open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מחוזקים לעולם

"**מחוזקים לעולם**" הוא סינגל של הזמר אברהם טל, שיצא לאור בשנת 2010, כסינגל השני מתוך אלבומו השני, "אורות".

## רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי אברהם טל, והופק על ידיו בשיתוף עם יונתן דגן, בדומה לשאר שירי האלבום. השיר הוא בסגנון הדאנס האלקטרוני, ובקצב מיד-טמפו.

## הצלחה
יחד עם צאתו כסינגל, זכה השיר לאהדה רבה בתחנות הרדיו בישראל, תוך שהגיע למקום הראשון במצעד ההשמעות השבועי של חברת "מדיה פורסט", ושהה במקום הראשון סך של כ-10 שבועות, ובכך הפך לשיר ששהה במקום הראשון במספר השבועות הגדול ביותר באותה השנה. גם במצעדים השבועיים של תחנות הרדיו גלגלצ, רשת ג', רדיו קול רגע, רדיו דרום ורדיו אמצע הדרך, הגיע השיר למקום הראשון.

במצעדי הפזמונים העבריים השנתיים, זכה השיר להצלחה רבה, תוך שהגיע למקום הרביעי במצעד השנתי של גלגלצ, ול-21 במצעד השנתי של רשת ג'. במצעד השנתי של חברת מדיה פורסט, הכולל את השירים המושמעים ביותר ברדיו בישראל לשנת 2011, הגיע השיר למקום הראשון. במצעד ההשמעות השנתי של אקו"ם, הגיע השיר למקום השלישי.

גם במצעדי העשור זכה השיר להצלחה רבה, תוך שהגיע למקום הראשון במצעד העשור של חברת מדיה פורסט, ובכך היה לשיר הישראלי המושמע ביותר ברדיו בעשור השני של המאה ה-21, ואילו במצעד השמעות העשור של אקו"ם, הגיע השיר למקום השלישי. במצעד פזמוני העשור של כאן גימל, הגיע השיר למקום ה-66.

בדצמבר 2020 הוציאו חמישיית חברי סדרת הסאטירה "זהו זה!" גרסת כיסוי לסינגל.

## ביקורת
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת מעורבת באתרו "יוסמיוסיק", בה אמר כי "קלילות הדאנס בקצב מידטמפו, המנגינה וההפקה לה שותף יונתן דגן מ-J.Viewz לא ממש מצליחים לתמוך בטקסט המורכב. טל אוהב לטפס יפה בסולם האוקטבות והרגש, אבל התוצאה הסופית פושרת משהו. לא ממש מחלחל". אף על פי כן, בביקורת שהעניק גיא סידיס מ-nrg לאלבום "אורות", אמר: "כששמעתי ברדיו את האקורד הראשון של 'מחוזקים לעולם' אמרתי לעצמי 'מה זה הדבר הזה?', לא ידעתי אם זה ישראלי, בריטי או אמריקאי, אבל ידעתי שזה טוב ושאני רוצה עוד".

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-25 במאי 2010, והוא צולם, נערך ובוים על ידי טל עצמו. נכון לספטמבר 2025, הקליפ עומד על 1.8 מיליון צפיות באתר יוטיוב. סרטון הסינגל ביוטיוב (ללא קליפ) מונה 4.5 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אברהם טל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1986

**טקס הענקת [[פרס אוליבייה|פרסי לורנס אוליבייה]] לשנת 1986** נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.

## זוכים ומועמדים

## הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות
ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
* 5: "יחסים מסוכנים" ו"נשות וינדזור העליזות"
* 4: "נשות וינדזור העליזות"
* 3: *Chess*, "דוקטור פאוסט", *Ourselves Alone*, *The Normal Heart* ו"פנטום האופרה"
* 2: "חלום ליל קיץ", *Dalliance*, *H.M.S. Pinafore*, *The American Clock*, *The Magistrate*, "טבעת הניבלונג", *When We Are Married* ו-*Wonderful Town*

ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
* 2: "יחסים מסוכנים", "נשות וינדזור העליזות", "פנטום האופרה" ו-*When We Are Married*

## קישורים חיצוניים
* פרסי אוליבייה לשנת 1986

קטגוריה:טקסי פרס אוליבייה
קטגוריה:1986 בממלכה המאוחדת
בכחוס (מיכלאנג'לו)

**בכחוס** (באיטלקית: **Bacco**) הוא פסל שיש של הפסל מיכלאנג'לו, שפוסל בין השנים 1496–1497 ומוצג במוזיאון הלאומי ברג'לו בפירנצה.

## היסטוריה ורקע
ממוזער| רישום של מרטין ואן הימסקרק שנעשה בין השנים 1533–1536
זוהי עבודה מוקדמת של מיכלאנג'לו, מתקופת שהייתו הראשונה ברומא. הפסל הוזמן על ידי הקרדינל ואספן האמנות רפאל ריאריו, אחיינו של האפיפיור סיקסטוס הרביעי, עבור אוספו הפרטי. הוא לא היה מרוצה מהעבודה והיא הועברה בשנת 1506 לחברו הבנקאי יאקופו גלי, אשר בגינת ביתו ברומא היצירה מתועדת לראשונה ברישום שנעשה בין השנים 1533–1536 על ידי מרטן ואן הימסקרק . הפסל נרכש על ידי בית מדיצ'י בשנת 1572 והועבר לפירנצה. בשנת 1865 הוא הועבר למוזיאון הלאומי ברג'לו.

זהו אחד משני הפסלים היחידים שנותרו מתקופתו הראשונה של מיכלאנג'לו ברומא. השני הוא הפייטה.
## תיאור היצירה
הפסל מעט גדול מגודל טבעי ומתאר את בכחוס, אל היין הרומאי, בתנוחה מתנודדת אשר מרמזת על שכרות. בכחוס מתואר כבעל עיניים מתגלגלות, גופו כמעט ונופל מהסלע עליו הוא עומד. מאחוריו יושב סאטיר שאוכל את אשכול הענבים המחליק מידו השמאלית. עם שדיים ובטן נפוחים, דמותו של בכחוס נראתה לג'ורג'ו וזארי כשילוב של "רזותו של גבר צעיר עם הבשרניות והעגלגלות של האישה", ואיכותו האנדרוגנית צוינה לעיתים קרובות.

בכחוס חובש זר של עלי קיסוס המקודשים לו (העלים אינם, כפי שמקובל לא פעם לחשוב, עלי גפן). בידו הימנית הוא אוחז בגביע יין ובשמאלו בעורו של נמר, חיה הקשורה לבכחוס. היד שהחזיקה את הגביע נותקה והפין נחתך לפני שמרטן ואן הימסקרק ראה את הפסל. רק הגביע שוחזר, בראשית שנות ה-60 של המאה ה-16. בתחילה הפסל הוצב בגינתו של יאקופו גלי בין פסלים ותבליטים רומיים עתיקים, וייתכן כי הטלת המום נועדה ליצור אשליה שהפסל קדום הרבה יותר מכפי שהיה באמת.

ההשראה ליצירה היא כנראה תיאור מתוך תולדות הטבע של פליניוס הזקן, שבו מצוין פסל ברונזה מאת פרקסיטלס  אשר מתאר את "בכחוס, שכרות וסאטיר". את תחושת חוסר היציבות הנובעת ממרכז הכובד הגבוה ניתן למצוא במספר עבודות מאוחרות יותר של האמן, ובמיוחד דוד והדמויות בתקרת הקפלה הסיסטינית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיכלאנג'לו בואונרוטי: פסלים
קטגוריה:פיסול של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:המוזיאון הלאומי ברג'לו
קטגוריה:פסלי דמויות מיתולוגיות
קטגוריה:פסלי שיש
מקסים סוקולוב (פוליטיקאי)

**מקסים יורייביץ' סוקולוב** (ברוסית: **Максим Юрьевич Соколов**; נולד ב-29 בספטמבר 1968) הוא כלכלן ופוליטיקאי רוסי שכיהן כשר התחבורה, מ-21 במאי 2012 עד 7 במאי 2018 וכיום משמש כנשיא אווטוואז.

## ביוגרפיה
### חיים מוקדמים
סולוקוב נולד ב-29 בספטמבר 1969 בלנינגרד. הוא שירת בצבא הסובייטי בשנים 1987–1989. בשנת 1991 סיים את לימודיו בהצטיינות מאוניברסיטת לנינגרד עם תואר בכלכלה.
### קריירה אקדמאית
בשנים 1991–1993 עבד סולוקוב כמרצה במחלקה לכלכלה באוניברסיטת סנקט פטרבורג. בשנת 2008 הגן על עבודת הדוקטורט שלו בכלכלה. על פי בדיקה שערכה דיסנרט, עבודת דוקטורט זו הכילה פלגיאט גס ללא תיעוד משתי תזות דוקטורט אחרות. בשנת 2011 הפך סוקולוב לפרופסור וכיו"ר המחלקה של בית הספר הגבוה לניהול באוניברסיטת סנקט פטרבורג.

### עסקים
בשנת 1992 התמנה ליו"ר חברת "רוסי" (Rossi). בשנת 1999 וב-2004 היה יו"ר "Corporation S", חברת בנייה המתמחה בבניית בתי עילית בפטרבורג. ביוני 2018 מונה למנכ"ל חברת LSR Group, משרה שהחזיק עד דצמבר 2019 עת מונה למשרה פוליטית בסנקט פטרבורג.
### קריירה פוליטית
בשנת 2004 החל לעבוד במינהל העיר סנקט פטרבורג כראש הוועדה לפרויקטים אסטרטגיים של העירייה. בשנת 2009 היה חבר העירייה, כיהן כיו"ר הוועדה לפיתוח כלכלי, מדיניות תעשייתית וסחר. בשנת 2009 עבר למוסקבה וב-4 בדצמבר באותה שנה הוא הפך למנהל המחלקה לתעשייה ותשתיות של ממשלת רוסיה תחת ממשלת פוטין השנייה ומונה מחדש תחת ממשלת מדבדב הראשונה.
### שר התחבורה
במאי 2012 מונה לשר התחבורה על ידי ראש הממשלה דאז, דמיטרי מדבדב. בשש שנות כהונתו כשר התחבורה יצאו לפועל שלל פרויקטים בתחום תשתיות התחבורה בתחבורת הכבישים, האוויר, הימים ומסילות הברזל כשהממשלה הפדרלית הזרימה כספים רבים לפיתוח תשתיות התחבורה. משנת 2012 ועד 2018 פותחה מאוד תחבורת הכבישים וניכרה התקדמות משמעותית בבניית כבישי רוסיה, כאשר שופצו ונבנו למעלה מאלפיים קילומטרים של כבישים פדרליים ולמעלה מ-9,000 כבישים רזוריים ונבנו למעלה מ-530 צמתים חדשים ו-264 גשרים וקישורים תחבורתיים.

תחתיו נחנכו פרויקטים חדשים דוגמת גשר רוסקי, פרויקט הקוטר המערבי המהיר, בשנת 2018 נחנך כביש מוסקבה-סנקט פטרבורג באורך 669 קילומטרים ובמאי 2018 נחנך הגשר הארוך באירופה (19 קילומטרים) – גשר קרים. במאי 2017 החלה סלילת הכביש "טאברידה" באורך 237.5 קילומטרים מקרץ' לסימפרופול.

לקראת מינויה של ממשלת מדבדב השנייה במאי 2018 הוא פוטר מתפקיד השר על רקע ביקורת על תפקוד משרתו בתחום התחבורה האווירית והוא חזר לעולם העסקים.
### עיריית סנקט פטרבורג
בדצמבר 2019 מונה למשנה למושל העיר סנקט פטרבורג, האחראי על תחום תשתיות התחבורה, מדיניות ההשקעות והתיירות בעיר. באוגוסט 2020 דווח כי שמו הוזכר כמועמד אפשרי להחליף את המושל המכהן, לקראת מינויו של אלכסנדר בגלוב ליושב ראש האיחוד של רוסיה ובלארוס.

## חיים אישיים
הוא נשוי ואב לשלושה בנים.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים רוסים
קטגוריה:סנקט פטרבורג: אישים
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:שרי ממשלת רוסיה
קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1968
אמיר צוקרמן

**אמיר צוקרמן** (נולד ב־1962) הוא מתרגם ועורך ישראלי, מתרגם מיוונית ומאנגלית לעברית. הוא גם מפרסם רשימות ביקורת על ספרים בעיתונות היומית.

צוקרמן זכה לפרסים על תרגומיו (2002 ו־2004).

## מבחר ספרים שתרגם
### תרגומים מיוונית
* חייו ומעלליו של אלכסיס זורבס, ניקוס קאזאנצאקיס, עם עובד, 1995
* הדוד פטרוס והשערת גולדבך, אפוסטולוס דוקסיאדיס, ידיעות אחרונות: ספרי חמד, 2001
* בושות קטנות: סיפורים, פאנוס קרנזיס, כנרת, זמורה ביתן, 2003.
* זורבה היווני, ניקוס קאזאנצאקיס, עם עובד, 2003
*אל קו האופק, חריסטוס ואקאלופולוס, כתר, 2003
* ריקוד השושנים, אנדוניס סורוניס, כתר, 2004
* מאוטהאוזן, יאקובוס קמבנליס, כתר, 2005
* המבוך, פאנוס קרנזיס, כנרת, זמורה ביתן, 2006
* יומן חצות, פטרוס מרקריס, כתר, 2006
* הריח שלהן גורם לי לבכות, מניס קומנדריאס, כתר, 2010
* שיחות עם ביתי על כלכלה, יאניס וארופאקיס, הוצאת שוקן, 2016

### תרגומים מאנגלית
* אפלטון: המצאת הפילוסופיה, ברנארד ויליאמס, ידיעות אחרונות: ספרי חמד, 2000
* אריסטו: על הפואטיקה לאריסטו, קנת מק'ליש, ספרי עליית הגג: ידיעות אחרונות ספרי חמד, 2000
* מסע אל קצה העולם, אדית פאטו, ידיעות אחרונות: ספרי חמד, 2007
* לא ארץ לזקנים, קורמאק מקארתי, עם עובד, 2007
* בעיה קטנה, מארק האדון, מחברות לספרות, 2008
* הדרך, קורמאק מקארתי, מודן, 2009
* החיה הגוועת, פיליפ רות, זמורה-ביתן, 2010
* וההיפופוטמים התבשלו בתוך הבריכות שלהם, ויליאם ס' בורוז וג'ק קרואק, אחוזת בית, 2011
* כלאדם, פיליפ רות, זמורה-ביתן, 2011
* בעל זבוב, ויליאם גולדינג, עם עובד, 2011
* הרוח יוצא, פיליפ רות, זמורה-ביתן, 2012
* קו-אורך דם, או, אדום של ערב במערב, קורמאק מקארתי, מודן, 2013
* יסתובב לו העולם הגדול, קולום מק'קאן, עם עובד, 2013
* נמסיס, פיליפ רות, זמורה-ביתן, 2014
* חיים קטנים, האניה ינגיהארה, מחברות לספרות: זמורה-ביתן, דביר, 2018
* מי באש, מתי פרידמן, כנרת, זמורה, דביר, 2021
* אל גן העדן, האניה ינגיהארה, מחברות לספרות: זמורה-ביתן, דביר, 2022
* "מוקף בפסיכופתים" מאת תומאס אריקסון, 2022
#### [[קורמורן סטרייק|סדרת קורמורן סטרייק]]
* קריאת הקוקייה, רוברט גלבריית, ידיעות ספרים, 2014
* תולעת משי, רוברט גלבריית, ידיעות ספרים, ספרי עליית גג, 2015
* דרך הרשע, רוברט גלבריית, ידיעות ספרים, ספרי עליית גג, 2017
* לבן קטלני, רוברט גלבריית, ידיעות ספרים, ספרי עליית גג, 2020
* דם חם, רוברט גלבריית, ידיעות ספרים, ספרי עליית גג, 2022
* לב שחור כמו דיו, רוברט גלבריית, ספרי עליית הגג, 2024
* קבר דוהר, רוברט גלבריית, ידיעות ספרים, 2025

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים מיוונית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
ניצחון בכחוס (ולאסקס)

**ניצחון בכחוס** (בספרדית: **El triunfo de Baco**) הוא ציור שמן של הצייר דייגו ולאסקס, שצויר בין השנים 1628–1629. היצירה מוצגת במוזיאון הפראדו במדריד.

## היסטוריה ורקע
[ממוזער|תצריב של גויה. עותק מהמהדורה הראשונה השמור ב[הגלריה הלאומית לאמנות (וושינגטון)|גלריה הלאומית לאמנות, וושינגטון.]]
ולאסקס צייר את הציור כחמש שנים אחרי שהגיע למדריד מסביליה, וזמן קצר לפני ביקורו הראשון באיטליה. זה היה ניסיונו הראשון לתאר משל מיתולוגי, והוא עשה זאת באמצעות לוח צבעים ושיטות תיאור המזכירים את שנותיו בסביליה, אם כי כאן שולבו חידושים משמעותיים.

ולאסקס הושפע מאמני הרנסאנס שתיארו את בכחוס, למשל טיציאן אשר ציורו בכחוס ואריאדנה היה באותה תקופה באוסף המלך הספרדי. השפעות נוספות היו של קאראווג'ו, שנהג לשלב ביצירותיו הדתיות דמויות ראשיות אשר לבושות בגלימות מסורתיות, עם דמויות משניות הלבושות בלבוש תקופתי, וחוסה דה ריברה שתיאר לעיתים דמויות מהעת העתיקה הלבושות כקבצנים.

פרנסיסקו דה גויה יצר בשנת 1778 תצריב המבוסס על ציורו של ולאסקס, אשר זכה לתפוצה רחבה.

## תיאור היצירה
נוכחותו של בכחוס אפשרה לולאסקס לתאר את אחד מציורי העירום הגבריים הראשונים שלו, ודמותו שולטת בקומפוזיציה בזכות גופו ובגדיו הזוהרים. הוא מכתיר דמות צעירה הכורעת לפניו. משמאל, סאטיר עירום מחזיק גביע גבישי משובח ומושך אותנו אל תוך עולמם של היצורים המופלאים. ואילו מימין, קבצן וארבעה גברים עם שכמיות חומות ופנים בלויות ומלאות חיים מהווים ניגודיות לכך מחיי היומיום.

יצירה זו, כפי שקורה לעיתים קרובות ביצירות של ולאסקס, ספוגה בעמימות שהובילה לספקולציות לגבי משמעות עמוקה יותר. באופן מסורתי, תשומת הלב הוקדשה לתיאור הריאליסטי של הדמויות מימין, אשר נתפסות כדה-מיסטיפיקציה של המשל הקלאסי, ואפילו כלעג כלפי העת העתיקה. אולם מספר גדל והולך של חוקרים מדגישים את המידה שבה יצורים מיתיים משולבים עם הפניות מחיי היומיום במיתוס של בכחוס עצמו. במובן זה, הציור התפרש כמשל על יין, שלא רק מסוגל לעודד בני אדם אלא גם לעורר יצירה פואטית. אולי זו הסיבה שהכתר שמניח בכחוס על ראשו של הצעיר אינו של עלי גפן כמו זה שעל ראשו שלו, אלא של עלי קיסוס, המקושר באופן מסורתי למשוררים.

ניתן לחלק את הסצנה לשני חצאים. משמאל, מוצגת דמותו של בכחוס המוארת מאוד, התנוחה הדומיננטית אך הנינוחה שלו מזכירה מעט את זו של ישו בסצנות יום הדין. בכחוס והדמות מאחוריו לבושים בגלימות רפויות המשמשות באופן מסורתי לתיאור מיתוסים קלאסיים. האידיאליזציה של פני האל מודגשת על ידי האור הצלול המאיר אותו. הצד הימני, לעומת זאת, מציג כמה שיכורים באווירה ספרדית, בסגנון הדומה לציוריו של חוסה דה ריברה. אין שום אידיאליזציה בפניהם הגדולות והשחוקות, אם כי הדמות הכורעת מול האל צעירה יותר ולבושה טוב יותר מהאחרות, עם חרב ומגפיים גבוהים. האור שמאיר את בכחוס נעדר בצד זה. הדמויות מוצגות תוך שימוש בקיארוסקורו והן בעלות עור כהה בהרבה.

יש ביצירה זו אלמנטים שונים של ריאליזם. לדוגמה, הבקבוק והכד המופיעים על האדמה לרגלי האל. צנצנות אלו דומות מאוד לאלו המופיעות בציורי טבע דומם של ולאסקס בתחילת דרכו בסביליה.

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:דייגו ולסקס
קטגוריה:מוזיאון הפראדו
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציור של תקופת הבארוק
צ'וי מיונג-הו

**צ'וי מיונג-הו** (בקוריאנית: **최명호**; נולד ב-3 ביולי 1988) הוא כדורגלן עבר צפון קוריאני ששיחק בעמדת הקשר.

## ביוגרפיה
צ'וי מיונג-הו נולד וגדל בפיונגיאנג. אמו היא מורה לשעבר. אביו מלמד באוניברסיטה. אחותו הצעירה משרתת בצבא העם.

### קריירת מועדונים
לפני שהצטרף לקבוצת קריליה סובייטוב סמרה מהליגה הרוסית, הוא שיחק באליפות צפון קוריאה בקבוצת קיונהונגול, המייצגת את משרד התעשייה הקלה במדינה. בשנת 2006 עבר לסמרה.

ב-27 ביוני 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב קריליה במשחק הגביע נגד קאמאז. ב-2 במאי 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו באליפות רוסיה במסגרת המחזור השמיני מול אמקר, במשחק שהסתיים בניצחון 0:2 של סמרה. אחרי שצ'וי נכנס למגרש בדקות האחרונות של המשחק, בהרכב סמרה שיחקו כדורגלנים מצפון ומדרום קוריאה. כתוצאה מכך, שני המשחקים האלה עבור סמרה היו היחידים בהם הוא שיחק; הוא הועבר לקבוצת המילואים של סמרה ושיחק בה בשנים 2006–2008, בהן הופיע ב-39 משחקים וכבש 7 שערים. הוא לא נכלל בסגל לעונת 2009.

בשנת 2016, יחד עם קים קיונג האן, הוא עבר לליגת העל הקמבודית בקבוצת "משרד ההגנה הלאומית" והצטיין במיוחד בהרכב הקבוצה. בסוף העונה הוא הפך לאחד ממלכי השערים באליפות קמבודיה כשכבש 19 שערים ב-17 משחקים.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר הרשמי של FC Krylya Sovetov
* פרופיל באתר cambodianfootball.com

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צפון קוריאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל צפון קוריאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צפון קוריאנים
קטגוריה:כדורגלני קריליה סובייטוב סמרה
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2011
קטגוריה:ילידי 1988
יהיה בסדר (שיר של קפה שחור חזק)

"**יהיה בסדר**" הוא סינגל של הרכב ההיפ הופ "קפה שחור חזק" והראפר רביד פלוטניק (שהיה ידוע אז בשם הבמה **נֶצ'י נֶצ**'), שיצא לאור ב-24 בספטמבר 2014, כחלק מאלבום הבכורה של ההרכב, "רק לעלות".

## רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי חברי "קפה שחור חזק", אילק סהלו ואורי אלמו, יחד עם פלוטניק (נצ'י נצ'), והופק מוזיקלית על ידי עמית שגיא, חבר בלהקת התקווה 6. השיר הוא שיר היפ הופ קצבי, בעל מסר של חיוביות ואופטימיות. בשיר מופיע גם אזכור לאפליה נגד הקהילה האתיופית, אליה שייכים חברי ההרכב.

## הצלחה
השיר לא זכה להצלחה מיידית בצאתו, אך זכה להצלחה מאוחר יותר בעקבות הפגנות יוצאי אתיופיה, שהתקיימו החל ממאי 2015, ולדברי חברי ההרכב, "השיר גרף מיליון וחצי צפיות ביוטיוב עוד לפני כל מה שקרה והמחאה שפרצה גם עזרה לדחוף אותנו קדימה". השיר, בשיאו, הגיע למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ, לרביעי במצעדי השבועי של רשת ג' ולשני במצעד השבועי של מדיה פורסט. גם במצעדי הפזמונים העבריים השנתיים זכה השיר להצלחה רבה, תוך שהגיע למקום השני במצעד השנתי של גלגלצ, ול-23 במצעד השנתי של רשת ג'.

השיר צוין על ידי מספר גופי תקשורת כשיר שבזכותו פרצו מבצעיו לתודעה, וכפריצה של ז'אנר ההיפ הופ הישראלי אל המיינסטרים של תעשיית המוזיקה.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ לשיר פורסם בערוץ היוטיוב של ההרכב ב-24 בספטמבר 2014 ובוים על ידי דרור פז. נכון לאוקטובר 2025, הוא עומד על כ-27 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2014
קטגוריה:סינגלים מ-2014
קטגוריה:שירי רביד פלוטניק
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רביד פלוטניק
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי רביד פלוטניק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת היי פייבר הפקות
לודמילה ציפנסקיה

**לודמילה ציפנסקיה** (נולדה ב-9 בינואר 1949, פאודוסיה, בלארוס) היא שחמטאית ישראלית בדרגת אמן בינלאומי לנשים.

אלופת בלארוס בשחמט לנשים לשנת 1978 ואלופת ישראל בשחמט לנשים בשנים 1994 ו-1996. סגנית אלופת ישראל לסניורים (גילאי 65 ומעלה - גברים ונשים) לשנת 2014

עלתה לישראל ב-1992. חברת מועדון השחמט אשדוד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים בלארוסים
קטגוריה:אמנים בין-לאומיים לנשים
קטגוריה:אלופות ישראל בשחמט
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראליות ילידות בלארוס
קטגוריה:ישראלים ילידי בלארוס
קטגוריה:נציגות ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
שויה נקאג'ימה

**שויה נקאג'ימה** (ביפנית: **中 島 翔 哉**; נולד ב-23 באוגוסט 1994) הוא כדורגלן יפני, המשחק בקבוצת אורווה רד דיימונדס מליגת העל היפנית בעמדת הקשר.

## קריירת מועדונים
ב-27 באוגוסט 2017 עבר נקאג'ימה לראשונה לשחק מחוץ ליפן כשהושאל לעונה אחת לפורטימוננסה מליגת העל הפורטוגלית. לאחר שכבש עשרה שערים ב-32 הופעות, חתם בקבוצה באופן קבוע.

בפברואר 2019, עבר נקאג'ימה לשחק בליגת העל הקטרית אצל סגנית האלופה, מועדון ספורט א-דוחייל בסכום ההעברה של 35 מיליון אירו. הוא שיחק שבעה משחקים וכבש פעם אחת בניצחון הביתי 6–0 על אל אהלי.

ב-5 ביולי 2019 חזר לפורטוגל וחתם בשורותיה של פורטו, בסכום העברה של 12 מיליון אירו, הוא חתם על חוזה לחמש שנים, עם סעיף שחרור של 80 מיליון אירו.

נקאג'ימה ערך את הופעת הבכורה שלו בפורטו ב-13 באוגוסט בשלב השני של משחקי המוקדמות בליגת האלופות נגד קרסנודאר הרוסית, כשהוא משחק את כל 90 הדקות בהפסד 2–3 של הקבוצה. הוא כבש את השער הראשון שלו ב-19 בדצמבר, שערו היחיד בעונה ב-17 הופעות.

ב-16 בינואר 2021, הושאל נקאג'ימה לשישה חודשים לליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.

ב-26 באוגוסט 2021 הושאל לפורטימוננסה מליגת העל הפורטוגלית.

## קריירה בינלאומית
נקאג'ימה זומן לראשונה לייצג את נבחרת יפן עד גיל 17 במשחק ידידות נגד נבחרת סלובקיה. הוא כבש שער אחד בשתי הופעות. באוגוסט 2013 זומן נקאג'ימה לנבחרת עד גיל 20 לקראת טורניר הכדורגל הבינלאומי שייערך בספרד.

בינואר 2014, נקאג'ימה שיחק בנבחרת יפנית עד גיל 23. בספטמבר 2014, נקאג'ימה זומן לסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה 2014 בו הוא כבש שני שערים. בסך הכל כבש 19 שערים ב-30 הופעות בנבחרת האולימפית של יפן עמה הגיע למקום השלישי באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016.

ב-15 במרץ 2018, נקאג'ימה זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת צמד המשחקים נגד מאלי ואוקראינה. שמונה ימים לאחר מכן, הוא הופיע לראשונה במדים הלאומיים וכבש את שערו הראשון בנבחרת מול מאלי במשחק שהסתיים בתיקו 1–1.

## תארים
#### [[מועדון ספורט א-דוחייל]]
* הגביע הקטרי: 2019

#### [[פורטו (כדורגל)|פורטו]]
* אליפות פורטוגל: 2019/2020
* הגביע הפורטוגלי: 2019/2020

### אישיים
* שחקן החודש בליגה הפורטוגלית: ספטמבר 2018

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי כדורגל יפנים
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:כדורגלני אל-עין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יפן
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2019
קטגוריה:כדורגלני פורטימוננסה
קטגוריה:כדורגלני אנטליהספור
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1994
קטגוריה:כדורגלנים יפנים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
עונת 2011/2012 בליגת כדורגל נשים שנייה

**עונת 2011/2012 ב[[הליגה הלאומית בכדורגל נשים|ליגת נשים שנייה]]** הייתה העונה ה-3 בליגת המשנה בכדורגל נשים בישראל תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל. העונה הסדירה נפתחה ב-8 בנובמבר 2011 והסתיימה ב-10 באפריל 2012. גם בעונה זו לקחו בליגה חלק פעיל 5 קבוצות בלבד.

אל מ.כ. רמת השרון ומ.ס. קריית גת מהעונה הקודמת הצטרפו בנות קיסריה טבעון שהצליחה להעמיד קבוצה העונה וכן הקבוצות החדשות שהוקמו - מכבי כפר סבא ומ.ס. כפר יאסיף.

הפועל עירוני ראשון לציון שסיימה אחרונה בליגת נשים ראשונה בעונה הקודמת וירדה לליגה השנייה התפרקה והמועדון חדל לפעול.

בעונה זו התקיימו ארבעה סיבובים בני 5 מחזורים כל אחד - 20 מחזורים בסך הכל. כל קבוצה שיחקה 16 משחקים במהלך העונה.

מ.כ. רמת השרון סיימה ראשונה ועלתה לליגת נשים ראשונה.

## טבלת הליגה הסדירה בסיום העונה

## מלכת השערים

## ראו גם
* גביע המדינה בכדורגל נשים 2011/2012

## קישורים חיצוניים
* עונת 2012–2011 בליגת נשים שנייה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2011
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2012
קטגוריה:2011 בישראל: כדורגל
קטגוריה:2012 בישראל: כדורגל
קטגוריה:ישראל: תחרויות כדורגל נשים
החלטה 1 של מועצת הביטחון של האו"ם

**החלטה 1 של מועצת הביטחון של האו"ם** היא החלטה אשר אושרה, ללא הצבעה, בישיבה מס' 2 של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות שהתקיימה ב-25 בינואר 1946, והורתה לכנס, בפעם הראשונה, את ועד המטה הצבאי .

ועד המטה הצבאי הוא גוף משנה של מועצת הביטחון של האו"ם, המעוגן במגילת האומות המאוחדות:

החלטת מועצת הביטחון הורתה למפקדי הצבאות השייכים לחמש החברות הקבועות, להיפגש בלונדון, בעצמם או באמצעות נציג מטעמם, ב-1 בפברואר 1946. לפי החלטת מועצת הביטחון, משתתפי הפגישה יהיו חברי ועד המטה הצבאי. המשימה הראשונה שהטילה מועצת הביטחון על ועד המטה הצבאי היא לגבש הצעות למבנה של הוועד, לאיוש משרות המזכירות שלו, ולנוהלי העבודה לפיהם הוועד יפעל, ולהגיש את ההצעות למועצת הביטחון.

ההחלטה הראשונה של העצרת הכללית של האומות המאוחדות התקבלה יום אחד לפני.

## קישורים חיצוניים

* [נוסח ההחלטה](https://documents-dds-ny.un.org/doc/RESOLUTION/GEN/NR0/036/64/pdf/NR003664.pdf?OpenElement(1946)), באתר האומות המאוחדות
* פרוטוקול הישיבה , באתר האומות המאוחדות

## הערות שוליים

1
כנסיית המשפחה הקדושה

**כנסיית המשפחה הקדושה** (בערבית: "**كنيسة العائلة المقدسة**") היא הכנסייה הקתולית הרומית היחידה ברצועת עזה. יש כ־200 חברים בקהילה (ברצועת עזה יש מיעוט נוצרי קטן, אך מרביתם נוצרים אורתודוקסים). לקהילה זו יש שני בתי ספר יסודיים וכן בתי ספר תיכוניים, רכוש ופטריארכיה לטינית ירושלמית, וכן מרפאות שמשמשות את אנשי הכנסייה.

## היסטוריה ועתיקות
מבנה הכנסייה נבנה בסביבות שנת 1883 על חורבות בית כנסת יהודי מהמאה ה-16, ברחוב שנקרא "חארת אל יהוד" (רחוב היהודים). בבית כנסת זה התפלל גם רבי ישראל נג'ארה ושם הוכרז שבתי צבי לראשונה כמשיח, על ידי נביאו נתן העזתי. חזית בית הכנסת פנתה מזרחה לכיוון ירושלים. 

בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19 התגלו בחצר הכנסייה מספר שברי שיש עתיקים, על אחד מהם נכתב:  שבר עמוד שנמצא בתחילת המאה ה-20 נמצא היום על קברו של צבי הירשפלד ועליו נכתב . על שבר שיש שלישי נמצאו גילופים של מנורה בת שבעה קנים, שופר ולולב, דבר המצביע על כך שבמקום בו נמצאת הכנסייה עמד בית הכנסת של הרובע היהודי - שפעל עד המאה ה-19.

## הכנסייה כיום
הקהילה מקבלת את תמיכתן של אחיות הצדקה של הנזירה האלבנית האם תרזה, אנשי הכנסייה דואגים לאנשים חולים, נכים, קשישים, ללא קשר לאמונתם הדתית.

בשנת 2007 במהלך עימות חמאס–פת"ח ברצועת עזה נערך פוגרום בכנסייה על ידי פורעים מוסלמים, השער נפרץ באמצעות פצצות מרגמה ורהיטי הכנסייה הועלו באש. יו"ר הרשות הפלסטינית אבו מאזן גינה את התקיפה.

במהלך מבצע צוק איתן נפגעה הכנסייה במתחם המגורים של הקהילה בעקבות תקיפה של חיל האוויר הישראלי, לאחר מכן נאלצו חברי הקהילה לגור באופן זמני בכמה ממחנות הפליטים שיש ברצועה.

#### במלחמת חרבות ברזל
ב-16 בדצמבר 2023, במהלך הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, שתי פלסטיניות נוצריות, סאמר כמאל אנטון ואמה נאהידה חליל אנטון, נהרגו בעת ששהו במקלט במתחם הכנסייה. הרג הנשים גונה על ידי האפיפיור פרנציסקוס, הבית הלבן, ושרים ודיפלומטים אירופיים, שביקשו לחקור את האירוע. נטען כי הן נהרגו על ידי צלפים ישראלים.

ב-7 ביולי 2024 תקפה ישראל בבית הספר הקתולי של הכנסייה, והרגה את סגן שר העבודה הפלסטיני איהאב אל-חוסיין, שהסתתר במקום. בתקיפה נהרגו שלושה אנשים נוספים. ב-17 ביולי 2025 שלושה בני אדם נוספים נהרגו בתקיפת צה"ל בכנסייה.

ב-22 בדצמבר 2024 ביקר הקרדינל פיירבטיסטה פיצבאלה בכנסייה לרגל חג המולד והביע תמיכה בקהילה המקומית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רצועת עזה: מבני דת
קטגוריה:כנסיות
קטגוריה:רצועת עזה: נצרות
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: כנסיות ומנזרים
קטגוריה:עזה: מבנים
החלטה 3 של מועצת הביטחון של האו"ם

**החלטה 3 של מועצת הביטחון של האו"ם** היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם, שהתקבלה ב-4 באפריל 1946 על ידי מועצת הביטחון של האומות המאוחדות.

ההחלטה הכירה בכך שהכוחות הסובייטים באיראן לא יכולים לסגת בזמן שנקבע להם, אך ביקשה מברית המועצות להסיג אותם במהירות האפשרית ושאף מדינה לא תמנע זאת, אם ישנן התפתחויות אשר עלולות לסכן את נסיגת הכוחות, מועצת הביטחון ביקשה להיוודע על כך.

ההחלטה התקבלה על ידי 9 קולות, כאשר ברית המועצות נמנעה ואוסטרליה החליטה שלא להצביע כלל.

## קישורים חיצוניים

* [נוסח ההחלטה](https://undocs.org/S/RES/3(1946))

3
3
3
בית המורים (מטולה)

**בית המורים**, בית מספר 25 ברחוב הראשונים במטולה, הוא המבנה ששימש למגורים של מורי המושבה, ושהיה לבית הספר הראשון במושבה. המבנה כיום משמש למשרדי המועצה הדתית והרבנות במטולה.

רחוב הראשונים וכל הבתים בו, בית המורים ביניהם, הוגדרו כאתרי מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.

## תיאור המבנה
המבנה המקורה, בית אבן חד קומתי צנוע, נבנה מאבני כורכר שנחצבו באזור. סגנון הבית היה אופייני לבתים שנבנו על ידי אנשי הברון רוטשילד עבור איכרי מטולה. הבית שופץ עם השנים וטויח כך שכיום לא ניתן לראות את קירות האבן. למבנה המקורי נוספה מרפסת מקורה.

## היסטוריה
ראשית החינוך העברי באזור הגליל העליון היה בשלהי המאה ה-19, עם המורים יצחק אפשטיין ושמחה וילקומיץ שלימדו וניהלו בבתי הספר בצפת, ראש פינה ומטולה, בין היתר. המורה הראשון במטולה היה אפשטיין, שעלה למושבה עם החלוצים המייסדים והחל ללמד בה ב-1896, שם לימד עד 1899. כשעזב ללמוד בשווייץ ב-1903 החליף אותו המורה שמחה וילקומיץ, שהעמיק את הלימודים באמצעות טיולים וקישור לטבע והתמקד בזהות הציונית הלאומית, למרות התנגדות שמרנית של הורי התלמידים. וילקוביץ לימד בבית הספר עד מותו ב-1918.

תושבי המושבה, שראו את החשיבות הגדולה בחינוך, השקיעו בהקמת בית למורי היישוב ב-1903, הבית שימש גם כמגורי המורים וגם כבית הספר. שיטת הלימוד הייתה לפי החינוך הלאומי העברי "החדש", ששילב בין שיטת הלימוד בחדר וחומרי ותרבות הלימוד האירופאים. ניתנה חשיבות גדולה ללימוד העברית כשפת אם, בעידן בו מרבית בתי הספר לימדו עברית כשפה זרה, ונלמדו תכנים בשיטה שהתמקדה בלימוד טבעי, באמצעות חמשת החושים ולפי דרגות קושי. בבית הספר הונהגה תלבושת אחידה כמנהג בתי הספר האירופאים, והושם דגש על השוויון בין המעמדות ובין העדות. בבית הספר הטמיעו אפשטיין ווילקומיץ את הניב הגלילי הייחודי, שהיה שונה מהעברית שהייתה נהוגה במרכז הארץ, היה פשוט יותר ללמידה והפך למקור גאווה לצעירי היישובים בצפון. בזכות שיטת הלימוד הייחודית והשם הטוב שנוצר לבית הספר, היו מגיעים מורים ותלמידים מרחבי הארץ ללמוד בו.

מורים נודעים נוספים שלימדו בבית הספר הם פתחיה לב-טוב, יהודה ענתבי, אברהם סולודר, ישראל דושמן ודוד מילר.

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:ישראל: בתי ספר
קטגוריה:מטולה: מבנים
לארי טיילור

**לארי "השומה" טיילור** (באנגלית: **Larry "The Mole" Taylor**; 26 ביוני 1942 – 19 באוגוסט 2019) הוא נגן גיטרה בס אמריקאי, הידוע בעיקר בשל השתתפותו בלהקת הבלוז רוק קנד היט. על אף שהיה הבסיסט המקורי וה"קלאסי" של הלהקה, הספיק לשתף פעולה עם אמנים כמו המאנקיז וג'רי לי לואיס. הוא אחיו הצעיר של המוזיקאי מל טיילור, המתופף הוותיק של להקת 'The Ventures'.

## ביוגרפיה
טיילור נולד בעיר ניו יורק, ארצות הברית לאם ממוצא יהודי ואב אנגלו-סקסי פרוטסטנטי (WAPS). טיילור ניגן גיטרה בס בלהקת "The Gamblers" , אחת מקבוצות הרוק הראשונות שניגנו מוזיקת גלישה אינסטרומנטלית. בין חברי הלהקה היו גם אליוט אינגבר , חבר לעתיד של להקת "אמהות ההמצאה" של פרנק זאפה וברוס ג'ונסטון , שותף בצמד "Bruce & Terry" ואחד החברים בלהקה הידועה "The Beach Boys". להקתו של טיילור, "The Gamblers", היו ללהיט מקומי באזור לוס אנג'לס עם השיר "Moon Dawg". באמצע שנות השישים הכיר טיילור את בוב הייט ואלן וילסון, ובהמשך יצטרף ללהקתם המתגבשת קנד היט. עם הלהקה הזו ניגן מהקמתה ב־1967 ועד 1970, והופיע איתם בפסטיבלים שונים כולל פסטיבל הפופ הבינלאומי של מונטריי ופסטיבל וודסטוק.

כמו שאר חברי קנד היט, גם טיילור זכה לכינוי - "השומה". בנוסף לגיטרת הבס שניגן, ידע טיילור לנגן גם על גיטרה ותופים, והדגים את יכולותיו בגיטרה בשיר "Down in the Gutter, But Free" שבאלבום Hallelujah. במהלך שנת 1969 החל להסתכסך טיילור עם גיטריסט הלהקה הנרי וסטין, וביולי 1969 פרץ ביניהם ריב שהוביל לעזיבתו של וסטין. בהמשך, כשעזב טיילור את הלהקה הצטרף וסטין, ולאחר שזה עזב, נכנס טיילור שוב לתפקיד הבס.

בשנת 1970, כשהגיטריסט ג'ון מאייל עבר ללוס אנג'לס, טיילור והארווי מנדל (הגיטריסט שהחליף את וסטין) עזבו את קנד היט כדי להצטרף אליו ללהקת "the Bluesbreakers" .

בשנת 1974 טיילור הפך לחלק מלהקת "השמנים מהוליווד"  בהנהגת מייק מאן. טיילור ומנדל חזרו לקנד היט עם עזיבתו של וסטין בפעם השנייה, בשנת 1979. טיילור היה שותף בהקלטות האלבום Reheated בשנת 1988, והמשיך להופיע עם הלהקה עד שנת 1999. בשנת 2007 התאחדו טיילור ומנדל עם מתופף הלהקה הקלאסי אדולפו דה לה פארה ושאר ההרכב הנוכחי של הלהקה לביצוע מספר מופעים. טיילור, מנדל ודה לה פארה היו כולם בהרכב שניגן בפסטיבל וודסטוק. שלושת החברים הופיעו עוד יחד בין השנים 2009–2013.

בשנת 2014 היה מועמד טיילור ל"פרס מוזיקת הבלוז"  בקטגוריית 'הנגן הטוב ביותר על גיטרה בס'. טיילור נפטר ב -19 באוגוסט 2019 בגיל 77 ממחלת הסרטן.

## דיסקוגרפיה
### עם "[[המאנקיז]]"

* The Monkees (1966)
* More of the Monkees (1967)
* The Monkees Present (1969)
* Instant Replay (1970)
* Changes (1970)
* Listen to the Band (1991)
* Greatest Hits (1995)
* Missing Links, Vol. 3 (1996)
* Anthology(1998)
* Music Box (2001)


### עם "[[קנד היט|Canned Heat]]"

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בסיסטים אמריקאים
קטגוריה:בסיסטים יהודים
קטגוריה:קנד_היט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
דנילו פריירה

**דנילו לואיס האליו פריירה** (בפורטוגזית: **Danilo Luís Hélio Pereira**; נולד ב-9 בספטמבר 1991) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר ההגנתי באל-איתיחאד מליגת העל הסעודית ובנבחרת פורטוגל.

## קריירת מועדונים
פריירה נולד בביסאו שבגינאה ביסאו אמו, קווינטה דג'טה, היא אחות במקצועה. פריירה ומשפחתו עברו לפורטוגל כשהיה בן חמש. כנער שיחק כדורגל בשלושה מועדונים שונים מאזור ליסבון, וסיים את קריירת הנוער בבנפיקה ליסבון. לאחר מכן הוחתם בבנפיקה ליסבון בחוזה מקצועי ראשון, שלאחריו נרכש בהעברה חופשית על ידי פארמה האיטלקית. בחלקה השני של עונת 2010/2011 הושאל לאריס סלוניקי מליגת העל היוונית ולאחר מכן שב לפארמה וערך הופעת בכורה בקבוצה בדצמבר 2011.

הוא הושאל שוב בעונת 2012/2013 לרודה ההולנדית ועזר לה להישאר בליגה. ב-1 באוגוסט 2013 בוטל חוזהו עם פארמה והוא עבר לשחק במארטימו מליגת העל הפורטוגלית.

ב-2 ביולי 2015, לאחר שתי עונות במדי מאריטימו, חתם על חוזה לארבע שנים בפורטו, עם סעיף שחרור של 40 מיליון אירו. בעונתו הראשונה הופיע 33 פעמים במדי הקבוצה שבסופה זכתה באליפות. בעונת 2017/2018 סבל ברוב העונה מפציעה ונעדר מהמגרשים. לאחר עזיבתו של הקטור הררה, מונה לקפטן הקבוצה.

ב-5 באוקטובר 2020 הושאל לפריז סן ז'רמן לעונת אחת עם אפשרות רכישה בתום העונה. ב-27 בפברואר 2021 כבש שער בכורה בניצחון קבוצתו 0–4 על דיז'ון. פריז סן ז'רמן מימשה את אפשרות הרכישה בסיום עונת 2020/2021 והוא עבר אליה בחוזה קבוע עד 2025.

ב-2 בספטמבר 2024 עבר לאל איתיחאד תמורת חמישה מיליון אירו.

## קריירה בינלאומית
פריירה בחר לייצג את פורטוגל אף על פי שנולד בגינאה ביסאו ויכל היה לייצג גם אותה. הוא היה חלק מהנבחרת שעד גיל 20 במונדיאל 2011 ושיחק את כל המשחקים ואף הוסיף שער אחד בחצי הגמר נגד נבחרת צרפת.

הופעת הבכורה של פריירה בנבחרת פורטוגל הבוגרת הייתה ב-31 במרץ 2015, כשעלה כמחליף בניצחון 0–2 במשחק ידידות נגד כף ורדה. את שער הבכורה כבש ב-8 ביוני 2016 בניצחון 0–7 על נבחרת אסטוניה.

פריירה היה חלק מסגל הנבחרת בזכייה ביורו 2016 ובליגת האומות ב-2018/2019.

נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר יורו 2024.

## תארים
### קבוצתיים
;פורטו
* אליפות פורטוגל: 2017/2018, 2019/2020

;פריז סן-ז'רמן
*הסופר קאפ הצרפתי: 2020, 2022, 2023
*הגביע הצרפתי: 2020/2021
*אליפות צרפת: 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024

;נבחרת פורטוגל
* אליפות אירופה: 2016
* ליגת האומות: 2018/2019

### אישיים
* נבחרת העונה בליגה הפורטוגלית: 2016, 2017
* שחקן העונה של פורטו: 2016

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:מגני כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני אשטוריל
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני אריס סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני רודה
קטגוריה:כדורגלני מאריטימו
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:כדורגלני אל-איתיחאד
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פורטוגל
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים ביוון
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים בצרפת
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1991
שטפן דובאי

**שטפן דוׂבאי** (ברומנית: **Ștefan Dobay**; 26 בספטמבר 1909 – 7 באפריל 1994) היה כדורגלן ומאמן רומני, ששיחק בעמדת החלוץ.

## קורות חיים

דובאי נולד ב-26 בספטמבר 1909 במשפחה ממוצא הונגרי, בכפר אויסנטש (כיום דומברוויצה), על יד טימישוארה, מחוז טימיש בחבל באנאט, ב של אותם הימים, כיום בשטח רומניה. את הקריירה החל בימי השלטון הרומני ב"באנאטול טימישוארה" ב-1926 שהשתתפה אז באליפות האזורית טימישוארה מכיוון שהליגה הרומנית הוקמה רק ב-1932. לכל אורך שנות ה-30 של המאה ה-20 שיחק דובאי ב"ריפנסיה טימישוארה" שהייתה לקבוצה הרומנית המצליחה ביותר בתקופה זאת עם 4 תוארי אליפות ושני גביעים. בנוסף לכך היה למלך השערים בליגה ארבע פעמים. לאחר מכן עבר להונגריה לפני שחזר לארץ מולדתו אחרי אירועי מלחמת העולם השנייה והוא סיים את הקריירה ב-1948.

דובאי שיחק לראשונה בנבחרת הרומנית ב-25 במאי 1930 במסגרת גביע בלקאן 1929–1931 נגד יוון. באותו טורניר של 1933 זכה וסיים כמלך השערים עם חמישה שערים כשהוא כובש בכל שלושת המשחקים. ב-1936 זכה עימה פעם נוספת. בנוסף לכך השתתף במונדיאל 1934 ו-1938 שבשניהם נבחרתו הפסידה בשמינית הגמר וגם כבש במשחקים אילו.

לאחר סיום הקריירה ככדורגלן היה דובאי למאמן. תחילה היה על תקן שחקן-מאמן בפלאקרה מדיאש בעונת 1947/48. אחר כך אימן את ריפנסיה טימישוארה בליגה הראשונה לפני שעבר ליריבתה, לוקומוטיבה טרגו מורש. עד 1959 היה מאמן בכמה קבוצות רומניות כולל את סטיאווה בוקרשט עימה זכה באליפות ב-1956. דובאי נפטר ב-7 באפריל 1994 בטרגו מורש שברומניה.

## תארים
### כשחקן
;ריפנסיה טימישוארה
*אליפות רומניה (4): 1932/33, 1934/35, 1935/36, 1937/38
*הגביע הרומני (2): 1933/34, 1935/36
;נבחרת רומניה
*גביע בלקאן (2): 1933, 1936
; אישיים
*מלך השערים בליגה הרומנית (4): 1932/33, 1933/34, 1934/35, 1936/37

### כמאמן
;סטיאווה בוקרשט
*אליפות רומניה: 1956

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל רומנים
קטגוריה:כדורגלנים הונגרים
קטגוריה:הונגרים מטרנסילבניה
קטגוריה:רומנים ממוצא הונגרי
קטגוריה:מאמני צ'.פ.ר. קלוז'
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1934
קטגוריה:מאמני סטיאווה בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:מאמני כדורגל רומנים
קטגוריה:כדורגלני גז מתאן מדיאש
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1938
קטגוריה:טימישוארה: אישים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1909
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1994
סאווין (מגזין)

***סאווין*** (נכתב באנגלית: **Samhain** ונהגה באירית כסאווין) היה מגזין בנושאי תיאטרון שפורסם באופן לא סדיר, עם שנתון שיצא לאור בדצמבר. המשורר האירי ויליאם בטלר ייטס היה תורם קבוע ומוביל של מאמרים המתארים את עקרונותיו האמנותיים. בטאון זה יצא לאור בין השנים 1901 - 1908.

## היסטוריה ומאפיינים
סאוויין החל לפעול לראשונה ב-1901. פרסומו של המגזין החל בחודש אוקטובר 1901, תוך שהוא מחליף את המגזין *בלטיין*, מגזין ביקורת תיאטרון שיצא לאור מדי פעם על ידי התיאטרון הספרותי האירי ואשר היה קרוי על שם הפסטיבל האירי המסורתי בלטיין. האגודה הלאומית לתיאטרון אירי היא זאת שהוציאה לאור את סאוויין. צוין כי שני כתבי העת "מהווים בעת ובעונה אחת היסטוריה ופרשנות ביקורתית בהמשכים ... על מקורה וצמיחתה של הפעילות הדרמטורגית באירלנד".

בגיליון הראשון של *סאוויין*, הסביר ייטס את שינוי השם ככזה המתייחס ל"שם הישן של תחילת החורף", מכיוון שהמחזות שלנו מוצגים השנה באוקטובר, ומכיוון שהתיאטרון שלנו מגיע לסיומו במתכונתו הנוכחית". *סאוויין* פרסם גם טקסטים של מחזות חדשים במשך תקופה מסוימת, אולם בהמשך נדפסו אלה בספר כמהדורת *[[תיאטרון אבי]]*. המגזין תמך בסוגת הדרמה הפואטית.המגזין פורסם בדבלין על ידי Sealy, Bryers & Walker, ובלונדון על ידי T. Fisher Unwin .

בשנת 1908 המגזין סאוויין חדל מפעילות.

## הערות שוליים

*The Collected Letters of W.B. Yeats. Edited by John Kelly and Ronald Schuchard. Oxford University Press, 2005, pp. 15, 978, et passim.
קטגוריה:כתבי עת לשירה
קטגוריה:תיאטרון אירי
קטגוריה:ויליאם בטלר ייטס
הפרש החשמלי

**הפרש החשמלי** (באנגלית: **The Electric Horseman**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1979 בבימויו של סידני פולאק, עם רוברט רדפורד וג'יין פונדה בתפקידים הראשיים.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר.

השירים בסרט מושרים על ידי וילי נלסון שגם משחק בו כידידו של "הפרש החשמלי" (רוברט רדפורד).

## תקציר העלילה
נורמן "סאני" סטיל (רוברט רדפורד) הוכתר חמש פעמים כאלוף ארצות הברית ברודיאו אולם הוא החל לשתות ומצבו החמיר. קונצרן ענק חתם איתו חוזה למסע פרסום של דגני בוקר. הוא מופיע בכינוסים גדולים כשהוא רכוב על סוס כשעל בגדיו ורתמות הסוס יש מנורות שמאירות בחשיכה והוא נראה כפרש חשמלי. הקהל אוהב אותו אבל הוא מרגיש מנוצל ונשלט על ידי הקונצרן.

באחד הכינוסים במלון סיזר פאלאס בלאס וגאס מציגים לו סוס מרוץ ת'ורוברד בשם "כוכב עולה" ("Rising Star") ששווה 12 מיליון דולר. למקום מגיעה עיתונאית מרשת תקשורה בניו יורק בשם האלי מרטין (ג'יין פונדה) שמחפשת "סיפור" עסיסי. סאני נפגש שם עם אשתו בנפרד, שרלוטה (ולרי פרין), ומסכים לחתום בפניה על הסכם גירושים.

סאני בודק את הסוס ומגלה שהוזרקו לו תרופות הרגעה וסטרואידים שיאפשרו שישתתף בתצוגה החשמלית. הוא רואה בזה התעללות בסוס שיועד למרוצים ובמקום להשתתף בהופעה הוא מסתלק איתו. ברצונו לשחרר אותו לטבע. מנהל הקונצרן, האנט סירס (ג'ון סקסון), מנהל מבצע בקנה מידה גדול כדי לתפוס את סאני שגנב את הסוס היקר ויגרום להפסדים עצומים לקונצרן.

האלי מצליחה לגלות את מקומו של סאני בעזרת ידידו וונדל (וילי נלסון). היא מגיעה אליו ובשלב בראשון הוא דוחה אותה ואפילו סוטר לה אך אחר כך מתרצה ומסכים לעמוד לפני המצלמה ולשדר על ההתעללות בסוס שגרמה לו לברוח אתו. הדברים משודרים והאהדה בציבור לסאני גואה.

נערך נגדו מבצע חיפושים ענק בהשתתפות מכוניות ואופנועי משטרה ומסוקים. בשלב מסוים הוא מתגלה ומתחיל מרדף מותח כשמכוניות ואופנועי משטרה דולקים אחרי סאני וסוסו הדוהר ולבסוף הוא מצליח להשתחרר מהם. האלי נפגשת איתו שוב וחוואי שאוהד איתו (וילפורד ברימלי) מבריח אותם ואת הסוס במשאית גדולה וסגורה, דרך מחסומי משטרה.

סאני ממשיך בדרך כשהוא צועד והיא רכובה. מתפתח ביניהם רומן אהבה קצר. הוא מודיע לה שבכוונתו לשחרר את הסוס בנקודה מסוימת והיא מודיעה זאת לעמיתיה בטלוויזיה והם שולחים לשם צוות. אנשי הקונצרן מגיעים אתם ומחכים לסאני והסוס. דווקא בגלל הפרשה הזאת עלו רווחי הקונצרן.

סאני חזה זאת ומשחרר את הסוס במקום אחר היכן שמסתובבים שם סוסים פראיים כדי שיצטרף אליהם. הסוס דוהר בשמחה ומצטרף לבני מינו.

האלי נפרדת מסאני ומשדרת את הסיפור בטלוויזיה, ההאשמות עליה ועל סאני בוטלו וסאני ממשיך לבדו בדרכים.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* קדימון לפרש החשמלי, באתר יוטיוב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי 1979
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על סוסים
קטגוריה:סרטי רוברט רדפורד
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מרדף אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
מלאנג סאר

**מלאנג סאר** (בצרפתית: **Malang Sarr**; נולד ב-23 בינואר 1999) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בלאנס.

## קריירת מועדונים
### ניס

סאר הוא יליד ניס, שהצטרף לקבוצה המקומית של ניס כבר בגיל שש. הוא היה חלק מהאקדמיה של הקבוצה במשך תריסר השנים הבאות עד שערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרית במסגרת הליגה הבכירה ב-14 באוגוסט 2016 במשחק נגד סטאד רן, כשהיה בן 17. כבר בהופעת הבכורה שלו הוא כבש את שערו הראשון, כשעשה זאת בנגיחה מכדור חופשי שהוגבה על ידי ז'אן-מיקאל סרי בדקה ה-60 של המשחק. שער זה הפך אותו לשחקן הצעיר השני בתולדות הליגה אשר הבקיע כבר במשחקו הראשון. לאחר המשחק, סאר הקדיש את השער לקורבנות פיגוע הדריסה בניס. ב-7 בנובמבר של אותה השנה, סאר חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו עם ניס, כשבאותה העונה הוא רשם למעלה משלושים הופעות במדי הקבוצה, שסיימה במקום השלישי.

ב-10 באוגוסט 2019, במחזור הפתיחה של עונת 20–2019, סאר רשם את הופעתו המאה במדי ניס בכל המסגרות, כשאותו משחק הסתיים בניצחון קבוצתו 1–2 על חשבונה של אמיין. החוזה שלה הסתיים ב-30 ביוני 2020 והוא הפך לאחר מכן לשחקן חופשי.

### צ'לסי

ב-27 באוגוסט 2020, צ'לסי הודיעה על החתמתו של סאר בחוזה לחמש שנים, כשאת העונה הראשונה שלו בקבוצה הוא ישחק כמושאל, וב-6 באוקטובר הושאל לפורטו. ב-21 באוקטובר ערך את הופעתט הבכורה בהפסד 3-1 למנצ'סטר סיטי בליגת האלופות. ב-22 בספטמבר 2022 ערך את הופעתו הבכורה בצלסי.

## קריירה בינלאומית

סאר ייצג את הנבחרת הצרפתית במגוון גילאים של נבחרות הנוער שלה, כשבספטמבר 2016, הוא נמנה לקפטן הנבחרת עד גיל 18 לקראת טורניר לימוז'. כעבור שנתיים, הוא אישר שהתאחדות הכדורגל הסנגלית ניגשה אליו על מנת לשכנע אותו לייצג את הנבחרת הסנגלית. לעומת זאת, הוא סירב והודיע שהוא בוחר להמשיך לייצג את צרפת.

## חיים אישיים

סאר הוא ממוצא סנגלי עקב הגירתם של הוריו מצרפת לפני לידתו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:ניס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ניס
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בפורטוגל
קטגוריה:צרפתים ממוצא סנגלי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1999
בית הספר ברנקו וייס בית שמש

**בית הספר בְּרַנְקוֹ וַייס בית שמש** הוא בית ספר תיכון שש-שנתי בעיר בית שמש.

## היסטוריה
בית הספר הוקם בשנת 1997, כחלק מרשת בתי הספר של מכון ברנקו וייס, שנוסד על ידי התעשיין והנדבן היהודי-שווייצרי ברנקו וייס.

בשנת 1998 הקימה עליזה בלוך את החטיבה העליונה בבית הספר ושימשה כמנהלת בית הספר במשך 14 שנים.

בשנים תשע"ה - תשע"ט ניהל את בית הספר אבי אור.

בשנים תש"ף - תשפ"ב ניהל את בית הספר יואב חג'בי.

החל בשנת הלימודים תשפג מנהל את בית הספר שמעון וייס.

## מודל חינוכי
בבית הספר פועלים בהתאם למודל, שפותח במכון ברנקו וייס, שנועד לחנך בני נוער שנמצאים בהדרה ובסיכון.

בית הספר קולט תלמידים מקבוצות שונות בחברה הישראלית: דתיים וחילונים, ותיקים ועולים חדשים. תוכנית הלימודים מותאמת באופן אישי לכל תלמיד.

בחטיבה העליונה 4 מסלולים: עיונית, מופת, מב"ר, אתג"ר.

## תוכניות לימוד
התיכון מחולק לשמונה בתים המהווים למעשה שמונה בתי ספר שונים המיועדים כל אחד לתחום אחר
.

הבתים בתיכון ברנקו וייס:

**בית אופקים** - הוא שש שנתי וכולל 2 מגמות עיקריות: ניהול עסקי ועבודת גמר. בנוסף קיימים לימודי מחשבת ישראל, כמגמת רוחב הפתוחה גם לתלמידים מבתים אחרים.

**בית רוח וחברה** - בבית זה יש 2 מסלולים. בראשון נלמדים מדעי החברה. המסלול השני הוא מסלול שוחרות של חיל האוויר שבסיומו צפויים התלמידים להצטרף למערך הטכני של חיל האוויר.

**בית מדעים** - מכין את התלמידים לקבלה לפקולטות בתחומי המדע כגון: מתמטיקה, פיזיקה, ביולוגיה, כימיה, מדעי המחשב ואנגלית.

**בית מדע וסביבה** - בבית זה לומדות כיתות שהתלמידים בהן מוכשרים בתחומי המדע והסביבה.

**בית אמנות** (חטיבת ביניים) - בית זה מיועד לכיתות ז עד ט שנמשכים לאומנויות. הבית החמישי גם כולל את כיתת תל”מ שמשמשת לשפר את המוכנות לתיכון.

**בית הספורט ואמנויות הבמה** -בבית זה נלמדים: ספורט ותנועה – החל מתולדות המחול והספורט וכלה באימונים בסוגי ספורט רבים כגון: טניס שולחן, אירובי, טניס ועוד. אמנויות הבמה – כולל לימודי היסטוריה של התיאטרון והמוזיקה, נגינה בכלים שונים, צפייה במופעים ופגישות עם אמנים.

**בית טבע וארץ ישראל** - בית זה כולל לימודי ארץ ישראל, תיירות ואדריכלות נוף.

**בית אמנות, תיאטרון ועתיד** - נלמדים שיעורים עיוניים ומעשיים בתיאטרון ואמנות. במסלול עתיד לומדים ערבית ברמה מוגברת והוא מבוצע בשיתוף הדוק של חיל המודיעין במטרה לשלב את התלמידים בחיל המודיעין בגמר הלימודים.

משרד החינוך מעניק לתלמידים מצטיינים אפשרות להתקבל לכיתות מופ"ת (ראשי תיבות: מתמטיקה, פיזיקה, תרבות). כיתות מופ"ת מיועדות לתלמידים מעולים בתחומי המדעים. תוכנית אופקים פונה לתלמידים בעלי הישגים גבוהים בתחומים שאינם מדעיים, כגון היסטוריה, ספרות, אומנות וכיוצא בזה.

## פרסים והצטיינות
בשנת תשע"א בית הספר זכה בפרס החינוך הארצי.

בשנת תשע"ח - תגמול דיפרנציאלי, על הישגי התלמידים במבחני הבגרות.

## ראו גם
* בית הספר ברנקו וייס רמלה

## לקריאה נוספת
* "לבנות את הגשר הזה" - עליזה בלוך, הוצאת משכל, 2017 (על האתגרים וההצלחות שחוותה בזמן שניהלה את בית הספר "ברנקו וייס" בבית שמש).

## קישורים חיצוניים
* אתר האינטרנט של בית הספר ברנקו וייס בית שמש
* מכון ברנקו וייס

## הערות שוליים

קטגוריה:בתי ספר תיכוניים בישראל
קטגוריה:בית שמש: מוסדות חינוך
סורת אל-מרסלאת

**סורת אל-מֻרְסַלַאת** (בערבית: **سورة لمرسلات**) היא הסורה ה-77 בספר הקוראן, והיא מונה 50 פסוקים.

שם הסורה לקוח מהפסוק הראשון בה, ומשמעותו "השלוחים".

## נושא הסורה
סורת אל-מרסלאת שמה דגש על ההתרחשויות שעתידות להתרחש לכאורה ביום הדין, ומזכירה חלק מהסימנים שלפי המסורת האסלאמית מצביעים על בואו הקרב של יום הדין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סורות
עיונים בספרות ילדים

**עיונים בספרות ילדים** הוא כתב עת המכיל מאמרים שעניינם ספרות ילדים ונוער בישראל, ובעיקר ספרות ילדים ונוער שנוצרה בעברית. כתב העת יוצא לאור מדי שנה מאז שנת ה'תשמ"ב על ידי "מרכז לוין קיפניס לספרות ילדים" הפועל במסגרת מכללת לוינסקי לחינוך.

הגיליון הראשון של כתב העת יצא לאור לרגל פתיחתו של "מרכז לוין קיפניס לספרות ילדים", והוקדש לעיונים ביצירת לוין קיפניס. הוא כלל מאמרים מאת אליהו הכהן, אוריאל אופק, גרשון ברגסון ומירי ברוך.

מרבית הגיליונות מוקדשים כל אחד לנושא מסוים, ומיעוטם כולל לקט מאמרים בשלל נושאים. נושאים שבהם עסקו גיליונות כתב העת: עלייה וקליטה בספרות ילדים; יהדות ספרד בספרות ילדים; שירי ערש; 100 שנות ציונות בספרות ילדים ונוער; אלימות וספרות ילדים; ספרות ילדים והומור; ספרות ילדים ופנטזיה; יצירת נתן אלתרמן.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:ספרות ילדים ונוער בישראל
אנדרטת אלכסנדר ברוולד

ממוזער|האנדרטה (מוערכת לסוף שנות ה-30 – תחילת שנות ה-40 של המאה ה-20)
**אנדרטת אלכסנדר ברוולד** היא אנדרטה לזכרו של האדריכל, מתכנן בניין הטכניון בהדר הכרמל וראש הפקולטה הראשון לאדריכלות – אלכסנדר ברוולד, ברחוב קלר בכרמל מרכזי בחיפה.
## היסטוריה
ברוולד נפטר באוקטובר 1930 ומוקירי זכרו החליטו להקים יד זיכרון במקום שבו אהב לשבת ולצייר. את האנדרטה תכנן זאב גסקו שסיים במחזור הראשון של הפקולטה לאדריכלות של הטכניון אשר ברוולד היה מייסדה.

האנדרטה בנויה כגדר וספסל, בצורת משושה עם פשפש קטן, המקיפים ברושים אשר ניטעו שם הרבה לפני הקמת האנדרטה.

על האנדרטה נחקקו כתובות בשלוש שפות: עברית, אנגלית וערבית, ביטוי לרב-תרבותיות בה האמין ברוולד, ובהן נכתבו שמו ותאריכי לידתו ופטירתו הלועזיים והעבריים.

האנדרטה נחנכה ב-26 במרץ 1937 בנוכחות מושל המחוז אדוארד קית'-רוץ', שבתי לוי, הרמן שטרוק – ידידו עוד מגרמניה של ברוולד, אלמנתו וחבריו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה: אנדרטאות
קטגוריה:הכרמל
יז'י קוסלה

**יז'י קוסלה** (15 ביולי 1942, צ'נסטוחובה - 7 בינואר 2017, גדיניה) היה גיטריסט, זמר, ומלחין פולני. הוא ידוע בעיקר בכך שהיה בין המייסדים של להקת צ'רבונה גיטרי.

## ביוגרפיה

י'זי נולד בוצ'נסטוחובה כאשר העיר הייתה תחת כיבוש נאצי. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה המשפחה עברה לגדיניה. בשנת 1961 יז'י קוסלה הקים את הלהקה הראשונה שלו. בשנים 1962–1964 הוא שירת בצבא שגם שם הקים להקה.

בשנת 1965 הוא היה בין המייסדים של להקת צ'רבונה גיטרי והיה בין מוביליה בשנים 1965–1967. לאחר עזיבת הלהקה, הוא המשיך לנגן, לשיר ולהלחין עד לשנת 1976.

בשנת 1976 יז'י קוסלה בעיקר עבד במועדון לילה. בשנת 1991 הוא חזר ללהקה אותה הקים, עזב אותה בשנת 1993 ובשנת 1999 חזר הבפעם השלישית.

יז'י קולסה כתב מספר שירים שהיו להיטים של הלהקה שהייתה בין הפופולריות ביותר בפולין. הוא הפסיק את הפעילות המוזיקלית בשנת 2015 עקב הידרדרות בבריאותו.

יז'יקלוסה נפטר בגדיניה בשנת 2017.

על הפעילות המוזיקלית הוענק לו עיטור פולני ופעמיים הוא קיבל פרס התרבות מהעיר גדנסק בו פעלה להקת "צ'רבונה גיטרי".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מלחינים פולנים
קטגוריה:זמרים פולנים
קטגוריה:גיטריסטים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1942
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-2017
שוק הזהב

ממוזער|נשים מטיילות בשוק הזהב, 2006
**שוק הזהב** הוא שוק בעיר עזה שבו נמכרים מוצרי זהב. השוק נמצא בסמוך למסגד הגדול של עזה, מוגדר עם גג, ומכיל חנויות בהן מוכרים זהב, תכשיטי זהב ומוצרי זהב נוספים.

## היסטוריה
השופט העזתי שייח שמס א-דין אל-חימסי הורה לבנות את שוק הזהב בשנת 1476, תחת השלטון הממלוכי בארץ ישראל. השוק היווה במקור חלק משוק מקורה גדול בהרבה מהשוק שקיים כיום, אך מרבית האזור נהרס על ידי הצבא הבריטי במהלכה של מלחמת העולם הראשונה.

כמו עסקים נוספים ברצועת עזה גם שוק הזהב תלוי במנהרות ההברחה ממצרים כדי לחדש את הסחורה שלו. כמו כן, הזהב מוכנס לרצועה על ידי פלסטינים שעוברים במעבר ארז, על פי נתונים הברחת משלוח זהב במנהרות ההברחה לעזה עולה בין 700 ל-1,200 דולרים, תלוי בכמות המוברחת.

גם במאה ה-20 ולאחריה גם במאה ה-21 היה השוק מוקד ביקור פופולרי לגברים ונשים שעמדו להתחתן וחיפשו תכשיטים מזהב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זהב
קטגוריה:אסיה: שווקים
קטגוריה:עזה: מבנים
קטגוריה:רצועת עזה: כלכלה