open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פוליוויניל כלוריד

שמאל|לא ממוסגר|120x120px
**פוליוויניל כלוריד** (באנגלית: **Polyvinyl chloride**), הידוע בראשי התיבות **PVC**, הוא אחד משלושת הפולימרים התרמופלסטיים הסינתטיים הנפוצים ביותר בעולם. PVC מיוצר בפלמור רדיקלי של כלורואתילן השייך למשפחת המונומרים הווינילים (בעלי קשר כפול). ייצורו המסחרי החל בשנת 1936.

## היסטוריה
ממוזער|205x205px|ייצוג מולקולת פוליוויניל כלוריד
פוליוויניל כלורידי התגלה במקרה לפחות פעמיים במאה ה-19. בתחילה בשנת 1835 על ידי אנרי ויקטור רניו וב-1872 על ידי יוג'ין באומן. בשני המקרים הופיע הפולימר כמוצק לבן בתוך מבחנות שהכילו ויניל כלוריד ושנחשפו לאור השמש. בשנת 1920, ניסו הכימאי הרוסי איוון אוסטרומילנסקי והכימאי הגרמני פריץ קלאטה לרתום את ה־PVC לשימוש מסחרי אולם נתקלו בקשיים בעיבוד החומר הפריך והשביר.

בשנת 1926 פיתח ואלדו סימון מחברת גודריץ' שיטה להגמשת החומר על ידי ערבובו עם תוספים שונים. על ידי כך הפך את החומר לידידותי לעיבוד, ותוך זמן קצר נכנס ה-PVC לייצור בקנה מידה מסחרי.

## שימושים
PVC הוא בעל ערך רב בתעשייה הכימית ורבים השימושים בו. כמחצית מה־PVC המיוצר בעולם מיועד לשימוש בענף הבנייה שם הוא מחליף את חומרי הבנייה המסורתיים (כגון טיט, בטון ועץ).

PVC קשיח משמש לייצור מגוון מוצרים: ציפויים פנימיים וחיצוניים לבניינים, כרטיסים מגנטיים ככרטיסי אשראי או תחבורה ציבורית, מסגרות לחלונות, תקליטים (מכאן השם "תקליטי ויניל"), צינורות, אביזרי אינסטלציה ועוד. ניתן לרכך PVC באמצעות הוספת חומרים מגמישים כגון פתלאטים. בצורתו הרכה משמש ה־PVC לייצור בדים, ריפודים, צינורות גמישים, ציפוי רצפות, בידוד לחוטי חשמל, ציפויים לגגות, ניילון נצמד ועוד.


קובץ:Pure Polyvinyl Chloride powder.jpg|אבקת PVC טהורה
קובץ:Laying sewer hi res (2).jpg|צנרות PVC
קובץ:Men's black PVC pants 01.jpg|מכנסי PVC
קובץ:Vynil vinil 92837841.png|תקליט PVC


## השפעות בריאותיות
ישנם מומחים הסבורים כי ל־PVC, כחומר סינתטי העלול לפלוט פתלאטים, השפעות מזיקות על בריאות האדם, אך אלו לא הוכחו במחקר. לעומת זאת, משנות ה־70 של המאה ה-20 ידוע היטב כי המונומרים (אבני הבניין) מהם מסונתז ה־PVC רעילים מאוד ומסרטנים בבני אדם.

רבים ממוצרי הפלסטיק בסביבת האדם עשויים PVC. לאחרונה, מתרבים המחקרים המראים כי פלסטיק מסוג זה שהתיישן (כגון במוצצים, בקבוקים ושקיות) מתחיל להתפרק ולפלוט מולקולות מסרטנות. אחד הרעלים המשתחררים מהתפרקות ה-PVC הוא דיאוקסין, הידוע כחומר מסרטן במיוחד.

## מיחזור
גורם מרכזי במיחזור פסולת פוליוויניל כלוריד הוא טוהר החומר הממוחזר. ברוב החומרים, PVC הוא אחד המרכיבים. כדי לייצר מוצרים חדשים מ- PVC ממוחזר, יש צורך להפריד אותו מחומרים אחרים. שיטות מיחזור מסוף המאה ה-20 אינן מספיקות ויקרות מכיוון שיש לבצע את הפרדה לכל מוצר בנפרד. VinyLoop הוא תהליך מיחזור המפריד בין PVC לחומרים אחרים באמצעות תהליך של פירוק, סינון והפרדה של חומרים לא רצוים. משתמשים בממיס בלולאה סגורה לשטוף ולהרחיק חומרים נספחים (Elution) ולטהר את ה-PVC מהפסולת. VinyLoop  מאפשר למחזר PVC שבדרך כלל היו שורפים או מטמינים. האנרגיה הדרושה למיחזור באמצעות VinyLoop, נמוכה ב-46 אחוזים בהשוואה ליצור PVC חדש.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פולימרים
ליזול

ממוזער
200px|ממוזער|ליזול
**ליזול** (באנגלית: **Lysol** וכן **Lizol**) הוא מותג, נוזל חיטוי וניקוי מתוצרת חברת "רקיט בנקיזר", בעל ריח חריף.

הליזול מורכב מהחומרים בנזלקוניום כלוריד ואיזופרופנול, בתוספת סבון להגברת מסיסותם במים. הליזול יעיל מן הפנול כחומר חיטוי ורעילותו קטנה יותר. הוא משמש לחיטוי ידיים וכלים, ובפרט לחיטוי בתי שימוש, בבתים פרטיים, בבתי חולים ובסיסים צבאיים.

במרפאה וטרינרית משמש הליזול לריסוס בעלי חיים לצורך טיפול במחלות עור ולהגנה מפני זיהומים. בליזול ניתן להשתמש גם בתחום החקלאות, להדברת עשבי בר.

בתחילת שנות העשרים של המאה העשרים שווק הליזול, באופן אגרסיבי, כחומר מונע דלקות ואגינליות וכ"סבון לשטיפה אינטימית". לאחר שמחקרים הראו את הנזקים שגורם הליזול בשימוש זה, הופסק השימוש בו למטרות אלו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מוצרי ניקיון
קטגוריה:מותגים
קטגוריה:חיטוי ועיקור
אדולף פון באייר

**יוהאן פרידריך וילהלם אדולף פון באייר** (בגרמנית: **Johann Friedrich Wilhelm Adolf von Baeyer**; 31 באוקטובר 1835 – 20 באוגוסט 1917) היה כימאי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1905, "על עבודתו על צבעים אורגניים ותרכובת הידרוארומטיות". היהודי הראשון שזכה בפרס נובל. באייר היה הראשון שסינתז את דיו האינדיגו.

## תולדות חייו
באייר נולד בברלין בשנת 1835, למשפחה משכילה, אביו היה נוצרי לותרני ואימו הייתה יהודייה שהמירה את דתה לנצרות. אדולף פון באייר גדל כנוצרי לותרני. אביו שירת בצבא הפרוסי. המשורר אדלברט פון צ'מיסו והאסטרונום פרידריך וילהלם בסל היו הסנדקים שלו. מקטנות התעניין בכימיה, ובגיל 12 גילה סוג חדש של מלח כפול של נחושת. כשהיה עדיין תלמיד בית ספר, המורה שלו לכימיה בגימנסיה פרידריך וילהלם מינה אותו כעוזרו. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1853, הוא נכנס לאוניברסיטת ברלין כדי ללמוד פיזיקה ומתמטיקה. תקופה מסוימת בצבא פרוסיה קטעה את לימודיו עד שנת 1856, אז חזר לאקדמיה באוניברסיטת היידלברג, בכוונתו ללמוד כימיה בפיקוחו של רוברט בונזן. לאחר ויכוח עם הכימאי הנודע, לעומת זאת, הוא שינה את חונכו לפרידריך אוגוסט קקולה. הוא המשיך לשתף פעולה עם קקולה. גם לאחר שחזר לברלין בשנת 1858 להשלמת הדוקטורט שלו בנושא ארסן מתיל כלורי, או קקודיליק. התמנה למרצה בברלין בשנת 1860 ופרופסור בשטרסבורג בשנת 1872. בשנת 1875 נתמנה לפרופסור לכימיה באוניברסיטת מינכן כמחליפו של יוסטוס פון ליביג.

בשנת 1872 ערך מחקרים על הפנול והפורמלין. בשנת 1881 קיבל מדליית דייווי מהחברה המלכותית בלונדון ובשנת 1885 קיבל את תואר האצולה פון מידי לודוויג השני, מלך בוואריה. בדצמבר 1905 זכה בפרס נובל בכימיה. הוא פרש מעבודתו בשנת 1915 ומת בשנת 1917 בביתו על גדות אגם שטרנברג.

## משפחתו
באייר נולד לנוצרי לתורני וליהודיה שהמירה את דתה. לבאייר היו ארבע אחיות: קלרה (נולדה בשנת 1826) אמה (נולדה בשנת 1831), ג'והאנה (ז'נט) (נולדה בשנת 1839), אדלייד (נפטרה בשנת 1843) ושני אחים: ג'ורג '(נולד ב -1829) ואדוארד (נולד ב -1832). באייר איבד את אמו בגיל צעיר בזמן שילדה את אחותו אדלייד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אדולף פון באייר, אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר בית התפוצות.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:כימאים יהודים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שטרסבורג
קטגוריה:גרמנים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכי מדליית דייווי
קטגוריה:זוכי מדליית אליוט קרסון
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:כימאים אורגניים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1835
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1917
שלהבת (תזמורת)

שמאל|ממוזער|250px|תזמורת שלהבת
**שַׁלְהֶבֶת** הייתה תזמורת חסידית שהוקמה בשנת 1994 על ידי גלעד פוטולסקי ויחיאל גרינברג. הרכבה הבסיסי מנה שבעה נגנים. משנת 2006 ליווה אותה בחלק מן ההופעות להקת "מיתרי שלהבת", שבה עשרה כנרים.

בשנת 2005 עזב גרינברג המתופף את ההרכב והקים תזמורת משלו בשם "להבה". פוטולסקי הזמר המנהל המוזיקלי ונגן הקלידים נשאר עם השם המקורי "שלהבת". הלהקה פופולרית באירועים במגזר הדתי והחרדי. 

הלהקה הפיקה עד היום 15 דיסקים. תשעה דיסקים בשם "הנשמה לך", 
המכילים גם שירים מקוריים וגם קאברים לשירים חסידיים בהם גלעד פוטולסקי מארח זמרים חסידיים ידועים.
ארבעה דיסקים בשם "זמירות לשבת" ובהם אוסף שירי שבת. שני דיסקים בסדרת "פרחי שלהבת" שבהם שרים ילדים.

## חברי ההרכב
* גלעד פוטולסקי (שירה) וניהול מוזיקלי
* חיים קרישנבוים (סקסופון, קלרינט)
* אלי פישר (גיטרה)
* דובי אקשטיין (חצוצרה, חליל)
* מאיר כהן (תופים)
* יבגני לנדאו (טרומבון, ניצוח מוזיקלי)
* אדם מדר (כינור, מנדולינה)
* עודד מאיר (טרומבון)

## דיסקוגרפיה
* 'הנשמה לך 1' - (קרוב למחצית מהשירים בדיסק זה הם משירת קרליבך)
* 'הנשמה לך 2'
* 'הנשמה לך 3'
* 'הנשמה לך 4' (ו-5) - דיסק כפול
* 'הנשמה לך '6 (ו-7) - דיסק כפול
* 'הנשמה לך 8 הופעה חיה - שמחת בית השואבה
* 'הנשמה לך 9 - חנוכה
* 'זמירות לשבת' - דיסק כפול
* 'מזמור שיר ליום השבת' (אלבום המשך ל'זמירות לשבת') - דיסק כפול
* 'פרחי שלהבת 1' מעלת חברינו.
* 'פרחי שלהבת 2' אודה השם.

קטגוריה:להקות חסידיות ישראליות
קטגוריה:תזמורות ישראליות
רינודרמטיים

**רינודרמטיים** או **קרפדות חדק** (שם מדעי: Rhinodermatidae) הם משפחה קטנה של חסרי זנב המצויה בחופים הדרום-מערביים של דרום אמריקה. במשפחת הרינודרמטיים נכלל סוג אחד בלבד - **קרפדות החדק** (*Rhinoderma*), ובו שני מינים:

* *[[Rhinoderma darwinii]]* 
* *[[Rhinoderma rufum]]* - מצוי בסכנת הכחדה חמורה ועלול להכחד בקרוב.

שני המינים ידועים בשיטה המיוחדת בה הם מטפלים בצאצאיהם, בה הראשנים נשמרים לזמן מה בפיהם של אביהם. בתחילה, מוטלות הביצים על הקרקע, ולאחר בקיעתם יכניס את הראשנים לתוך שק-הקול הגדול שלו. אצל המין *Rhinoderma rufum*, הזכר יעביר את הראשנים בשק הקול שלו למקור מים ושם ישחרר אותם כדי שיתפתחו; ואילו בקרב המין *Rhinoderma darwinii*, הראשנים ישהו בשק-הקול של אביהם עד לשלב שינוי הצורה (המעבר מראשן לחסר זנב כמעט בוגר). הנקבה מטילה בין 5 ל-15 ביצים בכל הטלה. 

בני משפחת הרינודרמטיים קטנים יחסית, ומגיעים עד לאורך של 3 סנטימטרים ולרוחב של כ-2-1.5 סנטימטרים. רוב הפרטים צהובים בהירים או ירוקים, כשעל גופם כתמים חומים גדולים. האף ארוך וצר, וזהו מקור כינויים של הרינודרמטיים, קרפדות החדק. הרינודרמטיים יבשתיים בעיקר, אך הם חיים, כרוב חסרי הזנב, בסביבה לחה. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ניאובטרכיה
קטגוריה:משפחות מונוטופיות
מתקן אדם

ממוזער|בית הספר לקומנדו בתוך המתקן, שנחנך ב-2020
**מתקן אדם** (**מ"ק 7248**; בעבר **נטוף**) הוא בסיס צה"ל השוכן בשיפולי הרי בנימין בתחומי המועצה אזורית חבל מודיעין. המתקן קרוי על שמו של האלוף יקותיאל אדם, שנהרג במלחמת לבנון הראשונה ונמצא בבקעה שתחומה מדרום ביער בן שמן ואותה חוצה נחל נטוף, שהוא מקור שמו הראשון של הבסיס.

מפקד המתקן הוא קצין בדרגת סגן־אלוף.

בחלקו המערבי גובל הבסיס במושב בית נחמיה ובחלקו המזרחי גובל בנאות קדומים. בקצה הצפוני של שטחי האש הצפוניים של הבסיס, ומעבר לגדר ההפרדה נמצאים היישובים הפלסטיניים בודרוס וקיביה.

## היסטוריה
המתקן נפתח באוגוסט 1983.

בסוף שנות ה־80 ובשנות ה־90 שימש מתקן אדם כבסיס הטירונות של כל היחידות המיוחדות: סיירת מטכ"ל, שלדג, שייטת 13, פלס"ר שריון 7 ו־500, 669, מורן, מגלן, שמשון, דובדבן, דוכיפת, נחשון, חרמ"ש וקורס חובלים. במתקן בוצעו האימונים לחטיפתו של שייח' עובייד.

בשנת 2002 העבירה דובדבן את בסיס הטירונות של חייליה מהמתקן אל בא"ח צנחנים, לאחר שאחד מטירוניה "טורטר" עד מותו במהלך הכשרתו במתקן. קודם לכן העבירו הקומנדו הימי, סיירת מטכ"ל ויחידת מגלן את הכשרת טירוניהם אל בסיסים אחרים.

בעבר שימש הבסיס כבסיס הטירונות של גדודי חטיבת החי"ר כפיר, וזאת גם לפני הקמת החטיבה באופן רשמי ב־2006. כמו כן, שימש כבסיס הטירונות של גדוד קרקל, תוכנית תלפיות, וגדוד הנח"ל החרדי. כיום המתקן כפוף לפיקוד "מרהו"ם – חטיבת המרום" ומשמש כמשכנם של בית הספר לקומנדו, יחידת הלוט"ר, יחידת הכלבנים עוקץ ובית הספר למקצועות הירי.

ביולי 2014 נחשף כי נערכה במתקן חגיגה בת מצווה לבתו של תורם וכי חיילים מיחידת הלוט"ר ומיחידת עוקץ הציגו באירוע את יכולותיהם המבצעיות על מנת לשעשע את האורחים. בעקבות החשיפה ערך האלוף גיא צור, מפקד זרוע היבשה, תחקיר בנושא וקבע כי אלוף־משנה אריאל בן דיין, הממונה על מפקד המתקן, יישפט עקב כך על ידי קצין חי"ר וצנחנים ראשי, יהודה פוקס. בנוסף, הוחלט על הקמת ועדה בראשותו של תת־אלוף חגי מרדכי שתגבש נהלים למקרים דומים בעתיד.

באוגוסט 2020 עבר בית הספר לקומנדו של חטיבת הקומנדו ממחנה גור למתקן אדם.

## מפקדים

## תגים ישנים

קובץ:Marhom.png|תג בסיס מתקן אדם עד שנת 2015
קובץ:Mitkan Adam.png|תג בסיס מתקן אדם בעבר


## קישורים חיצוניים

* עמית קורח, היחידה שהפכה לאימפריה, אתר זרוע היבשה, 10.12.2009.
* בית הספר ללוט"ר, אתר זרוע היבשה.
* ליהי ויגודסקי, מלמדים את צה"ל לנצח, ביטאון ביבשה 3, ספטמבר 2007.
* יותם קניספל, קשה באימונים מדויק בקרב, ביטאון ביבשה 10, יוני 2009.
* יחידת הלוט"ר, מתוך אתר "יחידה".
* 
* נועה בן אהרון, מקועקע לצבא, ביטאון ביבשה 13, 26 באפריל 2010.
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
אדם
קטגוריה:הנצחת קצינים בכירים בצה"ל
קטגוריה:מועצה אזורית חבל מודיעין
בית הספר ללוחמה בטרור
קטגוריה:חיל הרגלים הישראלי
אדם
מעוז אביב

**מעוז אביב** היא שכונה הממוקמת בעברו הצפוני של נחל הירקון, בצפון-מזרח תל אביב. בעבר השכונה שימשה למגורי שיכונים, אך בשנים האחרונות התפתחה השכונה, והפכה ליעד מבוקש עבור משפחות במעמד בינוני-גבוה הרוצות לחיות באווירה קיבוצית במקביל לקרבה למרכז תל אביב.  

## תולדות השכונה
השכונה נוסדה בשנת 1954, כשיכון לאנשי צבא וכוחות הביטחון, ויועד ל-742 משפחות. על תכנון השכונה קיבל זאב רכטר את פרס רוקח. בסוף 1956 נפתח סניף דואר בשכונה. 

שמה של השכונה ניתן לה על ידי דוד בן-גוריון.
לרב השכונה התמנה הרב אהרן שויקה. 
כעבור זמן מה נבנו בניינים בסגנון דומה ממזרח לרחוב בני אפרים, והשכונה החדשה נקראה מעוז אביב ב'.

## מאפייני השכונה וגבולותיה
שכונת מעוז אביב נמצאת בסמוך לשכונות תל ברוך, נאות אפקה א', שיכון דן והדר יוסף.
גבולות השכונה הם: רחוב מבצע קדש בצפון, רחוב בני אפרים במזרח ובדרום ובמערב רחוב רפידים (מקביל לנתיבי איילון, בין השכונה לנתיבי איילון מתנשאת דיונה). בשכונה מרכז מסחרי, הכולל שני בתי קפה, מספרה, סופרמרקט קרפור ומשרד תיווך. עוד בשכונה בית ספר יסודי ("מגן"), גני ילדים ('צב' ו"פיקוס"), בית הספר ונצואלה-קלישר לילדים בעלי ליקויים התפתחותיים ושבט הצופים "הנשיא" הצמוד לבית ונצואלה ונמצא על התפר שבין מעוז אביב ותל ברוך. 
כל הבתים בשכונה הם בניינים מוארכים בעלי 3 עד 4 קומות, למעט בניין אחד בעל 12 קומות. בשכונה 14 בתים השייכים לאגודה שיתופית ועוד 12 בתים שלא שייכים לה. לכל אחד מבתי האגודה יש מספר בית בנוסף לכתובת הרגילה.
שכונת מעוז אביב מאופיינת בצמחייה רבה ומגוונת ובמרבדי דשא רחבים. הבנייה בשכונה מרווחת וככלל היא בעלת אופי שקט ונינוח. מאפיינים אלו גרמו לכינויה כ"קיבוץ" בפי תושבי האזור.

האגודה השיתופית מאגדת כ-500 משפחות. האגודה מתארת את השכונה כ"שכונה שקטה ושלווה המוקפת חורשות יער וירק מכל עבריה ובה מנהלת [האגודה] את אורח חיי חבריה כמעט בלי צורך בהתערבות רשויות העירייה". בשכונה מתקיימים אירועים קהילתיים רבים: הקרנות סרטים, חגיגות משותפות, הפנינג שבועות, בזארים ו'פסטיבל בתים פתוחים'. 

בשנים האחרונות בוצעו הרחבות בנייה בחלק מדירות השכונה וכיום ניתן למצוא בה מבחר רב יחסית של דירות בגדלים שונים. מחירי הנדל"ן בשכונה נחשבים לגבוהים במיוחד ומבטאים את המיקום, איכות הסביבה הגבוהה, שירותי החינוך והקהילה שהשכונה מציעה.

### רחובות מרכזיים
שמאל|ממוזער|250px|מרכז מסחרי במעוז אביב
* רפידים
* מבצע קדש
* בני אפרים
* קדש ברנע

### אתרים בשכונה
*גבעת מעוז אביב-גן ציבורי שלצידו אנדרטה לנופלי בית הספר מגן הסמוך.
*גינת החול-חורשה עם משטח גדול של חול שלצדה גינת משחקים מגרש כדורסל וגינת טבע קהילתית.
*השדה והיער שלנו-אתר טבע קהילתי של קרקע מסוג חמרה ובית גידול לצמחים.

## קישורים חיצוניים

* אתר ועד אגודת מעוז אביב 
* 
250px|ממוזער|ימין|מראה אופייני במעוז אביב - ירק ושולחנות פיקניק
## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: שכונות
סוסון האצה

**סוסון האַצָה** (שם מדעי: *Phycodurus eques*), המוכר גם בשם **דרקון ים עלי** (תרגום של כינויו באנגלית, Leafy Sea Dragon) הוא מין דג ימי המשתייך למשפחת האבובוניים, משפחה בה חבר גם סוסון הים, והוא המין היחיד בסוג *Phycodurus*.

## מאפיינים
ממוזער|סוסון האצה
יצורים אלה מצויים אך ורק במים הרדודים והקרירים שסביב דרום ומזרח אוסטרליה. לכל אורך גופם דבלולים וציציות דמויי עלי אצה. מטרת ציציות אלה היא הסוואה בלבד, והן אינן משמשות להנעה. סוסון האצה נע באמצעות סנפיר החזה שעל חזהו וסנפיר הגב המצוי קרוב לזנב. סנפירים קטנים אלה שקופים לחלוטין וקשה לראותם בשל תנועתם הגלית הזערורית הגורמת לתזוזה מתונה של היצור והמשלימה היטב את האשליה של עשב ים צף.

בדומה למקור שמם של סוסוני הים נובע מקור שמם באנגלית, דרקון ים, מדמיון מקרי ליצור אחר (מיתולוגי במקרה זה). סוסוני האצה קטנים למדי בהשוואה למפלצות ים, אבל כסוג של סוסוני ים הם גדולים מאוד ומגיעים עד לגודל של 45 סנטימטר. סוסוני האצה ניזונים מפלנקטון, אצות וסחופת קטנה אחרת, ואין להם אויבים טבעיים מלבד האדם. הנקבות מטילות את הביצים המופרות לתוך כיס בזנב הזכר שנסגר ומשמש כמדגרה, וממנו יוצאים צעירים הדומים להוריהם.

סוסוני האצה הם יצורים בסכנת הכחדה בשל זיהום הסביבה וסכנת שפכים תעשייתיים רעילים, וכן בשל איסוף בידי צוללים, המקבלים בעבורם מחיר גבוה מאספנים. בתגובה לסכנות אלה הכריזה ממשלת אוסטרליה על סוסון האצה בעל חיים מוגן.

על פי גיליון נובמבר 2006 של "נשיונל ג'יאוגרפיק", ייתכן שסוסון האצה וסוסון עשב הם אותו מין באזורי תפוצה שונים.

סוסון האצה הוא הסמל הימי הרשמי של מדינת דרום אוסטרליה.

## קישורים חיצוניים

* 
* Small et al., Leafy and weedy seadragon genomes connect genic and repetitive DNA features to the extravagant biology of syngnathid fishes, PNAS 119, (26), June 22, 2022, 

*סוסון האצה, באתר הארגון IUCN 
* הסמל הימי של ממשלת דרום אוסטרליה (האתר הרשמי) 
* גלריית צלילה, קישורים ומולטימדיה – באנגלית
* מידע נוסף 
* המוזיאון האוסטרלי ברשת – סוסון האצה וסוסון עשב 
* דף העוסק בשימור 
* אליוט – הגרסה הרטובה, כתבה של ד"ר שרון אלמן מורי על דרקון הים בעיתון חי גיליון 124, נובמבר 2004

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1865
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברט גינטר
קטגוריה:אבובוניים
קטגוריה:מקריני סנפיר יחידים בסוגם
קטגוריה:דגי ים בדרום אוסטרליה
אמפייר סטייט

**אֵמְפַּייר סְטֵייט** הוא התעתיק העברי לביטוי **Empire State** באנגלית, שפירושו הנפוץ הוא "מדינת האימפריה", ומתייחס בדרך כלל למדינת ניו יורק בארצות הברית.

## הערות שוליים
סוגלוסיים

**סוגלוסיים** (בלטינית: Sooglossidae) היא משפחה בסדרת חסרי הזנב.

מרבית המינים הם קטנים יחסית, וחיים בעיקר ביבשה. הם מתחבאים מתחת לעלים שנשרו או בבקיעי סלעים. הם ייחודיים בקרב תת-הסדרה ניאובטרכיה בכך שחיבוק הכלולות שלהם פרימיטיבי יחסית. לא נמצאו מאובנים של המשפחה. שני הסוגים תחת המשפחה נוצרו מסוג אחד, שהתפצל בעקבות פיצולם של איי סיישל מהודו לפני 100 מיליון שנה לערך.

## טקסונומיה
בעבר הסוג כלל 2 סוגים: סוג ומין יחיד Nesomantis וSooglossus.

### מחקרים גנטיים
מחקרים גנטיים שבוצעו ב-2006 הראו קשר בין המשפחה צפרדעים סגולות (Nasikabatrachidae) לבין הסוגלוסיים. מסיבה זו, הסוג *Nesomantis* אוחד לתוך הסוג *Sooglossus*, ומשפחת ה-Nasikabatrachidae הפכה לסוג תחת משפחת הסוגלוסיים.

המיון המודרני למשפחה הוא:
* משפחת **סוגלוסיים**
** סוג *Sooglossus*
*** מין *S. gardineri*
*** מין *S. pipilodryas*
*** מין *S. sechellensis*
*** מין *S. thomasseti* (הוא בעצם המין שאוחד לתוך סוג זה.)
**סוג ומין יחיד צפרדע סגולה (*Nasikabatrachus sahyadrensis)*)

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1931
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גלדווין קינגסלי נובל
פרידריך פון פלוטו

**פרידריך פון פלוטו** (גרמנית: **Friedrich von Flotow**; 27 באפריל 1812 – 24 בינואר 1883) היה מלחין גרמני.
ממוזער|שמאל|פרידריך פון פלוטו.|220px

## ביוגרפיה
פלוטו נולד למשפחה אריסטוקרטית עשירה. בצעירותו חונך לקריירה דיפלומטית אך הראה נטייה למוזיקה. ב-1827 נסע לפריז והתקבל ללימודים בקונסרבטוריון, שם החל לחבר מוזיקה, בעיקר אופרות.

הוא חיבר 29 אופרות שתורגמו לאנגלית, לצרפתית ולאיטלקית, והוצגו ברחבי אירופה. רק האופרה **[[מרתה (אופרה)|מרתה]]** שחיבר, שרדה את מבחן הזמן. מרתה (המכונה גם "השוק של ריצ'מונד") הועלתה לראשונה בווינה ב-25 בנובמבר 1847. הגרסה האיטלקית של האופרה התקבלה בהתלהבות רבה יותר מהגרסה הגרמנית. שני הקטעים המפורסמים מהאופרה הם האריה של מרתה, המבוססת על השיר האירי העממי The last rose of summer וכן האריה "Ach, so fromme" הזכורה יותר בגרסתה האיטלקית M'appari, בביצועו של מריו לנצה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:בוגרי הקונסרבטואר של פריז
קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:מלחיני אופרה גרמנים
קטגוריה:דרמשטאדט: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1812
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1883
סעד מן הצדק

**סעד מן הצדק** הוא סיוע הניתן על ידי בית משפט שלא בהתאם לדין, מטעמי צדק.

## המשפט הישראלי
במשפט הישראלי ישנם מספר מקרים בהם יינתן סעד מן הצדק:
### בית המשפט העליון בשבתו כבית משפט גבוה לצדק
בית המשפט העליון בשבתו כבית המשפט הגבוה לצדק אינו יכול לשבת כערכאת ערעור על החלטות של בתי הדין הרבניים והתערבותו בפסיקה שלהם מוגבלת למקרים בהם נפל בהחלטתם פגם ממשי כדוגמת חריגה מסמכות, פגיעה בכללי הצדק הטבעי, סטייה מהוראות חוק המכוונות לבית הדין הדתי. במקרה שאינו אחד מהמקרים האלה, הבג"ץ אינו יכול להתערב בהחלטה של בית הדין הרבני אלא אם נדרש **סעד מן הצדק** - במקרה בו העניין אינו בסמכותו של בית משפט או בית דין אחר.

### סמכות בית משפט השלום לתת סעד מן הצדק
סמכות מיוחדת הוענקה לבית משפט השלום בתביעות פינוי נגד דיירים מוגנים, להושיט לדייר המפר את תנאי השכירות (ומאבד את זכאותו לשכירות מוגנת) "**סעד מן הצדק**", שמקורו בדיני היושר במשפט האנגלי. משמעות מתן סעד זה, היא כי בניגוד להוראות החוק, לא יפונה אותו שוכר מהמושכר על אף ההפרה של הסכם השכירות או של הדין שהוא ביצע. הסעד ימנע את פינויו של השוכר מהמושכר, חרף קיומה של עילת פינוי נגדו. 

"סעד מן הצדק" זה מעוגן בסעיף 132 לחוק הגנת הדייר "ניתן לדמותו למעין חנינה שלמה המוחקת את העבירה".
סעיף 132 לחוק הגנת הדייר קובע: 
:"(א) על אף קיומה של עילת פינוי רשאי בית המשפט לסרב לתת פסק דין של פינוי אם שוכנע שבנסיבות העניין לא יהיה זה צודק לתתו" .

הושטת הסעד היא למעשה הליכה לפנים משורת הדין לקראת הדייר, במקרה בו שקילת האינטרסים של בעלי הדין במאזני צדק - מטה את הכף לטובת הדייר המפר. 

סעד מסוג זה ניתן רק לדיירי דירת מגורים, אשר בית המשפט אינו רוצה לגרשם מביתם על אף הפרת החוזה וניתן רק פעם אחת (לעיתים נדירות ביותר דייר שחוזר ומפר את החוזה מקבל את הסעד פעם שנייה, וכן ידוע מקרה בו הוענק הסעד בפעם השלישית; הבקשה הרביעית באותו מקרה נדחיתה בערעור אשר הוגש בבית המשפט העליון). הסעד אינו ניתן לבתי עסק השוכרים מושכר בשכירות מוגנת. 

סעד מן הצדק נחשב כתרופה יוצאת דופן, אשר איננו מופעל בדרך השגרה. סעד זה בא לאפשר התחשבות מיוחדת במצבים קשים, ופניו בעיקר אל הנסיבות האישיות של הדייר המוגן. 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: חוק ומשפט
אוטו ניקולאי

**אוטו ניקולאי** (**Carl Otto Ehrenfried Nicolai**; 9 ביוני 1810 – 11 במאי 1849) היה מנצח ומלחין גרמני.

## ביוגרפיה
ניקולאי נולד בעיר קניגסברג בפרוסיה. בגיל צעיר החל ללמוד נגינה בפסנתר. בגיל 17 עבר לברלין לאחר מריבה עם אביו והמשיך את לימודי המוזיקה אצל המורה המפורסם דאז קרל פרידריך צלטר.

בשנת 1833 עבר לרומא שם שימש כנגן אורגן בשגרירות הפרוסית. ב־1837 עבר לווינה שם התפרסם כמנצח ומלחין. ב־1847 עבר לברלין שם מונה למנצח המקהלה בקתדרלה של העיר.

ב־9 במרץ 1849 ניצח בבית האופרה של ברלין על הצגת הבכורה של האופרה שהלחין - נשי וינדזור העליזות. האופרה זכתה להצלחה גדולה אולם ניקולאי לא זכה לקצור את פירותיה. הוא נפטר באופן פתאומי משבץ חודשיים לאחר מכן.

ניקולאי כתב עוד חמש אופרות ויצירות למקהלה ותזמורת. רק האופרה "נשי וינדזור העליזות" שרדה ומועלית מדי פעם עד ימינו. בעיקר משמיעים את הפתיחה המפורסמת לאופרה זו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:מלחיני אופרה גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1810
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1849
טיונית החולות

**טַיּוּנִית הַחולוֹת** (שם מדעי: *Heterotheca subaxillaris*; מכונה גם **טיונית פולשנית** או **הטרותיקת החולות**) היא עשבוני רב-שנתי ממשפחת המורכבים שמוצאו בדרום-מזרח ארצות הברית. לארץ הובא בשנת 1975 לצורך ייצוב חולות, אך בשנים האחרונות חלה התפשטות פולשנית שלו, ונכון ל-2007 הוא נמצא ברשימות צמחים פולשניים של המשרד להגנת הסביבה.

הצמח גדל לגובה 30 עד 150 סנטימטרים. לצמח עלים פשוטים מסורגים, בעלי שפה תמימה. הפריחה צהובה; פורח בארץ בחודשים מרץ עד דצמבר.

הצמח מוכרז כמין פולש, בנוסף לישראל, גם במערב ארצות הברית ובמרכז ארגנטינה.

שם הסוג נקבע על ידי האקדמיה ללשון העברית על שום דמיון נוף הצמח ועליו לסוג טיון.


קובץ:Heterotheca subaxillaris001.jpg|טיונית החולות באשדוד
קובץ:Heterotheca subaxillaris002.jpg|תקריב על קרקפת של טיונית החולות


## קישורים חיצוניים

* על הצמח באתר משרד החקלאות האמריקאי 
* על הצמח באתר GRIN של משרד החקלאות האמריקאי 
* קביעת סדר עדיפויות מרחבי לביעור הצמח הפולש טיונית החולות ויישומו בעזרת בני נוער, 'אקולוגיה וסביבה', דצמבר 2012.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1887
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי נתניאל לורד בריטון
קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:ארץ ישראל: מורכבים
קטגוריה:מיני צמחים פולשים בישראל
קטגוריה:פרחים צהובים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אלרגניים
לנטנה ססגונית

**לַנְטָנָה סַסְגּוֹנִית** (שם מדעי: *Lantana camara*) היא שיח ירוק עד מסוג , ממשפחת הוורבניים, שמוצאו במרכז ודרום אמריקה הטרופית. הובא לישראל כצמח נוי, כנראה באמצע המאה ה-20, אך הוא התפשט כפליט תרבות ונמצא כיום ברשימות צמחים פולשניים של המשרד להגנת הסביבה.

## מאפיינים
לצמח עלים פשוטים מסורגים, בעלי שפה משוננת. הפריחה בתפרחת ססגונית, כשם המין, בגווני אדום-כתום-צהוב; פורח בישראל בחדשים אפריל עד אוקטובר. הפירות באשכול הדומה בצורתו לפירות הפטל, ירוקים בתחילה וסגולים בהבשלתם. הפירות הסגולים כשהם מתפוצצים פולטים רעל בשם לנטנין אשר מתפרק בעת הבשלת הפרי.

הצמח מוכרז פולשני, בנוסף לישראל גם באיים באוקיינוס השקט, אוסטרליה, ניו זילנד, סין, דרום-מזרח אסיה, מערב אפריקה, קניה, מדגסקר, איים באוקיינוס ההודי, הודו, דרום אפריקה, זמביה, זימבבווה וטורקיה.

## גלריה

לנטנה.jpg|
LantanaFlowerLeaves-3.jpg|
Lantana Invasion of abandoned avocado plantation 03.jpg|פלישת לנטנה ססגונית למטע אבוקדו נטוש בפרדס חנה



## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ורבניים
קטגוריה:מיני צמחים פולשים בישראל
קטגוריה:צמחי נוי
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
חוקי גרבסקי

"**חוקי גרבסקי**" הוא כינוים של חוקים  אשר נחקקו בשנת 1924 בפולין. הם מכונים כך על שמו של שר האוצר הפולני, ולדיסלב גרבסקי. החוקים כללו הטלת מסים כבדים על מעמד הביניים, סוחרים ותעשיינים, במטרה להשתמש בכספי המיסים לשם עידוד צמיחתה של תעשייה מודרנית. 

החוקים כללו הטלת מס מכר שהיה 2.5% מכל מכירה, ונועד לא רק לאסוף הכנסות אלא גם לצמצם את מספר הסוחרים בשרשרת האספקה. בנוסף, ועדות ההערכה שקבעו את היקף המסחר הורכבו בעיקר מפולנים שנטו להעריך את מחזור המכירות של היהודים בעודף. 

החוקים הלאימו את תעשיות הטבק, היין השרוף והגפרורים, שהיו תחומים בהם היהודים היו דומיננטיים. ההלאמה הביאה לסגירת בתי חרושת רבים של יהודים. בנוסף, הרישיונות למסחר בסחורות אלו נמסרו לנפגעי מלחמת העולם הראשונה, ויהודים רבים שעסקו במסחר בתחום נותרו ללא מקור פרנסה.
 
רבים מיהודי פולין השתייכו למגזרים אלה, והם נפגעו מכך. חלקם ניסה להגר לארצות הברית, אך בשל מכסות ההגירה שהונהגו בה, פנו רבים לארץ ישראל. עליית יהודים אלה במסגרת העלייה הרביעית מכונה "עליית גרבסקי".

## הערות שוליים

קטגוריה:פולין: היסטוריה
קטגוריה:פולין: חוק ומשפט
אוטו לימן פון זאנדרס

**אוטו לימן פון זאנדרס** (בגרמנית: **Otto Liman von Sanders**; 17 בפברואר 1855 – 22 באוגוסט 1929), היה גנרל ומצביא גרמני בתקופת מלחמת העולם הראשונה, שבין היתר היה היועץ הגרמני לאימפריה העות'מאנית.

## ביוגרפיה
### נעוריו ותחילת דרכו
אוטו לימאן נולד בסטולפ (לימים סלופסק, פולין) במחוז פומרניה בממלכת פרוסיה. הוא היה בנם של קרל לאונרד לימן ואשתו אמה לבית מיכאליס. קרל לימן היה איש עסקים משגשג, שרכש את האדנות על האחוזה של שווסין (לימים Świeszyno, פולין). אף על פי שמתועדים פרטים שונים על מוצאו האבהי של קרל לימן, מוסכם שאביו וסבו של אוטו נולדו למשפחה יהודית בשם ליפמן ולאחר מכן הוטבלו לנצרות.

בשנת 1874 הצטרף לצבא כצוער. הוא התקדם בדרגות עד שבשנת 1908 הוא קיבל דרגה של גנרל-מיור, ובשנת 1911 הוא הועלה לדרגה של גנרל-לויטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-22, שהייתה מוצבת בקאסל. בשנת 1913 הוענק לפון זאנדרס תואר אצולה לרגל חגיגות 25 שנה לעליית הקייזר וילהלם השני לשלטון. באותה שנה הוא מונה לראש משלחת הצבא הגרמני לאימפריה העות'מאנית. בתפקידו ניסה לבצע רפורמות מודרניזציה בצבא העות'מאני.

### מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ואחרי כמה מן המפלות המוקדמות בשדה הקרב, העות'מאנים איפשרו לקצינים הגרמנים לקחת חלק יותר משמעותי ומרכזי בפיקוד הצבא. פון זאנדרס מונה למפקד הארמייה החמישית בשנת 1915, ופיקד עליה בזמן קרב גליפולי, שבו הצליחו הכוחות הטורקים להדוף את הפלישה הצרפתית-בריטית. קרב זה נחשב להצלחה הגדולה ביותר של העות'מאנים במלחמה. על חלקו בניצחון פון זאנדרס עוטר בפור לה מריט עם עלי האלון, אחד העיטורים הגבוהים ביותר של האימפריה הגרמנית.

פון זאנדרס מונה למפקד הכוחות העות'מאנים בארץ ישראל בשנת 1918, בזמן זה הם כבר ספגו תבוסות מידיו של הצבא הבריטי בראשות גנרל אדמונד אלנבי, ולכן פון זאנדרס נקט מדיניות הגנתית של התבצרות והחזקה בשטח הנוכחי שבידי הכוחות העות'מאנים. למרות מאמציו, הכוחות העות'מאנים הובסו על ידי הצבא הבריטי בקרב מגידו, ונסוגו בסופו של דבר מארץ ישראל.

### לאחר המלחמה
עם תום המלחמה, פון זאנדרס נעצר במלטה ובילה שישה חודשים בכלא כחשוד בביצוע פשעי מלחמה, אולם לבסוף שוחרר בשנת 1919. עם חזרתו לגרמניה פרש מהצבא והתרכז בכתיבת זיכרונותיו, שהתפרסמו בשנת 1927.

בשנת 1929 נפטר בביתו שבמינכן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:האימפריה הגרמנית: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מערכת גליפולי
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:מעוטרי מסדר המג'ידיה
קטגוריה:אנשי צבא עות'מאנים
קטגוריה:מעוטרי מסדר אוסמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1855
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1929
פאול הרמן מילר

**פאול הרמן מילר** (בגרמנית: **Paul Hermann Müller**; 12 בינואר 1899 – 12 באוקטובר 1965) היה כימאי שווייצרי וזוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ב-1948, עבור תגליתו ב-1939 כי חומר הדי-די-טי (DDT) משמש כחומר מדביר חרקים יעיל למחלות המועברות על ידי פרוקי-רגליים, דוגמת: מלריה וקדחת צהובה.

נולד באולטן בקנטון זולותורן שבשווייץ. לאחר שקיבל ב-1925 תואר דוקטור, עבר לבזל ועבד שם עבור חברת הכימיה גייג'י (שאחרי מיזוגים היום היא חלק מתאגיד התרופות נוברטיס). ב-1935 פיתח חומר המסייע לעיבוד עורות. בסתיו 1939, בעת עבודתו בגייג'י, גילה את תכונותיו של הדי-די-טי כקוטל חרקים.

פרס נובל ניתן לו עבור "גילוי יעילות הדי-די-טי כרעל ישיר כנגד מספר סוגים של פרוקי-רגליים". הייתה זו הפעם הראשונה בה הוענק פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לאדם שאינו בעל תואר דוקטור לרפואה.
מילר רשם את הדי די טי כפטנט בשווייץ ב-1940, בארצות הברית ב-1942 ובאוסטרליה ב-1943.

מילר נפטר בבזל ב-1965.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:כימאים שווייצרים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל שווייצרים
קטגוריה:מלריולוגים
קטגוריה:ילידי 1899
קטגוריה:נפטרים ב-1965
נושאות המטוסים מסדרת נימיץ

**נושאות המטוסים מסדרת "נימיץ"** הן סדרת נושאות מטוסים המשרתות בצי ארצות הברית, ומונעות באנרגיה גרעינית. הסדרה נקראת על שם אדמירל הצי צ'סטר נימיץ. האונייה הראשונה בסדרה, נימיץ (CVN-68), נכנסה לשירות במאי 1975, והאחרונה בסדרה, ג'ורג' ה' ו' בוש (CVN-77), הושקה ב-7 באוקטובר 2006, ונכנסה לשירות בשנת 2009. הן היו אוניות המלחמה הגדולות ביותר שנבנו אי פעם עד כניסתן לשירות של נושאות המטוסים מסדרת ג'רלד פורד, והן מן האוניות הגדולות ביותר שנבנו בכלל. כל אונייה נושאת עליה כוח אווירי גדול ומודרני, והן מהוות את אחד הסממנים לעוצמתה של ארצות הברית כמעצמת על. בצי ארצות הברית ניתן לאוניות אלה הסימול CVN, שמורכב מ-CV שהוא הקוד שמציין נושאת מטוסים ו-N שמציין גרעינית, ומספריהן הסידוריים הם 68 והלאה.

יש המחלקים את עשר נושאות המטוסים מסדרה זו לשתי סדרות: הראשונה, בת שלוש אוניות – **נימיץ**, **אייזנהאור** ו**וינסון**, והשנייה – שבע האוניות שנבנו מהאונייה **רוזוולט** ואילך. זאת בשל השיפורים והשינויים הרבים שהוכנסו בהן. ואולם, צי ארצות הברית מתייחס לכל עשר האוניות כאל אותה סדרה, והאוניות הישנות יותר משודרגות לרמתן של האוניות החדשות עם השנים.

## נושאות המטוסים בסדרה

## נתונים נוספים
* מחיר - כ-9.36 מיליארד דולר במחירי 2018.
* עלות הפעלה שנתית - 900 מיליון דולר במחירי 2018 . עלות הפעלתה ליום מוערכת בכ-2.5 מיליון דולר.
* משך שירות - 50 שנים

## ראו גם
* נושאות המטוסים מסדרת ג'רלד פורד

## קישורים חיצוניים

* נושאות המטוסים מסדרת נימיץ באתר הבית של צי ארצות הברית

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
נימיץ
נימיץ
MK 105

**MK105** (באנגלית: **Magnetic Influence Minesweeping System**) היא מערכת לניקוי שדות מוקשים ימיים בעזרת מחולל שטף מגנטי.

המערכת צפה על סירת קטמרן מהירה, שלרוב נגררת על ידי מסוק CH-53 סי סטאליון. בלב המערכת נמצא מחולל שדות מגנטיים שהפעלתו על יד מוקשים מגנטיים מפוצצת אותם (מוקשים ימיים רגילים נצמדים לחלקים מתכתיים בספינה ומתפוצצים עקב הצימוד המגנטי).

ניתן להשתמש במערכת כדי ליצור מעברים בשדות מוקשים ימיים, ולשבור הגנת נמלים. המערכת הוצגה לראשונה בשנת 1973 בנמל הייפונג שבווייטנאם, ונמצאת מאז בשימוש מבצעי.

## קישורים חיצוניים
* המפרט של הכלי 

קטגוריה:אמצעי לחימה אמריקאיים
קטגוריה:מיקוש
פריגו

**פֶּרִיגוֹ** (באנגלית: **Perrigo**) היא חברת תרופות שנוסדה ב-1887 במישיגן, ארצות הברית. החברה מפתחת, מייצרת ומשווקת תרופות גנריות, חומרי גלם לייצור תרופות (APIs), מוצרים דרמטולוגיים ומוצרי צריכה.

פריגו נסחרת בבורסה לניירות ערך בניו-יורק, והיא הייתה בעבר רשומה אף בבורסה לניירות ערך בתל אביב, זאת בעקבות מיזוג בתחילת 2005 עם קבוצת "אגיס", חברה ישראלית שהייתה בשליטת מורי ארקין לפי שווי (לאגיס) של למעלה משמונה מאות מיליון דולר. בעקבות רכישה זו השתנה גם שמה של "אגיס" ל"פריגו ישראל".
## היסטוריה
ב-2009 הועסקו בפריגו כ-7,200 עובדים. בשנת 2013 היו לחברה הכנסות של כ-3.5 מיליארד דולר.

בשנת 2013 רכשה פריגו את חברת Elan האירית תמורת 8.6 מיליארד דולר, והתאגדה בחברת החזקות בשם Perrigo Company plc, שמרכזה בדבלין, אירלנד. ב-2013 מספר חודשים לפני רכישתה של Elan בידי פריגו, נמכרו חלק מהזכויות בתרופה טיסברי לחברת ביוג'ן, וב-2018 דרשו רשויות המס באירלנד מפריגו תשלום מס של 1.9 מיליארד דולר.

בספטמבר 2021 רכשה פריגו את החברה הצרפתית HRA Pharma, תמורת 1.8 מיליארד אירו.

פריגו ישראל היא בין 35 חברות התעשייה הגדולות בישראל. בבעלות החברה בישראל חברות אחדות ובהן פארמאגיס, כימאגיס (Chemagis), ואחרות. מותגי חברת הקוסמטיקה קרליין, כולל נקה ונטורל פורמולה, היו בבעלות החברה, ויוצרו במפעלה שבירוחם, עד שנמכרו ב-2009.

לאחר חיסול הפעילות בישראל, בסוף שנת 2021 מניית פריגו הפסיקה להסחר בבורסה של תל אביב.

## קישורים חיצוניים
* 

* פריגו ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:תעשיית פרמצבטיקה בישראל
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:יצרני תרופות
קטגוריה:חברות אמריקאיות שנסחרו בנאסד"ק
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
אוסיפ גברילוביץ'

**אוֹסיפּ סולומונוביץ' גַבּרילוביץ**' (ברוסית: **Осип Соломонович Габрилович**; 26 בינואר (לפי הלוח היוליאני) או 7 בפברואר (לפי הלוח הגריגוריאני) 1878 – 14 בספטמבר 1936) היה פסנתרן ומנצח אמריקאי ממוצא יהודי רוסי.

## קורות חיים
גברילוביץ' נולד בסנקט פטרבורג ולמד נגינה בפסנתר וקומפוזיציה בקונסרבטוריון של עיר זו.
בין מוריו לפסנתר היו אנטון רובינשטיין, אנטולי ליאדוב, אלכסנדר גלאזונוב. אחרי שסיים את לימודיו בשנת 1894, המשיך להשתלם בפסנתר אצל תאודור לשטיצקי בווינה.

משנת 1910 עד 1914 ניצח על הפילהרמונית של מינכן. הוא השתקע בארצות הברית ובשמת 1918 התמנה למנהל המייסד של התזמורת הסימפונית של דטרויט ובמקביל המשיך בקריירה של פסנתרן קונצרטים. לפני שנתן את הסכמתו למינוי, דרש שיוקם לתזמורת אולם חדש ודרישתו נענתה.

בשנת 1906 נישא לבתו של מארק טוויין, קלרה קלמנס, זמרת שהופיעה עמו ברסיטל. גברילוביץ' חיבר כמה יצירות, בעיקר קטעים קצרים לפסנתר לשימושו האישי. הוא מת בדטרויט בשנת 1936 וקבור, לצד קלרה ואביה, באלמירה, ניו יורק.

## יצירות
* קטעי פסנתר, אופוס 1, מס' 5
* ואלס איטי מס' 3 (בסביבות 1897)
* גבוט ברה מינור, אופוס 2
* יצירות לפסנתר אופוס 3
* קפריס בורלסק אופוס 3 מס' 1, (בסביבות 1901)
* מזורקה מלנכולית, אופוס 3 מס' 2
* נושא מגוון לפסנתר, אופוס 4
* מלודיה, אופוס 8, מס' 1
* הצארינה, מזורקה רוסית
* שלושה שירים אופוס 11: 1. היה שלום (ק. רוסטי) 2. אהבתי את מצחה הענוג (ר. ו. גילדר) 3. היום החדש (ר. ו. גילדר) (בסביבות 1917)
* שני קטעים לפסנתר, אופוס 12: 1. אלגיה, 2. אטיוד ליד שמאל
* קרוב אלייך... (שיר למילים של יוהאן וולפגנג פון גתה, גרסה אנגלית מאת קלרה קלמנס (בסביבות 1924)

## לקריאה נוספת

* Clara Clemens: My husband Gabrilowitsch. Reprint of the ed. published by Harper, New York. New York, NY: Da Capo Press, 1979. 


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרנים יהודים רוסים
קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1878
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1936
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1936
לפטודקטיליים

**לפטודקטיליים** (בלטינית: Leptodactylidae) היא משפחה גדולה בסדרת חסרי הזנב. במשפחה מינים הנפוצים בקרקעית יערות הגשם של מרכז ודרום אמריקה. המשפחה לרוב מוגדרת כפרפילטית, משום שכל חברי המשפחה חולקים אב קדמון משותף, אולם משפחה זו אינה מכילה את כל הצאצאים של אב קדמון זה. מאובנים רבים של לפטודקטיליים נמצאו. 

חלק מהלפטודקטיליים (מספר סוגים) מטילים את ביציהם בסוג של קנים שהם בונים. אלו יכולים להיבנות בבקיעים צרים בקרבת מקור מים, או על הקרקע של יערות. תופעה מיוחדת היא, שכאשר הראשנים בוקעים מהביצים, הם אינם יוצאים מה"קן", ואינם אוכלים עד אשר יסתיים תהליך המטמורפוזה.

הם יצורים בינוניים עד גדולים יחסית לצפרדעים. כולם טורפים יצורים קטנים מהם, אך אוכלי צמחים כראשנים.

## מיון
*תת-משפחה Leiuperinae
**סוג Edalorhina
**סוג Engystomops
**סוג Physalaemus - בה פייסלמוס נטררי
**סוג Pleurodema
**סוג Pseudopaludicola
*תת-משפחה Leptodactylinae
**סוג Adenomera
**סוג Hydrolaetare
**סוג לֶפְּטוֹדַקְטִיל (Leptodactylus)
**סוג ומין יחיד Lithodytes lineatus
*תת-משפחה Paratelmatobiinae
**סוג Crossodactylodes
**סוג Paratelmatobius
**סוג ומין יחידRupirana cardosoi
**סוג ומין יחידScythrophrys sawayae

קבוצות רבות שהיו בעבר במשפחה הפכו למשפחות עצמאיות, ביניהם: קרפדות מקרינות, קיקלורמפידיים, אלסודיים, קליפוטוספליליים, אלאוטרודקטיים ותלמטוביים.

## גלריה

קובץ:Leptodactylus savagei.jpg
קובץ:Physalaemus nanus01.jpg
קובץ:Adenomera andreae.jpg
קובץ:Rã - Leptodactylus mystaceus.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1896
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרנץ ורנר
*
תורת לחימה

**תורת לחימה** (בראשי תיבות: תו"ל) היא תורה מוסדרת של ארגון צבאי (לרוב צבא), העוסקת בהפעלת הכוח הצבאי שלו, חלקו או פריטים ממנו, במצב נתון.

תורת הלחימה מורכבת מעקרונות המכתיבים את אופייה הכללי של הלחימה. עקרונות אלו מושפעים מהמצב המדיני והתרבותי של המדינה או הארגון. בין השאר, תורת לחימה של מדינות חסות מושפעת רבות מזו של בוני צבא מדינת החסות (לרוב – המדינה נותנת החסות).

תורת הלחימה הצה"לית למשל, מתחלקת לפי סוגי צורות הקרב כגון – התקפה, התקדמות ורדיפה, פשיטה, מארב, הגנה, נסיגה והשהייה וכן הלאה.

לדוגמה, לסוריה הייתה במשך שנים רבות תורת לחימה שהתמקדה בהגנה לעומק, שעל פיה מוקמו כוחות גדולים בעלי הכשרה נמוכה על קו הגבול עם ישראל, וברצועות ההגנה הפנימיות יותר הוצבו כוחות בעלי הכשרה גבוהה יותר. במרכז ההגנה עמדה עיר הבירה דמשק, שעליה הגנה דיוויזיית כוחות מיוחדים. תורה זו שאבה רבות מתורת הלחימה של ברית המועצות. עם השנים (ובפרט לאחר התמוטטות ברית המועצות ב-1989) הוברר לסורים שתורת לחימה זו שגויה בנסיבות הגאופוליטיות, ומתעלמת מההתפתחות הצבאית של מדינת ישראל, ולכן סוריה ערכה שינויים רבים בתורת הלחימה שלה.

את תורת הלחימה משלימה תורת הפעלה של כוחות או אמצעים מיוחדים.

## פירושים נוספים
הביטוי "תורת לחימה" נמצא בשימוש גם באמנויות לחימה היפניות כתרגום לביטוי היפני "בּוּגֵיי" (קאנג'י: 武芸) וכן בקפואירה.

## ראו גם
*אסטרטגיה צבאית
*הלם ומורא
*לוחמה זעירה
*דוקטרינה צבאית
* שטח שולט ושטח נשלט

## לקריאה נוספת
* תורת הלחימה, באתר צה"ל

## קישורים חיצוניים

* 
* ד"ר יגיל הנקין, שינויים בתורת הלחימה הם הכרחיים, אך כללי הלחימה הבסיסים עדיין בתוקף

קטגוריה:טקטיקה צבאית
קטגוריה:לחימה
הלגיון הגאורגי (1914–1918)

**הלגיון הגאורגי** הראשון (בגאורגית: **ქართული ლეგიონი**, מילולית: כּארתוּלי לֶגיוֹני) היה לגיון צבאי אתני שנוסד בצבא הגרמני, ובסיסה היה בסמסון שבטורקיה, בשנת 1915, בתקופת מלחמת העולם הראשונה. מייסד הלגיון היה פרידריך ורנר פון דר שולנבורג, הקונסול הגרמני בטביליסי לשעבר. המפקד היה הגנרל הגאורגי הבולט, לֶאוֹ קֶרֶסֶלַדזֶה (ლეო კერესელიძე), אחד ממנהיגי "הוועדה לעצמאות גאורגיה" (1914-1918). המטרה העיקרית של הלגיון היה שחרור גאורגיה מהאימפריה הרוסית. 

הלגיון פורק בשנת 1917 בצו שהוציא מי שלימים יהיה נשיא הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, נואה ז'ורדניה וחבריה הועברו למספר יחידות בצבא הגאורגי החדש של הרפובליקה. הסיבה לפירוק היחידה היה לחץ של ברית המנצחים, שמהם ציפה ז'ורדניה להכרה במדינה. הלגיון הגאורגי היה כתם שלילי במערכת היחסים הבריטית-צרפתית עם המדינה הגאורגית החדשה. 

לגיון הגאורגי (1914-1918)
לגיון הגאורגי (1914-1918)
נפוליאון דינמיט

**נפוליאון דינמיט** (באנגלית: **Napoleon Dynamite**) הוא סרט מ-2004 אותו ביים ג'ארד הס, אשר מבוסס על סרט קצר קודם שלו, פלוקה. הסרט צולם במקור ב-2003 בעיירה פרסטון באיידהו. הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בטקס פרסי הקולנוע של MTV של שנת 2005.

## תקציר העלילה
נפוליאון דינמיט, תלמיד תיכון ביישן ומגושם חברתית, חי עם סבתו ואחיו הגדול באיידהו. כשסבתו נפצעת, דודו המאצ'ואיסטי נשלח לשמור על השניים. במהלך הסרט דודו מנסה לפתוח עסק באזור, אחיו הגדול מקווה להכיר את האישה איתה הוא מתכתב באינטרנט, ונפוליאון עוזר לחבר חדש שלו, פדרו סאנצ'ז, במסע בחירות לנשיאות בית ספרם.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: סרטים
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטים על מוגבלות
וינסנט מינלי

**וינסנט מינלי** (באנגלית: **Vincente Minnelli**; 28 בפברואר 1903 – 25 ביולי 1986) היה במאי קולנוע ותיאטרון אמריקאי סיציליאני, זוכה פרס אוסקר, שמזוהה בעיקר בזכות סרטיו המוזיקליים ובמיוחד בזכות "אמריקאי בפריז".

## ביוגרפיה
מינלי נולד בשיקגו תחת השם לסטר אנטוני מינלי להורים עם שורשים איטלקים וסקוטים. אביו, וינסנט צ'ארלס מינלי, היה מנצח מוזיקלי בתיאטרון בעיר, כשבהמשך בנו, וינסנט, עבד במחלקת התלבושות של התיאטרון של שיקגו, בהמשך עבד כמעצב תפאורה עד אשר החל לביים הצגות בעצמו.

עם הרקע מהתיאטרון, נודע מינלי כבמאי סרטים המזוהה מאוד עם סרטיו, בזכות דרך עבודתו העקבית כבמאי שתמיד מביא את הניסיון שלו מהתיאטרון, במטרה למזג בין השניים. סרטו הראשון כבמאי נקרא "Cabin in the Sky", משנת 1943, שהיה עיבוד קולנועי למחזמר מברודוויי, שהפיק ארתור פריד באולפני MGM, האיש שנתן למינלי את ההזדמנות להציג את כישרונו הבימתי על מסך הקולנוע. סרט זה היה אוונגרדי לזמנו, בשל ההחלטה ללהק לסרט אך ורק שחקנים אמריקאים-אפריקאים ובהם אדי אנדרסון ולואי ארמסטרונג. שנה אחר כך ביים מינלי את "פגוש אותי בסנט לואיס", ואז התיידד עם השחקנית הצעירה ג'ודי גרלנד. הם נישאו ביוני 1945, ומנישואים אלו נולדה לייזה מינלי, שגדלה להיות זמרת ושחקנית זוכת פרס האוסקר. אף שמינלי נודע כהומוסקסואל הוא נישא גם בשנית ושמר על מערכת יחסים הדוקה וקרובה עם בתו.

הוא ביים מעל ל-30 סרטים, רובם סרטים מוזיקליים, וביניהם: "אמריקאי בפריז", זוכה שישה פרסי אוסקר, "בריגדון", שניהם בכיכובו של ג'ין קלי, "קרון הלהקה" עם פרד אסטר וסיד צ'ריס, "קיסמט", על פי המחזה זוכה פרס טוני ו"ז'יז'י" (Gigi), עליו קיבל מינלי את פרס האוסקר על הבימוי. עוד ביים מינלי את אליזבת טיילור שלוש פעמים: ב"אבי הכלה" והמשכו "הרווח הקטן של אבא" ובדרמה הרומנטית "אהבה למבוגרים בלבד", בו כיכבה לצד בעלה ריצ'רד ברטון. בין כוכביו האחרים שהופיעו בסרטיו של מינלי נמנים: פרד אסטר ב"שיגיונות זיגפלד" ו"קרון הלהקה", קתרין הפבורן בסרט המתח "מתחת לזרם", אינגריד ברגמן בדרמה על מלחמת העולם השנייה, "ארבעת פרשי האפוקליפסה", קירק דאגלס בדרמה הביוגרפית "תאווה לחיים", המבוססת על חייו של הצייר וינסנט ואן גוך, ובסרט "הרע והיפה", ג'ניפר ג'ונס בעיבוד של מינלי לרומן הידוע של גוסטב פלובר "מאדאם בובארי", גרגורי פק ב"אשת האפנה", רוברט מיצ'ם ב"הביתה מהגבעה", פרנק סינטרה ב"אחדים באו במרוצה", דבורה קר ב"תה וסימפתיה", גלן פורד ב"אבא, עליך להתחתן", "ריצ'רד וידמרק" ב"קורי העכביש, סנדרה די וקיי קנדל בבנות ה-17 מבלות, ג'ודי הולידיי ב"צלצול הפעמונים", בשבועיים בעיר זרה (1962) וברברה סטרייסנד ב"ביום בהיר ניתן לראות לנצח".

מבקריו טענו עם השנים שבסרטיו האסתטיקה גוברת על האמנות ושהדקורציה הופכת להיות העיקר. אולם כיום סרטיו נחשבים ליפים מבין הסרטים הקלאסיים, כשמינלי משמש כאחד מעמודי התווך של ז'אנר הסרטים המוזיקליים שפרחו בהוליווד, הז'אנר המזוהה יותר מכל עם הקולנוע הקלאסי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: במאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הבימוי הטוב
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:שיקגו: אישים
מינלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1986
דגל קרוליינה הדרומית

**[[דגל]] [[מדינות ארצות הברית|מדינת]] [[קרוליינה הדרומית]]** (באנגלית: **Flag of South Carolina**) מורכב מרקע כחול שבמרכזו עץ פלמטו ממשפחת הדקליים ובפינתו השמאלית העליונה צורת סהר של שריון מגן.

במקור, הדגל לא הכיל את עץ הפלמטו אלא הכיל רק את הרקע הכחול והסהר. נטען שהוא עוצב בשנת 1775 עבור חיילי המיליציה של קרוליינה הדרומית במלחמת העצמאות של ארצות הברית על פי מדיהם הכחולים והשריון שלהם. אולם דגלים דומים שימשו קודם לכן, למשל את המפגינים נגד חוק הבולים בשנת 1765.

בשנת 1861 עם פרישת קרוליינה הדרומית מהאיחוד של ארצות הברית, נוסף עץ הפלמטו אשר מסמל את פורט מולטרי אשר נבנתה בימי מלחמת העצמאות האמריקאית מעצי הפלמטו על מנת להגן על העיר צ'ארלסטון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קרוליינה הדרומית
קטגוריה:קרוליינה הדרומית: סמלים
קרוליינה הדרומית
קרוליינה הדרומית
קרוליינה הדרומית
הלגיון הגאורגי (1941–1945)

**הלגיון הגאורגי** (בגאורגית: **ქართული ლეგიონი**, מילולית: כּארתוּלי לֶגיוֹני) היה לגיון צבאי אתני של הורמאכט, אשר הוקם על ידי מהגרים גאורגים, שנאלצו לעזוב את מולדתם, לאחר פלישת הצבא האדום לרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה בשנת 1921. הלגיון הורכב ממתנדבים מהצבא האדום, שנשבו על ידי הגרמנים, כשהאלטרנטיבה האחרת שעמדה מולם הייתה מוות ברעב, במחלות, עבודת פרך וברוטליות, במחנות שבויי מלחמה. 

הלגיון הוקם בדצמבר 1941. הגאורגים התאמנו במערב אוקראינה והפכו כשירים מבצעית בסתיו 1942. לפחות 30,000 גאורגים שרתו בכוחות הנאצים. ב-13 גדודי שדה, שלכל אחד מהם היו חמש פלוגות. כמו כן היו גאורגים גם בלגיון הצפון קווקזי של הורמאכט, ובלגיונות אתניים קווקזיים אחרים. מפקד הלגיון הגאורגי היה גנרל מיור שלווה מַר'לַקֶלידזֶה (შალვა მაღლაკელიძე). 

ברחבי אירופה, במיוחד באיטליה וצרפת, ערקו חיילים גאורגים מהכוחות המזוינים של גרמניה. רבים הצטרפו למחתרות המקומיות. הטלת עונשים כבדים על חיילי הלגיון נמנע בעקבות התערבות של אלפרד רוזנברג שהיה מיודד עם מיכאיל  אחמטלי. באפריל-מאי 1945 התקומם גדוד גאורגי באי ההולנדי טסל. 
## ראו גם
* דיוויזיית שרלמאן - חיל מתנדבים צרפתי בשירות הנאצים.
* החיל הבריטי החופשי - חיל מתנדבים בריטי בשירות הנאצים.
* הגייסות החופשיים הדנים - חיל מתנדבים דני בשירות הנאצים.
* הלגיון ההודי - חיל מתנדבים הודי בשירות הנאצים.
* הלגיון הערבי החופשי - חיל מתנדבים ערבי בשירות הנאצים.

## קישורים חיצוניים

* תמונות הלגיון הגאורגי

גאורגי
לגיון
לגיון
לגיון
מוואדי מאביקה

**מוואדי מאביקה** (**Mwadi Mabika**; נולדה ב-27 ביולי 1976 בקינשסה), היא כדורסלנית קונגולזית ששיחקה בקבוצות ליגת ה-WNBA לוס אנג'לס ספארקס ויוסטון קומטס ובקבוצת א.ס. ל.כ.ן. רמת השרון בליגת העל בישראל.

מאביקה הגיעה לארצות הברית בשנת 1997, והצטרפה ללוס אנג'לס ספארקס, עימה זכתה באליפויות בשנים 2001 ו-2002. בשנים 2000 ו-2002 נבחרה לאולסטאר ה-WNBA, וב-2002 אף נבחרה לחמישייה הראשונה של ליגה זו. בשנת 2008 עזבה את הספארקס והצטרפה לקבוצת יוסטון קומטס, אך הקבוצה התפרקה במהלך העונה.

בדומה לכדורסלניות אחרות, במקביל למשחקיה ב-WNBA, המתקיימים בחודשי הקיץ, הצטרפה מאביקה בחלק מהשנים לקבוצות כדורסל אירופיות בחודשי החורף. כך, שיחקה מאביקה גם בפנאתינייקוס היוונית (1998), באס"א ירושלים (1999), בבני יהודה (2000), ברמת השרון (2001 ו-2006), ובקבוצות הרוסיות צסק"א סמארה (2004) ודינמו מוסקבה (2005).

בשנת 2004 הקימה מאביקה קרן לסיוע לנשים וילדים נפגעי התעללות מינית בקונגו.

## קישורים חיצוניים

* אתר קרן מוואדי מאביקה

קטגוריה:שחקניות WNBA
קטגוריה:כדורסלניות לוס אנג'לס ספארקס
קטגוריה:כדורסלניות רמת השרון
קטגוריה:כדורסלניות אס"א ירושלים
קטגוריה:כדורסלניות קונגולזיות
קטגוריה:ילידות 1976
מיריאן השני, מלך איבריה

[שמאל|ממוזער|250px|[ממלכת ארמניה העתיקה|הממלכה הארמנית הגדולה תחת שלטון שושלת ארטאשס, 80 לפנה"ס]]
**מיריאן** (גאורגית: **მირიან**) או **מירוואן** (**მირვანი**) **השני**, מלך איבריה (90-20 לפנה"ס לערך) היה מלך ממלכת איבריה (מזרח גאורגיה), משושלת פרנאווז, שמלך בין השנים 32 - 23 לפנה"ס לערך. שלטונו סימן את שובה של נמרודים

מיריאן השני נולד בשנת 92 לפנה"ס. בהיותו בן שנה אחת בלבד נרצח אביו, פרנאדג'ום מלך איבריה, בידי חתנו, הנסיך הארמני, ארשק הראשון משושלת ארטאשס. ארשק השתלט על כס המלוכה בכוח ומלך בה שמונה שנים. 

מיריאן הקטן הועבר לאימפריה הפרתית, וגדל בחצר המלכות שלה. בהיותו בגיל 60, חזר לארצו עם הצבא הפרתי והרג את המלך ברטום, נכדו של ארשק, בקרב, ומינה את עצמו למלך איבריה בשנת 32 לפנה"ס. 

בשנת 23 לפני הספירה, ירש אותו בנו, ארשק השני. מיריאן עצמו מת בשנת 20 לפני הספירה. 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי גאורגיה
קטגוריה:כארתלי
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
נעים קאסם

השייח' **נעים קאסם** (בערבית: **نعيم قاسم**; נולד בפברואר 1953) הוא מזכ"ל ארגון הטרור חזבאללה. לפני כן שימש סגן מזכ"ל חזבאללה מ־1991 ועד 2024.

## ביוגרפיה
נעים קאסם נולד ב-1953 למשפחה שיעית ב במחוז נבטיה שבדרום לבנון. קאסם מחזיק בתואר בלימודי דת. בשנת 1977 קיבל קאסם תואר שני בכימיה מהאוניברסיטה הלבנונית. קאסם לימד כימיה ברמת קולג'.

ב־1974 הצטרף קאסם לתנועת אמל ושימש סגן הממונה על תחום התרבות ולאחר מכן מונה למזכיר מועצת ההנהגה של התנועה ואחראי הדוקטרינה והתרבות. לאחר המהפכה האיראנית ב־1979 עזב קאסם את אמל ושב ללימודיו הדתיים ובמקביל נתן שיעורים במסגדים ובמקדשים שיעים.

קאסם גם היה ממייסדי איגוד הסטודנטים המוסלמים הלבנוני, ועמד בראש האגודה לחינוך דתי אסלאמי בשנים 1974–1988.

חיבר כחמישה עשר ספרים בנושאים כגון זכויות האזרח, מעמד האישה, מעמד המורה והתלמיד, זכויות הבעל והאישה וחובות ההורים כלפי ילדיהם. היה תלמידו של מוחמד חוסיין פדלאללה.

### חזבאללה
קאסם הוא חבר מייסד של ארגון הטרור חזבאללה בשנת 1982. הוא בקיא בדת האסלאם ונחשב הפוסק ההלכתי של הארגון. במאי 1991 מונה לסגן מזכ"ל חזבאללה תחת המזכ"ל עבאס מוסאווי, והמשיך בתפקיד זה גם לאחר הריגתו של מוסאווי במבצע שעת לילה בפברואר 1992 ומינוי חסן נסראללה למזכ"ל. קאסם היה אחראי לניהול השתתפות חזבאללה בבחירות בלבנון מ־1992 ועל פעילות חברי הפרלמנט והשרים מטעם חזבאללה לצד עיסוק בפעילויות החברתיות.

בשנת 2002 התפרסם ספרו של קאסם "חזבאללה: הסיפור מבפנים", בו מספר קאסם את תולדות הארגון מתקופת כינונו ועד כתיבת הספר, לצד האידאולוגיה והעקרונות אשר מניעים את הארגון. בסך הכל חיבר קאסם 11 ספרים על המאבק של חזבאללה ועל האסלאם.

הממשל האמריקאי הכריז במאי 2018 על קאסם כטרוריסט בינלאומי, לצד מנהיגי חזבאללה אחרים. ההכרזה נעשתה בשיתוף פעולה עם ערב הסעודית, הממלכה המאוחדת, בחריין, עומאן, קטר ואיחוד האמירויות הערביות.

#### מזכ"ל
במהלך מלחמת חרבות ברזל, ב-29 באוקטובר 2024, בעקבות הריגת של מזכ"ל חזבאללה של חסן נסראללה במבצע סדר חדש ובהמשך של האשם ספי א-דין שהיה מיועד להחליפו, מונה קאסם למזכ"ל חזבאללה.

במהלך כהונתו החלה הפסקת אש בין חזבאללה לישראל, החל מ-27 בנובמבר 2024, ונפילת משטר אל-אסד בסוריה ב-8 בדצמבר 2024.

בפברואר 2025 פורסם צו של המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי הממנה את קאסם לנציגו ההלכתי בלבנון.

## חיים אישיים
נעים קאסם נשוי ואב לשישה.

## קישורים חיצוניים

* 


* 


## הערות שוליים

קטגוריה:פעילי חזבאללה
קטגוריה:פוליטיקאים לבנונים
קטגוריה:אנשי דת מוסלמים שיעים
קטגוריה:מחבלים עולמיים שהוכרזו באופן מיוחד
קטגוריה:ראשי ארגוני טרור אסלאמי
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הלבנונית
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1953
צביעה יציבת חומצה

**צביעה יציבת חומצה** או **צביעת ציל-נילסן** היא תהליך סימון חשוב אשר פותח לצורך אבחנה מהירה בין חיידקים מסוג מיקובקטריום, אשר בתוכו נמנים מחוללי מחלת השחפת. לא ניתן לצבוע חיידקים אלה בצביעת גראם בשל הימצאות חומצות שומניות (מיקוליות) על פני דופן התא שלהם. על כן, כדי לאפיינם משתמשים בצביעה יציבת חומצה המבוססת על הצבע האדום, קרבופוקסין-בסיסי, המומס בממסים אורגנים פנול ואתנול. בצביעה זו תאי המיקובקטריום נצבעים באדום, בעוד שיתר החיידקים נצבעים בצבע כחול. הממסים האורגנים בצביעה מסייעים בהחדרת הצבע לחלק השומני בדופן (פעולה שנעשתה בעבר על ידי חימום באדים). לאחר מכן מתבצעת שטיפה באתנול חומצי השוטף את הצבע האדום מכל החיידקים שאינם מקבוצת חיידקי המיקובקטריום. לבסוף נצבעים שאר החיידקים בצביעה נגדית בצבע הכחול מתילן בלו (Methylene blue)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ביולוגיה: שיטות ומכשור
קטגוריה:בקטריולוגיה