שמואל אגמון

**שמואל אגמון ** (**ביסטריצקי**; 2 בפברואר 1922 – 21 במרץ 2025) היה מתמטיקאי ישראלי, פרופסור באוניברסיטה העברית וחתן פרס ישראל למדעים מדויקים לשנת ה'תשנ"א (1991).

## ביוגרפיה
שמואל אגמון נולד בתל אביב בשנת 1922 לסופר נתן אגמון (ביסטריצקי) ולחיה לבית גוטמן, רופאת שיניים, שעלו לארץ ישראל שנתיים קודם לכן. בגיל צעיר עבר עם משפחתו מנצרת הערבית, שבה עבדה אמו, לירושלים, שבה היה אביו ראש מחלקת הנוער והתעמולה בקרן קיימת לישראל. אגמון למד בגימנסיה העברית ברחביה, הצטיין בשחמט והיה חבר בתנועת הנוער "המחנות העולים". בתום לימודיו התיכוניים יצא עם גרעין של תנועתו להכשרה בקיבוץ נען.

בשנת 1940 החל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים במסלול ישיר לתואר שני אצל הפרופסורים מיכאל פקטה, אברהם הלוי פרנקל, בנימין אמירה ויעקב לויצקי. ב-1942, טרם סיום לימודיו באוניברסיטה, התגייס לצבא הבריטי ושירת בו ארבע שנים בארץ ישראל, באירופה ובקפריסין, תחילה ביחידת נ"מ ובהמשך בבריגדה היהודית.

לאחר שחרורו מהצבא סיים את לימודיו באוניברסיטה העברית בשנת 1947. עבודת הגמר של אגמון לתואר שני באוניברסיטה העברית עסקה בתורת הפונקציות, ובמסגרתה כתב הוכחה מקורית למשפט אדמר (Hadamard), העוסק בייצוג של פונקציות אנליטיות.

בעקבות ביקורו באוניברסיטה העברית של שולם מנדלברוט, תלמידו של אדמר שעסק בתחום הפונקציות המרוכבות, יצא לסורבון בנובמבר 1947, שם עסק בעבודת הדוקטורט שלו בהנחייתו של מנדלברוט בסינגולריות של טורי טיילור. בשנת 1949 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת סורבון.

ב-1950 השתתף בקונגרס הבין-לאומי של המתמטיקאים שהיה הראשון שנערך לאחר מלחמת העולם. לימד באוניברסיטת רייס שבטקסס, ופנה להשקיע את מיטב מרצו בחקר משוואות דיפרנציאליות.

בשנת 1952 התקבל לאוניברסיטה העברית בירושלים, שם היה למרצה בכיר במחלקה למתמטיקה ובשנת 1959 התמנה לפרופסור מן המניין. בשנת 1953 נמנה עם מייסדי "האיגוד למתמטיקה בישראל". בשנת 1964 נבחר לחבר באקדמיה הלאומית למדעים.

עם שובו לירושלים החל ללמד קורס במכניקה אנליטית, קורס מתמטי לתלמידי פיזיקה בו עוסקים גם במשוואות דיפרנציאליות חלקיות כולל משוואת המילטון ומשוואת אוילר-לגראנז'. בהמשך שנות ה-50 עסק אגמון ב, משוואה בעלת התנהגות מעורבת (היפרבולית-אליפטית). באחת מנסיעותיו ל באוניברסיטת ניו יורק, לאחר שהתברר לו שחברו הוותיק לואיס נירנברג  פרסם כמה עבודות בנושא משוואות דיפרנציאליות אליפטיות עם אברון דוגליס (Avron Douglis), החל שיתוף פעולה בין אגמון, דוגליס ונירנברג, שהתבצע בהתכתבות בדואר אוויר על פני חודשים ארוכים והוליד מאמר מכונן בנושא הטיפול הכללי במשוואות דיפרנציאליות חלקיות אליפטיות. אחת מהעבודות המאוחרות יותר של אגמון בנושא זה כללה את מה שנקרא אחר כך בשם . בשנים הבאות עבר אגמון להתרכז במשוואת שרדינגר, משוואה מרכזית במכניקת הקוונטים שהייתה ועודנה אחת המשוואות הדיפרנציאליות החלקיות החשובות והמעניינות ביותר בפיזיקה ובכלל.

ב-1982 ראה אור ספרו הבולט, שיצא לאור בהוצאת אוניברסיטת פרינסטון ועסק בדעיכה מעריכית של הפונקציות העצמיות של אופרטור שרדינגר. הוא היה רב-מכר במונחים אקדמיים.

על עבודתו המדעית זכה בפרס ויצמן לשנת תשי"ז, בפרס רוטשילד לשנת 1959, בפרס ישראל למדעים מדויקים לשנת ה'תשנ"א ובפרס א.מ.ת. לשנת 2007. קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת נאנט שבצרפת.

## חיים אישיים

ב-1947 נישא לסופרת גליה ירדני (1924–1968, בתו של ד"ר יעקב ירדני). לשמואל וגליה נולדו שלושה בנים: נעם (פרופסור לכימיה תאורטית באוניברסיטה העברית), איתן (פרופסור למוזיקולוגיה באוניברסיטת בר-אילן) ואריאל (פרופסור למדעי המוח באוניברסיטת וירג'יניה המערבית). 

לאחר פטירתה של גליה היה בן זוגה של נחמה דה-שליט, אלמנתו של עמוס דה-שליט.

אגמון נפטר במרץ 2025 והובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס ישראל למדעים מדויקים
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מתמטיקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייס
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:זוכי פרס א.מ.ת.
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:ישראלים עמיתי האגודה האמריקאית למתמטיקה
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי המחנות העולים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:מתמטיקאים ביישוב
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025