open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ורוולף

שמאל|ממוזער|250px|אתר המחנה בשנת 2004
**ורוולף** (שמו המלא בגרמנית: **Führerhauptquartier Werwolf**) היה שמו של מחנה מפקדה ליד העיר ויניצה שבאוקראינה, אשר שימש את שליט גרמניה הנאצית אדולף היטלר במהלך המלחמה בחזית המזרח במלחמת העולם השנייה. היה זה אחד ממספר מחנות ואתרי מפקדה שהוקמו עבור היטלר לפני המלחמה ובמהלכה, והמזרחי ביותר מביניהם ששימש את היטלר בפועל.

## המחנה
שם המחנה נקבע בהשראת המלה Werwolf – הביטוי הגרמני לאדם זאב. היטלר ציווה לכתוב אותו כ-Wehrwolf (בדומה לכתיב המלה Wehrmacht - שמו של צבא גרמניה הנאצית).

המחנה הוקם בתוך יער אורנים, כ-12 קילומטרים מצפון לוויניצה. אפשר שבחירת המיקום למחנה הייתה קשורה לתוכנית הנאצית לבנות כביש מהיר ממערב אירופה לחצי האי קרים, אשר היה אמור לעבור ליד האתר. בוויניצה שכנה המפקדה האזורית של הצבא הגרמני, ושדה תעופה גדול של הלופטוואפה שכן בקאלינובקה, כ-20 קילומטרים משם.

המחנה נבנה תחת מעטה סודיות כבד בין דצמבר 1941 ליוני 1942 על ידי עובדי כפייה ושבויי מלחמה שהובאו לשם על ידי ארגון טודט, בתוספת עובדים אוקראינים מקומיים.

משכנו של היטלר במחנה היה צריף עץ שנבנה סביב חצר פרטית, ובצמוד אליו בונקר בטון. במחנה היו כעשרים צריפי עץ ושלושה בונקרים נוספים. האתר הוקף על ידי גדר תיל ועל ידי עמדות הגנה, שהיו מקושרות ביניהן במנהרות. שתי עמדות תצפית מוגבהות נבנו ביער המקיף את המחנה. המחנה כלל גם מתקני שירותים שונים – בית תה, מספרה, בית מרחץ וסאונה, בית קולנוע ואפילו בריכת שחייה קטנה. כן היה בו גן ירק גדול שנועד לספק מזון להיטלר (שתזונתו הייתה צמחונית רוב הזמן). שתי בארות ארטזיות סיפקו מים למחנה והיו לו מתקני ייצור חשמל משלו.

מדי יום יצאה אל המחנה מברלין טיסה (בת 3 שעות), שנחתה בשדה התעופה הצבאי בקאלינובקה. גם שירות רכבת יצא באופן סדיר מתחנת ברלין-שרלוטנבורג  אל תחנה בקרבת המחנה (נסיעתה נמשכה 34 שעות).

במהלך המערכה במזרח שהה היטלר בעיקר במאורת הזאב, מטהו שבפרוסיה (כיום בפולין). הוא שהה במחנה ורוולף שלוש פעמים, בתקופות אלו:
*16 ביולי עד 30 באוקטובר 1942 – במהלך מתקפת הקיץ הגרמנית ברוסיה, שהובילה לקרב סטלינגרד;
*19 בפברואר עד 13 במרץ 1943 – לאחר כניעת הארמייה הגרמנית הששית בסטלינגרד;
*27 באוגוסט עד 15 בספטמבר 1943 – לאחר סיום קרב קורסק, המתקפה הגרמנית הגדולה האחרונה בחזית המזרח.

כאשר עזב היטלר את המחנה, במרץ 1943, הטמינו קצינים גרמנים שקשרו קשר נגדו פצצה במטוס שבו טס, אך היא לא התפוצצה.

## פינוי המחנה
הצבא הגרמני נסוג מן המחנה במרץ 1944 מפני הצבא האדום המתקרב. לפני עזיבת המחנה הרסו אותו הגרמנים ומיקשו את הכניסות למתקנים התת-קרקעיים שבו.

אתר המחנה נסרק על ידי הכוחות הסובייטיים לפי פקודתו של סטלין, אך לא נמצאו בו מסמכים. הרוסים חתמו את הכניסות לחלקיו התת-קרקעיים.

כיום האתר הוא קרחת יער, שבה נותרו שברי בטון ושרידי בריכת השחייה של המחנה. האתר איננו מגודר ומשמש את האוכלוסייה המקומית לטיולים ונופש.

בקרבת האתר ניצבת אנדרטה לאלפי עובדי כפייה (שחלקם אף בנו את האתר עצמו) שנרצחו על ידי הגרמנים ונקברו בקברי המונים ליד הכפר סטריז'בקה הסמוך. 

## ראו גם
*קן הנשרים
*פיהררבונקר

## קישורים חיצוניים

*רשמי ביקור באתר המחנה בבלוג Villagefure.
*תמונות של אתר המחנה באתר LiveJournal.

קטגוריה:אדולף היטלר: מפקדות
קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אוקראינה במלחמת העולם השנייה
פארק החייל האוסטרלי

**פארק החייל האוסטרלי** הוא גן בשכונה י"א בבאר שבע המנציח את החיילים האוסטרלים אשר כבשו את העיר במלחמת העולם הראשונה.
## מבנה
הגן נחנך בשנת 2008 והוא משתרע על שטח נרחב. הגן מגודר ויש לו שמירה קבועה, שעות מוגדרות לפתיחה לקהל וצוות עובדים המתחזק אותו. בפינה המזרחית של הגן ניצב "פסל הפרש אוסטרלי", פסל ברונזה פיגורטיבי של פרש רכוב על סוס מסתער, שעוצב בידי הפסל האוסטרלי פיטר קורלט . סביב הפסל ישנם לוחות עם הסברים על הקרב. 

בגן ישנן פינה לפיקניקים, פינות נוי, שירותים ציבוריים ומתחם משחקים גדול עם מערכות הצללה .

רובו של מתחם המשחקים נגיש לילדים המשתמשים בכיסאות גלגלים. הוא מכיל מגלשות שאפשר לטפס אל חלקן בעזרת רמפה, קרוסלה שיש בה ספסלי ישיבה לצד מקומות בטיחותיים לכיסאות גלגלים, נדנדות וערסלים מסוגים רבים ומבוך. חניית הנכים של הגן מצויה בתוך הגן עצמו כך שאנשים כבדי תנועה אינם צריכים ללכת למרחקים ארוכים בתוך הגן.

בבניית הפארק הושקעו למעלה משלושה מיליון דולר, חלקם מקרן פראט - Pratt האוסטרלית וקרן באר שבע.

## גלריה

Accessible Mary Go Round IMG 0769.JPG|קרוסלה עם מקומות ישיבה לכיסאות גלגלים בגן
Möbius strip IMG 0765.JPG|ילד מהלך על מתקן בגן החייל האלמוני בבאר שבע
The Australian Solder Park Beersheba IMG 0746.JPG|ערסלים בגן
Swing, The Australian Solder Park Beersheba IMG 0742.JPG|נדנדה בגן
The Australian Solder Park Beersheba IMG 0748.JPG|פינת מפלי המים בגן
Wheelchair Ramp for slides The Australian Solder Park Beersheba IMG 0733.JPG|רמפה לכיסאות גלגלים עבור מתקן המגלשות בגן


## ראו גם
*המרכז להנצחת חיילי אנז"ק בבאר שבע
*אנדרטת הרוכבים
*תמונת מתקפת הפרשים בקרב באר שבע

## קישורים חיצוניים

*פארק החייל האוסטרלי באתר עיריית באר שבע
* עזרא פימנטל, שני חברים, פסל וסמל - סיפורו של פארק החייל האוסטרלי בבאר-שבע, באתר עמותה למורשת מלחמת העולם הראשונה בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:באר שבע: גנים ופארקים
קטגוריה:נגישות בנייה וניידות
קטגוריה:ישראל: אנדרטאות למלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אוסטרליה במלחמת העולם הראשונה: אנדרטאות
קטגוריה:יחסי אוסטרליה–ישראל
קטגוריה:באר שבע: תיירות
הוועדה לניירות ערך ובורסות של ארצות הברית

**הוועדה לניירות ערך ובורסות של ארצות הברית** (**The United States Securities and Exchange Commission**, בראשי תיבות: **US SEC**) היא סוכנות ממשלתית מסוג רשות פיקוח בארצות הברית, האחראית לניהול ופיקוח ציבורי על שוק ההון האמריקאי. הוועדה הוקמה על ידי הנשיא פרנקלין ד. רוזוולט ב-6 ביוני 1934 ונועדה להשיב את אמון המשקיעים בשוק ההון האמריקאי בתקופת השפל הגדול. ראש הוועדה הראשון היה ג'וזף קנדי, אביו של ג'ון פיצג'רלד קנדי, מי שהיה לנשיא ארצות הברית.

## תפקידים
ל-SEC יש משימה של שלושה חלקים: 

* להגן על משקיעים; 
* לשמור על שווקים הוגנים, מסודרים ויעילים;
* להקל על הקמת הון.

כדי להשיג את המנדט שלה, ה-SEC אוכפת את הדרישה הסטטוטורית שחברות ציבוריות וחברות מוסדרות אחרות יגישו דוחות רבעוניים ושנתיים, כמו גם דוחות תקופתיים אחרים. בנוסף לדוחות הכספיים השנתיים, על מנהלי החברה לספק חשבון נרטיבי, הנקרא "דיון וניתוח ניהולי" (MD&A), המתאר את שנת הפעילות הקודמת ומסביר כיצד התמודדה החברה באותה תקופה. MD&A בדרך כלל ייגע גם בשנה הקרובה, תוך התוויית יעדים וגישות עתידיות לפרויקטים חדשים. בניסיון ליישר את מגרש המשחקים עבור כל המשקיעים, ה-SEC מחזיקה מסד נתונים מקוון בשם EDGAR (מערכת איסוף, ניתוח ושליפה אלקטרונית של נתונים) באינטרנט שממנו משקיעים יכולים לגשת למידע זה ולמידע אחר המוגש לסוכנות.

ה-SEC מעמיד דוחות לזמינים לציבור באמצעות מערכת EDGAR. ה-SEC מציע גם פרסומים בנושאים הקשורים להשקעות לחינוך ציבורי. אותה מערכת מקוונת גם לוקחת טיפים ותלונות ממשקיעים כדי לעזור ל-SEC לאתר את המפרים של חוקי ניירות הערך. ה-SEC מקפידה על מדיניות קפדנית של אף פעם לא להגיב על קיומה או מעמדה של חקירה מתמשכת.

### סמכויות חירום
במצבי חירום, ל-**SEC** (רשות ניירות הערך האמריקאית) יש סמכויות מיוחדות להתערב בפעילות השווקים כדי להגן על המשקיעים ולשמור על יציבות השוק. סמכויות אלו כוללות:

* **השעיית מסחר בניירות ערך ספציפיים:** ה-SEC יכולה להורות על השעיית המסחר במניות של חברות מסוימות אם היא סבורה שקיימת הטעיה או הונאה, או כאשר יש צורך בהגנה על המשקיעים.
* **סגירת בורסות במצבי חירום:** במקרים של משברים חמורים, כמו קריסות שוק או אירועים המאיימים על תפקוד השווקים, ה-SEC יכולה להורות על סגירה זמנית של בורסות כדי למנוע פאניקה ולשמור על הסדר הציבורי.
* **הגבלת סוגי מסחר מסוימים:** ה-SEC יכולה להטיל מגבלות על פעולות כמו מכירות בחסר (short selling) כדי למנוע מניפולציות ולהפחית תנודתיות בשווקים.

סמכויות אלו מעוגנות בחוק הבורסה לניירות ערך משנת 1934, המעניק ל-SEC את הסמכות לפקח ולהסדיר את שוקי ההון בארצות הברית, במיוחד במצבי חירום.

הפעלת סמכויות אלו נעשית בתיאום עם גופים רגולטוריים נוספים, כמו הבורסות עצמן וגופים ממשלתיים אחרים, כדי להבטיח תגובה מתואמת ויעילה לשמירה על יציבות השווקים והגנה על המשקיעים.

## ראשי הוועדה

## ראו גם
*רשות ניירות ערך (ישראל)
*הוועדה הפדרלית לניירות ערך (רוסיה)

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:שוק ההון האמריקאי
קטגוריה:ניירות ערך
Wavin' Flag

ממוזער|שמאל|"(Celebration Mix) Wavin' Flag"|200px
"**Wavin' Flag**" (בעברית: "**[[דגל]] מתנופף**") הוא שיר צדקה של הזמר הסומלי-קנדי קיינאן מאלבומו Troubadour. את השיר כתב קיינאן יחד עם הסמיזינגטונס.

לשיר נעשו גרסאות כיסוי רבות ושלוש מתוכן יצאו כסינגלים: במרץ 2009 הוציא קיינאן את השיר בגרסת האלבום כסינגל, גרסה נוספת שיצר קיינאן לקראת מונדיאל 2010 שנקראה "(Celebration Mix) Wavin' Flag" יצאה כסינגל, ובעקבות נזקי רעידת האדמה בהאיטי (2010) התאספה חבורה של אמנים קנדים, קיינאן ביניהם, תחת השם "Young Artists for Haiti" ("אמנים צעירים למען האיטי") והקליטה גרסה נוספת לשיר וכל רווחי הסינגל נתרמו לשיקום נזקי האסון.

בקליפ של השיר השתתפו קיינאן, וויל.איי.אם ודייוויד גטה.

## (Celebration Mix) Wavin' Flag
לקראת מונדיאל 2010 יצא רמיקס של השיר תחת השם "(Celebration Mix) Wavin' Flag" שנבחר על ידי קוקה קולה עבור קמפיין המכירות שלה לקראת המונדיאל. השיר הופיע במשחק "2010 FIFA World Cup South Africa" של EA Sports.

גרסה זו הצליחה יותר מגרסת האלבום והסינגל הגיע למקום הראשון במצעדי הפזמונים בגרמניה, אוסטריה ושווייץ, ולמקום השני בבריטניה, קנדה, איטליה ואירלנד.

## Young Artists for Haiti
לאחר רעידת האדמה בהאיטי בשנת 2010 התאספו למעלה מחמישים זמרים קנדים, מהפופולריים ביותר באותה תקופה, תחת השם "Young Artists for Haiti" והקליטו גרסת כיסוי, שונה במקצת, לשיר, וכל הרווחים מהשיר נתרמו לשיקום נזקי רעידת האדמה.

;רשימת המבצעים לפי סדר ההשתתפות

* קיינאן
*נלי פורטדו
*סם רוברטס
*אבריל לאבין
*פייר בובייה (מלהקת סימפל פלאן)
*טיילר קונולי (מלהקת תאורי אוף דאד מאן)
*קרדינל אופישל
*ג'ולי בלאק
*לייטס
*דריק ויבלי (מלהקת סאם 41)
*סרנה ריידר
*ג'ייקוב הוגרד (מלהקת הדלי)
|
*אמילי היינס
*הווקסלי וורקמן
*דרייק
*צ'ין אינג'טי
*פייר לפוינטה, אליזפי איזק, אימה
*אסתרו, קורב לנד, בוב אזרין
*פיפי דובסון
*ניקי ינופסקי
*מאט מייז
*ג'סטין נוזוקה
*ג'סטין ביבר
|}

## קישורים חיצוניים

* אתר "אמנים צעירים למען האיטי"

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונדיאל 2010
קטגוריה:שירי ויל.איי.אם
קטגוריה:שירי דייוויד גטה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי גביע העולם בכדורגל
קטגוריה:שירי צדקה
קטגוריה:שירים מרובי אמנים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דייוויד גטה
נשיא אלג'יריה

**נשיא אלג'יריה** (בערבית: **رئيس الجزائر**; בצרפתית: **Président de l'Algérie**) הוא ראש המדינה של אלג'יריה והמפקד העליון של הכוחות המזוינים של אלג'יריה. הנשיא נבחר לתקופת כהונה של כחמש שנים, והוא מוגבל לשתי קדנציות בלבד. באלג'יריה זכות הבחירה ניתנת בגיל 18. נשיא המדינה הוא גם המנהיג הראשי של הרשות המבצעת הממנה את ראש הממשלה והוא יושב ראש מועצת הביטחון. ראש הממשלה ממנה את שרי הממשלה.

## רשימת נשיאי אלג'יריה
 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אלג'יריה: פוליטיקה
עיר המתים (קהיר)

שמאל|ממוזער|250px|"עיר המתים", 1904
שמאל|ממוזער|250px|רחוב ב"עיר המתים", 2008
**עיר המתים** הוא כינוי לבית קברות גדול בצפון קהיר המכיל בתוכו רשת צפופה של מבני קבר ומאוזוליאה רבים, שביניהם חיים למעלה ממיליון בני אדם.

## היסטוריה
מתחם בית הקברות מוקף חומה ומצויים בו קברים ממאה ה-14 ועד היום. במשך מאות שנים התגוררו בבית הקברות אנשים מדלת העם שלא יכלו לרכוש מגורים רגילים בעיר, פושעים נמלטים או פליטים. אולם מאז שנות ה-50 של המאה ה-20 גדלה מאוד אוכלוסיית בית הקברות בעקבות תהליכי העיור המואצים שעברו על קהיר בתקופת שלטונו של גמאל עבד אל נאצר. על פי מחקר של הבנק העולמי משנת 1990 התגוררו במקום למעלה ממיליון בני אדם.

תושבי "עיר המתים" חיים במאוזוליאומים המפוארים ובמבנים שהוקמו לצד הקברים. חלקם משלמים דמי שכירות מועטים למשפחות המשכירות את מתחם הקבר של קרוביהם. השבילים הצרים בין הקברים מונעים כניסה של כלי רכב לבית הקברות. ברוב המאוזוליאומים קיימות בארות מים, וחיבור לחשמל מתבצע בדרך כלל באופן פיראטי לשכונות הסמוכות.

בצפון המתחם הוקם בית קברות לחללי מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים.

## קישורים חיצוניים

* Cairo - The City of The Dead (תמונות)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קהיר: שכונות ורבעים
קטגוריה:עוני
קטגוריה:מצרים: בתי קברות
קטגוריה:שכונות מצוקה
יגאל אריאל

הרב **יגאל אריאל** (**שטיגליץ** במקור; נולד בשנת 1946) הוא רבו לשעבר של מושב נוב שברמת הגולן, ראש מוסדות עמותת 'רוח הגולן' ומייסד הישיבה התיכונית חיספין, מחבר סדרת ספרי עיון ופרשנות נפוצה על התנ"ך.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים למשה ואסתר שטיגליץ. למד בישיבת נתיב מאיר, ישיבת כפר הרא"ה וישיבת מרכז הרב. בתחילת שנות ה-60 נמנה עם קבוצת המייסדים של ישיבת הנגב (אז: ישיבת עזתה), שהוקמה על ידי הרב יששכר מאיר, שהיה ר"מ בישיבת כפר הרא"ה.

בתחילת שנות ה-70 מונה לרב מושב נוב ברמת הגולן. בשנת 1973 הוקמה ישיבת הגולן, בשטח מחנה צבאי סורי נטוש בתחום מושב רמת מגשימים, והרב אריאל נמנה עם צוות רבניה ואף עמד בראשה במשך תקופה.

בתחילת שנות ה-80 ייסד את מדרשת הגולן, ומאז הוא עומד בראשה כמנהיג רוחני, לצד הנהלה אדמיניסטרטיבית. בשנת 1982 הקים את הישיבה התיכונית בחספין, ועמד בראשה בשנותיה הראשונות.

הרב אריאל הוציא לאור סדרת ספרי עיון ופרשנות על כמה מספרי התנ"ך. חיבר ספר על הגולן ועבר הירדן במקרא ובהלכה.

לאחר ההתנתקות פרסם את הספר "לשם שמים", סיפור מעין-אוטוביוגרפי, הכולל ניתוח מצבו של הציבור הדתי-לאומי בישראל וביקורת על התנהלותו. הספר מנסה לרדת לשורשי המחלוקת בין הציונות הדתית לבין הציבור החרדי, ובודק האם החיבור ביניהם אפשרי.

בשנת 2010 פרש מרבנות המושב נוב לאחר כארבעים שנים, אך נשאר לגור במושב ובמקביל שימש כר"מ בישיבת ההסדר ביפו. כיום הרב אריאל משמש כיו"ר עמותת רוח הגולן.

## חיים אישיים
הרב אריאל נשוי ליעל לבית פורת (אחותו של חנן פורת) ואב לעשרה. אחיו הם רבה של רמת גן לשעבר הרב יעקב אריאל, ראש מכון המקדש הרב ישראל אריאל והדיין הרב יועזר אריאל. בתו מוריה הייתה נשואה ל, מפקד סיירת צנחנים שנפצע אנושות במבצע צוק איתן ונפטר מפצעיו לאחר שנתיים וחצי.

## ספריו
* **ארץ ירדן וחרמונים: הגולן ועבר הירדן במקרא ובהלכה**
* **ארפא משובתם: התשובה במקרא ובאגדה**
* **אגדה של משפחה: עיון באגדות חכמים**
* **אגדה של נחמה: עיון ב[[מדרש רבה]] על [[מגילת איכה]]**
* **רבי מאיר ו"אחר": עיון בסוגיה מהתלמוד**
* **לשם שמים**

### ספרי עיון על התנ"ך
* **עוז וענווה: עיונים ב[[ספר יהושע|יהושע]] ו[[ספר שופטים|שופטים]]**
* **עוז מלך: עיונים ב[[ספר שמואל]]**
* **מקדש מלך: עיונים ב[[ספר מלכים]]**
* **לב חדש : עיונים ב[[ספר יחזקאל]]**
* **מור והדס: עיונים ב[[ספר דניאל|דניאל]] וב[[מגילת אסתר|אסתר]]**
* **המבשר: עיונים ב[[ספר ישעיהו]]**

### [[שמיטה]]
* **במעגלי השביעית** (בעריכתו)
* **טעמא דשביעתא: יסודותיה הרעיוניים של השמיטה, קשר התורה העם והארץ** (בעריכתו)
* **קיצור דיני שביעית**
* **סוגיות בשביעית: מקורות לשיעור ועבודה עצמית** (יחד עם הרב משה אגוזי)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* יגאל אריאל, גיור עולי ברית המועצות, **[[תחומין]]** יב (תשנ"א), באתר מכון צומת
* 
* "רבם של הרבנים" - מאמר שכתב לאחר פטירת רבו הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא
* 
* כל הכתבות - הרב יגאל אריאל, באתר ערוץ 7

קטגוריה:בוגרי ישיבת כפר הרא"ה
קטגוריה:בוגרי ישיבת הנגב
קטגוריה:רמת הגולן: רבנים
קטגוריה:רבני מושבים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
יגאל
קטגוריה:פרשני נ"ך
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:נוב: אישים
קטגוריה:רבני ישיבת הגולן
קטגוריה:ראשי ישיבות תיכוניות
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
הבורסה לניירות ערך במוסקבה

**הבורסה הבין-בנקאית למטבעות של מוסקבה** (Московская межбанковская валютная биржа) הייתה אחת מן הבורסות הגדולות ביותר בקרב מדינות חבר העמים ומזרח אירופה. נפתחה ב-1992 ואוחדה עם RTS ליצירת בורסת מוסקבה בדצמבר 2011.

מדי יום נסחרו בבורסה המוסקבאית ניירות ערך של כ-700 חברות רוסיות, לרבות מניות של 230 החברות הגדולות במדינה, ביניהן גם גזפרום, רוסטלקום וסברבנק, לוקאויל ורוסנפט, כשכולן יחד בעלות שווי כולל של כ-10 טריליון רובל (כ-300 מיליארד דולרים). בבורסה נמכרו מניות של 285 חברות רוסיות.

ב-19 בדצמבר 2011 הושלם איחוד בין בורסת Micex לבין בורסת RTS המוסקבאית, והחל מסחר בבורסה המאוחדת Micex-RTS. האיחוד נעשה במטרה לחסוך בהוצאות ולפשט את המסחר במניות.

## ראו גם
*בורסת מוסקבה
*כלכלת רוסיה
*הבורסה לניירות ערך בסנקט פטרבורג
## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:שוק ההון הרוסי
מוסקבה
קטגוריה:מוסקבה: חברות
נפתלי מנחם הוטנר

הרב **נפתלי מנחם (הערץ מנדל) הוטנר** (ה'תרל"ח, 1878 - כ"ה בחשוון ה'תרצ"ה, 1935) היה מרבני העיר איישישוק, בנו של רבי יוסף זונדל הוטנר.

## תולדותיו
נולד בביאליסטוק לרב יוסף זונדל הוטנר ולרבנית הנדל. בצעירותו למד בכולל קדשים מיסודו של החפץ חיים, שם למד יחד עם הרב אלחנן וסרמן. נישא לקריינה גולדה בת הרב צבי חיים
אפשטיין, רבה של באקשט, אחותו הצעירה של הרב משה מרדכי אפשטיין, ראש ישיבות
סלבודקה וחברון. לאחר נישואיו התמנה כרב בעיירה טלושטש, באזור ורשה, אשר רוב תושביה היו חסידים. בהוראת אביו התפטר מרבנותו כעבור תקופה קצרה ושב לאיישישוק. מאז שימש את אביו וסייע לו בענייני הרבנות.

## מאבק הרבנות באיישישוק
עם פטירת אביו רבי יוסף זונדל, בשנת תרע"ט, היה מובן כי בנו נפתלי מנחם ימלא את מקומו ברבנות איישישוק, וכך התקיים הלכה למעשה בשנים הראשונות אחר כך. אלא שאז אירע מקרה שהביא לעזיבתו את הרבנות. לראש הקהל בעיירה היה דין תורה עם אחד מאנשי הקהילה, ואז פנה ראש הקהל אל הרב הצעיר והזהירו כי עליו לזכותו במשפטו, ולא - ידאג לסלקו ממשרתו. אך הרב סירב וראש הקהל יצא חייב בדינו. ראש הקהל, שהיה בעל מעמד בעיירה, החליט להעמיד כנגד הרב הוטנר מועמד נגדי, את הרב שמעון רוזובסקי שהשתייך לתנועת המזרחי. במשך זמן ניטש מאבק קשה בין תומכי שני הצדדים, כשרבנים מהעיירות הסמוכות באים לסייע לאחד מהצדדים. בסופו של דבר נקבעה פשרה לפיה ישמש רבי נפתלי מנחם כדיין הקהילה וכמורה הוראה, והרב רוזובסקי ישמש כרב הרשמי בקהילה.
משה שנפלד מספר בשם החזון איש כי מאז לא דרכה כף רגלו של החפץ חיים באיישישוק
כדי שלא ייאלץ להיפגש עם הרב רוזובסקי, וכשפעם הוצרך לדבר בעניין הקמת מקווה בעיירה, המתין החפץ חיים להזדמנות שהרב רוזובסקי יסע לווילנה ורק אז הגיע לעיירה.

בהשפעת החפץ חיים (שהיה ידידו ומעריצו של אביו רבי יוסף זונדל), התקבל רבי נפתלי מנחם לכהן ברבנות המושבה פתח תקווה, אולם עוד קודם שמומשה תוכנית זו נפטר.

בניו לא הצליחו להגיע להלווייתו, ובתו צפורה אמרה אחריו קדיש.

## חיבוריו
לאחר פטירת אחיו רבי יהודה לייב הוטנר, הוטלה על שכמו מלאכת הוצאת כתביו הנותרים של אביו רבי יוסף זונדל, ואז הוציא לאור את הספר גנזי חיים. הוא עצמו חיבר ספר בשם **חלקת מנחם** אך לא הספיק לא הוציאו והוא נותר בכתובים.

## צאצאיו
* צבי חיים הוטנר, מראשוני ישיבת חברון.
* צביה-לאה, אשת הרב מאיר חדש, המשגיח בישיבת חברון. עלתה לארץ בחיי אביה.
* שמעון הוטנר.
* יעקב לייב הוטנר.
* ציפורה, אשת הרב יוסף קרביץ, ר"מ במדרשית נעם
* שושנה, אשת הרב זיסל חינסקי.

## לקריאה נוספת

* Eliach, Yaffa (1999), **There Once Was A World: A 900-Year Chronicle of the Shtetl of Eishyshok**, Back Bay Books. 


## קישורים חיצוניים
* על הרב מנחם-נפתלי הוטנר באתר GENI

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1878
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:איישישוק: רבנים
נפתלי מנחם
קטגוריה:נפטרים ב-1935
קורט מנדל

**קוּרְט מֶנדֶל** (Kurt Mendel; 11 בנובמבר 1903, המבורג, גרמניה – 1997, רעננה) היה בוטנאי ישראלי וחוקר בעל שם בתחום ההדרים. פרופסור להורטיקולטורה באוניברסיטה העברית בירושלים.

מנדל נולד בהמבורג שבגרמניה. בנעוריו הצטרף לתנועת "בלאו וייס", ומשנת 1926 היה חבר "החלוץ". את לימודיו הגבוהים במקצועות מדעי הטבע (פיזיולוגיה, פתולוגיה וגנטיקה של צמחים, בוטניקה וכימיה) עשה באוניברסיטת המבורג ולאחר מכן למד באוניברסיטת ברסלאו ובשנים 1927–1929 במכון למחקר ולימודי הורטיקולטורה בדאהלם שבברלין (Lehr- und Forschungsanstalt für Gartenbau Berlin-Dahlem), ובו הוכשר כהנדסאי.

בשנת 1930 עלה לארץ ישראל והצטרף לתחנת הניסיונות החקלאית. הוא המשיך בלימודיו באוניברסיטה העברית. בשנת 1942 קיבל תואר מוסמך במדעים, ובשנת 1951 סיים לימודי דוקטורט. עבודת המחקר שערך, בנושא "חקירות בחיוניות ענפי אילנות הדר", זיכתה אותו בפרס ויצמן לשנת 1950.

מנדל התמנה למנהל משתלת ההדרים בתחנת הניסיונות, ובמחקריו עסק בחקר זני הדרים. בין השנים 1953–1968 ניהל את המחלקה לחקר הדרים, ובשנים 1963–1967 ריכז בנוסף לתפקידו את מחלקת המטעים. בשנת 1959 התמנה לסגן התחנה לענייני מחקר, תפקיד בו שימש עד 1964. במקביל עסק מנדל בהוראה, החל ב-1942. בשנת 1956 קודם לדרג מרצה, ובשנת 1965 לדרגת פרופסור חבר. לאחר פרישתו לגמלאות (1968) המשיך ללמד במדרשת רופין, במקווה ישראל והמרכז לשיתוף פעולה בינלאומי.

היה נשוי לסֶנְטָה לבית וייטמן, ואב לנעמי סְמוּליאן (נולדה ב-1934), אמנית המתגוררת ביוסטון שבטקסס.

## קישורים חיצוניים
* קורט מנדל, באתר מכון וולקני

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי בלאו וייס
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מדענים יהודים גרמנים
קטגוריה:בוטנאים ישראלים
קטגוריה:בוטנאים ביישוב
קטגוריה:זוכי פרס ויצמן
קטגוריה:אגרונומים ישראלים
קטגוריה:אגרונומים ביישוב
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: חקלאות, מזון וסביבה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בגרמניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
הריידלן

**הריידלן** (בשוודית: **Härjedalen**, בניב קדום **Herjeådalen**) הוא חבל ארץ בנורלנד (ארץ הצפון), שבשוודיה. החבלים שגובלים בחבל הם ימטלנד מצפון, מדלפד והלסינגלנד ממזרח ודלארנה מדרום, ובמערב נמצא חבל טרנדלג שבנורווגיה. הריידלן הוא החבל שבו מספר התושבים הקטן ביותר מבין חבלי שוודיה.

לפנים היה הריידלן חלק מטרנדלג, והוא מהווה עד היום אזור היסטורי נורווגי. החבל נפל בידיה של שוודיה בשנת 1645, אולם האוריינטציה מערבה נותרה על כנה כשבהיעדר ערים, העיר הנורווגית ררוס שימשה כמרכז המסחרי הקרוב ביותר עבור החבל.

נופו של הריידלן מורכב ברובו משממות שלג הרריות. הפסגות הגבוהות בחבל הן הר הלאג (Helagsfjället, 1,796 מ'), אנופיילט (Anåfjället, 1,332 מ') וסונפיילט (Sonfjället, 1,277). היישובים מועטים, והגדול בהם הוא סְווֵג (Sveg), שבו 2,633 תושבים נכון ל-2005.

## קישורים חיצוניים

* מדריך תיירות להריידלן וימטלנד
* 

קטגוריה:שוודיה: חבלים
קטגוריה:נורווגיה: היסטוריה
בתי ניסן ב"ק

[שמאל|ממוזער|250px|בתי ניסן ב"ק, [1925]]
[ממוזער|250px|בתי ניסן ב"ק במפת ירושלים, [שנות ה-20 של המאה ה-20|שנות ה-20]]
שמאל|ממוזער|250px|בתי ניסן ב"ק בעמק; מימין: חומת העיר העתיקה ושער שכם. המבנה הגדול ליד השכונה הוא קולג' שמידט. על רכס הר הזיתים באופק מימין - כנסיית אוגוסטה ויקטוריה. צילום ממנזר נוטרדאם 1950
**בתי ניסן ב"ק** היו ארבע שכונות יהודיות ששכנו סמוך לשער שכם בירושלים מסוף המאה ה-19 עד מאורעות תרפ"ט ב-1929. השכונה "קריה נאמנה" (אשל אברהם) הוקמה על ידי ראשוני העולים מגאורגיה שעלו לארץ בעת החדשה בשנת 1863. הם התיישבו בעיר העתיקה בירושלים, והקימו בשנת 1876 שכונה מחוץ לחומות - קריה נאמנה.

## היסטוריה
הבתים הראשונים נרכשו בשנת 1875 על ידי ניסן ב"ק, חסיד רוז'ין, מעסקני העדה האשכנזית בירושלים, במסגרת תהליך "היציאה מן החומות". ניסן ב"ק שאף להקים שכונה לאנשי הקהילה החסידית שגרו בצפיפות בעיר העתיקה. שמה של השכונה נקרא תחילה "אהלי משה ויהודית" על שם משה מונטיפיורי ורעייתו, ובהמשך שונה ל"קריה נאמנה". בניגוד לרוב השכונות שהוקמו עד לשנה זו, שכנה "קריה נאמנה" מצפון לעיר העתיקה ולא במערבה, על הדרך ליפו, כנראה בגלל חוסר מקום ומחירי הקרקע הגבוהים שם.

השכונה לא התפתחה כמתוכנן, כנראה מחמת חוסר קונים למגרשי החברה, ורק על חלק מהאדמות שנרכשו נבנו בתים. על ראשיתה של השכונה כתב אליעזר בן-יהודה: .

בהמשך נמכרו חלק מאדמות החברה והוקמו שלוש שכונות לעדות אחרות: "אשל אברהם" לעדת הג'ורג'ים, "בית שמואל" ליוצאי הקווקז ו"עיר צדק" ליוצאי סוריה ועיראק. מכלול השכונות, כונה בפי תושבי ירושלים "בתי ניסן ב"ק" (ביידיש: "נישע ב"ק'ס הייזער"), ובשנת 1898 הוא כלל 120 בתים.

ב-1884 נבנה במתחם "אהלי יעקב" שבשכונת "קריה נאמנה" בית כנסת בעזרת תורם יהודי. ערב מאורעות תרפ"ט פעלו בשכונה 14 בתי כנסת והתנהלו בה חיי קהילה פעילים לצד השכנים הערבים.

סופה של השכונה היהודית הגיע במאורעות תרפ"ט. ביום שישי, י"ז באב תרפ"ט (23 באוגוסט 1929), יצא המון מוסת מהמסגדים בהר הבית לאחר תפילת יום השישי לכיוון השכונות היהודיות בעיר החדשה דרך שער יפו ושער שכם. האספסוף שצעד דרך שער שכם פנה תחילה לשכונת מאה שערים ולאחר שנהדף משם עבר לתקוף את שכונת ניסן ב"ק. הפורעים הערבים רצחו בשכונה שמונה יהודים, פצעו אחרים, בזזו רכוש ושרפו בתי כנסת ובתים נוספים. לאחר המאורעות עזבו רוב התושבים היהודים את בתיהם ורק מעט יהודים ספרדים נשארו. רוב הבתים נתפסו על ידי מוסלמים ונוצרים.

בעשור הראשון של המאה ה-21 חודשה התיישבות יהודית בבתי ניסן ב"ק על ידי כמה משפחות יהודיות. בסוף שנת 2006 התגוררו בשכונה חמש משפחות יהודיות ובתחילת שנת 2011 התגוררו בשכונה שמונה משפחות יהודיות.

## קישורים חיצוניים

* , באתר "עיתונות יהודית היסטורית"
* 
* שתי מפות מן הרבע הראשון של המאה ה-20 עם ציון שם השכונה. הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: שכונות
קטגוריה:קהילות ויישובים עבריים שנחרבו בתקופת המאורעות
נאחרה

**נאחרה** (בספרדית: **Nájera**; בלדינו והגייה מיושנת, קרי "נג'ארה"; בבסקית: Naiara, "נָיָארה") היא עיירה קטנה הממוקמת בקהילה האוטונומית לה ריוחה על גדות הנהר נחרייה. העיירה מהווה מקום חנייה לעולים לרגל בדרך סנטיאגו. החל מהמאה העשירית ועד לגירוש ספרד שגשגה בעיר קהילה יהודית.

מהעיר יצאה משפחת נג'ארה שאחד מבניה הוא רבי ישראל נג'ארה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ספרד: ערים
קטגוריה:לה ריוחה (קהילה אוטונומית)
לייטנינג הופקינס

**סם ג'ון הופקינס** (באנגלית: **Sam John Hopkins**; 15 במרץ 1912 - 30 בינואר 1982) שנודע יותר בשם הבמה **לייטנינג הופקינס** (**Lightnin' Hopkins**), היה זמר וגיטריסט בלוז אמריקאי, מיוסטון, טקסס. עם קריירה המשתרעת משנות ה-20 של המאה ה-20 ועד לשנות ה-80 של המאה ה-20, לייטנינג הופקינס ראה את סגנון הבלוז משתנה למספר כיוונים והופך לנחלת העולם. עם הזמן, הוא עבר מנגינה בגיטרה אקוסטית אל הגיטרה החשמלית, אך (בדומה למיסיסיפי פרד מקדואל) לא שינה את סגנונו הייחודי שהתפתח עוד מהימים בהם ניגן לבדו בקרנות הרחוב, מנסה ללכוד את תשומת לב ומטבעות העוברים. הופקינס נחשב לאחד ממעצבי סגנון הטקסס בלוז והשפעתו הגדולה ניכרת באומנים רבים המעידים על עצמם שהושפעו משיריו ונגינתו, בהם, ג'ימי הנדריקס וסטיבי ריי ווהן.

## ביוגרפיה
כאשר נולד סם הופקינס ב-1912, בסנטרוויל, טקסס, הוא היה מוקף בצלילי וניחוחות הבלוז. בגיל 8, הוא פיתח הבנה עמוקה יותר של המוזיקה לאחר מפגש מכונן עם זמר ונגן הבלוז הידוע בליינד למון ג'פרסון. לדבריו, בעקבות מפגש זה הרגיש שהבלוז זורם בדמו והחל ללמוד אצל בן דודו המבוגר ממנו, זמר הבלוז אלגר "טקסס" אלכסנדר. הופקינס החל ללוות מדי פעם את בליינד למון ג'פרסון במפגשים בכנסייה. במהלך שנות ה-30, התקדמותו המוזיקלית נקטעה, לאחר שנכלא בכלא המחוזי של יוסטון, בשל עבירה לא ידועה. בסוף שנות ה-30, עבר ליוסטון עם בן דודו אלכסנדר בניסיון להיכנס אל סצנת המוזיקה המקומית, אך ללא הצלחה. בתחילת שנות ה-40, חזר לסנטרוויל ועבד בחווה חקלאית.

ב-1946, הופקינס קיבל הזדמנות כאשר התגלה על ידי מגלת הכישרונות לולה אן קולום. היא שכנעה אותו לעבור ללוס אנג'לס ושידכה בינו לבין הפסנתרן וילסון סמית'. השניים הקליטו 12 קטעים, כולל אחד משיריו המפורסמים, "Katie Mae", תחת הלייבל אלאדין. אנשי חברת התקליטים העניקו לסם את הכינוי "לייטנינג" (ברק) ולווילסון "ט'אנדר" (רעם).
ב-1947, חזר לייטנינג ליוסטון והחל לנגן בלייבל גולד סטאר רקורדס. במהלך שנים אלה ועד לשנות ה-50 מיעט להופיע מחוץ לטקסס אך מעריכים כי הקליט בין 800 ל-1000 שירים במהלך הקריירה שלו.

עד לאמצע שנות ה-50, רכש לעצמו עדת מעריצים, בעיקר אפרו-אמריקאים וחובבי בלוז שגילו את איכויותיו המוזיקליות.

ב-1959 לייטנינג הופקינס הוצג לקהל מעורב על ידי הפולקלוריסט, מק מקורמיק, בתחילה ביוסטון ולאחר מכן בקליפורניה. הופקינס הופיע לראשונה בקרנגי הול, באוקטובר 1960 כשהוא מופיע לצד ג'ואן באאז ופיט סיגר. בשנים הבאות זכה להכרה ולהצלחה.

במהלך שנות ה-60 ואל תוך ה-70 הוציא לייטנינג הופקינס אלבום או שניים כל שנה ויצא להופיע בעיקר במועדוני ופסטיבלי פולק שונים. 

הופקינס נפטר ב-1982, בגיל 69, כתוצאה מסרטן הושט.

## קישורים חיצוניים

* מאמר אודות הופקינס ב"יוסטון כרוניקל" לרגל הצבת פסלו בעיר, 28 במרץ 2002 
* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:מוזיקאי בלוז
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1982
טובי כהן

**טוֹבִּי כהן** (באנגלית: **Toby Cohen**; נולד ב-1979 בלונדון) הוא צלם ישראלי.

שמאל|ממוזער|250px|טובי כהן, '''זריחה במצדה''', צילום צבע, 2009

## ביוגרפיה
בתחילת הקריירה שלו היה טובי כהן אחד מצלמי הפפרצי המוכרים ביותר בלונדון. מאז, שינה את הקריירה והחל לחקור וליצור מחדש את סיפורי התנ"ך והאגדות היהודיות דרך עדשת מצלמתו. צילומיו מככבים בתערוכה נודדת באוניברסיטאות בארצות הברית ובאוסף המלכותי של ארמון בקינגהאם.

כצלם פפראצי כבר בגיל 21, התפרסמו צילומיו על שער העיתון "דיילי אקספרס", בעיתון הלונדוני "ניוז אוף דה וורלד" וה"דיילי מייל".

מייקל ג'קסון, קייט מוס ובני הזוג ויקטוריה ודייוויד בקהאם הם רק חלק מרשימה ארוכה של סלבריטאים שצילם.

אחרי שתמונותיו פורסמו בצהובונים דרך קבע, החליט כהן שעליו להעמיק בעולם הצילום האמנותי והחלל ייצר סצנות מבוימות סביב היהדות כפי שהוא מדמיין וחווה אותו. "שנים שחייתי בלילות, חיפשתי אחרי מפורסמים מכל העולם שמגיעים ללונדון. היום אני שוב רודף אחרי מפורסמים אבל מסוג אחר."

בשנת 2007 הוא החליט לזנוח את החיים הנוצצים של עולם המפורסמים, להשתקע בישראל ולהקדיש את חייו לאמנות.

כיום, כהן חי על קו תל אביב-לונדון, נשוי ואב לתינוק. תערוכותיו הקודמות, "פרויקט אברהם" ו"כרובים ומלאכים", היוו בסיס למחקר שלו בנושא הנרטיב היהודי.

בתחילת דרכו צילם את מראות הזוועה והמוות של תקופת הפיגועים בתחילת שנות האלפיים. לאחר מכן, התמקד בצילום דיוקנאות של חיילות מיחידות קרביות של צה"ל, ובהמשך החל לצלם צילומים פנורמיים שתיעדו זרמים שונים של היהדות האורתודוקסית. הוא התחקה אחר תורת הלחימה היהודית אבי"ר, מתיישבים ביהודה ושומרון, והתלווה אל חסידי ברסלב למסעות באומן שבאוקראינה.
שמאל|ממוזער|250px|טובי כהן, '''הסוכה המעופפת''', 2009

סגנון הצילום של כהן מושפע רבות מהיותו צלם שטח בעברו. ברבות מעבודות הצילום שלו הוא מביים את מצולמיו בעת ריקוד וריחוף.

הצלם מיכה בר-עם כתב על יצירתו של כהן: "כשפגשתי את טובי כהן לראשונה לפני כמה שנים הוא עוד נהג להציג עצמו כצלם, צייד גאה מן הזן שהתקשורת מכנה פפראצי. אלא שסקרנותו הכפייתית בצד החיפוש אחר זהותו היהודית הובילו אותו במסלול מרתק: בצד ההתפעמות מנופי הארץ הוא נמשך אל הקסם הארוטי הנוצר משילוב של נעורים, מדים ועוצמה".

בשנת 2015 החל כהן בפרויקט שעוסק בתולדות חיוו של משה רבנו. במסגרת הפרויקט צולמו ברחבי ישראל עשר סצנות מפורסמות.

בסוף שנת 2016 הציג כהן את הפרויקט האחרון שלו, הגולם, בגלריה אנגל בתל אביב. התערוכה זכתה לסיקור נרחב בכלי התקשורת.

## קישורים חיצוניים

* 

* כתבה על יצירתו של טובי כהן, ג'רוזלם פוסט, יולי 2010 
* הגולם, גבריאל אנגל
* הגולם בתרבות הוויזואלית המודרנית, אלי אשד
* סיקור תערוכת הגולם, ערוץ i24

קטגוריה:יהודים בריטים
קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:צלמי עיתונות ישראלים
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
כריס מרקר

**כריסטיאן איפוליט פרנסואה ז'ורז' בוש-וילנב** (בצרפתית: **Christian Hippolyte François Georges Bouche-Villeneuve**; 29 ביולי 1921 – 29 ביולי 2012), הידוע בשם העט **כריס מרקר** (בצרפתית: **Chris Marker**) היה סופר, צלם, במאי, אמן מולטימדיה ויוצר תיעודי צרפתי.

נודע בעיקר בזכות סרטיו: מכתב מסיביר (1957), המזח (1962), חיוך בלי חתול (1977), ללא שמש (1983), וסרטו התיעודי AK על הבמאי היפני אקירה קורוסאווה (1985).

## קורות חייו
נולד בצרפת ב-29 ביולי 1921. במלחמת העולם השנייה הצטרף למאקי (maquis), קבוצות לוחמי גרילה של תנועת ההתנגדות הצרפתית במלחמה. לאחר המלחמה החל לכתוב ולביים סרטים, בשלהי שנות ה-40. החל את דרכו כמשורר, סופר ומבקר בכתב העת הצרפתי "אספרי". הוא נסע במדינות סוציאליסטיות רבות ותיעד את מה שראה בסרטים וספרים. כמה מסרטיו הראשונים נעשו במשותף עם אלן רנה (ביניהם "גם פסלים מתים", 1950–1953; "לילה וערפל", 1955). על הפקת סרטיו המוקדמים של מרקר, ועוד שנים לאחר מכן, היה אמון אנטול דאומן (Anatole Dauman), אשר הפיק עבורו את "יום ראשון בבייג'ינג" ו"מכתב מסיביר".

רק בשנת 1962 הפך מרקר ידוע בעולם, עבור סרטו הקצר "המזח" (La jetée). הסרט מספר על ניסוי בנסיעה בזמן שנערך לאחר מלחמה גרעינית. באמצעות סדרה של תצלומים שצולמו ופותחו בפוטומונטז' של קצב משתנה, עם קריינות מוגבלת ואפקטים קוליים, יצר מרקר מבע קולנועי חסר תקדים. סרט זה היווה מקור השראה לבמאים רבים, בהם הבמאי מאמורו אושיי (Mamoru Oshii) בסרט הפעולה "המשקפיים האדומים" (1987, The Red Spectacles), וכן השראה לסרטו המוערך של טרי גיליאם, "12 קופים" (1995), בו כריס מרקר בעצמו היה שותף לכתיבת התסריט.

בשנת 1982 השלים מרקר את סרטו "Sans Soleil", אשר מתח את גבולות ז'אנר הסרטים התיעודיים. הסרט הוא מעין מונטאז', ערבוב חלקים של סרט תיעודי עם הערות בדיוניות ופילוסופיות, אשר יצר אווירה של חלום ומדע בדיוני. הנושאים המרכזיים בעלילה הם יפן, אפריקה וזיכרון הנסיעה. בסרט ישנה מחווה לסרט "ורטיגו" של אלפרד היצ'קוק, בסיקוונס באמצע הסרט המתרחש בסן פרנסיסקו.

בשנת 2007 יצאה מהדורה משותפת לסרטים "Jetée La" ו"Sans Soleil", אשר כללה חיבור קצר מאת מרקר בשם "עבודה בתקציב שרוך נעל". בחיבור הודה מרקר כי כל הצילומים בסרט "Sans Soleil" צולמו עם מצלמת פילם, ואת הקלטות השמע הקליט על קלטות סליל פרימיטיביות. מרקר גם ציין כי רק סצנה אחת קצרה ב"המזח" היא של תמונה נעה, זאת מכיוון שמרקר יכול היה לשאול את המצלמה רק לצהריים אחד במהלך צילומי הסרט.

לאורך הקריירה שלו, כריס מרקר כמעט ולא התראיין, וצולם לעיתים נדירות אף יותר. כשביקשו ממרקר תמונה של עצמו הוא נהג להציע תצלום של חתול, שהייתה החיה האהובה עליו.

## פילמוגרפיה מלאה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* קתרין לאפטון, מאמר על כריס מרקר: "כריס מרקר - זכרונות מהעתיד" 
* מבוא למיני-פוקוס כריס מרקר בסינמטק תל אביב, באתר פיתום הוצאה לאור
* 
* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:במאי סרטים תיעודיים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1921
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2012
אברהם ריין

**אברהם ריין** (אוקטובר 1913 – ינואר 1997) היה עסקן חרדי, מראשי צעירי אגודת ישראל (צא"י).

ריין היה מראשי הציבור החרדי בפתח תקווה, נציג אגודת ישראל במועצת העיר וסגן ראש העיר.

## תולדותיו
נולד בווילנה לנחום ולאה-מלכה ריין. למד בצעירותו בישיבת רמיילס בווילנה אצל הרב שלמה היימן, יחד עם הרב מיכל יהודה ליפקוביץ והרב חיים שאול קרליץ. לאחר מכן, בעצת שכנו החזון איש, עבר ללמוד אצל הרב אלחנן וסרמן בישיבת אוהל תורה בברנוביץ'. כמו כן למד כשנה וחצי בישיבת קמניץ בראשות הרב ברוך בער לייבוביץ.

בשנת 1938 עלה לישראל ולמד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה במשך ארבע שנים. עמד בראש הנוער האגודתי והיה פעיל מרכזי במסגרת צעירי אגודת ישראל. שהה שנתיים בארצות הברית בשליחות תנועתו. היה ביחסים הדוקים עם חבר הכנסת שלמה לורנץ ופעל עמו במסגרת תנועת צא"י.

בשנות ה-40 ייסד וניהל את ישיבת חפץ חיים בכפר סבא, ובעצת החזון איש מינה כראש ישיבה את הרב אהרן לייב שטיינמן. בסוף שנות ה-50 היה ממייסדי ישיבת נחלת יהודה בכפר הנוער שדה חמד. היה ממייסדי תיכון בית יעקב בפתח תקווה.

היה חבר מועצת עיריית פתח תקווה שנים רבות ובמהלכן אף כיהן כסגן ראש העיר. בשנת 1990 נבחר ליקיר העיר פתח תקווה. נפטר בינואר 1997.

חתנו הרב שרגא פלדמן, משמש משגיח בישיבת נחלת דוד.

### הנצחה
לאחר פטירתו נקרא על שמו רחוב בעיר ונבנה בית כנסת בשם "אוהל אברהם" בשכונת הדר גנים בעיר.

ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.

## לקריאה נוספת
* הספר מעשה איש חלק ו' מאת יברוב. 

## קישורים חיצוניים
* הרב אברהם ריין באמריקה, הפרדס פברואר 1958, עמוד 40
* אישים ומייסדים - אברהם ריין באתר עירית פתח תקווה

## הערות שוליים

קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי ישיבת רמיילס
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת בית יצחק-קמניץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת אוהל תורה-ברנוביץ'
קטגוריה:חברי מועצת העיר פתח תקווה
קטגוריה:פעילי אגודת ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת לומז'ה-פתח תקווה
קטגוריה:יקירי פתח תקווה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
דלאל מוגרבי

**דלאל מוגרבי** (בערבית: **دلال المغربي**, תעתיק מדויק: "דלאל אלמע'רבי"; 1958 – 11 במרץ 1978) הייתה מחבלת פלסטינית חברת ארגון הטרור פת"ח, שהנהיגה את חוליית המחבלים שביצעה את פיגוע כביש החוף, אחד מפיגועי הטרור הקטלניים בתולדות מדינת ישראל, שבו נרצחו 35 ישראלים, בהם 12 ילדים, ונפצעו 71.

## ביוגרפיה
מוגרבי נולדה וגדלה במחנה הפליטים סברה בלבנון. מקור משפחתו של אביה בעיר יפו ואמה ילידת לבנון. את לימודי בית הספר היסודי והתיכון למדה בבתי ספר של אונר"א. ב-1975 הצטרפה לפת"ח ועבדה במחלקת התקשורת של הארגון. היא השתתפה בלחימה נגד הצבא הסורי ב-1976 ועברה הכשרה צבאית בת שלושה חודשים שבסופה קיבלה דרגת סגן. בהמשך הוצעה לה עבודה באגף הפוליטי של הפת"ח אך היא העדיפה להישאר בתחום הצבאי.

ב-11 במרץ 1978 יצאה מוגרבי בראש חוליית מחבלים מלבנון וחדרה לישראל דרך הים בסירת גומי. הם רצחו את הצלמת גייל רובין והשתלטו על אוטובוס "אגד" שנסע בכביש החוף. לאחר חילופי יריות בין כוחות המשטרה למחבלים, פוצצו המחבלים את האוטובוס על יושביו וירו לעבר נוסעיו שניסו להימלט. במהלך חילופי היריות היא ושמונה מהמחבלים נהרגו, מלבד שניים שנותרו בחיים.

ב-2008 קיוו בלבנון שגופתה של מוגרבי תוחזר במסגרת עסקת חילופי שבויים של אלדד רגב ואהוד גולדווסר, אולם לבסוף לא הועברה גופתה יחד עם שאר הגופות, ככל הנראה משום שזרמים תת-קרקעיים סחפו את גופתה מבית העלמין לחללי אויב.

בתגובה לפיגוע זה, ולפיגועים אחרים, יצאה ישראל למבצע ליטני בדרום לבנון.

## מורשת והנצחה
בקרב הפלסטינים נתפסת מוגרבי מאז פיגוע טרור זה כגיבורה לאומית וכ"שהידה" ודמותה זוכה להערכה רבה ולהזדהות. בטקס פתיחת הוועידה השישית של הפת"ח ב-2009 אמר אחמד קריע: "נמצא הגיבור ח'אלד אבו אסבע, גיבור הפעולה של השהידה דלאל מוגרבי! הברכות לו, וברוך הוא בבואו. ולגיבורה השהידה דלאל כל התהילה, כל התהילה, כל התהילה וכל האחיות פה הן אחיותיה של דלאל". הטלוויזיה הפלסטינית מקרינה לכבודה קליפים ודמותה מוצגת בתוכניות הילדים כגיבורה. בתוכנית ששודרה ביום השנה למתקפת הטרור נאמר: "דלאל אל-מוגרבי, השהידה הפלסטינית, הפכה לסמל ולמופת של התנגדות, הקרבה עצמית ובקשת-שהאדה (איסתשהאד)".

אתרים ומוסדות רבים קרויים על שמה, אשר רובם שייכים לרשות הפלסטינית. בין השאר ישנם בתי ספר תיכוניים לבנות בעזה ובחברון שקרויים על שמה, מרכז מחשבים, מחנות קיץ, אליפות כדורגל ואירועים אחרים.

במרץ 2010 התחוללה סערה סביב כוונת הרשות הפלסטינית לקיים טקס ביום השנה לטבח לציון קריאת כיכר על שמה של מוגרבי ברמאללה. בעקבות הלחץ שהפעילו ישראל וארצות הברית נמנעה הרשות הפלסטינית מקיום הטקס. בתגובה הודיע החמאס כי יקרא כיכר על שמה בעזה. ולמרות ביטול הטקס הרשמי נערך טקס עממי של קריאת הכיכר בעזה. בטקס השתתפו גם תאופיק טיראווי ונציגים נוספים של תנועת הפת"ח.

באוקטובר 2017 הממשלה הבלגית עצרה סיוע כלכלי לבתי ספר ברשות הפלסטינית לאחר שגילתה כי בית ספר בחברון, שנבנה בעזרת כספים בלגיים, נקרא על שמה של המחבלת.

במרץ 2024 סוכנות הידיעות הפלסטינית וואפא פרסמה כתבה לזכרה, לרגל 46 שנה למותה.

## הערות שוליים

קטגוריה:טרוריסטים לבנונים
קטגוריה:רוצחים
קטגוריה:פיגוע כביש החוף
קטגוריה:ביירות: אישים
קטגוריה:ילידות 1958
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1958
קטגוריה:נפטרות ב-1978
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-1978
טרמפולינה

שמאל|ממוזער|250px|נער קופץ על טרמפולינה
ממוזער|פיסת בד מתוחה של טרמפולינה

**טרמפולינה** (לפי האקדמיה ללשון העברית: **קַפֶּצֶת**; **קַפָּצִית**) היא מתקן המורכב מפיסת בד המתוחה באמצעות קפיצים על מסגרת פלדה. האריג עצמו אינו אלסטי, ומקור האלסטיות של הטרמפולינה הוא בקפיצים המחברים אותו למסגרת. 

במדינות רבות (בולטת במיוחד בתחום זה אוסטרליה) הטרמפולינות קיימות בגינות רבות.

## היסטוריה
### טרמפולינות קדומות
משחק דמוי טרמפולינה פותח על ידי האינדיאנים משבט האינואיט בצפון אמריקה. האינואיטים מילאו עור ניבתן באוויר, והשתמשו בו כמקפצה. ישנם אזכורים ספרותיים מהמאה ה-19 למשחק אירופאי במסגרתו מתחו אנשים שמיכה והשתמשו בה על מנת להקפיץ את השחקנים באוויר. משחק מסוג זה מוזכר בספר דון קישוט אך שם מדובר באמצעי ענישה.

מקפצת שמיכה מעיין זו הופיעה בקרקס של פבלו פנקה בשנת 1843.

### הטרמפולינה המודרנית
הטרמפולינה המודרנית הראשונה הומצאה על ידי ג'ורג' ניסן בשנת 1936. ניסן, ספורטאי באוניברסיטת איווה שבארצות הברית ראה אמני קרקס הקופצים מעל שמיכה מתוחה. ניסן, בסיוע ידידו לארי גריסוולד החלו לבנות במוסך ביתם בדים על מסגרת מתכת, כאשר קפיצי מתכת השאירו את הבד מתוח. ניסן קרא למתקן "טרמפולין" (*trampolín*) שמשמעו בספרדית: "לוח קפיצה". ניסן שמע את המונח בעת שביקר במקסיקו בשנות ה-30, והחליט לבחור בצורת הכתיבה האנגלית כשם המסחרי של המוצר.

בשנת 1942 הקימו ניסן וגריסוולד את חברת גריסוולד-ניסן טרמפולינות (Griswold-Nissen Trampoline & Tumbling Company) והחלו לשווקו באופן מסחרי. 

## שימושים
ממוזער|250px|ילד קופץ על טרמפולינה.

הטרמפולינות משמשות לספורט, שחרור לחצים, פיתוח קואורדינציה ועוד.

### אדריכלות
בשנת 2012 הציע משרד האדריכלים הצרפתי איי-זד-סי (Atelier Zündel Cristea) לעשות שימוש בטרמפולינות כאלמנט אדריכלי, כחלק ממרכיבי גשר שיוקם על נהר הסן. בהתאם להצעה זו, גשר להולכי רגל יורכב מבלונים טבעתיים אשר יעוגנו בכבלי מתיכה מפלדה לגדות הסן. במרכז הטבעות יורכבו טרמפולינות אשר יקפיצו את הולכי הרגל מטבעת לטבעת ויאפשרו בכך חציית נהר הסן.

## ראו גם
* טרמפולינה (התעמלות)

## קישורים חיצוניים

* עמית עקירוב, רופאי ילדים: זהירות, טרמפולינה, באתר דוקטורס, 9 באוקטובר 2012
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:התעמלות
קטגוריה:מתקני שעשועים
רנה או'קונור

**רנה או'קונור** (אנגלית: **Renee O'Connor**; נולדה ב-15 בפברואר 1971) היא שחקנית אמריקאית אשר ידועה בעיקר בתפקידה כגבריאל עוזרתה של זינה מתוך הסדרה "זינה הנסיכה הלוחמת".
## ביוגרפיה
רנה ילידת קאטי טקסס ארצות הברית, החלה את קריירת המשחק בגיל שש עשרה, את לימודיה עשתה ב"תיאטרון הסמטה יוסטון" (Houston's Alley Theatre). השתתפה ב"הרפתקאותיו של הק וידידיו" (The Adventures of Huck Finn ), "דארקמאן" (Darkma), "הרקולס: המסעות המופלאים" (Hercules: The Legendary Journeys), "זינה הנסיכה הלוחמת" (Xena: Warrior Princess) שם שיחקה בתפקידה הידוע ביותר כגבריאל עוזרתה של זינה.

רנה זכתה בין היתר בפסטיבל מערב הוליווד הבינלאומי (West Hollywood International Film Festival ) בתואר השחקנית הטובה ביותר.

בשנת 2007 שיחקה בסרט האימה "בוגימן 2", בתפקיד ד"ר ג'סיקה ראיין.

בשנת 2021 ביצעה הופעת אורח בסדרת הפשע האוסטרלית-ניו זילנדית "אלכסה קרואו: בלשית פרטית" (אנ'). 

## חייה הפרטיים
רנה נישאה בשנת 2000 למנהל מסעדה ניו זילנדי סטיב מיור (Steve Muir) להם נולד בן, אך הזוג התגרשו בשנת 2005. 
לרנה ילדה נוספת מהשחקן ג'ד סורה (Jed Sura) אותו הכירה לאחר גירושיה ממיור.

רנה פעילה בקרן צדקה למכבי אש של דרום קליפורניה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1971
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
אקורוס

**אקורוס** (*Acorus*) הוא סוג של צמח בעל פרחים. סוג זה שויך בעבר למשפחת הלופיים, ועל-פי מיונים עדכניים, הוא מסווג בסדרה נפרדת, ובה משפחה וסוג בודד – אקורוס.

על סוג זה נמנים צמחים עשבוניים, דמויי-דשא, רב-שנתיים וגאופיטים. בית-גידולם הטבעי הוא גדות נחלים וביצות. הסוג כולל 6 מינים.

מיני האקורוס משמשים כצמחי נוי וכן כצמחי מרפא.

## ביהדות
רב סעדיה גאון מזהה את קנה־הבושם בתור האקורוס בתרגמו אותו ל"קצבּה ד'רירה" שמו של האקורוס בערבית (קצבּ א(ל)ד'רירה (ערבית)).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:חד-פסיגיים
קטגוריה:צמחי מים מתוקים
קטגוריה:צמחי נוי
קטגוריה:צמחי מרפא
ניקי ינופסקי

**ניקול רייצ'ל "ניקי" ינופסקי** (באנגלית: **Nicole Rachel "Nikki" Yanofsky**; נולדה ב-8 בפברואר 1994) היא זמרת ג'אז-פופ קנדית-יהודייה.

## קורות חיים
ינופסקי החלה את קריירת השירה שלה כשהופיעה בשנת 2006 בפסטיבל הג'אז הבינלאומי במונטריאול, הופעה הזו הפכה אותה לאמן הצעיר ביותר שהשתתף בפסטיבל, מאז ייסודו.

ב-2007 ינופסקי הקליטה את הקלאסיקה של אלה פיצג'רלד "Airmail Special" עבור חברת התקליטים ורב רקורדס. השיר יצא כחלק מהאלבום "We All Love Ella: Celebrating the First Lady of Song" ב-6 יוני 2007. באותה שנה יצא גם הסרט היי סקול מיוזיקל 2 בו משתתפת ינופסקי בביצוע השיר "Gotta Go My Own Way".

ב-23 בספטמבר 2008 הוציאה ינופסקי אלבום הופעה בשם "Ella... Of Thee I Swing" בתמיכת חברת ההפקות שלה "A440 Entertainment", האלבום הופץ בקנדה וביפן בעזרת חברת ההפקות יוניברסל מיוזיק גרופ. ובטקס פרסי הג'ונו של 2009 הייתה ינופסקי מועמדת בקטגוריית "האמן החדש של השנה".

את אלבום האולפן הראשון שלה הקליטה ינופסקי יחד עם פיל רמון, האלבום שנקרא Nikki יצא בקנדה ב-20 באפריל 2010, וליציאתו קדם הסינגל "I Believe". הסינגל, שיצא בינואר 2010, הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הקנדי, והיה הסינגל הראשון של אמן קנדי שמגיע למקום הראשון במצעד זה מאז "Girlfriend" של אבריל לאבין ב-2007. מלבד "I Believe" עוד שלושה שירים מהאלבום יצאו כסינגלים.

ינופסקי נבחרה לשיר את ההמנון הקנדי בטקס הפתיחה של אולימפיאדת החורף בוונקובר שהתקיימה בפברואר 2010 במערב קנדה. היא גם השתתפה יחד עם אמנים קנדים נוספים בביצוע גרסת הצדקה ל-"Wavin' Flag" - כל רווחי הסינגל נתרמו לשיקום נזקי רעידת האדמה בהאיטי (2010).

ב-2010 ניקי ינופסקי הופיעה בישראל והיא באה להופיע בפסטיבל ג'אז בים האדום אשר מתקיים פעם בשנה באילת.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרות יהודיות קנדיות
קטגוריה:זמרות פופ קנדיות
קטגוריה:זמרי פופ יהודים
קטגוריה:זמרות ג'אז קנדיות
קטגוריה:זמרות ג'אז יהודיות
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1994
מייקל הרסט

**מייקל הרסט** (באנגלית: **Michael Hurst** נולד ב-20 בספטמבר 1957 ב-לנקשייר, בריטניה), שחקן ניו זילנדי, ידוע בעיקר בשל תפקידו כאיאולאוס חברו הטוב של הרקולס, בסדרה המצליחה "הרקולס: המסעות המופלאים" (Hercules: The Legendary Journeys).

מייקל יליד אנגליה עבר עם משפחתו בגיל שבע לעיר קרייסטצ'רץ' שבחבל קנטרברי בניו זילנד, שם לאחר שנת לימודים אחת באוניברסיטת קנטרברי עבר לתחום המשחק. מייקל הרסט שחקן דרמה וקומדיה, ידוע גם בתפקידיו השונים בתיאטרון שייקספירי. מגוון רחב של תפקידים בוצע על ידיו במהלך השנים כגון "אסירים" (Prisoners), "נפגעי השלום" (Casualties of Peace), "גיבורים" (Heroes), "איש הצעדים" (The Footstep Man).

עם השנים גילם מייקל את תפקידו המפורסם בסדרה הידועה "הרקולס: המסעות המופלאים" (Hercules: The Legendary Journeys), שם שיחק את איאולאוס חברו הטוב של הרקולס ושותפו להרפתקאות הרבות.

בשנת 1993 גילם את ויליאם פויסר בסרט הדרמה "תקנות נואשות" לצד קליף קרטיס וקווין סמית'. בשנת 2004 שיחק בסרט הדרמה "שֶׁבֶר", שוב לצד קליף קרטיס.

בשנת 2012 ביצע הופעת אורח בסדרת הפנטזיה "*The Almighty Johnsons*" בדמותו של קבסיר, אל במיתולוגיה הנורדית.

בשנת 2021 ביצע הופעת אורח בסדרת הפשע "אלכסה קרואו: בלשית פרטית" (אנ'); הוא אף ביים ארבעה פרקים מתוך הסדרה.

בשנת 2024 גילם את וולט בעונה השלישית של הסדרה "סוויט טות': נער עם קרניים" מבית "נטפליקס", המבוססת על קומיקס באותו השם מאת ג'ף למיר.

## חייו הפרטיים
בשנת 1988 התחתן מייקל עם השחקנית הניו זילנדית ג'ניפר וורד לילנד, להם נולדו שני בנים.

לאחר שנים של משחק זכה מייקל בפרס הקרן לאומניות של ניו זילנד (Arts Foundation of New Zealand), על משחקו בטלוויזיה וכן בתיאטרון.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ניו זילנדים
קטגוריה:מדבבים ניו זילנדים
קטגוריה:מהגרים מבריטניה
קטגוריה:מהגרים לניו זילנד
קטגוריה:ניו זילנדים שנולדו ב-1957
ליביניו

**ליביניו** (באיטלקית: **Livigno**) היא עיירה ורשות מקומית בפרובינציית סונדריו (Sondrio) בחבל לומברדיה שבאלפים האיטלקיים. ליביניו הוא גם שמו של אתר הסקי הצמוד לעיירה.

## גאוגרפיה
ליביניו נמצאת 1,816 מטר מעל פני הים. הנהר המרכזי שעובר דרך העיירה נקרא **Spöl** או **Aqua Granda**. ליביניו היא אחת העיירות האיטלקיות היחידות שאינה שייכת מבחינה גאוגרפית לאגן הים התיכון אלא לאגן הים השחור. חלק מהכפר הישן נהרס לחלוטין בשנות ה-60, כתוצאה מיצירתו של אגם מלאכותי (Lago di Livigno).

## היסטוריה
המתיישבים הראשונים בליביניו היו ככל הנראה רועים בימי הביניים. מסמכים קדומים אודות האזור כינו אותו "Vinea et Vineola". שם לטיני זה אינו מתייחס לקיומם של כרמים באזור, אלא מגיע מהשפה הגרמנית ומשמעותו מפולת שלגים. האזור היה מאז ומתמיד חשוף למפולות, כאשר האחרונה שבהן הכתה ב-1951 וגרמה למותם של שבעה בני אדם.
עד שנות ה-70 הייתה ליביניו עיירה חקלאית, אולם בעשורים האחרונים היא מתבססת בעיקר על תיירות – הן של גולשי סקי וסנובורד בחורף והן של מטיילים ורוכבי אופניים בקיץ.

## אתר הסקי
ימין|ממוזער|200px|מרחב הגלישה של ליביניו מרחב הגלישה של ליביניו מתפרס על פני שני רכסים, Mottolino ו-Carosello, וכולל 115 ק"מ של מסלולים לכל הרמות בגבהים שבין 1,800 ל-3,000 מטר. אתר הסקי מהווה חלק ממרחב אלטה ולטלינה (Alta Valtellina) שכולל גם את האתרים בורמיו, סנטה קתרינה (Santa Caterina) וסטלביו (Stelvio). הסקי פס המורחב מכסה 220 ק"מ של מסלולים.
בליביניו לבדו יש 30 מעליות, שמסוגלות לשנע יותר מ-47 אלף גולשים בשעה. המסלולים רחבים, חלקים, מתוחזקים היטב ומתאימים בעיקר לגולשים מתחילים ובינוניים.
האתר הוא גם ביתו של הסנופארק הגדול ביותר באיטליה – Mottollino Snowpark – שכולל מגוון רחב של מתקנים לגולשי פריסטייל ואף אירח תחרויות בינלאומיות. נוסף לכך יש באתר שני סנופארקים נוספים, שני מסלולי בורדר קרוס ומרחבי אוף פיסט לגולשי פרירייד.

## פטור ממס
אחד מגורמי המשיכה הגדולים שמביאים תיירים לליביניו הוא מעמדה המיוחד כעיירת דיוטי פרי. המחירים בכל חנויותיה פטורים ממס ערך מוסף, מה שהופך מוצרי אלכוהול, טבק ופרפומריה לזולים במיוחד. למרות שקיימות עדויות לכך שליביניו נהנתה מפטור ממס כבר במאה ה-16, הפטור הנוכחי הוכנס לתוקף על ידי האימפריה האוסטרית בסביבות 1840, אושר מחדש בשנת 1910 ולאחר מכן ב-1960 על ידי הקהילה הכלכלית האירופאית. אמנם מע"מ אינו משולם אך מס הכנסה כן, ולכן ליביניו לא יכולה להיחשב מקלט מס.
הסיבה לפטור שקיבלה ליביניו ממס היא הקושי בהגעה אליה בימי החורף והיסטוריה ארוכת שנים של עוני באזור. לאורך השנים, שליטים רצו להבטיח שתושבים ירצו להתגורר באזור (כדי לטעון לבעלות על השטח) ולכן נתנו את התמריץ. סיבה נוספת היא שההכנסות הצפויות ממסים באזור היו זניחות בכל מקרה.

כיום יש שלוש דרכים המובילות לליביניו. שתיים משווייץ – מעבר Forcola di Livigno שפתוח רק בקיץ ומנהרת Munt la Schera, ואחת מאיטליה – מעבר Foscango. עקב הפיתוח התיירותי המואץ של השנים האחרונות והשיפור בתשתיות הכבישים, רבים רואים את הפטור ממס של ליביניו כלא מוצדק. להגנתו ניתן לומר שהוא מייצר כמה מאות מקומות עבודה (בתחום הקמעונאות בעיקר).

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מרחב הגלישה של אלטה ולטלינה
* 

קטגוריה:לומברדיה: ערים
מרגלית הבלשית

**מרגלית הבלשית** (באנגלית: **A Miss Mallard Mystery**, בתרגום חופשי: "תעלומת גברת מאלארד") היא סדרת הנפשה קנדית מצליחה לילדים. הפרקים מבוססים על ספרי המסתורין שכתב רוברט קוואקנדבוש.

הסדרה הופקה בשנת 2000 על ידי הערוץ הקנדי Teletoon בשיתוף פעולה עם חברת ההפקה Cinar (היום נקראת Cookie Jar Entertainment). הסדרה שודרה לראשונה בישראל ב-2002 ושודרה בערוץ הופ!.
נכון לשנת 2020, היא משודרת בערוץ WIZ!.

## עלילה
עלילת הסדרה עוקבת אחר מרגלית מלרד, ברווזה החוקרת יחד עם אחיינה יואב בר-ברווז תעלומות בארץ הברווזים.

## דמויות
* **מרגלית מאלארד (Miss Marjorie Mallard)** - ברווזה מואנשת ובלשית מצטיינת. חובבת סריגה ונושאת תיק שמכיל את כלי הסריגה שלה וחפצים נוספים אחרים כמו: קטעי עיתונות.
* **יואב בר ברווז (Willard Widgeon)** - אחיינה של מרגלית וגם העוזר שלה, עובד במשטרת שווייץ ומצליח לתפוס את הפושעים בקלות.
* **רב פקד אדמוניהו (Chief Inspector Bufflehead)** - הבוס הרגזן של יואב ממשטרת שווייץ, יואב מפחד ממנו מאוד. הוא רואה במרגלית את "הדודה החטטנית" של יואב ולא מקשר בינה ולבין שמה של מרגלית (שעליה הוא רק שמע).
***ד"ר רשע** - נבל שתמיד עוטה מסכה. מזוהה עם המשפט: "אתם מ-שו-ג-עים!". הוא ראש העיר התת-ימית בוורזופוליס והבעלים של חברת פלסטיק.
***דון ברווזו** - אומן ולוחם בפשע שחובש מסכה. מאוהב במרגלית. 
***פרופ' ברוונשטיין** - מדען וחבר של מרגלית. בעל בן מאומץ.

## הגרסה העברית
* בימוי דיבוב: נינה אמיר
* הפקת דיבוב: קרן עוז

### מדבבים
* לימור שפירא - מרגלית
* אלי לולאי - יואב
* יואב בר לב - פקד אגמוניהו ודמויות שונות
* אורלי קטן
* גליה שפרינג בצר
* דור צויגנבום
* ירון חי מנשה
* יסמין גמליאל
* עמי מנדלמן
* עפרון אטקין
* קארין אופיר
* שמחה ברבירו

## קישורים חיצוניים

* 
* מרגלית הבלשית, באתר Big Cartoon DataBase 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה קנדיות
קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ WIZ!: סדרות