open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יפה כלבנה (אלבום)

"**יפה כלבנה**" הוא אלבומו החמישי של הזמר-יוצר אביתר בנאי, שיצא בשנת 2013 בחברת "הד ארצי", והופק מוזיקלית על ידי אמיר צורף. האלבום מכיל 11 שירים. בנאי כתב והלחין את כולם, מלבד לקטע הקולי "שלוש תנועות", שמבוסס על לחניהם של הבעל שם טוב, המגיד ממזריטש והאדמו"ר הזקן.

השירים באלבום עוסקים בשאלות רוחניות לא נגמרות, על חזרתו בתשובה של בנאי, על תהיות על חזרתו בתשובה האם הייתה מהירה וחיצונית, ועל מאבק בלתי פוסק עם האגו (כמו בשיר "גנב": ). בין השירים הבולטים באלבום ניתן למצוא את השיר "תל אביב", שיצא כסינגל ב-11 ביוני 2013 וזכה לקליפ שביים אסף אמדורסקי, ושיר הנושא "יפה כלבנה" שיצא כסינגל ב-5 באוגוסט 2013. על עטיפת האלבום מצולמת אשתו של בנאי בצללית.

בראיון שנערך עמו ערב הוצאת האלבום, בנאי מסביר שניתן להסתכל על השירים שכתב לאלבום בשלושה רבדים: הרובד הנמוך ביותר, כשיר ששר איש לאשתו. רובד גבוה יותר הוא בקשר בין אדם לנשמה שלו, והרובד הגבוה ביותר הוא הקשר בין אדם לקדוש ברוך הוא.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* יפה כלבנה, באתר מוזיקה נטו
* 
*  מאיה קוסובר, יפה כלבנה | אביתר בנאי, בפודקאסט "שיר אחד"

קטגוריה:אלבומי אביתר בנאי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אמיר צורף
קטגוריה:אלבומי מוזיקה יהודית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
פריץ וייס

**פריץ וייס** (בצ'כית: **Bedřich Weiss**; 28 בספטמבר 1919 – 28 בספטמבר 1944) היה מוזיקאי יהודי ומעבד של מוזיקת ג'אז שהיה פעיל במחצית הראשונה של המאה ה-20. היה פעיל בחיים המוזיקליים של מחנה הריכוז טרזיינשטט. נספה במחנה ההשמדה אושוויץ.

## ביוגרפיה
וייס נולד למשפחה יהודית דוברת גרמנית מהמעמד בינוני בפראג. הוא החל להתעניין בג'אז בגיל צעיר, ועד מהרה החל להשתתף בחיי הג'אז של פראג. הוא החל לנגן בכינור, אך מאוחר יותר עבר לחצוצרה. כסטודנט ב"בית הספר לדקדוק אנגלי" בפראג הוא הפך להיות חבר בתזמורת בית הספר שנקראה "קצב הסווינג". בתזמורת זו הוא ניגן בחצוצרה ראשונה. בין חברי התזמורת היו גרמנים, צ'כים ויהודים. ראש הלהקה היה הפסנתרן הצ'כי מילאן האלא (Milaan Halla). המצב בתזמורת השתנה בשנת 1939, עם עליית הנאצים לשלטון. כמה מהמוזיקאים הגרמנים עזבו את ההרכב, בגלל סירובם לנגן עם יהודים. בשנת 1939, עבר וייס לנגן בחצוצרה בתזמורת "קארל לודביג". כחבר הלהקה הפך וייס למנהיג התזמורת ועזר לארגן חזרות, אך מעל לכל, הוא סידר את חלק הארי של רפרטואר ההרכב. מוזיקאי הג'אז היהודים נהגו להתאמן בשנים 1940-1941 בבית היתומים היהודי. בהמשך חברותו בתזמורת הפכה לבעייתית יותר ויותר בגלל חוקי הגזע, עד שהוא עזב את התזמורת. עם זאת, הוא השתתף בעילום שם בהקלטה של תקליטים.

## טרזיינשטט

בשנת 1942, נשלח פריץ וייס, יחד עם שאר בני משפחתו, למחנה הריכוז טרזיינשטט. הוא לקח חלק באירועים מוזיקליים שהתקיימו במחנה, והוא אף המשיך את שיתוף הפעולה שלו עם תזמורות מחוץ למחנה. בעזרת שוטרים צ'כיים הוא הצליח להשיג ציוד הדרוש להסדרת קומפוזיציות ג'אז. בטרזין, וייס ייסד תזמורת של חמישייה, שפעלה עד לחודש אוגוסט 1944. ב-1943 הוא הפך גם למנהיג אמנותי ומעבד של ההרכב דיקסילנד ג'אז טרזין שנקרא "גטו סווינגרס". שתי הלהקות שתפו פעולה בהופעות שונות ומספר הנגנים גדל, במיוחד לאחר הגעתם של נגני ג'אז יהודים דנים והולנדים. וייס, יחד עם הפסנתרן הברלינאי מרטין רומן, הלחינו ועיבדו יותר משלושים יצירות חדשות להרכבים. העיבוד הפופולרי ביותר היה מוזיקת הג'אז של אופרת הילדים ברונדיבר, שהולחנה במקור על ידי האנס קראסה. בחודש יוני 1944, במהלך הביקור של הצלב האדום במחנה, הגטו סווינגרס נאלצו להשתתף בהופעות התעמולה שאורגנו בכפייה על ידי הגרמנים, על ידי קורט גרון. ההופעות נועדו להטעות את העולם שבחוץ. ההרכב הופיע גם בסרט התעמולה "טרזין" שהופק על ידי הגרמנים. רוב חברי הלהקה לא שרדו את המלחמה אך חלק כמו קוקו שומן נותרו בחיים.

בספטמבר 1944, נשלח וייס עם אביו למחנה ההשמדה אושוויץ. האב ובנו נספו בתאי הגזים באושוויץ. פריץ וייס מת באושוויץ ב-28 בספטמבר 1944, ביום ההולדת ה-25 שלו.

בישראל, חשף לראשונה את הסיפור מוזיקאי הג'אז ונגן הסקסופון שי ברנר, בשנת 2013. שי יזם פרויקט מוזיקלי המנציח את פועלו של פריץ וייס, הביא לישראל את האלבום בו הוקלטו היצירות שהוברחו ממחנה הריכוז בטרזין, וערך מופע מחווה המוקדש לפריץ וייס ותזמורת הג'אז במחנה הריכוז, 'הגטו סווינגרס'.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* עיבודי ג'אז של פרנץ וייס בהקלטה שנערכה על ידי המוזיאון היהודי בפראג.
שי ברנר, אנחנו ניגנו מוזיקה בגיהנום, אתר מידה.

אינטרמצו עם אריק, ג'אז יהודי בשואה. כאן חינוכית, באתר יוטיוב.

קטגוריה:נגנים יהודים צ'כים
קטגוריה:יהודים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:אסירים בגטו טרזיינשטט
קטגוריה:נגני ג'אז: חצוצרנים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים צ'כים
קטגוריה:חצוצרנים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:ילידי 1919
קטגוריה:צ'כים שנפטרו ב-1944
תעשייה אווירית

250px|ממוזער|שמאל|ייצור לוויין
**תעשייה אווירית** או **תעשיית [[תעופה]] ו[[חלל]]** (באנגלית: **Aerospace industry**) היא ענף תעשייה עתירת ידע וטכנולוגיה לייצור מטוסים, חלליות, לוויינים מלאכותיים, טילים, רקטות, מנועים למטוסים, רכיבי מערכות הינע, ניהוג ובקרה וחלקיהם.

פעמים רבות התעשייה האווירית היא עוגן תעסוקתי מרכזי באזור, כיוון שהיא מעסיקה אלפי עובדים ובשל היקפי ההשקעות והתשומות הנדרשות, רבות מחברות התעשייה הן חברות ממשלתיות. הלקוחות הגדולים של התעשייה האווירית הן ממשלות (צבאות), סוכנויות חלל וחברות תעופה. 

בשל תנאי ההפעלה של הציוד האווירי, שאינם מותירים כל מקום לטעות (באשר כל תקלה טכנית היא בעלת פוטנציאל קטלני), התעשייה האווירית מובילה בתחומי תהליכי ניהול הייצור, בקרת האיכות, תכנון וביצוע הניסויים. 

האירועים המרכזיים של התעשייה, המשמשים להצגת חידושים ולסגירה עסקאות הם הסלון האווירי בפארנבורו, הנערך ליד לונדון כל שנה זוגית והסלון האווירי לה בורז'ה, הנערך ליד פריז כל שנה אי-זוגית.

## חברות תעשייה אווירית מרכזיות בעולם
### אמריקה
#### ארצות הברית
* בואינג
* לוקהיד מרטין
* ג'נרל דיינמיקס
* נורת'רופ גראמן
* ריית'יאון
** יוז איירקראפט
* יונייטד טכנולוג'יס:
** סיקורסקי
** פראט אנד ויטני
* בל הליקופטר

#### קנדה
* בומברדיה

#### ברזיל
* אמבראר
### אירופה
* אירבוס (צרפת וגרמניה)
* EADS
* קבוצת תאלס
* BAE Systems (איחוד של בריטיש אירוספייס הבריטית עם מרקוני אלקטרוניקס סיסטמס)
* דאסו תעופה
* רולס-רויס מנועים

### רוסיה

* תאגיד המטוסים המאוחד (Объединённая Авиастроительная Корпорация):
** מיקויאן-מיג
** סוחוי
** איליושין
** טופולב
** יקובלב
* מסוקי רוסיה
** מיל
** קאזאן מסוקים

### אסיה
*תעשייה ביטחונית בישראל
**התעשייה האווירית לישראל
** רפאל - מערכות לחימה מתקדמות
* ארגון התעשיות האוויריות של איראן - איראן
* התעשייה האווירית ההודית (HAL, Hindustan Aeronautics Limited) - הודו (בנגלורו)
* קבוצת התעשייה האווירית צ'נגדו - סין
* מיצובישי - יפן

## קישורים חיצוניים

* איגוד התעשיות האוויריות בארצות הברית
* אתר הוועדה המתאמת של התעשייה האווירית האזרחית בעולם
* 

*
קטגוריה:תעשייה לפי ענף
קטגוריה:תעופה
אישטרוק אבן שאנג'י

רבי **אישטרוק בן דוד אבן שאנג'י** (ה'ש"ל 1570 בערך - סוף שנת ה'ת"ג 1643) היה רב, פוסק וראש ישיבה בבולגריה בראשית תקופת האחרונים.

## חייו
נולד בשנת ה'ש"ל בקירוב, כנראה בעיר ניקופול שבבולגריה. היה לו אח בשם ר' ציון, שהיה מגדולי הקהל בניקופול, וייתכן שאף היה רב העיר למשך תקופה לאחר רבי יצחק ביג'ה. לפי דברי הרב יצחק ביג'ה אביו ר' דוד "התפרסם כתלמיד חכם, עשיר ובעל מעשים וזכה לשיבה טובה". מוצא משפחתו ממגורשי ספרד שהגיעו לבלקן לאחר הגירוש. ממשפחתו יצאו תלמידי חכמים, רופאים, משוררים ומנהיגים מהמאה ה-15 ועד המאה ה-18. למד תורה בשאלוניקי בישיבתו של רבי שלמה הכהן (מהרש"ך). רבי אישטרוק מרבה לצטט את רבו, ומזכירו כרבו המובהק. משנת ה'ש"ן (1590) בערך שימש כרב קהילת הספרדים בסופיה, כנראה במקום רבי אברהם חדידה, שבה כיהן כחמישים שנה עד לעלייתו לארץ ישראל בשנת ה'ת' לערך. חכם קהילת הספרדים הוא "מרביץ התורה", שתפקידו לדרוש בשבתות, לדון בדיני אישות ובדיני ממונות, ולהקים ישיבה.

עלה לארץ ישראל על אף המצב הכלכלי והמדיני הקשה ששרר בה באותה תקופה. תקופה מסוימת שהה בקושטא, כנראה בדרכו לארץ-ישראל, והתגורר בביתו של ר' ישראל בנבנישתי, אביו של רבי חיים בנבנישתי. הוא התיישב בירושלים ובה נפטר בשנת ה'ת"ג.

רבי חיים בנבנישתי מביא בחיבורו הנהגות שראה אצל רבי אישטרוק בהיותו בקושטא בבית אביו או במקומות אחרים. רבי עזריה פיגו הספיד אותו עם בוא הידיעה על פטירתו. התכתב עם רבים מרבני דורו, בהם מהרי"ט, רבי אברהם מונסון ועוד.

אוסף תשובותיו היה שמור בכתב יד חסר סדר שהתגלגל למוסקבה ונשמר באוסף גינזבורג, ויצא לאחר עריכה וסידור על ידי הרב פרופ' משה עמאר בשנת תשמ"ב בהוצאת אוניברסיטת בר-אילן. כפי הנראה, רבי אישטרוק השאיר כתבים נוספים, שטרם ראו אור.

## לקריאה נוספת
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:רבנים בולגרים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:סופיה: רבנים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-17
לאו איירליינס

[שמאל|ממוזער|250px|[איירבוס A320|איירבוס A320-200 של החברה]]
**לאו איירליינס** (בלאית: **ການບິນລາວ**, באנגלית: **Lao Airlines**) היא חברת התעופה הלאומית של לאוס. בסיסה בויינטיאן, והיא מפעילה טיסות לכ-20 יעדים מקומיים ובינלאומיים.

## תולדות החברה
חברת התעופה הוקמה בספטמבר 1976 בשם **לאו אוויאיישן**, כמיזם משותף בין ממשלת לאוס לחברת התעופה הסינית צ'יינה יונאן איירליינס. 

בשנת 1994 רכשה החברה מטוסי טורבו-פרופ מדגם ATR 42, ובשנת 1995 רכשה את הדגם המתקדם שלו, ה-ATR 72. באותה השנה רכשה גם מספר מטוסי חרבין Y-12 ושיאן Y-7.

בשנת 2000 הלאימה ממשלת לאוס את החברה, ובשנת 2003 שונה שמה ללאו איירליינס. בשנת 2011 רכשה מטוסי סילון מדגם איירבוס A320.

## הסכמי שותפות קוד
ללאו איירליינס הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:
*  בנגקוק איירווייז
*  וייטנאם איירליינס (SkyTeam)
*  תאי איירווייז אינטרנשיונל (סטאר אלייאנס)

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

## תאונות ותקריות
* ב-19 באוקטובר 2000 התרסק מטוס חרבין Y-12 בטיסה 703 בעת הגישה לנחיתה בסאם נאו. נהרגו שמונה מתוך שבעה עשר שהיו במטוס.

* ב-16 באוקטובר 2013 התרסק מטוס בטיסה 301 לנהר מקונג. בתקרית נהרגו 44 הנוסעים ו-5 אנשי הצוות.

## קישורים חיצוניים

* 

 מדיה וקבצים בנושא לאו איירליינס באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:לאוס: תחבורה
קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:אסיה: חברות תעופה
ואני תפילתי: סידור ישראלי

**ואני תפילתי: סידור ישראלי** הוא סידור של הקהילה הקונסרבטיבית שיצא לאור בשנת תש"ע, 2009 בהוצאה משותפת של התנועה המסורתית בישראל וכנסת הרבנים המסורתיים, יחד עם הוצאת ידיעות ספרים מקבוצת ידיעות אחרונות. עורך הסידור הוא זאב קינן והמעצבת היא דבורה ליפשיץ.
הסידור הוא גרסה מחודשת של הסידור 'ואני תפילתי' שיצא לאור בשנת תשנ"ח, 1998 בעריכת הרב שמחה רוט.
נוסח הסידור מבוסס על הנוסח המסורתי, בתוספת שינויים שנועדו להתאימו לרוח התנועה המסורתית בישראל. בשנת 2013 יצאה הדפסה שלישית עם תיקונים. בשנת 2016 יצאה הדפסה רביעית עם תיקונים. במהדורה זו הדפסו סידורים בשלושה גדלים שונים. בשנת 2018 הושק על ידי התנועה המסורתית יישומון "ואני תפילתי" עבור מכשירי אנדרואיד ו-iOS. היישומון מכיל את כל תוכני הסידור: תפילות, קטעי הגות, שירה ישראלית עכשווית והסברים.

## הבדלים מול סידורים מסורתיים
[שמאל|ממוזער|150px|מנכ"ל [התנועה המסורתית בישראל, יזהר הס מעניק את הסידור לנשיא המדינה שמעון פרס]]
### מעמד האישה
הסידור מציע אלטרנטיבה (לרוב לצד הנוסח המסורתי) ליחס הלא-שוויוני כלפי נשים הקיים ביהדות האורתודוקסית לפי תפיסת התנועה הקונסרבטיבית. לדוגמה: הברכה ברוך שלא עשני אישה מוחלפת ב-'ברוך שעשני בצלמו' ונאמרת, יחד עם הברכה המקבילה 'ברוך שעשני כרצונו', בפי גברים ונשים כאחד.

### יחס לגויים
בשל תפיסת היהדות הקונסרבטיבית את הנוסח האורתודוקסי כמפגין זלזול כלפי הגויים, הסידור מציע התייחסות שונה: ברכת 'ברוך שלא עשני גוי', לדוגמה, מוחלפת ב-'ברוך שעשני ישראל'.
גם בתפילת עלינו לשבח מושמטים המשפטים המתייחסים לעובדי האלילים: "שהם משתחווים להבל וריק ומתפללים אל אל לא יושיע" בנוסחים אוניברסליים, המבוססים בחלקם על פסוקי מקרא, בהם: "כי כל העמים ילכו איש בשם אלהיו, ואנחנו נלך בשם ה' אלהינו לעולם ועד" (), או "אשר נתן לנו תורת אמת, וחיי עולם נטע בתוכנו". כך בקדיש מוסיפים "הוא יעשה שלום עלינו ועל כל ישראל **ועל כל יושבי תבל**".

### תפילה ישראלית
הסידור מתייחס בתוכו לחיים בארץ ישראל תחת השלטון הישראלי. לדוגמה: המשפט "ותוליכנו קוממיות לארצנו" הוחלף ל- "ותוליכנו קוממיות **ב**ארצנו". כמו כן, נוספה תפילת "על הנסים" ליום העצמאות, ובהוספה של ברכות למדינת ישראל ולחיילי צה"ל וכוחות הביטחון בברכת המזון.

### ברכות מחודשות
הסידור מציע ברכות "מי שברך" לעולים חדשים, למתגייסים לצה"ל, לנשים שהשתחררו מעגינות ולזוגות שאימצו ילד.

## קישורים חיצוניים
על 'ואני תפילתי: סידור ישראלי' באתר התנועה המסורתית בישראל
קטגוריה:סידורים ומחזורי תפילה
קטגוריה:יהדות קונסרבטיבית
קטגוריה:ספרי 2009
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
פנימיית ניצנים

**פנימיית ניצנים** הייתה פנימייה פוסט-אשפוזית לנוער בסיכון עם הפרעות נפשיות או התנהגותיות, שפעלה במושב זיתן ונסגרה ב-2011.

פנימיית ניצנים נפתחה בשנת 1994 במושב זיתן השייך למועצה אזורית שדות דן (שם קודם: עמק לוד). בפנימייה שהו כ-60 בני נוער בסיכון בגילי חטיבת ביניים ובית ספר תיכון, שהופנו אליה לאחר סיום אשפוז פסיכיאטרי בשל הפרעות נפשיות והתנהגותיות שונות.

בשטח הפנימייה נכלל בית ספר לחינוך מיוחד לבני נוער, **בית הספר ניצנים**, בו למדו חניכי הפנימייה לצד חניכי חינוך מיוחד אקסטרניים מיישובי הסביבה. בית הספר עבר ב-2010 לגדרה.

בפנימייה ניתן מענה טיפולי לבני הנוער. כן פעלו בה מגוון חוגים ופעילויות עבור החניכים, בהם נינג'יטסו, דרמה, כדורגל, כלכלת בית, בישול, קולנוע, ספורט ועוד.

חניכים שביטאו יכולות והתנהגות מתאימה, יכלו לעבור למעון שיקומי מוגן בחולון, **הוסטל בית ורד**, אשר פעל לצד הפנימייה והיווה שלב מעבר לקראת יציאה מהמסגרת השיקומית והשתלבות בקהילה.

הפנימייה נסגרה ב-29 ביולי 2011 בשל קשיים תקציביים בהפעלתה. הפנימייה הועברה לחסותה של רשת ג.י.א, ונפתחה מחדש בשם כפר הנוער האורנים - פנימיית האורנים, הממוקמת סמוך לצומת גן הוורדים בין ראשון לציון לנס ציונה.

## הערות שוליים

קטגוריה:כפרי נוער
קטגוריה:נכות: מוסדות בישראל
קטגוריה:מועצה אזורית שדות דן
אז'ן פוטייה

**אז'ן אדין פוטייה ** (בצרפתית: **Eugène Edine Pottier**; 4 באוקטובר 1816 – 6 בנובמבר 1887), משורר ואנרכיסט מהפכני צרפתי, הידוע כמחבר המנון האינטרנציונל בגרסתו המקורית הצרפתית.

עבד כמעצב בדים ואף היה חבר הסינדיקט של מעצבי הבדים שהצטרף לאינטרנאציונל הראשון. השתתף במהפכת אביב העמים ב-1848 ולאחר מכן בקרבות בתקופת המצור על פריז. בחודש מרץ 1871 נבחר אז'ן פוטייה כחבר מועצת עיריית פריז - הקומונה הפריזאית (הממשלה הסוציאליסטית אשר שלטה בפריז לאחר התבוסה לממלכת פרוסיה) כנציב הרובע שלו וכחלק מנציבות השירותים האזרחיים.

במהלך התקופה בה היה חבר בקומונה, הוא כתב את השיר הסוציאליסטי "האינטרנציונל", אשר נכתב לכבוד הקומונה ולשם ייצוג השקפתה. שיר זה הוכרז כהמנון הסתדרות הפועלים הבינלאומית (האינטרנציונל הראשון) בשנותיה האחרונות (1871 - 1876). השיר זכה לפרסום נרחב לאחר ששימש כהמנון ברית המועצות והמפלגה הקומוניסטית עד שנת 1944.

. 15 שנים לאחר תבוסת הקומונה, כתב פוטייה שיר נוסף לזכרם :

לאחר תקופת הקומונה נדון פוטייה למוות וברח לגלות - תחילה לאנגליה ואחרי כן לארצות הברית. בין השנים 1873–1880 חי בניו יורק שם הצטרף למסדר הבונים החופשיים ולתנועה הסוציאליסטית בארצות הברית וניסה לארגן סיוע לגולים מהקומונה. ב-1880 שב לפריז בעקבות החנינה הכללית ללוחמי הקומונה. הוא המשיך לפרסם פואמות וחיבורים, אך נותר בלתי מוכר ועני, ולבסוף ומת בחוסר כל. מעט לאחר מותו פרסמו חבריו אסופה משיריו המהפכניים. כמו רבים מחבריו אנשי הקומונה, נקבר בפר לשז בפריז.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:משוררים צרפתים
קטגוריה:סוציאליסטים צרפתים
קטגוריה:צרפתים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:הקומונה הפריזאית
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1816
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1887
טיסה 301 של לאו איירליינס

**טיסה 301 של לאו איירליינס** (**Lao Airlines Flight 301**) הייתה טיסת נוסעים מקומית בלאוס, שהתרסקה ב-16 באוקטובר 2013 לנהר מקונג סמוך לכפר דון קו. בהתרסקות נהרגו 44 נוסעי המטוס וחמשת אנשי צוות. הטיסה בוצעה במטוס ATR 72-600, והיא יצאה מנמל התעופה של עיר הבירה ויינטיאן, בדרכה לפקאסה שבדרום המדינה.

## הטיסה

המטוס בעל הרישום RDPL-34233, טס לראשונה ב-6 במרץ 2013, והוא נמסר לחברת התעופה ב-29 במרץ.

טיסה 301 המריאה מוויינטיאן בשעה 14:45 שעון מקומי, והתרסקה בסביבות השעה 16:00. מזג האוויר היה מעונן, בעקבות סופת הטייפון נארי שהשתוללה אותה שעה בווייטנאם הסמוכה.

תאונה זו היא הראשונה בה מעורב הדגם החדיש של ה-ATR 72, ה-ATR 72-600. תאונה זו היא הקטלנית ביותר שהתרחשה על אדמת לאוס, והקטלנית ביותר בחברת התעופה שנוסדה בשנת 1976.

הזרימה המהירה במקונג הקשתה על איסוף הנספים ושברי המטוס. עד 23 באוקטובר נאספו 44 גופות מתוך 49 הנספים. אחדים מהם נמצאו במרחק 19 ק"מ ממקום ההתרסקות.

## חקירת התאונה
הרשויות בלאוס פתחו בחקירת התאונה. יצרנית המטוס ATR, יחד עם המשרד לחקר וניתוח ביטחון התעופה האזרחית של צרפת שלחו צוות של ארבע חוקרים על מנת לסייע בחקירה.

שרידי המטוס נמשו מהמקונג ב-22 באוקטובר, וכעבור ימים אחדים נמשו הקופסאות השחורות של המטוס.

לפי דו"ח חקירת התאונה, הגורם לה הוא כישלון של הטייסים לנחות בבטחה בתנאי מזג האוויר המשתנים, לאחר שנכשלו בניסיון הנחיתה הראשון.

## קישורים חיצוניים
* Aircraft Accident Investigation Committee (AAIC), Ministry of Public Works and Transport
** Summary of final report (Archive) (EN)
** Summary of final report (Archive) (LO)
* Announcement – Lao Airlines (Documents available in English and Lao) (Archive)
* 
* 
* 

## הערות שוליים

לאו איירליינס, 0301
לאו איירליינס, 0301
לאו איירליינס, 0301
קטגוריה:לאוס: תחבורה
לאו איירליינס, 0301
לאו איירליינס, 0301
קטגוריה:2013 באסיה
Het zotte geweld

[שמאל|ממוזער|280px|הפסל La Vierge folle בגן הפסלים ב[אוניברסיטת ליאז']]
שמאל|ממוזער|280px|פרט מהפסל באוניברסיטת ליאז'
**Het zotte geweld** (בתרגום מילולי מהולנדית: "אלימות מטורפת"), הוא פסל של הפסל והצייר הבלגי ריק ואוטרס. הפסל עשוי ברונזה וגובהו כ-2 מטרים. שמות נוספים בהם ידוע הפסל הם "**La Vierge folle**" (בצרפתית: "הבתולה המטורפת") ו-**La folle danseuse** (בצרפתית: "הרקדנית המטורפת").

## יצירת הפסל
הפסל נוצר בהשראתה הישירה של הרקדנית האמריקאית המפורסמת איזדורה דאנקן. דנקן הייתה מפורצות הגבולות של הבלט הקלאסי וטענה שהציר המרכזי של התנועה הוא החופש של היוצרת. דנקן הייתה באותן שנים פופולרית בקרב אמנים רבים באירופה והשאירה רושם רב על ואוטרס לאחר שצפה בה מופיעה בבריסל ב-1907 ולאחר שפגש אותה ב-1909.

כבר ב-1909 החל ואוטרס לעבוד על הפסל שנוצק בתחילת 1912 בבריסל. הדוגמנית לפסל הייתה אשתו נֵל, ששימשה כדוגמנית ברוב ציוריו ופסליו של ואוטרס. ברוב עבודותיו של ואוטרס מתוארת נל כעקרת בית העוסקת בגיהוץ, תפירה וקריאה או כ"יפהפייה נרדמת". לעיתים נדירות משורטטת דמותה באופן כה חופשי ודינמי. באף עבודה אחרת של ואוטרס לא מופגנת בעוצמה שכזו שמחת חיים, קלילות ודינמיות. בסגנון הפסל ניכרת השפעתם של אוגוסט רודן ושל הפסל האיטלקי מדראדו רוסו  שליצירתו נחשף ואוטרס ב-Salon des indépendants  שהוצג גם בבריסל.

ב-1955 הוציא הדואר הבלגי בול שבו מצויר הפסל.

## מיקומי הפסל
ואוטרס יצר מספר העתקי יציקות של פסל זה והוא מוצב במספר אתרים בשמות שונים:
*Het zotte geweld - הפסל היה מוצב במוזיאון המלכותי לאמנות באנטוורפן ומ-1950 הושאל לגן הפסלים מידלהיים שבאנטוורפן, שם הוא נמצא מאז.
*La Vierge folle - פסל המוצב בגן הפסלים של אוניברסיטת ליאז'.
*La folle danseuse - במוזיאון איקסל (בבריסל) 
*La folle danseuse - במוזיאון ליון לאמנות .

## קישורים חיצוניים

* Rik Wouters (Belgium), באתר Middelheim Museum 
* De Meesterwerken: She has so much fun that she doesn't care about anything else', באתר bruzz.be, כולל סרטון בו מוצג הפסל בפרוטרוט, 18 במאי 2016

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים (יצירות)
יוסף זבדיה

**יוסף זבדיה** (בשמו האמהרי: **אספה גטה**; 1946 – 9 במרץ 2022) היה מחנך, פעיל עלייה ואסיר ציון.

## ביוגרפיה
נולד בכפר מיליקו שבאזור וגרה אשר במחוז בגמדר שבאתיופיה לדבתרה גטה אסרסה ולאדיס ראדה ונקרא בשם "אספה". בילדותו עברה המשפחה אל הכפר אמבובר, וזבדיה החל ללמוד בבית הספר העברי במקום.

בשלהי 1956 נשלח לתוכנית הכשרת מורים בכפר בתיה, שבה עוברת שמו ל"יוסף", ושבסיומה המשיך בלימודיו בבית ספר התיכון אורט שבנתניה.

בראשית דצמבר 1964 חזר לאתיופיה, ולאחר כשמונה חודשים החל לעבוד כמורה ברשת בתי הספר של ביתא ישראל. בעת שלטון החונטה הצבאית האתיופית הקומוניסטית באתיופיה הוא נעצר כשלימד עברית בכיתה. הוא ריצה שלוש שנות מאסר, במהלכן עונה, תוך פגיעה בבריאותו. לימים הוכר בשל כך כאסיר ציון.

זבדיה עלה לישראל באוגוסט 1984. חצי שנה לאחר מכאן החל לעבוד בסוכנות היהודית, שבמסגרתה פעל לקליטתם של עולי אתיופיה, תוך חירוף נפש וסיכון רב במבצעי עלייה חשאיים וחשובים של יהדות אתיופיה.

## חיים אישיים
יוסף היה אחיה של בליינש זבדיה, שגרירת ישראל באתיופיה לשעבר.

נפטר ב-9 במרץ 2022. הותיר אישה, ילדים ונכדים.

ב-2021 נערך לכבודו ערב הוקרה בסוכנות היהודית.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים
קטגוריה:אסירי ציון באתיופיה
קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער כפר בתיה
קטגוריה:עובדי הסוכנות היהודית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:עליית ביתא ישראל: אישים
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:קורבנות עינויים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
העולם המופלא (אלבום)

**העולם המופלא** הוא אלבום האולפן השמיני מאת להקתרוקפור והראשון מאז בחזרה לשבלול שכולו בעברית (ללא אלבומי הופעות) משנות התשעים. האלבום יצא ב-2 במאי 2010.

## רקע
בספטמבר 2009 החלה הלהקה להקליט את האלבום באולפני אנובה בתל אביב, ויצא ב־2 במאי 2010.

ב־24 בפברואר יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום, "העולם המופלא". השיר ניתן להאזנה ולהורדה ללא תשלום דרך אתר הלהקה.

במרץ 2010, לרגל 15 שנה ליציאת "האיש שראה הכל" יצאה רוקפור לסיבוב הופעות קצר להשקת האלבום. באותו סיבוב נוגנו רוב שירי האלבום, בעיבודים קרובים למקור.

את הבכורה שלו בהופעות הלהקה, עשה שיר הנושא במסגרת סיבוב ההופעות שציין 15 שנה לאלבום האיש שראה הכל.

## רשימת השירים

## השתתפו
*ברוך בן יצחק - שירה, גיטרות
*מרק לזר - שירה, באס
*איסר טננבאום - תופים, כלי הקשה
*יקי גני - קלידים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אלבומי רוקפור
קטגוריה:אלבומים בעברית
אסיאט

**אָסִיאָט** (בגרינלנדית: **Aasiaat** – עכבישים, ובאורתוגרפיה הישנה **Ausiait**), לשעבר **אֵגֵדֶסְמִינְדֶה** (בדנית: **Egedesminde**), היא עיר במערב גרינלנד השוכנת בדרום מפרץ דיסקו. זוהי העיר החמישית בגודלה בגרינלנד, והיא שייכת מנהלית למחוז קקרטליכּ.

## היסטוריה
בחפירות ארכאולוגיות שנערכו באזור העיר, נמצאו שרידים המתוארכים לאלף החמישי לפני הספירה. המתיישבים המודרניים הגיעו לאזור בסביבות שנת 1200. מתיישבים אלו התבססו על ציד כלב ים נבלי ודגי קפלין בסתיו ובאביב, דג הליבוט ואייל הצפון בקיץ, ושל חדשן ולבנתן לבן בחורף. בקיץ, כשהמפרץ הפשיר, השתמשו התושבים בקייאקים ובאומיאקים (Umiak), ובחורף השתמשו במזחלות כלבים.

היישוב הנוכחי נוסד בשנת 1759 על ידי נילס אגדה (Niels Egede), בנו של המיסיונר הנורווגי הנס אגדה, והוא קרא ליישוב על שמו. בשנת 1763 הועבר היישוב למיקומו הנוכחי, לאחר שבתחילה הוקם היישוב כ-125 קילומטרים דרומית. מרבית תושבי אסיאט התפרנסו מציד לווייתנים. בשנת 1770 התפשטה בעיר מגפת אבעבועות שחורות, שהרגה תושבים רבים. בתחילת המאה ה-19 החלה האוכלוסייה להתייצב, והיא צמחה מ-390 בשנת 1805, ל-1,260 בשנת 1901.

ב-3 במאי 1940 נחתם הסכם קקרטרסואק, שאפשר למטוסי הסיוע של ארצות הברית וקנדה להשתמש במרחב האווירי של גרינלנד, איסלנד וסקוטלנד, בדרכם לאיים הבריטיים. דנמרק, שהייתה תחת שלטון הנאצים, נותקה מגרינלנד המרוחקת. ארצות הברית וקנדה ניצלו זאת ואחסנו אספקה ליד העיר, וכן ליד ערים נוספות באזור כסיסימיוט, ואומאנאק (Uummannaq).

בשנת 1942 בנתה ארצות הברית בעיר תחנה לחיזוי מזג אוויר. בשנת 1950 נבנו בעיר תחנת כוח ותחנת תקשורת.

בשנת 1998 נפתח בעיר שדה התעופה שבו מסלול באורך 799 מטרים. לפני כן התחבורה האווירית בוצעה באמצעות מסוקים בלבד. נכון ל-2013 מתגוררים באסיאט ובעיירה הסמוכה כּנגאציאק (Kangaatsiaq) כ-4,800 תושבים.

## גאוגרפיה
תחום השיפוט של אסיאט כולל בתוכו מספר איים. האי הגדול הוא הארכיפלג **אסיאט סקרשֹיופ נונה** (Saqqarliup Nunaa) שאינו מיושב בקביעות, אולם קיימים בו מבנים המשמשים לתיירים. בקצה המערבי של האי נמצא הכפר הנטוש מאנרמיוט (Manermiut).

העיר אסיאט, נמצאת על אי ששמו אסיאט, וממוקם צפונית-מערבית לסאקארליופ נונה.

היישוב אכּונאק (Akunnaaq) ממוקם באי בשם זה, הנמצא כ-23 קילומטרים מזרחית לאסיאט.

היישוב כּיציסוארסואיט (Kitsissuarsuit) ממוקם באי בעל אותו השם, הנמצא כ-21 קילומטרים צפונית-מערבית לאסיאט.

האי וסטר איילן (Vester Ejland) ובו כפר נטוש באותו השם, נמצא כ-29 קילומטרים דרומית-מערבית לאסיאט.

## דמוגרפיה
אסיאט היא העיר החמישית בגודלה בגרינלנד.

## כלכלה
דיג שרימפסים וסרטנים ובניית סירות הם מקור ההכנסה העיקרי לרבים מתושבי העיר. אזור הארכיפלג מציע אטרקציות תיירותית מגוונות, כשיט בקיאקים, סקי למרחקים, נסיעה במזחלות כלבים וצפייה בלווייתנים.

## חינוך
בעיר יש בית ספר יסודי בשם "Gammeqarfik", בית ספר תיכון בשם "GU-Aasiaat", בית ספר מקצועי בשם "Piarersarfik" ובית ספר ללקויי למידה בשם "ADO Lyngep Atuarfia".

## תחבורה
קו המעבורת "Arctic Umiaq", המקשרת בין נארסאק לאילוליסאט, עוצר בעיר. חברת הספנות "Diskoline" מפעילה קווי מעבורת בתוך מפרץ דיסקו.

משדה התעופה של העיר יוצאות טיסות סדירות של אייר גרינלנד לכפרים במפרץ דיסקו, לאילוליסאט ולקאנגרלוסואק. חברת התעופה פליגפיילג איסלנדס מפעילה לעיתים טיסות שכר לשדה.

## אקלים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:גרינלנד: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1759
שמעון הקנאי

[ממוזער|שמעון הקנאי, בדיוקן של [פטר פאול רובנס]]
**שמעון הקנאי** (ביוונית: **Σίμων ὁ Ζηλωτής**, זלוטס, או **Σίμων ὁ Κανανίτης**, קנאניטס) היה אחד משנים עשר השליחים של ישו.

## זהותו
מעט ידוע על זהותו ועל חייו והמידע עליו הוא המעורפל ביותר מבין כל השליחים. שמו מופיע בשלוש הבשורות הסינופטיות ובספר מעשי השליחים ללא פרטים נוספים אודותיו מלבד תוארו - "הקנאי", כנראה כדי להבדילו מפטרוס שנקרא אף הוא שמעון. פרשנים קדומים כגון הירונימוס טעו לפרש את תוארו ("קנאניטס"), כמי שבא מקנה, כפר כנא של ימינו. ניתן להניח שיש קשר בין קנאותו של שמעון לקבוצות הקנאים בימי בית שני ("זלוטס"), אלא שאלה החלו לפעול בעיקר בתקופה מאוחרת ביותר מעשר שנים מהתקופה שבה עוסקים הסיפורים בברית החדשה. קיימות גם פרשנויות שטוענות שהוא שמעון אחיו של ישו  המוזכר בבשורה על פי מרקוס או בן דודו. מסורות אחרות מזהות אותו כשמעון מירושלים .

## שליחותו ומותו
איזידורוס מסביליה קיבץ את כל המידע והמסורות אודותיו בספרו *החיים והמוות*. כמו כן, המעשים והניסים שהוא ביצע מתוארים במקראת הזהב. קיימות גרסאות שונות אודות שליחותו כשעל פי המרכזיות שבהן, הוא ביצע אותה במצרים ולאחר מכן חבר אל תדיאוס הקדוש במסופוטמיה. גם באשר למקום ולצורת מותו חלוקות הגרסאות: הוא נצלב בשומרון, נוסר לשניים בפרס, הומת באיבריה הקווקזית או בארמניה או אף שהוא הגיע לבריטניה והומת בלינקולנשייר. על פי המסורת הוא קבור יחד עם תדיאוס הקדוש בבזיליקת פטרוס הקדוש שברומא.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:שנים עשר השליחים
קטגוריה:נפטרים ב-107
עמרם רוזנבוים

רבי **עמרם רוזנבוים** (נקרא בשם: רבי "**עמרם חסידא**", מפני חסידותו וצדקותו; ה'תק"ן, 1790 - ט"ז בחשוון ה'תק"ץ, נובמבר 1829) היה רב בהונגריה ולאחר מכן בארץ ישראל.

## ביוגרפיה
נולד בנג'וואז'ון שבהונגריה בשנת 1790, לרבי משה נחום, רבן של מספר קהילות בהונגריה. למד אצל הרב מרדכי בנט, רבה של חבל הארץ מוראביה ושל העיר מיקולוב.

בגיל 13 נישא לבתו הרב ישראל ברי"ל, רבה של וארפלוטה ותלמידו של הרב יחזקאל לנדא (הנודע ביהודה). התגורר אצל חמיו ככל הנראה עד לפטירתו ב-1808. בשנת ה'תקע"א הוא כבר התגורר בבונהאד ולימד שם תורה.

בשנת ה'תקע"ד, בגיל 24, נקרא לכהן כרבה של אירשה (נתאחד עם הכפר אלברטי, וכיום נקרא אלברטירשה), ושימש שם כרב עד לשנת ה'תק"ף, אז נקרא לכהן כרבה של מאד.

היה חברו של רבי משה סופר, בעל "החתם סופר", שהעריכו וכיבדו מאוד. הוא כותב עליו: "רב חביבי הרב הגאון חסידא ופרישא וכו', נשיא אלקים בתוך הנשיאים לאומתם, עיניו הבדולחים יביטו בהעתק תשובתו". ובתשובה אחרת הוא כותב: "ומאד תמהתי על דברי ידיד נפשי הגאון מוה' עמרם, מוחזקני בו שהוא בקי בחדרי תורה, ואך הפעם לא כיון יפה".

בשנת ה'תקפ"ו (1826) עלה לארץ ישראל והשתקע בצפת, בהצעתו של הרב יעקב שאלתיאל ניניו. בדרכו לארץ ישראל עבר במיקולוב אצל רבו הרב מרדכי בנט ובברטיסלאבה אצל החתם סופר. שימש כרב בצפת במשך 4 שנים וכממונה על כולל החסידים במקום, עד לפטירתו בט"ז בחשוון ה'תק"ץ (1829), בהיותו בן ארבעים. נקבר בבית העלמין העתיק בצפת. מסופר כי לפני פטירתו בירך בשם ומלכות: "ברוך המאיר לעבדיו מאור הגנוז מששת ימי בראשית".

החתם סופר - שהמליץ לו להתגורר בירושלים דווקא - הספידו: "נשא נפשו בכפו ונסע עם כל בני ביתו אל ארץ הקודש, וכל מגמתו הייתה לשבת בירושלים עיר הקודש, ונתעכב על ידי סיבות בצפת תיבנה ותכונן".

## משפחתו
על פי מסורת המשפחה, צאצא של הרב אדם בעל שם. בנוסף, צאצא למהר"ל מפראג, של הרב גרשון אשכנזי, רבה של וינה, של הרב מנחם מנדל קרוכמל, של מהר"י וייל, מהר"ם מרוטנבורג רבי יהודה החסיד, רש"י ועוד.

גיסיו של הרב היו הרב חיים קיצה, אב בית הדין של אירשא וישראל קאהוט, אביו של חנוך יהודה קאהוט, ממייסדי היהדות הקונסרבטיבית ומחבר "ערוך השלם"

ילדיו:
* הרב משה פירסט, רבה הראשון של מאראש-ואשרהעלי ומחבר "מראה משה"
* מרים בלוך, נישאה לדיין אלימלך ממאד. בזיווג שני נשאה את הרב יצחק יעקב בלום, רבה של היידושאמשון. בנם הוא הרב עמרם בלום
* אביטל, אשת הרב אברהם דייטש
* אשת הרב משה לייב הלר, שוחט ובודק בטבריה.
* אשת הרב מאיר זינגר
הרב מנשה קליין היה נשוי לאחת מהצאצאיות שלו. הוא נקשר לדמותו, שיפץ את קברו, ועל פי צוואתו נקבר בסמוך אליו.

## קישורים חיצוניים
* רבי עמרם חסידא וצאצאיו בבלוג תולדות ושורשים-עצי משפחה

## הערות שוליים

קטגוריה:צפת: רבנים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:מאד: רבנים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בצפת
עמרם
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ילידי 1790
קטגוריה:נפטרים ב-1829
הרועה האחרון (סרט)

**הרועה האחרון** הוא סרט פנטזיה קומי ישראלי באורך מלא. הסרט נכתב על ידי גיא בוסקו ובוים על ידי דניאל דר מקבוצת Evil Sun Productions. הסרט תוקצב על ידי מערכת מימון המונים במהלך שנת 2013 וגייס תקציב של 43,600 שקל. גרסת ראף קאט של הסרט הוקרנה לראשונה במסגרת פסטיבל אייקון 2013. לאחר מכן עבר הסרט עריכה מחודשת ותיקונים והוא יצא לבסוף ב-2015.

## עלילה
עמית (ניר קיטרו), גיק ממוצע, עובד בחברת מחשבים ומנהל חיים רגילים לחלוטין, חוץ מהחלומות שרודפים אותו בלילה. בחלומותיו הוא רואה סמל שחוזר על עצמו, סמל שנראה לו מוכר באופן משונה. כדי להסיר קצת דאגות מליבו, הוא משתכנע להבריז מהעבודה ביחד עם חברתו הטובה מאיה (רוני ויסמן), ולנסוע לים. הטיול הקצר הופך להרפתקה כשהם דורסים בטעות תמהוני זקן. התמהוני, שימי (אורי ליפשיץ), לוקח אותם למסע מטורף ברחבי ארץ ישראל בעקבות אוצרות עתיקים ורבי עוצמה. במהלך מסעם הם נאלצים להימלט מסוכנים ממשלתיים קשוחים, מאנשי עסקים מהעולם התחתון, ומכוחות מרושעים שזוממים לשלוט בעולמנו ולשעבד את בני האדם.

## שחקנים

## ביקורות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מערכת מימון ההמונים של הרועה האחרון, אתר מימונה.

קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני ופנטזיה ישראליים
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים

קטגוריה:סרטים ישראליים עצמאיים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2015
הלו, דולי! (סרט)

**הלו דולי!** (באנגלית: **!Hello, Dolly**) הוא סרט קומדיה רומנטית מוזיקלי שמבוסס על מחזמר בעל אותו שם. הסרט עוקב אחר מעלליה של דולי לוי, שדכנית יהודייה ידועה, בעיר יונקרס שבניו יורק, בה היא מחפשת שידוך ל"רווק החצי-מיליונר" הידוע והקמצן, הוראס ונדרגלדר. בכך, היא משכנעת את אחייניתו, ארוסה של אחייניתו ושניים מפקידיו של הוראס לנסוע לניו יורק.

הסרט בוים על ידי ג'ין קלי ועובד לתסריט על ידי ארנסט לימן, שגם הפיק אותו. צוות השחקנים כולל, בין השאר, את ברברה סטרייסנד, וולטר מתאו (זה היה תפקידו היחיד בסרט מוזיקלי), מייקל קרופורד, דני לוקין, טומי טיון, פריץ פלד, מריאן מקאנדרו, אי. ג'יי. פיקר ולואי ארמסטרונג (שגרסתו לשיר הנושא של הסרט הפכו ללהיט בחודש מאי 1964). הסרט צולם על סרט 65 מ"מ על ידי הארי סטרדלינג הבן.

## צוות שחקנים והדמויות
* **[[ברברה סטרייסנד]]** - דולי לוי
* **[[אי. ג'יי. פיקר]]** - מיני פיי
* **[[וולטר מתאו]]** - הוראס ונדרגלדר
* **[[מייקל קרופורד]]** - קורנליוס האקל
* **[[מריאן מקאנדרו]]** - איירין מולוי
* **[[דני לוקין]]** - ברנאבי טאקר
* **[[ג'ויס אמס]]** - ארמנגרד ונדרגלדר
* **[[טומי טיון]]** - אמברוז קמפר
* **[[ג'ודי קניז]]** - גאסי גריינר/ארנסטינה סמפל
* **[[דייוויד הרסט]]** - רודולף רייזינוובר
* **[[פריץ פלד]]** - פריץ, המלצר הגרמני
* **[[ריצ'רד קולייר]]** - ג'ו, הספר של הוראס
* **[[ג'יי. פאט אומלי]]** - שוטר
* **[[לואי ארמסטרונג]]** - לואי, מנצח התזמורת

## רשימת קטעים מוזיקליים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי אוסקר: הפסקול הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: מיקס הסאונד הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: עיצוב ההפקה הטוב
קטגוריה:סרטי 1969
קטגוריה:סרטי ברברה סטרייסנד
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות זמר
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מדלן

**מדלן** הוא אתר אינטרנט ישראלי הכולל לוח דירות למכירה ולהשכרה המציג מידע רחב על סביבות המגורים, למתעניינים בנדל"ן באותו אזור. האתר מופעל על ידי חברת רוזטל מערכות ידע בע"מ, המפעילה גם אתר דומה בארצות הברית תחת המותג Localize.city.

אתר מדלן זוכה לכמיליון כניסות מדי חודש.

## היסטוריה
חברת רוזטל הוקמה בשנת 2012 על ידי אסף רובין ואמיר ווינשטוק, ובשנת 2013 החברה השיקה את אתר מדלן.

בשנת 2016 החברה פתחה את פעילות המותג Localize.city בניו יורק. פלטפורמה זו מאפשרת לרוכשי הדירות לקבל מידע על נכסים, על מנת למקד ולקצר את תהליך החיפוש ולמנוע טעויות בביצוע עסקאות נדל"ן.

במאי 2018 השלימה החברה סבב גיוס בהיקף של כ-8 מיליון דולר, שהצטרפו ל-3 מיליון דולר שגויסו שנתיים קודם לכן..

בספטמבר 2018 מונה איתן זינגר, שניהל לפני כן במשך שבע שנים את אתר זאפ, את רשת הקמעונאות "דיונון" ואת משרד הפרסום DDB, למנכ"ל מדלן ישראל, ובאוגוסט 2020 מונה לנשיא מדלן ישראל. הוא פרש מתפקידו זה באוגוסט 2021.

במאי 2024 הושבת אתר מדלן עקב מתקפת סייבר.

## האתר ושירותים עיקריים
מדלן מנגיש מידע על שכונות המגורים, כדי לשפר את ההחלטות שמבצעים רוכשים בתחום הנדל"ן. החברה אוספת ומנתחת מידע ממספר מקורות: מידע עירוני רשמי המתפרסם באתרי הרשויות המקומיות, רשתות חברתיות, מידע מסחרי ומידע שהחברה מפיקה בעצמה מבסיס מידע תכנוני. כדי לאסוף את המידע משתמשת מדלן בצוותים מתחומים שונים: תכנון עירוני, אדריכלות, מידענות, כלכלה, סטטיסטיקה, שמאות מקרקעין, סביבה, מדע נתונים, הנדסה, מחשבים ועוד. על שכבות המידע הגולמי בנויים מודלים המפיקים תובנות לגבי חוויית המגורים בכל שכונה, למשל: בנייה עתידית, חסימות נוף והצללה, איכות החינוך, מפגעי רעש, צמתים מסוכנים ועוד.
***מדלן ישראל** – לוח מודעות לעסקאות נדל"ן המציג מידע על סביבת המגורים ומגמות המחירים באזור הנכס המבוקש. החיפוש מאפשר סינון של מודעות בקטגוריות המקובלות של גודל ומחיר הדירה וקטגוריות חדשות שנוגעות להעדפות של בתי ספר, רעש וכדומה. הפרסום באתר הוא חינמי למשתמשים פרטיים עם אפשרות לחשיפה מוגברת תמורת תשלום..
***Localize.city –** פעילות בארצות הברית שמנתחת אלפי מאגרי מידע ומפיקה תובנות שעוזרות למשתמשים לקבל החלטת קנייה נדל"נית ולבסס את בחירת אזור המגורים על מידע. הטכנולוגיה אוספת ומנתחת מידע הקיים במאגרים ציבוריים, מסחריים, רשתות חברתיות בנוסף למידע שמייצרת החברה עצמה.
***מדלן התחדשות עירונית - [[תמ"א 38]] ופינוי בינוי** – אתר הממפה את כלל הפרויקטים בתחום ומשווה בין החברות הפועלות בשוק. פעילות זו מאפשרת לבעלי הדירות להשוות בין ההצעות של היזמים השונים..
****מדד ההתחדשות העירונית** – דירוג החברות המובילות בתחום התמ"א 38 ופינוי בינוי.
****תו השקיפות** – דירוג החברות ונותני שירותים בתחום התחדשות עירונית כדוגמת עורכי דין וחברות יזמיות.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר localize בארצות הברית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירותי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:אתרי מסחר אלקטרוני ישראליים
קטגוריה:ישראל: מקרקעין
יעל ארצי

**יעל ארצי** (נולדה ב-1946) היא פסלת ישראלית. מבין עבודותיה בישראל המפורסמת ביותר היא האנדרטה לזכר יצחק רבין הבנויה מאבני בזלת מסותתות ומוצבת במקום הירצחו בכיכר רבין תל אביב.

## ביוגרפיה
ארצי נולדה וגדלה במרוקו. כבר בגיל צעיר החלה לצייר. בסוף לימודיה בתיכון זכתה במלגת לימודים בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות (Beaux Arts). ב-1966 עלתה לישראל והתיישבה בקיבוץ שדות ים. בגיל 26 החליטה לממש את זכייתה ונסעה עם בעלה ושתי בנותיה ללימודים באקדמיה במשך שלוש שנים. שם הומלץ לה ללמוד במגמת פיסול. היא סיימה את לימודיה בהצטיינות וחזרה לשדות ים.

ארצי מפסלת באבן, בזלת, גרניט, מתכת ועץ.

פסליה נמצאים במקומות שונים בעולם: דנמרק, הולנד, שווייץ, ארגנטינה, ספרד, פולין ועוד.

בישראל נמצאים פסליה בערים רבות. הסטודיו שלה נמצא בקיבוץ שדות ים ופסליה מוצבים ברחבי הקיבוץ.

## גלריה

קובץ:PikiWiki Israel 33310 Sculpture by Yael Artzi in Kibbutz Sdot Yam.JPG|פסל של יעל ארצי בקיבוץ שדות ים
קובץ:PikiWiki Israel 13326 quot;Mother and Childquot; in Beer Sheva.jpg|"אם וילד" של יעל ארצי בחזית היכל התרבות בבאר שבע
קובץ:PikiWiki Israel 42929 Genesis by Yael Artzi in Ganei Tikva.JPG|"בראשית" של יעל ארצי בגני תקווה, 2001
קובץ:PikiWiki Israel 8110 quot;israelquot; by yael artsi in eilat.jpg|"ישראל" של יעל ארצי בגן הפסלים בפארק המרכזי באילת, 1989 


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:ישראליות ילידות מרוקו
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:פסלות ישראליות
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:שדות ים: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
משמר

[250px|ממוזער|שמאל|"[משמר הלילה (ציור)|משמר הלילה", ציור מאת רמברנדט, 1642]]
**משמר** הוא קבוצה של שומרים המתפקדים יחדיו לשם שמירה על מקום מסוים, כגון מחנה צבא. 

אנשי המשמר ממלאים את תפקידם בדרכים שונות, ובהן:
* שהייה בביתן שמירה, בכניסה לאתר הנשמר.
* שהייה במגדל שמירה, המאפשר תצפית על אזור נרחב באתר הנשמר ובסביבתו.
* פטרול המסייר באתר הנשמר.
* פיקוח באמצעות טלוויזיה במעגל סגור.

בצה"ל מתחילה משמרת של משמר ב**עליית משמר** - תהליך שבו מקבל המשמר הנחיות כלליות לפעולתו, כגון הוראות פתיחה באש, והנחיות ספציפיות לאותה משמרת, כגון מידע על התרעות שהתקבלו. כן נערכת בדיקה של כלי הנשק של השומרים. המשמרת מסתיימת בירידת משמר קצרה, שבה בעיקר נבדקים כלי הנשק של השומרים. 

קטגוריה:יחידות צבאיות לפי סוג
הטיהור (מחזה)

**הטיהור** (באנגלית: **The Clearing**) הוא מחזה פרי עטה של הלן אדמונדסון שהועלה לראשונה בשנת 1993.

## רקע
המחזה מתרחש בתקופת הטרנספר שאוליבר קרומוול ביצע באירלנד. הפרלמנט האנגלי הדיח את המלך צ'ארלס הראשון שניסה לכפות על אנגליה שלטון אבסולוטי, מתחוללת מלחמת אזרחים, כוחותיו של המלך מובסים והוא מוצא להורג. באירלנד מתרחשת מרידה כנגד האנגלים מצד האירים הקתולים שתמכו במלך נגד אנגליה הפרוטסטנטית שבשליטת הפרלמנט, אוליבר קרומוול, מנהיג הרפובליקה האנגלית יוצא למגר את המרידה. הוא מנצח את האירים, טובח בהם, אבל משהמרידה ממשיכה, הוא מפקיע את אדמותיהם של האיכרים האיריים ומעניק אותה לחייליו. הוא עורך טיהור אתני (טרנספר) בתושבים המקומיים - את חלקם הוא מגלה לקונוט - חבל ארץ אירי צחיח וחלק אחר הוא שולח למשרתים בשירות המושבות האנגליות בעולם החדש.

## תקציר העלילה
גיבורת המחזה היא מדלן או'הרט האירית, הנישאת לאציל האנגלי רוברט פרסטון והם חיים באחוזתם עם ילדם ראלף (שנולד סמוך לתחילת המחזה). רוברט מסייע בסתר לשלטונות האנגליים שכבשו את אירלנד והם שבעי רצון ממנו. שכניהם, סולומון וסוזנה וינטר, מקבלים צו גירוש לחבל הארץ הצחיח קונוט, בדומה לרבים מתושבי אירלנד. באחד הימים תופשים חיילים אנגלים את קיליין פרל, משרתתה של מדלן וחברתה מילדות, אוסרים אותה ומגרשים אותה. מדלן מגיעה למשרדו של סר צ'רלז סטרמן הנציב האנגלי, ודורשת ממנו שישחרר את קיליין. הוא מסרב ומוציא צו גירוש לקונוט כנגדה ונגד בעלה וילדם. רוברט מגיע למשרדו של סטרמן ודורש ממנו שיסלח לאשתו, אבל סטרמן מסרב. מדלן יוצאת למסע ארוך, מחפשת אחרי קיליין, מוצאת אותה כאסירה על ספינה שעומדת להפליג, אבל אף על פי שהיא מצליחה לשחד את החייל השומר על האסירות באוניה, היא אינה מצליחה לשכנע את קיליין שתחזור איתה. היא שבה לביתה ובמשך חצי השנה הבאה יחסיה עם בעלה מידרדרים וחל ביניהם נתק. כשמגיע יום הערעור של רוברט על עונשו, הוא מספר שיחסיו עם אשתו התערערו, הוא מעוניין להיפרד ממנה ומבקש מהשופט שישאירו לו את אחוזתו ואת בנו ולא יגרשו אותו. הערעור מתקבל. סוזנה שנכחה בערעור ממהרת לביתה של מדלן, אומרת לה שחייליו של סטרמן באים לאסור אותה ומכינה לה סוסים כדי שתברח. מדלן בורחת, מתחבאת ביער ונסה ביחד עם אירים נוספים מהאנגלים הרודפים אחריהם. רוברט בעלה מחפש אחריה, בשביל להשיב לו את בנו. הוא מוצא אותה והיא מספרת לו שבנו נפטר מקדחת. האנשים החמושים עמם הוא בא יורים בה.

## המחזה בעברית בדפוס
* הלן אדמונדסן, **הטיהור**, עברית: אברהם עוז, רמת גן: בית צבי - בית הספר הגבוה לאומנויות הבמה, 2004.
## הטיהור בתיאטרון המקצועי הישראלי
**[[תיאטרון חיפה]], הוצג בשם "מדלן", [[הצגת בכורה]]: 2003**
* יוצרים: תרגום - אברהם עוז, בימוי - סיני פתר, תפאורה - מושיק יוסיפוב, תלבושות - גילה להט, תאורה - יחיאל אורגל, עריכה מוזיקלית - שוש רייזמן, תנועה - אביבה הבר.
* המשתתפים: קיליין - נדיה קוצ'ר, פירס - נורמן עיסא, סולומון - רוברטו פולק, סוזנה - אמירה פולן, רוברט - ג'וליאנו מר, מדלן - קרן צור, סטרמן - אלכס פלג, נציב/ מלח/ שופט - גל הויברגר, חיל/ מלח - ולדי שבצ'וק.

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות אנגליים
גיבור של כולם

**גיבור של כולם** (באנגלית: **Everyone's Hero**) הוא סרט אנימציה אמריקאי מ-2006 העוסק בענף הספורט בייסבול. הסרט הוא אחת מההפקות האחרונות של כריסטופר ריב, שמת ב-2004, על הסרט הוא עבד עוד לפני מותו ובהמשך הוחלט להקדיש את הסרט לזכרו.

## עלילה
הסרט מתרחש בשנת 1932. יאנקי (ג'ייק ט. אוסטין), הוא אהד בייסבול מושבע של קבוצת היאנקיז ואביו, סטנלי (מנדי פטינקין), עובד כשרת באצטדיון הבייסבול הביתי של קבוצה זו. ליאנקי יש חלום, לשחק באליפות הבייסבול או באליפות השכונתית. במהלך יום אחד, מוצא יאנקי כדור בייסבול ישן מדבר, ששמו הוא סקרואי (רוב ריינר) מתחת לטרקטור ישן.

בלילה אחד, יאנקי מביא לאביו אוכל לעבודתו ואביו מציע לו סיבוב במתחם ההלבשה של השחקנים. יאנקי מביט במחבט של כוכב הקבוצה, בייב רות', ולאחר מכן גנב המתחזה לאיש אבטחה מסלק אותו משם על מנת לגנוב את המחבט. אדם זה מצליח לגנוב את המחבט ואביו של יאנקי מואשם בגנבתו. הגנב, לפטי מיגינס (ויליאם מייסי), הוא שחקן עבר כושל בשיקגו קאבס ועובד עבור מנהל השיקגו קאבס, נפוליאון קרוס, שיצרף אותו שנית לקבוצה בתנאי שיביא לו את המחבט של בייב רות'. קרוס רוצה את מחבטו של רות' כיוון שהחושב הוא שאם יהיה בידו, תנצח קבוצתו באליפות העולמית. 

לאחר גנבת המחבט מפוטר אביו של יאנקי מעבודתו, ויאנקי מחליט לנסוע לשיקגו כדי למצוא את המחבט ולטהר את שמו של אביו. לאחר שיאנקי מוצא את המחבט, הוא שוכח ממה שרצה מלכתחילה ומחליט לנסוע לבייב רות' עצמו ולהחזיר לו את המחבט. יאנקי לוקח איתו למסע את סקרואי, שרב ללא הרף עם דארלין המחבט. בחלק גדול מהמסע לפטי מנסה לגנוב אליו שנית את המחבט.

לאחר בעיות רבות וצירופי מקרים מוזרים, יאנקי מגיע עם המחבט לקראת חבטת הסיום במשחק האליפות. בעקבות כך שבייב רות' פסול ולא יכול לחבוט, יאנקי נאלץ לחבוט לחבטת הסיום. בחבטת הסיום לפטי זרק את סקרואי בתור הכדור ויאנקי נעזר בדארלין כמחבט. יאנקי הצליח לחבוט בהצלחה וחושף את קרוס ולפטי שנשלחים למאסר בבית כלא. בסוף הסרט סקרואי מחליט לחזור לאליפויות הבייסבול ונעשה חבר טוב של דארלין, ויאנקי חוזר הביתה לאחר שזיכה את אביו בהצלחה.

## מדבבים

## הפקה
הדמויות בסרט אינן מבוססות על שחקני בייסבול אמיתיים, מלבד הקבוצות יאנקיז ושיקגו קאבס. מפיקי הסרט אמרו שמסר הסרט הוא לא לוותר ולהאמין בעצמיך תמיד, והוסיפו שניסו להכניס בכל מקום אפשרי הומור. במהלך הסרט מוזכר גיבור העל סופרמן, אבל עלילת הסרט מתרחשת ב-1932 ואילו סופרמן הופיע לראשונה ב-1938. על פי מפתחי הסרט, אזכור סופרמן נועדה להוסיף מחווה לבמאי הסרט כריסטופר ריב ששיחק דמותו בכמה סרטים.

## ביקורת

בשבוע הבכורה הכניס הסרט 6,061,762 דולרים אמריקאיים ובסה"כ מהקרנותיו בארצות הברית 14,522,427 דולרים אמריקאיים וברחבי העולם 16,627,188 דולרים אמריקאיים.

## סינדיקציה
הסרט שודר ב-12 באפריל 2008 בקרטון נטוורק, בגרסה של אמריקה הלטינית של קרטון נטוורק הוא שודר ב-23 בנובמבר 2011. ברחבי אסיה, בערוצי דיסני במגוון השפות, הסרט שודר ב-29 במאי 2012, וכן שודר בערוץ דיסני האמריקאי ב-8 באפריל 2013.

## קישורים חיצוניים

* 

*  
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:סרטי בייסבול
קטגוריה:סרטי אנימציה של פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי אנימציה על ילדים
כובע שלוש פינות

שמאל|ממוזער|250px|כובע שלוש פינות מפרוות בונה, 1780 לערך.
**כובע שלוש פינות** (באנגלית: **tricorne** או tricorn) הוא סוג של כובע שנפוץ במאה ה-18 באירופה ובאמריקה ויצא מן האופנה בסביבות 1800. בשיא תפוצתו היה הכובע פריט לבוש אזרחי וחלק ממדי צבא וצי גם יחד. לכובע שלוש הפינות היו שוליים רחבים, שקופלו והודקו בסיכה משני צדדיו ובאחוריו, כך שנוצרה צורת משולש. את הכובע חבשו על פי רוב כשקצהו המחודד פונה קדימה. חיילים שנשאו רובה או מוסקט על כתפם הימנית, חבשו אותו לעיתים קרובות כשחודו פונה שמאלה, כדי שלא יתנגש בקנה הרובה. כיפת הכובע (crown) הייתה נמוכה, בשונה מהכובע החרוטי (steeple hat) דמוי הצריח שחבשו הפוריטנים או כובע הצילינדר של המאה ה-19.

מגוון כובעי שלוש הפינות היה רחב, מכובעים פשוטים וזולים עד כובעים מהודרים ומצועצעים, אשר עוטרו לעיתים בנוצות או בסרט זהב או כסף שנתפר לשוליהם. לכובעים בגרסאותיהם הצבאיות והימיות הוסיפו מלפנים ציצה (cockade) או סמל לאומי כלשהו.

## תולדותיו
כובע שלוש הפינות התפתח מהכובע העגול ורחב התיתורה של החיילים הספרדיים שהוצבו בפלנדריה במאה ה-17. על ידי קשירת השוליים קיבל הכובע את צורתו המשולשת. הוא נפוץ עד מהרה במתכונתו זו בקרב החיילים, וכשפרצה ב-1667 מלחמה בין צרפת לספרד בארצות השפלה הספרדיות, חיקו החיילים הצרפתיים את יריביהם. עם שובם לצרפת פשט כובע שלוש הפינות לא רק בקרב אזרחי הממלכה, אלא גם בחצרו של המלך של לואי ה-14, ועד מהרה הוא נעשה פריט לבוש אופנתי אזרחי וצבאי בכל רחבי אירופה. כובע שלוש הפינות אפיין את סגנון הלבוש האירופי משך כל המאה ה-18. בארצות הברית חבשו אותו חמשת הנשיאים הראשונים, מג'ורג' וושינגטון עד ג'יימס מונרו. האחרון אף זכה בשל כך לכינוי "The Last Cocked Hat".

השימוש בכובע שלוש הפינות פסק בשלהי המאה ה-18. את מקומו תפס הכובע כפול-הפינות (bicorne), שנפוץ מאוד בקרב קציני צבא באירופה מ-1790 לערך עד מלחמת העולם הראשונה ונעלם לגמרי מן האופנה רק במלחמת העולם השנייה. אשר לחיילים הסדירים, את כובע שלוש הפינות החליף מ-1800 ואילך הכובע הנקרא שאקו (shako). השינויים לא פסחו גם על הכובע כפריט לבוש אופנתי לגברים שאינם אנשי צבא, והוא הוחלף על ידי כובע הצילינדר.

## גלריה

File:Peter the Great Reenactor.jpg|שחקן בדמותו של פטר הגדול חובש כובע שלוש פינות, סנקט פטרבורג, רוסיה
File:02 178 Vinkhuijzen Book illustrations of Historical description of the clothes and weapons of Russian troops.jpg|חייל רוסי, 1700 לערך
File:900-231 Herzog Carl Alexander.jpg|קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג, 1733-1737 לערך
File:1st Viscount Gage.jpg|תומאס גייג', וייקונט גייג' הראשון ב-1743
File:Frederic II de prusse.jpg|פרידריך הגדול חובש כובע שלוש פינות, 1750 לערך
File:Catherine II tricorne.jpg|קתרינה הגדולה, 1760 לערך
File:Yorktown80.JPG|כניעת לורד קורנוואליס בקרב יורקטאון, 1781. ציור מאת ג'ון טראמבול
File:Carlos III cazador.jpg|קרלוס השלישי, מלך ספרד, 1786-1788 לערך
File:Chelsea-pensioners.jpg|גמלאי צ'לסי חובשים כובעי שלוש פינות


## קישורים חיצוניים

## ראו גם
* "לכובע שלי שלוש פינות"

## הערות שוליים

שלוש פינות
קוואסקי נינג'ה ZX-14

[300px|ממוזער|שמאל|הדגם השני, ZX-14R, כפי שהוצג בתערוכת [טוקיו 2011]]
**קוואסקי נינג'ה ZX-14**, או **ZZR1400** הוא אופנוע ספורט שהוצג על ידי חברת קוואסקי בשנת 2006 כמחליפו של ה-ZX-12R. האופנוע הוצג כאופנוע הספורט החזק ביותר בעולם עם מנוע בנפח של 1,352 סמ"ק ובשנת הדגם 2012 הוגדל ל-1,441 סמ"ק. עד לשנת 2007 היה זה האופנוע המהיר בעולם בייצור סדרתי. המהירות המרבית של האופנוע מוגבל אלקטרונית ל-300 קמ"ש, בעקבות הסכם בין חברות האופנועים היפניות לאירופאיות שנועד להגביל את המהירות המרבית.

## ZX-14R
בשנת 2012 זכה הדגם לשדרוג משמעותי, שם האופנוע שונה ל-ZX-14R (השם ZZR1400 נשמר באזורים בהם נקרא כך), המנוע עבר שיפור משמעותי והוגדל ב-90 סמ"ק לנפח של 1,441 סמ"ק. שינויים נוספים שהוכנסו לדגם היו הכנסת בוכנות קלות יותר, גופי מצערת גדולים יותר, מעברי פליטה רחבים יותר, הכנסת מערבת ABS ושיפור של 8% בפליטת מזהמים.

## נתונים טכניים

## קישורים חיצוניים

* 
* דף הדגם, באתר היבואן בישראל
* דף דגם 2006, באתר קוואסקי ארצות הברית 
* דף דגם 2012, באתר קוואסקי ארצות הברית  
* סקירת הדגם החדש, באתר פול גז
* סקירת הדגם החדש, באתר טופ-ספיד
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אופנועי ספורט
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-2006
גאיוס מאטיוס

**גאיוס מאטיוס** (בלטינית: **Gaius Matius**, המאה ה-1 לפנה"ס) היה ידידם של יוליוס קיסר וקיקרו. הוא היה תומך נלהב של קיסר, וסייע לקיקרו בקשריו איתו בשנים 48-49 לפנה"ס. קיקרו מזכיר אותו בכתביו. מאטיוס לא נשא באף משרה פוליטית, אבל היה פעיל במהלך מלחמת האזרחים לצדו של קיסר. ההיסטוריון והפילולוג הגרמני קונרד ציכוריוס סבור כי מכתב שכתב קיסר ב-47 לפנה"ס, בו הוא מספר על ניצחונו על פארנאקס השני שליט ממלכת בוספורוס, היה ממוען אל מאטיוס. במכתב מופיע המשפט המפורסם "Veni Vidi Vici" ("באתי, ראיתי, ניצחתי"). כאשר הגיע אוגוסטוס לרומא, נעשה מאטיוס לאחד ממקורביו. ביולי שנת 44 ניהל את המשחקים לזכרו של קיסר שקבע אוגוסטוס. לאחר מות קיסר שיתף מאטיוס פעולה עם אנטוניוס ואוגוסטוס.

גאיוס מאטיוס נזכר אצל פליניוס הזקן כמחברם של שלושה ספרי בישול. ככל הנראה מדובר באיש אחר, אפשר בבנו של מאטיוס.

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים רומאים
נשרון מלכותי

**נשרון מלכותי** (שם מדעי: *Sarcoramphus papa*) הוא מין דורס יחיד בסוגו במשפחת הקונדוריים. הוא חי במרכז ודרום אמריקה ביערות טרופיים, ביצות, ערבות וסוואנות מדרום מקסיקו עד צפון ארגנטינה.

## מאפיינים
הנשרון המלכותי הוא עוף גדול, שצבע רוב נוצותיו לבן, ונוצות הכנף, הזנב והעורף אפורות-שחורות. צבע ראשו וצווארו משתנה ועשוי להיות ערמוני, כתום, כחלחל ואדום. שמו הוקנה לו בגלל מראהו המלכותי.

אורך גופו של הנשרון המלכותי 67-81 ס"מ, ומוטת כנפיו 1.2-2 מטר. משקלו נע בין 2.7 ל-4.5 ק"ג. הוא ניזון מנבלות וחיות קטנות וחלשות כמו גוזלים ואפרוחים ואף לא יהסס להרוג עגלים בני יומם. בניגוד לשאר העופות הדורסים הוא מסוגל להבחין בריח הבשר ממרחקים.

אורך חייו בשבייה עד 30 שנים.

## גלריה

Sarcoramphus papa in Jungle Park, Tenerife.jpg
Urubu Rei (8496844984).jpg
Koenigsgeier-09.jpg
Sarcoramphus papa -Audubon Zoo-8a.jpg
Sarcoramphus papa -Brevard Zoo, Florida, USA-8a (1).jpg
King Vulture at Colchester Zoo.jpg|ראשו של הנשרון
Sarcoramphus papa in flight.jpg


## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:קונדוריים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:מקסיקו: עופות
קטגוריה:גואטמלה: עופות
קטגוריה:ברזיל: עופות
קטגוריה:אורוגוואי: עופות
קטגוריה:עופות יער האמזונאס
קטגוריה:עופות יערות הגשם של אמריקה המרכזית
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:קולומביה: עופות
קטגוריה:גיאנה: עופות
קטגוריה:סורינאם: עופות
קטגוריה:בוליביה: עופות
קטגוריה:ארגנטינה: עופות
קטגוריה:ונצואלה: עופות
קטגוריה:פנמה: עופות
קטגוריה:קוסטה ריקה: עופות
קטגוריה:אקוודור: עופות
קטגוריה:פרו: עופות
קטגוריה:הונדורס: עופות
קטגוריה:אל סלוודור: עופות
קטגוריה:ניקרגואה: עופות
קטגוריה:בליז: עופות
עלי אל-חיארי

**עלי אל-חיארי** (בערבית: **علي الحياري**; 1925–2002) היה איש צבא ירדני ששימש למשך תקופה קצרה בשנת 1957 כרמטכ"ל של הלגיון הירדני.

## ביוגרפיה

עלי אל-חיארי נולד בסלט שבצפון עבר הירדן.

אל-חיארי התגייס ללגיון הירדני והצטרף לארגון הקצינים החופשיים הירדניים. ארגון זה שאב השראה מארגון הקצינים החופשיים במצרים ובמהפכה שביצעו בשנת 1952. הפיכה זו שהעלתה בסופו של דבר לשלטון את גמאל עבד אל נאצר הוציאה קריאה לאחדות הלאומיות הערבית, שבה תמכו הקצינים הירדניים. ב-13 באפריל 1957 בוצע ניסיון הפיכה כנגד המלך חוסיין על ידי ראש הממשלה הירדני סולימאן א-נאבולסי ביחד עם הרמטכ"ל עלי אבו נוואר ("קשר זרקא") ובתמיכתם של רבים מהקצינים החופשיים הירדניים. בעקבות כישלון ההפיכה הודח אבו נוואר והוגלה יחד עם משפחתו לדמשק. אל-חיארי, אז סגן הרמטכ"ל, מונה במקומו לראש הלגיון.

רבים מן הקושרים היו מכריו של אל-חיארי, שבעצמו הזדהה לא מעט עם רעיונותיהם. מספר ימים לאחר שמונה לרמטכ"ל, ב-20 באפריל יצא בשליחות המלך חוסיין לדמשק, שם הודיע על עריקתו. הוא האשים את המלך בקנוניה עם מדינות המערב כנגד עצמאותה של ירדן. החליפו בתפקיד הרמטכ"ל חאבס אל-מג'אלי, בן לשבט אל-מג'אלי שהיה בעל דומיננטיות רבה בפוליטיקה הירדנית.

אל-חיארי נותר בדמשק עם עשרות מהקצינים שהשתתפו בקשר נגד חוסיין. בשנת 1965, בזמן כהונתו של וספי א-תל כראש ממשלה, הוכרזה חנינה כללית לגולים פוליטיים ואל-חיארי הורשה לשוב לירדן. לפי אבי שליים, עם שובו נעשה אל-חיארי נאמן למלך ושירת אותו נאמנה. לאחר הקמת אש"ף ניסה ראש הארגון אחמד שוקיירי לגייס את אל-חיארי למפקד הזרוע הצבאית של הארגון. אולם בלחצו של המלך חוסיין אל-חיארי התפטר.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא ירדנים
קטגוריה:שגרירי ירדן במצרים
קטגוריה:ירדנים שנולדו ב-1925
קטגוריה:נפטרים ב-2002