open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ליאם אדקוק

**ליאם אדקוק** (באנגלית: **Liam Adcock**; נולד ב-21 ביוני 1996) הוא אתלט אוסטרלי, זוכה מדליית ארד באליפות עולם באולם (נאנג'ינג 2025) ואלוף אוקיאניה (סובה 2024) בקפיצה לרוחק.

## ביוגרפיה
### 2017
באוניברסיאדת טאיפיי שנערכה באוגוסט סיים במקום 20 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.45 מטר.

### 2023
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיים במקום 14 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.99 מטר.

### 2024
#### אלוף אוקיאניה
באליפות אוקיאניה שנערכה בסובה שבפיג'י ביוני זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בשיא אליפות חדש של 8.05 מטר.

באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט סיים במקום 27 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.56 מטר.

### 2025
#### מדליית ארד באליפות עולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בנאנג'ינג שברפובליקה העממית של סין במרץ זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 8.28 מטר, אחרי מתיה פורלאני מאיטליה (8.30 מטר) וויין פינוק מג'מייקה (8.29 מטר).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* קפיצה לרוחק: 8.34 מטר (2025)

### אולם
* קפיצה לרוחק: 8.28 מטר (2015)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קופצים לרוחק
קטגוריה:אתלטים אוסטרלים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1996
ממשלת ערפאת החמישית

**ממשלתו החמישית של יאסר ערפאת** היא הממשלה החמישית של הרשות הפלסטינית בראשות יאסר ערפאת, היא כיהנה מ-29 באוקטובר 2002 עד 30 במרץ 2003.

## הקמת הממשלה
ממשלתו החמישית של ערפאת כללה 20 משרדים ו-19 שרים (כולל אישה אחת בלבד). המשרד לענייני אסירים הוקם מחדש לאחר שבוטל בממשלתו הרביעית של ערפאת. כמו כן בוטלו שלושה משרדים: משרד האזרחים, משרד התקשורת ומשרד הנוער והספורט.

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלות הרשות הפלסטינית
שון מ. קוראן

**שון מייקל קוראן** (נולד ב-1976 או 1977) הוא קצין אכיפת חוק אמריקאי המשמש כהמנהל ה-28 של השירות החשאי של ארצות הברית מאז ה-22 בינואר 2025.

קוראן ניהל את צוות ההגנה על נשיא דונלד טראמפ לפני השבעתו השנייה של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית. קוראן היה נוכח בניסיון ההתנקשות בדונלד טראמפ בפנסילבניה (יולי 2024). במהלך הירי, הוא רץ להגן על טראמפ שנורה באוזן הימנית.

## ראשית חייו והשכלה
קוראן מגיע מניו ג'רזי. הוא קיבל תואר ראשון באומניות עם התמחות במדעי המדינה מאוניברסיטת סטוקטון ותואר שני בהכשרה ופיתוח משאבי אנוש במתכונת מקוונת מאוניברסיטת סיטון הול.

## קריירה
שמאל|ממוזער| קוראן ב-2019
קוראן הצטרף לשירות החשאי לראשונה בספטמבר 2001 במשרד השדה בניווארק, ולאחר מכן הצטרף למחלקת הגנת הדיפלומטים ועבד בצוות ההגנה של הנשיא אובמה. הוא קודם לסגן סוכן מיוחד אחראי על צוות ההגנה הנשיאותי ב-29 בדצמבר 2024. קוראן שימש כסוכן מיוחד אחראי על צוות ההגנה של טראמפ במשך ארבע שנים וקפץ לכסות אותו על הבמה במהלך ניסיון ההתנקשות הראשון בו ב-13 ביולי 2024 בבאטלר, פנסילבניה. אמצעי התקשורת האמריקאיים זיהו אותו כאדם שלובש משקפי שמש מימין לטראמפ בתמונות שצולמו כאשר המועמד אז הוצא מהבמה. בתפקידו כראש צוות ההגנה של הנשיא לשעבר, קוראן פיקח על 85 עובדים.

### מנהל שירות החשאי של ארצות הברית
ב-22 בינואר 2025, הנשיא דונלד טראמפ מינה את קוראן למנהל הבא של השירות החשאי של ארצות הברית. בהסבר להחלטתו, טראמפ ציין את אומץ הלב של קוראן, וכתב: "הוא הוכיח את אומץ לבו כאשר סיכן את חייו כדי לעזור להציל את חיי מהכדור של רוצח בבאטלר, פנסילבניה." לפני מינויו, קוראן לא שימש במטה הראשי של שירות החשאי ולא עבד במינוי בכיר כלשהו. מינויו כמנהל שירות החשאי לא דרש אישור סנאט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ השנייה: אישים
קטגוריה:אנשי השירות החשאי של ארצות הברית
קטגוריה:ראשי השירות החשאי של ארצות הברית
אדריאן פיפרי

**אדריאן "טריפ" פיפרי השלישי** (באנגלית: **Adrian "Tripp" Piperi III**; נולד ב-20 בינואר 1999) הוא אתלט אמריקאי, זוכה מדליית ארד באליפות עולם באולם (נאנג'ינג 2025) בהדיפת כדור ברזל.

## ביוגרפיה
### 2015
#### אלוף עולם עד גיל 18
באליפות העולם עד גיל 18 שנערכה בקאלי שבקולומביה ביולי זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל (5 ק"ג) בשיא אישי חדש של 22.00 מטר. בזריקת דיסקוס (1.500 ק"ג) סיים במקום שישי בשיא אישי חדש של 58.81 מטר.

### 2016
#### מדליית ארד באליפות עולם עד גיל 20
באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בבידגושץ' שבפולין ביולי זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל (6 ק"ג) בשיא אישי חדש של 20.62 מטר.

### 2017
#### מדליית ארד באליפות הפאן-אמריקאית עד גיל 20
באליפות הפאן-אמריקאית עד גיל 20 שנערכה בטרוחיו שבפרו ביולי זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל (6 ק"ג) בתוצאה של 20.26 מטר.

### 2018
באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 שנערכה בטמפרה שבפינלנד ביולי זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל (6 ק"ג) בשיא אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים עד גיל 20 חדש של 22.06 מטר.

### 2022
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, ביולי, סיים במקום שמיני בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.93 מטר.

#### סגן אלוף אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים
באליפות אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים שנערכה בפריפורט שבאיי בהאמה באוגוסט זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.76 מטר.

### 2025
#### אלוף ארצות הברית באולם
באליפות ארצות הברית באולם שנערכה בחודש פברואר זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.50 מטר.

#### מדליית ארד באליפות עולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בנאנג'ינג שברפובליקה העממית של סין במרץ זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.48 מטר, אחרי תומאס וולש מניו זילנד (21.65 מטר) ובן ארצו רוג'ר סטין (21.62 מטר).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* הדיפת כדור ברזל: 21.67 מטר (2023)

### אולם
* הדיפת כדור ברזל: 21.74 מטר (2021)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הודפי כדור ברזל אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1999
זאב בשטאזי

**זאב בשטאזי** (באנגלית: **Stasi Wolf**) הוא רומן המתח השני של הסופר הבריטי , שיצא לאור ב-2017 ותורגם לעברית על ידי אילן פן.

## תקציר העלילה
קארין מולר, קצינת משטרה בדרגת אובר-לויטננט בגרמניה המזרחית, נשלחת לחקור חטיפה כפולה של תינוקות תאומים מפגייה בבית החולים בעיר תעשייתית חדשה. קציני השטאזי המקומיים מגבילים את חקירתה על כל צעד ושעל. מעט לאחר מכן, אחד התינוקות נמצא מת ואילו אחותו מוחזרת על ידי אלמוני להורים. החקירה מובילה את קארין לצמד גופות תינוקות נוספים שנמצא בברלין המזרחית, ולמקרה נוסף של חטיפת תינוקת, שנמצאת גם היא מתה.

במקביל, הספר עוקב אחרי סיפורה האישי של קארין, שמגלה שהיא ילדה מאומצת ונזכרת בחוויות ילדותה ובחבר הילדות שנלקח ממנה בטענה שמשפחתו לא נאמנה למשטר. בזמן הווה, קארין נפרדה מבעלה האינטלקטואל שערק למערב, והיא נכנסת לזוגיות חדשה עם רופא ברלינאי שהועבר לבית חולים בעיר בה מתנהלת החקירה. למרות עברה הרפואי, היא נכנסת להריון ויולדת תאומים - אך הם נחטפים בעת לידתם.

קו עלילה מקביל, עוקב אחרי אשתו התימהונית של הנסי, מי שמתגלה בהמשך כחוטף הילדים וכחבר הילדות האבוד של קארין. עד לסוף, בו הוא חוטף את ילדיה של קארין ומחזיר אותם - ולאחר מכן מחוסל על ידי מפקד השטאזי המקומי, שמתגלה כמי שדרס למוות כשהוא נהג שיכור את ילדיהם התאומים של הנסי וזוגתו שני עשורים קודם לכן. קארין מעוניינת לעצור אותו אך הוא מתאבד. בסוף העלילה, היא מגלה את סבתה האמיתית ומכירה לה את ניניה החדשים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:שטאזי
קטגוריה:ספרות בריטית
קטגוריה:ספרי 2017
לירי בורק שביט

**לירי בורק שביט** (נולדה ב-13 בינואר 1976) היא פעילה חברתית וצלמת עיתונות עצמאית המתעדת את המחאה נגד ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו מאז שנת 2019. היא מדווחת על האירועים בטוויטר ובנוסף יצרה ביוטיוב ארכיון סרטונים המשמש חוקרים. דיווחיה מהווים בסיס ותיעוד לידיעות רבות בכלי התקשורת בארץ.

## ביוגרפיה
בורק שביט גדלה בהרצליה. היא בעלת תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה מאוניברסיטת תל אביב, ותואר שני במדיניות ציבורית ושיווק פוליטי מאוניברסיטת רייכמן, וכן תואר שני ב (Master of Counselling) מהשלוחה הישראלית של אוניברסיטת דרבי.

## תיעוד אירועים פוליטיים וציבוריים
בורק שביט התחילה לתעד את אירועי המחאה נגד ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בשנת 2019. היא מצלמת ומדווחת על מגוון אירועי מחאה, משמאל ומימין. את התיעוד היא מפרסמת בחשבון הטוויטר שלה, המשמש באופן קבוע כלי תקשורת, פוליטיקאים וארגוני מחאה. בין כלי התקשורת שפרסמו והסתמכו על תיעוד שסופק על ידי לירי בורק שביט, או הפכו תיעוד שלה לדיווח תקשורתי, נמנים ynet, כלכליסט, ישראל היום, מעריב, וואלה, זמן ישראל, תל אביב אונליין, כאן חדשות, מאקו, וחדשות 13.

## מידע נוסף
פעילותה הנמשכת לאורך שנים סוקרה על ידי דמוקרטTV.

בנוסף, יצרה ביוטיוב ארכיון כרונולוגי מקוון הכולל את ההיסטוריה של אירועי המחאה, בהם הפגנות, נאומים, צעדות ואירועי מחאה נוספים. היא מדווחת באופן יומיומי וקבוע על אירועים שחלקם אינם זוכים להד בתקשורת הממוסדת. משמשת גם אמצעי הפצה לפעילי מחאה, המעבירים לה תיעוד מרחבי הארץ. היא משתפת פעולה עם ראשי ארגוני מחאה ועם ראשי האופוזיציה.

ב-2022 החלה בורק שביט להגיש את הפודקסט "שיחת חולין" לצד רון קופמן.

## פעילות ציבורית
בורק שביט התמודדה בבחירות לכנסת בשנת 2022 כשהקימה יחד עם חבר הכנסת והשר לשעבר אלי אבידר את המפלגה "ישראל חופשית דמוקרטית", שיועדה לייצג את תומכי המחאה וערכיה. בורק שביט הייתה מועמדת ברשימה במקום השלישי. מצע המפלגה כלל, בין היתר, שתי הצעות חוק: חוק הנאשם בפלילים וחוק הגבלת כהונה. הרשימה קיבלה 1,157 קולות ולא עברה את אחוז החסימה.

בורק שביט נתבעה מספר פעמים בתביעות דיבה, בין היתר על ידי השר מיקי זוהר ושמוליק סילמן,בעלה של השרה עידית סילמן, תביעות אשר הסתיימו בגישור ובהבהרה ללא פיצוי כספי. במקרים אחרים מחקה ציוצים.

עם תחילת מלחמת חרבות ברזל הצטרפה בורק שביט לחמ"ל האזרחי של "אחים לנשק" כדי לעזור לחיילים ולמשפחות החטופים. לאחר מכן עברה לסייע במטה המשפחות להחזרת החטופים והנעדרים שבראשות רונן צור. היא תיעדה ושידרה יומיום את הנעשה בחמ"לים. היא מתעדת גם את מחאתן של משפחות החטופים מאז שהחלו במאבק לעסקה להשבתם.

## חיים אישיים
בורק שביט עוסקת בפסיכותרפיה, בהוראה ובטיפול בשיטת אלכסנדר. נשואה ואם לשלושה בנים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ערוץ היוטיוב של לירי בורק שביט
* "שיחת חולין" - הפודקאסט של לירי בורק שביט ורון קופמן (עד 2022).
* פרק עם לירי שביט בפודקאסט "אזרח בתפקיד" של אדם בני.
* מאחורי הקלעים של סיקור המחאה - פודקאסט עם משה רדמן, אוקטובר, 2025.

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת רייכמן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת רייכמן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1976
יחסי ארמניה–ירדן

**יחסי ארמניה–ירדן** הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של ארמניה לממלכה ההאשמית של ירדן. הקשרים נוסדו רשמית ב-18 ביוני 1996, והם מושפעים במידה רבה מהנוכחות ההיסטורית של הקהילה הארמנית בירדן, שהוקמה בעיקר לאחר רצח העם הארמני ב-1915. הקהילה הזו, המונה כ-3,000 איש, תורמת לחיזוק הקשרים התרבותיים והחברתיים בין שתי המדינות.

## היסטוריה
הקשרים הדיפלומטיים הרשמיים בין ארמניה וירדן החלו ב-18 ביוני 1996, כחלק ממדיניות החוץ של ארמניה לבנות קשרים חיוביים עם מדינות המזרח התיכון. לפני כן, הקהילה הארמנית בירדן, שהתגבשה בעיקר לאחר רצח העם הארמני, שיחקה תפקיד חשוב בקשרים הבלתי רשמיים. הארמנים הראשונים בירדן היו בעיקר סוחרים ובעלי מלאכה, והיום הם כוללים גם רופאים, מורים, רוקחים ומהנדסים, עם נוכחות בולטת בתחומים כמו שענות וצילום בעמאן.

### הקהילה הארמנית בירדן
הקהילה הארמנית בירדן מונה כ-3,000 איש, כאשר כ-2,500 מהם הם חברים בכנסייה הארמנית האפוסטולית ודוברי ארמנית מערבית. רובם מתרכזים בעמאן, ברובע הארמני וכן בערים כמו זרקא, מידבא, כרכ ועקבה. הקהילה נוצרה בעיקר לאחר 1915, בעקבות גירוש הארמנים מארמניה המערבית במהלך רצח העם הארמני, עם הגירה נוספת מאזורים כמו עיראק, סוריה ולבנון. הארמנים בירדן תורמים לחברה המקומית כסוחרים, בעלי מלאכה, וכן בתחומים מקצועיים כמו רפואה והוראה. המנהיג הרוחני של הקהילה נמצא תחת הפטריארכיה הארמנית של ירושלים.

בפברואר 2020, מלך ירדן עבדאללה השני ביקר בארמניה בביקור היסטורי ראשון מסוגו, שתואר כצעד משמעותי בחיזוק היחסים. במהלך הביקור, הוא פגש את נשיא ארמניה ארמן סרקיסיאן וראש הממשלה ניקול פשיניאן, ודנו בנושאים כמו שיתוף פעולה כלכלי, תיירות והסכמים דו-צדדיים. המלך גם ביקש תמיכה ארמנית בנושא שמירת זהות ירושלים. ב-2022, שר החוץ הארמני ארארט מירזויאן נפגש עם שר החוץ הירדני אימן אל־ספדי, ודנו בהרחבת היחסים, במיוחד בתחום הכלכלי, תוך התמקדות בחיזוק שיתוף הפעולה הכלכלי.

## ייצוגים דיפלומטיים
ארמניה מיוצגת בירדן על ידי קונסוליה בעמאן, המספקת שירותים קונסולריים לקהילה הארמנית ולתושבים מקומיים. מצד ירדן, הייצוג הדיפלומטי בארמניה מתבצע דרך שגרירות ירדן במוסקבה, כאשר השגריר מתגורר במוסקבה ומטפל ביחסים עם ארמניה משם.

## הסכמים דו-צדדיים
ישנם מספר הסכמים בילטראליים בין ארמניה וירדן, הכוללים:
* הסכם על מתן ויזות לבעלי דרכונים דיפלומטיים בין ממשלת ארמניה לממשלת ירדן.
* הסכם על שיתוף פעולה כלכלי בין שתי המדינות.
* הסכם לעידוד והגנה הדדית על השקעות.
* הסכם על שיתוף פעולה בתחומי הבריאות והרפואה בין משרדי הבריאות של שתי המדינות.
* הסכם על שיתוף פעולה בתחום התיירות.
* הסכם על שימוש שלום באנרגיה גרעינית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
עמק ניאנדר

**עמק ניאנדר** (בגרמנית**: Neandertal**) הוא עמק קטן בערוץ של נהר הדוסל אשר במדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה, כ-12 קילומטר מזרחית לדיסלדורף הבירה. בשנת 1856 התפרסם המקום בעקבות גילויו של ניאנדרטל 1, שהיה אחד הממצאים הראשונים ביותר של האדם הניאנדרטלי.

עמק הניאנדר היה במקור קניון אבן גיר שהיה מפורסם בזכות הנוף הפראי, המפלים והמערות שלו. עם זאת, חציבה תעשייתית במהלך המאות ה-19 וה-20 הסירה את רוב אבן הגיר ושינתה באופן דרמטי את צורת העמק. במהלך פעולת חציבה זו התגלו עצמותיו של האדם הניאנדרטלי המקורי, בתוך מערה בשם Kleine Feldhofer Grotte. המערה והמצוק שבו נמצאו העצמות כבר אינם קיימים.

## אטימולוגיה
במהלך המאה ה-19 נקרא העמק בשם  (מערת ניאנדר), ולאחר 1850 הוא כונה . הוא נקרא על שמו של יואכים ניאנדר, כומר ומחבר מזמורים גרמני בן המאה ה-17, שהתגורר בדיסלדורף הסמוכה, ואהב את העמק אשר העניק לו את ההשראה לחיבוריו.  הוא התרגום היווני-רומי של שם משפחתו המוקדם ; משמעות שני השמות היא "אדם חדש". שמותיו קודמים של הערוץ היו  (הבולדרס) ו-  (צוק הכלבים, או צוק החיות).

בשנת 1901, בעקבות רפורמה אורתוגרפית בגרמניה, שונה האיות של  (עמק) ל-. ואילו השמות המדעיים עבור ניאנדרטל, כגון Homo neanderthalensis ו־Homo sapiens neanderthalensis, נותרו ללא שינוי, מכיוון שחוקי הטקסונומיה שומרים על האיות המקורי מעת מתן השם. כמו כן, תחנת ניאנדרטל מעולם לא שינתה את שמה כדי להתאים לכתיב הגרמני החדש, וכמוה גם המוזיאון הניאנדרטלי המודרני שמר על האיות המקורי.

## חפירות ארכאולוגיות
מאז הגילוי הראשוני של הניאנדרטל הראשון בעמק, נערכו חפירות ארכאולוגיות נוספות, בהן נמצאו ממצאים רבים, ביניהם שברי שלד אנושיים. ישנן השערות האומרות כי השרידים הללו הם אכן של ניאנדרטלים. בחפירות שבוצעו ב-1997 וב-2000 נמצאו שני שברי גולגולת: האחד, עצם הלחי השמאלית, והשני, פיסה ימנית של עצם הרקה. נראה שהחלקים הללו מתאימים בצורה מושלמת לגולגולת של ניאנדרטל 1, אך השערה זו לא הוכחה.

## קישורים חיצוניים

* אדם מסוג ניאנדרטל התגלה מחדש 

## הערות שוליים

קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: גאוגרפיה
קטגוריה:התרבות המוסטרית
טאפיט

[ממוזער|דגימה מ[רטנאפורה, סרי לנקה]]
**טאפיט** (BeMgAl4O8; באנגלית: **Taaffeite**) הוא מינרל, שמו ניתן לכבוד המגלה שלו ריצ'רד טאפה  (1898–1967) שמצא את הדגם הראשון, אבן חן חתוכה ומלוטשת, באוקטובר 1945 בחנות תכשיטים בדבלין, אירלנד. ככזה, זהו המינרל היחיד שמזוהה לראשונה מאבן חן חדה. רוב דגמי האבן, לפני גילוי טאפה, שויכו בטעות לספינל. במשך שנים רבות לאחר מכן, הוא היה מוכר רק בכמה דגימות, ועדיין נחשב לאחד מהמינרלים הנדירים ביותר בעולם.

מאז 2002, השם המאושר של טאפיט כמינרל על ידי האגודה הבינלאומית למינרלוגיה הוא **מגנזיוטאפיט-2N'2S**.

## גילוי
טאפה קנה מספר אבני חן מחנות תכשיטים באוקטובר 1945. כששם לב לאי-סדרים בין הטאפיט לספינל, שלח טאפה כמה דגימות ל-B.W. אנדרסון ממעבדת הלשכה למסחר של לונדון לצורך זיהוי ב-1 בנובמבר 1945. כאשר אנדרסון השיב ב-5 בנובמבר 1945, הוא אמר לטאפה כי הם לא היו בטוחים אם מדובר בספינל או במשהו חדש; הוא גם הציע לכתוב על כך ב*גמולוגיסט*.

## תכונות
בשנת 1951, ניתוחים כימיים וניתוחי רנטגן אישרו את המרכיבים העיקריים של טאפיט כבריליום, מגנזיום ואלומיניום, מה שהופך את טאפיט למינרל הראשון שמכיל גם בריליום וגם מגנזיום כמרכיבים חיוניים.

הבלבול בין ספינל לטאפיט מובן, שכן כמה תכונות מבניות זהות בשני המינרלים. אנדרסון ועמיתיו, סיווגו את טאפיט כמינרל ביניים בין ספינל לכריזובריל. בניגוד לספינל, טאפיט מציג את תכונת השבירה כפולה שמאפשרת להבחין בין שני המינרלים.

## שימוש
בגלל נדירותו, טאפיט משמש רק בתור אבן חן.

## היווצרות ומציאות
טאפיט נוצר בסלעי סלע פחמתי לצד פלואוריט, נציץ, ספינל וטורמלין. מינרל נדיר זה נמצא יותר ויותר בהפקות אלוביאליות בסרי לנקה ודרום טנזניה, כמו גם טאפיט בדרגה נמוכה יותר במשקעי אבן גיר בסין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מינרלי אלומיניום
קטגוריה:מינרלי מגנזיום
קטגוריה:אבני חן
מברישן אפור

**מברישנית** או **מברישן אפור** (שם מדעי: *Micrommata ligurina*) הוא מין של עכביש ממשפחת המברישניים.
תואר לראשונה על ידי קארל לודוויג קוך בשנת 1845.

**המברישן האפור** נפוץ באגן הים התיכון, במרכז אסיה ובארצות נוספות בדרום אירופה. 

גודלה של הנקבה הוא בין 9–14 מילימטר ושל הזכר 6–9 מילימטר. הראשחזה צר וארוך ובצבע ירוק כהה, והבטן מאורכת ובצבע ירוק בהיר. הרגליים ארוכות ובצבע ירוק כהה.
העכביש דומה מאוד למברישן ירוק, אולם לנקבה יש נקודה שחורה בחיבור שבין הראשחזה לבטן, ולזכר הבוגר פסי צד אפורים או לבנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1845
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל לודביג קוך
קטגוריה:מברישניים
קטגוריה:אירופה: עכבישים
אמין ענבתאוי

**אמין ענבתאוי** (בערבית: **أمين عنبتاوي**; נולד ב-22 בנובמבר 1953) הוא פוליטיקאי ערבי-ישראלי, שכיהן כראש עיריית שפרעם.

## ביוגרפיה
נולד וגדל בשפרעם, בנם של עלי וראדיה. למד בבתי הספר היסודיים א' וב' בעיר, ובהמשך בתיכון העירוני בשפרעם, אותו סיים בשנת 1971.

לאחר לימודיו התיכוניים עבד במשך שנתיים בעבודות שונות, ולאחר מכן החל את לימודיו האקדמיים. הוא סיים תואר ראשון בסוציולוגיה, אנתרופולוגיה ובהיסטוריה כללית במסלול דו-חוגי באוניברסיטת חיפה בשנת 1975. בנוסף, הוא בעל תואר שני במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו.

בשנים 1972–1979 שימש מורה בבתי ספר יסודיים בשפרעם.

בין השנים 1979–1987, לימד היסטוריה וסוציולוגיה בתיכון העירוני בעיר.

בשנת 1987 מונה למנהל המרכז הקהילתי בשפרעם במסגרת החברה למתנ"סים הארצית, תפקיד שבו החזיק עד 2003. לאחר מכן ניהל מתנ"סים ביישובים דיר חנא (2004–2009) ועין מאהל (2009–2011).

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2008 התמודד לראשות עיריית שפרעם מול נאהד ח'אזם ועורסאן יאסין. בסיבוב הראשון קיבל 34.97 מהקולות, בעוד ח'אזם, קיבל 34.06%. בסיבוב השני קיבל 43.06% והפסיד לח'אזם.

בשנים 2011–2013 שימש מנחה אזורי בצפון.

כיהן כיו"ר האגודה לתרבות ערבית בתקופת כהונתו של שר המדע, התרבות והספורט ראלב מג'אדלה, וכן במשך כשנה בתקופת כהונתה של שרת התרבות והספורט לימור לבנת. במקביל כיהן כחבר המועצה הישראלית לתרבות ואמנות.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013 התמודד לראשות העיר מול נאהד ח'אזם ועורסאן יאסין וניצח עם 43.52% מהקולות.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 התמודד לכהונה נוספת והפסיד לעורסאן יאסין כאשר קיבל 17.76% לעומת 44.37% ליאסין.

בינואר 2021, לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, הצטרף לרשימה לכנסת של "אורות השחר – מפלגה של כולם", מפלגה יהודית-ערבית בראשותו של יונה יהב. עם זאת, הרשימה לא התמודדה לבסוף בבחירות.

בבחירות 2024 התמודד על ראשות העיר, אך הפסיד כאשר קיבל 22.09% מהקולות, שני מבין חמישה מועמדים. בבחירות אלו נבחר נאהד ח'אזם.

הוא נשוי לפחריה ואב לחמישה. מתגורר בשפרעם.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריות בישראל
קטגוריה:פוליטיקאים ערבים ישראלים
קטגוריה:שפרעם: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: מנהל עסקים
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
האקדמיה הצ'כית למדעים

[ממוזער|[אבה זאז'ימאלובה, נשיאת האקדמיה הצ'כית למדעים]]
**האקדמיה הצ'כית למדעים** (בצ'כית: ***Akademie věd České republiky***, בר"ת **AV ČR**) הוקמה בשנת 1992 על ידי הפרלמנט הצ'כי כהמשך הצ'כי של האקדמיה למדעים של צ'כוסלובקיה לשעבר, ומסורתה מתחילה בחברה המלכותית למדעים של בוהמיה (שהוקמה ב-1784) ובאקדמיה הצ'כית למדעים, ספרות ואמנויות תחת הקיסר פרנץ יוזף (שהוקמה ב-1890). האקדמיה היא המוסד המוביל למחקר ציבורי שאינו שייך לאוניברסיטה ברפובליקה הצ'כית. היא עוסקת גם במחקר יסודי וגם במחקר יישומי אסטרטגי.

לאקדמיה יש שלוש פקולטות מדעיות: פקולטה למתמטיקה, פיזיקה ומדעי כדור-הארץ, פקולטה לכימיה, מדעי החיים ורפואה ופקולטה למדעי הרוח ומדעי החברה. כיום האקדמיה מנהלת רשת של שישים מכוני מחקר וחמש יחידות תמיכה, בהם מועסקים בסך הכל 6,400 עובדים, יותר מחצי מהם חוקרים בעלי הכשרה אוניברסיטאית ומדעני דוקטורט.

המשרד הראשי של האקדמיה וארבעים מכוני מחקר נמצאים בפראג, ויתר 20 המכונים מפוזרים ברחבי המדינה.

## היסטוריה
הקמת האקדמיה בשנת 1992 מהווה המשך לארגונים קודמים:
* החברה המלכותית הצ'כית לדוקטרינות (Královská česká společnost nauk), 1784–1952
* האקדמיה הצ'כית למדע ולאמנות (Česká akademie věd a umění), 1890–1952
* האקדמיה הצ'כוסלובקית למדעים (Československá akademie věd), 1953-1992

בשנת 2010 האקדמיה אימצה מדיניות גישה חופשית כדי לאפשר גישה חופשית למאמרי מחקר שלה ולשימוש חוזר בהם.

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגונים החברים במועצת המדע הבין-לאומית
Time (שיר של אלן פרסונס פרוג'קט)

"**Time**" הוא שיר שיצא לאור בשנת 1981 כסינגל על ידי להקת הרוק הבריטית אלן פרסונס פרוג'קט, מתוך אלבומם "The Turn of a Friendly Card".
השיר הגיע בשיאו למקום ה-15 בבילבורד הוט 100 האמריקאי. השיר הגיע למקום העשירי במצעד האמריקאי למוזיקה עכשווית למבוגרים, השיר שהה כשבועיים במקום ה-14 במצעד הקאש בוקס, והוא היה לסינגל השני המצליח ביותר של הלהקה (בנוסף לסינגל "Don't Answer Me" משנת 1984). השיר הגיע בשיאו למקום ה-30 בקנדה.

השיר היה הראשון של אלן פרסונס פרוג'קט שבו אריק וולפסון שימש כסולן, ואחד השירים הבודדים של הלהקה בו ניתן לשמוע את המוזיקאי אלן פרסונס עצמו שר.

## מיקומי שיא במצעדים

## קישורים חיצוניים
* 20px "Time", במסד הנתונים המוזיקלי AllMusic **(באנגלית)**
* 20px "Time", במסד הנתונים המוזיקלי MusicBrainz **(באנגלית)**
* 30px "Time", במסד הנתונים המוזיקלי Genius **(באנגלית)**
* 20px "Time", במסד הנתונים המוזיקלי Discogs **(באנגלית)**
* 20px "Time", באתר המוזיקה Spotify **(באנגלית)**
* 44px "Time", באתר המוזיקה אפל מיוזיק **(באנגלית)**
* 50px "Time", באתר המוזיקה שזאם **(באנגלית)**
* 20px "Time", באתר המוזיקה musixmatch **(באנגלית)**
* "Time", באתר המוזיקה SecondHandSongs **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1980
קטגוריה:סינגלים מ-1981
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על פרידה
קטגוריה:בלדות משנות ה-1980
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:שירי רוק קל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אלן פרסונס
קטגוריה:שירי אלן פרסונס פרוג'קט
הרומן המפונצ'ר של טילי

**הרומן המפונצ'ר של טילי** (באנגלית: **Tillie's Punctured Romance**) הוא סרט קומדיה אילם משנת 1914, בבימויו של מאק סנט. הסרט, שנכתב על ידי קרייג האפינגטון, מככבים מארי דרסלר, מייבל נורמנד וצ'ארלי צ'פלין. הסרט מספר את סיפורה של טילי, נערה מהארץ שמתאהבת במתערב עירוני.

## תקציר העלילה
הסרט מתחיל כאשר צ'ארלי, מתערב עירוני, מתאהב בטילי, נערה מהארץ, ומשכנע אותה לגנוב את כספי החסכונות של אביה ולברוח איתו לעיר. בעיר, צ'ארלי משאיר את טילי וחוזר לחיק אהבתו הקודמת, מייבל. כאשר טילי מגלה שהיא ירשה את נכסי דודה העשיר, צ'ארלי ומייבל מנסים לשכנע אותה להתחתן עמהם.

## צוות השחקנים
* **[[צ'ארלי צ'פלין]]** בתפקיד צ'ארלי - מתערב עירוני
* **[[מארי דרסלר]]** בתפקיד טילי בנקס - נערה מהארץ
* **[[צ'ארלס בנט]]** בתפקיד דוד בנקס - דודה העשיר של טילי
* מייבל נורמנד בתפקיד מייבל- חברתו של צ'ארלי
* דן אלברט כאורח במסיבה/שוטר 
* פיליס אלן בתפקיד מנהלת בית הסוהר / לקוחה במסעדה 

## ביקורות
לאחר שעלה לראשונה ב-21 בדצמבר 1914 בתיאטרון רפובליק בלוס אנג'לס, הסרט זכה להצלחה אדירה. מאחר שחברת מיוטואל פילם, שהייתה המפיצה של כל סרטי הקצרים של קיסטון, לא הייתה מצוידת להתמודד עם סרטי תכנים מאותה החברה, *טילי* הפך להיות ההפקה היחידה של קיסטון שהופצה על ידי חברת אלקו פילם קורפוריישן, שהוקמה לאחרונה והייתה קיימת לתקופה קצרה. הסרט נותר בהקרנה בבתי קולנוע לאורך שנים, כאשר הוא עבר עריכה מחודשת וקיצורים שוב ושוב, ובהמשך נוספו לו פסקולים אופטיים שכללו מוזיקה, אפקטים קוליים וקריינות.

## לקריאה נוספת

* 
* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1914
קטגוריה:סרטים אילמים
שעת הצוענים

**שעת הצוענים** (באנגלית: **Time of the Gypsies;** בסרבית: **Дом за вешање**) הוא סרט דרמה יוגוסלבי משנת 1988 בבימויו של אמיר קוסטוריצה, שכתב אותו עם גוראן מיכאילוביץ'. בסרט מככב דבור דוימוביץ' בתפקיד פֶּרהאן, צעיר צועני בעל כוחות טלקינטיים יוצאי דופן. הוא מתמקד במסעו של פרהאן, המנסה למצוא את מקומו בעולם תוך התמודדות עם הפיתויים והקשיים של חיי הצוענים. הסרט הופק בתקציב מצומצם יחסית וזכה לשבחי הקהל והמבקרים ברחבי העולם, כולל זכייה בפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל קאן.

## תקציר העלילה
הסרט מספר את סיפורו של פֶרהאן, נער צעיר וחסר ניסיון שמתגורר עם סבתו ואחותו בכפר צוענים קטן ביוגוסלביה. חייו משתנים כאשר הוא פוגש את אחמד, מאפיונר שגונב ילדים למטרות קיבוץ נדבות. פֶרהאן מחליט להצטרף לאחמד במטרה לקדם את עתידו ולהתקרב אל אהובתו, אזרה. הוא נאבק בעולם של ניצול שסוחף אותו יותר ויותר לתוך מערבולת של רמאות וסכנה. ברקע, כוחו הטלקינטי של פֶרהאן הופך לכלי חשוב במאבקו לשרוד ולעצב את גורלו.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[דבור דוימוביץ']]** בתפקיד פרהאן, צעיר צועני בעל כוחות טלקינטיים
* **[[בורה טודורוביץ']]** בתפקיד אחמד, מאפיונר צועני המנצל ילדים
* **[[לוביצה אַדְז'וביץ']]** בתפקיד חַטִידְזָ'ה, סבתו של פּרהאן
* **[[חוסנייה השימוביץ']]** בתפקיד מרדזאן, דודו של פּרהאן
* **[[סינוליצ'קה טרפקובה]]** בתפקיד אַזְרה, אהובתו של פּרהאן
* **[[זאבִיט מֶמֶדוב]]** בתפקיד זאביט, אחד המפעילים בצוות של אחמד
* **[[אלווירה סאלי]]** בתפקיד דנירה, אחותו של פרהאן
* **[[סואדה קריסיק]]** בתפקיד דזמילה, צעירה בקהילה הצוענית
* **[[פדרג לאקוביץ']]** בתפקיד האח המבוגר של אחמד

## פרסים
בפסטיבל הקולנוע בקאן 1989 זכה הבמאי אמיר קוסטוריצה בפרס הבמאי הטוב ביותר, והסרט גם היה מועמד לפרס דקל הזהב. בטקס פרסי גולדבאגה ה־26 בשוודיה זכה הסרט בפרס הסרט הזר הטוב ביותר. נוסף על כך היה מועמד לפרס הסרט הזר הטוב ביותר בטקס פרסי סזאר ב־1990 בצרפת.

## קישורים חיצוניים
 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי אמיר קוסטוריצה
קטגוריה:סרטי 1988
20,000 מיל מתחת למים (סרט, 1916)

**20,000 מיל מתחת למים** (באנגלית: **20,000 Leagues Under the Sea**) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי משנת 1916, בבימויו של סטיוארט פטון. הסרט מבוסס על הספר בעל אותו השם של ז'ול ורן ובנוסף לקח השראה מהרומן אי התעלומות. בסרט מככבים אלן הולובר, ג'יין גייל ומאט מור.

## תקציר העלילה
הסרט מתחיל כאשר ספינת צוללות מסתורית משמידה ספינות מסחר באוקיינוס האטלנטי. קבוצת אנשים מורכבת כדי לחקור את האירועים המוזרים והם נלכדים על ידי קפטן נמו, המנהיג המופרע של ספינת הצוללות הנאוטילוס. במהלך הסרט, הקבוצה מנסה לברוח מהנאוטילוס ולחזור לחיים הרגילים שלהם, תוך כדי שהם מתמודדים עם המציאות החדשה והמוזרה שלהם.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[אלן הולובר]]** בתפקיד **קפטן נמו** - מנהיג המופרע של ספינת הצוללות נאוטילוס
* **[[ג'יין גייל]]** בתפקיד **ילדת הטבע** - דמות מסתורית שנתקלה בנאוטילוס
* **[[מאט מור]]** בתפקיד **הסגן בונד** - חלק מהקבוצה שנלכדה על ידי נמו

## הפקה
הסרט היה הסרט העלילתי הראשון באורך מלא שצולם מתחת למים. הסצנות התת-מימיות צולמו על ידי תאגיד הסרטים התת-ימיים של ויליאמסון בבהאמס. לא נעשה שימוש במצלמות תת-מימיות ממשיות, אלא במערכת של צינורות אטומים למים ומראות שאפשרו למצלמה לצלם תמונות משתקפות של סצנות תת-מימיות שבוימו במים רדודים מוארים בשמש. עבור הסצנה שבה נראה קרב עם תמנון, הצלם ג'ון ארנסט ויליאמסון תכנן תא צפייה בשם "פוטוספירה", כדור פלדה בגודל 6×10 רגל שבתוכו ניתן היה למקם צלם. התא היה מחובר לסירה באמצעות צינור תת-ימי שממנו ויליאמסון נתן את הוראותיו.

הסרט הופק על ידי חברת יוניברסל להפקת סרטים (כיום סרטי יוניברסל), שלא הייתה אז ידועה כסטודיו קולנועי מרכזי. עם זאת, ב-1916 הם מימנו את האפקטים המיוחדים החדשניים של הסרט, צילומי מיקום, תפאורות גדולות, תלבושות אקזוטיות, ספינות מפרש ודגם ניתן להפלגה בגודל מלא של הצוללת נוטילוס כשהיא על פני המים.

הפקת הסרט ארכה שנתיים ועלתה 500,000 דולר. האל אריקסון אמר כי "עלות הסרט הייתה כה אסטרונומית עד שלא היה סיכוי שיוכל להניב רווח, מה ששם קץ לכל עיבוד נוסף של ורן ב-12 השנים הבאות".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטים שצולמו באנגליה
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1916
פרחים שבורים (סרט, 1919)

220px|ממוזער
**פרחים שבורים** (באנגלית: **Broken Blossoms**) הוא סרט דרמה סיני-אמריקאי משנת 1919, בבימויו ובהפקתו של ד. וו. גריפית'. הסרט מבוסס על סיפור מאת תומאס ברק. בסרט מככבים ליליאן גיש, ריצ'רד ברתלמס ודונלד קריספ.

## תקציר העלילה
הסרט מתחיל עם צ'נג הואן, סיני צעיר שחולם להפיץ את מסר השלום של בודהה למערב. הוא מגיע ללונדון, אך מתאכזב מהאלימות שמצא שם. לוסי, נערה צעירה ואומללה, מוכה בידי אביה האלים, מגיעה לחנות של צ'נג. הוא מטפל בה ואוהב אותה, אך הם מתמודדים עם הקשיים של החברה הגזענית והאלימה שבה הם חיים.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[ליליאן גיש]]** בתפקיד **לוסי בארוס** - נערה צעירה ואומללה
* **[[ריצ'רד ברתלמס]]** בתפקיד **צ'נג הואן** - סיני צעיר וחולם
* **[[דונלד קריספ]]** בתפקיד **באטלינג בארוס** - אביו האלים של לוסי
* **[[ארתור הווארד]]** בתפקיד **המנהל בארוס** - מנהל הקריירה של באטלינג בארוס
* **[[אדוארד פייל סניור]]** בתפקיד **עין רעה** - דמות מסתורית
* **[[ג'ורג' ברנג'ר]]** בתפקיד **המרגל** - דמות מסתורית
* **[[נורמן סלבי]]** בתפקיד **אלוף הקרב** - אלוף קרבות

## ביקורות
קשה להגזים בהתלהבות שהופצתה על ידי הסרט בשנת 1919 קשה ; גריפית נתפס כמי שפתח ממדים חדשים בקולנוע והעלה אותו לרמה של אמנות טרגית גדולה."אדוארד וגנכנכט בספרו "הקולנוע בעידן התמימות" (1962).

ביקורות על הסרט מצאו אותו "מפתיע בפשטותו"... המשחק נתפס כפלא של תשעה ימים – אף אחד לא דיבר על דבר אחר מלבד חיוך ליליאן, ליליאן נהפכה כמו חיה מיוסרת במלכודת, על המעצורים המשכנעים של ברתלמס. מעט מאוד סרטים זכו להערכה רבה ומתמשכת יותר.

הקטעים של התעללות בילדים בסרט גרמו למממנים להקיא כאשר גריפית הציג להם טריילר לסרט; לפי ראיונות עם ליליאן גיש, כתב מ"וראייטי" שהוזמן לצפות בצילום שני עזב את החדר כדי להקיא.

כיום, הסרט נחשב לאחד מיצירותיו הטובות ביותר של גריפית. בשנת 2012, הסרט קיבל חמישה קולות של מבקרים וקול אחד של במאי בסקר העשורי של המכון הבריטי לקולנוע, "Sight & Sound". רוג'ר איברט היה תומך נלהב של הסרט, והוסיף אותו לסדרת "סרטים גדולים" שלו; ובשנת 1996, הסרט נבחר לשימור ברשימת הרגיסטר הלאומי לסרטים של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס כ"בעל חשיבות תרבותית, היסטורית או אסתטית".

אקירה קורוסאווה, הבמאי היפני המפורסם, ציין את הסרט הזה כאחד מ-100 הסרטים האהובים עליו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי יונייטד ארטיסטס
קטגוריה:לונדון בקולנוע
קטגוריה:סרטי ד. וו. גריפית'
קטגוריה:סרטים מבוססי סיפורים קצרים
קטגוריה:סרטים העוסקים בגזע ומוצא אתני
קטגוריה:סרטים על בודהיזם
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1919
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
קטגוריה:אלימות במשפחה בקולנוע
ארבעת פרשי האפוקליפסה (סרט, 1921)

**ארבעת פרשי האפוקליפסה** (באנגלית: **The Four Horsemen of the Apocalypse**) הוא סרט אפי אילם אמריקאי משנת 1921 בבימויו של רקס אינגרם, על פי תסריט מאת ג'ון ראסל. בסרט מככבים רודולף ולנטינו, אליס טרי ואלן הייל. עלילתו עוקבת אחר משפחה המחולקת למדינות יריבות במלחמת העולם הראשונה. הסרט היה להצלחה מסחררת והפך לרווחי ביותר בשנתו, עם תקציב של כ-800,000 דולר והכנסות של כ-4.5 מיליון דולר בקופות ארצות הברית.

בשנת 1962 נעשה רימייק לסרט באותו השם בבימיו של וינסנט מינל, כשהתפאורה שונתה למלחמת העולם השנייה. 

## תקציר העלילה
עלילת הסרט 'ארבעת פרשי האפוקליפסה' מתמקדת במשפחתו של דון מדריאגא, פטריארך עשיר מארגנטינה. המשפחה מתפצלת לשני ענפים כאשר צאצאים נשלחים להתגורר באירופה. הענף הצרפתי מוצג דרך מרסלו דסנואייר ובנו חוליו, בעוד הענף הגרמני מיוצג על ידי קרל פון הרטרוט ואחיו, שמאמצים ניגודים אידאולוגיים המובילים אותם להילחם אחד בשני במלחמת העולם הראשונה. הסרט בוחן את הרס החברה ואת אהבתו של חוליו לאשתו של גנרל צרפתי, מגוויריט, שבסופו של דבר ישנה את חייו תוך כדי ריטורן לפריז ההרוסה.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[פומרוי קאנון]]** בתפקיד **מדריאגא** - פטריארך עשיר מארגנטינה
* **[[יוזף סוויקארד]]** בתפקיד **מרסלו דסנואייר** - בן משפחה צרפתית
* **[[בריג'יטה קלארק]]** בתפקיד **דוניה לואיסה** - אשתו של מרסלו
* **[[רודולף ולנטינו]]** בתפקיד **חוליו דסנואייר** - בן משפחה במלחמה
* **[[אלן הייל]]** בתפקיד **קרל פון הרטרוט** - בן משפחה גרמני
* **[[אליס טרי]]** בתפקיד **מגוויריט לאורייר** - אשת גנרל צרפתי

## ביקורות
הסרט עלה לראשונה בניו יורק וזכה לביקורות מהללות. רבים מהמבקרים כינו אותו גרסה חדשה של "הולדתה של אומה". עם זאת, התקשורת הגרמנית הסתייגה מהדימוי של הגרמנים בסרט.

הסרט הפך להצלחה מסחרית, והיה אחד מהסרטים הראשונים שהכניסו מיליון דולר בקופות. הסרט נחשב לסרט השקט השישי הנמכר ביותר בכל הזמנים. במהלך הקרנתו הראשונה, הסרט הרוויח 4,500,000 דולר בארצות הברית.

עם סצנות מורחבות של הכפר הצרפתי המושחת וסיפור אישי של אובדן, "ארבעת רוכבי האפוקליפסה" נחשב לאחד מהסרטים האנטי-מלחמתיים הראשונים שנעשו.

חלק מהיבטים של הסרט היו שנויים במחלוקת עם גופי הצנזורה האמריקאיים. לדוגמה, לוח הצנזורה של פנסילבניה, לאחר שבדק את הקשר בין חוליו למרגריט, דרש שמרגריט תתואר בכותרות הביניים כארוסתו של אטיין לורייה ולא כאשתו.

"מגזין פיקצ'ר-פליי" ביקר את "ארבעת רוכבי האפוקליפסה" בגיליון אפריל 1921 שלהם, כשהם אומרים שהסרט "יכול היה להיות כישלון יקר ומרהיב. כפי שהוא, הוא ניצחון אמנותי." הם גם שיבחו את המשחק. "רודולף ולנטינו מגלם את תפקידו של חוליו דסנויירס. הוא שחקן כה טוב שאתה שוכח כמה הוא נאה וכמה טוב הוא רוקד. אליס טרי בתור מרגריט נראית ומשחקת כמו בלאנש סוויט נוספת. במילים פשוטות וברורות, הצוות הוא פלא."

## קישורים חיצוניים

 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטים שצולמו בלוס אנג'לס
קטגוריה:סרטים שעלילתם מתרחשת בצרפת
קטגוריה:סרטים אנטי-מלחמתיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1921
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
אסמאעיל ברהום

**אסמאעיל מוסא אחמד ברהום** (בערבית: **إسماعيل موسى أحمد برهوم**; נודע בכוניה **אבו מוחמד**; 23 בדצמבר 1968 – 23 במרץ 2025) היה חבר בהנהגת שלטון חמאס ברצועת עזה.

## ביוגרפיה
נולד ב-1968 בנפת רפיח שבדרום רצועת עזה למשפחה פלסטינית שמרנית. התחנך בבתי ספר של אונר"א והשלים תואר ראשון בלימודי השריעה האסלאמית באוניברסיטה האסלאמית בעזה.

הצטרף לחמאס בגיל צעיר ומילא מגוון תפקידים בארגון. בשיא פעילותו היה חבר מועצת השורא וחבר הלשכה המדינית של חמאס, שאליה נבחר ב-14 במרץ 2021. על פי דיווחים, עמד ברהום בראש אגודת מוסדות הצדקה של חמאס, מנגנון שפיקח על כ-400 עמותות צדקה המעבירות כספים לארגון. וכיהן כראש המחלקה הפיננסית של הארגון באזור רפיח.

ב-18 במרץ 2025 מונה לראש ממשל חמאס ברצועת עזה כמחליפו של עיסאם א-דעאליס.

ב-23 במרץ 2025 נהרג בתקיפה ממוקדת של חיל האוויר הישראלי בעת שהותו בבית החולים נאצר בח'אן יונס, במסגרת מבצע עוז וחרב, במהלך מלחמת חרבות ברזל.

### סנקציות
ב-22 בינואר 2024 הכריזו ממשלות בריטניה וארצות הברית על הטלת סנקציות נגד חמישה בכירים וגורמי מפתח ברשת הכלכלית של חמאס והג'יהאד האסלאמי, ביניהם ברהום. כן היה חשוף לסנקציות מטעם האיחוד האירופי.

## קישורים חיצוניים
* אסמאעיל ברהום, באתר מפת הפוליטיקה הפלסטינית

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הלשכה המדינית של חמאס
קטגוריה:ראשי ממשלת חמאס בעזה
קטגוריה:פעילי חמאס שנהרגו בידי ישראל
קטגוריה:פעילי חמאס שנהרגו ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1968
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2025
השייח' (סרט)

**השייח**' (באנגלית: **The Sheik**) הוא סרט דרמה רומנטי אילם אמריקאי משנת 1921, בבימויו של ג'ורג' מילפורד ותסריט מאת מונטה מ. קולס ואדלין ליסקי. בסרט מככבים רודולף ולנטינו ואגנס איירס.

## תקציר העלילה
הסרט מתחיל כאשר השייח' אחמד בן חסן (רודולף ולנטינו) מתאהב בליידי דיאנה מאיו (אגנס איירס), אישה אנגלית שמגיעה לסיור במדבר. הוא חוטף אותה ומנסה להשגיח עליה, אך היא מתנגדת לו. לאחר מכן, היא מתחילה להתאהב בו והם מתמודדים עם ההבדלים התרבותיים ביניהם. למרות שהסרט מסתיים באופן שמאפשר להם להיות יחד, הם עדיין נאלצים להתמודד עם ההבדלים ביניהם.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[רודולף ולנטינו]]** בתפקיד **שייח' אחמד בן חסן** - שייח' ערבי שמתאהב באישה אנגלית
* **[[אגנס איירס]]** בתפקיד **ליידי דיאנה מאיו** - אישה אנגלית שמתאהבת בשייח'
* **[[רות מילר]]** בתפקיד **זילה** - השפחה של ליידי דיאנה
* **[[ג'ורג' ווגנר]]** בתפקיד **יוסאף** - ראש שבט ערבי

## ביקורות
הסרט "השייח" שוחרר לקולנוע ברחבי ארצות הברית ב-20 בנובמבר 1921, לאחר שעלה לראשונה בלוס אנג'לס ב-30 באוקטובר 1921 ובניו יורק ב-6 בנובמבר. קבלת הפנים של הסרט הייתה מעורבת, כאשר חלק מהמבקרים טענו כי היה טעות להשמיט את סצנת האונס של ליידי דיאנה על ידי השייח אחמד, מה ששינה את המסר המקורי של הרומן. חלק מהמבקרים חששו שגרסת הסרט המעודנת יותר לא תתקבל היטב, אך הסרט היה הצלחה גדולה בקרב הקהל ושבר שיאי כניסה במקומות בהם הוקרן. בשבוע הראשון לשחרורו, הוא שבר שיאי כניסה בשני מתיאטראות המרכזיים בניו יורק, הריאלטו והריבולי. ה"ניו יורק טלגרף" העריך כי במהלך השבועות הראשונים ראו את הסרט כ-125,000 איש.

בעקבות הצלחת הסרט, ג'סי לסקי הכריז על השבוע האחרון של נובמבר 1921 כ"שבוע השייח", והסרט הוקרן ב-250 בתי קולנוע ברחבי ארצות הברית. הסרט הוקרן במשך שישה חודשים בסידני, אוסטרליה, ו-42 שבועות בתיאטרון אחד בצרפת. זה היה הסרט הראשון של ולנטינו שהוקרן באיטליה, מולדתו.

במהלך שנתו הראשונה לשחרורו, "השייח" הכניס מעל למיליון דולר ממכירות כרטיסים (הסרט עלה פחות מ-200,000 דולר להפקה). הסרט תרם לחיזוק דמותו של ולנטינו כאחד מסמלי המין הגבריים הראשונים במסך והפך אותו לכוכב בינלאומי. למרות שהיה פופולרי בקרב קהל נשי, חלק מהקהל הגברי הקטין מעמדו ושאל את גבריותו. ולנטינו ניסה מאוחר יותר לגלם תפקידים שניגדו את דמותו כ"שייח" עם הצלחה מוגבלת. הסרט האחרון שלו היה המשך "בן השייח", שהוקרן לאחר מותו באוגוסט 1926.

מבקר ב"פוטופליי" תיאר את הסרט כ"בידור פופולרי—זהו ולא יותר. אך זה מספיק."

אתר האגרגציה של ביקורות "רוטן טומייטוז" דיווח כי 88% מהמבקרים נתנו לסרט ביקורת חיובית, על סמך 8 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.33 מתוך 10.

## עיבוד למחזמר בברודוויי
ביחד עם הסרט "הגנב מבגדאד" הסרט הותאם לבמה בברודוויי על ידי חברת התיאטרון דרדנלה, שהועלה ב-12 באוקטובר 1928 בסורביה, ובו שיחק השחקן האינדונזי טן צ'נג בוק שקיבל לאחר מכן את הכינוי "דאגלס פיירבנקס של ג'אווה". הרקדנית האמריקאית עתידית, דווי דג'ה, הופיעה גם היא בהפקה כעובדת מאחורי הקלעים.

## קישורים חיצוניים

 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטים שצולמו בקליפורניה
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים בריטיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1921
פיטר פן (סרט, 1924)

**פיטר פן** (באנגלית: **Peter Pan**) הוא סרט הרפתקאות אילם אמריקאי משנת 1924, בבימויו של הרברט ברנטון וכתיבתו של ויליס גולדבק, אשר מבוסס על היצירה "פיטר וונדי" מאת ג'יימס מתיו ברי. בסרט מככבים בטי ברונסון, ארנסט טורנס ומרי בריאן.

## תקציר העלילה
בתחילת הסרט וונדי דרלינג ואחיה הצעירים, ג'ון ומייקל, מצטרפים לפיטר פן למסע קסום אל ארץ לעולם לא. בארץ לעולם לא הם מתיידדים עם הבנים האבודים, פוגשים פיות ובנות ים, וחווים הרפתקאות שונות. לאחר שהפיראט האימתני קפטן הוק חוטף את וונדי ואחיה, פיטר פן והנערים האבודים יוצאים לקרב נועז במטרה להציל אותם.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[בטי ברונסון]]** בתפקיד **[[פיטר פן]]** - הנער שלא רצה להתבגר
* **[[ארנסט טורנס]]** בתפקיד **[[קפטן הוק]]** - הפיראט הראשי והאויב של פיטר
* **[[מרי בריאן]]** בתפקיד **[[וונדי דרלינג]]** - הילדה הבכירה שהצטרפה לפיטר לאי
* **[[ג'ק מרפי]]** בתפקיד **ג'ון דרלינג** - אחיו של ונדי
* **[[פיליפ דה לסי]]** בתפקיד **מייקל דרלינג** - האח הקטן של ונדי וג'ון

## ביקורות
הסרט זכה להצלחה בזמנו בשל שימוש חדשני באפקטים מיוחדים, בעיקר להצגת טינקרבל, לפי סרטון לציון 45 שנה להפקת הסרט "פיטר פן" של אולפני ההנפשה של וולט דיסני. בשנת 2000, הסרט הוכרז כ"בעל חשיבות תרבותית, היסטורית או אסתטית" על ידי ספריית הקונגרס של ארצות הברית ונבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית.

באתר הביקורות Rotten Tomatoes הסרט זכה לדירוג חיובי של 98%, על סמך 42 ביקורות שנאספו, כאשר הדירוג הממוצע עומד על 7.9 מתוך 10. תמצית ההסכמה באתר נוסחה במילים: "בשילוב של טכניקה מתקדמת וחומר מקורי קלאסי, 'פיטר פן' מעלה את הפנטזיה האהובה מאת ג'יימס מת'יו בארי אל המסך בצורה מרהיבה ומלאת סגנון."

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לונדון בקולנוע
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי פיטר פן
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1924
בנג'מין הווארד

**בנג'מין הווארד** (באנגלית: **Benjamin Howard**; ) היה פוליטיקאי ומצביא אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של קנטקי בין השנים 1807–1810 וכמושל טריטוריית מיזורי בין השנים 1809–1813.

## ביוגרפיה
הווארד נולד בלקסינגטון שבקנטקי (שהייתה אז חלק מווירג'יניה), והשלים את לימודיו הגבוהים בשנת 1797 במכללת ויליאם ומרי.

הוא נבחר אל האספה הכללית של קנטקי בשנת 1800. בהמשך הקריירה הפוליטית שלו נבחר לקונגרס העשירי וה-11 (מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית של קנטקי) וכיהן בו מ-1807 ועד 10 באפריל 1810. שבוע לאחר מכן, ב-17 באפריל 1810, מונה בידי נשיא ארצות הברית ג'יימס מדיסון למושל מחוז לואיזיאנה (השטח שנרכש ברכישת לואיזיאנה, מצפון ללואיזיאנה דהיום). ביוני 1812 שונה שמו של המחוז לטריטוריית מיזורי.

במהלך מלחמת 1812 התפטר הווארד מתפקידו ומונה לבריגדיר גנרל במחלקה הצבאית השמינית. בספטמבר 1813 הוביל כוח של כ-1,400 חיילים למתקפה על כפרים אינדיאניים מסביב לאגם פימיטואי (Pimiteoui). החלק הראשון של המתקפה, שכלל מחלקה של 150 חיילים מהרגימנט הראשון של חיל הרגלים של ארצות הברית בפיקודו של לוטננט קולונל רוברט קרטר ניקולס, הגיע לאגם ב-29 באוגוסט. הכוח, שהגיע מסנט לואיס באמצעות סירות קיל מחוזקות, החל מיד בבניית מוצב סמוך לנהר בכפר צרפתי נטוש. עצים נכרתו מהחוף המזרחי של האגם והועברו ברפסודות אל החוף המערבי. במהלך בניית הבית המבוצר הראשון, תקפו אותם 150 לוחמים אינדיאנים בהנהגת בלאק פרטדרידג', אך הם נהדפו.

הגנרל הווארד שלח כוח בשתי סירות בפיקודו של מייג'ור ויליאם כריסטי לרדוף אחרי האינדיאנים במעלה נהר אילינוי. כוח נוסף, בפיקודו של מייג'ור נתן בון, עקב אחרי נהר ספון במשך 50 מיילים. עם חזרתם לפורט קלארק דיווחו שני הקצינים כי חייליהם לא הצליחו להשיג את האינדיאנים הנמלטים. הריינג'רים שוחררו משירותם בפורט קלארק באמצע אוקטובר וחזרו לבסיסיהם, בעוד שהחיילים הסדירים נותרו להחזיק במוצב.

הווארד חלה בדרכו חזרה לסנט לואיס ונפטר בעיר. מקום קבורתו המקורי אינו ידוע, אך ככל הנראה היה אי שם במרכז העיר סנט לואיס. בין השנים 1817 ל-1844 הועברו לכאורה שרידיו לבית העלמין של "כנסיית גרייס הישנה", מצפון למרכז העיר. דווח כי לאחר 1851 הועברו שרידיו לבית העלמין בלפונטיין, אך לרשות בית הקברות אין רישום של קבורתו. מיקומו המדויק של קברו נותר עלום.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:לקסינגטון (קנטקי): אישים
קטגוריה:בוגרי מכללת ויליאם ומרי
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קנטקי
קטגוריה:מושלי מיזורי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1760
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1814
טיסה 404 של פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס

**טיסה 404 של פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס** הייתה טיסה מסחרית וסדירה של חברת פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס. ב-25 באוגוסט 1989, מטוס הפוקר F27 פרנדשיפ שהפעיל את הטיסה נעלם בשטח פקיסטן על כל 54 יושביו ולא נמצא עוד. מניחים כי התרסק וכל יושביו נספו. הסיבות לאסון אינן ידועות.

## התאונה
הטיסה, של חברת פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס, הייתה טיסת פנים. המטוס שנשא אותה הגיע באותו בוקר מאיסלאמאבאד לנמל התעופה של גילגיט , שבטריטוריה השנויה במחלוקת של קשמיר. המטוס, שיוצר בשנת 1962, צבר 44,524 שעות טיסה במסגרת 41,685 מחזורי טיסה.

בשעה 07:36 המריאה הטיסה מגילגיט ועליה 49 נוסעים וחמישה אנשי צוות בדרכה חזרה אל נמל התעופה הבינלאומי של איסלאמבאד, שאליו הייתה אמורה להגיע בתוך כשעה.

בשעה 07:40 נוצר קשר הרדיו האחרון עם צוות המטוס, שדיווח על מקומו וכי הוא מצפה להגיע ליעד בשעה 08:32. לאחר מכן אבד הקשר עם המטוס והוא לא הגיע ליעדו. חיפושים אחריו שנערכו במשך מספר ימים בהרי ההימלאיה המושלגים לא העלו דבר. המטוס וכל יושביו הוכרזו כנעדרים.

מניחים כי המטוס התרסק בהרי ההימלאיה תוך אבדן כל האנשים שעל סיפונו, אך היעלמו לא אפשר לחקור את האירוע ולקבוע את הסיבות לו. אחת ההשערות אודות גורלו, שלא הוכחה, היא כי הוא הופל על ידי הכוחות המזוינים של הודו וכי שרידיו לא נתגלו לאחר שכוסו על ידי מפולת שלגים.

## קישורים חיצוניים
* פרטי האסון, באתר Aviation Safety Network
* Shabbir Mir, 27 years on, flight PK-404 still a mystery, באתר tribune.com.pk, 29 באוגוסט 2016, מאורכב באתר web.archive.org
* דיון אודות האסון, באתר historyofpia.com

קטגוריה:היעלמויות בלתי מוסברות של מטוסים
קטגוריה:אסיה: תקריות ואסונות תעופה
קטגוריה:פקיסטן: תעופה
קטגוריה:אסונות בפקיסטן
קטגוריה:1989 באסיה
באריזונה של פעם

**באריזונה של פעם** (באנגלית: **In Old Arizona**) הוא סרט מערבון דרמה אמריקאי משנת 1928, בבימויו של ראול וולש ואירווינג קאמינגס. הסרט מבוסס על סיפורו של 'הילד סיסקו' מאת או. הנרי. בסרט מככבים וורנר בקסטר, אדמונד לואו ודורות'י ברגס.

הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר, כולל הסרט הטוב ביותר.

## תקציר העלילה
הסרט מתחיל כאשר השוטר מיקי דאן מגיע לאריזונה כדי לתפוס את הילד סיסקו, גנב הסוסים המקסיקני. במהלך הסרט, דאן מתאהב בטוניה מריה, אשתו של סיסקו, ומנסה להשתמש בה כדי לתפוס את סיסקו. הסרט מסתיים בקרב גורלי בין דאן לסיסקו.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[וורנר בקסטר]]** בתפקיד **הילד סיסקו**, גנב סוסים מקסיקני
* **[[אדמונד לואו]]** בתפקיד **מיקי דאן**, שוטר מלחמת האזרחים האמריקאית
* **[[דורות'י ברגס]]** בתפקיד **טוניה מריה**, אשתו של סיסקו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים שצולמו בקליפורניה
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1928
קטגוריה:סרטי ראול וולש
הגנב מבגדאד (סרט, 1924)

**הגנב מבגדאד** (באנגלית: **The Thief of Bagdad**) הוא סרט פנטזיה אילם משנת 1924, בבימויו של ראול וולש ובהפקתו של דאגלס פיירבנקס, שגם מככב בו. העלילה מבוססת על סיפור מתוך סיפורי אלף לילה ולילה ומתארת את סיפורו של גנב רחובות שמתאהב בבת הסולטן ומנסה לזכות בלבה.

בשנת 1996 נבחר הסרט לשימור על ידי ספריית הקונגרס במסגרת ארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית, כהכרה בחשיבותו התרבותית, ההיסטורית או האסתטית.

## תקציר העלילה
אחמד, גנב מבגדאד, חודר לארמון הח'ליף, מתאהב בנסיכתו, ונמלט לאחר התרעה. בהשראת חברו אבו, הוא מתחרה על ידה ביום הולדתה מול שלושה נסיכים, ומנצח בנבואה על עץ ורדים. הנסיכה בוחרת בו, אך הנסיך המונגולי חושף אותו כגנב. לאחר עונש מופחת בשוחד, הנסיכה דוחה את בחירתה ומבקשת מתנות נדירות לאחר שבעה חודשים. הנסיכים מביאים כדור קריסטל, שטיח טס ותפוח מרפא, בעוד אחמד משיג מעיל בלתי נראה ואבקת קסם. המונגולי מרעיל את הנסיכה, אך היא ניצלת על ידי המתנות. הוא כובש את בגדאד, אך אחמד משחרר את העיר עם צבא מאבקתו, מציל את הנסיכה, ונושא אותה לאישה באישור הח'ליף.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[דאגלס פיירבנקס]]** בתפקיד אחמד, הגנב מבגדאד - גנב רחובות שמתאהב בבת הסולטן
* **[[סניץ אדוארדס]]** בתפקיד שותפו הרשע - שותףו הרשע של אחמד
* **[[צ'ארלס בלצ'ר]]** בתפקיד האיש החסיד / המספר - איש חסיד שמספר את הסיפור
* **[[ג'ולאן ג'ונסטון]]** בתפקיד הנסיכה - בת הסולטן שאחמד מתאהב בה
* **[[סוג'ין קאמייאמה]]** בתפקיד צ'אם שאנג, נסיך המונגולים - נסיך מונגולי רשע שמנסה להשתלט על בגדאד

## ביקורות
גלן אריקסון שיבח את הסרט, וכתב: "לכל תקופה יש את הבידורים המרהיבים שלה, וסרטו של 1924, 'גנב בגדאד', העביר את הקהל לרמה חדשה של פנטזיה דמיונית. הוא כלל את הכוכב הגדול ביותר של העידן בהפקה שהקטינה כל דבר אחר שראו עד אז... הקוליסות היו גדולות יותר מאלה שב'אינטולרנס' וסצנות ההמון המחופשות היו תחרותיות לספקטקלים האיטלקיים העצומים של אותה תקופה. יתר על כן, הסרט מלא באפקטים מיוחדים מורכבים, רבים מהם עדיין מרשימים גם היום... חלק מהמבקרים מעדיפים את ההרפתקאות המודרניות של דאגלס פיירבנקס מתחילת דרכו על פני האפוסים המחופשים של שנות ה-20, אך הסרט הזה עדיין גונב את ראשי הקהל. בקיצור, עיצוב ההפקה וביצועה - קוליסות, תלבושות, תאורה, אפקטים מיוחדים - מתואמים כל כך היטב עד שהאשליה של גדלות מושלמת."

דאראג' או'דונוהו חושב ש: "הריל הראשון מספק חלק מהשמחה הטהורה ביותר שקולנוע הדומם יכול להציע... בהתחלה הייתה שקילות מספקת בין ההרפתקאות הנפרדות של אחמד כגנב פסיכולוגית סביר במסופוטמיה של ימי הביניים לבין אחמד כדמות הכלל-אנושית, אך בשליש האחרון של הסרט, המבנה המיוחד הזה נסוג לטובת מעין 'מסע הפילגרים' בתחפושת אוריינטלית... סצנות ההרפתקאות מוצגות כמו טבלאות בפארק שעשועים ואין בהן עניין בתהליך הפיזי או השקעה רגשית שהפכו את הרילים הראשונים לכה מרגשים... לאחר שהבטיח חלום, הסרט הגדול אך החסר הזה בסופו של דבר שולח את הקהל לישון."

הסרט יחד עם "השייח" (1921) הוסב למחזמר ברודוויי על ידי דרדנלה, שהועלה ב-12 באוקטובר 1928, בסורביה, ובו שיחק השחקן האינדונזי טן צ'נג בוק, שזכה לאחר מכן בכינוי "דאגלס פיירבנקס של ג'אווה". הרקדנית האמריקאית העתידית, דווי ג'ה, הופיעה גם היא במחזמר על ידי עבודה מאחורי הקלעים.

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי יונייטד ארטיסטס
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1924
קטגוריה:סרטי ראול וולש
קטגוריה:בגדאד בקולנוע
גל ליטמן

**גל ליטמן** (נולדה ב-11 בפברואר 1999) היא שחיינית אמנותית ישראלית בעבר.

## קריירה
ליטמן התאמנה במועדון הפועל פארק המים יבנה החל מגיל 5.

### 2015
במשחקים האירופיים שנערכו בבאקו שבאזרבייג'ן ביוני סיימה במקום 17 בתחרות הזוגית יחד עם אביב בובליל בתוצאה של 139.0000 נקודות.

### 2016
באליפות אירופה שנערכה בלונדון שבממלכה המאוחדת במאי סיימה יחד עם עדן בלכר, אביב בובליל, יעל פולקה, אלינה חלמסקי, נועה ולדמן, נטלי קוטיק ואליז ארנבורג במקום תשיעי בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 75.7333 נקודות, ובמקום תשיעי בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 70.7897 נקודות.

### 2017
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה ביולי סיימה יחד עם עדן בלכר, אלינה חלמסקי, אנסטסיה פורמן, שלי בובריצקי, נטלי קוטיק, אמילי גרין וטלי אוסטרובסקי במקום 21 בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 72.3289 נקודות, ובמקום 22 בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 73.0667 נקודות.

### 2018
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת באוגוסט סיימה במקום שישי בתרגיל קומבינציה קבוצתי יחד עם עדן בלכר, שלי בובריצקי, אלינה חלמסקי, מאיה דורף, אמילי גרין, ניקול נחשונוב, אריאל נשיא, טלי אוסטרובסקי ויעל פולקה. בנוסף, סיימה יחד עם עדן בלכר, שלי בובריצקי, אלינה חלמסקי, ניקול נחשונוב, אריאל נשיא, טלי אוסטרובסקי ויעל פולקה במקום שמיני בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 83.1000 נקודות, ובמקום שמיני בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 81.1266 נקודות.

### 2019
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו שבקוריאה הדרומית ביולי סיימה יחד עם עדן בלכר, אלינה חלמסקי, אמילי גרין, טלי אוסטרובסקי, שלי בובריצקי, מאיה דורף, גל ליטמן, אריאל נשיא ויעל פולקה במקום שישי בתרגיל Highlights קבוצתי בתוצאה של 83.7000 נקודות, ובמקום שביעי בתרגיל קומבינציה קבוצתי בתוצאה של 83.7667 נקודות. בנוסף, סיימה יחד עם עדן בלכר, אלינה חלמסקי, טלי אוסטרובסקי, שלי בובריצקי, גל ליטמן, אריאל נשיא ויעל פולקה במקום 12 בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 83.2667 נקודות, ובמקום 12 בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 82.5039 נקודות.

## חיים אישיים
ליטמן נולדה ביבנה לרפי וללימור. שירתה בצה"ל כספורטאית מצטיינת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייניות צורניות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1999
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1999
לופן השלישי חלק 1

**לופן השלישי חלק 1** (ביפנית: ルパン三世パートⅠ, באנגלית: Lupine the 3rd Part I) היא סדרת אנימה יפנית ששודרה במקור בין ה-24 באוקטובר 1971 עד 26 במרץ 1972. זהו העיבוד הטלוויזיוני הראשון בזיכיון של לופן השלישי.

## תקציר העלילה
עלילת הסדרה מתמקדת בהרפתקאותיו של ארסן לופן השלישי, נכדו של הגנב הנודע ארסן לופן.

לופן השלישי פועל בסיוע הצלף דאיסוקה ג'יגן, הסמוראי גואמון אישיקאווה ה-13, והפאם פאטאל פוג'יקו מינה. ביחד החבורה אחראית על גניבת חפצים יקרי ערך מפושעים וארגוני פשע מושחתים שונים ברחבי העולם.

האנטגוניסט העיקרי בסדרה הוא מפקח המשטרה זניגאטה מהאינטרפול, אשר נחוש ללכוד את לופן בכל מחיר.

כל פרק בסדרה מתמקד בהרפתקה שונה.

## מדבבים

## הפקה
הסדרה הופקה על ידי Tokyo Movie (כיום TMS אינטרטיינמנט) ובוימה בתחילה על ידי מסאקי אוסומי. עם זאת, עקב רייטינג נמוך וחששות מכך שהסדרה הייתה אפלה מדיי, אוסומי הוחלף בהמשך על ידי הייאו מיאזאקי ואיסאו טקהאטה, אשר יצרו פרקים קלילים יותר עם יותר הומור.

## מדיה ביתית
לאורך השנים הסדרה יצאה לשווקים בפורמטים שונים, כולל ב-VHS, DVD ובלו-ריי.

## ראו גם
* לופן השלישי (זיכיון)
* הייאו מיאזאקי
* איסאו טקהאטה

קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1970
קטגוריה:אנימות ומאנגות קומדיה
קטגוריה:אנימות ומאנגות הרפתקאות
קטגוריה:סדרות אנימה המבוססות על מאנגה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות שעלו לשידור בשנת 1971