.
לפי מרשם האוכלוסין שנערך באימפריה הרוסית בשנת 1897 התגוררו בנובומוסקובסק 1436 יהודים (כ-11% מכלל האוכלוסייה). המרשם מציין כי בעיירה יש 4 בתי כנסת.
במלחמת האזרחים ברוסיה נפגעה הקהילה היהודית של נובומוסקובסק במהלך פרעות פטליורה. לאחר כינון ברית המועצות, נסגרו מוסדות דת יהודים בעיר.

בשנות ה-20 פעלו בעיר שני בתי ספר, בהם שפת הלימוד הייתה יידיש. במהלך שנות ה-20 וה-30 עזבו חלק מהיהודים את העיר ועברו למושבות יהודיות בחצי האי קרים או לערים גדולות בתוך ברית המועצות. ערב פלישת גרמניה לברית המועצות חיו בעיר כ-750 יהודים.

גרמנים כבשו את נובומוסקובסק בספטמבר 1941. כל יהודי העיר נדרשו להירשם במנהל האזרחי, שהקימו הגרמנים, ולענוד סרט עם מגן דוד. בדצמבר 1941 רוכזו כל יהודי העיר בגטו, אשר הוקם באחד מרחובות העיר. ב-2 במרץ 1942 הוצאו כל היהודים מהגטו והוצאו להורג בפאתי העיר. בשנת 2012 הקימה הקהילה היהודית של העיר דניפרו אנדרטה לזכר הנספים, במקום, בו נרצחו יהודי נובומוסקובסק.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז דניפרופטרובסק: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1672
כיסא החותנת

**קקטוס כיסא החותנת** (שם מדעי: *Echinocactus grusonii*) הוא אחד מסוגי הקקטוסים הפופולריים בעולם.

מקום התפתחותו הטבעי של זן קקטוסים זה הוא במרכז מקסיקו ובטבע הוא יכול להגיע עד לגובה של מטר אחד (ובגידול מתורבת ל–30 ס"מ).
על אף היותו מאוד פופולרי לגידול בגינה זהו קקטוס שנדיר למצוא אותו גדל באופן פראי בטבע והוא מוגדר כזן קקטוסים בסכנת הכחדה. האיום המרכזי עליו הוא מצד אספנים בלתי חוקיים.

## תנאי גידול
קקטוס כיסא החותנת קל לגידול. הוא יעדיף שמש מלאה, השקיה נדיבה במהלך הקיץ ותקופות יובש משמעותית בחורף (עודף רטיבות עלול להוביל לריקבון בשורשים), אדמה קלה ומנוקזת היטב, הטמפרטורה הממוצעת "הנוחה" בחורף בלילה סביב 12 מעלות (אך הוא יכול לעמוד בתקופות בהן הטמפרטורה נמוכה יותר).

פריחת כיסא החותנת יכולה להופיע בתחילת הקיץ בצורה של פרחים צהובים באזור הכתר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1886
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי היינריך הילדמן
קטגוריה:צבריים
סנודוניה

**סנודוניה** (בוולשית: **Eryri**; באנגלית: **Snowdonia**) הוא פארק לאומי ואזור גאוגרפי בצפון-מערב ויילס שבממלכה המאוחדת.

האזור הוכרז כפארק לאומי בשנת 1951, כאשר רוב שטח השמורה נמצא במחוז גוויניד' ורק החלק הצפון-מערבי נמצא במחוז קונווי.
ממוזער|סרטון אווירי של סנודוניה, 2014

## הפארק הלאומי סנודוניה
כאמור, בשנת 1951 סנודוניה הפכה באופן רשמי לפארק הלאומי השלישי שהוכרז בממלכה המאוחדת (אחרי אזור האגמים ואזור הפסגות בצפון ומרכז אנגליה). שטח השמורה כולל 2,130 קילומטרים רבועים ונכללים בה הרי סנודון, הנחלים, הנהרות והעמקים שסביבם ורצועת חוף באורך 60 ק"מ בצד הצפון-מערבי של ויילס, שנמצאת בשימור.

השמורה נקראת כך על שם הרי סנודון, אשר הפסגה הגבוהה ברכס נמצאת באזור הצפון-מערבי שלה. בדומה לפארקים לאומיים אחרים בבריטניה (ובשונה מהנהוג בשאר העולם), הפארק הלאומי מורכב משטחים בבעלות פרטית (כ-69.9%) לצד ארגוני שימור לאומיים בהם נציבות היערות (15.8%) וקרן השימור הלאומית (National Trust; כ-8.9%). עד לשנת 1998, כל שטחי הפארק היו במחוז גוויניד' אשר היה גם אחראי לניהולם. משנה זו חלק מהשטח הועבר למחוז קונווי וניהול השמורה משותף לשני מחוזות אלו לצד האספה הלאומית של ויילס, כאשר הניהול מתבצע באמצעות 'הרשות הלאומית של פארק סנודוניה'.

בפארק מבקרים כ-6 מיליון מטיילים בשנה, מה שהופך אותו לפארק השלישי הכי פופולרי באנגליה וויילס. במיוחד נפוצים בשטחי הפארק טיולי שטח וטיולי הרים.

## גאוגרפיה
רוב שטחי סנודוניה מאופיינים באזורים הרריים ורכסי הרים, בהם ההרים הגבוהים ביותר בוויילס ומהגבוהים בבריטניה. בין רכסי ההרים ישנם גם עמקים, נהרות ונחלים; בהם נהר הקונווי ונהר המאודאך וכן מספר אגמים וביניהם אגם באלה (גוף המים הטבעי הגדול ביותר בוויילס), אגם טראוספיניד' ואגם טריוורין.

מרכיב נוסף בפארק הוא רצועת החוף שהוגדרה כשטח שימור מיוחד. החוף באורך של 60 ק"מ מתחיל בחצי האי ל'ין בצפון ויילס ומגיע לאורך החוף המערבי, עד למרכז ויילס. בין היתר כוללים החופים מערכות דיונות ייחודיות לצד טבע וחי ייחודי. השימור לאורך החוף מגביל את הפיתוח והבנייה, דבר התורם להגנה על הטבע הייחודי ברצועת החוף.

אף על פי שרוב שטחי הפארק אינם מיושבים, בסנודוניה ישנן מספר עיירות קטנות. במרכז הפארק נמצא שטח שהופרד ממנו כדי לאפשר פיתוח תעשייתי סביב פסטיניוג שבעבר כללה מספר מכרות צפחה. מבחינת התחבורה, מספר כבישים עיקריים עוברים דרך סנודוניה, בהם A5 החוצה אותה בצפון, A470 העובר פחות או יותר לאורך המרכז מצפון לדרום ו-A494 החוצה את שטח הפארק בדרום.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של הפארק הלאומי.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: פארקים לאומיים
פיודור נתנאל בזובוב

**פיודור נתנאל בזובוב** (נולד ב-1971) הוא מעצב מוצר ישראלי ומרצה במחלקה לעיצוב תעשייתי בבצלאל.

## ביוגרפיה
בזובוב נולד ב-1971 בעיר קייב. בשנת 1986, עבר עם משפחתו ללנינגרד (סנקט פטרבורג היום). בלנינגרד למד רישום וסיים מכללה מקצועית במגמה של ציורי קיר. בספטמבר 1990 עלה עם משפחתו לארץ והתגורר בירושלים. בשנת 1995 סיים את לימודי התואר הראשון במחלקה לעיצוב תעשייתי, באקדמיה בצלאל.

בתקופה שבין השנים 1997–2003 עבד במספר משרדים לעיצוב, ביניהם צ.א.ג. ולאחר שנת 2003 המשיך את פעילותו כמעצב עצמאי. בשנת 1997 החל להרצות במרכז לעיצוב ויטל, לימד כ 10 שנים במכללת שנקר וכשנתיים ב-HIT מכון טכנולוגי חולון. כיום הוא מלמד באקדמיה בצלאל ובסמינר הקיבוצים. כמו כן, מאז 2015, חזר ללמד בHIT. היה שותף למעבדת יצירה FAZA Design Atelier, איתה הציג בתערוכות בינלאומיות רבות. בשנת 2008 יחד עם ודים קופטייבסקי, הקים בית ספר לרישום וציור אקדמי נקודת מגוז, בתל אביב, שפעיל עד היום.
נשוי ואב לשלושה ילדים. פרסם שני ספרים: 2014 "כיצד רושמים נפח" ו-2019 "כיצד רושמים חלל ומרחב".

## השכלה
* 1990 - מגמת ציורי קיר, מכללה מקצועית, בלנינגרד ברית המועצות.
* 1995 - B.Des, מחלקה לעיצוב תעשייתי, בצלאל.

## פרסים
* 1995 - פרס קרן שרת על פרויקט גמר בבצלאל.
* 2004 - פרס משרד התרבות לעיצוב, עם אנטון זובטוב.

## פרסומים
* 2014 - "כיצד רושמים נפח".
* 2019 - "כיצד רושמים חלל ומרחב".

## תערוכות
### תערוכות יחיד
* 2005 - "רישום במרחב- Basic Contrast”, גלריה פריסקופ.
* 2005 - תערוכה אישית של FAZA Design Atelier, סטודיו דיזנגוף 90.
* 2006 - “ראש בקיר", בית האומנים תל אביב.
* 2008 - Cebeatles, נקודת מגוז תל אביב.
* 2009 - תערוכת האוסף, נקודת מגוז תל אביב.
* 2019- "בתנועה מתמדת", גלריית סמינר הקיבוצים, קמפוס צפוני.

### תערוכות קבוצתיות
* 2001 - תקדימית של עיצוב ישראלי ב Verona, Italy ,Abitare il Tempo.
* 2002 - עיצוב ישראלי ב- Verona, Italy ,Abitare il Tempo.
* 2002 - עיצוב ישראלי ב- Prague, Chech, Uměleckoprůmyslové Museum.
* 2002 - עיצוב ישראלי ב Frankfurt, Germany, Messe Frankfurt.
* 2003 - "שומר ראש" בגלריה של אקדמיה "בצלאל".
* 2003 - "About design - רישום של מעצבים" בגלריה של אקדמיה "בצלאל".
* 2004 - "תעשייה:מפעל. תרבות", בית שלוש, תל אביב.
* 2004 - "Life Symphony" בNYC -Felissimo Design House.
* 2004 - "Design Matters" ב NYC -Felissimo Design House.
* 2005 - “promisedesign” - תערוכת עיצוב ישראלי Milano, Berlin ו Kopenghagen.
* 2005 - שבוע עיצוב – תצוגת פאזה של עיצוב תעשייתי בגני תערוכה, תל אביב.
* 2006 - עיצוב ישראלי, ביינלה סנט-אטיין, צרפת.
* 2006 - מעצבי החלומות, מוזיאון ישראל.
* 2010 - פלורה ופאונה, גלריית חווה.
* 2011- פריסקופטיבה, בית האומנים, תל אביב.
* 2014 - סדרת ציורים "אומנות שימושית" ביריד "צבע טרי"
* 2016 - המשך הסדרה "אומנות שימושית" ביריד "צבע טרי"
* 2017 - קולקציית רהיטים של מותג FAZA המחודש ביריד "צבע טרי".
* 2018 - תערוכת "חמסה" במוזיאון לאומנויות האסלאם בירושלים.

## גלריה

## קישורים חיצוניים

* אתר הבית של פיודור נתנאל בוזובוב
* בית הספר לרישום וציור אקדמי, נקודת מגוז

קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:ערכים שנערכו במסגרת GLAM בצלאל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
ארווין הופנאגל

**ארווין הופנאגל ** (בגרמנית: **Erwin Hufnagel**; נולד ב-21 ביולי 1940 בוויטן, רוהר) הוא פילוסוף ופדגוג גרמני, שנודע בתרומותיו לחקר ההרמנויטיקה, הגותו של קאנט והפדגוגיה הפילוסופית. הושפע מרעיונותיו של ההוגה הנאו-קאנטיאני ריכרד הניגסוולד. הוא פרופסור אמריטוס למדעי פדגוגיה  באוניברסיטת "יוהנס גוטנברג" במיינץ.

ארווין הופנאגל למד בעזרת מלגה בשנים 1967-1961 פילוסופיה, פדגוגיה ושפות רומאניות באוניברסיטאות זארבריקן ובון. אחרי שבשנת 1967 סיים תואר שני MA לימד בשנים 1972-1968 בגימנסיה ביישוב בצדורף (זיג). בשנת 1971 עשה עבודת דוקטורט בהדרכת גרד וולאנד וולפגנג רצל. בשנים 1982-1972 עבד כמדריך חוקר במכון למדעי החינוך באוניברסיטת בון. החל משנת 1978 התמנה למרצה בכיר באוניברסיטת בון. לימד בהמשך באוניברסיטאות מיינץ ואאכן (1983-1980) והחל משנת 1984 התמנה לפרופסור למדעי החינוך באוניברסיטת "יוהנס גוטנברג" במיינץ. היה פרופסור אורח אוניברסיטת זאגרב, בקורסים בזאדאר ובדוברובניק. בפרישתו בשנת 2005 היה לפרופסור אמריטוס במיינץ.

## ספרים
***Zum Problem des Wollens, unter besonderer Berücksichtigung von Kant und Scheler, **Bonn 1972
***Einführung in die Hermeneutik** Stuttgart 1976 (2. (מבוא להרמנאוטיקה)  מהדורה מורחבת ומעודכנת  - l., St. Augustin 2000) (תורגם גם לקרואטית, לרומנית ולקוריאנית)
***Richard Hönigswalds Pädagogikbegriff. Zur Verhältnisbestimmung von Philosophie und Pädagogik**, Bonn 1979
***Konkrete Subjektivität, Studien zur Philosophie und Pädagogik,** Bonn 1979
***Pädagogische Theorien im 20. Jahrhundert**, Frankfurt a. M. 1982 (תאוריות פדגוגיות במאה ה-20)
***Der Wissenschaftscharakter der Pädagogik, Bd. 1: Von Trapp bis Dilthey**, Frankfurt a.M. 1982
***Der Wissenschaftscharakter der Pädagogik, Studien zur pädagogischen Grundlehre von Kant, Natorp und Hönigswald**, Würzburg 1990 (auch kroatisch)
***Pädagogische Vorbildtheorien, Prolegomena zu einer pädagogischen Imagologie**, Würzburg 1993
***Der Logos des Konkreten, Bd. 1: Vom cartesischen Rationalismus zur hermeneutischen Philosophie Wilhelm Diltheys,** Remscheid 2010
*Der Logos des Konkreten, Bd. 2: **Phänomenologische Idolenlehre und Philosophie der natürlichen Weltsicht**, Remscheid 2012

## קישורים חיצוניים
* ארווין הופנאגל, באתר אוניברסיטת מיינץ

קטגוריה:פילוסופים גרמנים
קטגוריה:אנשי חינוך גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מיינץ
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1940
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2022
בסה קבאייה

**מועדון כדורגל בסה קבאייה** הוא מועדון כדורגל מהעיר קבאייה שבאלבניה. נכון לעונת 2020/2021 המועדון משחק בליגה האלבנית השנייה.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1925 ושיחק לראשונה בליגה הראשונה באלבניה בשנת 1933. המועדון שיחק ברציפות בליגה הראשונה עד שנת 1939. המועדון ירד לליגה השנייה וחזר לליגה הראשונה בעונת 1945/1946. המועדון שיחק לסירוגין בליגה הראשונה ובליגה השנייה עד שנת 1959. משנת 1959 המועדון שיחק ברציפות בליגה הראשונה עד עונת 1976/1977 .

בעונות 1961, 1962/1963, 1970/1971, 1971/1972 הגיע לגמר הגביע האלבני והפסיד לקבוצות פרטיזן טירנה, קיי אף טירנה, דינמו טירנה ווולאזניה שקודרה בהתאמה. בעקבות הגעתו לגמר הגביע בעונת 1971/1972 העפיל בפעם הראשונה למפעלים האירופאיים במסגרת גביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1972/1973. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת פרמאד אמיגר מדנמרק. בשמינית הגמר הפסיד לקבוצת היברניאן מסקוטלנד והודח מהטורניר.

בסוף עונת 1976/1977 ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק שנתיים בליגה השנייה ועלה לליגה הראשונה. בעונת 1980/1981 הגיע לגמר הגביע האלבני והפסיד לקבוצת וולאזניה שקודרה. המועדון שיחק ברציפות בליגה הראשונה מעונת 1978/1979 ועד עונת 1984/1985 שבסופה ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק שנתיים בליגה השנייה ועלה לליגה הראשונה.

המועדון שיחק ברציפות בליגה הראשונה מעונת 1986/1987 ועד עונת 1998/1999. בעונת 1991/1992 הגיע לגמר הגביע האלבני והפסיד לקבוצת אלבסני. בסוף עונת 1998/1999 ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה עד עונת 2005/2006. מעונת 2005/2006 ועד עונת 2010/2011 שיחק ברציפות בליגה הראשונה. בעונת 2006/2007 זכה בפעם הראשונה בגביע האלבני כשניצח במשחק הגמר את קבוצת טאוטה דורס. 

בעקבות הגעתו לגמר הגביע בעונת 2006/2007 העפיל בפעם הראשונה לגביע אופ"א בעונת 2007/2008. בסיבוב המוקדמות הראשון ניצח את קבוצת בז'ניה מסרביה. בסיבוב המוקדמות השני הפסיד לקבוצת ליטקס לובץ' מבולגריה והודח מהטורניר. בסוף העונה סיים את הליגה במקום השלישי והעפיל בפעם היחידה לגביע האינטרטוטו בעונת 2008/2009. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת אתניקוס אחנס מקפריסין. בסיבוב השני הפסיד לקבוצת גראסהופרס ציריך משווייץ והודח מהטורניר. 

בעונת 2009/2010 זכה בפעם השנייה בגביע האלבני כשניצח במשחק הגמר את קבוצת וולאזניה שקודרה. בסוף העונה סיים את הליגה במקום השני והעפיל לליגה האירופית בעונת 2010/2011. בסיבוב המוקדמות השני הפסיד לקבוצת אולימפיאקוס מיוון והודח מהטורניר. בסוף העונה ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק עונה אחת בליגה השנייה ועלה לליגה הראשונה. המועדון שיחק בליגת העל האלבנית מעונת 2012/2013 ועד עונת 2013/2014 שבסופה ירד לליגה האלבנית השנייה. 

## תארים
* **הגביע האלבני: (2)**
** (2007, 2010,)

## הישגים באירופה
* **[[גביע אירופה למחזיקות גביע]]**:
** שמינית גמר (1): 1972/1973

## שחקנים בולטים
*  רנאטו אראפי
*  שפטים באבאי
*  סוקול סיקלשי 
*  פאולין דמבי
*  אנדי לילה
*  ארטיון פוצ'י

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קבוצות כדורגל אלבניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1925
וריה (כדורגל)

**מועדון כדורגל וריה** (ביוונית: Γ.Α.Σ. Βέροια) הוא מועדון כדורגל יווני, מהעיר וריה שביוון. באוגוסט 2018 התמזג עם המועדון "Elpis Skoutari", ושיחק בעונת 2018/2019 בליגה היוונית השלישית.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1960 כששתי קבוצות מקומיות התאחדו. המועדון החל לשחק בעונת 1962/1963 בליגה השנייה ביוון. המועדון שיחק 4 עונות ברציפות בליגה השנייה ובסוף עונת 1965/1966 הגיע למקום הראשון בליגה והעפיל בפעם הראשונה לליגת העל היוונית. המועדון שיחק 3 עונות ברציפות בליגה הראשונה ובסוף עונת 1968/1969 ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה עד עונת 1972/1973. מעונה זו שיחק 5 עונות ברציפות בליגה השנייה ובסוף עונת 1976/1977 עלה לליגה הראשונה.

בעונת 1977/1978 הגיע לרבע גמר הגביע היווני והפסיד לקבוצת פאוק סלוניקי. בסוף העונה ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק 8 עונות ברציפות בליגה השנייה ובסוף עונת 1985/1986 עלה לליגה הראשונה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה הראשונה ובליגה השנייה עד עונת 1990/1991 שבסופה ירד בפעם הראשונה מהליגה השנייה לליגה השלישית ביוון. המועדון שיחק 2 עונות בליגה השלישית ועלה לליגה השנייה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה עד עונת 1999/2000.

בעונות 1995/1996, 1996/1997, 1997/1998 הגיע לשמינית גמר הגביע היווני והפסיד לקבוצות אתינייקוס, אפולון אתונה וסקודה קסנתי בהתאמה. בסוף עונת 1999/2000 ירד מהליגה השנייה לליגה השלישית ואחרי עונה אחת ירד בפעם הראשונה מהליגה השלישית לליגה הרביעית ביוון. המועדון שיחק 2 עונות בליגה הרביעית ועלה לליגה השלישית. המועדון שיחק 2 עונות בליגה השלישית ועלה לליגה השנייה. המועדון שיחק 2 עונות בליגה השנייה וחזר לליגה הראשונה אחרי 8 שנים בליגות הנמוכות. המועדון שיחק עונה אחת בליגה הראשונה ובסוף העונה ירד לליגה השנייה.

בעונת 2008/2009 הגיע לשמינית גמר הגביע היווני והפסיד לקבוצת פאניוניוס. בסוף העונה ירד מהליגה השנייה לליגה השלישית. המועדון שיחק עונה אחת בליגה השלישית וחזר לליגה השנייה. המועדון שיחק 2 עונות בליגה השנייה ובסוף עונת 2011/2012 חזר לליגת העל היוונית. המועדון משחק בליגת העל היוונית מעונת 2012/2013. בעונה זו הגיע לרבע גמר הגביע היווני והפסיד לקבוצת פאנטראקיקוס.

## הישגים
* **[[הגביע היווני בכדורגל|הגביע היווני]]**:
** רבע גמר (2): 1977/1978, 2012/2013

## שחקנים בולטים
*  אלכסנדרוס אלכסנדריס
*  ניקולאוס קלטסאס
*  מילוז'ה פטקוביץ'
*  אולג פרוטאסוב
*  פאנאגיוטיס טסלוצ'ידיס

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל יווניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1960
מרכז הכנסים דוד ל. לורנס

**מרכז הכנסים דוד ל. לורנס** הוא מרכז כנסים ותערוכות הנמצא בפיטסבורג, פנסילבניה, ארצות הברית ומשתרע על פני שטח של 140,000 מטרים רבועים. המבנה נמצא על הגדה הדרומית של נהר אלגני.

המבנה המקורי הושלם ונפתח לקהל ב-7 בפברואר 1981. בשנת 2001 נסגר המבנה, במסגרת תוכנית התחדשות, ועבר שיפוצים נרחבים ונפתח שוב בשנת 2003. לאחר פתיחתו המחודשת זכה המבנה המשופץ לדרגת זהב של התקן האמריקאי לבנייה ירוקה LEED והפך לאולם הכנסים הראשון בעולם שזוכה לכך. המבנה כיום נמצא בבעלות " Sports & Exhibition Authority of Pittsburgh and Allegheny County".

## קישורים חיצוניים

* 
* Official website
* U.S. Green Building Council
* G-20 to Meet at David L. Lawrence Convention Center in Pittsburgh, PA - Dexigner

## הערות שוליים

קטגוריה:פנסילבניה: מבנים
קטגוריה:פיטסבורג
לורנס, דוד
נעלי נימרוד

**נעלי נמרוד** היא חברה ישראלית לייצור וייבוא נעליים, במיוחד נעלי ילדים ונוער.

## היסטוריה
החברה הוקמה בהולנד בשנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי צבי רוזבליט ובנו קלמן, שפתחו בית מלאכה לייצור נעליים. הם קראו לחברה על שם הגיבור התנ"כי "נמרוד". ב-1935 עלו בני המשפחה לארץ ישראל והעבירו את בית המלאכה לרחוב דיזנגוף בתל אביב.
ב-1944 הוקמה חברת "נעלי נמרוד בע"מ", בה פעלו גם בניו של קלמן רוזבליט - יוסף בן ארצי (בתפקיד המנהל המסחרי), ושני אחיו הצעירים שמואל ומיכאל רוזבליט. בנו של מיכאל, אורן רוזבליט, משמש כיום כמנכ"ל החברה.

בחברה מועסקים כיום כ-500 עובדים, הפועלים במפעל הייצור בבאר שבע וברשת של 65 חנויות ברחבי הארץ. נעלי החברה נמכרות בסך הכול בכ-100 נקודות מכירה בישראל.

המפתחים בחברה עוסקים ביצירת עיצובים חדשים לנעלי החברה ובפיתוחים אורתופדיים. החברה מתמקדת בין השאר בנעלי פעוטות ובנעליים ראשונות לתינוקות, ומייבאת את המותג הגרמני לנעלי ילדים "Elefanten". החברה גם מייבאת מותגי נעליים ידועים אחרים בעולם, כגון "Clarks" (נציגה בלעדית בישראל), "קונברס", "נייק" ו"פומה".

משרדי ההנהלה שוכנים באיירפורט סיטי.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ישראל: מותגי הנעלה
קטגוריה:חברות ישראליות
קטגוריה:איירפורט סיטי: חברות
קטגוריה:חברות אופנה ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1944
סקסוהוליסטים אנונימיים

ממוזער|לוגו של סקסוהוליסטים אנונימיים SA
ממוזער|מדליה לחבר החדש ב-SA
**סקסוהוליסטים אנונימיים** (SA) היא תוכנית שנים עשר הצעדים לאנשים הסובלים ממחשבות והתנהגויות מיניות כפייתיות, המבוססת על שנים עשר הצעדים ושתים עשרה המסורות של אלכוהוליסטים אנונימיים.

SA היא אחת מבין כמה קבוצות שונות של 12 צעדים המציעות החלמה מהתמכרות מינית, כמו גם "מכורים למין ולאהבה אנונימיים" (SLAA), מכורים למין אנונימיים (SAA), ואחרות, והיא מבדילה עצמה מקבוצות אחרות בכך שהיא מגדירה מפוכחות מינית כהימנעות מאוננות וכן קיום יחסים עם פרטנרים שאינם בני זוג. במקרה של רווקים, יש להימנע מקיום יחסי מין כלל.

הקבוצה משתמשת ב"ספר הגדול" של "אלכוהוליסטים אנונימיים" ובספר "סקסוהוליסטים אנונימיים" (המכונה לעיתים קרובות "הספר הלבן") כמדריכיה הבסיסיים.

## היסטוריה
סקסוהוליסטים אנונימיים נוסדה על ידי רוי קיי (הידוע כ-"Roy K" - בקבוצות 12 צעדים נהוג להתייחס לחברים בשמם הפרטי והאות הראשונה של שם המשפחה שלהם, כדי לשמור על האנונימיות שלהם). SA קיבלה אישור מ-AA להשתמש בשנים עשר הצעדים ושתים עשרה המסורות בשנת -1979.

## בישראל
קבוצות של סקסוהוליסטים אנונימיים קיימות בישראל משנת 1995. בתחילה, הפעילות בקבוצות התבצעה באנגלית בלבד. שנתיים אחר כך, תורגם לעברית הספר "סקסוהליסטים אנונימיים" על ידי חברים מהקבוצות, ופעולה זו הביאה לקידום התפתחות הקבוצות בעברית. בשנים האחרונות הקבוצות בישראל התאחדו לחברותא אחת, עם מספר ועדות ארציות (אינטרגרופים) כנסים ארציים שנתיים, וכנסים למטפלים ואנשי סיוע. בשנת 2014, בחודש מאי, התקיים כנס אזורי מאירופה והמזרח התיכון בירושלים, עם השתתפות של חברי SA מכל רחבי אירופה.

בינואר 2017 התקיים לראשונה כנס החורף השנתי הבין-לאומי של SA העולמי מחוץ לגבולות ארצות הברית, בישראל. לכנס הגיעו מאות אנשים מישראל והעולם.

## ביקורת
פסיכולוג המעורב בטיפול בהתמכרות מינית, פטריק קארנס, מעודד את ההגדרה העצמית של מפוכחות מינית בכתביו, ואמר כי הגדרת מפוכחות ללא אוננות מתאימה רק לחלק מהמכורים למין, וכי גבול תחתון כן עשוי להשתנות לאורך זמן. ג'ו קורט, מבקר את SA על עמדת הנישואין הפרו-הטרוסקסואלית שלה.

## עזרה למשפחות וחברים של מכורים למין

התמכרות יכולה להיות בעלת השפעה על משפחתו וסביבתו של המכור, ולכן קמה גם חברותא מקבילה, לעזרה ותמיכה במשפחות, בני ובנות זוג של מכורים למין ותאווה, בשם קבוצות המשפחה של אס-אנון (S-Anon) והן קיימות בארץ ובעולם. (בדומה לקבוצת ה-Al-Anon של האלכוהוליסטים). הקבוצה מציעה תמיכה, עזרה ותקווה לבני משפחה, חברים ומכרים של סקסוהוליסטים - או מכורים למין - ללא מטרות רווח.

משום טבעה של התמכרות זאת, קבוצות האס-אנון מקבלות אליהן גם אנשים שנפגעו או הושפעו מהתנהגות מינית של אנשים מכורים למין.

## קישורים חיצוניים

* סקסוהוליסטים אנונימיים בישראל
* פריסת הקבוצות ברחבי הארץ
* Sexaholics Anonymous האתר הבינלאומי
* קבוצות המשפחה של S-Anon בארץ, עזרה ותקווה למשפחה וחברים של סקסוהוליסטים
* קבוצות המשפחה של S-Anon בעולם, אתר הבית העולמי
* סקסוהוליסטים אנונימיים ישראל, באתר "נגמלים"
## הערות שוליים

קטגוריה:התמכרות
קטגוריה:גמילה