open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דוד מנחם (קצין)

**דוד מנחם** (נולד ב-11 בספטמבר 1966) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, בתפקידו האחרון כיהן כראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון. מנחם היה ממייסדי חטיבת כפיר ומפקדה הראשון.

## קורות חייו
דוד מנחם נולד וגדל בירושלים. התגייס לצה"ל בשנת 1985, שירת בחטיבת גבעתי כמפקד מחלקה, מפקד פלוגה וכמפקד גדוד צבר 1996–1998. לאחר מכן שימש כסגן מפקד החטיבה וכמפקד גדוד דקל בבה"ד 1. בשנים 2001–2003 פיקד על חטיבת אפרים והוביל אותה במהלך מבצע חומת מגן. בתפקידו הבא כיהן כסגן מפקד אוגדת עזה, לאחר התפטרותו של מפקד האוגדה שמואל זכאי בנובמבר 2004 מונה לממלא מקומו עד כניסתו לתפקיד של אביב כוכבי.

בסוף 2005 נקרא להקים את חטיבת כפיר במתכונת של חטיבת חי"ר הגדולה בצה"ל, הכוללת שישה גדודים סדירים, בהם גדוד נח"ל חרדי – "נצח יהודה". מנחם היה זה שבחר את דגם הכומתה המנומרת לחטיבה. פעילות החטיבה הייתה בתחום ביטחון שוטף בגזרת יהודה ושומרון. בסוף תקופת פיקודו בחטיבה נרשמה לו הערה פיקודית בעקבות אירוע בו לוחמים מהחטיבה חטפו מונית פלסטינית, ירו בעובר אורח פלסטיני ופצעו אותו באורח אנוש. באוגוסט 2007 סיים את תקופת כהונתו כמח"ט ויצא לארצות הברית לשמש נציג צה"ל במטות המשולבים. ב-2010 מונה לראש מטה פיקוד המרכז בדרגת תא"ל עד שנת 2013. ב-3 בספטמבר 2013 החל תפקידו כראש המנהל האזרחי, בתפקידו כיהן עד 3 בפברואר 2016. בגמר התפקיד יצא לחופשת פרישה מצה"ל.

מנחם בעל תואר ראשון ושני מאוניברסיטת חיפה, בוגר המכללה לביטחון לאומי. מתגורר במושב בן שמן.

## קישורים חיצוניים
* 
* מפקד חדש לחטיבת כפיר, אתר צה"ל, 5 באוגוסט 2007
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי גדוד דקל
קטגוריה:מפקדי חטיבת אפרים
קטגוריה:מפקדי חטיבת כפיר
קטגוריה:ראשי המנהל האזרחי
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד המרכז
קטגוריה:מפקדי גדוד צבר
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בן שמן (מושב): אישים
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
לפום צערא אגרא

**לְפוּם צַעֲרָא אַגְרָא** הוא ביטוי בארמית שתרגומו: לפי הצער, השכר. זהו 
יסוד מרכזי בתורת הגמול היהודית.
ככל שהצער במצווה יותר גדול, יש יותר קושי בקיום המצווה כך גם השכר על העמל יהיה גדול יותר.

## מקור
מקור הביטוי הוא בפרקי אבות: "בן הא הא אומר: לפום צערא אגרא" ().

פירוש הביטוי הוא שכאשר אדם סובל ומצטער בלימוד תורה ומצוות, שכרו גדל. השכר המדובר הוא שכר מצווה, כמקובל בספרות התורנית כי לכל מצווה שאדם עושה הוא מקבל עליה שכר, בין אם בעולם הזה ובין אם בעולם הבא.

## מקבילות
קיימים ביטויים נוספים באותה הרוח, למשל באבות דרבי נתן (ג,ו): "טוב אחת בצער, ממאה שלא בצער".

חכמה שלמדתי באף היא שעמדה לי

## יוצא מהכלל
יש לכלל זה יוצאי דופן, למשל במצוות סוכה הדין הוא שבמצב בו אדם מצטער כתוצאה מקיום המצווה הוא פטור מן המצווה, ולהפך המצטער בזה נאמר עליו הכלל "כל הפטור מן הדבר ועושהו נקרא הדיוט". גם במצוות אחרות יש גדרים עד כמה יש להצטער ולסבול לשם קיום המצווה, כך מקובל כי לשם קיום מצוות עשה דאורייתא אדם צריך להוציא עד חמישית מכספו.

המושג קשור ליחסה של היהדות לצער וסבל כגורמים מטהרים- "ייסורים ממרקין כל עוונותיו של אדם" ().
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:משניות בפרקי אבות
קטגוריה:מילים וביטויים בארמית
דוד חיים

הרב **דוד חיים** (כ"ו בחשוון תרמ"ח, 13 בנובמבר 1887 – ו' בשבט תשמ"ג, 20 בינואר 1983) היה רב בעיראק ובסוף ימיו בישראל, נכדו של "הבן איש חי" והמוציא לאור של ספריו וכתביו.

## ביוגרפיה
נולד בבגדאד לרב יעקב חיים, בן הרב יוסף חיים. למד אצל הרב יהודה פתיה והרב יהושע שהרבני. לאחר פטירת אביו, בשנת ה'תרפ"א (1921), הוטלה עליו המשימה לדאוג לשימור מורשת סבו ולהפצת תורתו וספריו. כל ימיו סירב לקבל על עצמו משרה רבנית רשמית. עם זאת, המשיך במנהג אבותיו ונהג לדרוש בארבע שבתות בשנה בבית הכנסת הגדול "צלאת אל כביר" בבגדאד. גם לאחר העלייה הגדולה של יהדות עיראק לישראל והידלדלות הקהילה היהודית המשיך להתגורר בבגדאד, היה פעיל בחיי הקהילה היהודית המקומית ושימר את כתבי סבו. 

בשנת ה'תשל"ב (1972), בהיותו בן 85, הצליח לעזוב את עיראק ועמו אוצר של כתבי יד וספרים של סבו. הוא נסע ללונדון, שם התגוררו שני בניו, יעקב ויוסף, וכעבור זמן קצר עלה לישראל. 

הוא התגורר בישראל עשר שנים ועסק בהוצאת כתבי סבו. אסר על אחרים לפרסם את ספרי סבו, בין השאר מחשש שיפגמו בדיוקם. כשהתיר להדפיסם התנה זאת בהקפדה על נאמנות מוחלטת למקור.

נפטר בשנת ה'תשמ"ג (1983) והובא לקבורה בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.

עשרים ושתיים תשובות שהשיב בהלכה ובאגדה נדפסו בספר "נחלת אבות", שיצא לאור בשנת תשס"ח על ידי חברת אהבת שלום.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רבנים עיראקים
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
דוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שומרי שבת
קטגוריה:בגדאד: רבנים
קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1887
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1983
אוגדת יהודה

**אוגדת יהודה** (אוגדה 720) הייתה אוגדת מילואים וביטחון שוטף בצה"ל, שפעלה בשנים 1978 עד 2004.

## היסטוריה
האוגדה הוקמה ב-1978. ב-1983 עברה למחנה ענתות מצפון-מזרח לירושלים. במהלך שנות קיומה הוכפפו לאוגדה מספר חטיבות: חטיבות מרחביות - חטיבת הבקעה וחטיבת העמקים, חטיבות חי"ר מילואים - חטיבת ירושלים, חטיבה 408 וחטיבת שריון מילואים 576, אגד ארטילרי 218, כמו כן לאוגדה היה גדוד הנדסה קרבית ויחידת מודיעין מטרות.

במבצע חומת מגן ב-2002 הוטל על האוגדה לגייס את כוחות המילואים, להשתלט על הערים בית לחם, חברון, יטא, דורא, דאהרייה והמרחבים הכפריים בגזרת יהודה ועציון ולקבל אחריות על הגזרה. כוחות האוגדה השתתפו במצור הממושך על כנסיית המולד בה התבצרו חמושים פלסטינים. בעקבות המבצע הפכה האוגדה לאוגדת הבט"ש (ביטחון שוטף) השנייה בגדה המערבית, יחד עם אוגדת איו"ש, הוכפפו לה כוחות סדירים בהם כוחות מחטיבת הצנחנים, חטיבת הנח"ל וחטיבת גולני וכן חטיבות מרחביות: חטיבת יהודה וחטיבת עציון.

אירועים בולטים בשנות פעילותה כאוגדת בט"ש היו הפיגוע בציר המתפללים, בו נהרגו 12 ישראלים בהם מח"ט יהודה דרור וינברג, הריגת שני המאבטחים הישראלים בתקרית ירי דו-צדדי, ופיגוע הירי בצומת הכבשים בו נהרגו 3 חיילים. במאי 2003 הפסיקה האוגדה לתפקד כאוגדת בט"ש וחזרה להיות אוגדת מילואים עד לפירוקה ב-2004. נכון לשנת 2013 העוצבה הפכה למשל"ט (מרכז שליטה) תחת עוצבת הפלדה (אוגדה 162).

## תגי יחידות באוגדה

קובץ:Brigade408.png|חטיבה 408 (חטיבת עציוני היום)
קובץ:Logo-hativat-417.png|חטיבת הבקעה
קובץ:JerusalemBrigade.png|חטיבת ירושלים
קובץ:YiftachBrigade.svg|חטיבה 576
קובץ:Yehuda_artilleri.png|אגד ארטילרי 218 ("עוצבת עידן")


## מפקדי האוגדה

## קישורים חיצוניים

* אתר האוגדה 

## הערות שוליים

*
יהודה
קטגוריה:יהודה ושומרון
קטגוריה:אוגדות פיקוד המרכז
מצעד הדאנס הבריטי (2000–2009)

ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים הבריטיים השבועיים **"[[מצעד הדאנס הבריטי|UK Dance Chart]]" שנערכו משנת 2000 עד שנת 2009**.

מצעד הדאנס הבריטי מתעדכן מדי שבוע על ידי חברת המצעדים הרשמית. במצעד משוקללים נתוני המכירות בבריטניה (על גבי תקליטורים פיזיים ושל קובצי מוזיקה דיגיטליים) ונתוני זמן האוויר שמקבל הסינגל בתחנות הרדיו הבריטיות.

## סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי בעשור הראשון של המאה ה-21

[שמאל|ממוזער|180px|ההרכב המוזיקלי הבריטי [Basement Jaxx|בייסמנט ג'אקס הצליח להביא את מספר הלהיטים הרב ביותר לצמרת מצעד הדאנס הבריטי במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 (7 סינגלים)]]
[שמאל|ממוזער|250px|ההרכב המוזיקלי הבריטי [The Chemical Brothers|הכימקל בראדרס הצליח להביא 6 סינגלים לצמרת המצעד במהלך העשור הראשון של המאה ה-21]]
[שמאל|ממוזער|200px|הדי ג'יי הגרמני [ארמנד ואן הלדן הצליח להביא 5 סינגלים לצמרת המצעד במהלך העשור הראשון של המאה ה-21]]
[שמאל|ממוזער|200px|[מדונה הצליחה להביא 5 סינגלים לצמרת המצעד במהלך העשור הראשון של המאה ה-21]]
[שמאל|ממוזער|250px|ההרכב המוזיקלי הבריטי [הפרודיג'י הצליח להביא 5 סינגלים לצמרת המצעד במהלך העשור הראשון של המאה ה-21]]
[שמאל|ממוזער|200px|הסינגל של הדי ג'יי השוודי [אריק פרידץ "Pjanoo" היה לסינגל שכיכב במשך הזמן הרב ביותר בצמרת מצעד הדאנס הבריטי במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 (11 שבועות)]]

## סקירה כללית

קטגוריה:מצעדי מוזיקה משנות ה-2000
מקסימוס הקונפסור

שמאל|ממוזער|215px|מקסימוס
**מקסימוס הקונפסור** (ביוונית: **Μάξιμος ο Ομολογητής**), המכונה גם **התאולוג מקסימוס** או **מקסימוס של קונסטנטינופול** (580 בערך – 13 באוגוסט 662), היה נזיר נוצרי, תאולוג, והיסטוריון. בצעירותו היה עובד מדינה, ואף שימש כעוזרו של הקיסר הביזנטי הרקליוס. עם זאת ויתר על החיים במרחב הפוליטי כדי להיכנס בעול הנזירות.

לאחר המעבר לקרתגו, למד מקסימוס ספרות נאו-אפלטונית והפך בעצמו לסופר בולט. מקסימום נקלע לעין הסערה ב-640, בעת המחלוקת אודות המונותליטיזם. הקיסר הרקליוס, שמאס בוויכוחים הדתיים המייגעים בין המונופיזיטים לאורתודוקסים אודות היחס בין טבעו האלוהי לטבעו האנושי של ישו, קידם מינות פשרה (שנוסחה בחופזה על ידי הפטריארך סרגיוס) שהכריזה כי לאלוהים שהתגשם בבשר היו אמנם שתי מהויות אך רצון אחד. מקסימוס, ששהה בקרתגו, נחרד מעצם הרעיון, ופתח במסע תעמולה נמרץ בקרב המנזרים והבישופים באפריקה כנגד התאולוגיה החדשה. משם נסע אל רומא, ושכנע את האפיפיור מרטינוס לגנות את המונותליטיזם בוועידה כנסייתית שנערכה ב-649. הקיסר קונסטנס השני, יורשו של הרקליוס, נאחז חמה והורה לאסור את מקסימוס והאפיפיור. הנזיר סירב לחזור בו ועמד בתקיפות על כך שלישו היו שני רצונות, על אף עינויים (לשונו נכרתה כדי שלא יוכל לדבר) ושנים ממושכות בכלא. הוא מת בגלות במצודת סכמרום, בגאורגיה של ימינו. 

פחות מעשרים שנה לאחר מותו, האקלים הפוליטי השתנה: האפיפיור ויטליאנוס התברר כמתנגד נחרץ של דוקטרינת הרצון האחד, והקיסר קונסטנטינוס הרביעי היה אדיש מכדי להגן על התורה שקידמו אביו וסבו. ועידת קונסטנטינופול השלישית גינתה את המונותליטיזם והכריזה עליו כמינות. מקסימוס, יחד עם אחרים שסבלו על התנגדותם, הוכתר עתה כקדוש.

בכתב יד שהתגלה ששמו "חיי מקסימוס המודה" שנכתב על ידי "גרגוריוס מריש עינא", בישוף שהתנגד לגישתו של מקסימוס, יש התייחסות לכך שהוא נולד ב"חיצפין קריתא" כלומר בחספיה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תאולוגים נוצרים
קטגוריה:נזירים (נצרות)
קטגוריה:היסטוריונים ביזנטים
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:תאולוגים ביזנטים
קטגוריה:ילידי 590
קטגוריה:נפטרים ב-662
יואכים גאוק

**יואכים גאוק** (בגרמנית: **Joachim Gauck**; נולד ב-24 בינואר 1940) הוא נשיאהּ לשעבר של גרמניה. הוא הנשיא הראשון מאז איחוד גרמניה שהגיע מגרמניה המזרחית.

גאוק היה בעברו כומר לותרני, ופעיל זכויות אדם שזכה למרבית פרסומו במאבק נגד השטאזי בגרמניה והנהגת הפגנות להפלת חומת ברלין בשנת 1989.

## ביוגרפיה
גאוק נולד בעיר הנמל רוסטוק. כשהיה בן 11, נעצר אביו על ידי המשטר הקומוניסטי בחשד לריגול ושהה בגולאג סובייטי במשך 5 שנים, דבר שהשפיע רבות על ראיית העולם של גאוק. בבגרותו החל בלימודי תאולוגיה, ובהמשך הפך לכומר לותרני.

בשנת 1990 שימש כחבר בפולקסקאמר. בעקבות איחוד גרמניה נבחר על ידי הבונדסטאג כנציב הפדרלי הראשון בארכיון השטאזי. בתפקיד זה זכה להכרה על פועלו כ"צייד השטאזי" ו"חסיד בלתי נלאה של הדמוקרטיה" כשפעל לחשוף את פשעי השטאזי.

גאוק היה מועמד המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה בבחירות לנשיאות בשנת 2010, אך הפסיד בפער קטן לכריסטיאן וולף. לאחר פרישתו של וולף, נבחר ב-2012 לנשיא לאחר שזכה לתמיכת 991 מתוך 1228 קולות באספה הפדרלית של גרמניה. בכך היה למועמד המוסכם על מספר מפלגות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:אנשי דת גרמנים לותרנים
קטגוריה:נשיאי גרמניה
קטגוריה:זוכי פרס האחים שול
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת רוסטוק
קטגוריה:חברי הבונדסטאג
קטגוריה:זוכי מדליית ליאו בק
קטגוריה:מעוטרי אות האריה הלבן
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:זוכי פרס חנה ארנדט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1940
גאורגיוס סינקלוס

**גאורגיוס סינקלוס** (ביוונית: Γεώργιος Σύγκελλος, בלטינית: Georgius Syncellus; מת אחרי שנת 810) היה כרוניקאי ואיש כנסייה ביזנטי.

גאורגיוס חי שנים רבות כנזיר בארץ ישראל, כפי הנראה בלאורה של חריטון במנזר סוקה שבנחל תקוע (מדבר יהודה). לימים הגיע אל קונסטנטינופוליס, שם התמנה לסינקלוס  (syncellus, מילולית: "חבר לתא") של טראסיוס , לימים פטריארך קונסטנטינופול. אחר כך פרש שוב לחיים במנזר, כדי שיוכל לכתוב את מה שנחשב ליצירתו הגדולה – כרוניקה או היסטוריה עולמית, "אסופה כרונוגרפית" (*Ekloge chronographias*).
הכרונוגרפיה של סינקלוס נכתבה סביב שנת 800.

לדברי אנסטסיוס ביבליותקריוס , גאורגיוס "נאבק באומץ רב נגד כפירה (כלומר נגד איקונוקלאזם) ואף נענש פעמים רבות על ידי השליטים שהתקצפו על פולחני הכנסייה"; ברם, אמיתות דברים אלה מוטלת בספק.

## קישורים חיצוניים
* גאורגיוס סינקלוס, קטעים מתוך '''כרונוגרפיה''' 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים ביזנטים
קטגוריה:תאולוגים ביזנטים
קטגוריה:אנשי דת ביזנטים
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
אורגזמה (קוקטייל)

**אורגזמה** הוא קוקטייל שמנת. בישראל, מרכיביו המקובלים כוללים 60 מ"ל ליקר קפה, 60 מ"ל אייריש קרים ו-60 מ"ל שמנת. את המרכיבים מוזגים לשייקר עם קוביות קרח ומוזגים לכוס קוקטייל. לעומת זאת, בארצות שונות בעולם נוהגים להכין קוקטייל זה בצורות אחרות היכולות לכלול למשל ליקר תפוזים ומזיגה לכוס אולד פאשן מלאה בקרח.

## גרסאות מקובלות
*Made on you B.A.C.K (בתרגום חופשי: **אורגזמה על הגב**) - קוקטייל אורגזמה שמוסיפים לו אמרטו, האייריש קרים בו הוא בייליס וליקר הקפה הוא קלואה. הטעם לשם הוא **B**aileys, **A**maretto, (**c**ream) and **K**ahlúa.
*Screaming Orgasm (בתרגום חופשי: **אורגזמה צעקנית**) - קוקטייל אורגזמה שמוסיפים לו מנה של וודקה.

## אזכורים במדיה
בסדרה שמש, בעונה הרביעית, הגיע לקוח שביקש את הקוקטייל, ועוגן הסבירה למרקוס ולנחום שמש איך להכין אותו.
בסרט "קוקטייל" בריאן פלניגן מדקלם שיר שכתב בו הוא מזכיר את קוקטייל האורגזמה.

## קישורים חיצוניים

* 
*[כתבה של גיא גיסר על [בייליס אייריש קרים|בייליס] המתארת כיצד להכין "אורגזמה"]

קטגוריה:קוקטיילים
אנטוניו לייטאו

**אנטוניו קרלוס קרוואליו נוגיירה לייטאו** (בפורטוגזית: **António Carlos Carvalho Nogueira Leitão**; 22 ביולי 1960 - 18 במרץ 2012) היה אתלט פורטוגזי, בעל מדליית ארד אולימפית בריצת 5000 מטר.

## ביוגרפיה
לייטאו נולד באספינאו.

באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 סיים לייטאו במקום עשירי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:38.55 דקות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 13:32.33 דקות.

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה לייטאו במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:09.20 דקות דקות, אחרי סעיד עוויטה ממרוקו שקבע שיא אולימפי חדש של 13:05.59 דקות ומרקוס ריפל משווייץ (13:07.54 דקות).

נפטר ב-18 במרץ 2012.

## שיאיו האישיים
**אצטדיון פתוח**
* ריצת 5000 מטר: 13:07.70 דקות (1982)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטים פורטוגזים
קטגוריה:רצים למרחקים ארוכים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1960
קטגוריה:נפטרים ב-2012
יש לי צרות אבל לא כאלה

**יש לי צרות אבל לא כאלה** (באנגלית: **I Had Trouble in Getting to Solla Sollew**) הוא ספר ילדים מאת ד"ר סוס שנכתב בשנת 1965. תורגם לעברית על ידי לאה נאור.

## עלילה
גיבור הספר הוא יצור שחי בשלווה בכפר קליפר. יום אחד, בעודו מטייל איבד ריכוז בשל פרחים שהסבו את תשומת-לבו, נתקל בסלע ונחבל בגבו. מסקנתו הייתה כי עליו להביט קדימה ולא להתרכז בדברים אחרים. אולם במהרה גילה כי צרות עלולות להופיע גם מכיוונים אחרים: מלפנים ישנם הסלעים; מאחוריו הופיע קווילי קלב, יצור שנשך את זנבו; מעליו הגיח סקרוץ, יתוש שנטפל אליו בצווארו; ומהאדמה הופיע יצור שנשך את רגליו בשם סקרוב.

בעודו מוקף בכל הצרות האלה, עובר לידו יצור בעל כלי-רכב משונה למראה שלו גלגל יחיד וגמל המושך אותו. היצור ממעיט מחומרת צרותיו של הגיבור ומציע לקחת אותו עמו לעיר בשם סולה סלה. סולה סלה שוכנת ליד נהר נאה בשם האו הלה. בעיר זו אין צרות, לפחות לא כאלו שחווה הגיבור. אולם תלאותיו של הגיבור רק החלו. הדרך הסתברה כארוכה וקשה מכפי שציפה, כי הגמל חלה וכעת עליהם למצוא לו רופא כאשר הם גוררים אותו בעצמם ברצועות-הרכב.

בבוקר התמזל מזלם ונמצא רופא לגמל. הרופא מודיע להם שהגמל צריך מנוחה ואינו יוכל להמשיך. הגיבור היה עייף מאוד, אך היצור השני הבטיח לו כי ישנה באזור תחנת הסעה של אוטובוס שיוצא לסולה סלה. הגיבור הולך לכוון התחנה, אולם הסתבר שמארבעת גלגלי האוטובוס יצא האוויר עקב ארבעה מסמרים שהנהג עלה עליהם בשוגג ועל-כן יהיה עליו לצעוד ברגל.

בעודו צועד, פרצה לפתע סערה קשה. הוא מצא את עצמו מנסה לישון בתוך מים קרים עם המון ינשופים ועכברים הסובלים גם הם מהקור. כשנרדם לבסוף, הוא חולם שישן הוא בעיר סולה סלה ושצרותיו תמו כבר. משינה מתוקה זו הוא מתעורר לפתע ומוצא את עצמו נסחף בשיטפון.

בהמשך, הגיבור מגלה שמישהו השליך לו חבל לעזרה כדי שיוכל לטפס למעלה ולצאת מהמים. לדאבונו, הסתבר לו כי זורק החבל הוא גנרל קשוח שמגייס אותו לצבא. הוא פקד עליו לצעוד בראש כשכלי-נשקו היה בסך הכל קנה קש וגרגר אפונה. הגנרל ולוחמיו רצו לכבוש את ארץ "פפונוס פרלוי" שהיו בטוחים שהיה בה "פפון" יחיד בלבד. כשמסתבר להם כי היו שם פפונים לא מעטים, כל צבאו המפואר של הגנרל הסתובב לאחור וברח, מלבד הגיבור שנותר לבדו מול הפפונים.

הגיבור עומד מול מצב מסובך ומתחיל לחשוב שאולי סופו קרב. אז הוא מבחין לפתע בצינור מוזר ועליו הכיתוב "נור 6". לא היה לו זמן לגלות מה פירוש המילה "נור" והוא קפץ פנימה. הצינור נתגלה כמערה חשוכה ובה מיליון ציפורים שטעו בדרכן ונשאו חפצים שונים, נתקלו ופצעו אותו. אחרי קשיים מרובים וחבלות בגופו, יצא משם היצור מבעד פתח כחול והגיע אל הנהר האו הלה. הוא מבין שבקרוב יגיע למחוז חפצו.

ואז הוא מגיע סוף סוף ליעד הנכסף! הוא נפגש עם איש העומד בשער של העיר סולה סלה שסיפר לו כי בסולה סלה אין צרות כמעט, מלבד צרה אחת שישנה בכל זאת בעיר. הצרה היא "נולי בולי מנעולי", יצור ירוק וקטן הגר בתוך חור המנעול של הדלת היחידה שדרכה ניתן להיכנס לעיר. אי אפשר היה לפתוח את הדלת והאיש טוען כי הריגתו של היצור תוביל למזל רע. האיש הציע לגיבור לרוץ איתו לעיר אחרת, ששמה בולה בו בל, השוכנת ליד נהר נאה ששמו ואו ול. לדבריו, אין בעיר הזו צרות בכלל. 

הגיבור מהסס, מתלבט ושוקל האם ללכת בעקבות האיש ליעד החדש אך לבסוף מחליט לחזור לכפר קליפר, ממנו יצא. הסיפור מסתיים בכך שהגיבור מחליט להתייצב מול הצרות שמחכות לו בכפר ולשם כך הצטייד במקל, ומכריז שמעתה לצרות שלו יש יריב בדמותו.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי דוקטור סוס
קטגוריה:ספרי 1965
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
אלונזו בייברס

**אלונזו סי. בייברס** (באנגלית: **Alonzo C. Babers**; נולד ב-31 באוקטובר 1961) הוא אתלט עבר אמריקאי. הוא אלוף אולימפי בעל שתי מדליות זהב (לוס אנג'לס 1984), בריצת 400 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר.

## ביוגרפיה
בייברס נולד במונטגומרי, אלבמה. הוא בוגר בית הספר התיכון האמריקאי בקייזרסלאוטרן מערב גרמניה. בשנים 1979–1983 למד באקדמיה של חיל האוויר האמריקני וסיים את לימודיו בהנדסת תעופה וחלל, שם שיחק פוטבול. 

התקדמותו באתלטיקה הייתה מהירה ובשנת 1983 קבע בייברס בריצת 400 מטר תוצאה של 45.07 שניות, אך באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 הוא סיים ביחד עם חבריו לנבחרת, סנדר ניקס, וילי סמית ואדווין מוזס רק במקום שישי בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:05.29 דקות. בשלב חצי הגמר הם קבעו את התוצאה המהירה ביותר בשלב זה - 3:02.13 דקות, שהייתה מספקיה למדליית ארד.

### אלוף אולימפי
במהלך אימוניו לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), קיבל בייברס דרגת לוטננט בחיל האוויר של ארצות הברית. במבחנים האמריקאים לקביעת המשלחת לאולימפיאדה הוא קבע שיא אישי של 44.86 שניות. במשחקים עצמם הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 44.27 שניות, לפני גבריאל טאקו מחוף השנהב (44.54 שניות) ובן ארצו אנטוניו מק'קיי (44.71 שניות) ובריצת שליחים 4x400 מטר, ביחד עם סנדר ניקס, ריי ארמסטד ומק'קיי בתוצאה של 2:57.9 דקות, לפני בריטניה (2:59.13 דקות) וניגריה (2:59.32 דקות).

חודש לאחר המשחקים האולימפיים, סיים בייברס להשתתף בתחרויות אתלטיקה והחל בקריירת הטיס שלו. עד שנת 1991 היה טייס פעיל בחיל האוויר האמריקאי. כיום הוא עובד כטייס בואינג 777 בחברת יונייטד איירליינס.

## שיאיו האישיים
**אצטדיון פתוח**
* ריצת 400 מטר: 44.27 שניות (1984)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:מונטגומרי: אישים
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 400 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X400 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אלבמה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
שגיאת oops בליבת לינוקס

[ממוזער|שמאל|250px|[צילום מסך של שורת פקודה בלינוקס בעת שגיאת oops]]
בליבת לינוקס **oops** הוא פלט שגיאה המופיע בעת חריגה מהתנהגותה המקובלת של הליבה. שגיאה שכזו עשויה להביא ליצירת קובץ יומן פעילות, המכיל את פרטי השגיאה.

כאשר תהליך לינוקס רגיל מבצע פעולה אסורה (לדוגמה: גישה לכתובת זיכרון שלא הוקצתה לו), אין אפשרות להמשיך את ביצוע הפעולות הרגיל. לתהליך נשלח אות ואם התהליך לא יטפל בו, הוא יועף מיד. הריגת תהליך היא דבר בטוח יחסית במערכת הפעלה, מכיוון שליבת מערכת ההפעלה שומרת על הפרדה בין תהליכים שונים.

oops הוא טיפול במצב שגיאה דומה, אולם כזה שנגרם במהלך ריצה בקוד הליבה עצמו. ליבת לינוקס רצה כולה במרחב זיכרון אחד, ולכן אין אפשרות פשוטה להעיף "תהליך סורר". כדי להמשיך את הריצה, המערכת הורגת את התהליך שקרא לקוד הליבה שבו קרתה השגיאה. אולם מכיוון שהייתה תקלה בקוד הליבה, אין שום ביטחון בכך שכל המשאבים שתפס התהליך שוחררו ושהמערכת נשארה במצב יציב.

אם הקוד לא הורץ מתוך תהליך אלא מתוך שגרת טיפול פסיקה, אין למערכת גם את האפשרות הפשוטה הזו להמשיך, והיא "נכנסת לפאניקה". המצב הזה נקרא kernel panic.

כשליבת לינוקס מזהה כשל, היא מדפיסה את ההודעה oops על פני המסך ומחסלת את כל התהליכים גורמי הבעיה. ההודעה עוזרת למפתחי הליבה לנפותה משגיאות וליצור את טלאי התוכנה המתאים לבעיה שנוצרה. 

Kerneloops הם תוכנות המעבירות את הודעות ה-oops ומשמעותם אל מאגרי ה-oops ברשת. האתר Kerneloops.org מכיל סטטיסטיקות של שגיאות oops.

## קישורים חיצוניים
* oops-tracking מתוך התיעוד של ליבת לינוקס

קטגוריה:לינוקס
קטגוריה:שגיאות מחשב
הלוח הביזנטי

**הלוח הביזנטי** הוא לוח שנה שהיה בשימוש האימפריה הביזנטית. מבנה הלוח הביזנטי דומה ללוח היוליאני, אבל השנה בו מתחילה ב-1 בספטמבר ומסתיימת ב-31 באוגוסט. מניין השנים הוא לבריאת העולם כפי שעולה מתרגום השיבעים. על פי המניין של לוח זה, בריאת העולם התרחשה ב-1 בספטמבר 5509 לפנה"ס, וב-1 בספטמבר 2024 החלה שנת  לבריאת העולם.

השימוש בלוח בכנסיות המזרחיות החל במאה השביעית. עד שנת 988 כבר הפך ללוח הרשמי של האימפריה הביזנטית ושל רוס של קייב. באימפריה הרוסית, בשנת 1699 בוטל הלוח על ידי פיוטר הגדול, ובכך למעשה הופסק סופית השימוש היומיומי בלוח.

כיום, לוח השנה הביזנטי נמצא בשימוש של הכנסייה האורתודוקסית.

ביזנטי
קטגוריה:נצרות אורתודוקסית
קטגוריה:האימפריה הביזנטית: תרבות
חות יאיר (אתר מקראי)

ממוזער|מיקומם של הבשן וחבל טרכון – שייתכן כי הוא מקביל לארגוב המקראית
שמאל|ממוזער|200px|חלוקת ארץ ישראל לנחלות השבטים**חַוֹּת יָאִיר** היה חבל ארץ בצפון עבר הירדן המזרחי. החבל שימש כחווה חקלאית. באזור הבשן או באזור החלק הצפוני של הגלעד, מדרום לנהר הירמוך, בעבר הירדן המזרחי בתקופת המקרא. נכלל בנחלת שבט מנשה. תחילה התיישבו בו בני משפחת יאיר.

[שמאל|ממוזער|200px|דמויות של רועים אמורים ב[ציור קיר בעיר מארי, בסוריה (צילום: מוזאון הלובר)]]

חות יאיר הוזכרו בתנ"ך בהקשרם של מספר אתרים חופפים או סמוכים. על פי המסופר בספר במדבר כבש יאיר בן מנשה את האזור מידי האמורים:

השם חות יאיר, נקבע על שם איש הצבא יאיר בן מנשה, כך משתמע מהפסוקים בספר מדבר; ואילו בספר שופטים משתמע שעל פי שמו של השופט יאיר הגלעדי מהעיר קמון הסמוכה; קמון זוהתה במאה ה־20 ביישוב הערבי קם.

על פי ספר דברי הימים א' פרק ב', יאיר היה נכדו של חצרון, נכד יהודה, ונינו של מכיר בן מנשה. בהמשך תואר כי חות יאיר נלקחו מממלכת ישראל כאשר הובסה במלחמה עם ממלכות ארם וגשור.

בספר דברים נכתב כי האזור נכלל בחבל הארץ אַרְגֹּב.

בספר יהושע צוין כי חות יאיר הן בבשן. על פי הכתוב ספר מלכים, נכללו חות יאיר באזור הבשן, שבו חבל ארגב, שעליהם הופקד נציבו של שלמה המלך – בֶּן גֶּבֶר:

## לקריאה נוספת
* אלישע שפי, הערך: חות יאיר, **לכסיקון מקראי**, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א'-ב', תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה־1965, עמ' 278.
* יוחנן אהרוני, **אטלס כרטא לתקופת המקרא**, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974.
* בן ציון לוריא, "וייקח גשור ואדם את חות יאיר מאתם" [דה"א ב', כ"ג], בתוך: **אם בגבורות**; אסופת פרקי עיון ומחקר בענייני הארץ, הלשון וספרות ישראל; מנחה לראובן מס ולרעיתו חנה בהגיעם לגבורות, (עורכים: אברהם אבן־שושן ואחרים), ירושלים: בהוצאת ידידים, תשל"ד 1974, עמ' 251–257.

## הערות שוליים

קטגוריה:כנען
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט מנשה
קוג'יקי

**קוג'יקי** (ביפנית: 古事記 – תיעוד עניינים עתיקים) הוא הכרוניקה העתיקה ביותר בנמצא של ההיסטוריה של יפן, והיא מתוארכת לראשית המאה ה-8. כרוניקה זו נכתבה על ידי או נו יסומארו, לבקשת הקיסרית גנמיי. זוהי אסופת מיתוסים העוסקים ביצירת איי יפן ובקאמי. מיתוסים אלה, בלוויית אלה המופיעים בניהון שוקי, מהווים את הבסיס שממנו צמחה דת השינטו.

## מבנה
קוג'יקי מכיל מספר שירים הכתובים בכתב סיני, אך הסימניות משמשות סימנים פונטיים, ואין להן משמעות מסוימת, מכיוון שהטקסט נכתב ביפנית של היאמטו, בין סוף המאה ה-7 לראשית המאה ה-8. הוא נחלק לשלושה חלקים: קמיצומאקי (גלגול עליון), נאקאצומאקי (גלגול אמצעי) ושימוצומאקי (גלגול תחתון). הקמיצומאקי מכיל את ההקדמה ומתמקד בלידת האלים ובפועלם. הנאקאצומאקי פותח בסיפורו של הקיסר ג'ימו, הקיסר הראשון, וסיפור כיבוש יפן, ומסתיים בקיסר ה-15 אוג'ין. רבים מהסיפורים המופיעים בו הם מיתולוגיים, ואינם מקור היסטורי מהימן. מסיבות שאינן ידועות, מופיעים פרטיהם של הקיסרים השני עד התשיעי, אך ייתכן שקיסרים אלה נוספו לחיבור על מנת למלא את החלל בין המלכים האמיתיים לג'ימו. השימוצומאקי סוקר את התקופה מהקיסר ה-16 ועד הקיסר ה-33, ובניגוד לחלקים הקודמים אינו מכיל אזכורים רבים לאלים.

## כתבי יד
לקוג'יקי שני כתבי יד: איסֶה ואוּראבֶּה. האחרון מכיל שלושים ושישה טקסטים, כולם העתקים משנת 1522 שכתב אוראבה קננאגה. כתב היד איסה מתחלק בעצמו לשניים: שינְפּוּקוּג'י-בּוֹן (真福寺本) שנכתב ב-1372, והוא הטקסט העתיק ביותר בנמצא, ודוֹקה-בון (道果本). הדוקה-בון נחלק בתורו לשלושה:
* טקסט הדוקה-בון מ-1381; ממנו נותר רק החצי הראשון של הכרך הראשון.
* טקסט הדושו-בון (道祥本) מ-1424; ממנו נותר רק הכרך הראשון, אך הוא מכיל פגמים רבים.
* טקסט השוּניוּ-בון (春瑜本) מ-1426; מכיל כרך אחד בלבד.

## ראו גם
* ניהון שוקי - דברי ימי יפן

## לקריאה נוספת

* Kasulis, Thoms P. **Shinto: The Way Home**. University of Hawaii Press, 2004. .
* Philippi, Donald L. **Kojiki**. University of Tokyo Press, 1977. 


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
קטגוריה:שינטו
קטגוריה:יצירות ראשונות ידועות של שפה
ג'יימס אשר

**ג'יימס אשר** (באנגלית: **James Ussher**; 4 בינואר 1581 - 21 במרץ 1656) היה ארכיבישוף פרוטסטנטי של כנסיית אירלנד.

בשנת 1650 פרסם אשר את כרונולוגיית אשר, פירוש מילולי של ספר בראשית, בו חישב את גיל כדור הארץ על בסיס שושלות האדם המונצחות בו, ומנקודה זו ואילך עלתה לדיון משמעותי שאלת גיל כדור הארץ. לפי חישובו מצא כי העולם נברא בשנת 4004 לפני הספירה, והוא הגיע לרמת דיוק כה גבוהה עד כי קבע בביטחון כי הבריאה התרחשה ב-27 באוקטובר בשעה שש בערב. החישוב – שנערך על בסיס שושלות בברית הישנה – נחשב בזמנו לחישוב מדעי מכובד, אך במרוצת חמישים השנים הבאות ירד ערכו וקהילת החוקרים הפסיקה להתייחס אליו ברצינות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ארכיבישופים אנגליקנים
קטגוריה:אנשי דת אירים
קטגוריה:ילידי 1581
קטגוריה:נפטרים ב-1656
דוד כץ (קצין)

**דוד (דוביד) כץ** (נולד בשנת 1946) הוא תת-אלוף בדימוס בצה"ל. שירת כראש מה"ד תו"ל וכמפקד חטיבת גולני.

יזם כמח"ט גולני את מרוץ גולני ב-1979. יזם כיו"ר מורשת גולני את שביל גולני ב-2016.

## ביוגרפיה
נולד בגרמניה ובגיל שלוש עלה לישראל. בשנת 1964 התגייס לצה"ל ושובץ בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה כמפקד מחלקה בגדוד 51 ולחם כקמב"ץ גדוד 51 במלחמת ששת הימים. בהמשך שירת כמפקד פלוגה א' בגדוד 51. בשנת 1969 מונה למפקד סיירת גולני ופיקד על עשרות פעולות בלבנון, בהן הפשיטה על כפר חלתא, בירדן ובסוריה. במלחמת יום הכיפורים ולאחר קרב החרמון הראשון התמנה למפקד גדוד 17 שהורכב ממפקדי בסיס האימונים החטיבתי של גולני ופלוגה מגדוד 17. הגדוד כבש את חרפא, השתתף בקרב החרמון השני (מבצע קינוח) והשתתף בכיבוש מוצב החרמון הישראלי, כץ דיווח "תחנות כל העולם החרמון בידי גולני". בסיום המלחמה התמנה למפקד גדוד 17. בשנת 1974 שימש כראש לשכת הרמטכ"ל, מרדכי גור. בשנת 1976 התמנה למפקד חטיבת יפתח המשורינת. לאחר מכן השתלם בלימודים בארצות הברית. בשנת 1978 מונה למפקד חטיבת גולני. בתפקידו זה יזם בין השאר את "מרוץ גולני" מהחרמון ועד אילת. לאחר מכן השתלם במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. ב-1981 התמנה למפקד אוגדת שריון 49 בדרגת תא"ל, בתפקידו זה, פיקד על האוגדה במלחמת לבנון הראשונה. ב-1984 מונה לראש מה"ד תו"ל במה"ד. בשנת 1986 השתחרר מצה"ל ופנה לעסקים פרטיים.

בשנת 2016, כיו"ר מורשת גולני, יזם את שביל גולני, שמשתרע לאורך 1,200 ק"מ מהחרמון ועד אילת. זהו שביל טיולים ארצי רצוף והארוך ביותר בארץ המחבר את אתרי המורשת של גולני ואתרים מרכזיים במורשת ישראל.

## לקריאה נוספת
* אלישיב שמשי, **אליהם נשואות העיניים - על מפקדי חטיבות בשדה הקרב**, הוצאת משרד הביטחון, 2006, עמודים 109–139.
* אילן כפיר, "**הקרב על החרמון**", הוצאת דביר, 2013.
*עורכים צבי עופר, רס"ן אבי קובר: "איכות וכמות, דילמות בבניין הכוח הצבאי", הוצאת מערכות. פרק "תורת הלחימה כמרכיב איכות", מאת תא"ל דוד כץ, עמוד 425.

## קישורים חיצוניים

* דוד (דוביד) כץ, באתר גדוד הסיור של חטיבת גולני.
* .
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי אוגדת הבשן
קטגוריה:מפקדי חטיבת גולני
קטגוריה:מפקדי סיירת גולני
קטגוריה:מפקדי חטיבת יפתח
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
דיסקוגרפיה של פינק

הדיסקוגרפיה של פינק, זמרת פופ-רוק אמריקאית, כוללת שישה אלבומי אולפן שהגיעו למעמד פלטינה, 5 אלבומי אוסף, 34 סינגלים ו-3 אלבומי לייב.

## אלבומים
### אלבומי אולפן

### אלבומי אוסף

## סינגלים

### שיתופי פעולה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פינק
פינק
מאיר אנטין

200px|ממוזער|שמאל|דיוקנו של מאיר אנטין
**מאיר אֶנטין** (בכתיב יידי: **ענטין**; תרמ"ב, 1882, קובל, פלך ווהלין, האימפריה הרוסית – י"ג באייר תשט"ז, 24 באפריל 1956, רחובות) היה חלוץ ברחובות מראשית ימי העלייה השנייה. ראש שומרי המושבה רחובות ופעיל ציבורי בה כל חייו.

## קורות חייו
מאיר אנטין נולד בשנת 1882 בעיר קובל שבפלך ווהלין שבאימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), בנם של מרים לבית אידלזון ויהושע-השל אנטין. אביו היה בנם של נחמה ושל יעקב-אהרון (1814-1898) שהיה חסיד חב"ד נלהב ועשיר מופלג שקיבל זיכיון מהצאר וסלל את מסילת הברזל בקובל וסביבתה – מסילה שהייתה אז השנייה בגודלה ברוסיה וחיברה בין קייב, ורשה, לבוב ומינסק. הסב ובנו יהושע גם עסקו בבנייה רבת היקף בקובל, ובמסגרתה העסיקו מאות בעלי מלאכה יהודיים. דאגו לנזקקים, הקימו בית תפילה ומוסדות יהודיים בעיר. בנוסף תרמו כספים רבים למוסדות צדקה בארץ ישראל.

בנעוריו בקובל היה אנטין מוזיקאי כישרוני שניבאו לו גדולות. ספג בעירו את רוח הציונות והיה מחסידיו הנלהבים של הרצל. בעקבות ההסתה האנטישמיות, פרעות קישינב והתנקשותו של תושב העיר פנחס דשבסקי בעורך העיתון האנטישמי פאוול קרושבאן (Krushevan), החליט לעלות לארץ ישראל.

בשנת 1903 עלה אנטין לארץ ישראל עם דב וינשטיין, שני העולים הציוניים הראשונים מקובל. לפני נסיעתם נפגשו עם לילינבלום ודרויאנוב לקבלת מידע ראשוני. הם התיישבו במושבה רחובות על פי המלצת משה סמילנסקי ועבדו ב"מנוחה ונחלה".
אנטין רכש בכספו שטחי אדמה נרחבים ברחובות ופיתח משק חקלאי. היה הרוח החיה במושבה בקרב הנוער ומטובי המשתתפים בפעולות ובהצגות של להקת החובבים המקומית וביתר ענפי החיים החברתיים והתרבותיים.
ב-1909 נשא אנטין לאישה את מינה בת צבי הורביץ.

אנטין המשיך בפעילות ציבורית כאחד ממייסדי הבנק הראשון ברחובות, חבר ועד המושבה ואחר כך חבר המועצה המקומית במשך שנים, ממייסדי הוועד החקלאי ומפעילי חבריו. בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה היה מראשי הפעילים בארגון ה"חגיגה" בימי חול המועד פסח (ב-1913 וב-1914) ברחובות, ששימשה אז כעין מפגן ארצי להישגי היישוב החקלאי העברי בנפש וברכוש. שימש גם כשומר רוכב וראש שומרי המושבה במשך כמה שנים, וגם לאחר זמן היה מהפעילים בהגנת המקום והיישוב בכלל.
ביתו הפך למרכז חברתי ותרבותי לנוער מכל הסוגים, לאיכרים ולפועלים מהעלייה השנייה.

מאיר אנטין נפטר ב-24 באפריל 1956 ונקבר בבית הקברות תר"ן המייסדים.

אלמנתו מינה נפטרה בשנת 1965.
לאנטין ורעייתו נולדו שלוש בנות: אביבה, צפורה (לימים נישאה לאפרים אילין) ומרים (מירצ'ה).

## קישורים חיצוניים
* משפחת ענטין בארכיון העיר רחובות
* 
* משפחת אנטין בקובל (ספר קובל, עמ' 34–36) על פי מספרי הדפים בספר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:חברי מועצת העיר רחובות
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1882
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1956
אבי אתגר

**אברהם אָבִי אֶתְגָּר** (1948 – 1 באוקטובר 2023) היה שדרן רדיו ומנחה טלוויזיה ישראלי.
[ממוזער|אבי אתגר בקורס קריינים ב[קול ישראל, 1969, עומד שלישי משמאל|300 פיקסלים]]
## ביוגרפיה
אתגר נולד בברלין בשנת 1948 בשם אברהם קלוברג, בן יחיד להורים ניצולי שואה. כשהיה תינוק עלו הוריו ארצה והתגוררו בקריית מוצקין, שם גדל. בצה"ל שירת בחיל התותחנים. לאחר שחרורו מהצבא החל ללמוד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית. בסוף שנת 1970 עבר, בהדרכתו של דניאל פאר, קורס קריינים של רשות השידור, לצד אלי ישראלי, שוש עטרי, גבי ינון וגבי גזית.

לאחר שסיים את קורס הקריינים התקבל לעבודה ברדיו ברשת א'. בסוף שנות ה-60 הכיר את קרן, ילידת אירלנד, והשניים נישאו. ב-1971 נפטר אביה של קרן והשניים יצאו להלווייתו שנערכה בדבלין. אתגר היה בדרכו חזרה לישראל דרך אמסטרדם. שם נפגע מרכבת חשמלית שאיבדה את השליטה. הוא נפצע אנושות ושתי רגליו נקטעו.

לאחר שיקומו מהפציעה, החל לעבוד ברדיו, וכדי שיוכל להגיע לאולפן בוצעה הנגשה עבורו ועבור השדרנית לאה ליאור של שביל הגישה לאולפן שלפני כן הכיל מדרגות.

אתגר הגיש מספר תוכניות רדיו. ביניהן, "מה כבר תשע", וכן את "יום יום ים", "שוקו חם" ו"טיסת לילה".

בטלוויזיה היה בין מגישי תוכניות האירוח "שעה טובה" ו"סיבה למסיבה" בערוץ הראשון במהלך שנות ה-80.

ב-1989 החל להגיש בערוץ הראשון את תוכנית ההומור והאירוח "מוצ"ש", בכיכובם של ספי ריבלין, דפנה ארמוני, דב רייזר, יעל עמית ואלי יצפאן. התוכנית זכתה להצלחה, ובזכות הופעותיו בתוכנית זאת, יצפאן זכה להכרה ציבורית רבה.

אתגר שידר תוכנית בוקר יומית אחת לשבוע בכאן גימל, וכן את התוכנית "המבחר של אבי אתגר", הגשה מוזיקלית אישית ששודרה בשבת בצהריים בין השעות 12:00–14:00. תוכניתו האחרונה שודרה לקראת יום כיפור תשס"ד.

בתוכניותיו היה יוזם מדי פעם מבצעים למען מטרות ציבוריות, כגון איסוף תרומות לאגודה למלחמה בסרטן, ולמען עמותת "אור ירוק" וארגונים נוספים.

מלבד עיסוקיו בתחום התקשורת, הוא היה מומחה לנושאי יין, פרסם מאמרים והעביר הרצאות בנושא.

אתגר היה נשוי, ואב לארבע בנות.

נפטר ב-1 באוקטובר 2023, ונקבר בבית העלמין ביישוב נס הרים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:נכים ישראלים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:סגל כאן ב'
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:קריית מוצקין: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר אחדות (קריית מוצקין)
קטגוריה:בוגרי תיכון לוינהרץ (קריית מוצקין)
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
רוג'ר קינגדום

**רוג'ר נונה קינגדום** (באנגלית: **Roger Nona Kingdom**; נולד ב-26 באוגוסט 1962) הוא אתלט עבר אמריקאי. הוא פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (לוס אנג'לס 1984, וסיאול 1988) ושיאן עולם לשעבר בריצת 110 מטר משוכות.

## ביוגרפיה
קינגדום נולד בווינה, ג'ורג'יה. בצעירותו הצטיין בקפיצה לגובה, בזריקת דיסקוס ושיחק פוטבול. הוא בוגר אוניברסיטת פיטסבורג.

בשנת 1983 זכה קינגדום באליפות המכללות של ארצות הברית בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.53 שניות. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בקאראקס, ונצואלה באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.44 שניות.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה קינגדום במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אולימפי חדש של 13.20 שניות, לפני בן ארצו אלוף העולם גרג פוסטר (13.23 שניות) וארטו בריגרה מפינלנד (13.40 שניות).

באולימפיאדת סיאול (1988) זכה קינגדום במדליית זהב פעם שנייה ברציפות, בריצת 110 מטר משוכות בשיא אולימפי חדש של 12.98 שניות, לפני קולין ג'קסון מבריטניה (13.28 שניות) ובן ארצו טוני קמפבל (13.38 שניות). כבר בשלב רבע הגמר הוא קבע שיא אולימפי חדש של 13.17 שניות.

### שיאן עולם
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה במרץ 1989 זכה קינגדום במדליית זהב בריצת 60 מטר משוכות בשיא תחרות חדש של 7.43 שניות. בתחרות שנערכה בציריך, שווייץ ב-16 באוגוסט אותה שנה, הוא קבע בריצת 110 מטר משוכות שיא עולם חדש של 12.92 שניות, שיפור לשיא בן ה-8 שנים של בן ארצו רנאלדו נהמיה (12.93 שניות). שיא זה החזיק מעמד 4 שנים ונשבר על ידי קולין ג'קסון (12.91 שניות). בתחרות גביע העולם של IAAF שנערכה בברצלונה, ספרד בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה טובה משיא העולם - 12.87 שניות, אך בסיוע של רוח גבית מעל המותר של 2.6 מטר לשנייה.

באליפות העולם שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 זכה קינגדום במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.19 שניות, אחרי בן ארצו אלן ג'ונסון (13.00 שניות) וטוני ג'ארט מבריטניה (13.04 שניות).

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במר דל פלטה, ארגנטינה במרץ 1995 זכה קינגדום במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.39 שניות.

## הישגים ותארים
*בשנת 1989 זכה קינגדום בתואר אתלט השנה בעולם.

## שיאיו האישיים
### אצטדיון
* ריצת 110 מטר משוכות: 12.92 שניות (1989) **שיא עולם** לשעבר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ג'ורג'יה
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 110 מטרים משוכות (גברים)
קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:רצי משוכות אמריקאים
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פיטסבורג
קטגוריה:ג'ורג'יה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
PPA

**PPA** (קיצור של **Personal Package Archive** - **חבילת ארכיון אישית**) הוא מאגר תוכנה, המאפשר העלאת חבילות תואמות APT, של משתמשים פרטיים או קבוצות, אל יישום הרשת לנצ'פד של חברת קנוניקל, או ישומי רשת דומים. 

PPA נמצא בשימוש במערכת ההפעלה אובונטו. ניתן להוסיף למערכת ניהול החבילות שלה כתובת PPA של חבילה נקודתית או אוסף חבילות, ובכך להוסיף מקורות זמינים להורדת חבילות. הוספת מקורות PPA יכולה להתבצע הן בשורת פקודה, והן בצורה גרפית באמצעות היישום מקורות תוכנה, המהווה חלק ממרכז התוכנה של אובונטו.

המערכת נכנסה לשימוש ב-25 בנובמבר 2007, ואפשרה לכל משתמש לקבל נפח של ג'יגה בייט אחד, לאחסון חבילות אישיות, בהמשך עלה הנפח ל-2 ג'יגה בייט. 

## קישורים חיצוניים
* 
*מה זה PPA ואיך מוסיפים אותם 
## הערות שוליים

 
קטגוריה:אובונטו לינוקס
קטגוריה:ניהול חבילות תוכנה
מקאו ספיקס

[230px|ממוזער|פוחלץ של מקאו ספיקס ב[מוזיאון הטבע (ברלין)|מוזיאון הטבע של ברלין.]]

**מקאו ספיקס** או **ארה ספיקס** (שם מדעי: *Cyanopsitta spixii*) הוא מין תוכי יחידי בסוג *Cyanopsitta*, הקרוב למיני הארה. המין נחשב כמין נכחד בטבע החל משנת 2020.

## תכונות פיזיות
תוכי זה גדול יחסית באורך 56 ס"מ בממוצע, עם משקל של 288 עד 316 גרם בממוצע (כשהזכרים יותר גדולים) ובעל מקור גדול, שחור ומעוקל המתאים לאכילת פירות וזרעים קשים והוא בעל נוצות כחולות וזנב ארוך, המשמשים לראווה. התוכי המבוגר ביותר בטבע הגיע לגיל 20 שנה, כשבשבי הגיע עד לגיל 34 שנה.

## שם
המין קרוי על שם הביולוג הגרמני יוהאן בפטיסט פון ספיקס , אשר תיאר את התוכי ביערות באהיה בצפון-מזרח ברזיל.

## הכחדה ושיקום
תוכי זה חי עד העשור השני של המאה ה-21 ביערות וערבות השיחים של צפון-מזרח ברזיל. בעשור זה התמעטה אוכלוסייתו עד כדי הכחדה.

### הסיבות להכחדה
הסיבות להיעלמותו תוכי זה בטבע הן, בראש וראשונה, בירוא יערות נרחב באזורים בהם ניזון וקינן, ובייחוד היעלמותם של עצים מהמין *Tabebuia aurea*, אשר מזרעיהם הוא ניזון. סיבות נוספות הן: בניית סכרים, ששינו נתיבי נהרות והשפיעו על צמחיית מזרח-ברזיל; התרבות מינים פולשים כמו חתולים, חולדות ונמיות, שאכלו ביצים וגוזלים; פרות ועזים שפגעו בשתילי העצים החדשים ומנעו מהאזור להתאושש.

### נכחד בטבע
החל משנות ה-2000 התוכי נראה בטבע רק בשנת 2016, ומאז 2019 לא נראה עוד בטבע, אם כי היו זיהויים שגויים שלו, למשל של מקאו אדום-בטן (*Orthopsittaca manilatus*). על פי הרשימה האדומה של IUCN המין נכחד בטבע החל מ-2020, מה שהופך אותו לאחד ממיני העופות הנדירים ביותר המצוי בקרבה להכחדה כשידועים רק 7 זוגות בשביה של התוכי. עם זאת ישנן מושבות רבייה שלו במספר חוות בגרמניה ובברזיל, בהן מנסים לשקם את המין ולהחזירו לטבע.

### שיקום
ביוני 2022, לאחר שנות מחקר ומאמצי שימור, הושבו שמונה תוכים ליער קאטינגה שבברזיל. 12 פריטים נוספים אמורים להשתחרר בדצמבר 2022 ולאחר מכן ישוחררו נוספים.

## בתרבות
מקאו ספיקס ידוע בעיקר מסרט הקולנוע המצויר "ריו".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1832
קטגוריה:תוכיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן גאורג ווגלר
יסמין פיינגולד

**יסמין פיינגולד** (נולדה ב-23 בספטמבר 1989) היא אלופת ישראל בחתירה אקדמית בשנים 2008, 2010 ו-2012.

## ביוגרפיה
פיינגולד נולדה בתל אביב, בתם של אליזבת פיינגולד ואייבי נתן, אשר לא הכיר ביסמין ולא נפגש עמה מעולם. למדה בתיכון עירוני ד'. חברה למועדון החתירה "מועדון השייטים תל אביב". באוקטובר 2005 השתתפה לראשונה באליפות ישראל בחתירה בירקון. ב-2008 ניצחה באליפות ישראל לחתירה ספורטיבית בסירת יחיד וברביעייה. יסמין יצגה את ישראל באליפות אירופה לאוניברסיטאות של ארגון EUSA בקרואטיה וארגון-FISU בסרביה. באוגוסט 2008 זכתה במקום ראשון, באליפות הפתוחה של ליטא ובשתי מדליות כסף בתחרות מקבילה, בנורווגיה.

במאי 2009 התהפכה עם סירתה בזמן שעסקה באימון בנחל הירקון ונחבטה בראשה. היא איבדה את הכרתה, ורק כעבור כארבע דקות חולצה על ידי אבי טויבין, עובר אורח בן 62, שהיה היחיד שנחלץ לעזרתה. לאחר החילוץ סיפר טויבין כי יסמין הייתה קשורה בנעליה אל הסירה (מהלך ידוע באימוני חתירה אקדמית).

פיינגולד פונתה לבית החולים איכילוב במצב קשה, שם אושפזה, מונשמת ומחוסרת הכרה, ביחידה לטיפול נמרץ וטופלה על ידי צוות בראשות אליהו סורקין. כשהתעוררה לא זיהתה את סובביה ולא הצליחה לזכור אירועים לטווח קצר. לאחר תקופת שיקום בבית לוינשטיין חזרה לעסוק בחתירה אקדמית.

באוקטובר 2010 זכתה באליפות ישראל לחתירה, בתחרות לרביעיות נשים, במקצה של 1,000 מטר. באפריל 2012 זכתה פיינגולד באליפות ישראל במקצה יחיד של 2,000 מטרים.

במרץ 2016 זכתה במדליית כסף בתחרות הזוגות (יחד עם אסנת קצאור), באליפות ישראל לחתירה.

בשנת 2020 סיימה תואר ראשון במדעים בהדגשת מתמטיקה באוניברסיטה הפתוחה.

מאז אמצע העשור השני של המאה ה-21 מתנדבת פיינגולד בפרויקט אתנה לקידום ספורט הנשים בישראל. במסגרת הזו היא מעבירה הרצאות ברחבי ישראל לילדים ונוער ובהן מספרת את סיפורה.

כיום עובדת פיינגולד כמורה למתמטיקה בתיכון עירוני ה' בתל אביב.

בשנת 2018 נישאה לד"ר קרטיק אינבסקר, ולהם בן.

## לקריאה נוספת
*יורם יובל, **ישראל - שיחת נפש**, כנרת זמורה ביתן, 2012, עמודים 232–239.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:חותרות ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בספורט
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1989
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
ברנדי אלכסנדר

**ברנדי אלכסנדר** (באנגלית: **Brandy Alexander**, מוכר גם בשם "אלכסנדר") הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי המורכב מ-20 מ"ל קוניאק, 20 מ"ל קרם דה קקאו כהה, 20 מ"ל שמנת. את המרכיבים מוזגים לשייקר עם קוביות קרח ומוזגים לכוס קוקטייל.

## בתרבות הפופולרית

בסרט ימים של יין ושושנים מציע ג'ו קליי (ג'ק למון) לידידתו קירסטן ארנסן (לי רמיק) שמתעבת אלכוהול אך אוהבת שוקולד, לשתות ברנדי אלכסנדר. המשקה מוצא חן בעיניה ומכאן מתחילה דרכה לאלכוהוליזם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קוקטיילים
רונן יצחקי

ממוזער|רונן יצחקי
**רונן יצחקי** (נולד ב־25 בספטמבר 1972, י"ח בתשרי ה'תשל"ג) הוא כוריאוגרף ורקדן ישראלי ויוצר מחול עכשווי; ראש התוכניות לתואר ראשון במחול, באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.

## ביוגרפיה
יצחקי נולד בגבעתיים לעשירה ויוסף יצחקי. למד תיאטרון מחול אצל רות זיו איל, תואר ראשון בחוג לתנועה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, תואר שני באוניברסיטה העברית בשיתוף האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.

יצחקי הוא בוגר מחזור ב' של מכון מנדל בתוכנית למנהיגות בתרבות יהודית.

יצחקי לימד תנועה בחוג לתיאטרון באוניברסיטה העברית בירושלים, לימד כמדריך פדגוגי של תיאטרון מחול בבית הספר לאמנויות הבמה במכללת סמינר הקיבוצים בת"א. עבד ככוריאוגרף עצמאי מאז 2003, עבודותיו הועלו בפסטיבלים שונים בישראל ובחו"ל.

יצחקי הוא זוכה פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה לשנת 2024.

מאז 2018 יצחקי מלמד בפקולטה למחול באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים והחל מאוקטובר 2021 מכהן כראש התוכניות לתואר ראשון במחול.

מאז שנת 2008 ועד 2021 ניהל יצחקי את פעילות מרכז "בין שמיים לארץ". ב-2015 ייסד את עמותת בין שמיים לארץ.

תפקידים נוספים: יצחקי ניהל אמנותית את סדרתרבות של קרן מנדל בניהול הקרן לירושלים, כיהן כשופט בתחרויות כוריאוגרפיה במסגרת מחול שלם ובמסגרת תחרות גרטרוד קראוס, אצר את סדרת המחול של בית מזי"א לתיאטרון, חבר בחבר הנאמנים של פרס נבון של משרד התרבות ובחבר הנאמנים של פרס אריק איינשטיין, יו"ר ועדת השיפוט בפרס ליצירה יהודית של שר החינוך בתחום המחול, בחן במבחני בגרות מעשיים של מחול במשרד החינוך.

יצחקי נשוי לתמר יצחקי, איתה הוא יוצר מחול עכשווי מאז שנת 2005. אב לשלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* שיר חכם, עם הרבה חופש באגן הארץ, 2012
* עקיבא נוביק, רוקדים באמונה, 24 שעות ידיעות אחרונות, 2013
* ענת זכריה, עושה מה שרות אומרת לו, הבמה, 2014
* Janice Ross, New York Times - Whirling Along The Borders Of Israeli Life - 2011
* Brian Schaefer, New York Times - Thirsty for Wisdom of the Body, Finding It in Dance - 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
פרדי היימור

**אלפרד תומאס "פרדי" היימור** (באנגלית: **Alfred Thomas "Freddie" Highmore**; נולד ב-14 בפברואר 1992) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי. התפרסם בסרטים "למצוא את ארץ לעולם לא", "צ'רלי בממלכת השוקולד", "ארתור והמינימונים", "ריקוד לאור ירח" ו"עלילות ספיידרוויק" ובסדרות הטלוויזיה "בייטס מוטל" ו"הרופא הטוב", עליו קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה.

## ביוגרפיה
היימור נולד ברובע קמדן, לונדון שב, לשחקן אדוארד היימור, וסוכנת השחקנים סו לטימר שעבדה בין השאר עם כוכבי הקולנוע דניאל רדקליף ואימלדה סטונטון. להיימור אח צעיר יותר בשם ברטי, איתו שיחק בסרט "אישה חושבת מלוכלך".

היימור דובר אנגלית, צרפתית וספרדית.

## קריירה
היימור החל לשחק באופן מקצועי בגיל 7 בקומדיה הסקוטית "אישה חושבת מלוכלך".

בשנת 2001 שיחק בתפקיד קטן במיני-סדרת הפנטזיה "ערפילי אבלון" בתור המלך ארתור בילדותו.

היימור פרץ לתודעה העולמית כאשר היה בן 12 בדרמה "למצוא את ארץ לעולם לא" בה שיחק בתור הילד פיטר דייוויס. על הופעתו קיבל ביקורות משבחות מצד מבקרי הקולנוע בהוליווד, זכה במספר פרסי מבקרים נחשבים והועמד לפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר. באותה השנה יצאו לאקרנים גם הסרט "שני אחים" של ז'אן-ז'אק אנו, בו שיחק היימור בתפקיד הילד ראול נורמנדין.
ג'וני דפ ששיחק לצדו בסרט "למצוא את ארץ לעולם לא" גילה עניין רב בכישרונו של הילד ושכנע את טים ברטון לתת לו את התפקיד הראשי בשובר הקופות שלו "צ'רלי בממלכת השוקולד". בסרט, שיצא לאקרנים בשנת 2005, שיחק היימור בתפקיד הילד צ'ארלי באקט, היורש את מפעל השוקולד של וילי וונקה.

ב-2006 שיחק בסרט בתפקיד הראשי של הילד ארתור בסרט האנימציה "ארתור והמינימונים" של לוק בסון ובסרט "שנה מופלאה" של רידלי סקוט בתור הדמות הצעירה של מקס סקינר (ראסל קרואו).

ב-2007 הופיע בדרמה המוזיקלית "אוגוסט ראש" בתפקיד הילד היתום והגאון המוזיקלי הצעיר אוגוסט ראש. בנוסף, דיבב בשובר הקופות "מצפן הזהב".

ב-2008 שיחק ב-"עלילות ספיידרוויק", העיבוד הקולנועי לסדרת ספרי הפנטזיה באותו השם בתפקיד הכפול של הילדים ג'ארד וסיימון גרייס.

ב-2009 דיבב את הדמות הראשית בסרט האנימציה "אסטרו בוי".

ב-2011 שיחק לצידה של אמה רוברטס בקומדיית הנעורים "סטטוס: ידידים".

ב-2013 לוהק לסדרת הטלוויזיה "בייטס מוטל" בתפקיד נורמן בייטס, עד לסיום הסדרה ב-2017 לאחר 5 עונות.

משנת 2017 עד שנת 2024, שיחק בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה הרפואית "הרופא הטוב" ברשת ABC, שם גילם היימור רופא אוטיסט, המתמודד בשגרת היום-יום בתור רופא. על תפקידו בסדרה קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה לשנת 2017 אך זה הפסיד לסטרלינג קיי בראון על תפקידו בסדרה "החיים עצמם".

ביולי 2025 פורסם שהיימור צפוי לככב בסדרת דרמה בלשית בשם "Edgar & Augustine", בתפקיד אדגר אלן פו בגרסה בדויה ועכשווית. מדובר בהופעתו הראשונה של היימור כשחקן בשפה הצרפתית, אף שהוא דובר צרפתית שוטפת והביע בעבר רצון לשחק בצרפתית.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדבבים בריטים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקנים ילדים אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1992
סיגל פירסט

**סיגל פירסט** (נולדה ב-12 ביוני 1960) היא מנהלת ישראלית שכיהנה כמנכ"לית קבוצת כצט.

## ביוגרפיה
פירסט נולדה בישראל. למדה בגימנסיה העברית הרצליה. שירתה באוגדה 36. בשנת 1985 השלימה לימודי תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול מערכות מידע בטכניון. ב-1992 השלימה תואר שני במנהל עסקים – שיווק ומימון באוניברסיטת תל אביב.

בין 1985 ל-1988 עבדה בחברת IBM בארצות הברית וביפן. עם שובה לישראל הצטרפה לחברה המשפחתית והחלה לעבוד במחלקת המחשב של חברת כצט. בשנת 1991 מונתה לנהל את חטיבת מוצרי הצריכה של החברה, וב-1994 שימשה כמנהלת חטיבת התרופות. בשנת 2002 התמנתה למנכ"לית קבוצת כצט.

בנוסף לעבודתה, משמשת משנת 2016 כיו"ר ארגון הבוגרים של הטכניון.

פירסט נשואה ואם לשני בנים ובת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרות גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרות הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת תעשייה וניהול
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:עובדות IBM
קטגוריה:עובדי IBM
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
טרנסדנוביה

250px|ממוזער|שמאל|טרנסדנוביה - ממערב לדנובה, בצבע ירוק כהה
[250px|ממוזער|שמאל|חלוקת הונגריה בת זמננו לשלושה אזורים עיקריים:טרנסדנוביה - בצבע כירוק, הונגריה מרכזית - בצבע צהוב, והונגריה צפונית יחד עם [אלפלד בצבע תכלת, המתחלק לצפון-אלפלד ודרום אלפלד]]
[שמאל|ממוזער|300px|מפה פיזית של [הונגריה. הדנובה זורמת מצפון לדרום וטרנסדנוביה נמצאת בצד המערבי.]]
**טרנסדנוביה** (בהונגרית: **Dunántúl** - דונאנטול, בלטינית: **Transdanubia**, בגרמנית: **Transdanubien**, בקרואטית: **Prekodunavlje** או **Zadunavlje**) הוא שם היסטורי למערב הונגריה ממערב לדנובה. לכן משמעות השם הוא - "מעבר לדנובה", כלומר מעבר לגדה המערבית של הדנובה.  

החבל גובל עם סלובקיה בצפון, עם אוסטריה  במערב למרגלות הרי האלפים, עם סלובניה בדרום-מערב, באמצעות הנהר מורה ועם קרואטיה בדרום, באמצעות הנהרות מורה ודראווה. הגבול המזרחי הוא בתוך הונגריה - הגדה המערבית של הדנובה. החבל המצוי מעבר לגדה השנייה, המזרחית,  של הדנובה, קרוי בלטינית **ציסדנוביה** (**Cisdanubia**), אך המונח כמעט שאינו בשימוש. באופן היסטורי הוא ציין במיוחד של אותם חלקים של ממלכת הונגריה שנמצאו מצפון לדנובה, ושנודעו בגרמנית כ-Oberungarn - "הונגריה העליונה", והזהה בקווים כלליים בימינו לסלובקיה.
 
טרנסדנוביה  כוללת  9 מחוזות של הונגריה:גיור-מושון-שופרון, קומארום-אסטרגום, פייר, וספרם, ואש, זאלה, שומוג', טולנה, באראניה ובסנוף החלק של פשט הנמצא ממערב לדנובה ושנודע בימי הביניים כמחוז פיליש.

היישוב המאוכלס ביותר באזור הוא העיר פץ'.

במרכז טרנסדנוביה נמצא אגם בלטון.  חלקו הצפוני-מרכזי של טרנסדנוביה מכונה "טרנסדנוביה המרכזית" (בהונגרית: Közép-Dunántúl). אזור זה כולל בתוכו את המחוזות קומארום-אסטרגום, פייר ווספרם. מרכז החבל נמצא בעיר סקשפהרוואר.

## שינויים טריטוריאליים במאה ה-20
ממוזער|300px|שמאל|שלושת האזורים של טרנסדנוביה צבועיים: בחום אדמדם, לבנדר וכתום
בעוד שהגבולות הצפוניים, המזרחיים והדרומיים צוינו באופן ברור על ידי נהרות דנובה, דראווה ומורה, הגבול המערבי היה תמיד זהה לגבול הפוליטי הווירטואי של הונגריה. לפני הסכם טריאנון משנת 1920 גם חבלי בורגנלנד, פרקמוריה ומג'ימוריה היו חלק אינטגרלי מטרנסדנוביה. שם שלושה כפרים - רוסובצה, יארובצה וצ'ונובו השתייכו להונגריה ולטרנסדנוביה לפני חוזה פריז משנת 1947.
מכיוון שטרנסדנוביה הוא מושג גאוגרפי הונגרי במהותו השטחים שצוינו הפסיקו להיחשב לחלק ממנה מן הרגע שסופחו למדינות השכנות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: גאוגרפיה
קטגוריה:טריטוריות היסטוריות