open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פסיפס (אלבום)

"**פסיפס**" הוא אלבום האולפן השנים-עשר של הזמר הישראלי אביב גפן, אשר יצא לאור ב-27 במרץ 2012.

## הפקה
מהאלבום יצאו חמישה סינגלים: "ריק בבית", "קוצים", "בובות", "נוסטלגיה" ו"טיפות". השיר "נוסטלגיה" בוצע בדואט עם שרון ליפשיץ, שחזרה להקליט לאחר שנים רבות בהן לא הקליטה שירים. כל הסינגלים זכו להצלחה רבה במצעדי הפזמונים בארץ והושמעו רבות. קוצים הגיע בתשע"א למקום ה-27 במצעד השנתי של רשת ג' ולמקום ה-20 במצעד השנתי של גלגלצ. "נוסטלגיה" כבש את המצעדים השבועיים ושהה 17 שבועות במצעד של רשת ג', מתוכם 4 שבועות במקום הראשון. בתשע"ב הגיע השיר למקום ה-31 במצעד השנתי של רשת ג' ולמקום ה-26 במצעד השנתי של גלגלצ. "טיפות" הצליח באותו מידה במצעדים השבועיים בגלגלצ וברשת ג', ובסוף תשע"ב הגיע למקום ה-20 במצעד השנתי של גלגלצ ובעוד מצעדים אחרים. זאת הייתה השנה המוצלחת ביותר של גפן במצעדים מאז שנת תשס"ו ואלבומו "עם הזמן".

ב-31 באוקטובר 2012 זכה האלבום למעמד "אלבום זהב".

## רשימת רצועות

## משתתפים

* אביב גפן - זמרה (1, 3-7, 9, 10), גיטרה (1-4, 6, 7), קלידים (1-3, 6), אורגן האמונד (1), גיטרה בס (3, 9), פסנתר (5), קרן יער (6), קולות רקע (1, 3, 4, 6, 9), עיבוד (1-7, 9), תזמור (1, 2, 4, 6, 9), הפקה (2, 4, 6, 7),
* עופר מאירי - קלידים (1, 3), גיטרה בס (1), סינתיסייזר (9), קולת רקע (3), תכנות (1, 3), עיבוד (1, 3, 9), הפקה (1, 3, 9),
* אריאל טוכמן - גיטרה (1, 3, 7),
* תומר צדקיהו - תופים (1, 6, 9, 10), תוף מרים (1), רעשן (1),
* עידן רייכל - זמרה (2, 4, 7), פסנתר (4, 7), אקורדיון (4), קולות רקע (4), עיבוד (2, 4, 7), הפקה (2, 4, 7),
* ספי אפרתי - גיטרה בס (2, 7, 10), קולות רקע (10),
* עילי בוטנר - גיטרה (2),
* גלעד שמואלי - תופים (2, 4, 7), כלי הקשה (2, 7),
* יענקל'ה סגל - טאר (2, 7), גיטרה בס (4), עוד (7),
* דני מקוב - תופים (3),
* אביתר בנאי - זמרה (5, 8), גיטרה (5), פסנתר (8), עיבוד (5, 8),
* ערן מיטלמן - קלידים (5), פסנתר (6, 10), קולות רקע (5, 10),
* הראל בן עמי - גיטרה (7, 10), זמרה (10),
* גליה חי - ויולה (7),
* אייל סלע - חליל (7),
* רוני עברין - כלי הקשה (7),
* יוחאי כהן - כלי הקשה (7),
* שרון ליפשיץ - זמרה (9),
* פיטר רוט - גיטרה (9),
* שלומי שבן - פסנתר (9),
* שם טוב לוי - חליל (9),
* רון קליין - ניצוח (9),
* שלומי קינן - קלידים (10), קולות רקע (10),

### משתתפים נוספים

* ירון גורן - הפקה (5, 8, 10),
* תזמורת לונדון סשן - כלי מיתר (1, 2, 4, 6, 9), כלי נשיפה (6),

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלבומי אביב גפן
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אביב גפן
מאלי במשחקים הפאראלימפיים

**[[מאלי]]** השתתפה לראשונה ב בסידני (2000), כששלחה ספורטאי בודד להתחרות במשחקים. במשחקי החורף לא נטלה מאלי חלק מעולם.

למשחקים שנערכו בסידני בשנת 2000 שלחה מאלי ספורטאי בודד, מרים הכוח פאקורו סיסוקו, לייצגה. סיסוקו התחרה בקטגוריה של עד 75 ק"ג, וסיים את המקצה במקום ה-17, כשהרים 130 ק"ג. סיסוקו אמור היה להיות נציגה היחיד של מאלי אל המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008), אולם הוא הושעה ביום פתיחת המשחקים עקב שימוש בחומרים אסורים.

## ראו גם
* מאלי במשחקים האולימפיים
* מאלי במשחקים האולימפיים לנוער

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:מאלי: ספורט
ונואטו במשחקים הפאראלימפיים

**[[ונואטו]]** השתתפה לראשונה ב בסידני (2000), כששלחה שני ספורטאים להתחרות במשחקים. במשחקי החורף לא נטלה ונואטו חלק מעולם.

אל המשחקים הפאראלימפים שנערכו בסידני בשנת 2000 שלחה ונואטו שני ספורטאים, גבר ואישה, שהתחרו במקצועות הטלת הכידון. לאחר שנעדרה מהמשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004), שבה ונאוטו ושלחה מרים כוח אל המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008). הספורטאים הנכים אותם שלחה ונואטו מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים.

## ראו גם
* ונואטו במשחקים האולימפיים
* ונואטו במשחקים האולימפיים לנוער

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:ונואטו: ספורט
ערכת כלים (מחשוב)

**ערכת כלים** (נקראת גם **ספריית כלים**; באנגלית: **Widget Toolkit**, ידוע גם כ-**Widget Library**) היא תוכנת ממשק תכנות יישומים המכילה סט אלמנטים גרפיים (וידג'טים) המיועדים לעיצוב תוכנות בעלות ממשק משתמש גרפי.

ערכת הכלים מטפלת בדרך כלל במעטפות הגרפיות של מערכת ההפעלה, כמערכות חלונאיות, ומנהלי חלונות, אך לעיתים מכילה גם היבטים שאינם נוגעים לחלק החזותי, אלא לחלק התוכנתי ככתיבת סקריפטים ושורות קוד. עיקרון התוכנה הוא שכל כלי (Widget) כשיופעל יצור אלמנט גרפי שונה בתוכנה הנכתבת.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תוכנה
מחשוב, כלים
שארל מאס

[שמאל|ממוזער|250px|שארל מאס (מימין, מצדיע), עם הגנרל [שארל דה גול בתוניס בשנת 1943]]
גנרל **שארל עמנואל מאס** (בצרפתית: **Charles Emmanuel Mast**;  7 בינואר 1899–1977) היה איש צבא צרפתי, והיה בעל תפקיד חשוב במהלך שחרור צפון אפריקה מכוחות מדינות הציר.

## חייו
מאס הצטרף לצבא הצרפתי ושירת בתפקידים שונים, ובהם נספח צבאי בטוקיו. במלחמת העולם השנייה, במהלך התבוסה הצרפתית במערכה על צרפת מונה לתפקיד ראש מטה הקורפוס העשירי בדרגת בריגדיר גנרל זמנית. הוא נשבה על ידי הנאצים, ושהה בשבי בגרמניה עד ספטמבר 1941.

מאס נשלח על ידי אנשי צרפת של וישי לפקד על הדיוויזיה השלישית הצפון אפריקנית של צבא וישי באלג'יריה. מלכתחילה נחשד כי הוא אוהד את בעלות הברית ואף נעצר לתקופה קצרה. הוא המשיך לשרת בתפקידי פיקוד שונים בצבא וישי, כשהוא עומד בקשר עם אנשי בעלות הברית, בהם הדיפלומט האמריקאי רוברט מרפי. מרפי הכניס את מאס לסוד נחיתת בעלות הברית בצפון אפריקה. מאס ואנשיו דרשו להיפגש עם נציג אמריקני בכיר כדי לתאם את שיתוף הפעולה ביניהם. כתוצאה מכך ארגן מרפי מפגש בעיר האלג'ירית שרשל, עם הגנרל מארק קלארק, מבכירי הפיקוד האמריקאי, שהונחת אל החוף בצוללת. בפגישה, שנערכה ב-21 באוקטובר 1942, הבטיחו קלארק ומאס את שיתוף הפעולה ההדדי.

לאחר סיום מבצע לפיד, והצטרפות אנשי וישי בצפון אפריקה, בראשות האדמירל ז'אן פרנסואה דרלאן, אל כוחות בעלות הברית מונה מאס למפקד כוחות צבא צרפת במצרים ובסוריה. במאי 1943, לאחר סיום המערכה בתוניסיה וכיבוש הערים תוניס וביזרטה מונה מאס כמושלה הצבאי של תוניס. מאס שימש בתפקיד זה עד פברואר 1947. בשנה זו קיבל גם תואר קצין בכיר בלגיון הכבוד. לאחר מכן שב לצרפת ושימש בתפקידי הדרכה ומטה עד לפרישתו בשנת 1950.

מאס מת בפריז בשנת 1977.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:צרפת החופשית: אנשי צבא
קטגוריה:צרפת של וישי
קטגוריה:נספחים צבאיים
קטגוריה:צרפתים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1889
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1977
מאוריציוס במשחקים הפאראלימפיים

**[[מאוריציוס]]** השתתפה לראשונה ב באטלנטה (1996), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע, למעט המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) מהם נעדרה. במשחקי החורף לא נטלה מאוריציוס חלק מעולם.

כל המשלחות אותן שלחה מאוריציוס למשחקים הפאראלימפים לאורך השנים היו תמיד משלחות קטנות, ומעולם לא עלו על שני ספורטאים. הספורטאים הנכים אותם שלחה מאוריציוס מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים. 

## ראו גם
* מאוריציוס במשחקים האולימפיים
* מאוריציוס במשחקים האולימפיים לנוער

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:מאוריציוס: ספורט
מאיה שעיה

**מאיה שעיה** היא יוצרת, תסריטאית, מחזאית ובמאית.

## ביוגרפיה
שעיה בוגרת בית הספר לאומנויות הבמה "בית צבי" ובית הספר לתסריטאות בניהולה של עידית שחורי. 

בשנת 2002 כתבה לסדרת הדרמה "סיטי טאוור" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2004 החלה לכתוב לסדרת הדרמה המוזיקלית יומית של yes "השיר שלנו" וכתבה במשך ארבע עונותיה. 
בשנת 2005 כתבה לסדרה "אגדת דשא" בכיכובם של דניאלה וירצר, סמי הורי ונבו קמחי ששודרה בערוץ 10. 
בשנת 2007 כתבה לסדרה "הנפילים" ששודרה ב-yes במשך שתי עונותיה. 
בשנת 2008 כתבה לסדרה "דני הוליווד" ששודרה ב-yes.
עוד כתבה לסדרה "אליפים", "תנוחי" ועוד.

בשנת 2007 יצרה שעיה את המחזה "דולפינים", המחזה עלה בתיאטרון בית ליסין וזכה לאהדה רבה ולפרסים.
בשנת 2010 כתבה את המחזה "תרופה" (medicament) לתיאטרון "היידלברג" שבגרמניה, המחזה רץ שם בהצלחה.
בשנת 2012 ביימה את המחזה "מלאכים באמריקה" בתיאטרון תהל עם אלי דנקר בתפקיד רוי כהן.
בשנת 2017 כתבה וביימה את המחזה " שירות לקוחות" שעלה ב"בית צבי".
באותה שנה ביימה את המחזה תרופה שעלה בתיאטרון הספרייה שליד "בית צבי".

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מחזאיות ישראליות
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:תסריטאיות ישראליות
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
רנטה שטכר

**רנטה מייסנר-שטכר** (בגרמנית: **Renate Meißner-Stecher**; נולדה ב-15 במאי 1950) היא אצנית מזרח גרמנייה, אלופה אולימפית בעלת 6 מדליות (3 זהב, 2 כסף ו-1 ארד) משתי אולימפיאדות (מינכן 1972 ומונטריאול 1976), אלופת אירופה בעלת 8 מדליות (4 זהב ו-4 כסף) ושיאנית עולם בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר. הייתה לאצנית הראשונה בהיסטוריה שרצה בריצת 100 מטר מתחת ל-11 שניות, במדידה ידנית.

## ביוגרפיה
רנטה נולדה בזיפטיץ.

### אלופת אירופה
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1969 זכתה שטכר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר (43.63 שניות) ומדליית כסף בריצת 200 מטר (23.3 שניות). 

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1971 זכתה שטכר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בריצת 100 מטר (11.40 שניות) ובריצת 200 מטר (22.70 שניות) ומדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר (43.60 שניות).

### אלופה אולימפית
שמאל|ממוזער|250px|רנטה שטכר (שנייה מימין), 1973
באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה שטכר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף והייתה לאתלטית המצטיינת בתחרות. היא זכתה במדליות זהב בריצת 100 מטר בשיא עולם חדש של 11.07 שניות, לפני רלין בויל  מאוסטרליה (11.23 שניות) וסילביה ציבס  מקובה (11.24 שניות) ובריצת 200 מטר בשיא עולם חדש נוסף של 22.40 שניות, לפני בויל (22.45 שניות) ולפני אירנה שווינסקה מפולין (22.74 שניות). מדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.95 שניות, אחרי מערב גרמניה (42.81 שניות) ולפני קובה (43.36 שניות).

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1974 זכתה שטכר ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא עולם חדש של 42.51 שניות ומדליות כסף בריצת 100 מטר (11.23 שניות) ובריצת 200 מטר.

באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה שטכר ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא אולימפי חדש של 42.55 שניות, לפני מערב גרמניה (42.59 שניות) וברית המועצות (43.09 שניות), מדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.13 שניות, אחרי אנגרט ריכטר ממערב גרמניה (11.08 שניות) ולפני שיאנית העולם היוצאת אינגה הלטן  (11.17 שניות) שתיהן ממערב גרמניה. ריכטר קבעה בשלב חצי הגמר שיא עולם חדש של 11.01 שניות, ומדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.47 שניות, אחרי בת ארצה ברבל ווקל שקבעה שיא אולימפי חדש של 22.37 שניות וריכטר (22.39 שניות).

## תוכנית האימרוץ
לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. ממסמכים שהתגלו התברר ששטכר ביקשה להפסיק את השימוש בסמים אותן נטלה לאחר אולימפיאדת מינכן, על מנת ללדת ילדים בבטחה. רלין בויל האוסטרלית שסיימה שנייה בשתי הריצות ל-100 ול-200 מטר אמרה שהיא מרגישה מרומה, אבל ייתכן ושטכר יכלה לנצח גם ללא השימוש באימרוץ.

## שיאים אישיים
*ריצת 100 מטר: 10.8 שניות (1973) **שיא עולם**
*ריצת 200 מטר: 22.38 שניות (1973) **שיא עולם**

## הישגים ותארים
* בסך הכל קבעה שטכר 9 שיאי עולם, 7 שיא עולם בריצת 100 מטר ו-2 שיאי עולם בריצת 200 מטר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצניות מזרח גרמניות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:אלופות אולימפיות מזרח גרמניות: אתלטיקה
קטגוריה:שיאניות עולם מזרח גרמניות: אתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 4x100
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 100 מטרים
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 200 מטרים
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1950
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1950
אוסטרליה במשחקים הפאראלימפיים

**[[אוסטרליה]]** השתתפה לראשונה ב ברומא (1960) שהיו המשחקים הפאראלימפיים הראשונים, ומשתתפת במשחקי הקיץ הפאראלימפיים מאז בקביעות. במשחקי החורף משתתפת אוסטרליה מאז המשחקים הפאראלימפיים גיילו (1980).

## היסטוריה
אל המשחקים הפאראלימפיים הראשונים שנערכו ברומא בשנת 1960 שלחה אוסטרליה משלחת של שישה ספורטאים (חמישה גברים ואישה) שזכו בעשר מדליות פאראלימפיות (3 מדליות זהב, 6 כסף ומדליית ארד אחת). האישה היחידה במשלחת, דפני קיני, בלטה בקרב הספורטאים בהישגיה במשחקים כשזכתה בשתי מדליות זהב (שתיהן בשחייה), ובשתי מדליות כסף (בהטלת כידון וחץ וקשת). 

להמשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) שלחה אוסטרליה משלחת של 18 ספורטאים (14 גברים וארבע נשים) שזכו ב-30 מדליות פאראלימפיות. בשורותיה של המשלחת האוסטרלית בלטה במיוחד השחיינית אליזבת אדמונדסון, שהייתה בת 14 בלבד וזכתה בשלוש מדליות זהב פאראלימפיות, תוך שהיא שוברת שלושה שיאי עולם במקצי שחייה ל-50 מטרים. 

אל המשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) שלחה אוסטרליה 36 ספורטאים (24 גברים ו-12 נשים) שקטפו 38 מדליות פאראלימפיות (15 מזהב, 16 מדליות כסף ו-7 מדליות ארד) שהציבו את המדינה במקום הרביעי מבחינת כמות המדליות בהן זכתה. בנוסף לאדמונדסון, שזכתה בשתי מדליות זהב, תוך שהיא קובעת שני שיאי עולם נוספים, התבלטה גם השחיינית לוריין דוד שהתחרתה במשחים קצרים של 25 מטרים, וזכתה בשלוש מדליות זהב פאראלימפיות, תוך שהיא קובעת גם כן שלושה שיאי עולם בקטגוריית הנכות שלה (קלאס 2).

## מדליות
### משחקי הקיץ

### משחקי החורף

### הספורטאים הבולטים בתולדות המשלחת

## ראו גם
* אוסטרליה במשחקים האולימפיים
* אוסטרליה במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:אוסטרליה: ספורט
ברבל וקל

**ברבל אקרט-וקל** (בגרמנית: **Bärbel Eckert-Wöckel**; נולדה ב-21 במרץ 1955) היא אתלטית מזרח גרמניה בעבר, אלופה אולימפית, בעלת 4 מדליות זהב, שתיים בכל אולימפיאדה (מונטריאול 1976 ומוסקבה 1980), אלופת אירופה ושיאנית עולם.

## ביוגרפיה
וקל נולדה בלייפציג.

### שיאנית עולם
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בספטמבר 1974 זכתה וקל במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא עולם חדש של 42.51 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.46 שניות.

### אלופה אולימפית
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה וקל בשתי מדליות זהב, בריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 22.37 שניות, לפני אנגרט ריכטר ממערב גרמניה (22.39 שניות) ובת ארצה רנטה שטכר (22.47 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בשיא אולימפי חדש נוסף של 42.55 שניות, לפני מערב גרמניה (42.59 שניות) וברית המועצות (43.09 שניות).

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה וקל בשתי מדליות זהב כמו באולימפיאדת מונטריאול והגנה על תואריה. בריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 22.03 שניות, לפני נטליה בוצ'ינה מברית המועצות (22.19 שניות) ומרלין אוטי מג'מייקה (22.19 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בשיא עולם חדש של 41.60 שניות, לפני ברית המועצות (42.10 שניות) ובריטניה (42.43 שניות).

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון 1982 זכתה וקל ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בריצת 200 מטר בשיא תחרות חדש של 22.04 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר בשיא תחרות חדש נוסף של 42.19 שניות, ומדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.20 שניות.

## תוכנית האימרוץ
לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים.

## שיאים אישיים
*ריצת 100 מטר: 10.95 שניות (1982)
*ריצת 200 מטר: 21.85 שניות (1984)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצניות מזרח גרמניות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:אלופות אולימפיות מזרח גרמניות: אתלטיקה
קטגוריה:שיאניות עולם מזרח גרמניות: אתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 4x100
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 200 מטרים
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1955
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1955
מדגסקר במשחקים הפאראלימפיים

**[[מדגסקר]]** השתתפה לראשונה ב בסידני (2000), נעדרה מהמשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) ושבה לקחת חלק בקביעות מאז המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008). במשחקי החורף לא נטלה מדגסקר חלק מעולם.

כל המשלחות אותן שלחה מדגסקר למשחקים הפאראלימפיים לאורך השנים היו תמיד משלחות קטנות, ומעולם לא עלו על ספורטאי בודד. נציגי מדגסקר מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים. 

## ראו גם
* מדגסקר במשחקים האולימפיים
* מדגסקר במשחקים האולימפיים לנוער

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:מדגסקר: ספורט
מצרים במשחקים הפאראלימפיים

**[[מצרים]]** השתתפה לראשונה ב בהיידלברג (1972), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה מצרים חלק מעולם.

## היסטוריה
אל המשחקים הפאראלימפיים של שנת 1972 שלחה מצרים משלחת של ספורטאי בודד. במדליה הפאראלימפית הראשונה זכתה מצרים עם המשלחת שייצגה את המדינה ב כשזכתה בחמש מדליות זהב, שתי מדליות כסף ומדליית ארד פאראלימפית אחת. בשורות המשלחת בלט האתלט מטאווי אחמד חאדר שזכה בארבע מדליות זהב, אם כי היה למשתתף היחיד בכל אחת מאותן קטגוריות בהן זכה.

ב בלטו במשלחת המצרית שתי נשים: האתלטית פאת'י אחמד חנאן, שזכתה בשתי מדליות זהב ושתיים מכסף, וג'אבר עלי נגט שזכתה בשלוש מדליות, כולל מדליית זהב אחת, תוך שהיא שוברת את שיא העולם בהטלת כידון (קטגוריה D1) בתוצאה של 12.82 מטרים. נגט המשיכה ושברה את שיא העולם בהטלת כידון פעם נוספת (בקטגוריה A1) ב עם הטלה של 12.88 מטרים. 

להצלחה הרבה ביותר זכתה המשלחת המצרית אל המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) שזכתה בשיא של 30 מדליות פאראלימפיות, מהן שיא של 8 מדליות זהב. במשלחת בלט האצן אחמד חסן מחמוד שזכה בשלוש מדליות פאראלימפיות. שתי מדליות ארד (במרוץ ל-100 ו-200 מטר) ומדליית זהב אחת, תוך שהוא קובע שיא פאראלימפי חדש (קטגוריה T36) במרוץ ל-400 מטר בתוצאה של 56.15 שניות. גם גומא אחמד זכה במדליית הזהב בהרמת כוח (עד 56 ק"ג) כשקבע שיא עולם של 182.5 ק"ג.

ב היה זה האתלט מחמוד אל-עטר שזכה בשתי מדליות זהב פאראלימפיות כשקבע שיא עולם בהטלת כידון עם 49.92 מטרים, ושיא פאראלימפי בזריקת דיסקוס עם תוצאה של 53.82 מטרים. (קטגוריה F58) וגומא אחמד שבר את שיאו בהרמת כוח עם מדליית זהב ושיא עולם של 192.5 ק"ג.

## מדליות לפי אולימפיאדה

## ראו גם
* מצרים במשחקים האולימפיים
* מצרים במשחקים האולימפיים לנוער

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:מצרים: ספורט
יוסיף פאשיל

**יוסיף פאשיל** (או **יוזף פאשיל**) (ברומנית: **Iosif Paschill**; בגרמנית: **Joseph Paschill**; 17 בספטמבר 1877, בוקרשט – 29 במרץ 1966 בוקרשט) היה מלחין, פסנתרן ונגן עוגב, ומנצח מקהלה ומורה רומני, בן למיעוט הגרמני. ממייסדי המוזיקה לעוגב ברומניה.

## ביוגרפיה
בין השנים 1901–1902 השתלם פאשיל אצל גבריאל פורה בפריז. נודע כנגן עוגב – בין השאר, בבית הכנסת קורל של בוקרשט - שבו פעל שנים רבות עד שנת 1924 ובקתדרלה הרומית-קתולית "ספנטול יוסיף" (יוסף הקדוש) בעיר. בצעירותו איחד את האגודות לשירה מקהלתית האוסטרית והגרמנית בבוקרשט לאגודה אחת - "אגודת השירה הגרמנית של בוקרשט - החברה הכוראלית הגרמנית קונקורדיה" *Deutscher Gesangverein Eintracht - Societatea corală germană Concordia*, כמו כן ניהל את ה - Deutsche Liedertafel בבוקרשט.

יוסיף פאשיל היה ידוע גם כמורה לפסנתר והרמוניה ועם תלמידיו נמנה מלחין הרומאנסות יונל פרניק. הוא היה גם המורה הראשון לפסנתר של דינו ליפאטי.

יוסיף פאשיל עצמו הלחין רומאנסות שנשארו נכסי צאן ברזל בתולדות המוזיקה הקלה הרומנית, כמו:
"תחת עץ הדובדבן המלבלב" (*Sub vişinul înflorit*) (מילים: קרול סקרוב),
"בקרחת היער על יד הכרם" ( *În rariştea de lângă vii*), "מה את רוצה?" (Ce vrei?) ,(מילים י. דוריאנו), *Ochii tăi frumoşi şi limpezi* ("עיניך היפות והבהירות") ואחרות.

פאשיל יצר מוזיקה לעוגב, מוזיקה מקהלתית, לתזמורת כלי נשיפה, האופרה ""מריוארה" לפי לברית של המלכה אליסאבטה של רומניה, קנטטת חג המולד, פנטזיה רפסודית, "אווה מריה", פוט פורי של מוזיקה עממית רומנית "הפרח של רומניה", מוזיקה ליטורגית קתולית.

הלחין גם קטעי חזנות כמו היצירה "מגן אבות" (1919) אותה הקדיש לחזן ארנולד וקר, לזיכרון עבודתם המשותפת בבית הכנסת הקורל בבוקרשט.

## לקריאה נוספת

*Metz, Franz, "*Die Musikkultur der österreichischen Kolonie in Bukarest. Josef Paschill und die Bukarester Deutsche Liedertafel*", Monographie, in Eckhard Grunewald - *Berichte und Forschungen* 10/2002, Tom 10, "Bundes Institut für Kultur und Geschichte der Deutschen im östlichen Europa" Oldenbourg


## קישורים חיצוניים

* יצירות של פאשיל באתר על המורשת הגרמנית בדרום-מזרח אירופה
* studi מספר פרטים על פעילותו במאמר על אנסקו והעוגב- מאת פרנץ מץ, 2005 
* 
* מזכרונותיו של ולנטין ליפאטי על אחיו דינו ליפאטי - באתר של קתרין אמבר Catherine Imbert

* ,Catherine Imbert - *Dinu Lipatti raconté par son frère Valentin Lipatti* *Lettre du Musicien*,, numéro hors série Piano No.9.1995-1996 p.105


## הערות שוליים




קטגוריה:מוזיקאים רומנים
קטגוריה:נגני עוגב גרמנים
קטגוריה:מלחינים רומנים
קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:רומנים ממוצא גרמני
קטגוריה:ילידי 1877

קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1966
יוהאן ואן הולסט

**יוהאן ואן הולסט** (הולנדית: **Johan Wilhelm van Hulst;** 28 בינואר 1911 – 22 במרץ 2018) היה סופר ופרופסור הולנדי, פוליטיקאי בדימוס וחסיד אומות העולם שהציל יחד עם ולטר סוסקינד והנרייטה פימנטל מאות ילדים יהודים בזמן מלחמת העולם השנייה.

## שנותיו המוקדמות

ואן הולסט נולד באמסטרדם ב-28 בינואר 1911. הוא למד פסיכולוגיה ופדגוגיה ב"אוניברסיטה החופשית של אמסטרדם" (Vrije Universiteit Amsterdam) ושימש בו בזמן כמורה ומדריך חינוכי במספר ערים בהולנד.
בשנים 1942–1960, שימש כמנהל של המכון הפדגוגי הקלויניסטי להכשרת מורים באמסטרדם.

## קריירה פוליטית
ואן הולסט היה חבר במפלגת CHU (האיחוד הנוצרי ההיסטורי) ומאוחר יותר ב-CDA (המפלגה הנוצרית דמוקרטית) בה התמזגה ה-CHU. בשנים 1956 - 1981, היה חבר בסנאט ההולנדי. מ-1961 עד 1968 היה חבר בפרלמנט האירופי ומ-1969 עד 1972 שימש כיו"ר ה-CHU. בשנים 1972 - 1981, שימש במנהיג סיעה בסנאט ההולנדי מטעם ה-CHU ומ-1977 ב-CDA.

## היהודים

## טריוויה
ואן הולסט היה שחמטאי מוכשר. בגיל 95 ניצח בתחרות שחמט בה התחרו פוליטיקאים לשעבר. הוא ניצח שוב בתחרות זהה ב-2010. ב-28 בינואר 2011 חגג את יום הולדתו ה-100. לפי רנה ואן דר לינדן נשיא הסנאט של הולנד, ואן הולסט הוא הסנטור הראשון של הולנד שהגיע לגיל 100 מאז היווסדו של הבית העליון ב-1815.

## ראו גם
* יהדות הולנד
*הולנדסה סכאובורך
*ולטר סוסקינד

## קישורים חיצוניים

* 
* ראש הממשלה העניק ספר תנ"ך לחסיד אומות העולם פרופ' יוהאן ואן-הולסט, באתר ראש הממשלה
* יוחנן אפק, יוהאן ואן הולסט 1911-2018, באתר צ'סבייס, 17 באפריל 2018 
* Dutch Teacher Who Saved 600 Jewish Children from Nazis Dies at 107, באתר ערוץ ההיסטוריה, 17 באפריל 2018 

קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:מצילי ילדים בשואה
קטגוריה:חברי המחתרת ההולנדית
קטגוריה:פוליטיקאים הולנדים
קטגוריה:מדענים הולנדים
קטגוריה:מסאים הולנדים
קטגוריה:סופרים הולנדים
קטגוריה:שחמטאים הולנדים
קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1911
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2018
איטורופ

שמאל|ממוזער|250px|מפת האי
**איטורופ** (ברוסית: **Итуру́п**; ביפנית: **択捉島**; באיינו: **エトゥオロプシリ**) הוא אי בים אוחוצק מקבוצת האיים הקוריליים הדרומיים, האי הגדול ביותר והצפוני ביותר בקבוצה זו. האי מוחזק כיום בידי רוסיה, אך יפן טוענת לריבונות עליו, כמו על שאר האיים הקוריליים הדרומיים. שמו בא משפת האיינו, ומשמעותו היא מקום בעל כפים רבים.

## היסטוריה
תושביו הראשונים של האי היו בני האיינו, אך ברבות השנים התיישבו באי הן רוסים בסוף המאה ה-18 והן יפנים בשנת 1800, אשר הציבו בו חיל מצב באתר שעליו שוכנת העיירה קורילסק כיום. בשנת 1855 ויתרה רוסיה על האי ליפן במסגרת חוזה שימודה.

ב־26 בנובמבר 1941 יצא צי נושאות מטוסים ממפרץ הִיטוֹקַאפּוּ בחופו המזרחי של האי לכיוון המתקפה על פרל הארבור. ב־1945, בשלהי מלחמת העולם השנייה, נכבשו האיים הקוריליים על ידי ברית המועצות במבצע סערת אוגוסט, ותושביו היפנים של האי גורשו ליפן גופא. מאז טוענת יפן לריבונות על האיים הדרומיים, אף שוויתרה על דרישתה לריבונות על האיים הקוריליים במסגרת חוזה סן פרנסיסקו. לאחר התפרקות ברית המועצות עברה השליטה באי לידי רוסיה. כיום האי שייך מנהלית לראיון קורילסקי שבמחוז סחלין

לפי נתונים יפניים, בשנת 1943 התגוררו באי כ־10,000 תושבים. בשנת 2007 מנתה אוכלוסיית האי כ־6,300 נפש.

## גאוגרפיה
האי שוכן בין שני האיים אורופ וקונאשיר. מצר הים המפריד בינו לבין אורופ נקרא מצר פריס, על שם מגלה הארצות ההולנדי מארטן חריטס פריס, האירופאי הראשון שתועד חוקר את האזור.

שטחו של האי 3,139 קמ״ר והוא מכיל מסיבים געשיים ורכסי הרים, כאשר רצף של 12 הרי געש מצפון־מזרח לדרום־מערב יוצרים את המתאר הכללי של האי. הגבוה בהרים אלה הוא סטוקפ, הנמצא בחלקו המרכזי של האי ומתנשא לגובה של 1,634 מ'. חופיו של האי עשויים צוקים תלולים. הצמחייה בו כוללת בעיקר עצים מחטניים ונשירים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:האיים הקוריליים
חמש (אלבום)

"**חמש**" הוא אלבומה השני של להקת הרוק הישראלית, הפיל הכחול. האלבום יצא לאור בחודש פברואר 2012, כאשר הקדימו אותו 2 סינגלים: "אני בסדר, גמור" ו"הפוך". האלבום נוטה להיות "כבד" יותר מקודמו, עד כדי נטייה למטאל, השירים ארוכים יותר, הטקסטים בתקליט בעלי גוון אישי ואפל יותר מאשר במעל המים ועוסקים ברובם בתחושות של ניתוק רגשי וקשיים בהתמודדות עם המציאות היום-יומית. לאחר צאת האלבום יצא הסינגל השלישי מתוכו "פקיד החלומות" לרדיו. הסינגל "הפוך" היה הלהיט המצליח ביותר מהאלבום ושאר הסינגלים זכו להצלחה פחותה. את האלבום הקליטה והפיקה הלהקה בצורה עצמאית לחלוטין, באולפן שנבנה במיוחד לצרכיהם, סמוך לחוף הים באשקלון. הקלטת האלבום והפקתו ארכו 20 חודשים.

## רשימת השירים

## סינגלים מתוך האלבום
*
*
*
*

## קישורים חיצוניים

* הופעת השקה, מתוך יוטיוב ישראל היום, 12 באפריל 2012
* 
* איתן לוין, סיקור מופע השקה לאלבום, מתוך אתר "המחתרת – רוק ומטאל ישראלי", 10 באפריל 2012
* יובל הראל, סיקור מופע השקה לאלבום, מתוך אתר חדשות המוזיקה / חוצה יבשות, 10 באפריל 2012
* 

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
ראם סהרה

ממוזער|250px|גדיי הראם
ממוזער|250px|שלושה ראמי סהרה
**ראם סהרה** או **ראם הנבל** (שם מדעי: *Oryx dammah*) הוא מין של ראם ממשפחת הפריים. לראם סהרה קרניים ארוכות, מעוקלות (כמו חרב הסימיטר) וחדות שאורכן מגיע עד ל־70 סנטימטרים המשמשות אותו ביעילות כאמצעי הגנה. מן הצד נראה הראם כבעל קרן אחת בלבד, וכך צויר במצרים הקדומה - מה שהיה לימים לאחד מהמקורות לאגדות על חד־קרן. פרוותו לבנה, זנבו שחור וצווארו נע בין כתום לזהוב. הנקבות קטנות יותר מהזכרים ופרוותן גם היא לבנה, אך היא משתנה מעונה לעונה. אורך גופו מגיע עד ל־2 מטרים, גובהו כ־1 מטר והוא שוקל כ־200 קילוגרם.

## התנהגות
ראם הנבל התקיים בבתי הגידול מהצחיחים ביותר על פני כדור הארץ. הוא מגלה הסתגלות מרשימה לתנאי המדבר: הוא אינו צורך מים רבים, ויכול לחיות חודשים רצופים ללא שתייה של ממש, כאשר את מעט הלחלוחית הנדרשת לו הוא משיג ממזונו הצמחוני. כדי לשמור על נוזליו הראם פעיל בעיקר בלילה, ובמשך היום הוא נח בגומה שהוא חופר לעצמו או בצילו של עץ. הראם חי בעדר של 10–70 פרטים.

בכל עדר יש מספר שווה של זכרים ונקבות (50:50), כאשר גם הזכר וגם הנקבה מיוחמים לראשונה בגיל שנה וחצי עד שנתיים. תקופת הייחום היא בין מרץ לאוקטובר.

## תפוצה
המין מסווג כמין בסכנת הכחדה. עד תחילת המאה ה־20 היה הראם נפוץ בערבות עשביות ובמדבריות בצפון אפריקה ובמזרח התיכון: באלג'יר, בורקינה פאסו, צ'אד, מצרים, מאלי, מאוריטניה, מרוקו, ניז'ר, ניגריה, סנגל, סודאן, תוניסיה, ומערב מדבר סהרה. כאשר הגיעו אירופאים לאפריקה, החלו לצוד אותו בשל קרניו ובשרו, עד שהמין כולו הגיע לכדי הכחדה. הראם לא נצפה יותר בטבע מאז 1986. היו מקרים על אנשים שדיווחו כי ראו את הראם בטבע, אולם דיווחים אלו לא אומתו.

בחי־בר יטבתה יש גרעין רבייה של ראם סהרה.

נכון ל-2016, מוחזקים בשבי עדרים של ראמי סהרה כחלק מתוכניות השבה לטבע בתוניסיה, צ'אד, מרוקו וסנגל.

נכון לשנת 2021, ישנם 490 ראמי סהרה בשמורת טבע מגודרת בסנגל ו-360 ראמי סהרה בטבע בשמורה בצ'אד, בעקבות מבצעי השבה לטבע שנעשו שם, כשהמטרה היא לבסס אוכלוסייה של 500 ראמי סהרה בשמורה, וכך מצב השימור שלו יעבור מנכחד בטבע לבסכנת הכחדה חמורה.

בסוף שנת 2023 פרסם ארגון IUCN עדכון לסטטוס השימור של ראם סהרה לבסכנת הכחדה (EN). באותה שנה דווח על 575 פרטים בטבע משוחררים.

## הראם התנ"כי
יש המזהים את ראם הסהרה עם הראם המקראי, אך זיהוי זה אינו מוסכם.
ממוזער|מרכז|500px|עדר ראמי סהרה בחי־בר יטבתה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1827
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ ז'קוב קרצשמר
קטגוריה:ראמים
קטגוריה:מצרים: יונקים
קטגוריה:מרוקו: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אפריקה
קטגוריה:מאלי: יונקים
קטגוריה:ניז'ר: יונקים
קטגוריה:מאוריטניה: יונקים
פיוטר גיזה

**פיוטר גיזה** (בפולנית: **Piotr Giza**, נולד ב-28 בפברואר 1980) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת הקשר.

## קריירה
גיזה חתם בעונת 2002/03 בקרקוביה קרקוב, והופעתו הראשונה בקבוצה בליגה הפולנית הייתה ב־20 ביולי 2004 נגד זגלמביה לובין. לאחר סכסוך עם המאמן שלו, סטפן מייבסקי בקרקוביה קרקוב, הוא הפסיק להיות חלק מהסגל, למרות שהוא נחשב לאחד הקשרים ההתקפיים הטובים ביותר בליגה.

בשנת 2007, אחרי חמש שנים בקרקוביה קרקוב, חתם גיזה בלגיה ורשה. ב־13 בדצמבר 2010 הוא חתם בקרקוביה קרקוב לקדנציה שנייה, ושוחרר כשנה וחצי מאוחר יותר מהקבוצה. בשנת 2012 ירד לליגה החמישית, וחתם כמאמן-שחקן בג'ובליטה איזדבניק.

גיזה שיחק חמישה משחקים בנבחרת פולין בכדורגל.

ב-2012 החל לשמש מאמן-שחקן בקבוצת ג'ובליטה איזדבניק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים פולנים
קטגוריה:קשרי כדורגל פולנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פולין
קטגוריה:כדורגלני ויסלה קרקוב
קטגוריה:כדורגלני קרקוביה קרקוב
קטגוריה:כדורגלני לגיה ורשה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1980
האמנה למניעת זיהום מאוניות

**האמנה הבינלאומית למניעת זיהום מאוניות**, ולעיתים מכונה בעברית אף בשם **אמנה בינלאומית למניעת זיהום ים מכלי שיט**, **האמנה הבינלאומית בדבר מניעת זיהום ים מאוניות** ו**אמנת מרפול** (באנגלית: **International Convention for the Prevention of Pollution From Ships, 1973 as modified by the Protocol of 1978**; הידועה בראשי התיבות **MARPOL 73/78**) היא אחת האמנות הבינלאומיות החשובות ביותר בתחום איכות הסביבה הימית. האמנה נועדה למזער פסולת ימית בעולם, כולל תופעות של השלכת פסולת לים, שמן וגזי פליטה. על פי האמנה, מטרתה היא לשמר את הסביבה הימית באמצעות מניעה מוחלטת של זיהום בשמן (בעיקר נפט ותזקיקיו) וחומרים מזיקים אחרים וכן מיזעור אירועים תאונתיים של פליטת חומרים אלה לים. האמנה מחליפה את האמנה למניעת זיהום הים בנפט משנת 1954.

אמנת מרפול המקורית נחתמה ב-17 בפברואר 1973, אבל לא נכנסה לתוקף. האמנה הנוכחית היא שילוב של הוראות אמנת מרפול משנת 1973 וכן פרוטוקול משנת 1978. היא נכנסה לתוקף ב-2 באוקטובר 1983. לאמנה המקורית נוספו שישה נספחים, הנספח השישי, העוסק בזיהום אוויר מאוניות נכנס לתוקף ב-19 במאי 2005 אך נכון להיום (2017) טרם אושרר וטרם נסתיימו כל הליכי החקיקה הנדרשים לצורך יישומו ומשכך הוא אינו מיושם בפועל.

נכון לתאריך 31 בינואר 2012 חתומים על אמנת מרפול, כולל נספחים 1 ו-2, 151 מדינות בעולם, מתוכן 68 מדינות אימצו את הנספח השישי והאחרון לאמנה. למעלה מ-99% ממעמס אוניות צי הסוחר בעולם מניפות את דגלי מדינות החתומות על האמנה. המדינות החתומות על האמנה אחראיות לאכיפת האמנה על האוניות הנושאות את דגליהן, ללא קשר למקום שבו שטה האונייה.

ישראל הצטרפה לאמנת מרפול ב-31 באוגוסט 1983 ואשררה אותה ואת חמשת נספחיה הראשונים ב-2 באוקטובר 1983, בחקיקה מתאימה החלה אף על אוניות המניפות את דגל ישראל.

## יישום ואכיפה
על מנת שתקני ארגון הימאות הבינלאומי יהיו מחייבים יש צורך באשרור של מספר מדינות שהמעמס הכולל של אוניות הנושאות את דגליהן הוא לפחות 50% מן המעמס הכולל של אוניות סוחר בעולם. הליך אשרור זה עשוי להיות ממושך. משכך אומץ בארגון הימאות הבינלאומי מנגנון ולפיו אם מדינה חברה בארגון איננה מתנגדת במפורש, בתוך פרק זמן מסוים, להחלטות הארגון, הרי שמתקבלת ההנחה שאותה מדינה אשררה את האמנה.

במקרה של אמנת מרפול, כל ששת הנספחים לאמנה אושררו על ידי המספר המתאים של מדינות כדי להכניסם לתוקף. על פי האמנה, כל מדינה חברה אחראית ליישום הוראות האמנה באוניות הנושאות את דגלה, וכל מדינה חברה אחראית לחקיקה מקומית מתאימה לאכיפת הוראות האמנה והנספחים. אף שהאמנה מחריגה מהוראותיה במפורש אוניות מלחמה ואוניות עזר של צי, המדינות החברות מתחייבות להחיל הוראותיה אף על אוניות אלה "ככל שהדבר סביר ומעשי".

## נספחים
אמנת מרפול מכילה שישה נספחים, המסומנים בספרות רומיות, העוסקים בהיבטים שונים של זיהום הים מאוניות:
* נספח I - שמן (נפט ותזקיקיו)
* נספח II - נוזלים רעילים המשונעים בתפזורת
* נספח III - חומרים מזיקים המשונעים באריזות
* נספח IV - שפכים
* נספח V - אשפה
* נספח VI - זיהום אוויר
כל מדינה המבקשת להצטרף לאמנת מרפול חייבת לאשרר את נספחים I ו-II, בעוד שקיימת בחירה באשר להצטרפות לנספחים III-VI.

## קישורים חיצוניים

* [דף האמנה](https://www.imo.org/en/About/Conventions/Pages/International-Convention-for-the-Prevention-of-Pollution-from-Ships-(MARPOL).aspx), באתר ארגון הימאות הבינלאומי 
* מניעת זיהום מכלי שיט, באתר משרד התחבורה
*שי שמש, מי אחראי לזיהום בים התיכון? , ערוץ 20, 28 באוקטובר 2019

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שמירת הסביבה
מ
מ
אדהמר דה סילבה

**אדהמר פררה דה סילבה** (בפורטוגזית: **Adhemar Ferreira da Silva**; (29 בספטמבר 1927 – 12 בינואר 2001), היה אתלט ברזילאי. הוא אלוף אולימפי פעמיים ברציפות, אלוף המשחקים הפאן אמריקאיים 3 פעמים ברציפות ושיאן עולם בקפיצה משולשת. הוא הספורטאי הברזילאי היחידי עד כה (2012) שזכה פעמיים ברציפות בשתי אולימפיאדות.

## ביוגרפיה
דה סילבה נולד בסאו פאולו למשפחה ענייה. הוא התאמן בהדרכתו של המאמן הגרמני דיטריך גרנר והחל להשתתף בתחרויות בקפיצה משולשת בשנת 1947.

באולימפיאדת לונדון (1948) סיים דה סילבה במקום 8 בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.49 מטר.

### שיאן עולם
בתחרות שנערכה בסאו פאולו ב-3 בדצמבר 1950 הישווה דה סילבה את שיא העולם של נאוטו טאג'ימה מיפן, בתוצאה של 16.00 מטר.

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בבואנוס איירס, ארגנטינה בפברואר 1951 זכה דה סילבה במדליית זהב הראשונה שלו בתחרות בינלאומית גדולה בקפיצה משולשת, בתוצאה של 15.19 מטר.

בתחרות שנערכה בריו דה ז'ניירו ברזיל, ב-30 בספטמבר אותה שנה הוא שיפר את שיאו העולמי בס"מ אחד והעמידו על 16.01 מטר.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכה דה סילבה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא עולם חדש של 16.22 מטר, לפני ליאוניד שצ'רבאקוב מברית המועצות (15.98 מטר) וארנולדו דבוניס מוונצואלה (15.52 מטר).

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי, מקסיקו במרץ 1955 זכה דה סילבה בקפיצה משולשת בפעם השנייה ברציפות והחזיר לעצמו את השיא העולמי בתוצאה של 16.56 מטר. שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ונשבר על ידי אולג רקובסקי מברית המועצות (16.59 מטר).

באוניברסיאדה שנערכה בסן סבסטיאן, ספרד בקיץ אותה שנה זכה דה סילבה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.99 מטר.

באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה דה סילבה במדליית זהב בקפיצה משולשת והגן על תוארו בשיא אולימפי נחדש של 16.35 מטר, לפני ויליאלמור איינרסון מאיסלנד (16.26 מטר) וויטולד קרייר מברית המועצות (16.02 מטר).

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בשיקגו, ארצות הברית באוגוסט 1959 זכה דה סילבה בקפיצה משולשת בפעם השלישית ברציפות בתוצאה של 15.90 מטר.

באולימפיאדת רומא (1960) סיים דה סילבה רק במקום ה-14 בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.07 מטר ולא הצליח הגן על תוארו.

בשנת 1959 השתתף דה סילבה בסרט **[[אורפאו נגרו]]** של הבמאי הצרפתי מרסל קאמי בתפקיד המוות. הסרט עטור השבחים זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן, בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לשנת 1960.

## תארים והישגים
* בסך הכל קבע דה סילבה 5 שיאי עולם בקפיצה משולשת.

## שיאים אישיים
*קפיצה משולשת: 16.56 מטר (1955) **שיא עולם**

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אתלטים ברזילאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצה משולשת
קטגוריה:שיאני עולם באתלטיקה
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברזיל
קטגוריה:נושאי דגל ברזיל באולימפיאדה
קטגוריה:שיאני עולם ברזילאים: אתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-2001
קרן GNOME

**קרן GNOME** הוא ארגון ללא מטרות רווח המרכז את כל מיזם GNOME. משרדי הקרן שוכנים בקיימברידג', שבמדינת מסצ'וסטס, ארצות הברית.

הארגון מחזיק גם בשמות מסחריים, כגון השם GNOME וסמליל. אולם מכיוון שבתוכנות GNOME אין צורך בהשמת זכויות יוצרים, אין גוף אחד שמחזיק את כל זכויות היוצרים לתוכנות GNOME.

## מטרה
קרן GNOME פועלת לקידום מטרות מיזם GNOME: יצירת פלטפורמת מחשוב לשימוש הציבור הרחב ברישיון חופשי לחלוטין.

כדי להשיג מטרה זו, הקרן מרכזת את גרסאות GNOME, קובעת אילו מיזמים יהיו חלק מ־GNOME ומשתפת פעולה עימם. כמן כן היא משמשת כארגון הרשמי של מיזם GNOME, דבר המתבטא בהוצאת הודעות מסודרות לתקשורת, ביצירת קשר עם חברות מסחריות ולא מסחריות, ארגונים ומוסדות המעוניינים לתרום למיזם, ביצירת תקנים אחידים לפיתוח התוכנה ובעריכת כנסים בנושא המיזם.

קרן GNOME, כגוף נייטרלי שלא למטרות רווח, מחזיקה בנכסים הקשורים למיזם (שמות מסחריים, השרתים שמהם מופצת התוכנה, ועוד). כמו כן היא משתתפת במימון אירועים שונים כגון ועידת המפתחים השנתית של GNOME (GUADEC). אולם עיקר הפיתוח של GNOME נעשה על ידי גופים אחרים: עובדים בחברות כמו רד האט, סוזה, קנוניקל, קולברה ועוד.

## ניהול
קרן GNOME מנוהל על ידי מספר גופים - מועצת מנהלים, מנכ"ל הנבחר על ידי מועצת המנהלים, ועדה מייעצת וחברי GNOME.

מנכ"ל הקרן היא קארן סנדלר, אשר מנהלת אותו כארגון, עובדת עם מועצת המנהלים, הוועדה המייעצת וחברי GNOME.

## מועצת המנהלים
מועצת המנהלים של הקרן נבחרת מדי שנה בידי הוועדה לבחירת קרן GNOME.

חברי המועצה הנוכחים הם עמנואלה בשיא, Bastien Nocera, Andreas Nilsson, Joanmarie Diggs, Tobias Mueller, Shaun McCance ו־Seif Lotfy.

### חברי מועצה לשעבר ראויים לציון
* נט פרידמן (2001-2003)
* ג'ים גטי (2000-2002)
* מיגל דה איקאסה (2000-2002)
* Raph Levien  (2000-2001)
* מייקל מיקס (2001)
* פדריקו מנה קווינטרו (2000-2001, 2004-2005)
* האבוק פנינגטון (2000-2001).

## חברוּת
כל תורמי GNOME יכולים להיות חברים של הקרן. כל החברים זכאים להיבחר למועצת המנהלים, להצביע בבחירותיה ולהציע משאלים.

## הוועדה המייעצת
הוועדה המייעצת של קרן GNOME היא גוף של ארגונים וחברות המעוניינים ליצור קשר הדוק עם מועצת המנהלים ועם מיזם GNOME. ארגונים יכולים להצטרף לוועדה המייעצת תמורת תשלום שנתי הנע בין 5,000$ לבין 10,000$ (דולר ארצות הברית) או להיות מוזמנים ללא מטרות רווח.

נכון לשנת 2013 חברי הוועדה המייעצת כוללים את החברות והארגונים המוסד לתוכנה חופשית, דביאן, קנוניקל, Google, IBM, Igalia, אינטל, קרן מוזילה, OLPC, Red Hat, המרכז המשפטי לחופש התוכנה, Sugar Labs, סוזה וקרן לינוקס.

## ראו גם
* מוסד חופש התוכנה
* קרן מוזילה
* קרן התוכנה אפאצ'י

## קישורים חיצוניים
* 
* מידע על הקרן באתר GNOME

## הערות שוליים

קטגוריה:GNOME
קטגוריה:תוכנה חופשית
האסכולה הפוזיטיבית

**האסכולה הפוזיטיביסטית** היא תאוריה בקרימינולוגיה שעוסקת במציאת סיבה לכל תוצאה, מסבירה את הפשיעה ככוח בלתי נשלט. הכוחות עשויים להיות פגיעה מוחית (חלקים אטביסטים / חלקים רדומים), ואליהם מצטרפים גם כוחות חיצוניים: בעיות כלכליות קשות, אזורי מגורים קשים, עוני ועוד. פרי, תלמידו של לומברוזו מדבר על כוחות חברתיים בלתי נשלטים על ידי היחיד, אשר גורמים לו בסופו של דבר לעבור עבירות. כדי לא לאפשר ליחיד לפגוע בחברה יש להרחיקו ממנה- לדבריו, יש לגלות אחריות חברתית ולהרחיק את העבריין מהחברה, כדי שלא ימשיך לפגוע בה. - אחריות חברתית. יחד עם זאת, כיוון שלא מדובר בבחירה בפשיעה, יש לבדוק את הגורמים לפשיעה אצל היחיד, ולנסות לשקמו כדי להחזירו לחברה ללא גורמי פשיעה חוזרת.

## הגישה הביולוגית- הזרם הפוזיטיביסטי
זרם זה חיפש גורם לכל תופעה. לומברוזו ותלמידיו מצאו קשר בין חריגות בתאי המוח ובין התנהגות עבריינית. 
לומברוזו, רופא יהודי איטלקי מצא כי אזור מסוים במוח העבריין שהיה אמור להיות מפותח- נתגלה כבלתי מפותח, ואזור שלא אמור להיות מפותח, היה מפותח מאוד במוח העבריין. לומברוזו החליט על סמך ממצאים מוחיים אלו, כי העבריין הוא יצור אטביסטי, יש בו נסיגה התפתחותית, אשר גורמת לו להיות עבריין. הרעיון הבסיסי: העבריינות היא תולדה של גורמים פיזיים מולדים. האדם לפשע נולד. במהלך השנים הוא מיין סוגים שונים של עבריינים: אטביסטים, אפילפטיים, חולי נפש, נסיבתיים. העבריינות, בכל מקרה, טבועה באדם כתכונה ביולוגית הקשורה לאפילפסיה ולנסיגה התפתחותית (אטביסטית).

גרופלו, תלמידו של לומברוזו, הבחין בין פשע טבעי לפשע מלאכותי. פשע טבעי - נגד רגשות בסיסיים של מוסר ורחמים. הוא קיבל את גישתו של לומברוזו בדבר הקשר בין גורמים ביולוגים לעבריינות, אך הוסיף להם גורמים נפשיים. בכל מקרה, כמו לומברוזו, שלל גם גרופלו בחירה חופשית של האדם לעסוק בפשע. לדבריו, העבריין נשלט על ידי גורמים פיזיולוגיים ונפשיים.

פרי, גם הוא תלמידו של לומברוזו, קיבל את עמדתו של לומברוזו באשר לגורמי פשע ביולוגיים, אך הוסיף להם גם גורמים חברתיים, כגון סביבת מגורים, חינוך, משפחה, מעמד חברתי, ואזור מגורים.

לומברוזו ושני תלמידיו טענו כי פעולותיו של האדם אינן נשלטות על ידיו אלא על ידי כוחות שונים. כוחות אלו יכולים להיות ביולוגיים (חריגות מוחיות מלידה), פסיכולוגיים וחברתיים. נקודת אור בגישתם היא כי ניתן לאתר את הסיבות להתנהגות ולנסות להתאים טיפול משקם לעבריין.

## תוצאת התפיסה הפוזיטיביסטית
יש להרחיק את העבריינים מן הקהילה, ברוב המקרים, ולשכן אותם במוסדות סגורים, על מנת להגן על הקהילה. הרעיון הוא שהאדם לא פועל על פי עקרונות נשלטים (בחירה חופשית), ולכן על החברה להרחיקו. על פי תפיסה זו, רק מומחים, רופאים וכדומה יוכלו לקבוע אם אדם כשיר לחזור לקהילה.

*
קטגוריה:תאוריות בקרימינולוגיה
קטגוריה:תאוריות חברתיות
לילי הבר

**לילי הבר** (נולדה ב-11 בספטמבר 1947) היא פעילה חברתית ישראלית. משמשת כיו"ר ארגון יוצאי קרקוב.

## ביוגרפיה
הבר נולדה בקרקוב בפולין, בתם של יעקב לזר ויונה לבית בורנשטיין. הוריה אשר שבו מהמחנות, אביה היה ב"רשימת שינדלר" ואמה הייתה בגטו קרקוב, מחנה הריכוז פלאשוב, אושוויץ-בירקנאו, צעדת המוות, מחנה הריכוז ראוונסבריק ושוחררה לבסוף במחנה נוישטט גלווה) נפגשו בקרקוב והחליטו להקים משפחה ולעלות לישראל. בינואר 1950 הגיעה המשפחה למעברת "מחנה ישראל" ומשם למעברת מחנה שמעון שבאבו כביר. לאחר שנתיים בנתה המשפחה את ביתה בשכונת "מפדה אזרחי" שבחולון.

לאחר סיום לימודיה בתיכון "אילון" בחולון ושרות במודיעין שדה בצה"ל עברה הבר לירושלים, ללימודים. שם הקימה את משפחתה עם יהודה הבר ושם נולדו שלושת ילדיהם. לאחר עבודה בתחום הפרסום ויחסי ציבור, ובתחום מערכות מידע, החלה לעסוק כפעילה חברתית בהנצחת מורשת יהודי פולין ולטובתם של ניצולי השואה.

כיום, משמשת כיו"ר ארגון יוצאי קרקוב בישראל, חברת ועד המנהל של מרכז הארגונים של ניצולי השואה בישראל ויו"ר ועדת ההסברה של המרכז, חברת ועד המנהל של הקרן לשימור מורשת יהדות פולין (FODZ), חברה בארגון היהודי העולמי להשבת רכוש, חברת הוועד המנהל של המכון לחקר תולדות יהדות פולין ויחסי ישראל-פולין באוניברסיטת תל אביב, מנהלת דפי הפייסבוק של יוצאי פולין בישראל Israelis of Polish Origin ויוצאי קרקוב בישראל, חברה בפורום "עמיתי שפיגל" באוניברסיטת בר-אילן, חברה בחבר המנהלים של מוזיאוני העיר קרקוב, חברה בוועדת התכנון של מוזיאון ע"ש שינדלר בקרקוב בפולין, חברה בוועדת התכנון של אתר ההנצחה של מחנה הריכוז הגרמני לשעבר פלשוב, חבר בחבר הנאמנים של המרכז האוניברסיטאי באריאל.

ליקטה וכתבה את הספר "בתי תפילה שנאלמו. הלב הפועם של קהילת יהודי קרקוב שהושמדה" בהוצאת ארגון יוצאי קרקוב בישראל, 2021.http://www.eilatgordinlevitan.com/krakow/krkw_pdf/may_2021_color.pdf

## קישורים חיצוניים
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר אישים
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:חולון: אישים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון אילון/חדש (חולון)
קטגוריה:בוגרי תיכון אילון/חדש (חולון)
קטגוריה:עולות לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
גבת העין (אורניתולוגיה)

[שמאל|ממוזער|150px|ל[דוחל חום-גרון|דוחל חום-הגרון גבת עין לבנה בולטת]]
שמאל|ממוזער|150px|למין ''Wilsonia canadensis'' גבת עין צהובה
**גבת העין** (המונח הלטיני המדעי המקובל: *supercilium*) היא קבוצת נוצות שצבען מובדל משאר הנוצות באותו אזור, וצורתן יוצרת כעין פס העובר מבסיס המקור של העוף, ממשיך מעל עינה ומסתיים באזור האחורי של ראשה. צורתה דומה לגבה, ובאנגלית אף נהוג המינוח "eyebrow" ("גבה").

לרוב, צבע גבת העין יהיה בהיר משאר נוצות העוף.

צבע וצורת גבת העין יכול לשמש להבחנה בין מינים שונים של עופות, לדוגמה: כדי להבחין בין העלווית הכהה ובין עלווית רחבת-מקור (שני מינים דומים של סבכיים) הדומים זה לזה, ניתן להשתמש בהבדלי הצורה בגבת העין של המינים. בעוד שגבת העין של העלווית הכהה היא מתוחמת בחדות, לבנבנה וצרה בקדמת העין והופכת לרחבה ומודגשת יותר בחלק האחורי, הרי שגבת העין של עלווית רחבת-המקור בקדמת העין גבולותיה מטושטשים יחסית, רחבה וצהבהבה ובאחורי הראש הופכת הגבה ליותר צרה ולבנבנה.

גבת העין יכולה להתפצל מעל העין, ולרוב להתחבר בשנית בהמשכה, כמו אצל המין חרטומית גמדית כשגבת העין חוזרת ומתחברת אחרי העין או להישאר מפוצלת, כמו אצל המין חופית מגלית. צורה נוספת הקיימת, היא גבת עין נופלת, כאשר צבע גבת העין מופיע גם מתחת לעין העוף, כמו אצל המין *Anthus hodgsoni*.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטומיה של עופות
אופנוע שלג

[שמאל|ממוזער|250px|אופנוע שלג מתוצרת "ארקטיק קאט" מסוף [שנות ה-90 של המאה ה-20, בשימוש צבא הגנה לישראל]]
[שמאל|ממוזער|250px|אופנוע שלג ב[צרפת, הגורר אלונקה לשימוש במקרי חירום באתרי סקי]]
**אופנוע שלג** הוא כלי תחבורה המיועד לנסיעה בשטחים מושלגים. הישיבה על גבו והפעלתו באמצעות כידון מזכירה הפעלת אופנועים וטרקטורונים.

## מבנה
אופנועי שלג מיועדים בדרך כלל לרוכב ונוסע היושב מאחורי הרוכב האוחז בכידון. הכידון משמש לקביעת כיוון התנועה של מגלשי שלג הנמצאים בחזית האופנוע. המגלשים מתוכננים להתאים לתנועה בשלג רך ועמוק המונע בדרך כלל תנועת כלי רכב כבדים רגילים.

הנעת אופנוע שלג מבוססת על מערכת זחלים וגלגלים המונעת בדרך כלל במנוע שתי פעימות או ארבע פעימות. בעבר היו נפחי המנוע המקובלים בגודל כמה מאות סמ"ק, אך בעשור הראשון של המאה ה-21 אף יוצרו אופנועי שלג עם מנועים בנפח 1,200 סמ"ק והספקים מרביים של כ-150 כוחות סוס.

## היסטוריה
אופנוע שלג במבנה המוכר כיום, הוצג לראשונה ב-1960 על ידי חברת בומברדייה הקנדית. לחברה היה באותה עת ניסיון רב בייצור רכבי שלג כדוגמת חתולי שלג, והופעתם של מנועים קלים יותר אפשרה את תכנונם של אופנועי השלג הראשונים, שנמכרו תחת המותג סקי-דו. עד מהרה קמו חברות מתחרות רבות שהעתיקו את התכנון של סקי-דו ומכירות אופנועי השלג הגיעו ב-1971 לשיא של חצי מיליון יחידות. משבר הנפט ב-1973 הוביל לירידה חדה במכירות אופנועי שלג ושיא זה לא שוחזר מאז.

בעשור הראשון של המאה ה-21 היו ארבע יצרניות גדולות של אופנועי שלג, רובן מאמריקה הצפונית. סקי-דו, שכבר אינה חלק מבומברדיה, פולריס, ימאהה וארקטיק קאט.
## ראו גם
* M7 טרקטור שלג

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כלי רכב
קטגוריה:רכבי שלג
קטגוריה:קנדה: המצאות
חלולים בחלל

**חלולים בחלל** (באנגלית: **Space Goofs**) היא סדרת אנימציה צרפתית שהופקה לטלוויזיה בשנת 1997 על ידי חברת ההפקות גאומנט. הסדרה שודרה בערוץ הילדים באמצע שנות התשעים.

## עלילה
חמישה חייזרים מהחלל החיצון יצאו לפיקניק בכוכב אחר, אולם הם התנגשו במטאור אשר גרם להם לנחות על כדור הארץ. שם הם גרים בבית ומנסים לסלק את כל האנשים שמנסים לפרוץ לביתם.

## דמויות
*אטנו - חייזר סגול וחכם, הוא המוח שבחבורה ונוהג לחקור ולהמציא המצאות.
*באד – חייזר כתום וארוך, הוא מתנהג כנער מתבגר, תחביביו העיקרים הם צפייה מרובה בטלוויזיה. בפרק בעונה השנייה שהוקם בית ספר בביתם, התגלה כחכם ביותר, מכיוון שהוא הכיר דרך הטלוויזיה את ההיסטוריה של כדור הארץ.
*קנדי – חייזר קטן וירוק, הוא פחדן ודאגן והוא בעיקר חולה ניקיון.
*גורג'ס – חייזר כחול ושמן, אגרסיבי וחמדן, תחביביו העיקרים הם אכילת יתר (במיוחד של ממתקים).
*סטראו – חייזר אדום וארוך, דו-ראשי, הוא תולעת הספרים שחבורה. דמותו של סטראו הוצאה מהעונה השנייה עקב הערות של מספר צופים ואולפני "XILAM" שתיארו אותו בתור "דמות מאוד חלשה"

## הצלחה
הסדרה זכתה להצלחה גדולה בצרפת, בעקבות בדיחות הסלפסטיק, והומור לא תקין פוליטית.

התוכנית שודרה בארץ בערוץ הילדים בהתחלה במסגרת שעות השידור הרגילות ובהמשך, במסגרת שידורי "טלמאניה".

## בתרבות
* באחד מפרקי הסדרה "אוגי והמקקים" החלולים מופיעים בהופעת קמע בתור הבובות של אוגי, שבית החלולים מוצג כבית הבובות שלהם.

## קישורים חיצוניים

* האתר של הסדרה בצרפתית ובאנגלית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה צרפתיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
הבועה המקומית

[שמאל|ממוזער|300px|הדמיית אמן של הבועה המקומית ובה שלושת הכוכבים: [אנטארס, השמש ומירזם.]]
**הבועה המקומית** היא אזור בתווך הבין-כוכבי של זרוע אוריון בשביל החלב.

אורכו של האזור הוא לפחות 300 שנות אור והוא מכיל גז חם ודליל שמקורו בסופרנובה שהתפוצצה לפני כעשרה עד עשרים מיליון שנה. מערכת השמש נוצרה הרבה לפני שנוצר אזור זה, והיא נקלעה לאזור זה לפני כעשרה עד חמישה מיליון שנים. הגז הדליל בבועה המקומית הוא בעיקר מימן וצפיפותו היא 0.05 אטומים לסמ"ק, או כעשירית מהממוצע של התווך הבין-כוכבי בשביל החלב (0.5 אטומים לסמ"ק) וכמחצית מהענן הבין-כוכבי המקומי (0.1 אטומים לסמ"ק). הבועה המקומית היא ביתם של שלושת הכוכבים אנטארס, השמש ומירזם.

## היווצרות

## חקר הבועה המקומית
החללית CHIPS (ראשי תיבות של Cosmic Hot Interstellar Plasma Spectrometer ומכונה גם CHIPSat) שוגרה בשנת 2003 והחלה בפעילותה בשנת 2008 היא מתעדת את הבועה המקומית וחוקרת אותה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שביל החלב
הענן הבין-כוכבי המקומי

[250px|ממוזער|שמאל|[תרשים|דיאגרמה המציגה את הענן הבין-כוכבי המקומי ותנועת מערכת השמש בתוכו]]
**הענן הבין-כוכבי המקומי** הוא ענן בין-כוכבי בגודל 30 שנות אור דרכו עוברת כיום מערכת השמש.

מערכת השמש נכנסה לענן הבין-כוכבי המקומי לפני כ-44,000 עד 150,000 שנה והיא צפויה להישאר בתוכו עוד 10,000 עד 20,000 שנה.

השפעות אפשריות של הענן בין הכוכבי המקומי על כדור הארץ נעצרות על ידי רוח השמש והשדה המגנטי של השמש. אינטראקציה זו עם ההליוספירה נמצאת תחת מחקר על ידי Interstellar Boundary Explorer (IBEX) , לוויין של נאס"א העוסק במיפוי הגבול בין מערכת השמש והחלל הבין כוכבי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שביל החלב
Metacity

**Metacity** הוא מנהל החלונות כברירת מחדל, בסביבת שולחן העבודה של GNOME מגרסה 2.2, עד גרסה 3, אז הוחלף ב-Mutter. לפני תחילת השימוש ב-Metacity, השתמשה GNOME ב-Enlightenment וב-Sawfish לניהול החלונות. פיתוח התוכנה החל על ידי האווק פנינגטון, והיא משוחררת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו.

אף על פי ש-Metacity היא חלק רשמי מ-GNOME ומיועדת לעבוד איתה, במצב שהיא תוסר הדבר לא ימנע מ-GNOME לפעול אם יותקן בה מנהל חלונות אחר, כל עוד זה האחרון יתאים לתקן ICCCM הנוגע ל-GNOME.

Metacity משתמש בערכת הכלים GTK+ להגדרת רכיבי הממשק, דבר המתבטא בין היתר בתאימות לתוכנות אחרות מבוססות GTK+. 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:GNOME
קטגוריה:GTK+
קטגוריה:מנהלי חלונות
מל שפרד

**מלווין ויפילד "מל" שפרד** (באנגלית: **Melvin Whinfield "Mel" Sheppard**; 5 בספטמבר 1883 – 4 בינואר 1942) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם בריצות למרחקים בינוניים. בעל 5 מדליות (4 זהב, 1 כסף) משתי אולימפיאדות (לונדון 1908 וסטוקהולם 1912). באולימפיאדת לונדון היה לספורטאי שזכה במרב מדליות הזהב (3) ביחד עם השחיין הבריטי הנרי טיילור.

כינוי היה: "פירלס מל" (מל, שאין שני לו) - "Peerless Mel"

## ביוגרפיה
שפרד נולד באלמונסון לייק, שבניו ג'רזי. הוא נידחה על ידי משטרת ניו יורק, מאחר שהיה לו לב מוגדל. על אף שסבל מבעיית לב-ריאה. בשנים 1906–1908 הוא זכה 3 פעמים ברציפות באליפות ארצות הברית באתלטיקה (AAU) בריצת 880 יארד (805 מטר).

### שיאן עולם
בשנת 1907 קבע שפרד מספר שיאי עולם באולם, בריצות ל-600 יארד, ל-880 יארד, ל-1000 יארד ול-1 מייל.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת לונדון (1908) זכה שפרד ב-3 מדליות זהב, בריצת 800 מטר בשיא עולם חדש של 1:52.8 דקות, לפני אמיליו לנגי מאיטליה (1:54.2 דקות והאנס בראון מגרמניה (1:55.2 דקות), בריצת 1500 מטר בשיא אולימפי חדש של 4:03.4 דקות, לפני הרולד וילסון (4:03.6 דקות) ונורמן הולאוס (4:04.0 דקות) שניהם מבריטניה ובריצת שליחים (200 מטר, 200 מטר, 400 מטר ו-800 מטר) בתוצאה של 3:29.4 דקות, לפני גרמניה (3:32.4 דקות) והונגריה (3:32.5 דקות).

ימין|ממוזער|220px|מל שפרד
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה שפרד בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר בשיא עולם חדש של 3:16.6 דקות, לפני צרפת (3:20.7 דקות) ובריטניה (3:23.2 דקות) ומדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:52.0 דקות, אחרי טד מרדית' שקבע שיא עולם חדש של 1:51.9 דקות ולפני אירה דוונפורט (1:52.0 דקות) שלושתם מארצות הברית, ולא הצליח להגן עת תוארו. נוסף לכך, הוא השתתף בריצת 400 מטר וקבע תוצאה של 48.9 שניות בשלב חצי הגמר, אך לא עלה לשלב הגמר ודורג במקום שישי, ובריצת 1500 מטר הגיע לשלב הגמר, אך לא השתתף בה לבסוף.

ב-4 בינואר 1942 נפטר שפרד בקווינס, ניו יורק.

## שיאים אישיים
* ריצת 400 מטר: 48.8 שניות (1912)
* ריצת 800 מטר: 1:52.0 דקות (1912) 
* ריצת 1500 מטר: 4:01.2 דקות (1912)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:רצים אמריקאים למרחקים בינוניים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 800 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X400 מטרים (גברים)
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 1500 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:ניו ג'רזי: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1883
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1942