עישון

[שמאל|ממוזער|250px|צילום של [וילם ואן דה פול במחוז מארואינה , סורינאם]]שמאל|ממוזער|250px|גבר מעשן ב
**עישון** הוא שאיפה של עשן לפה או לדרכי הנשימה ולריאות מתוך סיגריה, סיגר, מקטרת, נרגילה, מאדה או באנג. החומר הנפוץ ביותר המשמש לעישון הוא טבק, אך עישון הוא גם אחת מדרכי הצריכה של סמים נוספים, כגון קנאביס. מבין הגורמים הניתנים למניעה (גמילה מעישון), עישון טבק הוא הגורם הראשי למחלות קשות ולמוות, כגון: מחלות לב, סרטן (בעיקר סרטן הריאות), פגיעות בדרכי הנשימה, ועוד.

העישון גורם גם לעישון פסיבי ולעישון מיד שלישית.

## היסטוריה של העישון
עישון הטבק החל כמעין טקס מסורתי על ידי העמים הילידים ביבשת אמריקה, שם מקורו של הטבק. צוותו של כריסטופר קולומבוס למד את טכניקת העישון אותה הביא עמו בשובו לספרד, משם התפשט הנוהג לאירופה ולשאר העולם. במקור מינון הטבק בעישון היה גבוה עד כדי יצירת הזיות, וזן הטבק היה ניקוטיאנה ראסטיקה או בעברית טבק גס, שהוא בעל מינון ניקוטין פי תשעה הגורם להזיות. הטבק עבר שינוי על ידי ג'ון רולף, שהציג את השיטות החדשות [סיגריות וכדומה] לעולם הישן בו הן פותחו מאז הגילוי והמינון הותאם כדי להוות מוצר צריכה יומיומי, בניגוד למצב אצל הילידים האינדיאנים שהשתמשו בו מספר פעמים בשנה.

## נזקים בריאותיים של העישון
שמאל|ממוזער|250px|ריאה של מעשן טבק מול ריאה של אדם בריא
[שמאל|ממוזער|250px|שכיחות [סרטן הריאה והיקף העישון בקרב גברים אמריקאים במרוצת המאה העשרים. שיעור התמותה עוקב אחר שיעור המעשנים, בהשהיה של כעשרים שנים.]]
[ממוזער|שלט בפינת עישון ב[המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי|איכילוב המצהיר כי העישון מזיק לבריאות]]

עישון טבק הוא הגורם הראשי למחלות קשות ומוות, אשר ניתן למונען.

העישון מחדיר לריאות עשן וזפת המכילים עשרות מרכיבים מסרטנים, ועוד חומרים רעילים שונים. העשן והזפת גורמים להרס תפקוד הריאות, חודרים למערכת הדם, גורמים לסתימות, מכווצים את העורקים, פוגעים בהובלת החמצן ובתהליכים נוספים במערכות הגוף, ולכן עלולים לתרום להיווצרות מחלות רבות.
מבין המחלות הרבות העישון גורם לסוגים רבים של סרטן כגון: סרטן ריאות, סרטן שלפוחית השתן, ולנשים בהריון השפעות רבות על הלידה וסרטן הרחם שעלול לפגוע בעובר.
בממוצע, מעשנים מקצרים את חייהם ב-13.8 שנים. שכיחות המוות בגיל צעיר היא פי 3 גדולה יותר בקרב המעשנים. במדינות מפותחות, שני שלישים מן הגברים המעשנים מתים טרם זמנם כתוצאה מעישון.

לפי נתוני משרד הבריאות לשנת 2017, כ-8,000 בני אדם בישראל כל שנה כתוצאה מנזקי עישון. ההערכה היא שמנזקי עישון פסיבי מתים כ-800 בני אדם בכל שנה.

העישון ידוע כגורם למחלות שונות:
*מחלות ריאה - דלקת סימפונות כרונית ונפחת. עדויות חד משמעיות מראות כי 90% ממקרי סרטן הריאה, נגרמים מעישון.
*עישון מגדיל את הסיכויים לחלות בסרטן הפה, הוושט, השפתיים, הקיבה, הדם (לוקמיה) והשלפוחית.
*עישון עלול לגרום להתפתחות יתר לחץ דם, מחלות לב, התקפי לב ולשבץ מוחי.
*עשן הסיגריות מגדיל את הסיכוי להתפתחות ירוד (קטרקט) בעין.
*עשן הסיגריות פוגע בעור, במיוחד בעור הפנים ותורם ליצירת קמטים. אנשים שמעשנים לאורך שנים עשויים להיראות מבוגרים יותר מאשר אנשים בגיל זהה שאינם מעשנים.
*פגיעה בפוריות הגבר: מחקרים רבים שפורסמו בתחילת המאה ה-21 מעידים על פגיעת העישון בזרע. דווח על זרע דליל יותר ונייד פחות, וגם על שינויים צורניים בזרע המעשנים. נמצא שחומרת הפגיעה תלויה בכמות העישון, ובולטת במיוחד במרבים לעשן. בנוסף נמצא ש"אינאונות ואסקולרית" שכיחה יותר במעשנים בהשוואה ללא-מעשנים.
*הגברת מתח וחרדה בעקבות תסמיני גמילה ראשוניים שמתעוררים בין סיגריה לסיגריה, ומגבירים את תחושת הדחיפות לסיגריה הבאה.

## עישון פסיבי

המושגים "עישון פסיבי", "עישון כפוי" או "עישון מיד שנייה" מתייחסים לאנשים הנמצאים במחיצת אנשים מעשנים, וכתוצאה מכך שואפים אל ריאותיהם עשן סיגריות.

עישון פסיבי מכיל יותר מ-7,000 כימיקלים, מתוכם מאות מוגדרים כרעילים. מחקרים הוכיחו שגם במרחק של מעל 9 מטר ממישהו שמעשן, כולל הימצאות באוויר הפתוח, האדם שאינו מעשן נחשף לעישון וניתן יהיה למצוא בדמו חומרים מסוכנים, ועל פי המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן אין רמה נטולת סיכון של חשיפה לעישון פסיבי, ואפילו חשיפה קצרה עלולה לגרום לנזק כלשהו לבריאות, כך שהדרך היחידה למנוע את הנזק לחלוטין הוא למנוע חשיפה לעשן לחלוטין על ידי הגדרת אזורים נטולי עשן סיגריות. מחקרים שבחנו את השפעתם של יצירת סביבה סטרילית לעישון הראו שיש לה מספר ערכים מוספים, דוגמת הגברת סיכויים בגמילה מעישון וגורם לירידה בסיכוי להתחיל לעשן.

רשויות בריאות שונות מציינות סיכונים מוגברים של עישון פסיבי עבור מבוגרים שמעולם לא עישנו ללקות במחלות של מערכת הלב, סרטן הריאה ושבץ מוחי, כולל הערכה של כ-50,000 מקרי תמותה בטרם עת משלושת הסיבות האלו בכל שנה בארצות הברית. דו"ח של ראש שירותי בריאות הציבור של ארצות הברית העריך שחשיפה קבועה במקום מגורים לעישון פסיבי מעלה את הסיכון לסרטן ריאה ב-30-20%. תסמינים נוספים כוללים תגובות אלרגיה, כאבי ראש ועוד. בין הסכנות עבור קטינים - שנמצאים בסיכון מוגבר לעישון פסיבי מכיוון שקצב נשימתם גבוה יותר כדי לעודד את צמיחת הגוף - נמצאת העלייה בשכיחות תסמונת מוות בעריסה, דלקות אוזניים, זיהומים בדרכי הנשימה, ועוד.

עם זאת, מחקר מקיף שנעשה בבית הספר לבריאות הציבור של אוניברסיטת UCLA הצביע על אפשרות שהקשר הישיר בין מחלות הקשורות לעישון לבין עישון פסיבי חלש לעומת התפיסה המקובלת.

בטווח הקצר - העישון הפסיבי עלול לגרום לגירוי בעיניים, לכאב ראש, לבחילה ולסחרחורת.

מחקר מתמשך בדק את שכיחותן של רמות מדידות של קוטינין  בקרב לא-מעשנים, כדי לאמוד את מידת השכיחות של עישון פסיבי באוכלוסיית ארצות הברית, וגילה ירידה דרמטית בין שנת 1988 - בה 87.9% מקרב הלא-מעשנים היו בעלי רמות מדידות - לשנת 2014, בה השכיחות ירדה ל-25.2% באוכלוסיית הלא-מעשנים. במרכזים לבקרת מחלות ומניעתן ייחסו ירידה זו למספר גורמים, ובראשם הורדת שיעור המעשנים באוכלוסייה הכללית, מודעות מוגברת לסכנות בעישון פסיבי ואימוץ חוקים האוסרים על עישון במקומות עבודה ובשטחים ציבוריים רבים. המחקרים גם הצביעו על כך שישנם הבדלים בין קבוצות שונות באוכלוסייה במידת החשיפה לעישון פסיבי, כאשר קבוצות הנוטות לחשיפה גבוהה במיוחד הם אנשים ברמה סוציו-אקונומית נמוכה, עובדי תעשיית "צווארון כחול" וילדים בגילאי 3–11. בנוסף בולטות קבוצות אוכלוסייה ספציפיות, כמו האפרו-אמריקאים בארצות הברית, בשיעור גבוה במיוחד של עישון פסיבי.

#### עישון מיד שלישית

מונח שנטבע על ידי מכון דנה-פרבר לסרטן של אוניברסיטת הרווארד הוא "Third hand smoke" - מושג זה מתייחס לנזקי העישון כפי שהם באים לידי ביטוי בסביבה ונשארים בה גם שעות וימים לאחר שהעישון התבצע בפועל.

נזקי עישון יד שלישית מתייחסים לכימיקלים שנותרים בסביבה לאחר שמתפוגג העשן, כימיקלים בביגוד, משטחים שונים ובקירות. יתר על כן, עלולים אותם כימיקלים המופקים מהעישון להגיב עם חומרים נוספים המצויים בסיבה ולגרום לנזקים בריאותיים נוספים (מעבר לנזקי העישון הפסיבי הידועים).

תינוקות וילדים חשופים יותר לנזקי עישון יד שלישית מכיוון וסביבת המחיה שלהם מצויה בקרבה רבה לאזורים בהם נשארים הכימיקלים. כלומר, תינוק שזוחל על משטח הרצפה, או ילד שנוגע או מצייר על הקירות חשוף הרבה יותר למפגעי עישון יד שלישית.

במבנים ציבוריים רבים, כגון שדות תעופה ומקומות עבודה, קיימים חדרי עישון  בהם ניתנת האפשרות לעישון, כדי להגן על הציבור שאינו מעשן מעישון פסיבי.
[ממוזער|250px|שמאל|[חדר עישון בטרמינל 3 בנתב"ג]]

## חקיקה להגבלת העישון
ממוזער|שלט באיכילוב שמציין שהעישון אסור ושהעוברים על החוק צפויים לקבל קנס

מאמצע המאה העשרים התרבו מחקרים מדעיים שהוכיחו שהעישון מסוכן לבריאות, גורם למחלות ולמוות מוקדם. חברות הטבק לחמו במידע זה באמצעות מידע מוטה שהפיצו כדי להטעות את הצרכנים, אך בהמשך אכן קודמה במדינות רבות חקיקה המטילה מגבלות שונות על העישון. גרמניה הנאצית הייתה המדינה הראשונה בהיסטוריה המודרנית בה התקיימה מערכה ציבורית אפקטיבית נגד צריכת טבק. בעולם נחקקו חוקים רבים נגד עישון. בישראל משמש לכך החוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון. בנוסף נחקקו חוקים המגבילים את הפרסום והמכירה של מוצרי טבק:
*איסור על מכירת מוצרי טבק לקטינים (עד גיל 18).
*חיוב לתת אזהרה על כל קופסת סיגריות, ובה פרטים על נזקים שגורם העישון.
*חיוב לתת אזהרה בדבר נזקי העישון על כל פרסומת לסיגריות, או איסור מוחלט של פרסומת כזו.
* איסור להציג מוצרי עישון למכירה בחנות ויש להסתירם, כך שלא יהיו גלויים לעין.

בישראל משמש למטרות אלה חוק איסור פרסומת והגבלת השיווק של מוצרי טבק ועישון, ה'תשמ"ג-1983.

ב-2010 הפכה בהוטן למדינה הראשונה שאסרה מכירת סיגריות בשטחה.

ב-2021 הודיעה ניו זילנד כי החל משנת 2027 תיאסר מכירת סיגריות בהדרגה לילידי שנתון 2008 והלאה (כך שהגיל המינימלי לרכישת סיגריות יעלה מדי שנה בשנה אחת).

## העישון בתרבות
ממוזער|200px|אחוז גברים מעשני טבק במדינות שונות
שמאל|ממוזער|200px|אחוז נשים מעשנות טבק במדינות שונות

רבים רואים בלחץ חברתי אחת הסיבות המרכזיות לעישון. לפי גישה זו, אדם "נגרר" לעישון עקב רצון להשתלב בחברה בה זו הנורמה, אף על פי שבתנאים אחרים לא היה מעשן.

### עישון בסרטים

פרופסור בן עמי סלע מבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב ובית החולים שיבא בתל השומר מצטט מחקר ולפיו מאז שנת 1990 ועד 2002 הוכפלו למעשה סצנות העישון בסרטים המיוצרים בארצות הברית, ונפח העישון בסרטים חזר לימי הזוהר שלו משנות ה-50, בטרם החלו להתברר הנזקים הבריאותיים שמחולל העישון.

הברית בין תעשיות הטבק והסרטים, קיימת למעשה משנות ה-30. חברות הטבק נהגו לתגמל במשך שנים חברות סרטים וכוכבים:
* חברת הטבק פיליפ מוריס שילמה 350 אלף דולר עבור הכנסת סצנה אחת בסרט "רישיון להרוג" בסדרת ג'יימס בונד, בה מעשן כוכב הסרט טימותי דלטון סיגריה מתוצרתה.
* סילבסטר סטלון קיבל 500 אלף דולר מחברת בראון ויליאמסון כדי שיעשן סיגריות מתוצרתה בחמישה מסרטיו.

מחקר אחר אותו מצטט סלע באותו מאמר, הראה קשר ישיר בין צפייה בסרטים הכוללים סצנות עישון לבין התחלת העישון אצל בני נוער.

## העישון בישראל

### שיעור המעשנים
בשנת 1959 העריכה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שכ-48% מהגברים מעל גיל 18 מעשנים, וכ-13% מהנשים מעל גיל 18 מעשנות. בשנת 1972 נותר שיעור הגברים המעשנים בסביבות 48%, ושיעור הנשים עלה ל-23%. שיעור המעשנים בקרב הערבים בישראל עמד על 63%. סקר של מכון דחף מתחילת 1988 הצביע על ירידה בשיעור המעשנים במהלך שנות ה-80 מכ-37% בשנת 1983 ל-28.5% בתחילת 1988.

בשנת 2007 הוערך שיעור הגברים היהודים המעשנים בכ-26.7%, שיעור היהודיות המעשנות בכ-19.7%, שיעור הגברים הערבים המעשנים בכ-39.8% ושיעור הערביות המעשנות בכ-6.8%. בשנת 2017 הוערך שיעור הגברים היהודים המעשנים בכ-23.3%, שיעור הנשים היהודיות המעשנות הוערך בכ-16.9%, שיעור הגברים הערבים המעשנים הוערך בכ-38.2% ושיעור הנשים הערביות המעשנות הוערך בכ-7.2%.

על פי נתוני התוכנית הלאומית למדדי איכות לרפואת הקהילה בישראל, שיעור כלל הגברים המעשנים בשנת 2017 עמד על 26.6% ושיעור כלל הנשים המעשנות עמד על 12.1%. שיעור העישון בשכבה החברתית-כלכלית החלשה עמד על 19.2% ובשכבה החברתית-כלכלית החזקה עמד השיעור על 13.0%.

בקרב בני נוער בישראל, בשנת 2022 חלה ירידה בגיל התחלת העישון, בהשוואה לממדי העישון בישראל בשנה הקודמת (2021). ב-2022 נרשמו 13.7 אחוז התחלות עישון בקרב בני נוער בגילאי 14-12, לעומת 3.4 אחוזים בשנת 2021. כמו כן, שיעור העישון היומי בקרב בני 17-15 יותר מהכפיל את עצמו בארבע השנים האחרונות – מ-4.7 אחוזים בשנת 2019 ל-9.8 אחוזים מעשנים יומיים ב-2022. ממצאים עדכניים אלה מלמדים הן על ירידה בגיל ההתנסות והן על עלייה בשיעורי העישון בפועל של בני הנוער. שינויים אלו מיוחסים בין היתר להתפשטות הסיגריות האלקטרוניות ללא כל רגולציה ופיקוח על התופעה.

על פי נתוני דו"ח העישון ל-2023 שפרסם משרד הבריאות בינואר 2025, 20.5% מאוכלוסיית ישראל מגיל 21 מעשנים. הדו"ח מעריך את העלויות הישירות והעקיפות של נזקי העישון למערכת הבריאות ולכלל המשק ב-3.6 מיליארד שקל. לפי הערכות, ההוצאה של משקי הבית בישראל על מוצרי עישון עמדה ב-2023 על קרוב ל-10 מיליארד שקל.

### חקיקה
ישראל פועלת, החל משנות ה-80, לצמצום העישון, בעיקר בקרב קטינים. החל משנת 2003 הצטרפה ישראל ל-FCTC, אמנה בינלאומית בחסות ארגון הבריאות העולמי לצמצום והגבלת השימוש במוצרי טבק.

חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק, תשמ"ג–1983, הוא חוק מקיף המתייחס בהרחבה לנושא העישון. על פי החוק, אין לפרסם "פרסומת בשבח העישון כשלעצמו", וכן אין לפרסם פרסומות על מוצרי טבק במגוון מדיות, ובהן רדיו, בטלוויזיה, בפרסומים עיתונאיים המיועדים בעיקרם לקטינים, בכלי תחבורה ציבוריים פנים-ארציים ועוד. החוק מאפשר פרסום במספר מדיות, למשל, בעיתונות שאינה מיועדת לקטינים או בחסות לאירועים, אולם מחייב את המפרסם לכלול אזהרת בריאות בהתאם להגדרות משרד הבריאות, ואוסר לעשות בפרסום זה שימוש בשמם או דמותם של בני אדם או בעלי חיים, כולל דמויות מצוירות או מונפשות. החוק גם מחייב את יצרני ויבואני מוצרי הטבק להגיש לשר הבריאות דוחות המפרטים את הוצאותיהם על פרסום וקידום מכירות. החל משנת 2014 התווספו לחוק סעיפים נוספים האוסרים מכירה של סיגריות ומוצרי עישון לקטינים, ומגביל הצבה של מכונות אוטומטיות למכירת סיגריות.

באותה שנה נחקק גם חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון, שהיה חוק יוצא דופן בעולם בשעתו, שכן ישראל הייתה בין המדינות הראשונות שהגבילה את העישון עצמו. החוק בתחילתו אסר על עישון במספר מקומות דוגמת אוטובוסים ובתי קולנוע, ועם השנים הורחב החוק והתייחס גם למסעדות, מטוסים, תחנות אוטובוס מקורות, רציפי רכבת, גני אירועים, מקלטים ציבוריים, גני שעשועים, אצטדיוני ספורט ועוד.

בשנת 2019 נכנס לתוקף תיקון לחוקים הנ"ל, המחיל גם על סיגריות אלקטרוניות איסורים דומים לאלו של סיגריות הטבק, וכן אוסר על מכירת סיגריות אלקטרוניות בעלות מאפיינים מוגדרים (למשל, ריכוז ניקוטין גבוה מדי). החוק מתייחס לראשונה לפרסום באינטרנט, ואוסר לא רק פרסום במדיות דיגיטליות, אלא גם שימוש בהן לפרסומת סמויה או למתן חסות. בנוסף, החוק אוסר על חלוקה חינמית של סיגריות באירועים המוניים. החוק עדיין מתיר פרסום בעיתונות המודפסת, אולם החמיר את חובתו של המפרסם, שעתה עליו לממן גם מודעה בגודל שווה המזהירה מפני העישון. החוק נתן דגש מיוחד במטרה לנסות ולהפחית את הפופולריות של סיגריות בקרב קטינים, ולכן אסר על שיווק צעצועים וממתקים בצורת סיגריות, וקבע כי על כל חפיסות הסיגריות להיות מעוצבות כחפיסות אחידות בצבע אחיד ולא פופולרי בשם פנטון 448c.

## העישון בהלכה
### איסור עישון הטבק
סביב תחילת המאה ה-20, משהתחילו להתפרסם ברבים החששות לפיהם עישון הטבק מזיק לבריאות, רבנים החלו להתייחס לשאלת איסורו של העישון על פי ההלכה. ניכרת מגמה היסטורית לפיה ככל שהמחקר הרפואי התקדם וביסס את הוודאות לגבי נזקי העישון והיקפם, התרבו הרבנים שאסרו את העישון, וכן יחסם של כלל הרבנים שהתייחסו לנושא, לרבות אלה שנמנעו מלאוסרו במפורש, נעשה עוֹיֵן יותר כלפי התופעה.

#### עמדת האוסרים
מראשוני הפוסקים שהתייחסו בכתביהם לכך היה הרב ישראל מאיר הכהן (ה'חפץ חיים'), שפסק, בהסתמך על חוות דעת של רופאי זמנו, כי עישון סיגריות אסור באופנים בו פוגע הוא בבריאות, מכח הציוויים על שמירת הנפש. עשרות שנים לאחר מכן, פוסקים רבים אסרו נחרצות את העישון, בהם הרב אהרן קוטלר, הרב יעקב קמנצקי, הרב משה שטרן, הרב אליעזר יהודה ולדנברג, הרב שמואל הלוי ואזנר, הרב חיים דוד הלוי, הרב אפרים גרינבלט, הרב שלמה זלמן אוירבך, הרב יוסף שלום אלישיב, הרב חיים קניבסקי, הרב משה שטרנבוך, הרב צבי שכטר, הרב דוב ליאור, והרב אשר וייס. חלק מהאוסרים התבטאו מפורשות שמדובר באיסור דאורייתא.

#### עמדת הרב משה פיינשטיין
לעומת האוסרים, הרב משה פיינשטיין פסק כי עישון טבק אינו מהווה ביטול ציווי מהתורה, וזאת על פי הפסוק  המבטא אמונה כי אלוהים שומר מפני סיכונים הנובעים מדבר ש"דשו בו רבים" (שנהגו רבים לעשותו). הרב פיינשטיין כתב מפורשות כי היתרו מבוסס על הנחה לפיה רק מיעוט מהמעשנים נעשים חולים במחלות מסוכנות כתוצאה מהרגלם. עם זאת, כתב כי על פי רוח ההלכה רצוי שלא לעשן. והדגיש זאת בפרט באשר ל'בני תורה'. זאת ועוד, בנוגע לאנשים שטרם התרגלו לעשן, כתב שיש לאסור להם להתרגל לכך, וכתב שעל הורים למנוע מבניהם להתחיל לעשן, אף אם הם עצמם מעשנים.

אכן, ברבות השנים, עם התפתחות המחקר הרפואי, התברר שמקרב המעשנים, הרוב דווקא נחלים במחלות מסוכנות הנגרמות מהעישון ואף מתים מהן. כמו כן, תוחלת החיים של מעשן קצרה בכעשור בממוצע יחסית למי שאינו מעשן. לאור תגליות אלה התבטאו רבנים רבים כי היתרו של הרב פיינשטיין כבר אינו תקף, וזאת על פי אמות המידה ההלכתיות שהוא עצמו קבע. מבין הרבנים נמנים בנו של הרב פיינשטיין - הרב דוד פיינשטיין חתנו - הרב משה דוד טנדלר, והרב יהודה דוד בלייך. מדובר ברבנים שבעצמם התירו בעבר את העישון על פי נימוקיו של הרב פיינשטיין, אך חזרו בהם כשהתבהרו להם הנתונים הסטטיסטיים בעניין.

#### עמדת הרב עובדיה יוסף

הרב עובדיה יוסף דן אף הוא לומר כי אין איסור הלכתי מוחלט בעישון סיגריות, מכח הכלל 'שומר פתאים ה**, ''בהתבסס על הנחה (שהתבררה כעבור שנים כשגויה) לפיה רק מיעוט מהמעשנים נחלים במחלות מסוכנות בשל כך. עם זאת, בשונה מהרב פיינשטיין, במסגרת הצגתו את הדיון בשאלת איסור העישון, לא העלה מסקנה מפורשת להתיר את העישון. אדרבה, ניכר היה כי ככל שהתקדמו השנים, התבטאויותיו של הרב יוסף נגד העישון, נעשו חריפות יותר ויותר. בכתביו, ובדברים שנשא בעל פה, דיבר בגנות העישון, קרא להימנע כליל מעישון, כתב [[הסכמה|הסכמות]] לספרים שכל נושאם ועניינם היה להוכיח את האיסור שבעישון, ובכל פעם שהתייחס בכתביו לשאלות הלכתיות הנוגעות לעישון מצדדים שונים - הקפיד להזכיר את הסכנה החמורה שבדבר.

זאת ועוד, נהג לשלב בתוך דבריו נגד העישון, את העובדה כי רבנים חשובים (כגון הרב ישראל מאיר הכהן והרב אליעזר ולדנברג) אסרו זאת וכתבו כי המעשן יתן את הדין על כך לפני האל. ובספרו [[הליכות עולם (עובדיה יוסף)|הליכות עולם]], אף כתב במפורש שחובה לציית לפסיקתם של הרבנים שאסרו את העישון. מדבריו אלה, רבנים רבים הסיקו כי דעתו להלכה הייתה לאסור את העישון. בנוסף, רבנים הצביעו על כך שמכיוון שהתברר במחקר הרפואי כי רוב המעשנים נעשים חולים במחלות קטלניות כתוצאה ממעשיהם, התברר העישון כאסור אף לפי הקריטוריונים המקילים שהציג הרב יוסף.

גם דעתו של בנו, הרב [[יעקב יוסף]], הייתה שאסור לעשן, ואף סירב הוא [[התרת נדרים|להתיר נדר]] של אדם שאסר על עצמו את העישון ב[[נדר (יהדות)|נדר]], ולאחר מכן ביקש לחזור בו מנדרו.

==== תגובת האוסרים לטענות המתירים ====
כתגובה לעמדה לפיה ניתן להחיל את הכלל 'שומר פתאים ה'" בקשר לעישון, טען הרב ולדנברג שלא ניתן לומר כך בימינו, מאחר שכבר נתפרסמו נזקי העישון: . פוסקים נוספים רבים דחו את נימוקי המתירים בטיעונים דומים.

===עישון פסיבי===
====האיסור לעשן באופן המזיק לאחרים במשפט העברי====
בספרות ההלכה של הדורות האחרונים נידון נושא [[עישון פסיבי|העישון הפסיבי]] בהקשר של [[הלכות נזיקין]] ב[[משפט עברי|משפט העברי]]. פוסקים בולטים, ביניהם הרב משה פיינשטיין, והרב אליעזר ולדנברג, פסקו כי ללא קשר לשאלת עצם איסור העישון, אסור לעשן בקרבת אחרים שאינם חפצים בכך, מחמת הצער והנזק הנגרם להם. האיסור תקף גם כאשר אדם מעשן בביתו או בחצרו אך העשן מתפשט אל עבר רשות שכניו או [[רשות הרבים (הלכה)|רשות הרבים]]. כמו כן, גם במקרה בו שכנו של מעשן הסכים לו בעבר לעשן בקרבתו, שמורה לו הזכות לחזור בו מהסכמתו, ללא הגבלת זמן, ואין בזה משום [[חזקה (הלכה)#חזקת תשמישין (חזקת שימוש)|חזקה]] לטובת המעשן, שכן דומה הדבר ל[[עשן]] של [[כבשן]] וריח של [[בית שימוש|בית הכסא]] - לגביהם נפסק כך בקשר לדיני [[הרחקת נזיקין]], ב[[תלמוד בבלי|תלמוד הבבלי]]. זאת ועוד, אדם שהזיק אדם אחר בכך שעישן באופן שחשף אותו לעשן וגרם לו כתוצאה מכך נזק, חולי, או כאב, חייב [[תשלומי חובל|לשלם לו דמי פיצויים]], כדין המזיק חברו בידיים, וכדין החובל בחברו.



שיעור המרחק שעל המעשן להתרחק מאנשים אחרים לבל יזיק להם נידון כשאר נזקים שלא נקבע להם שיעור הרחקה במפורש בתלמוד, וכפסיקתו של [[משה איסרליש|הרמ"א]]:. משרד הבריאות וארגוני בריאות נוספים ציינו את השיעור של 10 מטרים בהקשר של נזקי עישון פסיבי.
==== האיסור להיחשף לעישון פסיבי ====
כבר בשנת תשמ"ה (1985), בטרם נודעו היקפם של הנזקים המשמעותיים של העישון הפסיבי, כתב הרב ולדנברג לאסור להיחשף לעישון פסיבי, מחמת הנזק הגופני הכרוך בכך מתוקף חובת שמירת הנפש. לדבריו, אף כאשר הנמצאים בקרבת מעשן מסכימים לו לעשן בנוכחותם, אין תוקף להסכמתם, ועובר המעשן על איסור כפול: האיסור שבעצם העישון, והאיסור שבגרימת נזק לזולת. רבנים נוספים אימצו עמדה זו.

=== עישון קנאביס ===
פוסקים רבים כתבו לאסור את השימוש בקנאביס לצורכי פנאי, בעוד אחדים פקפקו בכך. תשובתו של הרב משה פיינשטיין בה אסר זאת נחרצות, מצוטטת רבות. אמנם, בעניין שימוש בקנאביס לצורך רפואי מובהק, התגלעה מחלוקת, כאשר פוסקים מסוימים אסרו זאת, למעט במקרי קיצון בלתי סבירים בהם קיים חשש לפיקוח נפש באי שימוש בסם, בעוד פוסקים אחרים התירו זאת בשופי.

===עישון ביום טוב===
==== בעבר ====
מאות שנים בטרם נתפרסמו השפעותיו המסוכנות של העישון, התגלעה מחלוקת בין פוסקי ההלכה בשאלה האם העישון מותר ב[[יום טוב|ימים הטובים]]: פוסקים בולטים, בהם רבי [[אברהם אבלי הלוי גומבינר|אברהם גומבינר]] ('[[מגן אברהם]]'), רבי [[נתנאל וייל]] ('קרבן נתנאל'), ורבי [[אברהם דנציג]] ('[[חיי אדם]]') אסרו לעשן ביום טוב, משום שהוא כרוך בהבערת אש לצורך דבר שאינו מוגדר כ[[שווה לכל נפש]]. היו גם שאסרו מחשש ל[[כיבוי ביום טוב|כיבוי]], האסור ביום טוב. חלק מהאוסרים כתבו במפורש שמדובר באיסור [[מצוות לא תעשה|לא תעשה]] מ[[דאורייתא]] של [[מלאכה ביום טוב]].

פוסקים אחרים, בהם רבי [[יעקב יהושע פלק]] ([[פני יהושע]]) ורבי [[צבי הירש אשכנזי]] (חכם צבי), חלקו והתירו את העישון ביום טוב, כאשר היתרם נשען בעיקר על שני יסודות:

א) **צורך רפואי** - בעבר רווחה הנחה שלעישון תועלות רפואיות, כגון סיוע בעיכול המזון. על פי הנחה זו הגדירו חלק מהפוסקים את העישון כפעולה רפואית, הנחשבת לדבר השווה לכל נפש.

ב) **תפוצה נרחבת''' - פעולה שרבים רגילים בה מוגדרת כדבר השווה לכל נפש.

מנגד, חלק מהאוסרים חלקו על עצם ההנחה שפעולה רפואית מטבעה מוגדרת כשווה לכל נפש. כמו כן, חלקם דחו את העמדה שפעולת העישון, שמעוררת סלידה בקרב לא מעשנים, תהיה מוגדרת כשווה לכל נפש רק מכח העובדה שרוב הגברים מעשנים.

פוסקים אחדים הציעו עמדות ביניים: יש שהתירו את העישון רק במקומות שבהם העישון היה נהוג בקרב רוב אנשי המקום, אך במקומות שלא - סברו שיש בכך איסור דאורייתא. אחרים סייגו את היתר העישון רק ליום טוב שני של גלויות, ואכן, בקהילות מסוימות אכן פשט המנהג להימנע מעישון רק ביום טוב ראשון.

#### בהווה
מאז התפרסמו השפעותיו המזיקות של עישון הטבק על בריאות האדם, חלה תפנית ביחסם של פוסקים רבים לשאלת היתר העישון ביום טוב: הפוסקים נדרשו לשאלות האם ניתן להגדיר את העישון כדבר ה'שווה לכל נפש' כאשר כבר אינו נתפס כפעולה רפואית, וכאשר אחוז הרגילים בו מקרב האוכלוסייה הולך וקטן?

אכן, רבים מהפוסקים, מכללם הרב יוסף שלום אלישיב,  הרב נסים קרליץ, הרב שלמה פישר, הרב זלמן נחמיה גולדברג, והרב אשר וייס, קבעו כי העישון ביום טוב מהווה איסור דאורייתא של חילול יום טוב, והבהירו שפסיקה זו נכונה אף לפי שיטת המתירים ההיסטורית. רבים מהנוקטים בעמדה זו הדגישו שבעצם מדובר באיסור שהוא נוסף על האיסור הכללי הכרוך בעישון בכל ימות השנה. 

פוסקים מסוימים, מכללם הרב משה פיינשטיין והרב אליעזר ולדנברג, בתשובות שנכתבו בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים, נקטו כי לא חל שינוי נסיבתי מספיק כדי לקבוע שהעישון ביום טוב בהווה ייחשב לאסור אף לשיטת המתירים. עם זאת, לא התיימרו להכריע במחלוקת ההיסטורית ולא התירו את הדבר מפורשות. בפועל, שני הרבנים קראו להימנע מעישון ביום טוב.

גישה מחודשת אומצה בידי פוסקים אחרים, לפיהן עישון מוגדר כשווה לכך נפש רק עבור מי שהימנעות מעישון גורמת לו צער רב, אך עבור אנשים שלא מצטערים בכך - העישון אסור. ההסבר שניתן לעמדת ביניים זו הוא שהעישון מצד עצמו אינו מוגדר כשווה לכל נפש, אך מניעת צער וסבל מוגדרת מוגדרת ככזה.

רבים מפוסקי הדורות האחרונים שהתירו את העישון ביום טוב כתבו שראוי בכל זאת להחמיר ולהימנע מכך.

### כשרות

#### כשרות הסיגריות לפסח
בחג פסח ישנה בעיה נוספת בעישון, והיא שבתהליך ייצור הסיגריות מושרה הטבק בחומרים רבים, שחלקם הם חמץ. מסיבה זו ישנם רבנים רבים האוסרים את העישון בימות הפסח, אלא אם מדובר בסיגריות שיש להן אישור כשרות לפסח.

#### חששות אחרים
חששות הנוגעים לכשרות נידונו בקשר לעישון טבק: נושאים שנידונו בספרות ההלכה במהלך ההיסטוריה כוללים את שאלת היתר עישון טבק שהושרה ב'סתם יינם', הדלקת כלי עישון (כגון סיגר או מקטרת) באמצעות שלהבת של נר העשוי מחֵלֶב, וכן שאלות נוספות. בימינו הדיון בעניין כשרות מוצרי ניקוטין מתמקד בעיקר בשאלת הצורך בהשגחת כשרות עבור סיגריות אלקטרוניות עם טעמים, אשר נתונה במחלוקת.

### נושאים אחרים

קיימת התייחסות לעישון בספרות ההלכתית בתחומים נוספים, כגון: שאלת ההיתר לעשן בתעניות (ובפרט בתשעה באב), באבלות, בבית הכנסת, לפני נטילת ידיים שלאחר השינה, לפני תפילת שחרית, ושאלת איסור מיוחד על עישון לנשים מחמת איסור 'לֹא יִהְיֶה כְלִי גֶבֶר עַל אִשָּׁה'. כמו כן, קיימת התייחסות בקשר לברכות הנהנין, ברכות הריח, נדרים, פסול עדות, כיבוד הורים, דינא דמלכותא, מצוות התוכחה, וחילול השם. תחום שלגביו קיימת תמימות דעים בין הפוסקים הוא איסור העישון בשבת, מחמת הבערת האש הכרוכה בכך, הנחשבת לחילול שבת ברמה החמורה ביותר.

## קישורים חיצוניים

*אתר עמותת "אוויר נקי" – העמותה נגד עישון, כולל מידע על החוק והזכויות בנוגע לעישון כפוי במקומות ציבוריים
*שאלות ותשובות על העישון, אתר האגודה למלחמה בסרטן
*ספר חיים ללא עישון על פי התורה, יחזקאל אסחייק.
*הרב אליעזר מלמד, פניני הלכה - ליקוטים ב', פרק ט (הלכות שמירת הנפש): ח – איסור עישון, ט – עובדות מדעיות, י – האיסור לעשן ליד אחרים, יא – האם מותר לסייע למעשן בקניית סיגריות, יב – האם מותר לפרסם סיגריות בעיתון, יג – החינוך נגד עישון
*דייוויד סלע, עם פילטר או בלי? לעניין עישון סיגריות בישראל של פעם, נוסטלגיה אונליין
*הנזק הבריאותי הנגרם מעישון פסיבי, מאמר המפרט מחקרים שנעשו לגבי נזקי עישון פאסיבי. 3 באוגוסט 2004
*
* 
*
*
* 
* עישון: מה שצריך לדעת
*הימצאות עישון סיגריות במחוזות ארצות הברית: 1996-2012 
*סטטיסטיקת עישון 
*אטלס הטבק 
* 
* 
* עישון, באתר ויקישיבה.

## הערות שוליים

*
קטגוריה:גורמים מסרטנים