open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שורש (מושב)

**שורש (שֹׁרֶש)** הוא מושב שיתופי בהר יהודה, הנמצא כ-5 ק"מ מזרחית לשער הגיא וכ-11 קילומטרים ממערב לירושלים. המושב משתייך לארגון יישובי העובד הציוני וכפוף למועצה אזורית מטה יהודה. נכון לסוף 2021 מתגוררים בו 1,176 תושבים.

## אטימולוגיה
בשל דמיון צלילים לשם 'סוריס' הנזכר בתרגום השבעים, ברשימת הערים בנחלת שבט יהודה בפסוק ובו כתריסר ערים נוספות שנשמטו מהמקור העברי – נוסח המסורה. נשתמר בשם הכפר הערבי סאריס – משלט ויישוב ערבי שנכבש במהלך מבצע הראל במלחמת העצמאות. סאריס הוא אחד משמותיה הערביים של אלת המסטיק שנפוצה באזור.

## היסטוריה
המושב נוסד ב-27 בספטמבר 1948, בידי עולים מארצות מזרח אירופה. בתחילה היה קיבוץ, וכעבור 4 שנים הפך למושב שתופי. שטחו כ-7,500 דונם.

היישוב הוקם על ידי קבוצת "להגשמה" שהייתה אחת מקבוצות תנועת הנוער הציוני ברומניה. קבוצת "להגשמה" נוסדה בשלהי מלחמת העולם השנייה. חברי הקבוצה שמו להם למטרה הקמת יישוב יהודי בארץ ישראל על בסיס עקרונות שיתוף ושוויון בין החברים. לצורך כך הקימו בפרברי בוקרשט חווה חקלאית (קולנטינה) בה החלו לתרגל את עבודת האדמה ואת חיי השוויון והשיתוף בארץ. הקבוצה עלתה באופן עצמאי לאחר המלחמה החל משנת 1945. כשהגיעו חברי הקבוצה בספינותיהם לחוף חיפה, הם נתפסו על ידי הצבא הבריטי והועברו למחנה מעצר 62 בקפריסין. לאחר שנת שהות במחנה המעצר הועברו חברי "להגשמה" למחנה המעצר בעתלית. לאחר שחרורם עברו החברים לקבוץ אושה להכשרה.

בספטמבר 1948 עלתה הקבוצה לקרקע, והקימה שם את הקיבוץ "להגשמה". לימים הוסב שמו ל"שורש". חברי הקבוצה רשמו את קורותיהם ביומן. היומן המקורי ותרגומו לעברית שמורים בארכיון יד ושם.

בשנת 1956 הוקמה במושב בריכת שחייה ומרכז נופש, כמקור הכנסה ותעסוקה למושב, שלא היו לו קרקע מספיקה לעיבוד חקלאי. בשנת 1958 רכש המושב מאיש העסקים חיים שיף גם בעלות חלקית בבריכת ירושלים והיה אחראי לניהולה. ב-1961 ביקש המושב להקים בית הבראה סמוך לבריכה שהקים, שנחנך לבסוף בשנת 1968, והורחב בין השנים 1973–1975. בשנים אלו נהג המושב לשלם משכורת אחידה לכל החברים. בשנת 1997 החלה הקמתו של מלון דירות נופש, ספא ומרכז קונגרסים במתחם. בשנת 2004 מכר המושב 40 דונם משטח מרכז נופש ליזם יהושע שפונדר, וב-2005 אשרה לו הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה בירושלים הקמת בית אבות ובו 310 יחידות דיור. לצורך הקמת בית האבות נהרסו חלק מהמבנים הישנים של כפר הנופש.

בשרפה בשער הגיא בקיץ 1995 ניזוקו מאש כ-30 מבתי המושב.

## אופי היישוב
שורש הוא יישוב מפותח ומבוסס, שמורכב מהמושב הישן לצד הרחבה חדשה. במושב מתגוררות 170 משפחות. יש בו מלון דירות, דיור מוגן (פרוטיאה בהר), גן שעשועים, בית העם, יקב יינות, תנועת הנוער "הצופים", בריכה, מגרש כדורגל וכדורסל ומאגר מים לשימוש צורכי התושבים. יש בית קברות בקרבה למושב. בשנת 2012 מלון הדירות עבר שיפוץ נרחב ונוספו 66 דירות חדשות. בשנת 2013 נפתחה במושב מסעדה בשם "מוזה בהר". המסעדה פועלת בכל ימות השבוע.

ילדי בית הספר היסודי מופנים לבתי הספר "אלון" במעלה החמישה ו"עין-הרים" בכפר הנוער "עין כרמית". ילדי החטיבה והתיכון מופנים לבתי הספר האזוריים של המועצה, "הרטוב" ו"עין כרם", אך רבים מהם לומדים בבתי ספר פרטיים בירושלים, כגון בויאר וליד"ה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1948
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי העובד הציוני
קטגוריה:מושבים במחוז ירושלים
נוקלאופרוטאין

**נוקלאופרוטאין** (באנגלית: **Nucleoprotein**, "חלבון גרעיני") הוא אחד מכמה מערכות המצויות בתאיהם של יצורים חיים והמורכבות מחלבונים וחומצות גרעין. 

במערכות אלה קיימים קשרים אלקטרוסטטי וקשרי מימן בין החלבונים וחומצות הגרעין. 

הכרומוזומים הם נוקלאופרוטאינים. הם מורכבים מ-DNA הארוז בצפיפות ומלופף סביב חלבונים הקרויים היסטונים; הללו מאפשרים את האריזה הצפופה, מגנים עליו מפני אנזימים מעכלים ומסייעים בתהליך השעתוק. גם הריבוזומים הם נוקלאופרוטאינים. המורכבים מ-rRNA ומחלבונים מסייעים.

ניתן להתייחס גם לרוב  הנגיפים כאל נוקלאופרוטאינים; בכמה מקרים משמש החלבון כעטיפה מגינה סביב חומצת גרעין (לעיתים DNA ולעיתים - ברטרו-וירוסים, למשל - RNA).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חלבונים
קטגוריה:חומצות גרעין
תחרות מס

**תחרות מס** (באנגלית: tax competition) היא מצב שבו מדינות מתחרות במדינות אחרות, בין היתר, בניסיון להשיג עדיפות במשיכת השקעות באמצעות מתן הטבות מס שונות (פטורים, הנחות, זיכויים, שיעור מס אפס וכדומה).

אחד המאפיינים של הגלובליזציה היא הניידות המוגברת של גורמי הייצור. תופעה זאת מתחזקת באמצעות התנהגות תחרותית של מדינות המבקשות להשפיע על זרם ההשקעות העולמיות. התחרות יכולה להיות בהגמשת דיני החברות המקומיים, הרגולציה של איכות הסביבה ועוד. גם תחום המיסוי עשוי לשמש כמכשיר חשוב למשיכת השקעות גלובליות.

ברור כי משטר המס מהווה נדבך חשוב במדיניות פיסקלית של מדינות העולם לצורך קביעת סדר עדיפויות כלכלי וחברתי, השונה ממדינה למדינה. אכן, בצד ההטבות למשקיעים זרים, מדינות מעניקות תמריצים ממשלתיים באמצעות משטר המס לתושבים מקומיים לצורך עידוד סקטורים מסוימים או עידוד הייצוא. במקרה זה, בשונה מההטבות למשקיעים זרים, המניעים למתן ההטבה אינם מהווים בהכרח אסטרטגיה בתחרות המס אלא קידום מדיניות-פנים.

ישנם שיקולים נוספים, מלבד שיקולי המס, הנחשבים כמהותיים בעיני הנישומים בעת קביעת התחום הגאוגרפי של העסק. הנישומים מסווגים את המדינות, בין היתר, בהתאם ליציבות הכלכלית והפוליטית, תשתיות בכלל ותשתיות תקשורת בפרט, הגידול הצפוי במשק, עלות כוח העבודה, זמינות כוח עבודה מיומן, מערכת בנקאות יעילה וטובה.

## בישראל
מדינת ישראל משתתפת פעילה בתחרות המס. כך, החוק לעידוד השקעות הון התשי"ט-1959, פותח בפני משקיעי החוץ את האפשרות לקבל הטבות שונות עבור השקעות הון בתחומים מסוימים ובאזורים מועדפים במדינה. החוק קובע, בין היתר, שיעורי מס נמוכים על הכנסות מ"מפעל מאושר" בהתאם לשיעור הבעלות של המשקיעים הזרים. המטרה המוצהרת היא "למשוך" משקיעים זרים.
במטרה לעודד השקעות זרות ולמנוע בריחת הון לחו"ל משנת 2010 מס חברות נקבע על 25% במטרה להשוות לשיעור המס המקובל בחלק ממדינות אירופה.

## ראו גם
* הטבת מס
* אמנה למניעת כפל מס
* מקלט מס
* תכנון מס

## לקריאה נוספת
*אבי נוב, **תחרות מס מזיקה (Harmful Tax Competition) בשוק האירופי המשותף**, הרבעון הישראלי למיסים, כרך כ"ט, גיליון 116 (2002), עמ' 72–86.
*אבי נוב, **יוזמת ארגון ה-OECD לריסון תחרות המס המזיקה**, הרבעון הישראלי למיסים, כרך ל, גיליון 117 (2002), עמ' 57–73.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:דיני מיסים
קטגוריה:מיסוי בין-לאומי
קטגוריה:תחרות (כלכלה)
מרטיניק

**מרטיניק** (בצרפתית: **Martinique**) הוא אי בשליטת צרפת בים הקריבי, המוגדר כ"מחוז שמעבר לים" של צרפת.

## היסטוריה
האי נכבש לראשונה על ידי צרפת בשנת 1635. לאורך כל שנות השלטון הצרפתי במקום שימש האי כמקור לאספקת סוכר, קפה, רום וקקאו. שבויים אפריקאים ממערב אפריקה הובאו למקום כעבדים והם האבות של מרבית האוכלוסייה באי כיום.

בשנת 1685 גורשו יהודי מרטיניק מן האי.

בשנת 1763 נולדה באי ז'וזפין דה בוהרנה שהייתה לימים אשתו של נפולאון בונפרטה.

מרטיניק נכבשה מספר פעמים על ידי הבריטים, כולל פעם אחת במהלך מלחמת שבע השנים ופעמים במהלך מלחמות נפוליאון. בריטניה שלטה באי כמעט ברציפות בשנים 1794–1815, והוא הוחזר לצרפת בסיום מלחמות נפוליאון. מאז נשאר מרטיניק ברשות צרפתית.

ב-8 במאי 1902, התפרץ הר הגעש פלֶה והחריב כליל את העיר סן-פייר. כתוצאה מכך נהרגה כל אוכלוסיית העיר (כ-30,000 תושבים) למעט שלושה, אחד מהם היה באותו זמן אסיר בבית הכלא בעיר, ששרד בזכות כותלי בית הכלא העבים.

לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, הוברחו למרטיניק עתודות הזהב של צרפת, וכן מספר אוניות צבאיות ואזרחיות, כולל נושאת המטוסים היחידה של צרפת. באי שלט המושל רובר שהיה נאמן לשלטון וישי. עוד לפני הצטרפותה למלחמת העולם השנייה, וביתר שאת לאחר מכן, הביעה ארצות הברית התעניינות באי ופעלה למנוע את הברחת הזהב או האוניות מהאי או כניסת כוחות גרמניים אליו. במאי 1942 הגיעה ארצות הברית להסכמה עם מושל מרטיניק על הימנעות משימוש באוניות הצרפתיות באי. אולם שנה לאחר מכן, לאור בריחת חלק מהאוניות מהאי, הודיעה ארצות הברית על ביטול ההסכמות, ובתחילת יולי הועבר השלטון במרטיניק לידי כוחות צרפת החופשית.

מרטיניק הוכרזה רשמית כ"חבל ארץ שמעבר לים" של צרפת ב-19 במרץ 1946.

החל משנת 1978 פועלת תנועת העצמאות המרטיניקנית,  המיוצגת במוסדות שלטון מקומיים אך זוכה בתמיכה מועטה מתושבי האי.

## גאוגרפיה
האי ממוקם בים הקריבי, צפונית לטרינידד וטובגו. האי הוא חלק מהאנטילים הקטנים. אסונות הטבע השכיחים ביותר במרטיניק הם הוריקנים, הפוקדים את האזור מדי פעם, הצפות בחורף והתפרצויות הרי געש.

## דמוגרפיה
חלוקה אתנית:
* כ-90% אפריקאים ובני תערובת אפריקאים-לבנים-הודים.
* כ-5% לבנים.
* דרום-מזרח אסייתים וסינים - פחות מ-5%.

חלוקה דתית:
* כ-86% קתולים.
* 5.60% פרוטסטנטים.
* 0.5% מוסלמים.
* 0.5% בהאים.
* 0.3% הינדואים.
* 7.1% חסרי דת או משתייכים לדתות אחרות (עובדי אלילים, בודהיסטים ועוד)

## כלכלה
הכלכלה במרטיניק מבוססת בעיקרה על גידול קנה סוכר, בננות, תיירות וכן ייצור נורות. החקלאות מהווה כ-6% מהתל"ג והתעשייה הזעירה, כ-11%. בשנים האחרונות ישנו גידול בענפי קני-הסוכר והבננות, כאשר מרבית הסוכר משמש ליצור רום והבננות נשלחות ברובן לצרפת.

## חלוקה מנהלית
האי מחולק ל-4 נפות שמחולקות ל-45 מחוזות (סה"כ יחד).

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:האנטילים הקטנים
קטגוריה:איים בים הקריבי
קטגוריה:חברות מיוחדות באיחוד האירופי
קטגוריה:צרפת: חבלים מעבר לים
קטגוריה:אמריקה הלטינית: מדינות וטריטוריות
קטגוריה:צרפת: מחוזות
קטגוריה:צרפת: איים
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות צרפתית
רמת מטרד

**רמת מַטְרֵד** היא רמת סלעי גיר בגובה של 650 מטרים מעל פני הים בגבול הר הנגב המרכזי והצפוני. שמה הערבי נגזר מהמילה הערבית אלמוטירדה (="המגורשים"). באתר נמצאו ממצאים ארכאולוגים.
## תאור
רמת מטרד היא חלק מרמת עבדת. היא תחומה ממזרח על ידי נחל עבדת, מדרום - על ידי עמקו של נחל לענה, וממערב - על ידי נחל ניצנה. כיום שוכן בלב האזור בסיס חיל האוויר "רמון", שנבנה לאחר פינוי בסיסי חיל האוויר בסיני. אל רמת מטרד אפשר להגיע ממזרח - מכיוון רמת נפחא, ומצפון-מזרח - מכיוון שדה בוקר, בכביש העולה מצומת ציפורים.

לקראת בניית בסיס חיל האוויר בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 נערך סקר ארכאולוגי מקיף ברמת מטרד. בסקר התגלו ממצאים מתקופות שונות, בהם בתי ארבעת המרחבים מתקופת ההתנחלות, כתובות סלע בכתב התמודי הדרום-ערבי הקדום ומעט כתובות נבטיות. מבנה מגורים בתחום החווה החקלאית המתוארך לתקופת הברזל המאה ה-10 לפנה"ס הועבר ושוחזר בדרך הדורות ליד אוניברסיטת חיפה.

## ראו גם
* חרותות סלע בהר הנגב המרכזי
## לקריאה נוספת
* רמת מטרד בתוך "חדשות ארכיאולוגיות עב / 72 Arkheologiyot Hadashot" , עמודים 1 עד 9. קישור להורדה באתר רשות העתיקות
*רמת מטרד בתוך האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכיאולוגיות בארץ ישראל, כרך 4 עמודים: 1478-1477

## קישורים חיצוניים

* חווה חקלאית מרמת מטרד, באתר מוזיאון הכט

קטגוריה:הנגב: גאוגרפיה
קטגוריה:ישראל: הרים
קטגוריה:הר הנגב
קטגוריה:הנגב: אתרים ארכאולוגיים
נחל ניצנה

**נַחַל נִצָּנָה** הוא מן הגדולים שבנחלי הר הנגב המערבי. בערבית הוא נקרא "ואדי אלעג'רם" ("נחל היפרוק"). אורכו של נחל ניצנה, מהר רמון עד גבול ישראל–מצרים, הוא כ-65 קילומטר.

ראשיתו של נחל ניצנה סמוך לפסגת הר רמון, שבפינתו הדרומית-מערבית נמצא מכתש רמון. מכאן נמשך הנחל בעמק רחב ושטוח, שלאורכו יש שרידי חקלאות עתיקה. במקביל לנחל עובר בחלק זה כביש 171 ובאפיק עוברת דרך עפר שהוכשרה בשנות ה-40 של המאה ה-20 על ידי חברת הנפט הבריטית, לצורך חיפושי נפט במכתש רמון. בדרך זו עברו כוחות מבצע עובדה, במרץ 1948, בדרך לשדה אברהם ולמפרץ אילת.

לאחר חציית הכביש, פונה הנחל לצפון-מערב, ומשם הנחל חוצה את רמות הגיר של מערב רמת עבדת. לאורך כ-30 קילומטר פזורים שרידים רבים: מדרגות חקלאיות עתיקות, מאגורות מים, מבנים מתקופת הברזל ומן התקופה הרומית וריכוזים של ציורי סלע.

מעט מצפון לעיר הקדומה ניצנה, יוצא הנחל מתחום רמת עבדת הגירנית אל מישורי חולות עגור. שם, ליד באר מלכה, הוא מתחבר עם נחל לבן. ממפגש הנחלים ממשיך נחל לבן לתחום סיני, ושם הוא נקרא "ואדי אלחרידין". לאחר כמה קילומטרים נבלע הנחל בדיונות החול ונעלם.

ב-18 בינואר 2010, במהלך שיטפונות שאירעו בנחל, קרס הגשר שמעליו המוליך את כביש 211, ויישובי פתחת ניצנה נותקו.
באגן נחל ניצנה (הגשר מעל נחל ניצנה אשר קרס בשיטפון זה), נמדדה ספיקת שיא של 1,420 מ"ק/שנייה. על פי חישובים ראשוניים מדובר בספיקה הגבוהה ביותר שנמדדה אי פעם בישראל. זוהי ספיקה של יותר ממחצית הספיקה הממוצעת של נהרות כדוגמת הריין (2,290 מ"ק/שנייה) והנילוס 2,830 (מ"ק/שנייה). לשם השוואה הספיקה הממוצעת בירדן העליון היא 16 מ"ק/שנייה.

## גלריה

קובץ:Nizana - Turkish and British bridges 1.jpg|alt=הגשר הטורקי והבריטי
קובץ:Nizana - Turkish and British bridges 3.jpg|alt=הגשר הטורקי והבריטי
קובץ:IHM וואסמים - חרוטות סלע בדואיות.jpeg|alt= חרוטות סלע

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ניצנה
נחל לבן

גשר הרכבת הטורקי בערוץ נחל לבן|שמאל|ממוזער|250px
הגשר הבריטי בערוץ נחל לבן. הכביש הישן מבאר שבע לניצנה|שמאל|ממוזער|250px
**נַחַל לָבָן** הוא נחל הנמצא במערבו של הר הנגב הצפוני. שמו העברי של הנחל הוא תרגום של שמו הערבי "ואדי אל־אביד" (**وادي الابيض**; תעתיק מדויק: ואדי אלאביץ'). אורכו של נחל לבן הוא כ-36 ק"מ, ושטח אגן הניקוז שלו הוא כ-330 קמ"ר.

תחילתו בהר לבן נמצאת בשוליה הצפוניים של רמת מטרד, ומשם הוא יורד כלפי צפון-מערב, אל עבר חולות שונרה. בערוץ הנחל, במרחק 3 ק"מ לאתר העיר הקדומה שבטה, קיימים מתקני חקלאות קדומים ובורות מים רבים. לאורכו של נחל לבן כונסים אליו נחל דרורים, נחל זיתן ונחל קרחה ונחלים נוספים. הוא מנקז את כתף שבטה וחלק מהר בוקר. במקום שבו חוצה הנחל את כביש באר שבע-ניצנה-אבו עגילה הוקם עליו גשר גדול, לא רחוק משם נמצאת ההיאחזות הנטושה שדמות שיזף. משם יוצא הנחל אל חולות שונרה עגור, לכיוון צפון-מערב, אחר כך הוא יורד בכיוון מערב, ומתחבר עם נחל ניצנה.

מסילת הרכבת הצבאית העות'מאנית מביר עסלוג' לעוג'ה אלחאפיר חצתה את תוואי הנחל על גבי גשר רכבת. כמו כן חוצים את הנחל הכביש הבריטי והכביש החדש (כביש 211) מבאר שבע לניצנה.

בערוץ הנחל נמצאת דיונת החול הגדולה בארץ.

שמו של נחל לבן נגזר מן הפריחה הלבנה של שיחי רותם מדברי הצובעת בלבן את נופו של הנחל בחורף, ולא מלובנם של סלעי הקירטון בנחל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

לבן
ברזוויל

**ברזוויל** (בצרפתית: **Brazzaville**) היא עיר הבירה והעיר הגדולה ביותר ברפובליקה של קונגו.

## היסטוריה
העיר נוסדה בשנת 1880 על כפר מקומי על ידי חוקר איטלקי-צרפתי בשם פייר סבורניאן דה בראזה ומכאן גם שם העיר. העיר נבנתה ארבע שנים מאוחר יותר במטרה להתחרות בלאופודוויל (כיום קינשאסה), שנבנתה על ידי הבלגים בצד השני של נהר הקונגו.
האזור עבר באופן רשמי לשליטת צרפת בוועידת ברלין, ב-1884. העיר הפכה תחילה לבירה של קונגו הצרפתית ולאחר מכן לבירה של אפריקה המשוונית הצרפתית.
במהלך מלחמת העולם השנייה אפריקה המשוונית הצרפתית, וברזוויל בפרט, נותרו מחוץ לשליטת משטר וישי. בשנת 1944 העיר אירחה פגישה של צרפת החופשית ונציגים מהקולוניות הצרפתיות באפריקה. תוצאת הפגישה הייתה הצהרת ברזוויל שבה הוגדרו מחדש היחסים בין צרפת לבין הקולוניות שלה באפריקה לאחר מלחמת העולם השנייה.

עד שנות ה-60 של המאה העשרים העיר הייתה מחולקת לאזורים אירופאים (מרכז העיר) ולאזורים אפריקנים (Poto-Poto ,Bacongo ,Makélékélé). בעיר היו עימותים תכופים, בכללם עימותים בין המורדים לבין כוחות הממשלה, וכן עימותים בין כוחות הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ואנגולה. בנוסף, העיר לקחה חלק במלחמות האזרחים העקובות מדם במהלך שנות ה-90 בהם נהרגו אלפי אזרחים וגרמו למאות אלפים להפוך לפליטים ולהימלט מהעיר.

## כלכלה
כבירת הרפובליקה של קונגו, הרבה חברות וארגונים ממשלתיים מחזיקים סניפים אזוריים שלהם בעיר. גם ארגון הבריאות העולמי מחזיק את הסניף שלו לאפריקה בעיר.

העיר היא נמל מפתח בנהר הקונגו ומשמשת להעברת סחורות לייצוא אל נמל פואנט נואר בחוף המדינה.

## גאוגרפיה
העיר שוכנת בגדה הצפונית של נהר הקונגו בעוד שבירת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו – קינשאסה – שוכנת בגדה הדרומית.

## תחבורה
בעיר יש את שדה התעופה מאיו מאיו (Mayo-Mayo Airport), כמו גם תחנת רכבת. העיר היא גם נמל חשוב וממנה יוצאות מעבורות לקינשאסה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: ערים
קטגוריה:אפריקה: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1880
קטגוריה:אפריקה: ערי נמל
קטגוריה:ערי נמל על הקונגו
מורסיה (עיר)

**מורסיה** (בספרדית: **Murcia**, הגייה: ) היא עיר הבירה של הקהילה האוטונומית של אזור מורסיה בספרד. בעיר עצמה, השוכנת על גדות נהר הסגורה, חיים כ-470 אלף תושבים, ובאזור המטרופוליני כולו כ-670 אלף. בשנים האחרונות גדלה אוכלוסיית מורסיה בקצב מהיר מאוד.

השם היהודי-ספרדי  או מורסיאנו (Murciano) מיוחס לעיר זו.

העיר משמשת בעיקר כמרכז אדמיניסטרטיבי ומסחרי. השטחים סביב לה מושקים במי הנהר ומשמשים לחקלאות. כמו כן נמצאים בסביבה מכרות בדיל ומפעלים שונים.

במורסיה יש בניינים רבים בסגנון המורי. האתרים הבולטים בעיר:
* האוניברסיטה (Universidad de Murcia)
* הקזינו של מורסיה, בניין עם השפעות מוסלמיות בולטות
* הקתדרלה על שם מריה הקדושה, נבנתה במאה ה-14 ושוחזרה במאה ה-18.
* מוזיאון סלסיו, המציג את עבודותיו של הפסל המקומי בן המאה ה-18 פרנסיסקו סלסיו (אנ')

חגיגות השבוע הקדוש (השבוע האחרון בחיי ישו, המסתיים בחג הפסחא) במורסיה מפורסמות בכל ספרד. במהלך החגיגות, נוהגים תושבי העיר להוציא מהמוזיאונים את פסליו של סלסיו המתארים את הפסיון של ישו ולצעוד איתם ברחבי העיר, כאשר הם מקושטים בפרחים ובנרות. העיר מפורסמת גם במיניאטורות עבודת יד של תמונת לידת ישו.

## היסטוריה
מורסיה הוקמה בשנת 825 על ידי אמיר קורדובה עבד אל-רחמן השני. השם מורסיה (مرسية) נגזר משורש ערבי שמשמעותו "קבוע" או "יציב". העיר הייתה בירת ח'ליפות קורדובה, ומאוחר יותר בירת הטאיפה של מורסיה. מלך אראגון חיימה הראשון כבש אותה בשנת 1266 ומסר אותה לידי מלך קסטיליה, אלפונסו העשירי.

מורסיה הייתה בירת אזור שכלל בנוסף לפרובינציית מורסיה גם את פרובינציית אלבסטה של היום. ב-1982 נקבעה כעיר הבירה של הקהילה האוטונומית מורסיה הכוללת את פרובינציית מורסיה בלבד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:מורסיה: ערים
קטגוריה:קהילות אוטונומיות של ספרד: ערי בירה
פורט וילה

**פורט וילה** (באנגלית: **Port Vila**) היא עיר הבירה של ונואטו. העיר ממוקמת על החוף הדרומי של האי Éfaté.

במהלך מלחמת העולם השנייה פורט וילה הייתה בסיס אווירי אמריקני. בשנת 1987 ציקלון פגע קשות בעיר.

בפורט וילה ישנם שדה תעופה ונמל ימי חשובים שהופכים את פורט וילה למרכז כלכלי מסחרי. בעיר, נכון ל-2008, חיים כ-39,800 תושבים.

## היסטוריה
האזור היה מיושב בידי מתיישבים מלזיים במשך אלפי שנים, ייתכן כי המתיישבים הראשונים הגיעו למקום באמצעות סירות קאנו לפני כ-3,500 שנה, מגינאה החדשה ומאיי שלמה.

בשנת 2004 נערכו חפירות ארכאולוגיות במקום, ונמצאו בו שרידים של אתר קבורה הכולל 25 מערות המכילות כ-36 גולגולות המשויכות לתרבות לפיטה. 

המתיישבים האירופאים הראשונים הגיעו לפורט וילה בשנת 1606, כשמשלחת פורטוגזית שבראשה עמד פדרו פרננדש דה קיירוש. לאחר זמן קצר עזבו המתיישבים, וחזרו רק בשנת 1774, עם משלחת בראשות לואי אנטואן דה בוגנוויל. בשנה זו ג'יימס קוק קרא לאיים "ההברידים החדשים", שם שנותר עד שזכו בעצמאות.

## ערים תאומות
הערים התאומות של פורט וילה הן:
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 

* 
*פורט וילה באתר Vanuatu Tourism

## הערות שוליים

קטגוריה:ונואטו: ערים
קטגוריה:אוקיאניה: ערי בירה
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:אוקיאניה: ערי נמל
קטגוריה:ים האלמוגים: ערי נמל
ניק קוליסון

**ניקולס ג'ון "ניק" קוליסון** (באנגלית: **Nicholas John "Nick" Collison**; נולד ב-26 באוקטובר 1980) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בקבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר מליגת ה-NBA בין השנים 2003–2018. ממוצעיו הכוללים לאורך קריירת ה-NBA הם 5.9 נקודות ו-5.2 ריבאונדים למשחק.

ב-20 במרץ 2019 הפרישו הת'אנדר את גופייתו של קוליסון, עם המספר "4".

## נעורים וקריירת מכללות
קוליסון נולד בעיר אורנג' סיטי שבאיווה, וגדל בפורט דודג' ובאיווה פולס הסמוכות. בשנתו האחרונה כתלמיד בתיכון איווה פולס השתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, המציג את שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית.

בין השנים 1999–2003 למד באוניברסיטת קנזס, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן רוי ויליאמס. בשנת 2002 הובילו קוליסון, קירק היינריך ודרו גודן את הקבוצה לשלב הפיינל פור של טורניר אליפות המכללות, לראשונה מאז 1993, אך הפסידו בחצי הגמר לאלופה שבדרך, אוניברסיטת מרילנד, בתוצאה 88–97. בעונה העוקבת העפילה קנזס למשחק הגמר בפעם החמישית בתולדותיה, והפסידה לאוניברסיטת סירקיוז בתוצאה 78–81 על אף משחק מצוין של קוליסון שקלע 19 נקודות ואסף 21 ריבאונדים. בסיום אותה עונה זכה בתואר שחקן העונה של "מחוז ה-Big 12", ונבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות כולה. כמו כן נבחר לשחקן המצטיין של ליגת המכללות מטעם איגוד מאמני הכדורסל בליגת המכללות (NABC). בארבע עונותיו בקנזס רשם ממוצעים כוללים של 14.8 נקודות ו-8.0 ריבאונדים למשחק, ובעת סיום לימודיו בשנת 2003 היה הקלע המוביל בתולדות מחוז ה-Big 12 עם 2,097 נקודות בסך הכול.

## נבחרת ארצות הברית
בקיץ 2002 יצג את נבחרת ארצות הברית באליפות העולם בכדורסל כשחקן מילואים במקרה של פציעה, ולא השתתף באף משחק. את הטורניר סיימה ארצות הברית במקום השישי בלבד לאחר שהפסידה לנבחרת יוגוסלביה בשלב רבע הגמר. בקיץ 2003 השתתף באליפות האמריקות בכדורסל, וקלע 4.9 נקודות למשחק עבור נבחרתו אשר זכתה במדליית הזהב.

## קריירה מקצועית
בדראפט ה-NBA 2003 נבחר קוליסון במקום ה-12 על ידי סיאטל סופרסוניקס, אך לא שיחק בעונתו הראשונה בליגה בעקבות פציעות בשתי כתפיו. בעונת הרוקי שלו הרשמית שלו, , השתתף בכל 82 המשחקים של קבוצתו וקלע 5.6 נקודות בממוצע למשחק. ב-4 העונות הבאות, במהלכן עברו הסופרסוניקס לאוקלהומה סיטי, פתח בכמחצית ממשחקי קבוצתו ותרם תפוקה יציבה של כ-8.9 נקודות ו-7.6 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-9 בינואר 2007 קבע שיאי קריירה הן בנקודות (29) והן בריבאונדים (21) במשחק קבוצתו מול פיניקס סאנס. בעונת  העפיל עם אוקלהומה סיטי לגמר ה-NBA, לראשונה מאז עונת , אך קבוצתו הפסידה למיאמי היט בתוצאה 1–4. ב-10 במאי 2018 הודיע על פרישתו ממשחק, לאחר 15 עונות ב-NBA (מתוכן היה פעיל ב-14).

ב-9 מתוך 15 עונותיו ב-NBA העפיל עם קבוצתו לפלייאוף ה-NBA. בעת פרישתו ממשחק דורג במקום השלישי בתולדות המועדון במספר משחקים (910), במקום הרביעי בריבאונדים (4,701), במקום החמישי באחוזי קליעה מהשדה (53.3%) ובמקום השישי בחסימות (469). ב-12 בינואר 2019 הודיעו הת'אנדר כי יפרישו את גופייתו של קוליסון, עם המספר "4", במהלך המשחק מול טורונטו ראפטורס ב-20 במרץ 2019.

## סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA
### בעונה הסדירה

### בפלייאוף

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי איווה
קטגוריה:איווה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלני אוקלהומה סיטי ת'אנדר
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קנזס
קטגוריה:בחירות דראפט של סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלנים ב-NBA שגופייתם הופרשה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
חוליית סילואן

**חוליית סילואן** היא תא טרור פלסטיני של ארבעה תושבים ישראליים ממזרח ירושלים שהופעלה בידי ארגון הטרור האסלאמיסטי חמאס, וכונתה באמצעי תקשורת בישראל "חוליית סילואן", על שם הכפר סילואן שבמזרח ירושלים. החוליה הייתה אחראית לשורה של פיגועי טרור רצחניים ולעשרות הרוגים ופצועים, ואף ניסתה לבצע פיגועים אסטרטגיים.

החוליה הייתה אחראית לפיגועים בקפה מומנט, באוניברסיטה העברית, בשפילד קלאב בראשון לציון (שבוצעו ברובם ב-2002) וכן לניסיונות לביצוע פיגועים והטמנת מטעני חבלה בתשתיות אסטרטגיות. החוליה נחשפה ונעצרה בידי שירות הביטחון הכללי וימ"ר ירושלים. בית המשפט הרשיע את הטרוריסטים חברי החוליה ברצח 35 בני אדם, וגזר עליהם עונשי מאסר לתקופות ממושכות. רוב חברי החוליה השתחררו בעסקת שליט.

ב-18 בינואר 2025 דווח כי שלושה מתוך ארבעת חברי החוליה ישוחררו במסגרת שלב א' של הסכם חמאס–ישראל לשחרור החטופים הישראלים מרצועת עזה.

## הפיגועים
הפיגועים שביצעה החוליה:
* הפיגוע בקפה "מומנט" בירושלים, 9 במרץ 2002, 11 נרצחו.
* הפיגוע במועדון "שפילד קלאב" בראשון לציון, 7 במאי 2002, 15 נרצחו.
* הפיגוע בקפיטריית פרנק סינטרה באוניברסיטה העברית בירושלים, 31 ביולי 2002, 9 נרצחו.
* הפיגוע בחוות הדלק והגז פי גלילות, 23 במאי 2002.
* פיצוץ מטען במסילת הרכבת ליד לוד, 30 ביוני 2002, 4 נפצעו.

## תפיסת חברי החוליה ועונשיהם
באוגוסט 2002 נחשפה החוליה על ידי השב"כ וכל חבריה נתפסו על ידי יחידת הגדעונים וימ"ר ירושלים ונעצרו. הם הועמדו למשפט בעוון רצח 35 ישראלים, ביצוע פעולות טרור, קשירת קשר עם האויב וסיוע לאויב בשעת מלחמה. המחבלים הודו בביצוע הפיגועים והביעו גאווה בהם. בית המשפט גזר עליהם מאסרי עולם ארוכים במיוחד ונימק: "מן הראוי שהנאשמים יימקו בכלא עד אחרית ימיהם".

**חברי החוליה ועונשיהם**:
* ואאל קסאם (בן 32, ראש החוליה) – נידון ל-35 מאסרי עולם מצטברים ועוד 50 שנה מאסר.
* וסאם עבאסי (25) – נידון ל-26 מאסרי עולם מצטברים ועוד 40 שנה מאסר.
* מוחמד עודה (29) – נידון ל-9 מאסרי עולם מצטברים ועוד 40 שנות מאסר.
* עלא עבאסי (30) – נידון ל-60 שנות מאסר.

בשנת 2003, אישר בג"ץ לכוחות הביטחון להרוס את בתיהם של המחבלים חברי החוליה. בינואר נהרסו בתיהם.

בשנת 2005 החליט שר הפנים אופיר פינס לשלול את מעמדם כתושבי קבע.

ב-25 בינואר 2025, במסגרת עסקת החטופים השנייה במלחמת חרבות ברזל, ואאל קסאם, וסאם עבאסי ומוחמד עודה שוחררו מהכלא.

## קישורים חיצוניים

* גזר הדין במשפט חוליית סילואן, באתר נענע, 15 בדצמבר 2002 (ארכיון האינטרנט)

## הערות שוליים

*
קטגוריה:משוחררי עסקאות החטופים במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:ירושלים: אישים
דיודת מפולת

**דיודת מפולת **(APD) היא התקן אלקטרוני, מוליך למחצה, רגיש מאוד, שמתבסס על האפקט הפוטואלקטרי כדי להפוך אור שמגיע אליו לאות חשמלי. דיודת המפולת יכולה להיחשב כגלאי עם הגבר מפולת. מבחינה פונקציונלית, היא נחשבת כאנלוגיה מוליכה למחצה מכפיל אור (photomultipliers). 

אפקט המפולת נגרם כתוצאה מיינון: כשהדיודה מחוברת בממתח אחורי ונופל עליה מתח נמוך הדיודה כמעט ולא מוליכה כלל וזורם דרכה רק זרם זליגה. כשהשדה החשמלי בצומת p-n חזק מספיק, האנרגיה של האלקטרונים המעטים שזורמים מספיקה ליינן את האטומים בסיליקון. תהליך היינון מגביר את עצמו וגורם לעליה מהירה בזרם (בתאוריה משך הזמן לשיא הזרם הוא פיקו שנייה). אפקט המפולת אינו הרסני כל עוד הדיודה לא מתחממת יתר על המידה.

ההגבר האופייני של דיודת המפולת הוא פי 100, למרות שקיימות דיודות מפולת המיוצרות על ידי תהליכי סימום שונים, המאפשרות הגבר גבוה יותר.

דיודת זנר משיגה תוצאה דומה על ידי אפקט אחר שנקרא אפקט זנר. שני האפקטים מתרחשים בשני סוגי הדיודות אבל אחד האפקטים בדרך כלל יותר בולט מהשני.

מ
הילריון

ממוזער
**הילריון הקדוש** (291–371) היה נזיר מתבודד שבילה את עיקר חייו במדבר, בהתאם לדגם שהתווה אנטוניוס הקדוש ממצרים. מייסד המנזר הראשון בנגב.

הילריון נולד בטוואטה, מדרום לעזה להורים פגנים. הוא למד רטוריקה באלכסנדריה, אך אחרי ששמע את דברי אנטוניוס הקדוש עבר לגור בגיל חמש עשרה במדבר למשך חודשיים ואחר-כך שב לטוואטה ואחרי מות הוריו הוריש את רכושו לאחיו ולעניים ופרש לחיי התבודדות במדבר.

הילריון עבר לאזור דרומית למיומה, נמל עזה, וחי כנווד כשהוא ניזון על דגים מתים שנפלטו מן הים. אחרי שגם תחת תזונה מחמירה זו רדפה אותו תאוות הבשרים, עבר הילריון לאכול עשבים ותאנים והירבה בתפילה, שירה, עדירת האדמה וקליעת סלי קש. למרות צעדים מחמירים אלו, עדיין רדפו אותו חזיונות של נשים עירומות, ארוחות דשנות, מרכבות ותחרויות לודרים ולעיתים קרובות אף שמע קולות של ילדים וחיות בית בהם ראה שדים.

הילריון בנה בקתה מסוף ועשבי ביצה, ושם חי במשך ארבע שנים ולבסוף בנה לעצמו תא קטן, שלפי הירונימוס דמה יותר לקבר מאשר לבית בו ישן על מצע עשבים כשהוא קורא בתנ"ך או מזמר תפילות. הילריון נמנע משטיפת בגדיו, החליף אותם רק כאשר התפוררו וגילח את שיערו רק פעם בשנה.

אחרי ששהה בנגב במשך 22 שנה, החלו נוהרים אנשים לשאול בעצתו ולבקש את עזרתו. נכתב עליו כי הצליח לרפא אישה מאלאותרופוליס שהייתה עקרה במשך חמש עשרה שנה, ריפא עיוורון, הקיץ ילדים מן המתים, ריפא רכב משותק, גירש שדים ואפילו ריפא סוסים וגמל שנטען שהוטל בהם כישוף מרושע.

עם הזמן צמח סביב תאו של הילריון מנזר, שהיו בו מבקרים כה רבים, ובמיוחד נשים, עד שהילריון ביכר לברוח מן המקום. הילריון מת בשנת 371 בקפריסין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:דת, מסדרים ותנועות דתיות בימי הביניים
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נזירים (נצרות)
קטגוריה:צמחונים
קטגוריה:ילידי 291
קטגוריה:נפטרים ב-372
רתמים

**רְתָמִים** (נקרא גם **כפר רתמים**) הוא יישוב קהילתי דתי הנמצא בשוליים המזרחיים של חולות חלוצה, כ-3 ק"מ מצפון-מערב לרביבים וכ-20 ק"מ מדרום-מערב לבאר שבע. מסוף המאה ה-20 נמצא בקרבתו היישוב ביר הדאג'. היישוב משתייך למועצה אזורית רמת הנגב והוא הצפוני ביותר מבין יישוביה.

## היסטוריה
בעבר היה קיים במקום קיבוץ, אשר השתייך לתנועה הקיבוצית. על הקמת היישוב הוחלט על ידי ועדת השרים להתיישבות באפריל 1978, ובעקבות זאת עלה גרעין מתיישבים שכלל עולים מאנגליה וישראלים בתחילת 1980 למחנה קרוואנים זמני ליד ביר עסלוג'. הקמת יישוב הקבע התעכבה עקב היעדר תקציב ולבסוף הקיבוץ עלה לקרקע בשנת 1983 על ידי גרעיני נח"ל מתנועת "הצופים", שתוגברו בגרעין של עולים מחו"ל. בשל קשיים חברתיים בגיבוש גרעין יציב ליישוב, התאחד הקיבוץ בשנת 1994 עם קיבוץ רביבים הסמוך. עם האיחוד, הוסבו חלק מהדירות לכפר הנופש "רותם במדבר", שנסגר בשנת 2000. בשנת 2002 הוקם ברתמים מרכז קליטה לעולים מאתיופיה שנסגר בסתיו 2009.

בשנת 2007 החל להתגבש גרעין דתי ליישוב המקום, שהתיישב באופן זמני בטללים. ב-16 באוגוסט 2009 אוכלס המקום מחדש והפך ליישוב קהילתי דתי ובו קרוב ל-150 משפחות (נכון לאביב 2024). היישוב מתוכנן לגדול עד לאוכלוסייה של כ-300 משפחות ולהוות יישוב מרכזי במועצה אזורית רמת נגב.

ענף החקלאות ברתמים כולל מטעי חוחובה, גפן היין, ארגן ותפוזים. כמו כן קיים במקום בית בד לייצור שמן חוחובה וארגן מגידולי המטעים שברתמים.

בבוקר ה-7.10.2023 עם פרוץ טבח שבעה באוקטובר חלק מחברי היישוב סייעו להגנת יישובי העוטף (ביניהם אברומי דויטש שנפצע מירי במהלך ניסיון חילוץ של תושבי קיבוץ חולית), ואחרים חסמו את כביש 222 למזרח למניעת חדירת מחבלים לרמת הנגב. חברים נוספים טיפלו בפצועים אנשי כוחות הביטחון וניצולי מסיבת הנובה שהגיעו לצומת רתמים. בהמשך, במהלך מלחמת חרבות ברזל, כ-90 אחוז מהגברים בכפר רתמים שרתו במילואים, וכיתת כוננות שהוקמה במקום נותרה להגן על תושבי היישוב הנותרים.

בפברואר 2024 חדרו מספר פורצים מהפזורה הבדואית ליישוב, ונעצרו בידי כיתת הכוננות. חבר כיתת הכוננות ירה למוות באחד מהם. לאחר כחצי שנה, תיק החקירה כנגד חבר כיתת הכוננות נסגר מחוסר אשמה, לאחר שהפרקליטות קיבלה את טענת היורה להגנה עצמית. בתחילת 2026 קיבלה הפרקליטות את ערר משפחת ההרוג והנחתה את המשטרה לשוב ולחקור את האירוע.

## קישורים חיצוניים
*
*
* 
*אתר היישוב כולל פרטים על אפשרויות המגורים בו
*רתמים, באתר מועצה אזורית רמת הנגב

## הערות שוליים

קטגוריה:קיבוצים לשעבר
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1983
קטגוריה:יישובי תנועת אור
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:מועצה אזורית רמת הנגב
קלחים

[ממוזער|תצלום אווירי של המושבים קלחים (מימין), [אשבול (מושב)|אשבול (במרכז) ומבועים (משמאל).]]
**קְלָחִים** הוא מושב מצפון לכביש נתיבות–צומת קמה, המשתייך לארגון יישובי האיחוד החקלאי. המושב נוסד ביום א' אלול תשי"ד, 30 באוגוסט 1954 במסגרת מושבי השבלים וכונה באופן זמני שובל 4. התושבים עוסקים בחקלאות ובעבודות חוץ. מקור שם המושב בעולם הצומח והחקלאות (קלחים הם גבעולי הצמחים).

המושב, כולל שטחיו החקלאיים, משתרע על 4,700 דונם ואוכלוסייתו כוללת 100 משפחות (76 בעלי נחלות ו־24 בעלי מגרשים). כמו כן קיימת הרחבה קהילתית של 50 מגרשים נוספים המשווקים כעת. אוכלוסיית המושב מגוונת וכחצי מהמשפחות הן משפחות חדשות שקנו מגרשים ונחלות, רובן על ידי בעלי מקצועות חופשיים.

במושב גני ילדים מגיל שלושה חודשים ועד גיל שש שנים, משפחתון פרטי, מגרש כדורסל, ספרייה, בית כנסת, מקווה, בית עם וגני שעשועים לגיל הרך. במושב פעילות ועדות קליטה, חינוך, תרבות ופני המושב.

## היסטוריה
המושב הוקם והיה מוכן להתיישבות בתחילת 1954, אולם התנועה המיישבת, העובד הציוני, לא הצליחה לגייס מתיישבים והוא עמד ריק במשך מספר חודשים עד שהגיעו אליו באוגוסט 1954 עולים ממרוקו, מאיראן ומתוניסיה. בהמשך הובאו אליו עולים ממרוקו הישר מהאנייה.

בשנים הראשונות לקיומו היה המושב שדה מערכה על הזכות לחינוך דתי. בעיתונות הדתית נטען שלאחר שרוב ההורים ביקשו חינוך דתי, פעלו במוסדות לגרום להורים להתחרט. הורים שהסכימו לשלוח את ילדיהם לחינוך חילוני קיבלו הטבות שונות ואיומים הופנו כנגד הורים שבקשו חינוך דתי. בשנת 1958 לאחר מאבק מוצלח למען חינוך דתי, נשלחו הילדים שהיו מעוניינים בכך לבית ספר דתי בשרשרת. ההורים הפגינו מול משרד החינוך בדרישה לבית ספר דתי במושב עצמו.

בשנת 1971 נמנתה קלחים בין 17 מושבים שסווגו כחלשים, בין 70 מושבים בדרום.

## גלריית תמונות

תמונה:Klachim Remembrance Corner2.jpg|פינת זיכרון לחללי צה"ל
תמונה:Klachim synagoge.jpg|בית הכנסת
תמונה:Klachim street at the moshav.jpg|רחוב במושב
תמונה:Klachim kinder garden.jpg|גן ילדים
תמונה:Klachim Public building.jpg|מבנה ציבור


## קישורים חיצוניים

* קלחים, באתר מועצה אזורית מרחבים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1954
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובי האיחוד החקלאי
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
ישע

**יֵשַׁע** הוא מושב בדרום חבל אשכול המשתייך לתנועת האיחוד החקלאי.

## שם המושב
שמו של המושב היה בתחילה "מבטחים ג'", כשם המושב הסמוך, ואולם בהמשך נקבע שמו הרשמי יֵשַׁע, אולי על פי הפסוק "עַתָּה יָדַעְתִּי כִּי הוֹשִׁיעַ ה' מְשִׁיחוֹ, יַעֲנֵהוּ מִשְּׁמֵי קׇדְשׁוֹ בִּגְבֻרוֹת יֶשַׁע יְמִינוֹ" (תהלים כ, ז) ואולי על פי הפסוק "יָצָאתָ לְיֵשַׁע עַמֶּךָ לְיֵשַׁע אֶת מְשִׁיחֶךָ" (חבקוק ג, יג).

יֵשַׁע (או יֶשַׁע) פירושו יְשׁוּעָה, ואומנם מילים מן השורש יש"ע הן היסודיות ביותר במקרא להבעת הציפייה להצלה מצרה ומצוקה – מידי אדם או בעזרת האל, למן המעשה היום־יומי ועד הגאולה העתידה לבוא. יעידו על כך ריבוי המילים הכלליות: ישע, ישועה, תשועה, מוֹשָׁעָה, והשמות הפרטיים: יהושע, הושע, ישעיהו, יִשְׁעִי, יֵשׁוּעַ, הושעיה ומֵישָׁע. חלקם אומצו כשמות יישובים בימינו: ישע, ישעי והושעיה, וכן כפר יהושע, בית יהושע וגבעת ישעיהו.

## היסטוריה
המושב הוקם בשנת 1957 על ידי קבוצת יהודים ממצרים שגורשו לישראל אחרי מבצע קדש. ברבות השנים, עזבו רובם את המושב ותושבים אחרים באו במקומם. השטחים החקלאיים של המושב הם בגודל של כ-2,000 דונם.

## מתקפת הפתע בשבעה באוקטובר 2023
המושב ישע היה נתון למתקפה יחד עם שארית יישובי חבל צוחר, בקרב שזכור כ"קרב מבטחים", כחלק מטבח שבעה באוקטובר.

עם הגעת המחבלים לאזור המושב נערכה כיתת הכוננות של המושב להיאבק בהם, כאשר רק שלושה מחברי כיתת הכוננות היו חמושים.

תחילה הוקפצו חברי כיתת הכוננות לצומת שליד המושב בעקבות דיווח על ירי של מחבלים על אזרחים במקום, שכלל גם ירי מרובי סער ומטולי RPG. לאחר מכן שבו חברי כיתת הכוננות למושב וערכו קרב יריות מול שמונה מחבלים ועוד מספר צלפים על הגגות. אל חברי כיתת הכוננות של המושב חברו גם שלושה לוחמים מכיתת הכוננות של מושב ישע. במהלך הקרב נהרגו חמישה מחברי כיתת הכוננות של שני המושבים. בשעה 14:00 הגיע כוח מיוחד ראשון למושב.

נוסף על כך, ממושב ישע נחטפו 5 עובדים זרים מתאילנד ששבו לישראל בעסקת שחרור החטופים ישראל–חמאס (2023) ובהסכם חמאס–ישראל (ינואר 2025).

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1957
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
קטגוריה:עוטף עזה: יישובים
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:חבל צוחר
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
מבטחים (מושב)

**מִבְטַחִים** הוא מושב בחבל אשכול, סמוך לרצועת עזה, המשתייך לתנועת המושבים. שטחו 4,000 דונם. מקור השם מבטחים הוא הפסוק "וְיָשַׁב עַמִּי בִּנְוֵה שָׁלוֹם וּבְמִשְׁכְּנוֹת מִבְטַחִים" (ישעיהו ל"ב, י"ח). המושב הוא ישוב מסורתי - חילוני, וקיימים בו גם בית כנסת ומקווה. עיקר העיסוק ביישוב הוא בחקלאות: גידול ירקות, פרחים ומשתלות. בין שאר מוקדי התעסוקה ביישוב בתי מסחר, בתי אריזה, ומסגריה.

ממוזער|בן-גוריון בהקמת הגדר של מבטחים, מרץ 1956

## היסטוריה
היישוב מבטחים הוקם לראשונה ב-7 בפברואר 1947 כקיבוץ של העובד הציוני. ב-22 באפריל 1948 אירעה תקרית חמורה בין הצבא הבריטי ובין מגיני מבטחים. יחידה בריטית משוריינת שכללה מספר טנקים ונושאי ברן הגיעה לשערי הקיבוץ. הבריטים ביקשו להסגיר לידיהם מכונית משא שלטענתם הוחרמה מהערבים, ולהסגיר גם את נהג הקיבוץ לחקירה. כשנענו בשלילה החלו הטנקים להפגיז את בית הביטחון ואת עמדות הקיבוץ. שלושים פגזים נורו על הקיבוץ, שישה מהם פגעו בבית הביטחון והרגו את חבר הקיבוץ . לפנות ערב נסוגו הבריטים ממבטחים. עם תום מלחמת העצמאות החליטו חברי מבטחים לפנות את המקום ולחבור עם חברי קיבוץ ניצנים לייסד את קיבוץ ניצנים החדש.

המושב מבטחים הוקם מחדש ב-1950 על ידי עולים מכורדיסטן ליד היישוב הישן הנטוש, כשאת אבן הפינה הניחו ראש הממשלה דוד בן-גוריון ושר החוץ משה שרת. בשנת 1954 הגיעו למבטחים עולים חדשים ממרוקו ומכורדיסטן. היישוב היה בסיס קדמי לצה"ל במלחמת סיני, מגודר ומוקף בעמדות ירי ובתעלות קשר, וממנו יצאו כוחות חי"ר למבצע.

ממבטחים הישנה נותר רק בית הביטחון, שהוכרז ב-1982 כאתר לאומי. הבית נמצא במצב גרוע בין חממות החקלאים כשהוא מחורר מהפגזות ומט ליפול.

ב-7 באוקטובר 2023, במסגרת טבח שבעה באוקטובר, הסתערו על מושב מבטחים מספר מחבלים המשתייכים לזרוע הצבאית של חמאס, במטרה לבצע טבח במושב ולחטוף ממנו שבויים. חברי כיתת הכוננות של המושב, יחד עם חברים מכיתת הכוננות של המושב הסמוך ישע, ניהלו קרב עם המחבלים והצליחו לבלום אותם מלבצע טבח במושב. 5 מחברי המושבים נהרגו בקרבות.

## לקריאה נוספת
* **[[אברהם אדן]]: עד דגל הדיו**; הוצאת מערכות, עמ' 133–140, 1984
* דן גזית, ״כוחות עלומים הכו שורשים בחוף מבטחים״, "ככה זה" גיליון 91, 6 ביולי 2011, עמ' 28

## קישורים חיצוניים

*
*מפת האזור שהודפסה על ידי מחלקת המדידות, 1952, עם סימון שני יישובים: 'מבטחים' ו-'מבטחים החדשה'. באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
*בית הביטחון, מבטחים, מיזם אבני מורשת

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
קטגוריה:עוטף עזה: יישובים
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:מעוטרי נס הקוממיות
קטגוריה:חבל צוחר
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
המוסד לתוכנה חופשית

**המוסד ל[[תוכנה]] חופשית** (באנגלית: **Free Software Foundation**, בראשי תיבות: **FSF**) הוא מוסד ללא כוונת רווח שייסד ב־1985 ריצ'רד סטולמן כדי לתמוך בתנועת התוכנה החופשית, במיוחד בפרויקט גנו, על ידי שימוש ברישיונות GNU.

מייסודו של המוסד עד לאמצע שנות התשעים שימשו תוצריו מתכנתים לכתיבה של תוכנה חופשית. מאמצע שנות התשעים עד היום ישנם חברות ויחידים רבים שכותבים תוכנה חופשית, כך שמרבית התוצרים של המוסד משמשים לנושאים משפטיים וארגוניים של קהילת התוכנה החופשית.

בפרסומיו המוסד שם דגש על הפן הערכי והחברתי של מושג החופש בתוכנה - מה שחשוב בתוכנה חופשית הוא לא המחיר הנמוך של ההפצה ולא היתרונות ההנדסיים והעסקיים של היכולת לעיין בקוד המקור של תוכנה, אלא החופש המצפוני להשתמש בתוכנה ולהפיץ אותה. בהתאם לזאת, המוסד נאבק לא רק למען תוכנה חופשית אלא גם נגד פטנטים על תוכנה וטכנולוגיות של ניהול זכויות דיגיטלי (המוסד מכנה אותן "ניהול הגבלות דיגיטלי").

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* אתר FSF באנגלית
* האתר של GNU והמוסד לתוכנה חופשית (FSF) בעברית

קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:זוכי פרס נורברט וינר על אחריות חברתית ומקצועית
יד יערי

**יד יערי - המרכז לתיעוד וחקר של השומר הצעיר** הוא הארכיון המרכזי של תנועת "השומר הצעיר", על אגפיה, הקיבוץ הארצי, מפ"ם, וגופים נלווים אחרים ומרכז תיעוד ומחקר. המכון הוקם בגבעת חביבה, המרכז התנועתי של "השומר הצעיר", ונקרא על שמו של מאיר יערי, מי שהיה מהמנהיגים המוכרים של התנועה, בארץ ובגולה, חבר הכנסת וממנהיגי מפ"ם.

## תולדותיו
ראשיתו של ארכיון יד יערי היא ביוזמתו של שלמה רכב בשנת 1937 לאסוף את החומר הארכיוני של תנועת השומר הצעיר ובהחלטה של התנועה להקים ארכיון. בתחילת 1938 נחנך בית התנועה בקיבוץ מרחביה, בתוכו הוקצו חדרים עבור הארכיון. בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה פעלו בארכיון לאסוף חומר ארכיוני על התנועה מהציבור וכשעלה חשש לפלישה גרמנית לארץ ישראל הוטמן החומר הארכיוני במחבוא. ב-24 במאי 1964, במלאת שנה לפטירתו של שלמה רכב, נקרא הארכיון במרחביה על שמו של שלמה רכב. מספטמבר 1964 נסגר הארכיון למשך כ-3 שנים.
ממוזער|שלט כחול של המועצה לשימור אתרים בכניסה לבית יד יערי

באוקטובר 1982 עבר הארכיון ממרחביה למשכן מרכז תיעוד וחקר בגבעת חביבה. המרכז נחנך ב-4 בספטמבר 1983 ואיחד את ארכיון השומר הצעיר וארכיון מורשת על השואה. לאחר פטירתו של מאיר יערי נקרא המרכז על שמו "יד יערי".

## פעילות
שמאל|ממוזער|300px|רחבת המשרדים ביד יערי
מנהל יד יערי הוא ד"ר עומר עינב. היועץ המדעי הוא פרופסור אלי צור.

במסגרת הארכיון נערכים מחקרים היסטוריים בתחומי חקר השואה, היהדות ותנועת העבודה, וכן מפעלים חינוכיים שונים, הכוללים הדרכת נוער וצעירים בתחומי המידע האצורים בארכיון. הארכיון מחולק לשני אגפים עיקריים: **ארכיון "השומר הצעיר"** ומה שמסביבו, ו**אגף המחקר**, שבמסגרתו רואים אור פרסומי מחקר ויוצאים לפועל פעולות חינוכיות שונות. הארכיון משתמש באמצעי שימור אלקטרוניים, מפעיל מערכות מידע מקוונות והוא כולל גם אוספי אמנות ואוספים חזותיים ומגוונים. **הקטלוג המקוון** של הארכיון זמין ברשת, כולל תמונות רבות ומסמכים סרוקים.

בחודש דצמבר 2025 עלו למרשתת  כל גיליונות "השבוע בקיבוץ הארצי"  

## קישורים חיצוניים
* 

*אתר יד יערי
*קטלוג יד יערי ברשת
* ארכיון יד יערי באתר הספרייה הלאומית
*מיכאל יעקובסון: סיבוב ביד יערי שבגבעת חביבה בתכנון חיליק ערד, באתר 'חלון אחורי', 4 ביולי 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארכיונים
קטגוריה:השומר הצעיר
קטגוריה:מפ"ם
קטגוריה:מכוני מחקר בישראל
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן יחיאל ערד
נגן MP3

[שמאל|200px|ממוזער|[אייפוד נאנו – נגן MP3 פופולרי מבית אפל]]
ממוזער|200px|שימוש בנגן MP3

**נגן MP3** הוא מכשיר אלקטרוני המשמש לשמיעת מוזיקה המאוחסנת בפורמט דיגיטלי, בדרך כלל דחוס. השם השתרש עקב הפופולריות הרבה של פורמט הדחיסה Mpeg Layer 3 לקובצי שמע, שסיומתו MP3.

יצא בשנות ה-2000 (חסר מידע) 

מקובל לחלק את המכשירים לשלוש קטגוריות, על בסיס האמצעי בו משתמשים לאחסון הנתונים הדיגיטליים:
* נגן תקליטורים (CD) – מכשירים אלה דומים חיצונית לנגני תקליטורים. הואיל ותקליטור רגיל מסוגל לאחסן 600–800 מגהבייט בלבד, וגודלם הפיזי גדול יחסית, נגנים אלה מאבדים עם הזמן מהפופולריות שלהם. יתרונם בכך שניתן להחליף תקליטורים שמחירם זול מאוד, וכך ליצור אוסף גדול של מוזיקה. כמו כן, התקליטור הוא מדיה נפוצה וזמינה.
* נגן מבוסס דיסק קשיח – נגנים אלו מאפשרים נפח אחסון גדול יחסית, ומחירם זול יחסית לנפח האחסון שהם מציעים. מאידך, הם בדרך כלל כבדים ורגישים יותר מהנגנים המבוססים על שבבי זיכרון. דוגמה לנגן כזה היא האייפוד קלאסיק של חברת אפל.
* נגן מבוסס זיכרון הבזק – נגנים אלו משתמשים בשבבי זיכרון, משולבים במכשיר או על גבי כרטיס שליף. נגנים אלו הפכו נפוצים בזכות גודלם ומשקלם הנמוך, אולם נפח הזיכרון שהם מציעים קטן בדרך כלל משמעותית מנגנים מבוססי דיסק קשיח. דוגמה לנגן כזה היא ה-iPod nano של חברת אפל.

קיימים מכשירים המסוגלים להציג גם סרטי וידאו, על גבי צג חיצוני דרך חיבור המיועד לכך או על גבי צג המשולב בהם. נגנים כאלה מכונים לעיתים "נגני MP4", על שם תקן דחיסת הווידאו Mpeg Layer 4, אולם שם זה אינו נפוץ מאוד. מכשירים שמסוגלים להקליט וידאו דרך חיבור למקור חיצוני נקראים **(PVR** (Personal Video
Recorder.

## ראו גם
* ווקמן

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נגני שמע דיגיטליים
אוגוסטן דה בארואל

**האב אגוסטין בארואל** (בצרפתית: **Augustin de Barruél**; 2 באוקטובר 1741, פריז – 5 באוקטובר 1820) איש כנסייה והוגה דעות צרפתי.

בארואל היה עורכו של כתב העת הכנסייתי במהלך התקופה שקדמה למהפכה צרפתית. באוגוסט 1792 נמלט מצרפת בשל אימת שלטון הטרור המהפכני. הוא התיישב באנגליה ושם פרסם חיבור אנטי מהפכני גדול שאחד מחלקיו המפורסמים הוא החיבור "זיכרונות להבהרת ההיסטוריה של היעקוביניזם", שיצא לאור בשנת 1797. בחיבור זה הוא מאשים אגודת סתרים בניסיון לקשור קשר להפלת הממסד הנוצרי. חיבור זה נחשב לאחד מאבות האנטישמיות המודרנית.

לאחר עלייתו של נפוליאון לשלטון ניסה לחזור לצרפת- מולדתו, בשל כך הוא כתב חיבור חנופתי במיוחד שקרא לעם הצרפתי לשמור אמונים לשליט החדש. לבסוף הושב בארואל לצרפת ומונה על ידי נפוליאון לחבר בחבר הכמרים של הקתדרלה של פריז.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנשי דת צרפתים
קטגוריה:ישועים
קטגוריה:ילידי 1741
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1820
זיגבורג

**זיגבורג** (גרמנית: **Siegburg**) היא עיר במדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה. בשנת 2005 חיו בה כ-40,000 תושבים.

## גאוגרפיה
זיגבורג, עיר המחוז של מחוז ריין-זיג (Rhein-Sieg), שוכנת על גדות נהר הזיג, אשר נשפך אל הריין כ-10 ק"מ מערבית לעיר. זיגבורג מרוחקת כ-10 ק"מ מבון וכ-25 ק"מ מקלן.

זיגבורג היא מרכז תיירותי משני באזור חבל הריין. במרכז העיר עשרות בניינים נאים מסוף המאה ה-19 ומתחילת המאה ה-20 אשר השתמרו בצורה טובה. עם זאת, סימן ההיכר של העיר הוא **מנזר מיכאלסברג** (Abtei Michaelsberg) הצבוע צהוב והשוכן על גבעה נישאה במרכז העיר. מהמנזר, הפתוח למבקרים ללא תשלום בכל שעות היממה, נשקף נוף נרחב של חבל הריין.

בית הכנסת והקהילה היהודית במקום נחרבו בשואה.

העיר הפכה ב-1969 לעיר מחוז.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-11
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)

**אולימפיאדת לוס אנג'לס** (1932) היא האולימפיאדה העשירית בעת החדשה. היא נמשכה 15 ימים מ-30 ביולי עד 14 באוגוסט 1932. בתחרויות השתתפו 1,332 ספורטאים מ-37 מדינות. והפך אותה לאולימפיאדה הרביעית בקוטנה בכמות המשתתפים (לאחר שלושת המשחקים הראשונים). שילוב של השפל הגדול, עם המרחק הגדול של לוס אנג'לס מאירופה הביאה לכך שכל המשלחות האירופאיות הביאו משלחות קטנות משמעותית מהכמויות שהיו באמסטרדם. ומספר המדינות קטן מ-46 ל-37. בייחוד לאור קושי של משלחות קטנות בעיקר ממזרח אירופה והמזרח התיכון לממן את הנסיעה הארוכה לחוף המערבי של ארצות הברית. 

אולימפיאדה זאת היא הראשונה בה נעשה שימוש בכפר האולימפי, ונעשה לראשונה שימוש בטקס הפודיום בו הושמע ההמנון הלאומי של הזוכה במדליית הזהב.  

## מדליות
**המדינות שגרפו את מרב המדליות:**

## אירועים בולטים
מרכז|ממוזער|750px|מראה כללי של האצטדיון האולימפי בלוס אנג'לס ביום הפתיחה של המשחקים האולימפיים, על המגרש כל המשלחות בטקס השבעת הספורטאים. 30 ביולי 1932

### אתלטיקה

#### אתלטיות
*בייב דידריקסון () זכתה ב-3 מדליות מהן 2 זהב, בהטלת כידון וריצת 80 מטר משוכות.
*סטניסלווה וואלסייביץ' () זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר, לאחר מותה בשנת 1980 התברר שהיא אינטרסקס.
*ליליאן קופלנד () יהודיה אמריקאית זכתה במדליית זהב בזריקת דיסקוס.

#### אתלטים
*אדי טולן () זכה בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.

### התעמלות
*רומאו נרי () זכה ב-3 מדליות זהב, כולל בתחרות הקרב רב.
*אישטוון פלה () זכה ב-4 מדליות מהן 2 זהב ו-2 כסף.

### כדורמים

### רכיבה על סוסים
*טקאיצ'י נישי () זכה במדליית זהב בתחרות הקפיצות, מדליית הזהב היחידה עד כה ליפן בתחרות זו. הוא נהרג כקצין בקרב איוו ג'ימה.

### שחייה

#### שחייניות
*הלן מדיסון () זכתה ב-3 מדליות זהב, כולל במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי.

#### שחיינים
*נבחרת הגברים של  בשחייה זכתה בכל מדליות הזהב פרט לאחת וב-11 מדליות מתוך 16. היא כללה את האלופים האולימפיים יאסוג'י מיאזאקי, קוסו קיטאמורה האלוף האולימפי הצעיר ביותר אי פעם, יושיוקי צורוטה שהגן על תוארו ומאסג'י קיוקאווה.

## ראו גם
*יהודים באולימפיאדת לוס אנג'לס

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
1932
קטגוריה:1932 בספורט
קטגוריה:לוס אנג'לס: היסטוריה
לוס אנג'לס
קטגוריה:1932 בארצות הברית
טירוזין

**טירוזין** (**Tyrosine**) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע.

מקור השם **טירוזין** ביוונית: **טירוס** פירושו "גבינה", וממנה אכן בודדה חומצת האמינו לראשונה.

## חשיבות
הטירוזין חיונית לתהליכים שונים בגוף. ממנה מיוצר הפיגמנט מלאנין. היא ידועה כבסיס להורמון תירוקסין המופרש מבלוטת התריס ואחראי על חילוף החומרים בגוף.
כמו כן, היא משמשת כמולקולת הקדם ממנה מסונתזים המוליכים העצבים המונואמינים מסוג קטכולאמין, דופמין ונוראדרנלין.
למרות חשיבותה, אין זו חומצה חיונית לאדם, משום שגוף האדם מסוגל לייצרה מחומצת אמינו פנילאלנין בעזרת האנזים פנילאלנין הידרוקסילאז.

## מאפיינים
השייר של טירוזין מורכב מקבוצת **מתילן** (**CH<sub>2</sub>**) וקבוצת **[[פנול]]** (המורכבת מ**טבעת [[בנזן]]** אליה קשורה קבוצת **[[הידרוקסיל]]**: **C<sub>6</sub>H<sub>5</sub>OH**) הנמצאת בקצה. קבוצת ההידרוקסיל היא חומצית ומסוגלת ליצור קשרי מימן עם מולקולות מים. לעומת זאת, טבעת הבנזן הידרופובית ונוטה לדחות מולקולות מים; לפיכך להידרופוביות ולכושר המסיסות במים של טירוזין, יש ערכים אמצעיים בהשוואה לשאר חומצות האמינו.

## מקורות תזונתיים
ניתן לצרוך טירוזין מהמזון.
מקורות תזונתיים שמכילים טירוזין הם המזונות עתירי החלבונים: מוצרי סויה, עוף ותרנגול הודו, דגים, בוטנים, שקדים, אבוקדו, בננות, חלב ומוצריו (בעיקר גבינה צהובה, יוגורט וגבינת קוטג'), שעועית, פול, גרעיני דלעת, גרגירי שומשום וכן תוספי תזונה שונים.

## היבטים רפואיים
**טירוזינמיה** היא מחלה תורשתית בה הגוף לא מסוגל לייצר כמה אנזימים המשתתפים בפירוק טירוזין. חומצת האמינו מצטברת וגורמת לתופעות חמורות רבות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חומצות אמינו
קטגוריה:קטכולאמינים
פנולים

שמאל|ממוזער|300px|שתי דרכים להצגת המבנה הכימי של פנול

**פנולים** (**Phenols**) הוא שמה של קבוצת תרכובות אורגניות המבוססות על **פנול** (תרכובת אורגנית ארומטית).

כל הפנולים מכילים טבעת בנזן ארומטית שאליה קשורה קבוצת הידרוקסיל (**OH**). נוסחתו של פנול, החומר הבסיסי, היא **C<sub>6</sub>H<sub>5</sub>OH**; לשאר הפנולים מבנה זהה, כשלטבעת הבנזן קשורים קבוצות פונקציונליות ואטומים שונים.

ימין|ממוזער|100px|פיזור האלקטרונים של מולקולת פנול

לפנולים כמה תכונות דומות לאלו של הכהלים, המכילים אף הם קבוצת הידרוקסיל. פנולים חומציים יותר מכוהלים, שכן אטום המימן בפנולים קשור בצורה חלשה יותר לאטום החמצן מאשר בכוהלים (כך שהוא נוטה להשתחרר מהתרכובת; חומר המשחרר יוני מימן מוגדר כחומצה). טבעת הבנזן הסמוכה גורמת להחלשת הקשר.

תרכובות רבות, חלקן טבעיות וחלקן מלאכותיות, הן פנולים: חומצה סליצילית (הורמון צמחי חשוב), התרופות אספירין ופרצטמול (אספירין - חומצה אצטיל סליצילית - היא נגזרת מלאכותית של החומצה הסליצילית הטבעית), חומצת האמינו טירוזין, THC - החומר הפעיל בצמח הקנאביס, המוליכים העצביים דופאמין, סרוטונין, אדרנלין ונוראדרנלין, האינדיקטור פנולפתלאין ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
עובד סוציאלי

**עובד סוציאלי** הוא אדם העוסק בעבודה סוציאלית לאחר שסיים לימודים אקדמיים והסכמה במקצוע זה על פי חוק (בעבר כונו "פקיד סעד"). בישראל נדרש רישום בפנקס העובדים הסוציאליים לשם עיסוק בעבודה סוציאלית.

## עבודה סוציאלית

עובד סוציאלי עובד ב**עבודה סוציאלית**, מקצוע טיפולי העוסק בבעיות חברתיות ובסיבות שגרמו להן, על ידי קידום יחידים, משפחות וקהילות מעבר למגבלות ולקשיים בהם הם נתונים. מטרות העבודה הסוציאלית הן טיפול באדם הנמצא במצב משברי, תיווך, סנגוריה עליו, ייצוגו, והתערבות בעניינו, מתוך ראיית החברה והסביבה כגורם משמעותי בחייו, תוך התבססות על ערכים חברתיים, על מנת שיוכל להתחזק ולהתמודד עם קשייו. בין השאר, נדרש העובד הסוציאלי, לצורך עבודתו, ליכולת אמפתיה גבוהה כלפי הלקוחות, וליכולת גבוהה לעבודת רגשות.

אם כן, עובדים סוציאליים נותנים סיוע לאנשים הנתונים במצב משברי או במצוקה. כחלק ממדיניות מדינת הרווחה מועסקים עובדים סוציאליים במגזר הציבורי (על ידי המדינה, הרשויות המקומיות וגופים ציבוריים נוספים). במסגרת הפרטת שירותי הרווחה מועסקים עובדים סוציאליים גם במסגרת המגזר השלישי.

## עבודה סוציאלית בישראל
בישראל מוסדרת עבודתם של העובדים הסוציאליים בחוק העובדים הסוציאליים, התשנ"ו-1996. בהתאם לחוק זה, רק עובד סוציאלי, הרשום בפנקס העובדים הסוציאליים המנוהל במשרד הרווחה, רשאי לעסוק בעבודה סוציאלית. החוק קובע כי מידע על אדם שהגיע לעובד סוציאלי במסגרת מקצועו, חובה עליו לשמרו בסוד ואינו רשאי לגלותו אלא בתנאים הנקובים בחוק (חובת דיווח שזהה לחובתו של כל אזרח אחר).

בכל רשות מקומית בישראל קיימת "מחלקה לשירותים חברתיים" (שירותי רווחה) המספקת שירותי סעד לאוכלוסיית היישוב. בנוסף ניתן למצוא את מקצוע העבודה הסוציאלית בארגונים, במוסדות, במפעלים ובקהילות.

העובדים הסוציאליים נחלקים לפי תחומי התמחויותיהם (עובד סוציאלי לפי חוק הנוער, עובד סוציאלי קהילתי, עובד סוציאלי בשירותי הבריאות, קצין מבחן לנוער, עובד סוציאלי לסדרי דין וכדומה).

## סוגים של עובדים סוציאליים
* עובד סוציאלי פרטני-קליני - דומה לפסיכולוג
* עובד סוציאלי למיצוי זכויות - איתור ומימוש זכויותיהם של לקוחותיהם.
* עובד סוציאלי קהילתי - עידוד התארגנויות קהילתיות
* עובד סוציאלי אשפוזי - עובד סוציאלי המסייע לאנשים שיצאו מאשפוז פסיכיאטרי
* עובד סוציאלי משפחתי
* עובד סוציאלי משפטי
* עובד סוציאלי תעסוקתי
* עובד סוציאלי למצבי חירום
* עובד סוציאלי לחוק הנוער – (בעבר: "פקיד סעד לחוק הנוער") - עובד סוציאלי העוסק בהגנה על קטינים, לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה), תש"ך - 1960
* עובד סוציאלי לעניין סדרי דין – (בעבר: "פקיד סעד לסדרי דין")  - עובד סוציאלי העוסק בדין האזרחי של משמורת ילדים ואפוטרופסות
* עובד סוציאלי להגנה על אנשים עם פיגור שכלי 
* עובד סוציאלי לגיל השלישי
* עובד סוציאלי לחוק ההגנה על חוסים 

## ראו גם
* איגוד העובדות והעובדים הסוציאליים
* עבודה סוציאלית

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מקצועות
קטגוריה:עבודה סוציאלית
סטיבן מלוויל

גנרל **סטיבן אלכסנדר מלוויל** (אנגלית: Stephen Alexander Melville; 1904–1977), מפקד הצבא הדרום אפריקני בסוף שנות החמישים ובראשית שנות השישים של המאה ה-20.

הצטרף לחיל האוויר הדרום אפריקני בשנת 1924, ובמהלך מלחמת העולם השנייה פיקד על גיחות חיל האוויר במזרח אפריקה, צפון אפריקה, מדגסקר ואיטליה.

הוא שירת כראש מטה חיל האוויר הדרום אפריקני בין השנים 1954–1956, כמשנה לגנרל בין 1956 - 1958, וכרמטכ"ל הצבא בין 1958 - 1960.

קטגוריה:גנרלים דרום אפריקאים
קטגוריה:אנשי צבא דרום אפריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד: אישים
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1904
קטגוריה:נפטרים ב-1977