open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לב מגזאניק

**לב מגזאניק**  (ברוסית: **Лев Гиршевич Магазаник** ; נולד ב-19 באפריל 1931) הוא פיזיולוג סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. 
## קורות חיים
לב מגזאניק נולד בשנת 1931 באודסה (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. אביו היה רופא. בשנת 1933 המשפחה עברה ללנינגרד.

לאחר סיום בית ספר בשנת 1949 מגזאניק החל לימודי רפואה במכון לרפואה בלנינגרד. מכיוון שהוא קיבל מדליית כסף בסיום בית ספר הוא התקבל ללימודים ללא בחינות. לאחר סיום הלימודים, החל משנת 1955 מגזאניק עבד כרופא בבית חולים אזורי בקרליה.

בשנת 1957 מגזאניק חזר ללנינגרד והחל לעבוד במכון לפיזיולוגיה וביוכימיה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1959 הוא סיים לימודי תואר שלישי. בשנת 1969 הוא הקים במכון מעבדה חדשה ומונה למנהל מעבדה זו. בשנת 1970 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט.

במקביל לעבודה במכון של האקדמיה מגזאניק היה מלמד באוניברסיטת סנקט פטרבורג ובשנת 1996 מונה לפרופסור.

בשנת 1996 מגזאניק נבחר כחבר בהתכתבות לאקדמיה של ברית המועצות, בשנת 2016 הוא קודם למעמד של חבר בפועל של האקדמיה הרוסית למדעים.

מגזאניק התמקד בחקר ניירו-פיזיולוגיה. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 הוא עבד במעבדות מובילות באירופה שעסקו בתחום. 

מגזאניק היה עורך ראשי של כתב עת בתחום פיזיולוגיה. הוא פרסם מעל ל-250 מאמרים. הוא הדריך 13 עבודות תואר שלישי ו-3 פוסט-דוקטורט.

על פעילותו בתחום קידום המדע הוא קיבל פרס ברית המועצות (1989), עיטור הידידות (2002), פרס על שם לאון אורבלי (2016).

בפברואר 2022 מגזאניק חתם על מכתב פתוח של מדענים נגד פלישת רוסיה לאוקראינה.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה 
* ביוגרפיה 

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:פיזיולוגים יהודים
קטגוריה:פיזיולוגים רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1931
החיפוש אחר סדר

**החיפוש אחר סדר - 1877-1920** (The Search For Order, 1877-1920) הוא ספר לימוד בהיסטוריה משנת 1967 מאת ההיסטוריון האמריקאי רוברט ה. וויבה  הספר הוא חלק מסדרת The Making of America של אוניברסיטת הרווארד, המתארת את ההיסטוריה של ארצות הברית בשישה כרכים. וויבה היה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת נורת'ווסטרן ומחבר של מספר יצירות אחרות בהיסטוריה האמריקאית, כולל עסקים ורפורמה: מחקר על התנועה הפרוגסיבית. הקדמה לספר נכתבה על ידי ההיסטוריון דייוויד הרברט דונלד.

הספר מכיל ניתוח סוציולוגי -כלכלי, פוליטי ותרבותי של ארצות הברית במהלך התקופה שבין סוף תקופת השיקום לבין העידן הפרוגרסיבי. עבודתו של וויבה מתארת את החברה האמריקאית וכיצד כניסה של התקדמות מדעית וטכנולוגית חדשה שינו את הדרכים שבהן אזרחים התחברו למדינה הגדולה יותר, מחוץ לקהילות המקומיות שלהם. הספר מתאר כמו גם איך תושבי ארצות הברית תפסו את עצמם במובן יותר ויותר לאומי. העידן המוזהב של ארצות הברית במאה ה-19, הוביל לתעוש ועיור מהירים והוביל לבעיות חברתיות שונות. בתקופה זו צמחו אידאולוגיות חדשות שאימצו אידיאלים אוטופיים והאמונה שבאמצעות סמכות פדרלית לא-אישית ניתן יהיה לאלף, לדכא או להשתמש בתוצרי העידן המוזהב כדי ליצור עתיד וחברה טובים יותר. וויבה מנתח את הגישה ואת התפתחותה של המפלגה הפופוליסטית ואת הפופולריות שלה באזורים הכפריים של המדינה, כמו גם את התקוות למפלגה, שתשוחזר בתנועה הפרוגרסיבית שצמחה לאחר מכן. התוצאה הייתה מעבר מ"חברה של קהילות-אי" המוחזקות יחדיו על ידי אוטונומיה מקומית לפיתוח "הניסוי הראשוני של אמריקה בסדר ביורוקרטי", המונע בעיקר על ידי מעמד הביניים החדש שנוצר באמצעות ההתקדמות.

קטגוריה:ספרי לימוד
טאנר

**טאנר** (Tanner) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו בורסקאי.

קטגוריה:שמות פרטיים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
לב לייבסון

**לב לייבסון**  (ברוסית: **Лев Германович Лейбсон** ;  22 באוקטובר 1900 - 2 במאי 1994) היה פיזיולוג סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא התמחה באנדוקרינולוגיה.
## קורות חיים
לב לייבסון נולד בשנת 1900 בפינגה שבמחוז ארכנגלסק למשפחה יהודית. אביו היה רופא, יליד לייפאיה בוגר אוניברסיטת דרפט. המשפחה הגיע לאזור בעקבות עבודתו. בשנת 1907 המשפחה עברה לארכנגלסק בה הוא החל לעבוד בבית חולים.

לאחר סיום בית ספר, בשנת 1920 לב לייבסון החל ללמוד רפואה במכון לרופאים בלנינגרד. הרצאות בפיזיולוגיה בוצעו על ידי לאון אורבלי וקשר ביניהם נוצר לשנים רבות.

בשנת 1926 לייבסון החל לימודי תואר שלישי בהדרכת אורבלי. הוא קיבל תואר בשנת 1934. באותה תקופה הוקם מכון לרפואה מחקרית ולב לייבסון מונה למנהל מעבדה במכון החדש.

לב לייבסון שרד חורף 1941/42 הקשה בלנינגרד הנצורה. הוריו נפטרו מרעב ואחותו נרחצה על ידי הנאצים באזור הקווקז הצפוני. במצב קשה לייבסון פונה לקאזאן והצליח להשתקם.

בשנת 1944 לייבסון חזר ללנינגרד וחידש פעילות מדעית. בשנת 1950 בעקבות פעילות של טרופים ליסנקו כל המחקרים שקשורים לגנטיקה נאסרו. אשתו של לייבסון פוטרה והוא עצמו הורד מתפקיד בכיר.

לאחר פטירת יוסיף סטלין האיסור בהדרגה בוטל. בשנת 1954 לייבסון סיים עבודת פוסט-דוקטורט. בשנת 1956 הוא התחיל לעבוד במכון לפיזיולוגיה שהוקם מחדש. בשנת 1967 הוא מונה לפרופסור.

לייבסון פרסם מספר ספרים על פיזיולוגיה שחלקם תורגמו לאנגלית.

לב לייבסון היה סופר. בשנת 1973 הוא פרסם ספר ביוגרפי על פעילות מורו לאון אורבלי. בהמשך הוא כתב ספר על פעילות אביו "רופא מהצפון הרוסי" וספר שירים "המאה שלי".

לייבסון פרש לגלמאות בשנת 1979. הוא נפטר בשנת 1994 בסנקט פטרבורג ונטמן בבית הקברות פראוברז'נסקי היהודי.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה 
* 

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:פיזיולוגים יהודים
קטגוריה:פיזיולוגים רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:סופרים רוסים
קטגוריה:סופרים יהודים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1900
קטגוריה:נפטרים ב-1994
איגוד הרפואה האמריקאי

**איגוד הרפואה האמריקאי** (**AMA American Medical Association**- ) הוא איגוד מקצועי אמריקאי וקבוצת לובי פוליטי של רופאים וסטודנטים לרפואה. האיגוד נוסד בשנת 1847, ומרכזה בשיקגו, אילינוי. בשנת 2022 מספר החברים באיגוד היה 271,660.

המשימה המוצהרת של ה-AMA היא "לקדם את האמנות והמדע של הרפואה ושיפור בריאות הציבור."הארגון נוסד במטרה להעלות את הסטנדרטים של הרפואה במאה ה-19 בעיקר באמצעות השגת שליטה בחינוך וברישוי של רופאים. האגודה מפרסמת את כתב העת של האגודה הרפואית האמריקאית (JAMA). ה-AMA מפרסם גם רשימה של קודים מיוחדים לרופאים שהם השיטה הסטנדרטית בארצות הברית לזיהוי רופאים והתמחויות.

מבקרי הארגון טענו כי במאה ה-20, ה-AMA פעלה לעיתים קרובות כדי להגביל את אספקת הרופאים, ותרמה למחסור ברופאים בארצות הברית. הארגון גם פעל נגד מתן אפשרות לעוזרים לרופאים ולספקי שירותי בריאות אחרים לבצע צורות בסיסיות של טיפול רפואי. הארגון פעל היסטורית נגד צורות שונות של ביטוח בריאות בניהול ממשלתי.
## קישורים חיצוניים
* 

* אתר איגוד הרפואה האמריקאי

## הערות שוליים

קטגוריה:אגודות מקצועיות
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:ארצות הברית: בריאות ורפואה
דיוויזיית המילואים ה-82 (האימפריה הגרמנית)

**דיוויזיית המילואים ה-82** (בגרמנית: **82. Reserve-Division**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה בסוף דצמבר 1914 ואורגנה במהלך החודש הבא, והיא נכנסה לקו בתחילת פברואר 1915. היא הייתה חלק מהגל הגדול השני של דיוויזיות חדשות שהוקמו בתחילת מלחמת העולם הראשונה, דיוויזיות המילואים ה-75 עד ה-82.  הדיוויזיה הייתה בתחילה חלק מקורפוס המילואים ה-41. הדיוויזיה גויסה במחוזות פרוסיה השונים, בעיקר ברנדנבורג ושלזיה.

דיוויזיית המילואים ה-82 לחמה בתחילה בחזית המערבית, והשתתפה במלחמת החפירות ממערב לסום. היא הועברה לחזית המזרחית באפריל 1915, ונלחמה במתקפת גורליצה-טרנוב. היא חצתה את נהר הסאן ונלחמה סביב פשמישל, ולאחר מכן נלחמה בקרב למברג ב-1915. היא המשיכה בלחימה מעבר לגבול בין גליציה האוסטרו-הונגרית לפולין הרוסית, נלחמה בסדרה של קרבות שהובילו לכיבוש ברסט-ליטובסק באוגוסט ופינסק בספטמבר, ולאחר מכן התקבעה במלחמת חפירות בביצות פריפיאט. היא נשארה שם עד דצמבר 1917, כאשר לאחר שביתת הנשק בחזית המזרחית, היא נשלחה בחזרה לחזית המערבית. היא נלחמה בתעלות ונגד התקפות שונות של מדינות ההסכמה עד תום המלחמה. המודיעין של בעלות הברית דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרג שלישי.הדיוויזיה פורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.

## מפקדים
* גנרל-מיור קרל פרידריך זיגפריד פאבאריוס (24 בדצמבר 1914 – 29 בנובמבר 1915)
* גנרל-מיור דיטריך ברון פון ספסהרדט (30 בנובמבר 1915 – 12 באוגוסט 1916)
* גנרל-מיור אברהרד פון הופקר (13 באוגוסט 1916 – 19 בדצמבר 1916)
* גנרל-מיור אריך פון רדרן (20 בדצמבר 1916 – 1 בנובמבר 1917)
* גנרל-מיור אוסקר פרידריך אלפרד פון לורן (2 בנובמבר 1917 – 2 בפברואר 1919)

## לקריאה נוספת
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

## הערות שוליים

82
82
אולכסנדר ז'לטיאקוב

**אולכסנדר ויקטורוביץ' ז'לטיאקוב** (באוקראינית: **Олександр Вікторович Желтяков**; נולד ב-15 בנובמבר 2005) הוא שחיין אוקראיני, אלוף אירופה (בלגרד 2024) במשחה ל-200 מטר גב ואלוף עולם לנוער (נתניה 2023) במשחים ל-100 מטר גב ול-200 מטר גב.

## ביוגרפיה

### 2023
#### אלוף עולם לנוער
באליפות העולם לנוער שנערכה במכון וינגייט, נתניה ישראל בספטמבר 2023 הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף והיה לשחיין המצטיין של האליפות עם התוצאה האיכותית בטיבה. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא לאומי חדש של 53.73 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:56.13 דקות. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב בשיא לאומי חדש של 24.91 שניות.

### 2024
#### אלוף אירופה
באליפות אירופה שנערכה בבלגרד, סרביה ביוני אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא לאומי חדש של 1:55.39 דקות, לפני אפוסטולוס סיסקוס מיוון (1:55.42 דקות) ורומן מיטיוקוב משווייץ (1:55.75 דקות). מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא לאומי חדש של 3:33.50 דקות, אחרי אוסטריה (3:33.41 דקות) ופולין (3:33.44 דקות), כשחיין ראשון הוא שחה את סגנון הגב בתוצאה של 53.91 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.85 שניות ובמקום תשיעי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.21 שניות.

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 50 מטר גב: 24.91 שניות (2023), **שיא אוקראינה**
* 100 מטר גב: 53.73 שניות (2023), **שיא אוקראינה**
* 200 מטר גב: 1:55.39 דקות (2024), **שיא אוקראינה**
### בריכת 25 מטר
* 50 מטר גב: 23.98 שניות (2023), **שיא אוקראינה**
* 100 מטר גב: 52.66 שניות (2023)
* 200 מטר גב: 1:50.25 דקות (2023), **שיא אוקראינה**

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחיינים אוקראינים
קטגוריה:שחייני גב
קטגוריה:אלופי אירופה בשחייה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-2005
ג'ון לנדאו

**ג'ון לנדאו** (באנגלית: **Jon Landau**; 23 ביולי 1960 – 5 ביולי 2024) היה מפיק סרטים יהודי-אמריקאי, שזכה בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר על הפקת סרטו של הבמאי ג'יימס קמרון "טיטניק". הוא היה גם מועמד לפרס על הפקת סרטי המדע הבדיוני של קמרון, "אווטאר" (2009) ו"אווטאר: דרכם של המים" (2022). נכון לשנת 2024, אלו שלושה מארבעת הסרטים הרווחיים ביותר בכל הזמנים.

## ביוגרפיה
### חייו מוקדמים
לנדאו בן למשפחה יהודית. הוריו היו אדי, מפיקה, ואלי א. לנדאו, מנהל אולפן ומפיק. היו לו שני אחים-למחצה, ניל לנדאו ולס לנדאו, ושתי אחיות, טינה לנדאו וקתי לנדאו. הוא למד בבית הספר לאומנויות הקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה (USC).

### קריירה
בתחילת דרכו, היה שותף בהפקת סרטים כמו "מותק, הילדים התכווצו" (1989), "דיק טרייסי" (1990) ו"מת לחיות 2" (1990), ובגיל 29 הוא מונה לתפקיד בכיר באולפני המאה ה-20 של פוקס.

הוא ידוע בעיקר בהפקת הסרט טיטניק שזכה בפרס אוסקר והפך לסרט בעל ההכנסות הגבוהות ביותר בכל הזמנים, הראשון שהגיע להכנסות של מיליארד דולר. הסרט הגיע להכנסות של 1.84 מיליארד דולר, יותר מכפול מ-914 מיליון הדולרים של שיאן ההכנסות הקודם, "פארק היורה". "טיטניק" הצליח להרוויח עוד 300 מיליון דולר בשנת 2012, מה שהביא את סך ההכנסות העולמיות של הסרט ל-2.18 מיליארד דולר, והפך אותו לסרט השני שהגיע ל-2 מיליארד דולר.

בשנת 2009, לנדאו וג'יימס קמרון הפיקו את שובר הקופות "אווטאר", אשר מאז עקף את שיתוף הפעולה הקודם שלהם, "טיטניק", והפך לסרט בעל ההכנסות הגבוהות ביותר בכל הזמנים, עם הכנסות של 2.92 מיליארד דולר. "אווטאר" הקנה ללנדאו את מועמדותו השנייה לפרס האוסקר.

### חיים אישיים
לנדאו היה נשוי לג'ולי במשך כ-40 שנה ולהם שני בנים, ג'יימי וג'ודי.

נפטר ב-5 ביולי 2024 לאחר מאבק במחלת הסרטן.

## פרסים ומועמדויות
* זוכה פרס חוג מבקרי הקולנוע של פלורידה – "טיטניק" – (1997)
* זוכה פרס גלובוס הזהב – "טיטניק" – (1998)
* זוכה פרס גילדת המפיקים של אמריקה על שם דריל פ. זאנוק למפיק השנה לסרט תיאטרון – "טיטניק" – (1998)
* זוכה פרס אוסקר – "טיטניק" – (1998)
* זוכה פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון – "טיטניק" – (1998)
* זוכה פרס MTV לסרטים – "טיטניק" – (1997)
* זוכה פרס בחירת הקהל – "טיטניק" – (1999)
* זוכה פרס גלובוס הזהב – "אווטאר" – (2010)
* מועמדות לפרס גילדת המפיקים של אמריקה על שם דריל פ. זאנוק למפיק השנה לסרט תיאטרון – "אווטאר" – (2010)
* מועמדות לפרס אוסקר – "אווטאר" – (2010)
* מועמדות לפרס גלובוס הזהב – "אווטאר: דרכם של המים" – (2023)
* מועמדות לפרס גילדת המפיקים של אמריקה על שם דריל פ. זאנוק למפיק השנה לסרט תיאטרון – "אווטאר: דרכם של המים" – (2023)
* מועמדות לפרס אוסקר – "אווטאר: דרכם של המים" – (2023)

## פילמוגרפיה נבחרת
### מפיק
* איש הקמפוס (1987)
* טיטניק (1997)
* סולאריס (2002)
* אווטאר (2009)
* אליטה: מלאך קרב (2019)
* אווטאר: דרכם של המים (2022)

### מפיק שותף
* מותק, הילדים התכווצו (1989)
* דיק טרייסי (1990)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב - מפיקים
קטגוריה:זוכי אוסקר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
דיוויד לוינסקי

**דיוויד לוינסקי** (נולד ב-27 בספטמבר 1975) הוא שחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
לוינסקי הוא בוגר בוגר מחזור ל"ו של בית הספר למשחק בית צבי (1998). במסגרת הלימודים זכה במספר מלגות הצטיינות. מאז סיום לימודיו הופיע במספר רב של הצגות תיאטרון, סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה.

## תפקידים בתיאטרון

תיאטרון הספרייה:
*הסוחר מוונציה – שיילוק
*האספן – פרדריק קלג
*בודדה באפלה – ראוט
*החולה ההודי - אליהו חיסדאי
*הפלייבוי של עולם המערב – קריסטי מאהון
*הגנרל של השטן – אודרברוך
*עיין ערך: אהבה – הר נייגל
*חיים פרטיים - ויקטור
*מחלת נעורים – אלט
*האריה המכשפה וארון הבגדים – מר טומנוס והפרופסור

תיאטרון אנסמבל הרצליה
*רחוב טוב – שמוליק

תיאטרון תמונע
*המשרתות – קלייר
*מרי סטיוארט – לורד לסטר
*לחץ פיזי מתון – אורלנדו
*כטוב בעיניכם - ז'אק
*מסע ארוך אל תוך הלילה – גיימי

תיאטרון יורוב
*הצגת יחיד- התאונה – כתיבה ומשחק

תיאטרון ווימר גרמניה:
*חלום ליל קיץ – תסבי

פסטיבל פודיום מוסקבה:
*חמישה לילות – טימופייב

מחזות זמר:
*רחוב טוב – שמוליק

הצגות ילדים:
*אב"י – אליעזר בן יהודה
*בנימין זאב – לואי
*ספר הג'ונגל – שירקאן
* הזאב והגדיים – הזאב
* גולם שולם לעולם – צ'יקו
*זרעים של מסטיק – עוזי

## תפקידים בקולנוע
*עולם אחר – עכברן
*Another World - Mouser
*לצוד פילים – דניס

## תפקידים בטלוויזיה
*בלש בירושלים – ברל פריינד
*כל מה שיש לי – ניר פרלמן
*מעורב ירושלמי – אבנר
*החברים של נאור – המבין
*פלמח - קפטן רובסון

## קישורים חיצוניים
* עמוד הפייסובק של דיוויד לוינסקי
* דיוויד לוינסקי באתר הבמה

קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
הדיוויזיה ה-225 (האימפריה הגרמנית)

**הדיוויזיה ה-225** (בגרמנית: **225. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה בספטמבר 1918.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה בספטמבר 1916 על ידי הרכבה של רגימנט המילואים ה-18 (דיוויזיית המילואים ה-1), רגימנט המילואים ה-217, (דיוויזיית המילואים ה-47) ורגימנט הרגלים ה-373 (דיוויזיית הלנדווהר ה-10). הדיוויזיה הוקמה ליד וולודימיר-וולינסקי לפריסה הצפויה ברומניה. ב-25 בנובמבר 1916 הוצבה הדיוויזיה תחת הארמייה האוסטרו-הונגרית הראשונה. הדיוויזיה לחמה בעיקר בבוקובינה ובגבול טרנסילבניה והקרפטים, עד אמצע נובמבר 1917. לאחר מכן הוא הועברה לחזית המערבית, שם לחמה במתקפת האביב ובקרב אמיין, אולם פורקה לבסוף ב-1 בספטמבר 1918 לאחר שספגה אבדות כבדות. כוח אדם, כלי נשק וציוד שנותרו חולקו לדיוויזיות אחרות.

## מפקדים
* גנרל-לויטננט תאודור מליאור (29 ביוני 1916 – 27 בדצמבר 1916)
* גנרל-מיור וילהלם פון ווינה (28 בדצמבר 1916 – 11 באפריל 1917)
* גנרל-מיור פאול ויינשנק (12 באפריל 1917 – 20 במאי 1917)
* גנרל-לויטננט וילהלם פון ווינה (21 במאי 1917 – 5 ביולי 1918)
* גנרל-מיור גאורג פון וודקה (6 ביולי 1918 – 1 בספטמבר 1918)

## לקריאה נוספת

* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

225
225
פרס מנכ"ל רשות השידור

**פרס מנכ"ל רשות השידור** ע"ש אילן רועה היה פרס ישראלי שנתי שהוענק לכתבים ועיתונאים מצטיינים ברשות השידור. הפרס שנוסד בשנת 2000, נקרא על שמו של אילן רועה, כתב קול ישראל בצפון שנפל בדרום לבנון ב-28 בפברואר 1999 יחד עם מפקד יחידת הקישור לדרום לבנון, תת-אלוף ארז גרשטיין, עימאד אבו ריש ועומר אל-קבץ.

הפרס הוענק על מנת להכיר ולהוקיר את המסירות, החריצות והיכולת העיתונאית של הכתבים והעורכים של רשות השידור, ולהנציח את מסירותו של אילן רועה בעבודתו העיתונאית.

הפרס הוענק מדי שנה על ידי מנכ"ל רשות השידור, בדרך כלל סמוך ליום השנה לנפילתו של אילן רועה. הפרס הוענק לעיתונאים שהוכיחו מצוינות בעבודתם העיתונאית ותרומה רבה לשידור הציבורי.

תאגיד השידור הישראלי ממשיך בהענקת הפרס לאחר סגירת רשות השידור ב-2017 תחת השם "פרס הצטיינות עיתונאית ע"ש אילן רועה".

## זוכי הפרס

*2006 - יואב קרקובסקי ורן בנימיני
*2007 - יוסי הדר, ניסים קינן, אברהם בנמלך
*2008 - כרמלה מנשה וגל ברגר
*2009 - יגאל בוטון ואיתם לחובר
*2010 - אמוץ שפירא וניקולא רוזנבאום
*2012 - דני דבורין ושמעון וילנאי
*2013 - בני טיטלבוים, בני דודקביץ'
*2014 - הילה מרינוב, דקלה אהרון
*2015 - אסתי פרז ואורית ברקאי
*2016 - אריה גולן, ז'רמן כהן, מירית הושמנד

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:רשות השידור
קטגוריה:פרסים ישראליים לעיתונאות
קטגוריה:זוכי הפרס להצטיינות עיתונאית ע"ש אילן רועה
דיוויזיית המילואים ה-79 (האימפריה הגרמנית)

**דיוויזיית המילואים ה-79** (בגרמנית: **79. Reserve-Division**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה בסוף דצמבר 1914 ואורגנה במהלך החודש הבא, והיא נכנסה לקו בתחילת פברואר 1915. היא הייתה חלק מהגל הגדול השני של דיוויזיות חדשות שהוקמו בתחילת מלחמת העולם הראשונה, דיוויזיות המילואים ה-75 עד ה-82.  הדיוויזיה הייתה בתחילה חלק מקורפוס המילואים ה-40. שני רגימנטים של הדיוויזיה הוקמו באמצעות עתודות גיוס של המשמר הפרוסי ברחבי הממלכה, ואילו השלישי גויס בסקסוניה הפרוסית.

דיוויזיית המילואים ה-79 לחמה בתחילה בחזית המזרחית, כשהיא ראתה את פעולתה הראשונה בקרב השני על האגמים המזוריים. ב-1915 היא נלחמה במצור על קובנה ובקרבות ניימן ווילנה. מאוקטובר 1915 עד נובמבר 1916 לחמה הדיוויזיה בלוחמת חפירות, ולאחר מכן הועברה לחזית המערבית. היא הייתה בעתודה ולאחר מכן לחמה בלוחמת חפירות בפלנדריה ובארטואה עד אפריל 1917, אז נלחמה בקרב אראס. מאוחר יותר ב-1917, היא נלחמה בקרבות פשנדל וקמברה. הדיוויזיה השתתפה במתקפת האביב הגרמנית של 1918, ונלחמה בקרב הראשון על הסום (1918), שנקרא גם הקרב השני על הסום (כדי להבדיל בינו לבין הקרב ב-1916). היא השתתפה בקרב השני על המארן והמשיכה בלחימה נגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה עד סוף המלחמה. המודיעין של מדינות ההסכמה דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרג שלישי.  הדיוויזיה פורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.

## מפקדים
* גנרל-לויטננט ברנהרד בס (24 בדצמבר 1914 – 6 באוגוסט 1916)
* גנרל חיל הרגלים ארנסט פון בקמייסטר (7 באוגוסט 1916 – 9 במרץ 1918)
* גנרל-מיור קרל גאורג לנדואר (10 במרץ 1918 – 5 בפברואר 1919)

## לקריאה נוספת
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

## הערות שוליים

79
79
אוסרם

**אוֹסְרָם** (**Osram**) היא סגסוגת אוסמיום וטונגסטן (וולפרם בגרמנית) בעלת נקודת התכה גבוהה ויציבות מכנית וכימית, המשמשת לייצור חוטי להט בנורות ליבון. הסגסוגת פותחה לראשונה על ידי הכימאי האוסטרי קרל אוור פון ולסבאך, אשר ייסד תאגיד לייצור מוצרים חשמליים, ובפרט נורות חשמליות בשם זה. לצורכי שיווק חוטי הלהט למנורות הליבון, כינה ולסבאך את החומר החדש בעל נקודת התכה של 3000–3400 מעלות צלזיוס בשם המסחרי OSRAM המהווה הלחם בסיסים של שני היסודות המרכיבים אותו. ב-10 במרץ 1906 נרשם השם כסימן מסחר וב-17 באפריל כפטנט במשרד הפטנטים הקיסרי בברלין.

## הערות שוליים

קטגוריה:סגסוגות
עיתונאית חוקרת (סרט)

**עיתונאית חוקרת** (באנגלית: **The Good Mother**) הוא סרט מתח אמריקאי שיצא בשנת 2023. הסרט בוים על ידי מיילס ג'וריס־פייראפיט והתסריט שלו נכתב על ידי ג'וריס־פייראפיט בשיתוף עם מדיסון הריסון. בסרט מככבים הילרי סוואנק, אוליביה קוק, ג'ק ריינור והופר פן. הסרט ראה אור ברחבי העולם בהפצת Vertical Entertainment ב-1 בספטמבר 2023. בישראל הוא מופץ על ידי סרטי שובל/יונייטד קינג החל מיולי 2024.

## עלילה
מריסה בנניגס היא עיתונאית חוקרת בעיתון אמריקאי. יום אחד במהלך הפגישה היומית של צוות מערכת העיתון, היא רואה בפתח חדר הישיבות שוטר במדים שקורא לה לצאת החוצה. השוטר הוא אחד משנייה בניה של מריסה המבשר לה כי נמצאה גופתו של בנה (אחיו) שנרצח באותו בוקר. עם התפתחות העלילה מתגלה כי הנרצח היה נרקומן שגם עסק בסחר בסמים, למרות שלכאורה עבר גמילה וציפה יחד עם בת זוגו להולדת בנם המשותף. אלאחר שמריסה שומעת לראשונה מבת זוגו של בנה המנוח שהיא בהיריון וכי צפוי להיוולד לה נכד ועל כך שלאחרונה הם עברו גמילה ולא צרכו סמים, עולה חשד בנוגע לזהות הרוצח והמניעים לרצח שאירע. ככל שהעלילה מתקדמת אנחנו נחשפים לעולם של סמים ושחיתות בלב ליבה של מדינת ניו יורק. האם ובת הזוג של בנה המנוח מסכנות את חייהן וחושפות סודות. העלילה מתרחשת באולבני, בירת ניו יורק.

## שחקנים
* הילרי סוונק - מריסה
* אוליביה קוק - פייג'
* ג'ק ריינור - טובי
* דילון - ג'ינה
* נורם לואיס - ג'ים
* הופר פן - דאקי
* לארי פסנדן - גארי

## הפקה והפצה
ביולי 2022 נכתב במגזין וראייטי שמיילס ג'וריס-פייראפיט יביים את הסרט, שבתחילה נקרא באנגלית Mother's Milk. הילרי סוואנק, אוליביה קוק וג'ק ריינור לוהקו לתפקידים ראשיים. בראיון לשבועון האמריקאי People אמר במאי הסרט שהרעיון לסרט הגיע מדיונים שנערכו על סט של הסרט שנעשה בנושא מגפת האופיואידים בזמן שהוא היה על הסט של הסרט As You Are כבמאי בשנת 2016. שלב הצילומים היה ביוני עד יולי 2022 באולבני, ניו יורק. בין אתרי הצילום: טיימס יוניון, אמפייר סטייט פלאזה, הקפיטול ותחנת אמטרק ברנסלר. ביוני 2023 חברת Vertical Entertainment רכשה את זכויות ההפצה עבור צפון אמריקה, בריטניה, אוסטרליה וניו זילנד. הסרט יצא לאקרנים בקולנוע בארצות הברית ב-1 בספטמבר 2023. הוא עלה לשידור בפלטפורמות דיגיטליות לפי דרישה בארצות הברית ב-19 בספטמבר ובאוסטרליה ב-1 בנובמבר 2023.

### ביקורות
האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 21% על סמך 53 ביקורות. האתר Metacritic העניק לסרט ציון של 45/100 על סמך 12 ביקורות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מגפת האופיואידים
קטגוריה:סרטי סחר בסמים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2023
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
מאגר פארק ג'רום

**מאגר פארק ג'רום** (באנגלית: **Jerome Park Reservoir**) הוא מאגר הממוקם בג'רום פארק , שכונה בצפון הברונקס, ניו יורק. המאגר מוקף במוסדות חינוך כדלקמן: בית ספר תיכון דוויט קלינטון , תיכון ברונקס למדעים, ליהמן קולג'  של אוניברסיטת העיר ניו יורק ובית הספר התיכון וולטון .

בניית המאגר הושלמה בשנת 1905 כדי לשרת את אמת המים החדשה של הקרוטון כחלק ממערכת הובלת המים לעיר ניו יורק. הוא קרוי על שמו של מסלול המרוצים ג'רום פארק , שהיה חלק מאחוזת באת'גייט לשעבר (בבעלות סבו מצד אמו של וינסטון צ'רצ'יל - לאונרד וולטר ג'רום  1817–1891, שעל שמו נקרא מסלול המרוצים במקור). מסלול המרוצים "זכה" לגינויים בציבור, נקנה על ידי עיריית ניו יורק ונסגר בשנת 1889 כדי לפנות מקום למאגר. המאגר הכיל עם פתיחתו 773 מיליון גלונים של מים. הוא משתרע על פני כ-380 דונם, היקפו 3.2 קילומטרים, והוא גובל בסדרה של קירות אבן מעוצבים.

המאגר רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים מאז שנת 2000.

מי המאגר, המגיעים אליו מאמת המים של הקרוטון, מהווים כ-10% ממי השתייה המסופקים לתושבי העיר. שאר 90 האחוזים מגיעים מאגני הניקוז המשולבים של קטסקיל ו-דלאוור.

מתקן הטיהור למי המאגר נבנה בחלק אחר של צפון ברונקס מתחת לפארק ואן קורטלנד. לשם עבודות הקמת מתקן הטיהור הושבתה מערכת הקרוטון והמאגר התרוקן בדצמבר 2008. הוא מולא מחדש והוחזר לשירות בתחילת 2014. בנובמבר 2015, המחלקה להגנת הסביבה בעיריית ניו יורק (ה-DEP) פתחה באופן ניסיוני את המתחם לציבור לסיורים.

## ראו גם

* מערכת הובלת המים לעיר ניו יורק
* נהר קרוטון
* אמת המים של דלאוור
* אמת המים של קטסקיל

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: אתרים הרשומים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים
קטגוריה:ניו יורק: גאוגרפיה
קטגוריה:מערכת הובלת המים לעיר ניו יורק
קטגוריה:אגן הניקוז קרוטון
ברוך בן שמואל הספרדי

**רבי ברוך בן שמואל הספרדי**, המכונה גם **רבי ברוך מארץ יוון** (בקירוב ד'תת"ל–ד'תת"ץ, 1070 – 1130), היה אחד הראשונים פרשני התלמוד. מרבית פירושיו לתלמוד אבדו, וכיום ידועים בעיקר פירושיו לשלוש ה"בבות" בסדר נזיקין.

## ביוגרפיה
הידיעות על קורות חייו מועטות. נולד בספרד ומשם היגר ליוון או לאיטליה. הסברה שהגיע ליוון מבוססת על כינויו באור זרוע בשם "רבנו ברוך מארץ יוון", אך יש סימנים להיותו חכם איטלקי, ואולי האור זרוע מכנה את איטליה "יוון".

למד תקופה מסוימת עם רבי ברוך בן יצחק מארם צובה. בתחילה סברו מספר חוקרים כי מדובר באותו אדם, אך הדעה הרווחת שללה זיהוי זה, בין היתר בעקבות מכתב שנמצא, שנשלח מר' ברוך בן יצחק מחלב לר' ברוך בן שמואל שהיה באיטליה, בו מספר על חברותם וקרבתם המשפחתית, על געגועיו לימי הנעורים בהם למדו יחד, ועל צערו בנדודי חברו. המכתב נשלח מחלב לאיטליה על ידי זכריה, כנראה זכריה בן ברכאל.

## פירושיו
רבי ברוך חיבר פירוש על רוב התלמוד, הכולל ביאור קצר על כל מהלך הסוגיה ובסופה פסק הלכה הנובע מן הסוגיה, ולעיתים שילב בפירושו קטעים ארוכים של פסקי הלכה, כגון "פסקי מעשר" במהלך סוגיה בבבא מציעא העוסקת במעשר שני. פירוש זה נפוץ בכל רחבי אירופה, ומצוטט על ידי חכמים מספרד, צרפת, אשכנז, איטליה ופרובנס, ואף מארצות המזרח.

לפעמים הוא מזכיר גם את דברי הרי"ף, בן דורו. כשהוא מגיב על דברי קודמיו, הוא פותח לעיתים במשפט "אמר ברוך בן שמואל הספרדי". פירושיו מסתמכים על הגאונים, בפרט על ספר הלכות גדולות, וכן פירושי רבנו חננאל. סגנונו ייחודי ומכיל מטבעות לשון שאינם מופיעים בראשונים אחרים, כגון "וליתה דסמכה מכמה פירכי" (=ואינו נכון, מכמה טעמים).

בעל האור זרוע מרבה לצטט אותו (כ- 150 אזכורים מפירושיו), כגון "בואו ונסמוך על דברי רבנו ברוך זצ"ל" (אור זרוע, פסקי בבא בתרא סי' קכא), וכן הוא מובא בספר העיטור, ספר הנר (לעיתים בכינוי "רב"ס), הרי"ד ועוד.

פירושו למסכת הוריות יוחס לרבנו חננאל, ונדפס תחת שם זה בכל הדפוסים, כולל בש"ס וילנא, אולם פעמים רבות נכתב בו "אמר ברוך", ומוסכם על החוקרים כי הוא מחבר פירוש זה. יש אומרים שכך הפירוש המיוחס לר"ח על זבחים הנו מאת רבי ברוך.

הפירוש על שלושת הבבות נדפס לראשונה על ידי הרב משה יהודה בלוי (תשמ"א, 1981). חלק מפירושו לקידושין (דפים כ-לא) נדפס על ידי מכון אופק (תשנ"ט).

## לקריאה נוספת
* יעקב נחום אפשטיין, **מחקרים בספרות התלמוד ובלשונות שמיות**, ב', ירושלים ה'תשמ"ח, עמ' 742-694. מקור זה כולל כמה מאמרים שפורסמו לפני כן בבמות שונות.
* ישראל מ' תא שמע, **ר' ברוך ב"ר שמואל הספרדי**, בתוך: כנסת מחקרים ג (ה'תשס"ו), עמ' 322-325.
* שרגא אברמסון, **רבנו ברוך ב"ר שמואל הספרדי**, בר-אילן כו-כז (ה'תשנ"ה), עמ' 17-115.
* שמחה עמנואל, **רבי ברוך ב"ר שמואל הספרדי**, בתוך: מבוא לספר "אור הגנוז" על מסכת קידושין, עמ' 49-55.
* הרב שלמה זאב פיק, **[https://beinenu.com/sites/default/files/alonim/207_72_78.pdf רבינו ברוך ב"ר שמואל הספרדי]**, "האוצר", גיליון יז (תמוז תשע"ח) עמ' רסה-רפט. המאמר מתבסס על החוקרים שקדמו לו ומדייק את מסקנותיהם.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני איטליה
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:ראשוני ספרד
קטגוריה:יהודי ספרד במאה ה-11
קטגוריה:יהודי איטליה במאה ה-12
הדיוויזיה ה-14 (בוואריה)

**הדיוויזיה המלכותית הבווארית ה-14** (בגרמנית: **14. Königlich Bayerische Division**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה בספטמבר 1918.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-14 באוגוסט 1916 ולאחר מכן נפרסה בחזית המערבית ולחמה בקרב ורדן ובמהלך הקרב על הסום. בסוף אפריל 1917 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית. לאחר כניסת הפסקת האש בחזית הרומנית לתוקף בדצמבר 1917, הדיוויזיה הועברה חזרה לחזית המערבית. הדיוויזיה לחמה שם בקרבות השונים, ובכלל זה בקרב אראס, מתקפת האביב הגרמנית וקרב אמיין, עד שפורקה עקב אבדות כבדות ב-10 בספטמבר 1918.

## מפקדים
* גנרל-לויטננט אוטו פון ראוכברגר (14 באוגוסט 1916 – 28 במאי 1918)
* גנרל-מיור קרל פון קליינהנץ (29 במאי 1918 – 10 בספטמבר 1918)

## לקריאה נוספת
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

14
14
מתן אדלסון

**מתן אדלסון** (נולד בשנת 1999) הוא איש עסקים ישראלי-אמריקאי והבעלים של קבוצת הכדורסל הפועל ירושלים.

## ביוגרפיה
אדלסון נולד בלוס אנג'לס וגדל בלאס וגאס שבארצות הברית. בנם הצעיר של מרים ושלדון אדלסון. כנער, התמחה בקבוצת הכדורסל דאלאס מאבריקס (שב-2023 נרכשה על ידי אימו), שם חקר וייעץ באסטרטגיות שיווק וסייע לקבוצה למצוא ספונסרים חדשים. כמו כן התמחה באחת מסוכניות השחקנים הגדולות בארצות הברית.

אדלסון למד כלכלה באוניברסיטת סטנפורד ולאחר סיום הלימודים החל לעבוד כאנליסט בחברת השקעות וכיועץ במספר קרנות הון סיכון. במקביל, החל להשקיע בעצמו בחברות שונות בישראל ובארצות הברית.

בשנת 2021 עלה לישראל ובמרץ 2023 רכש 70 אחוז מהבעלות על קבוצת הכדורסל הפועל ירושלים, תוך שהוא מצהיר על כוונתו להפוך את הקבוצה למתחרה קבועה ביורוליג.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-2020
קטגוריה:בעלי קבוצות כדורסל בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1999
דת הילד

**דת הילד** הוא ספר שנכתב על ידי המחנך והרופא היהודי-פולני יאנוש קורצ'אק (הנריק גולדשמיט) שנספה בשואה, ופורסם לראשונה בשנת 1929. הספר מתאר את התפיסות והגישות של קורצ'אק לחינוך ילדים, ונחשב לאחד מהספרים המרכזיים בתיאוריה החינוכית שלו. 

הספר "דת הילד" תורגם לעברית על ידי דב סדן. התרגום לעברית כולל מבוא שמציג את גישתו של קורצ'אק לחינוך, ואת ההקשר ההיסטורי שבו נכתב הספר.

## תוכן הספר
הספר "דת הילד" מתאר את עולמו הפנימי של הילד, את רגשותיו, מחשבותיו וצרכיו. קורצ'אק מדגיש את החשיבות של הכבוד לילד, הקשבה לצרכיו והבנת עולמו הפנימי. הוא מציג את הילדים לא כישות פסיבית אלא כאנשים בעלי זכויות וחובות משלהם.

אחד מהקטעים המופיעים בספר מתאר את סיפורו של אב שמבקר את בנו בארץ-ישראל. הסיפור מתאר את היחסים המורכבים בין האב לבנו ואת הניסיון להבין את בחירותיו של הבן, שעזב את פולין ועבר לארץ-ישראל. האב מבין שלמרות המרחק הפיזי והתרבותי, עדיין קיימת אהבה וקשר עמוק בין השניים.

## הנחות יסוד מרכזיות
קורצ'אק מציג מספר הנחות יסוד מרכזיות:

# **כבוד לילד**: הצורך להתייחס לילד בכבוד, להקשיב לו ולהבין את עולמו הפנימי.
# **שוויון בין ילדים למבוגרים**: קורצ'אק טוען שאין הבדל ערכי בין ילדים למבוגרים, ושיש להתייחס לילדים בכבוד ובשוויון.
# **חינוך לעתיד**: החינוך צריך להכין את הילד לחיים הבוגרים, אך גם להיות מותאם לצרכיו העכשוויים.

## הערות שוליים

קטגוריה:יאנוש קורצ'אק
קטגוריה:פילוסופיה של החינוך
קטגוריה:ספרי 1929
פולינה גולנד

**פולינה גולנד** ( נולדה ב-1971) היא מדענית מחשב ישראלית-אמריקאית המתמחה בחישוב תמונות רפואיות וניתוח תמונות ביו-רפואיות. היא פרופסור להנדסת חשמל ומדעי המחשב מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), ועומדת בראש קבוצת החזון הרפואי במעבדת מדעי המחשב ובינה מלאכותית של MIT.

## השכלה וקריירה
לאחר שלמדה מדעי המחשב בטכניון המשיכה למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ללימודי דוקטורט, והשיגה תואר דוקטור בשנת 2001 עם התזה "ניתוח סטטיסטי של צורות מבנים אנטומיים" בהנחיית אריק גרימסון. היא הצטרפה לסגל MIT בשנת 2003.

## הכרה
גולנד מונתה לפרופסור בשנת 2018. היא נבחרה כעמית של המכון האמריקאי להנדסה רפואית וביולוגית בשנת 2021, "על תרומה יוצאת דופן לפיתוח טכניקות חדשות לניתוח והבנת תמונות ביו-רפואיות".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בוגרות הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:מדעני מחשב אמריקאים
קטגוריה:מדעניות מחשב ישראליות
קטגוריה:מדעני מחשב ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
סיקולית

**סיקולית** (בלטינית: **Lingua Sicula**) היא שפה הודו-אירופית נכחדת שהייתה מדוברת במרכז ובמזרח סיציליה על ידי הסיקלי. הוא מתועדת בפחות משלושים כתובות מסוף המאה ה-6 עד המאה ה-4 לפני הספירה, ובערך עשרים וחמש קטעי כתבים של סופרים עתיקים.

## מיון
מקורות עתיקים מציינים שהעם הסיקולי נכנסו לסיציליה מחצי האי האיטלקי בסביבות המאה ה-13 או אמצע המאה ה-11 לפני הספירה (או בשני גלים), והעבירו או "דחפו" את התושבים הקודמים, הסיקאני והאלימי, למערב האי.

הדעה המודרנית הרווחת היא שהסיקולית הייתה שפה איטלית, אם כי מיעוט המקורות והקשיים בפירוש כתובות והגהות לא מאפשרים להגיע למסקנה מוחלטת.

## עדויות
בכתובות בסיקולית השתמשו באלפבית היווני, יחד עם הכתב מקומי שהיה מבוסס על כתבים יווניים מערביים, כנראה הגרסה האווית – כלקידיקית. לפי המלומד מרקוס הרטמן, "מתוך פחות משלושים הכתובות בסך הכל, רק שש נראות, לפחות בחלקן, מובנות והן כנראה סיקוליות (כלומר, בוודאי לא יווניות ולא שייכות לאיזו שפה איטלית או טרום איטלית אחרת)."

לדוגמה:
אסטלה (מצבת אבן) מ: Sciri Sottano (בערך 600 לפני הספירה)

## ביבליוגרפיה

*
*
*
* 
*
*

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שפות איטליות
יוסף יצחק לסרי

הרב **יוסף יצחק לסרי** (נולד ב-22 באוגוסט 1963, ב' באלול ה'תשכ"ג) הוא רב חרדי ספרדי המכהן כרבה הראשי של בית שאן.

## ביוגרפיה
גדל בבית שאן. הוריו רבי מכלוף וזוהרה אלעסרי עלו לישראל ממרוקו. אביו היה רב מקובל בעיירה ריש שבמרוקו ורב העיר בית שאן, נודע כבעל מופת. משפחת אלעסרי הייתה ידועה כמשפחת רבנים עשרים ושישה דורות שעסקו בקבלה מעשית. יוסף יצחק נקרא על שם רבי יוסף יצחק שניאורסון. 

למד במתיבתא ובישיבה קטנה במגדל אור מגדל העמק, בישיבה גדולה אור ברוך בירושלים ובישיבת בית שמואל, שם למד הלכה אצל הרב ניסים עזרן. 

שירת בצה"ל. ב-1992 (ה'תשנ"ב), קיבל תעודת כושר לרב עיר מטעם הרבנות הראשית לישראל, ובמהלך השנים עמד בראש כולל "חסד לאברהם" בבית שאן.

ב-2003 (ה'תשס"ג) מונה לכהן כרב העיר בית שאן. משמש גם כרב בית הכנסת "חסד לאברהם" בבית שאן, שם הוא מוסר שיעורים בקביעות.

כחלק מפעילותו כרבה הראשי של בית שאן פעיל הרב לסרי בחיזוק צביונה הדתי-מסורתי של העיר, ובמודעות לחינוך הילדים. חיזק את גוף הכשרות בעיר, וסייע להקמת בתי כנסת נוספים בעיר.

אשתו היא בת שבע (לבית משפחת טימסטית).

## קישורים חיצוניים
*פרופיל, באתר המועצה הדתית בית שאן
*

## הערות שוליים

קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:בית שאן: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
הדיוויזיה ה-221 (האימפריה הגרמנית)

**הדיוויזיה ה-221** (בגרמנית: **221. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-22 בספטמבר 1916, והועמדה תחת פיקודו של זיגפריד פון לה שבאלרי. הדיוויזיה הוצבה בחזית המערבית ושירתה בה עד תום מלחמת העולם הראשונה. היא לחמה בקרבות השונים בזירה, ובכלל זה ב, קרב אראס, קרב איפר השלישי, מתקפת האביב הגרמנית, קרב אמיין ומתקפת מאה הימים. לאחר סיום המלחמה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, וב-23 בדצמבר 1918 פורקה הדיוויזיה.

## לקריאה נוספת
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

221
221
מועדון ה-101

**מועדון ה־101** היא סדרת ספרים שנכתבה על ידי יהונתן רוזנהק, ומונה ספר אחד. הספר יצא לאור בהוצאת דברי שיר, ביוני 2023.

## תקציר העלילה
### הספר הראשון
ילד בשם עמית, אחד מהמקובלים בכיתתו (בעיקר בשל היותו חברו הטוב ביותר של ארז, מלך הכיתה שלו), החל להרגיש לא טוב באמצע אימון כדורגל, אחרי שנזרק עליו כדור הרגל בראשו. הוא החל להרגיש כאבי ראש ולהקיא. לאחר כמה בדיקות רפואיות נמצא גידול סרטני בראשו, והוא נלקח לבית חולים ואושפז שם.

בבית החולים הוא הכיר כמה ילדים חדשים – את בנץ, שהפך לחברו הטוב ביותר; את גבי – גאונת מחשבים חסרת סבלנות ואתאיסטית; ואת זיו – שמתואר כמחונן ושתקן בכריכה האחורית.

יחד הם מקימים מועדון בחדר נטוש במחלקה, חדר 101. הם קוראים למועדון על שמו של החדר (ומכאן שם הסדרה). הם עוזרים לילדים מהמחלקה, ואחד לשני. לבסוף הם משתחררים מבית החולים וחוזרים לביתם.

## דמויות
* **עמית:** גיבור הסיפור. חולה סרטן בספר הראשון.
* **בן־ציון "בנץ":** חברו הטוב ביותר של עמית.
* **ארז:** "מלך הכיתה" וחבר טוב של עמית עד סוף הספר הראשון.
* **גבי:** גאונת מחשבים. חולת סרטן בספר הראשון.
* **זיו:** חבר של עמית. חולה סרטן ובעל פצעים בפה בספר הראשון.
* **דנה:** אחותו הגדולה של עמית.
* **רינת:** אחותו הגדולה של עמית.
* **מלמיליאן:** הכלב של עמית.

## קישורים חיצוניים
* מועדון ה־101, באתר עברית
* מועדון ה־101, באתר של החנות צומת ספרים
* מועדון ה־101, באתר של דברי שיר

קטגוריה:ספרות
קטגוריה:סיפורת
קטגוריה:ספרי הוצאת דברי שיר
נחל סתר

**נחל סתר** הוא אחד מיובליו של נחל עמוד בגליל העליון. אורכו כקילומטר וחצי.

## גאוגרפיה
נחל סתר מתחיל בגובה של כ-620 מטרים מעל פני הים, בין הר מצפה הימים שמצפון למושב אמירים לבין המושב כפר שמאי. הנחל קצר יחסית (קילומטר וחצי) ותלול מאוד בשיפוע ממוצע של 30%.

באזור החיבור של נחל סתר עם נחל עמוד יש מעיין בשם "עין סתר", המעיין שנמצא בין שני מפלים, מתחת לשביל השחור יוצר מניפת טרוורטין שמתחתיה כעין גג טרוורטין של נטיפים ומשקעים מגוונים. המעיין נובע בעיקר בעונת החורף.

לאורך הנחל יש עצי אלון ועצי דולב וכן צמחייה סבוכה ונמוכה.

ישראלים מטיילים בנחל כהכנה לקראת טיולים בהרי האלפים.

## הערות שוליים

קטגוריה:הגליל העליון: נחלים
קרן ואור

**קרן ואור** (באנגלית: **Soli and Mo's Nature Show** - מופע הטבע של סולי ומו) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית לילדים, שנוצרה על ידי חברות ההפקה "דינמו הפקות" (אותה חברת היצור של הסדרות: חבורת אבאדס ודובים ונהנים) ו"עדן הפקות". בבריטניה הסדרה שודרה ב CITV בשנת 2011, בישראל הסדרה שודרה לראשונה בערוץ לולי בשנת 2012.

הסדרה בת עונה אחת ובת פרקים באורך 7 דקות.

שיר הפתיחה של התוכנית בוצע על ידי גיתית שובל.

## עלילה
קרן השמש ואור הירח נפגשים בכל פרק כדי לצפות בבעלי חיים שונים, תוך כדי הם מכירים את מושגי החיות הקיימים וילמדו עליהם. בסוף ובתחילתו של כל פרק קרן או אור ישנו או הסתכלו על העולם.

## דמויות
* **קרן** (**Soli**): שמש צהובה, אחת הדמויות הראשיות, שומרת את סרטוני הוידאו שלה בעננים.
* **אור** (**Mo**): ירח כחול, אחד הדמויות הראשיות, שומר את סרטוני הווידאו שלו בכוכבים.

## מדבבים
הדיבוב העברי הופק על ידי רעות סמדר ובוים על ידי גדי לוי.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערוץ לולי: סדרות
קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
Fearless (שיר של פינק פלויד)

"**Fearless**" (בעברית: "**ללא פחד**") הוא הרצועה השלישית באלבום Meddle של פינק פלויד משנת 1971. זהו שיר איטי המונע על ידי גיטרה אקוסטית שנכתב על ידי רוג'ר ווטרס ודייוויד גילמור, וכולל אודיו של אוהדי כדורגל שרים את "You'll Never Walk Alone".

## הקלטה
הקצב האיטי והצליל האקוסטי הרך של השיר דומים לכמה מהשירים האחרים בצד הראשון של האלבום. רוג'ר ווטרס ביצע את תפקידי הגיטרה האקוסטית באמצעות כוונון פתוח בסול מז'ור, אותו לימד ווטרס חבר הלהקה לשעבר סיד בארט.

לקראת תחילת השיר וסופו, הקלטה של אוהדי קופ של ליברפול שרים את "You'll Never Walk Alone" מונחת מעל המוזיקה. שיר זה של רוג'רס והמרשטיין הפך להמנון של מועדון הכדורגל ליברפול לאחר שג'רי והפייסמייקרס זכו ללהיט מספר אחת בהקלטתם.

## מהדורות אחרות
אף על פי שהוא לא יצא כסינגל בבריטניה ומעולם לא הושמע בהופעה חיה, הוא יצא כבי-סייד של הסינגל "One of These Days" בשנת 1971. רוג'ר ווטרס הקים לתחייה את השיר לזמן קצר למספר הופעות קטן בשנת 2016, והשיר נוגן על ידי Saucerful of Secrets של ניק מייסון בסיבובי ההופעות שלהם בשנים 2018, 2019, 2022 ו-2024.

שיר זה היה אחד מכמה שירים שהוצעו לאלבום המיטבים של הלהקה, , אך בסופו של דבר נדחה להכללה.

## משתתפים
* דייוויד גילמור - שירה, גיטרות אקוסטיות וחשמליות
* רוג'ר ווטרס - גיטרה בס, גיטרה אקוסטית
* ריצ'רד רייט - פסנתר
* ניק מייסון - תופים, טמבורין

עם:
* מעריצי קופ של ליברפול - שרים "You'll Never Walk Alone"

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי פינק פלויד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:שירי פולק רוק
וסוביאני

ה**ווסוביאני** (בלטינית: **Vesubiani** או **Vesubianii**) היו שבט גאלי ששכן בעמק נהר הווסובי  נהר בדרום מזרח צרפת של היום בתקופת הברזל.

## שם
הם מוזכרים כ-Vesubiani על ידי פליניוס הזקן (המאה הראשונה לספירה), וכ-Vesubianorum ו-V)esubiani) על כתובות.

גיא בארו ציין כי אובדן ה-V הראשוני נפוץ בשמות פרטיים גאליים, במיוחד בפרובאנס, והציע לראות את השם כגרסה של השם האישי Esubiani. הוא הציע שלשם יש אותו שורש כמו Esubii, שמו של שבט בברטאן עצמה שנגזר באופן מסורתי מהאל הקלטי Esus. לחלופין, אם ה־V - היה קיים בצורה המקורית, השם יכול להיגזר מהשורש הגאלי uesu - (תקף, טוב, ראוי).

## גאוגרפיה
שבט הווסוביאני התגורר בעמק הווסובי. הטריטוריה שלהם הייתה ממוקמת דרום מזרחית לאקדיני, צפונית ל-Nerusii ולוודיאנטי, וצפון-מערבית לאינטימילי. לפי A.L.F Rivet, "נראה שלא היו יישובים משמעותיים באדמות אקדיני והוסוביאני, כך שהם בוודאי נשלטו על ידי העיר Cemenelum (העיר Cimiez  שכונה של היום בעיר ניס) כאשר הם היו מנותקים מהאלפים הקוטיים".

יחד עם האקדיני וה-Veaminii, הם היו חלק מהקאפילאטי (המעמד השני, שחבריו היוו את עיקר הצבא, איכרים ובעלי מלאכה, uנקראו על ידי הרומאים קאפילאטי).

הם מוזכרים על ידי פליניוס הזקן כאחד מהשבטים האלפיניים שנכבשו על ידי רומא בשנים 16–15 לפני הספירה, וששמו נחקק על הטרופאום אלפיום. הם מופיעים גם על קשת סוסה, שהוקמה על ידי קוטיוס בשנים 9-8 לפני הספירה.

## ביבליוגרפיה

*
*
*
*

## לקריאה נוספת

*

## הערות שוליים

קטגוריה:גאלים
קטגוריה:שבטים גאלים
קטגוריה:עמים קדומים
לוח הגורלות

במיתולוגיה המסופוטמית, לוח הגורלות (שומרית: 𒁾𒉆𒋻𒊏 dub namtarra; אכדית: ṭup šīmātu, ṭuppi šīmāti) הוא לוח חרס חרוט בכתב יתדות אשר העניק לאל אנליל את סמכותו העליונה כשליט היקום. זהו מוטיב ספרותי מרכזי במיתוסים השומריים הקדומים ובהם "נינורתא והצב", ובמיתוסים אכדיים כמו "אנומה אליש". לעיתים "לוח הגורלות" מתורגם בטעות כ"לוחות הגורל".
ממוזער|שמאל|האל נינורטה במרדף אחר אנזו שגנב את לוח הגורלות מאנליל, אוסטן הנרי לייארד, מונומנטים מנינוה, סדרה 2, 1853
## אזכורים נוספים
בפואמה השומרית "נינורתה והצב" האל אנקי, ולא אנליל, הוא זה המחזיק את הלוח; לכן הוא שוכן עם אנקי באבזו (הים הקדמון מתחת לחלל הריק של העולם התחתון (קור) והאדמה (מא) מעל). הן שיר זה והן הפואמה האכדית "אנזו" עוסקות בגניבת הלוח על ידי המפלצת אימדוגוד (שומרית) או אנזו (אכדית) מבעליה המקוריים (אנכי או אנליל). בסופו של דבר, הלוח מחולץ על ידי האל נינורתה ומוחזר לאנליל.

לוח הגורל הוא כלי חשוב באפוס הבבלי אנומה אליש, שבו תיאמת מעניקה את הלוח הזה לבנה קינגו כשהיא לוקחת אותו כבן זוגה לקרב ונותנת לו את הפיקוד על צבאה. הלוח נתפס על ידי האל מרדוך לאחר שהוא מביס את קינגו.

לוח הגורל מוזכר בטקסט B (העתק של כתובת סנחריב בכתב נאו-בבלי) על הלוח K 6177 + 8869, כיום נמצא במוזיאון הבריטי.

## ראו גם
* אנליל
* תיאמת
* מרדוך
* נינורתה

## לקריאה נוספת
* ש. שפרה, **עלילות איננה-אישתר בשאול**, הוצאת עם עובד, 2012
* שאול טשרניחובסקי, **כל כתבי שאול טשרניחובסקי**, כרך ו' "בריאת עולם", הוצאת עם עובד, 1995
* Roberto Callaso; translated: Tim Parks, **The Tablet of Destinies**, Puclication: Farrar, Strauss & Giroux, 2022 

## קישורים חיצוניים
* לוח הגורלות, בפואמה "בריאת העולם" בתרגום שאול טשרניחובסקי, באתר פרויקט בן-יהודה
* “הפרשה והמיתוס” פרשת פנחס: אצל אנליל זה לא היה קורה – איש אשר רוח בו, באתר אור תורה סטון
## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה מסופוטמית
קטגוריה:ספרות מסופוטמית
אמיר כהן (צלם)

**אמיר כהן** (נולד ב-1983) הוא צלם עיתונות ישראלי, זוכה פרס פוליצר, הידוע בזכות תיעודו של הסכסוך הישראלי-פלסטיני. הוא פועל בעיקר באזור הדרום של ישראל ושטחי רצועת עזה.

## ביוגרפיה
אמיר כהן נולד וגדל בישראל. הוא החל להתעניין בצילום בגיל צעיר, ולמד להשתמש במצלמה באופן עצמאי. בשנת 2005 סיים תואר בצילום במכללה בדרום הארץ.

הוא החל את דרכו בסיקור תוכנית ההתנתקות של ישראל מרצועת עזה בשנת 2005, כאשר יישובים ומחנות צבאיים פונו באופן חד צדדי. כהן המשיך לתעד את הסכסוך הישראלי-פלסטיני, והשתתף בסיקור אירועים גדולים נוספים באזור.

בשנת 2024 זכה כהן בפרס פוליצר בקטגוריית "צילום חדשות מתפרצות" יחד עם עמיתו רונן זבולון וצוות סוכנות הידיעות "רויטרס". הצילומים של כהן זכו להכרה בשל תיעודם של טבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל.

התמונה שצולמה על ידי אמיר כהן וזיכתה אותו בפרס, מציגה סצנה מתוך בית באשקלון שנפגע ממפגיעת טיל של חמאס ב-7 באוקטובר. בתמונה נראית אישה מבוגרת עומדת בתוך חדר שינה הרוס, כשהיא לבושה בחלוק ביתי ומחזיקה טלפון נייד. ניתן לראות את סימני ההרס הברורים - קירות מפויחים, רצפה מכוסה בשברי זכוכית ושאריות הרס, ומיטה מרוסקת עם מצעים פזורים. הבעת פניה של האישה משדרת תחושת הלם וצער עמוק, כשהיא מנסה לעכל את ההרס שנגרם לביתה. התמונה לוכדת באופן מרגש את ההשפעה האנושית המיידית והקשה של המלחמה על חיי האזרחים.

כהן מתאר את עצמו כצלם המושפע מהסביבה בה הוא חי ומקפיד להיות כן ואמיתי בתיעוד המציאות והאנשים אותם הוא מצלם. הוא מאמין שסיפורים אנושיים הם הנושא המרגש אותו ביותר והוא שואף לספר את סיפורם דרך צילומיו.

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמי עיתונות ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר לצילום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
ודיאנטי

ה**וודיאנטי** (בלטינית: **Vediantii**) היו שבט קלטו-ליגורי ששכן על חוף הים התיכון, ליד ניס של ימינו, בתקופת הברזל ובתקופת האימפריה הרומית .

## שם
הם מוזכרים כ-Ou̓ediantíōn (Οὐεδιαντίων) על ידי תלמי (המאה השנייה לספירה), ו־oppidum Vediantiorum civitatis מתועד על ידי פליניוס הזקן (המאה הראשונה לספירה).

השם האתני Vediantii הוא כנראה קלטי. זה התפרש כ"נוגע למתפללים" (מהשורש wed - להתפלל מורחב על ידי מבנה דקדוקי - כלומר -ie-nt-),   

## גאוגרפיה
שבט הוודיאנטי שכנו על חוף הים התיכון, בין נהר Var לבין Mont Agel, סביב המושבה Massaliote (מרסיי העתיקה) ושל Nikaea (ניס המודרנית). הטריטוריה שלהם הייתה ממוקמת מזרחית לדקיאטס ול-Nerusii מערבית לאינטימילי, ודרומית לווסוביאני.

העיר הראשית שלהם הייתה אופידום Vediantiorum, הידועה בשם Cemenelum במאה ה-2 לספירה. בהתאמה ל-Cimiez המודרנית, שהיא כיום שכונה יוקרתית של העיר ניס. היישוב שלט על נתיב המסחר מחוף הים התיכון לכיוון העורף והאלפים. לאחר הכנעת השבטים הליגוריים בשנת 14 לפנה"ס, הפכה צמנלום למרכז הממשל הצבאי הרומי המקומי, אז שימשה כבירת הפרובינקיה הרומית החדשה שנוצר על ידי נירון בשנת 63 לספירה. 

## היסטוריה
בניגוד לשבטים אחרים באזור, הוודיאנטי היו כנראה בעלי ברית או פלג של מאסליה (מרסיי העתיקה) ושל הרפובליקה הרומית עד המאה ה-2 לפני הספירה. כשהאוקסיבי והדיסיאטס תקפו את היישובים של מרסיי העתיקה כמו ניקאה ואנטיפוליס (אנטיב של היום) והובסו לאחר מכן בשנת 154 לפנה"ס, שטחם של הוודיאנטי לא צומצם על ידי הרומאים, והעיר הראשית שלהם Cemenelum הפכה לבירת הרי האלפים מריטימה לאחר הקמתה בשנת 63 לספירה. בנוסף, הוודיאנטי אינם מוזכרים בטרופאום אלפיום, מה שמרמז שהם כבר היו כפופים על ידי רומא או בעלי ברית לרומא בזמן כיבוש האזור בשנת 14 לפני הספירה.

## דת
שלוש כתובות המתוארכות למאות ה-1–2 לספירה והמוקדשות ל-Matres Vediantiae נמצאו ליד טוררט-לבן ו-Cimiez.

## לקריאה נוספת

*

## ביבליוגרפיה

*
*
*
*
*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:גאלים
קטגוריה:שבטים גאלים
קטגוריה:עמים קדומים
לכיה גדנסק

**מועדון ספורט לכיה גדנסק** (בפולנית: **Klub Sportowy Lechia Gdańsk**) היא קבוצת כדורגל פולנית מהעיר גדנסק שבפולין. המועדון הוקם בשנת 1945 ומשחק (נכון לעונת 2024/2025) בליגת העל הפולנית. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון פולסאט פלוס גדנסק והוא מכיל 44,000 מקומות ישיבה.

## היסטוריה
המועדון הוקם ב-1945 וכבר בשנותיו הראשונות הגיע למקום השלישי בליגת העל הפולנית. בשנת 1962 לאחר שנים רבות בליגה הראשונה ירד המועדון לליגה השנייה, ובהמשך (1966) ירד המועדון לליגה השלישית.

בשנת 1982 כשהמועדון עוד היה בליגה השלישית הוא הצליח לזכות בגביע הפולני, ובשנה העוקבת זכה גם בסופר קאפ הפולני שהתקיים בפעם הראשונה בשנה זו, לאחר ניצחון על אלופת הליגה הפולנית הראשונה לך פוזנן. בשנת 1984 הצליח המועדון לחזור לליגה הבכירה לאחר 21 עונות בליגות המשנה ובאותה עונה שיחקה נגד יובנטוס בגביע אופא למחזיקות גביע והפסידה 7-0 לקבוצה האיטלקית החזקה. 

הקבוצה הייתה בליגה הראשונה מספר שנים שבהם היא כמעט ירדה ליגה מספר פעמים. עד שבשנת 1988 המועדון חזר לליגת המשנה. ב-2008 המועדון עלה לליגה הבכירה לאחר 20 עונות בליגות הנמוכות.

## תארים
**[[הגביע הפולני]]** 
* **זכייה** (**2**): 1982/1983, 2018/2019
* סגנות (2): 1955, 2019/2020
**[[הסופר קאפ הפולני]]** 
* **זכייה** (**2**): 1983, 2019

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל פולניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1945
קטגוריה:גדנסק
עבא

**עֶ֫בַּא** (בערבית: **عِبّا**) הוא כפר שיעי, לבנוני בנפת א-נבטיה במחוז א-נבטיה.

## מיקום
הכפר שוכן בגובה ממוצע 260 מטרים מעל פני הים, מצפון לליטני, כ-12 מערבית לעיר א-נבטיה, מרכז הנפה והמחוז. בתי הכפר נושקים ממזרח לבתי העיירה ג'בשית, מצפון לכפר שוכנים א-דוויר ואנסאר וממערב שוכן הכפר זראריה.

## אטימולוגיה
### משמעות השם
אין מקור מוסמך לגבי משמעות השם.

ישנן כמה גרסאות כמו:
* המקור הוא סורי: "ܥܒܐ" (בערבית: الغابة ; תעתיק: אל-ע'אבה) שמשמעותו: מעבה היער.
* המקור הוא שם משפחה של המתיישבים הראשונים שבאו מתימן: عبّو (תעתיק: עבּו).

## היסטוריה
### ארכאולוגיה
שמאל|ממוזער|200x200 פיקסלים|אבני גזית עתיקות בעבא
בכפר עבא מספר שרידים ארכאולוגיים, בהם אבני גזית, שחלקם שמשו כאבני סף, מערות קבורה חצובות בסלע ממערב לכפר) ושרידי מבצר או מגדל בנוי אבן ולידו בורות מים וכן ברכה חצובים בסלע.

שמאל|ממוזער|200x200 פיקסלים|מערות קבורה חצובות בסלע בעבא

## ראו גם

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז א-נבטיה: יישובים
בלינקי ביל: הסרט

**בלינקי ביל: הסרט** (באנגלית: **Blinky Bill the Movie**) הוא סרט הרפתקאות קומי מונפש משנת 2015, המבוסס על הדמות בלינקי ביל שנוצרה על ידי דורותי וול לסדרת ספרי ילדים ב-1933. הסרט הופק על ידי Flying Bark Productions ובחלקו הופץ והפקה משותפת על ידי Assemblage Entertainment ו-Telegael.

## עלילה
בעיירה גרין פאץ', קואלה צעירה אמיצה בשם בלינקי ביל מספרת סיפור על אביו, מר ביל, בזמן שהוא יוצא למסע ברחבי אוסטרליה פראית ומסוכנת בתקווה למצוא אותו.

אבא של בלינקי יצר את ביתם של גרין פאץ', שבו כל חיה יכולה להרגיש בטוחה ולחיות בשלום. בלינקי הושפע מהאגדה על אביו, שנמצא בהרפתקה לים הדרקונים הלבנים. כאשר ראש העיר קרנקלפוט מנסה לשלוט בגרינפץ' ולהיות השליט, בלינקי מבין שעליו ללכת לחפש את אביו. לאורך ההרפתקה שלו הוא מתיידד עם ילדה קואלה בשם נוטסי, לטאה בשם ג'קו ועוד כמה יצורים שמסייעים לבלינקי במסעו. הוא מגלה שלהיות גיבור זה מסובך ודורש עבודת צוות.

## מדבבים
[ממוזער| [ראיין קוואנטן|ריאן קוואנטן  משחק את התפקיד של השמעת בלינקי ביל.]]
ממוזער| דבורה מיילמן  (משמאל) מדבבת את אמו של בלינקי, ובארי אוטו  (מימין) מדבב את ראש העיר קרנקלפוט.
* ראיין קוואנטן בתור בלינקי ביל, קואלה צעירה שובבה
* רופוס סוול בתור סר קלוד, קצר שיער בריטי מרושע שרוצה לנקום במר ביל.
* טוני קולט בתור בריל ושריל, שני אמוס
* דייוויד ונהם בתור ג'קו, לטאה עם צווארון
* דבורה מיילמן בתור גברת ביל, אמו של בלינקי
* ריצ'רד רוקסבורג בתור מר ביל, אביו של בלינקי
* רובין מקליווי בתפקיד נאטסי, קואלה שגדלה בגן חיות
* בארי אוטו בתור ראש העיר ווילברפורס קרנקלפוט, גואנה ששולט בגרינפץ'
* בארי המפריז בתור וולטר, וומבט קשיש שמיודד עם מר ביל.
* טין פאנג  בתור חורחה, קקדו חסר נוצות
* קמרון ראלף  בתור ספלודג', קנגורו ורוברט, ציפור לירי
* שרלוט רוז המלין בתור מרסיה, עכברת כיס שהיא אחת מחברותיה הטובות ביותר של בלינקי
* בילי ברמינגהם בתור טוני וריצ'רד, זוג קוקאבורים שמספרים משחק קריקט
* סטיב קופר  בתור הנס, אדם שבבעלותו בית דרכים באזור האאובק.
* טרייסי לנון, בן וונדרס, אליף אצ'האן וגבריאל ג'וסטן בתור שומרי גן החיות.
* פין אדקוויסט בתור הדוור פלטיפוס
* סטפני מאונטזוריס בתור בילבי
* ביירון שפן כתנינים (לא מוזכר)

## ביקורות
ב-Rotten Tomatoes הסרט זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל, וזכה לדירוג אישור של 73%, על סמך ביקורות של 11 מבקרים.

הספר *Historical Dictionary of Australian and New Zealand Cinema* פירש את ציון הקהל *Rotten Tomatoes* של 43%, מה שמרמז שלקהלים ומעריצי הספר המקורי ושל סדרות ההנפשה של שנות ה-90/2000 היו תגובות שליליות לסרט.

## סדרת טלוויזיה
בעקבות הסרט יצאה סדרת טלוויזיה בת 26 פרקים, *[[ההרפתקאות המופלאות של בלינקי ביל]]* ששודרה ברשת Seven ב-2016. בישראל, הסדרה שודרה בערוץ ג'וניור.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטי הנפשה אוסטרליים
קטגוריה:סרטים אוסטרליים
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי הנפשה איריים