open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
AMD CrossFireX

280px|ממוזער|דוגמה לשימוש ב-'''AMD CrossFireX''' עם שני כרטיסי מסך מדגם Radeon HD 4850
**AMD CrossFireX** (נודע בעבר כ-**CrossFire**) הוא שם המותג עבור טכנולוגיה של חברת AMD אשר פותחה במקור על ידי ATI טכנולוגיות. הטכנולוגיה מאפשרת לעד ארבעה כרטיסים גרפים להיות בשימוש במחשב אחד, וזאת על מנת להגיע לרמת ביצועים גרפיים טובה יותר.

## ראו גם
* כרטיס גרפי
* Scalable Link Interface

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:התקני פלט
קטגוריה:מוצרי AMD
Scalable Link Interface

260px|ממוזער|דוגמה לשימוש ב-'''SLI''' עם שלושה כרטיסי מסך. ניתן להבחין כי רק כרטיס אחד מחובר לפלט למסך. הכרטיסים מחוברים באמצעות גשר SLI מסוג 3-Way
**Scalable Link Interface** (בראשי תיבות: **SLI**; בתרגום חופשי לעברית: ממשק קישור הרחבה) הוא שם המותג עבור טכנולוגיה של חברת NVIDIA המאפשרת לקשר בין שני כרטיסים גרפים או יותר ביחד על מנת ליצור פלט יחיד. SLI הוא יישום של עיבוד מקביל לגרפיקה ממוחשבת שנועד להגדיל את כוח העיבוד הזמין לגרפיקה, וזאת על מנת להגיע לרמת ביצועים גרפים טובה יותר. SLI ניתן לשימוש בלוחות עם לפחות שני (Quad-Core או 2-Way SLI) חיבורי PCIE בגודל X16 במהירות של X8 לפחות (להבדיל מ-AMD CrossFireX אשר מסוגל לפעול גם עם חיבור במהירות של X4).

כדי שהכרטיסים יתקשרו אחד עם השני ולא ישתמשו באפיק ה-PCIE כדי להעביר ביניהם נתונים (ובכך לבזבז תעבורה וליצור צוואר בקבוק), NVIDIA יצרו חיבור מיוחד בשם "גשר SLI" (אנגלית: SLI Bridge) שמאפשר תקשורת בין הכרטיסים תחת אפיק מיוחד שמוטבע ישירות על המעגל המודפס של הכרטיס הגרפי ורוחב הפס שלו הוא 1GB/s. גשר SLI בא בתצורות של 2 כרטיסים, 2 כרטיסים עם רווח ביניהם, 3 כרטיסים ו-4 כרטיסים.

## הפסקת השימוש בטכנולוגיה
בשנת 2020 הודיעה NVIDIA כי החל מ-1 בינואר 2021 היא לא תוסיף עוד פרופילי דרייברים חדשים של SLI בכרטיסי מסך מסדרת RTX 2000 ומעלה. מפתחי משחקים יכלו עדיין להשתמש ב-DirectX 12 או Vulkan כדי להציג מערך מרובה GPU ללא חיבור SLI או CrossFire, אך מעט מפתחים תמכו בתכונה זו, ועם הביצועים הגרפיים המשופרים של כרטיסי מסך חדשים יותר, מערכי מרובי GPU למשחקים הפכו למיושנים ולא רלוונטיים אחרי 2020.

## ראו גם
* כרטיס גרפי
* AMD CrossFireX

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:התקני פלט
קטגוריה:מוצרי Nvidia
בנימין צינקר

[ממוזער|צינקר (ראשון משמאל) עם עמיתיו ל[מבצע אופרה, יאיר רחמילביץ (שני משמאל), דובי יפה, מוהר]]
**בנימין (בני) צינקר (צין)** (נולד ב-1947) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, שירת כטייס קרב בחיל האוויר הישראלי, פיקד על בסיס רמון ובסיס תל נוף.

## חייו
צינקר למד בבית הספר הריאלי ובפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה. התגייס לקורס טיס אותו סיים במגמת קרב ב-1967. במלחמת ששת הימים שירת בטייסת הפוגות של בית הספר לטיסה, את טבילת האש שלו עשה בגיחת הפצצת המכ"ם המצרי באל עריש, בהמשך המלחמה השתתף בגיחות מבצעיות נוספות. לאחר המלחמה הוצב בטייסת מיסטרים והשתתף במלחמת ההתשה. בהמשך עבר להדריך בבית הספר לטיסה והיה חבר בצוות האווירובטי של חיל האוויר. ב-1970 עבר לטייסת 69 ("הפטישים") בה עבר הסבה למטוסי פנטום והשתתף בגיחות עומק במצרים. ב-1973 עבר לטייסת סקייהוק. במלחמת יום הכיפורים נפגע מטוסו והוא נאלץ לנחות נחיתת אונס ברפידים, בהמשך המלחמה השתתף בגיחות רבות ואף נפצע בגיחת סיוע לכוחות קרקע ברמת הגולן.

לאחר המלחמה שירת צינקר בתפקידי מטה. ב-1976 היה חבר במשלחת הראשונה שיצאה לקלוט את מטוסי ה-F-15 איגל לחיל האוויר, יחד עם איתן בן-אליהו, משה מלניק, יואל פלדשו ושאול סיימון. הוא שירת כסמ"ט א' של הטייסת החדשה שהוקמה, טייסת 133 ("אבירי הזנב הכפול"). ב-1977 מונה למפקד טייסת 140, טייסת סקייהוק ובמאי 1979 מונה למפקד טייסת 133. הוא פיקד על הטייסת עד מאי 1981, תקופה בה הפילה הטייסת 13 מטוסי מיג. ב-13 בפברואר 1981 רשם את הפלת הבכורה העולמית של מטוס מיג-25. צינקר הוזנק לעבר המיג הסורי שניסה ליירט מטוס צילום ישראלי מדגם פנטום והפילו באמצעות ירי טילי לביד בשמי סוריה. במבצע אופרה היה מספר שתיים במבנה מטוסי הטייסת שחיפה על מטוסי ה-F-16 שהפציצו את הכור העיראקי

במבצע שלום הגליל שירת בתפקיד מטה ובהצבת חירום בטייסת 133, במהלך המלחמה הפיל מטוס מיג 23 סורי. ב-1983 מונה לעוזר הנספח האווירי בוושינגטון וב-1984 מונה למפקד בית הספר לטיסה בבסיס חצרים. ב-1986 מונה למפקד בסיס רמון ומיולי 1990 עד אוקטובר 1992 שירת כמפקד בסיס תל נוף בדרגת תת-אלוף. בתפקידו האחרון בשירות הקבע כיהן כנספח האווירי בארצות הברית.

לאחר שירותו הצבאי מונה ב-1997 למנכ"ל קרדן שירותים וב-1999 למנכ"ל קרדן תקשורת.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי הפנימייה הצבאית לפיקוד חיפה
קטגוריה:תתי אלופים בצה"ל בוגרי הפנימיות הצבאיות לפיקוד
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בית הספר לטיסה של חיל האוויר
קטגוריה:מפקדי בסיס רמון
קטגוריה:מפקדי בסיס תל נוף
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:נספחי חיל האוויר בארצות הברית
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
משפטי טרבלינקה

שני משפטים הנוגעים למחנה הריכוז טרבלינקה נערכו שני עשורים לאחר מלחמת העולם השנייה, שניהם בדיסלדורף שבגרמניה. משפטים אלו, המכונים **"משפטי טרבלינקה"**, שייכים לסדרה של משפטים שהחלו בשנות השישים כגון משפט אייכמן (1961) ומשפטי אושוויץ בפרנקפורט (1965-1963). המשפטים הביאו לתודעה הציבורית את הבנת היקף הפשעים שנערכו במבצע ריינהרד על ידי בירוקרטים ומרצחים נאצים, ובהם נהרגו יותר משני מיליון יהודים, ו-50,000 צוענים. בשנים שלאחר מכן, נערכו משפטים דומים לאנשי סגל מחנות בלז'ץ (1963-1965), סוביבור (1966) ומיידנק (1981-1975).

## משפט הירטרייטר

משפט שקדם למשפטי טרבלינקה והוביל לידיעת העולם על הזוועות שהתחוללו במחנה היה משפט הירטרייטר (Hirtreiter), שנערך בבית המשפט בפרנקפורט על המיין בשנים 1950–1951. בשנת 1946 נעצר ונחקר יוזף הירטרייטר  בנוגע לרציחתם של גרמנים שסבלו מפגמים גופניים, כמומים מולדים או מחלות כרוניות וכן מקשיים נפשיים, במרכז ההמתה בהדמאר , בו נרצחו אזרחים גרמנים כחלק מתוכנית T4 - אותנסיה. אף על פי שלא היה ניתן להוכיח את מעורבותו בפשיעה בהדמאר, הירטרייטר הודה שעבד במחנה ליד הכפר הפולני מלקיניה, שבו נרצחו יהודים בתאי גזים. חקירות נוספות העלו שהוא אכן הוצב בטרבלינקה והיה אחראי על הפשטת האסירים ולקיחת רכושם לפני רציחתם בגז. הוא הורשע בסיוע לרצח המוני של יהודים וכן ברציחתם של יותר מ-10 בני אדם, בהם תינוקות. ב-3 במרץ 1951 נידון הירטרייטר למאסר עולם, אך שוחרר ב-1971.

## משפט טרבלינקה הראשון

משפט טרבלינקה הראשון נפתח ביום 12 באוקטובר 1964 ובו נידונו בפני השופט אלפרד שפיס  מעשיהם של 11 מאנשי סגל המחנה, שהיוו כרבע ממספר אנשי האס אס ששירתו במחנה טרבלינקה וסייעו למנגנון ההשמדה. יותר מ-100 עדים נקראו למשפט, בהם פרנצ'שק זבצקי , אזרח פולני שהועסק ב"דויטשה רייכסבאן", חברת הרכבות הגרמנית שהייתה אחראית בין השאר על הטרנספורטים ברחבי אירופה. גזר הדין של הנאשמים ניתן ב-3 בספטמבר 1965.

## משפט טרבלינקה השני

משפט טרבלינקה השני, המכונה גם "משפט שטנגל", נערך מ-13 במאי עד 22 בדצמבר 1970, חמש שנים לאחר משפט טרבלינקה הראשון. במשפט זה, מפקד מחנה טרבלינקה פרנץ שטנגל, שהוסגר שלוש שנים לפני כן מברזיל, הועמד לבסוף לדין. שטנגל סייע ברצח מוגבלים ונכים במסגרת תוכנית האותנסיה ועוד לפני הצבתו בטרבלינקה, היה מפקדו הראשון של מחנה סוביבור. תחת פיקודו התנהלו מרבית הרציחות בטרבלינקה. הוא נידון למאסר עולם ונפטר בכלא ב-28 ביוני 1971, בעודו ממתין למשפט ערעור.

## ראו גם
* משפטי מיידנק
* משפטי חלמנו
* משפט בלז'ץ
* משפט סוביבור
* משפטי נירנברג
* משפטי דכאו

## הערות שוליים

קטגוריה:פשעים נגד האנושות
קטגוריה:טרבלינקה
קטגוריה:עשיית דין בנאצים ובעוזריהם
גשר הרכבת הטורקי על נחל בארותיים

שמאל|ממוזער|250px|מסילת הברזל הצבאית העות'מאנית בארץ ישראל 1914–1917

**גשר הרכבת הטורקי על נחל בארותיים** נמצא ליד היישוב עזוז דרומית מערבית לניצנה על נחל בארותיים. זהו גשר קשתות מאבן שנבנה ב-1916 על ידי צבא האימפריה העות'מאנית בעת מלחמת העולם הראשונה. הגשר נבנה כחלק ממיזם "השלוחה המצרית" של המסילה המזרחית לכיוון עוג'ה אל-חפיר בואכה קוסיימה במזרח חצי האי סיני, והוא אחד מסדרה של גשרים ומעברי מים על תוואי המסילה. צבא האימפריה העות'מאנית, ביוזמתו של ג'מאל פחה ובתכנונו של פאשה היינריך אוגוסט מייסנר, בנה את המסילה לשינוע כוחות וציוד צבאי וכחלק מהמאמץ הלוגיסטי העות'מאני-גרמני במערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה. המסילה לא הושלמה ובנייתה הופסקה כ-15 ק"מ ממזרח לקוסיימה עם התקדמות הכוחות הבריטים. השימוש במסילה ובגשר הופסק באביב 1917 לאחר שחיל המשלוח המצרי פשט מעבר לקווי העות'מאנים, פוצץ גשרים, ובהם את גשר ביר עסלוג', השבית את הקו באר שבע – ביר עסלוג' וניתק את קצהו הדרומי של הקו מחלקו הצפוני.

בזמן שלטון המנדט הבריטי שונה יעודו של הגשר לדרך סולינג (דרך אבנים בריטית) לכלי רכב.

הגשר משמש למעבר כלי רכב גם כיום (2014). המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל והמועצה האזורית רמת הנגב החליטו לשקם את הגשר ולשמר את יופיו ואת העבירות עליו. ב-2013 חוזק הגשר מבחינה הנדסית, הוחלפו בו אבנים והוא נאטם למים.

בסמוך לגשר חורשת אקליפטוסים שניטעה בידי אליהו קראוזה ותלמידי מקוה ישראל כעבודת כפייה לטובת מאמץ המלחמה העות'מאני, והיא אחות לחורשות נוספות שניטעו במסגרת מיזם "השלוחה המצרית".

מדרום לגשר נמצאים שרידי תחנת רכבת ומגדל מים.

## ראו גם
גשרי הרכבת הצבאית העות'מאנית במלחמת העולם הראשונה עליהן הונחה המסילה המזרחית המקורית.
*נחל תאנים – גשר הרכבת הטורקי על נחל תאנים
*נחל שילה – גשר הרכבת הטורקי על נחל שילה
*גשר הרכבת הטורקי על נחל האלה
*שמורת פורה – גשר הרכבת הטורקי על נחל פורה
*גשר הרכבת הטורקי על נחל באר שבע
* גשר הרכבת הטורקי נחל לבן

רקע על הרכבות בארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה.
* מסילת הרכבת החיג'אזית
* הרכבת בארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה
* מסילת הרכבת מנחל שורק לקוסיימה

## קישורים חיצוניים

* [הגשר באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל](http://www.shimur.org/דרום/projects/גשר%20עזוז%20(נחל%20בארותיים)) 
* שימור גשר הרכבת , באתר המועצה לשימור אתרים, גיליון מספר 5, 9 באפריל 2013, עמוד 3

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז דרום
בארותיים
קטגוריה:הנגב: גשרים
קטגוריה:המסילה המזרחית ההיסטורית
בארותיים
קטגוריה:מחוז הדרום: מבנים לשימור
יהודה בר

**יהודה בר** (נולד בשנת 1940) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, שירת כמפקד סיירת חרוב, חטיבת הבקעה ועוצבת הגליל.

## ביוגרפיה
בר נולד בשם **יהודה ברינג** וגדל בפתח תקווה. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1958 במסגרת גרעין נח"ל, התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים בר עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה בגדוד וכמפקד פלוגה בגדוד. בשנת 1964 פיקד על פלחה"ן צנחנים. במלחמת ששת הימים לחם עם חטיבה 55 בקרב על ירושלים. לאחר מכן שירת כסמג"ד גדוד 890, ובשנים 1972-1970 שימש כמפקד סיירת חרוב. במלחמת יום הכיפורים לחם כסגן מפקד חטיבה 55, בין היתר במבצע אבירי לב. לאחר מכן בשנים 1976-1974 פיקד על חטיבת הבקעה. לאחר מלחמת לבנון הראשונה פיקד על עוצבת הגליל בדרגת תא"ל. בשנת 1985 מונה לראש חטיבת המבצעים במטכ"ל.

בשנת 1987 מונה לנספח צה"ל באוסטרליה. בשנת 1992 פרש מצה"ל.

בין השנים 1997–2017 שימש כמנכ"ל המרכז הזואולוגי תל אביב - רמת גן.

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:מפקדי סיירת חרוב
קטגוריה:מפקדי חטיבת הבקעה
קטגוריה:מפקדי עוצבת הגליל
קטגוריה:ראשי חטיבת המבצעים
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קאבו פולוניו

ממוזער|דיונות ליד קאבו פולוניו
**קאבו פולוניו** (בספרדית: **Cabo Polonio**) הוא פארק לאומי וכפר נופש שנמצא במחוז רוצ'ה באורוגוואי.
## היסטוריה
רבים טוענים שמקורו של השם "פולוניו" בספינה בעלת שם זהה שטבעה באזור בשנת 1731. אחרים טוענים שהשם קשור לטביעתה של ספינה אחרת בשנת 1753.

תחת שטח שיפוטו של הכפר נמצאים שלושה איים קטנים המכונים איי טורס (Islas de Torres), והם האי ראסה, האי אנקנטדה ואל איסלוטה. באיים נמצאת שמורת טבע חשובה של אריות ים.

המגדלור של קאבו פולוניו (Faro de Cabo Polonio) נבנה והואר בשנת 1881, בעל טווח של כ-35 קילומטרים ומאיר כל 12 שניות.

קיימת דרך אלטרנטיבית לקאבו פולוניו, דרך הדיונות וחוף הים בכפר נופש ברה דה וליסס שאורכה הוא 8 ק"מ (בין שעה לשלוש שעות רגלית). גובה הדיונות יכול להגיע עד 30 מטר.

האוכלוסייה מעטה, ומורכבת בעיקר מדייגים, אומנים ואנשים תחזוקה של המגדלור. בזמן עונת התיירות (ינואר-מרץ) פועלות מסעדות וקיוסקים רבים ובתים מוצעים להשכרה. הבתים לא מחוברים לרשת החשמל חוץ ממקומות מסוימים כמו במגדלור. בנוסף לכן אין תאורה ברחוב וזה מאפיין ייחודי של המקום וכך ניתן לראות את השמיים בלילה וליהנות מהצפייה ללא הפרעות אורות מלאכותיות.	 	
	
קאבו פולוניו והמרחב הימי שנמצא במרחק 5 מיילים ימיים ממנו, כולל איי טורס ואיי קסטילו גראנדה, הוכרזו ב-20 ביולי 2009, כאזור טבע מוגן בפיקוח בקטגוריה "פארק לאומי".

## קישורים חיצוניים

* Puerta del Polonio - Terminal de acceso a Cabo Polonio, horarios y servicios
* Portal del Cabo - Información turística sobre Cabo Polonio

## הערות שוליים

קטגוריה:אורוגוואי: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-18
יוסקה מאיור

"**יוסקה מאיור**" הוא סיפור קומיקס בהמשכים שמורכב משני חלקים. הקומיקס נכתב על ידי דב זיגלמן ואוייר על ידי גיורא רוטמן, התפרסם בשער האחורי של השבועון לילדים "הארץ שלנו" בשנים 1972–1973. הקומיקס מתרחש על רקע המאבק להקמת מדינת ישראל. הוא מקיף 81 פרקים סך הכל, ובכך הוא סיפור הקומיקס הארוך ביותר שפורסם בעיתון ישראלי.

## עלילה
חלקו הראשון של הסיפור החל להתפרסם ב-24 בינואר 1972, והקיף 50 פרקים. הוא מתאר את קורותיו של יוסקה מאיור, בחור צעיר שהיה פרטיזן בשואה והעפיל לארץ, התגייס לפלמ"ח (לאחר מבחני אומץ שערך לו מפקדו יצחק), ועסק בפעולות של העפלה לארץ ישראל. לאחר מכן השתתף יוסקה בהברחת 150 ילדים יהודיים ממנזר בפולין שבו היו כלואים. חלקו השני של הסיפור מתרחש על רקע מלחמת העצמאות ובו יוסקה נלחם בקרבות על גוש עציון ומשתתף בשיירות לירושלים הנצורה. בסופו של הסיפור משתתף יוסקה בגילוי דרך בורמה.

בראיון מאוחר טענו רוטמן וזליגמן כי הסיפור נולד על רקע מחסור בידע על אודות תקופה זו בקרב בני הנוער. השניים הקפידו על דיוק בפרטים ההיסטוריים בעלילת הסיפור ובאופן ציור הפרטים. לשם כך, עסקו השניים במחקר היסטורי על אודות התקופה ויצרו גיבור בדיוני הפועל בתוך מרחב היסטורי ממשי.

## דמויות
**יוסקה מאיור**- גיבור הסיפור, מתואר בקומיקס כבחור צעיר, גבה- קומה, חסון, פטריוט, המתנהג באופן אצילי, בעל תושייה, אמיץ לב, נאמן "למוסדות הלאומיים", ומוכן להקריב את חייו למען העם ותקומתו.

יוסקה יוצא לפעולות ומבצעים רבים, ואף מקבל תשבחות ממפקדו.

ישנן דמויות משניות נוספות כמו: מפקדו- יצחק, חברתו (שבפרק האחרון הופכת לאשתו)- מירי, והלוחמים הרבים שלוחמים איתו - יאיר, יהושע, ינוש, מקס, סטפן, אברהם, בני, מנשה, אלי, ועוד רבים, אך הן דמויות שוליות יותר.

## תגובות על הקומיקס
רוטמן מספר על אהדת הילדים לקומיקס: "הם רצו אחריי והציקו לי כל הזמן, בשאלות מה יהיה הלאה, מה יהיה בשבוע הבא".

אך חוץ מהתגובות החיוביות היו גם כמה ביקורות שליליות על כך שלגיבור הראשי אין חסרונות. וכך כתבה קוראת אחת: *"עוד לא פגשתי אדם כיוסקה מאיור, שמצליח בכל מעשיו ושיהיה נועז וגיבור ושום רגש של פחד אפילו לא צץ בו".* בתשובה, ענו לה קוראים אחרים ש *"יוסקה מאיור הוא סיפור בלבד וסיפור יכול להיות דמיוני ".*

## לקריאה נוספת
גיורא רוטמן ודב זיגלמן, **יוסקה מאיור**, עיתון הילדים "הארץ שלנו", 1972-1973

## קישורים חיצוניים
* יוסקה מאיור- חלק ראשון, באתר יקום תרבות
* יוסקה מאיור- חלק שני, באתר יקום תרבות
* יוסקה מאיור בריבועי קומיקס, חלק א', באתר של גיורא רוטמן
* יוסקה מאיור בריבועי קומיקס, חלק ב', באתר של גיורא רוטמן
* דף הבית באתר של גיורא רוטמן
* יוסקה מאיור: הקומיקס הישראלי כאפוס היסטורי, אימגו מגזין מאמרים, אלי אשד
* יוסקה מאיור: הקומיקס הישראלי כסיפור הרפתקאות היסטורי, המולטי יקום של אלי אשד

## הערות שוליים

קטגוריה:קומיקס ישראלי
יורם גולן

**יורם גולדווג - גולן** (1929–2013) היה מנהל המרכז לקולנוע ישראלי במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה (1977-1994), והיה ממקימי האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה וממייסדי ענף התיירות בישראל (1963–1980). בשנות התשעים, עם התמורות הפוליטיות שחלו באירופה והקמת הרפובליקה השלישית של פולין, גולן היה מיוזמי חידוש בית הכנסת בעיר זמושץ', אשר עבר שחזור ב-2009 והפך מרכז תרבות ליהדות האזור.

## ביוגרפיה
יורם גולדווג-גולן (Jersy) נולד בעיר לובלין אשר בפולין לגוּלה דבורה ויחיאל גולדווג, ובילדותו עבר לגור בעיר זמושץ'. במהלך מלחמת העולם השנייה ברח יחד עם בני משפחתו מזרחה, ובשנת 1939 נאסרו בני המשפחה על ידי הרוסים. הם הוגלו לסיביר ומשם לטג'יקיסטן וכך ניצלו מרדיפת הנאצים. לאחר תלאות רבות בגלות בסיביר, כאשר במקביל כמעט כל משפחתו נספתה בשואה, עלה גולן לישראל בשנת 1952, והצטרף לשני הוריו שעלו מספר שנים לפניו לארץ ישראל. בישראל החל את לימודיו בכלכלה ושיווק באוניברסיטת תל אביב. הוא נישא ליהודית לבית קולודני ולזוג נולדו שלושה ילדים.
 
בשנת 1963 גולן החל לעבוד במשרד התיירות. בשנת 1972 מונה לקונסול לענייני תיירות בבוסטון. בהמשך התמנה למנהל לשכת התיירות הישראלית בחוף המזרחי של ארצות הברית. 

בשנת 1978 כיהן בוועדת הפרס לסרטים ישראליים מצטיינים.

החל משנת 1978, גולן היה הממונה על עידוד הסרט הישראלי במשרד התמ"ת ומנהל מרכז הסרט הישראלי. כמנהל המרכז נמנה גולן עם מקימי האקדמיה לקולנוע, שבמסגרתה ייסד את טקס פרסי אופיר והיה חבר בהנהלתה עד יומו האחרון. הוא היה אחראי במשך שנים רבות על הדוכן הישראלי בפסטיבלי הסרטים בקאן ובברלין, כשאת האחרון ניהל גם בשנה האחרונה לחייו. גולן תמך רבות בהפקות הקולנוע המקומיות וטיפח באדיקות את קשרי הקולנוע הישראלי עם מדינות נוספות בעולם. גולן היה מיוזמי חוק הקולנוע (1999), הוביל את הפצת הקולנוע הישראלי בחו"ל וכן יזם הסכמים בינלאומיים להפקת קו-פרודוקציות ישראליות עם מדינות נוספות. עד יומו האחרון שימש כיו"ר הקרן לעידוד הסרט הישראלי מטעם התאחדות ענף הקולנוע. 

בשנת 2004 זכה גולן בפרס הוקרה על הישגים מקצועיים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. בגיליון האקדמיה שפורסם באותה שנה כתב עליו העיתונאי ומבקר הקולנוע גידי אורשר: "כבר עשרות שנים שיורם גולן ניצב על משמרת הקולנוע הישראלי לשרתו... ראיתי אותו מנהל את מרכז הסרט הישראלי כמו שר קולנוע אמיתי. בקיא בכל פרט, יודע כל ניואנס. ראיתי אותו בפסטיבלים בחו"ל, מנהל את הדוכן הישראלי - שלא תמיד הוא מרכז העניין בצל מציאות פוליטית קשה. ראיתי אותו במפגשים עם ראשי תעשיות אחרים של קולנוע לאומי. תמיד בכובד ראש, תמיד רואה שני צעדים קדימה, תמיד בשליטה מלאה, תמיד מסביר פנים, תמיד מגיע כדי לעזור, כדי לייעץ, כדי לתרום מהידע העצום שלו. הוא ליווה את התעשייה כאב אוהב, בלי לעשות גלי רוח ויחסי ציבור, אלא בשקט, בצנעה וביסודיות ותמיד לטובת הקולנוע שלנו".

בשנותיו האחרונות פעל גולן רבות במסגרת ארגון יוצאי זמושץ', ואף סייע רבות בחידוש בית הכנסת בזמושץ', עיר ילדותו וביחסי ישראל-פולין.

נפטר בשנת 2013, והובא למנוחות בבית הקברות בקיבוץ קריית ענבים.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי קולנוע ישראלים
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: הישגים מקצועיים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:אישים הקבורים בקריית ענבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
בן ציון ויינר

**בן ציון (בנצי) ויינר** הוא תת-אלוף במילואים צה"ל. כיהן בין היתר כמפקד חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים וכמפקד הנח"ל.

## שירותו הצבאי
ויינר נולד וגדל בקיבוץ דגניה א'. עם גיוסו לצה"ל התנדב ויינר לחטיבת הצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס שב לצנחנים ושימש במספר תפקידי פיקוד. לאחר מכן השתחרר מצה"ל. במלחמת יום הכיפורים לחם כמפקד פלוגה במילואים בחטיבה 55, אשר סופחה לחטיבה 217. בהמשך שימש במספר תפקידי פיקוד בחטיבה, ובהם מפקד גדוד צנחנים במילואים. בשנים 1987-1984 פיקד על חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים. בשנים 1990-1987 שימש כמפקד הנח"ל.

היה נשוי לסופרת אורלי קראוס-ויינר ולהם בת משותפת. לאחר שחרורו מצה"ל פנה לעסקים.

## קישורים חיצוניים
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבה 55
קטגוריה:מפקדי חטיבה במילואים
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי פיקוד הנח"ל
קטגוריה:דגניה א': אישים
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
זאב צל

**זאב צל** הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, שירת כמפקד גדוד 890 וחטיבת עודד.

## ביוגרפיה
צל נולד וגדל בחיפה. אביו, דוד, היה רו"ח שסיים לימודיו בפראג ולימים הקים חברה ליבוא מכונות וציוד כבד מאירופה, ואמו, ברכה הקימה וניהלה את מותג הקוסמטיקה "ברברה צל". עם גיוסו לצה"ל במסגרת גרעין נח"ל, התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים צל עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום קורס הקצינים שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה ולחם במלחמת ששת הימים. בהמשך מונה למפקד פלוגה בגדוד הנח"ל המוצנח לחם במלחמת ההתשה, בין היתר במרדף "ואדי שובש" שנערך ב-19/9/68, עליו פיקד כמפקד פלוגה, לאחר שהמג"ד משה סטמפל נהרג, איתו במרדף השתתפו הסמ"פ מנחם זוטורסקי, פלוגה מסייעת בפיקוד מצא, הקמב"ץ יהודה דובדבני וקצין הגששים סאלם. עם מותו של המג"ד צל לקח פיקוד על הכוח והרג את המחבלים. במלחמת יום הכיפורים לחם צל בגזרה הדרומית, לאחר ששב לישראל עם פרוץ המלחמה מלימודים בקליפרוניה. לאחר המלחמה מונה צל לסמג"ד גדוד 890 של הצנחנים. ובשנים 1979-1978 שימש כמפקד גדוד 890, ופיקד עליו במבצע ליטני, במהלכו הוביל את הגדוד בין היתר כנגד יעדי מחבלים בכפר אבל א-סאקי, ובמבצע מנורה. בהמשך הועלה צל לדרגת אל"ם וקיבל לידו את הפיקוד על חטיבת עודד בפיקוד צפון.

לאחר שחרורו שימש כמנכ"ל החברה לשירותי איכות הסביבה חברה ממשלתית המפעילה את האתר לטיפול בפסולת רעילה ברמת חובב. באוגוסט 1998, דו"ח שהגישה ועדת בדיקה מיוחדת שהוקמה על ידי דוד מילגרום, יו"ר המועצה התעשייתית רמת חובב, חשף ליקויים וחריגות מתנאי רישיון העסק להפעלת אתר הפסולת הרעילה. בהסתמך על ממצאי הדו"ח והמלצותיו, החליט מילגרום להעביר את ממצאי הבדיקה ליועץ המשפטי, אליקים רובינשטיין להמשך טיפול. התברר שאתר הפסולת התנהל שנים רבות ללא סטנדרטים מקצועיים, לא נעשה בו שימוש באמצעים למניעת זיהום כמו איטום בריכות, ולא בוצע הטיפול הנדרש לנטרול ופירוק חומרים.

אחר כך מונה למנהל מכלול אילת של חברת קו צינור אילת אשקלון. בשנת 2016 הוגש כתב אישום נגד החברה וזאב צל בגין פגיעה ב-2,600 אלמוגים באילת, בעת עבודות לפירוק כלונסאות שבמי מפרץ אילת. בינואר 2020 הורשע בגרימת נזק, וגם ערערו שנה אחר כך נדחה.

## קישורים חיצוניים
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבת עודד
קטגוריה:מפקדי גדוד 890
קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
שארלוט קופר

[250px|ממוזער|שמאל|על מגרש הטניס, נגד [בלאנש בינגלי|בלאנש בינגלי היליארד]]
**שארלוט קופר סטרי** (באנגלית: **Charlotte Cooper Sterry**;  22 בספטמבר 1870 – 10 באוקטובר 1966) הייתה טניסאית בריטית. אלופת וימבלדון חמש פעמים. האישה הראשונה שזכתה במדליית זהב במשחקים האולימיפיים בטניס, והאישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית בתחרות אישית (בפריז 1900). בין השנים 1893 ל-1917 הופיעה בטורניר וימבלדון 21 פעמים.

## תולדות חייה
נולדה באילינג. בהופעתה הראשונה בווימבלדון בשנת 1893 הגיעה לחצי הגמר והפסידה לבלאנש בינגלי. בשנת 1895 ניצחה לראשונה בגמר. בשנה שלאחר מכן הגנה על תארה מול אליס סימפסון פיקרינג. בשנת 1896 חוותה ירידה משמעותית בשמיעה והפכה חרשת. בין השנים 1897–1901 התחלק תואר אלופת וימבלדון לנשים בין קופר (1898, 1901) לבין בינגלי (1897, 1899, 1900). משחק הגמר של אליפות וימבלדון 1902 התנהל בין קופר למיוריאל רוב והגיע לתוצאה של 6–4, 11–13 לטובת רוב לפני שהופסק עקב גשם עז. המשחק שוחק מחדש למחרת מתחילתו ובסופו ניצחה רוב 7–5, 6–1. המשחק כלל 53 משחקונים. בשנת 1908, אם לשניים ובגיל 37 שנים ו-282 יום, זכתה בתואר האליפות האחרון שלה והיא הזוכה המבוגרת ביותר בטורניר. רצף ההופעות שלה בגמר, שמונה הופעות מאז 1900, החזיק עד 1990, עת נשבר על ידי מרטינה נברטילובה. בשנת 1912 הגיעה לגמר והפסידה ושנה לאחר מכן הפסידה בגמר הזוגות יחד עם דורותיאה דאגלס.

בגמר טניס הנשים האולימפי הראשון, שהתקיים באולימפיאדת פריז ביולי 1900 ניצחה את הטניסאית (Hélène Prévost) והייתה למנצחת האולימפית הראשונה בענף הטניס. באותה אולימפיאדה זכתה במדליית זהב נוספת בזוגות מעורבים יחד עם רג'ינלד דוהרטי. בשנת 1908, השתתפה באולימפיאדת לונדון בטורניר הטניס לנשים  והפסידה ליריבתה קייט גילו פנוויק  ברבע הגמר משום שפרשה.

בשנת 1901 נישאה לאלפרד סטרי וצירפה את שמו לשמה. בנוסף לאובדן שמיעתה איבדה קופר-סטרי בהמשך ימיה גם את ראייתה, אך נותרה פעילה. בשנת 1961, ימים לפני יום הולדתה ה-91 נכחה בפתיחת אליפות וימבלדון.

## הישגים
בטורניר וימבלדון

### זכיות בגמר בודדות

### הפסדים בגמר בודדות

### הפסדים בגמר זוגות

## ראו גם
* הלן דה פורטאלה - האישה הראשונה שהשתתפה במשחקים האולימפיים, והאישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באוקספורד אינדקס
* דף באתר טורניר וימבלדון

## הערות שוליים

קטגוריה:טניסאיות בריטיות
קטגוריה:כבדי שמיעה בריטים
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות וימבלדון
קטגוריה:אלופות אולימפיות: טניס
קטגוריה:אלופות אולימפיות מבריטניה
קטגוריה:משתתפות אולימפיאדת פריז (1900)
קטגוריה:נשים ראשונות בספורט
קטגוריה:טניסאיות באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1870
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1966
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1966
קטגוריה:טניסאים אולימפיים בריטים
נחשון ישראלי

**נחשון ישראלי** (נולד ב-17 ביולי 1941) הוא אלוף-משנה במילואים צה"ל. כיהן בין היתר כמפקד חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים.

## שירותו הצבאי
עם גיוסו לצה"ל התנדב ישראלי לחטיבת הצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס שב לצנחנים ושימש במספר תפקידי פיקוד. לאחר מכן השתחרר מצה"ל. במלחמת ששת הימים השתתף כמפקד מחלקה וכסגן מפקד הפלוגה בקרב בדרך שכם בירושלים, במלחמת יום הכיפורים לחם כמפקד פלוגה במילואים בחטיבה 55, בין היתר במבצע אבירי לב ובקרב סרפאום. בהמשך שימש ישראלי במספר תפקידי פיקוד בחטיבה, ובמלחמת לבנון הראשונה שימש כמפקד גדוד 8150, גדוד צנחנים במילואים בחטיבה 623, אשר סופח לכוח השריון שבפיקוד תא"ל יוסי פלד ("כוח יוסי").

על הגדוד הוטל להשתתף בכיבוש הכפר משע'רה. לאחר תצפית מפקדים על היעד והערכת מצב, הציע ישראלי, כי הגדוד יערוך מסע רגלי במדרונות ג'בל ברוך ומשם יגלוש במורד לעורפו של הכפר. תא"ל פלד הטיל ספק ביכולת הגדוד לעמוד במאמץ, משום היותו גדוד מילואים, והמג"ד הבטיח לו כי הגדוד יכול לאתגר. בעת שהצנחנים בפיקוד ישראלי נעו למשימתם, פתחו הטנקים, בפיקוד דוביק טל, באש מעמדות שולטות, והשמידו מספר טנקים סורים. כמו כן סייעו לתקיפה מסוקי קרב דיפנדר של חיל האוויר, שפגעו גם הם בטנקים הסורים ואספו מודיעין על היערכות הכוח הסורי בכפר. גדוד הצנחנים בפיקוד ישראלי הופיע בעורף הכפר הכריע את הקרב ומוטט את הכוח הסורי. החיילים הסורים שלא נפגעו ונהרגו נמלטו, כשהם משאירים מאחוריהם רכבים וטנקים. הכיבוש הסתיים בתוך שעה ללא נפגעים לכוח התוקף.

בשנים 1990-1987 פיקד על חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבה 55
קטגוריה:מפקדי חטיבה במילואים
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קרב לותר אם ברנברג (1626)

**קרב לותר אם ברנברג** (**Lutter am Barenberge**) היה קרב שהתרחש במהלך מלחמת שלושים השנים בלותר אם ברנברג , בין צבא דנמרק תחת פיקודו של מלך דנמרק כריסטיאן הרביעי לבין צבא קתולי בפיקודו של הגנרל יוהאן ט'סרקלס פון טילי. הקרב הסתיים בניצחון קתולי מוחץ, והיה אחד האחרונים בהתערבות הדנית במלחמת שלושים השנים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
לותר אם ברנברג
לותר אם ברנברג
מיטרוביצה

**מִיטְרוֹבִיצָה** וכן **קוֹסוֹבְסְקָה מִיטְרוֹבִיצָה** (באלבנית: ** Mitrovica**, בסרבית קירילית: ** Косовска Митровица**) היא עיר ורשות מקומית בצפון קוסובו ובירת מחוז מיטרוביצה. החזקה על העיר נתונה במחלוקת בין הרפובליקה של קוסובו, אשר הכריזה על עצמאותה ב-2008 וזכתה להכרה בינלאומית חלקית, לבין סרביה, שלא הכירה בעצמאות קוסובו.

## היסטוריה
צפונית-מערבית למיטרוביצה מצויים שרידיה של מצודת גבול מתקופת נסיכות רשקה. בהמשך נשלט השטח על ידי האימפריה הביזנטית וממלכת סרביה. במהלך המאה ה-15 נכבש השטח על ידי צבא האימפריה העות'מאנית. ב-1912, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבשה העיר על ידי צבא ממלכת סרביה והעיר נכללה בשטחי הממלכה. במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבש האזור על ידי כוחות מעצמות המרכז ולאחר תבוסתן נכללה מיטרוביצה בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה נכבש האזור בידי גרמניה הנאצית ומיטרוביצה נותרה בשליטה גרמנית. לאחר המלחמה נכללה העיר בשטחי יוגוסלביה. ב-1980, לאחר מותו של שליט יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו שונה שמה של העיר ל**טיטובה מיטרוביצה** וב-1991 הוחזר שמה לקוסובסקה מיטרוביצה. לאחר פירוק יוגוסלביה נכללה העיר בשטחי סרביה. במהלך מלחמת קוסובו נפגעה מיטרוביצה קשות ונגרמו נזקי רכוש ואבדות בנפש. בפברואר 2008 הכריזה קוסובו על עצמאותה ומיטרוביצה נכללה בשטחה. בשנת 2013 חולקה העיר לשתי רשויות מקומיות, אחת סרבית ברובה והשניה, שנקראה מיטרוביצה, הייתה קוסוברית ברובה באוכלוסייתה. בין שתי הרשויות היה גשר שסימל את הפיצול בין הרוב הקוסבורי למיעוט הסרבי באזור

## יהודי מיטרוביצה
מקובל לתארך את ראשיתה של הקהילה במיטרוביצה בחורבנה של העיר נובו ברדו במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) ועזיבת יהודי העיר לפרישטינה ומיטרוביצה.

ב-1910 פרץ מרד אלבני נגד השלטון העות'מאני של הטורקים הצעירים. באזור התחוללו קרבות כבדים ומשפחות יהודיות רבות איבדו את רכושן, עזבו את מיטרוביצה ועברו להתגורר בסקופיה. קיים תיעוד לפעילות ציונית בעיר לאחר מלחמת העולם הראשונה. ב-1924 השתתפו נציגי הקהילה בוועידה האזורית של הנוער הציוני שנערכה בסקופיה.

ב-1940 מנתה קהילת מיטרוביצה 116 נפשות. לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה בידי גרמניה נותרה מיטרוביצה בחזקת הגרמנים. 25 מיהודי מיטרוביצה הצליחו להימלט לפרישטינה שהייתה תחת שליטת האיטלקים. ב-2 במרץ 1942 ערכו הגרמנים אקציה במיטרוביצה ועצרו את יהודי העיר. בהמשך, גורשו יהודי מיטרוביצה למחנה הריכוז סיימישטה וממנו גורשו מקצתם לברגן-בלזן. 75 מהמגורשים נספו בסיימישטה והשאר בברגן-בלזן. 25 הנמלטים לפרישטינה ניצלו, משום שהועברו על ידי האיטלקים לשטחי "אלבניה הישנה" ופוזרו בין יישובים שונים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קוסובו: ערים
קוסובסקה מיטרוביצה
מיטרוביצה
פרנץ פון מרסי

**פרנץ פון מרסי** (בגרמנית: **Franz von Mercy**; סביבות 1597 - 3 באוגוסט 1645) היה גנרל מהאימפריה הרומית הקדושה שנחשב לאחד הגנרלים המוכשרים האחרונים של האימפריה במהלך מלחמת שלושים השנים.

## ביוגרפיה
פון מרסי נולד בלונגווי, ובשנת 1606 התגייס לצבא הקיסרי. בשנת 1630 הוא הועלה לדרגה גבוהה, ובשנת 1631 הוא פיקד על רגימנט רגלים במהלך קרב ברייטנפלד (1631). לאחר מכן הוא הועלה לדרגת גנרלפלדוואכטמייסטר, ובשנים 1635-1637 השתתף במערכות השונות באזור הריין.

בספטמבר 1638 הוא מונה לגנרל הכללי של נסיכות הבוחר מבוואריה, ולאחר מותם של שני הגנרלים האגדיים טילי וולנשטיין קיבל מרסי את הפיקוד על צבא הליגה הקתולית. והדהים את כולם בניצחונו בקרב טוטלינגן, בקרב זה הוביל מרסי כוח משולב של גרמנים לוורנים ובווארים, והביס את הכוחות הצרפתיים של המרשל ז'וסיאה רנטזאו. בנוסף על כך לקח מרסי את רנטזאו ו-7,000 מחייליו בשבי, והכריח את הנותרים לסגת חזרה אל אלזס.

בשנת 1644 הותקפו המבצרים הבוואריים בפרייבורג בפיקודו של מרסי בידי כוחות צרפתיים בפיקודם של לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה ואנרי דה לה טור. האבדות בקרב זה היו קשים יותר מכל קרב אחר במהלך המלחמה ובסופו כבשו הצרפתים את פרייבורג.  

מרסי מת בגרמניה במהלך קרב נורדלינגן (1645) ב-3 באוגוסט 1645.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלחמת שלושים השנים
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:ברונים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1597
קטגוריה:נפטרים ב-1645
פרידריך וילהלם פון זיידליץ

**פרידריך וילהלם פרייהר פון זיידליץ** (בגרמנית: **Friedrich Wilhelm Freiherr von Seydlitz**; 3 בפברואר 1721, קאלקר – 8 בנובמבר 1773, שלזיה) היה מפקד חיל הפרשים של פרוסיה במהלך מלחמת שבע השנים, ונחשב לאחד מטובי מפקדי חילות הפרשים בהיסטוריה.

## ביוגרפיה
פון זיידליץ נולד ב-3 בפברואר 1721 בקאלקר (אז בפרוסיה, כיום בנורדריין-וסטפאליה שבגרמניה). אביו, קולונל בחיל הפרשים, נפטר בהיותו בן שבע, והוא חווה ילדות קשה. אך עם זאת, כבר בילדותו רכש שליטה יוצאת דופן ברכיבה על סוסים. האגדה מספרת כי בצעירותו רכב בין כנפיים של טחנת רוח. הוא התגייס לחיל הפרשים הפרוסי במהלך מלחמת הירושה האוסטרית, ונפל בשבי האוסטרי. לאחר המלחמה שוחרר, והמלך פרידריך הגדול מינה אותו למפקד חיל הפרשים.

את עיקר הקריירה שלו עשה זיידליץ במהלך מלחמת שבע השנים, בה השתתף בקרבות רבים נגד האוסטרים והרוסים, והפך לאגדה מהלכת בקרב צבאות האויב. בסופו של דבר פיטר אותו המלך בשל בריאותו הלקויה. הוא נפטר בשלזיה ב-8 בנובמבר 1773.

לימים, אחד מצאצאיו, ולטר פון זיידליץ-קורצבאך, היה מפקד בוורמאכט שנכנע במהלך קרב סטלינגרד. 

סיירת של הצי הקיסרי הגרמני נקראה על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גנרלים בצבא הפרוסי
קטגוריה:ברונים גרמנים
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:מלחמת שבע השנים: אישים
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1721
קטגוריה:נפטרים ב-1773
מרי קאודן קלארק

**מרי ויקטוריה קאודן קלארק** לבית נובלו (באנגלית: **Mary Victoria Cowden Clarke**  22 ביוני 1809 - 12 בינואר 1898) הייתה סופרת אנגלייה.

מרי ויקטוריה קאודן הייתה בתו הבכורה של וינסנט נובלו ואחותה של הזמרת קלרה נובלו. בשנת 1828 נישאה לשותפו לעסקים של אחיה אלפרד, צ'ארלס קאודן קלארק, ועבדה עמו על מחקר בכתבי שייקספיר.

בשנה שלאחר נישואיה, החלה מרי קאודן קלארק בעבודה על קונקורדנציה רבת ערך ליצירות שייקספיר, שהתפרסמה מדי חודש במשך 18 חודשים (1845-1844) ויצאה לאור בשנת 1845 כספר בשם "הקונקורדנציה המלאה לשייקספיר", אינדקס מילולי לכל הקטעים ביצירותיו הדרמטיות של המשורר. ספר זה תפס את מקומם של ה"אינדקס המרובה ... לשייקספיר" של סמיואל אייסקאף מ-1790 ושל ה"אינדקס מילולי שלם ..." של פרנסיס טוויס מ-1807-1805.

## כתבים

* *Kit Bam's Adventures: or, The Yarns of an Old Mariner* (1849)
* *Concordance to Shakespeare* 1846
* *The Girlhood of Shakespeare's Heroines* 1850
* *The Iron Cousin* 1854
* *Florence Nightingale* 1857
* *World-noted women; or, Types of womanly attributes of all lands and ages.* 1858
* *Memorial Sonnets* 1888
* *My long life : an autobiographic sketch* 1897


## קישורים חיצוניים

* 


* http://www.npg.org.uk/live/search/person.asp?LinkID=mp05163 Image] at the National Photo Gallery
* For Mary Cowden Clarke's works http://www.worldcat.org/
* Letters of Mary Cowden Clarke concerning revisions to be made to *The Complete Concordance to Shakespeare*, and proposals for the publication of its companion volume, *The Shakespeare Key* on the University of Birmingham's Virtual Manuscript Room.


קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משפחת נובלו
קטגוריה:סופרות אנגליות
קטגוריה:ילידות 1809
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1809
קטגוריה:נפטרות ב-1898
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1898
אלפרד נובלו

**ג'וזף אלפרד נובלו** (באנגלית: **Joseph Alfred Novello**; 1810 – 17 ביולי 1896) היה מו"ל מוזיקה אנגלי, בנו הבכור של וינסנט נובלו ויוצר בית ההוצאה נובלו ושות' ככוח מהפכני רב-עוצמה בעולם ההוצאה לאור של מוזיקה.
## חייו
אלפרד נובלו נולד בלונדון, בנו הבכור של נגן העוגב והמלחין המפורסם וינסנט נובלו. הוריו הביאו לעולם אחד-עשר ילדים, ששניים מהם מתו בינקותם, שניים מתו בילדותם, ובן אחד, הצייר פיטר אדוארד, מת בצעירותו. בן אחד וחמש בנות שרדו והמשיכו במסורת המוזיקלית המשפחתית. הנודעת בבנות הייתה זמרת הסופרן קלרה נובלו. בשנת 1811 ייסד וינסנט נובלו את בית ההוצאה למוזיקה נובלו ושות' הנושא את שמו, שהוציא דפי תווים על בסיס מנויים מביתו הפרטי והמשיך בכך עד שבנו ג'וזף אלפרד נובלו, בן התשע-עשרה, לקח לידיו את העסק בשנת 1829. לפני שהחל ביוזמה העסקית הזאת, הופיע אלפרד בשירה כזמר בס מקצועי.

אלפרד נובלו קידם ובנה את העסק להצלחה מסחרית כבירה. עומדת לזכותו העובדה, שהיה הראשון להציע למכירה ספרי תווים במחיר מוזל (לכדי רבע מן המחיר הקודם לקונה הקמעונאי) ולחדול מן הנוהג של מכירת תווים למנויים בלבד. בשנת 1836 החל נובלו להוציא את "העולם המוזיקלי", שבועון שהיה הראשון שהוקדש כולו למוזיקה; הוצאתו נמשכה עד 1891. משנת 1841 נעזר בעבודתו בהנרי ליטלטון, שהיה לשותפו בשנת 1861, אז שונה שם הפירמה לנובלו ושות'. עם פרישתו של אלפרד נובלו והשלמת המכירה בשנת 1866, היה ליטלטון לבעלים היחיד. לאחר מיזוג עם בית הוצאה אחר שונה שם ההוצאה לתקופה קצרה ואז חזר להיות נובלו ושות'. עם מותו של הנרי ליטלטון בשנת 1888, המשיכו שני בניו לנהל את העסק. לפני פרישתו, נקט אלפרד נובלו עמדה פעילה נגד "המיסוי על ידע" בבריטניה ומילא תפקיד משמעותי בביטול המס על מודעות בשנת 1853 וביטול מס הבולים על משלוח עיתונים בשנת 1855, שהביאו להוזלה משמעותית במחיר העיתונים לקוראים.

לאחר פרישתו מעסק ההוצאה לאור של מוזיקה, עקר אלפרד נובלו לג'נובה ועסק להנאתו בנגינת מוזיקה לעוגב ובהלחנתה, וכן בחקר הידרודינמיקה. כמו כן הוציא כמה פטנטים על בניית אוניות ועבד עם ויליאם פראוד. הוא מת בגנואה.

## קישורים חיצוניים

*  המיוזיקל טיימס, 1 באוגוסט 1896

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת נובלו
קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:מוציאים לאור של מוזיקה
קטגוריה:ערכים בלי תמונה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1810
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1896
וספרם (מחוז)

**וספרם** (בהונגרית: **Veszprém**) הוא מחוז במרכז טרנסדנוביה שבהונגריה. מצפון הוא גובל במחוזות גיור-מושון-שופרון וקומארום-אסטרגום, ממזרח במחוז פייר, מדרום הוא גובל באגם בלטון ובמחוז שומוג' וממערב במחוזות זאלה וואש. בירת המחוז היא העיר וספרם.

מבחינת פני השטח המחוז מתחלק לשלושה אזורים עיקריים: החלק הצפוני, מישורי ברובו ובו נמצא חלקו הדרומי של המישור ההונגרי הקטן. החלק המרכזי, שבו משתרעים הרי באקון (Bakony), הוא הררי ברובו. והחלק הדרומי, כולל את חופו הצפוני של אגם הבלטון, ורכסי הגבעות שמעליו.

כ-30% משטח המחוז מכוסה ביערות. אדמת המחוז עשירה במחצבים - העיקריים שבהם הם פחם ובוקסיט.

מחוז וספרם ההיסטורי (בגרמנית: Wesprim) נוסד עוד בתקופת ממלכת הונגריה על ידי אישטוון הראשון, מלך הונגריה. גבולותיו השתנו במהלך השנים, אך רובו כלול במחוז וספרם של היום, שגבולותיו נקבעו ב-1950. במחוז 15 ערים, ובסך הכל 108 יישובים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הונגריה: מחוזות
לאטינה

**לאטינה** (באיטלקית: **Latina**) היא בירת נפת לאטינה שבמחוז לאציו שבאיטליה. נכון לשנת 2011 מונה אוכלוסייתה של העיר 117,760 תושבים ובכך היא העיר השנייה בגודלה במחוז לאחר הבירה רומא, הנמצאת במרחק של 62 ק"מ מצפון ללאטינה. העיר נוסדה בשנת 1932 בתקופת השלטון הפשיסטי תחת השם **ליטוריה** (**Littoria**), כאשר כל השטח הסובב אותה שהיה שטח ביצות מאז ימי קדם, יובש.

## היסטוריה
לאטינה הוקמה על ידי בניטו מוסוליני ב-30 ביוני 1932 ונקראה אז ליטוריה, על שם הפסקס (בלטינית: fasces lictoriae, סמל הפשיזם). חנוכת העיר נערכה ב-18 בדצמבר אותה שנה. ליטוריה אוכלסה במתיישבים שהגיעו בעיקר מאזור פריולי (Friuli) וממחוז ונטו. המבנים והאנדרטאות של העיר עוצבו על ידי מיטב אדריכליה ואומניה של איטליה באותה תקופה.

ב-1934 הפכה העיר לבירת הנפה וב-1946, לאחר מלחמת העולם השנייה שונה שמה ל**לאטינה**. עם הגעתם של תושבים אחרים, בעיקר ממחוז לאציו עצמו, השתנה הדיאלקט המקומי שנטה להיות קרוב יותר לוונטית ועד מהרה עברו רוב תושבי העיר לדבר בניב הרומנסקי.

## כלכלה
התעשייה בלאטינה מבוססת בעיקר על תעשיית תרופות, תעשייה כימית ותעשיית גבינות ומגזר השירותים מרכזי מאוד בכלכלתה. העיר היא גם מרכז חקלאי חשוב ובאזור מגדלים ירקות, פרחים, סוכר, פירות, גבינות ומייצרים את מוצרי הלוואי שלהם. תחנת כוח גרעינית שפעלה בעבר באזור נמצאת כעת בפירוק.

## בתרבות הפופולרית
עלילת הסרט האיטלקי אחי הוא בן יחיד מתרחשת בלאטינה.

## ערים תאומות
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* Ofteland, Hanne Storm (2002). "Littoria" (pdf). Institute for Art History, University of Oslo.

קטגוריה:לאציו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1932
שמואל זקס

250px|ממוזער|שמאל|שמואל (סם) ורות זקס
[250px|ממוזער|שמאל|[לוחית זיכרון ליד המקום שבו עמד ביתו של שמואל זקס ברמת גן]]
250px|ממוזער|שמאל|מפעל "משי זקס" ברמת גן, 1938
**שמואל** (**סם**) **זקס** (1888 – 13 בינואר 1973) היה ממקימי תעשיית הטקסטיל בישראל, בעל המפעל "משי זקס" לייצור בדים.

## קורות חיים
זקס נולד בעיירה גוֹרְזְד (בליטאית: Gargždai) שליד העיר ממל, בצפון-מערב רוסיה (ליטא), בן בכור ליצחק זקס (1868–1944) מקלם
אביו נסע לדרום אפריקה בגלל מצוקה כלכלית, ובגיל 13 הצטרף אליו. הם עבדו באספקת שירותים לפועלים במכרות. בגיל 20 נפצע בתאונה ונשלח למנהיים שבגרמניה, והחליט להמשיך משם לארצות הברית, שם עסק בגרוטאות ברזל ובכסף שהרוויח הביא לשם את אביו ומשפחתו. הם החלו במסחר בבדי משי, ולאחר הצלחה קנו בית חרושת למשי בפטרסון שבניו ג'רזי ועסקו במסחר וייצור בדי משי. בניהול נכון הצליחו לעבור את המשבר הכלכלי העולמי של 1929.

ב-1932 הגיע עם אביו לארץ ישראל והחליט להשתקע בה. הוא קנה שטח אדמה ברמת גן והעביר ארצה את מכונות האריגה.

### משי זקס
המפעל החל לייצר בשנת 1933 ברמת גן (כיום דרך זאב ז'בוטינסקי 42). זקס נכנס לשותפות עם אברהם קליר בבית החרושת "ארגמן" לצביעת בדים שהוקם ב-1934 בסמוך. בתחילה נתקל המפעל בקשיים, כי הקונים לא האמינו כל כך בתוצרת הארץ, אך עם הזמן הפך המותג "משי זקס" למושג יוקרה. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הופסק יבוא המשי מאירופה. זקס נסע למצרים להביא חמרי גלם למפעלו. הוא נענה לבקשת אנשי הרכש ובעזרת רישיון שקיבל משלטונות המנדט לייבא מכונות לייצור בד ניילון, החביא במטען מכונות לייצור נשק ותחמושת.

המפעל התרחב וב-1947 עבר ביחד עם "ארגמן" לבני ברק (בשטחו של מכון מור כיום). נפתחו חנויות מפעל בתל אביב, חיפה, ירושלים, רמת גן, עכו ועוד. המפעל ידע מעלות ומורדות וסכסוכי עבודה שגרמו לסגירות זמניות שלו.

חנויות "משי זקס" נסגרו עם ירידת הביקוש לבד בתפירה עצמית. המפעל נסגר בשנות ה-70.

זקס גר בווילה מפוארת ברחוב פרוג 7 ברמת גן; כשהסתיימה בנייתה הפכה לאטרקציה ורבים הלכו להתרשם מיופיה. הוא אהד את לח"י ובביתו התקיימו פגישות בין נציגי לח"י לעיתונאים ואישים על מנת ליצור קשרי חוץ עם מדינות וגופים שונים כדי להביא את דבר המחתרת לידיעת העולם. שלט זיכרון בנושא זה הוצב בחזית הבית שנבנה על מקום הווילה שנהרסה.

## משפחה
זקס היה נשוי לרות ואב לשלושה בנים: חיים (נחמן), ברוך (טבע בים ב-1951, בהיותו בן 13) ו (נהרג במלחמת ששת הימים בקרב במבואות אל עריש, בגיל 24).

זקס נפטר בשנת 1973, בגיל 84, ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

## קישורים חיצוניים
* שמואל (סם) זקס, באתר "יזכור"
* משי זקס, באתר "נוסטלגיה"
* 

* משי זקס - פאר הלבוש, המשקיף, 12/9/41
* שמואל זקס הובא למנוחות, דבר, 15/1/73
* הופסק הייצור במשי זקס, דבר, 3/8/59
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:רמת גן: אישים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראל: תעשיית טקסטיל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:גרגז'דאי: אישים
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1888
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
הלמוט פופנדיק

**הלמוט פופנדיק** (בגרמנית: **Helmut Poppendick**; 6 בינואר 1902 - 11 בינואר 1994) היה רופא פנימי, ראש מטה השירות הרפואי של האס אס והמשטרה, מנאשמי משפט הרופאים בגרמניה.

## ביוגרפיה
למד רפואה בשנים 1919-1926 בגטינגן, מינכן וברלין. קיבל את רישיונו הרפואי ב-1 בפברואר 1928. לאחר מכן עבד במשך ארבע שנים כסייען רפואי בקליניקה הרפואית בשאריטה. מיוני 1933 עד אוקטובר 1934 היה סגן מנהל בית חולים גדול בברלין.

בשנת 1935 השלים את הכשרתו כמומחה ל"טוהר הגזע" במכון קייזר וילהלם לאנתרופולוגיה, לגנטיקה האנושית ולאאוגניקה. לאחר הכשרות אלה, היה לעוזרו של ארתור גיט במשרד הפנים של הרייך. אף החזיק בתפקיד ראש מטה השירות הרפואי של אס האס והמרכז הרפואי לגנטיקה, שבשנת 1937 נהפך למשרד ההתיישבות והגזע הראשי של האס אס. פופנדיק היה ראש המחלקה והצוות של המשרד הגנאלוגי.

בתחילת מלחמת העולם השנייה גויס כשליש של מחלקה רפואית בצבא ולקח חלק בהתקפה על בלגיה, צרפת והולנד. בנובמבר 1941 התקבל לשורות הוואפן אס-אס. בשנת 1943, ארנסט רוברט גרוויץ, הרופא הראשי של האס אס, מינה אותו לעמוד בראש צוותו. פופנדיק הצטרף גם לשורותיה של המפלגה הנאצית בשנת 1932 ולאס אס. באס אס הגיע לדרגת אוברפיהרר.

הלמוט פופנדיק הואשם במעורבות בסדרת ניסויים שנערכו על אסירי מחנות הריכוז, כולל הניסויים שנערכו בראוונסבריק.

### אחר מלחמת העולם השנייה
בפסק הדין של בית הדין הצבאי האמריקאי, ב-20 באוגוסט 1947, הוא זוכה מאשמה במעורבות בניסויים, אך נידון לעשר שנות מאסר בגין חברות בארגון פשע, ארגון האס אס. בפועל, שוחרר מהכלא ב-31 בינואר 1951.

## קישורים חיצוניים
* מסמך ממשפטי נירנברג בנוגע להלמוט פופנדיק

קטגוריה:רופאים נאצים
קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים: פושעים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1902
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1994
הינטר פישרהורן

**הינטר פישרהורן** (**Hinter Fiescherhorn**) הוא הפסגה האמצעית בהר הפישרהורן ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 4,025 מטר, בסמוך להר הגרוס פישרהורן, בקנטון ואלה ובסמיכות לקנטון ברן בשווייץ.

הר הפישרהורן הוא בעל 3 פסגות כאשר הגבוהה שבהן היא הגרוס פישרהורן המתנשאת לגובה של 4,049 מטר, הנמוכה היא הקליין פישרהורן המתנשאת לגובה 3,895 מטר, ואילו ההינטר פישרהורן היא האמצעית, כאשר הינטר משמעותו האחורי. הפסגות גרוס פישרהורן וקליין פישרהורן ממוקמות ממש על קו הגבול שבין הקנטונים ואלה וברן ואילו ההינטר פישרהורן נמצאת כולה בקנטון ואלה.

## קישורים חיצוניים

*הינטר פישרהורן באתר Hikr

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ואלה: הרים
רוטלהורן

**רוטלהורן** (**Rottalhorn**) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 3,972 מטר, בגבול הקנטונים ברן וואלה בשווייץ.

ההר ממוקם כ- 600 מטר מדרום להר היונגפראו בין העמק הקטן רוטל (Rottal) וזרוע יונגפראו (Jungfraufirn) של קרחון אלטש.

## קישורים חיצוניים

* רוטלהורן באתר Hikr

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ואלה: הרים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
לאוטרארהורן

**לאוטרארהורן** (בגרמנית: **Lauteraarhorn**) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 4,042 מטר, בקנטון ברן בשווייץ.

ההר שוכן מדרום להר שרקהורן וצפונית להר הפינסטרארהורן.

ההעפלה הראשונה להר הייתה ב-8 באוגוסט 1842 על ידי פייר ז'אן אדוארד דזור, כריסטיאן גירארד, ארנולד אשר וון דה לינט עם המדריכים מלכיאור באנהולצר וג'ייקוב לאוטהולד.

## קישורים חיצוניים

* לאוטרארהורן באתר SummitPost

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:יונגפראו-אלטש-ביטשהורן
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
אבנפלו

**אבנפלו** (**Ebnefluh** או **Äbeni Flue** או **Ebenefluh**) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 3,962 מטר, בגבול הקנטונים ברן וואלה בשווייץ.

ההר ממוקם בקצה המזרחי של קיר לאוטרברונן.

## קישורים חיצוניים

* אבנפלו באתר summitpost

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ואלה: הרים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
אלטלס

**אלטלס** (**Altels**) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 3,629 מטר, בגבול הקנטונים ברן וואלה בשווייץ.

ההר שוכן בגוש ההרים באלמהורן (Balmhorn massif) בערך בחצי הדרך בין העיירה קנדרסטג (Kandersteg) והעיירה לויקרבאד.

למרות שצידו הדרומי של ההר נמצא בשטחו של קנטון ואלה, הוא נמצא בתוך אגן נהר הארה.

## קישורים חיצוניים

* אלטלס באתר Hikr

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ואלה: הרים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
באלמהורן

**באלמהורן** (**Balmhorn**) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 3,698 מטר, בגבול הקנטונים ברן וואלה בשווייץ.

## העפלה
ההעפלה הראשונה להר הייתה ב־21 ביולי 1864 על ידי האחים פרנק ווקר, הורך ווקר, ולוסי ווקר, בליווי המדריכים בני הדודים ג'ייקוב ומלכיאור אנדרג.

## תחנות
על ההר ישנן מספר נקודות בהן ניתן לרכוש מזון וציוד.
* באלמהורנהיטה.
* בקתת לצ'נפאס 1.
* בקתת לצ'נפאס 2.
* מלון ההרים שוורנבאך.

## קישורים חיצוניים

* באלמהורן באתר summitpost

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ואלה: הרים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
אלבריסטהורן

**אלבריסטהורן** (**Albristhorn**) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 2,764 מטר, מעל העיירות לנק (Lenk), ואדלבודן (Adelboden) בקנטון ברן בשווייץ.

אלבריסטהורן היא הפסגה הגבוהה ביותר בקטע שבין הר הוילדשטרובל (Wildstrubel) ואגם תון (Thun), המהווה את קו פרשת המים בין הנהרות סים (Simme) וקנדר (Kander).

ניתן להגיע לפסגה בטיפוס רגלי דרך שביל מסומן המתחיל במעבר הננמוס (Hahnenmoos Pass), הנמצא בגובה 1,950 מטר.

## קישורים חיצוניים

* אלבריסטהורן באתר SummitPost

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
פונקציית רוזנברוק

ממוזער|שמאל|350px|תרשים של פונקציית רוזנברוק עם שני משתנים.
באופטימיזציה, **פונקציית רוזנברוק** היא פונקציה לא קמורה המשמשת לבדיקת ביצועים של אלגוריתמי אופטימיזציה. פונקציית רוזנברוק קרויה על שם הווארד הארי רוזנברוק שהציג אותה במאמר שהתפרסם ב-1960.

המינימום הגלובלי של פונקציה זו נמצא בתוך "בקעה" צרה וארוכה שצורתה פרבולית. מציאת ה"בקעה" היא משימה פשוטה יחסית, אולם התכנסות למינימום הגלובלי קשה. פונקציית רוזנברוק מוגדרת על ידי המשוואה: f(x, y) = (a-x)^2 + b(y-x^2)^2.

נקודת המינימום הגלובלית היא (x, y)=(a, a^2) ובה f(x, y)=0. ערכים מקובלים לפרמטרים a ו-b הם a = 1 ו b = 100.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אופטימיזציה רציפה
ארמיגהורן

**ארמיגהורן** (**Ärmighorn** או **Ärmighore**) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 2,742 מטר, בקנטון ברן בשווייץ.

ההר ממוקם מזרחית לעיירה קנדרגרונד (Kandergrund) ודרומית להר הדינדנהורן (Dündenhorn) בגוש ההרים שבין נהר קנדר (Kander) והעיירה רייכנבאך בקנדרטל (Reichenbach im Kandertal).

## קישורים חיצוניים

* ארמיגהורן באתר Hikr

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
ארננהורן

**ארננהורן** (**Arnenhorn**) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 2,211 מטר, בגבול הקנטונים וו וברן בשווייץ.

צידו המזרחי של ההר צופה על אגם ארננסי (Arnensee).

## קישורים חיצוניים

* ארננהורן באתר Hikr

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:וו (קנטון): הרים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
אלפלישטוק

**אלפלישטוק** (**Alplistock**) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 2,878 מטר, מערבית לעיירה הנדג (Handegg) בקנטון ברן בשווייץ.

ההר שוכן מזרחית להר הדיאמנטשטוק (Diamantstock) ברכס ההרים שבין עמק הקרחון גריבן (valley of the Grueben Glacier) וקרחון בכליטל (Bächlital).

האזור כולו, כולל אלפלישטוק, מהווה חלק ממערכת אקולוגית ייחודית הכוללת קרחונים, מפלי מים, אגמים קרחוניים, וצמחייה אלפינית מגוונת. מטפסי הרים ומטיילים המגיעים לאזור נהנים מנופים עוצרי נשימה של הפסגות הגבוהות ושל הקרחונים המתמשכים לאורך העמקים. במהלך הקיץ, המסלולים המובילים אל הפסגה מציעים למטיילים חוויה מרתקת של טיפוס בינוני עד קשה, עם נופים פנורמיים מהממים של האזור כולו.

ההר והאזור שמסביבו ידועים גם בגאולוגיה הייחודית שלהם, שבה ניתן למצוא תצורות סלעיות מגוונות ושכבות גאולוגיות המשקפות את ההיסטוריה הארוכה של התפתחות האלפים.

## קישורים חיצוניים
* אלפלישטוק באתר Hikr

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
סטרומסגודסט

**מועדון הכדורגל סטרומסגודסט** (בנורווגית: **Strømsgodset IF**) הוא מועדון כדורגל נורווגי מהעיר דראמן, שהוקם ב-10 בפברואר 1907 ולזכותו שתי אליפויות וחמישה גביעים. מגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל הוא אצטדיון מריאנלסט, המשמש כמגרשה הביתי מאז 1967.

בעונת 1992/1993, לאחר שזכתה בגביע הנורווגי, השתתפה בגביע המחזיקות, שם הפסידה לקבוצה הישראלית הפועל פתח תקווה פעמיים בתוצאה 2-0, ו-4-0 בסיכום.

ב-2006 זכתה באליפות ליגת המשנה הנורווגית והחל משנת 2007 התמודדה בליגת העל הנורווגית במשך 19 עונות עד שירדה לליגת המשנה הנורווגית בסיום עונת 2025.

## תארים
*אליפות ליגת העל הנורווגית (2): 1970, 2013
*מחזיקת הגביע הנורווגי (5): 1969, 1970, 1973, 1991, 2010

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר אוהדים

קטגוריה:קבוצות כדורגל נורווגיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1907