open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנדרומדה

[שמאל|ממוזער|250px|אנדרומדה בציור מעשה ידי [גוסטב דורה]]
**אנדרומדה** (ביוונית עתיקה: **Ἀνδρομέδα**) היא נסיכה מהמיתולוגיה היוונית, שכעונש מפוסידון על התרברבותה של אמה, נכבלה בשלשלאות לסלע כקורבן למפלצת ים. היא ניצלה ממוות על ידי פרסאוס בנו של זאוס, ובעלה לעתיד.

הנושא היה פופולרי באמנות מאז התקופה הקלאסית, כמו גם מוטיב הנסיכה והדרקון בכלליות. מתקופת הרנסאנס התעורר העניין בסיפור המקורי, בדרך כלל לפי כתביו של אובידיוס.

## מיתולוגיה
אנדרומדה הייתה נסיכה, בתם של קפאוס וקסיופאה, מלכי האתיופים (כל חופה הצפוני של אפריקה כונה "אתיופיה" ביוונית עתיקה).

על פי המסופר, יום אחד התפארה המלכה קסיופיאה שהיא יפה יותר מבנותיו של פוסידון אל הים (על פי גרסאות מסוימות היא התרברבה שבתה אנדרומדה יפה יותר מבנותיו של פוסידון ועל פי גרסה אחרת יפה יותר מאתנה). פוסידון כעס על כך, ובזעמו הציף את חופי ממלכת האתיופים ובנוסף שלח את המפלצת קטוס על מנת להעניש את בני האדם. לקפאוס וקסיופיאה נודע שהדרך היחידה שבה יוכלו להיפטר מהמפלצת, היא מתן בתם אנדרומדה לטרף לאותה מפלצת. לכן, כדי להציל את עמו, על פי עצת האורקל של אמון, כבל המלך האתיופי את בתו אנדרומדה לסלע אשר על חוף הים, מתוך כוונה להקריבה למפלצת.

פרסאוס, בנו של זאוס אבי האלים, עבר במקום וראה את אנדרומדה הכפותה. הוא התאהב בה, והבטיח שיהרוג את המפלצת, אם קפאוס ייתן לו את בתו אנדרומדה לאישה. פרסאוס נלחם במפלצת כשהוא רכוב על פגסוס והפכה לאבן בעזרת ראשה הכרות של מדוזה. לאחר שהפך את המפלצת לאבן שחרר את אנדרומדה ונשא אותה לאישה. אחד מתשעת ילדיהם הוא אלקטריאון מלך מיקנה.

בספרות היוונית העתיקה, הסלע אליו נכבלה אנדרומדה נקשר עם העיר יפו. האזכור הקדום ביותר לכך מופיע בפריפלוס של פסאודו-סקילקס מהמאה ה-4 לפנה"ס. זו גם ההתייחסות הראשונה בספרות היוונית העתיקה, המקשרת את האגדה עם החוף של ארץ ישראל.
בחוף הים על יד נמל יפו אפשר לראות את "סלע אנדרומדה".

על שמה גם נקראת קבוצת הכוכבים אנדרומדה ובה גלקסיית אנדרומדה.

## אמנות


קובץ:Perseo y Andrómeda, por Tiziano.jpg|**[[פרסאוס ואנדרומדה (טיציאן)|פרסאוס ואנדרומדה]]** (1553–1559) טיציאן, אוסף וולאס 
קובץ:Rembrandt Harmensz. van Rijn 011.jpg|**[[אנדרומדה כבולה אל הסלעים]]** (1630) רמברנדט 
קובץ:Persus and Andromeda by Joachim Wtewael.jpg|**פרסאוס משחרר את אנדרומדה** (1611)  יואכים וטוול, מוזיאון הלובר
קובץ:Mignard-Andromeda and Perseus.jpg|**La Délivrance d'Andromède** (1679) פייר מיניאר
קובץ:1840_Chasseriau_Theodore_-_Andromeda_Chained_to_the_Rock_by_the_Nereids.jpg|**אנדרומדה כבולה אל הסלע על ידי הנראידות** (1840) תיאודור שסריו
קובץ:1869_Edward_Poynter_-_Andromeda.jpg|**אנדרומדה** (1869) אדוארד פוינטר
קובץ:Vasari, perseo e andromeda, studiolo.jpg|**פרסאוס ואנדרומדה** (1570)  ג'ורג'ו וזארי 
ZeugmaMuseum14.jpg|פסיפס מ"הבית של פוסידון", פרסאוס ואנדרומדה, אוסף המוזיאון לארכאולוגיה של גזיאנטפ
Perseus and Andromeda.jpg|פרסאוס ואנדרומדה בפרסקו מהמאה ה-1 מפומפיי ב


## ראו גם
* סלע אנדרומדה
* הר אנדרומדה (איי סנדוויץ' הדרומיים)
* הר אנדרומדה (אלברטה)

## קישורים חיצוניים

* סיפורה של אנדרומדה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
*
קונסטנטין קרתיאודורי

**קונסטנטין קרתיאודורי** (13 בספטמבר 1873 – 2 בפברואר 1950) היה מתמטיקאי גרמני ממוצא יווני.
הוא תרם משמעותית לתורת הפונקציות הממשיות, חשבון וריאציות, ותורת המידה. כמו כן פרסם תוצאות חשובות בתחום העתקות קונפורמיות ובתורת התאמת השפה.

בפיזיקה, הוא ידוע בעיקר בתור מי שניסח את התרמודינמיקה באופן אקסיומטי.

## חייו
קונסטנטין קרתיאודורי נולד בברלין וגדל בבריסל, שבה שירת אביו כשגריר טורקיה בבלגיה. משפחת קרתיאודורי הייתה בין המשפחות המכובדות של קונסטנטינופול, ובניה החזיקו במשרות ממשלתיות רמות דרג.

קרתיאודורי החל את לימודיו באוניברסיטת ברלין ב־1900. בשנים 1902–1904 הוא למד לתואר דוקטור באוניברסיטת גטינגן בהנחייתו של הרמן מינקובסקי. בשנים 1909–1920 הוא שימש כמרצה באוניברסיטאות של הנובר, ברסלאו, גטינגן וברלין.

בשנת 1920 קיבל קרתיאודורי משרה באוניברסיטת סמירנה (כיום איזמיר) שבאסיה הקטנה (אז שייכת תקופה קצרה ליוון). הוא היה משתתף מרכזי בפיתוח המוסד והצליח להביא לשם מספר פרופסורים בעלי שם, אך בשנת 1922 עלו מאמציו בתוהו כאשר הטורקים כבשו ושרפו את העיר. קרתיאודורי נמלט לאתונה, ובעזיבתו הצליח לקחת עמו את הספרייה האוניברסיטאית וכך הציל אותה מחורבן. הוא נשאר באתונה ולימד שם באוניברסיטה ובבית-ספר טכני עד שנת 1924.

בשנת 1924 התמנה לפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת מינכן והחזיק במשרה זו עד למותו בשנת 1950.

קרתיאודורי ניחן בכישרון לשפות. בנוסף ליוונית וצרפתית שהיו לו כשפות אם, הוא פרסם את רוב מאמריו בגרמנית, שאף כיום מהווים דוגמה לסגנון כתיבה מדעית מצוין. כמו כן הוא שלט בשיחה באנגלית, איטלקית וטורקית, וידע לקרוא לטינית ויוונית קלאסית. יכולתו זו אפשרה לו לקיים קשרים עם מתמטיקאים בארצות שונות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לייבניץ בהנובר
קטגוריה:מתמטיקאים יוונים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1873
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1950
חולית (קיבוץ)

**חוֹלִית** הוא קיבוץ במועצה אזורית אשכול שהוקם תחילה בחצי האי סיני והועתק לפתחת שלום. שם הקיבוץ, "חולית" ניתן על שם אופייה החולי של הקרקע עליה הוקם בסיני.

## היסטוריה
הקיבוץ הוקם בשנת 1975 בחבל ימית שבפתחת רפיח בסיני כהיאחזות נח"ל בשם "אחימר" של תנועת הצופים ואיחוד הקבוצות והקיבוצים. הוא אוזרח ב-1978 לקיבוץ חולית בסיני, על שם החוֹליוֹת (דיונות) המאפיינות את האזור. לאחר פינוי סיני ויישום הסכם השלום בין ישראל למצרים ב-1982, הועתק הקיבוץ לחבל שלום.

הקיבוץ התמודד עם אתגרים ובשנת 2005 במסגרת תוכנית ההתנתקות, עלה הרעיון לפנות את הקיבוץ וליישב במקום מפונים מגוש קטיף. רעיון זה לא יצא אל הפועל, ובמקום זאת הוחלט שהמקום יהווה מרכז הכשרה של השומר הצעיר עבור יהודים מרחבי העולם המגיעים לשנת שרות של השומר הצעיר. בשנת 2010 היו בקיבוץ 25 חברים והחטיבה להתיישבות לחצה להופכו למושב כדי לגייס לו חברים נוספים.

בשנים שלאחר מכן, בעקבות עבודה משולבת של הקיבוץ והגופים המיישבים נקלטו בקיבוץ משפחות צעירות חדשות ואוישו הבתים הפנויים בקיבוץ. בשנת 2021 הסתיימה בניית שכונה חדשה של 12 בתים.

## הטבח בחולית

בשנת 2023 במהלך טבח שבעה באוקטובר הקיבוץ הותקף על-ידי כ-60 מחבלים. בטבח שהתחולל נרצחו 13 מבני הקיבוץ ביניהם חיים כצמן, שני עובדים זרים ושני לוחמי מילואים בלוט"ר. 4 בדואים שעבדו בקיבוץ ושני תושבים נוספים נחטפו לרצועת עזה. 2 מהם, אח ואחות שוחררו ב-30 בנובמבר, במסגרת עסקת חטופים.

לאחר המתקפה, פונו התושבים למלון עין גדי. תוכנן שחלק מתושבי הקיבוץ יעברו לגור באופן זמני בשכונה בקיבוץ רביבים ואחרים לבנין מגורים ברחובות בסמוך לקיבוץ נצר סרני.

## דמוגרפיה
נכון לספטמבר 2023 היו בקיבוץ 84 חברים ועוד כ-20 תושבים ומועמדים, ב-100 משקי בית, בנוסף התגוררו במקום חניכי מכינת הנגב. לאחר הטבח ב־7 באוקטובר 2023, ירד מספר החברים ל-74.

## כלכלה
קיבוץ חולית הוא קיבוץ מתחדש והחברים בו מתקיימים בעצמאות כלכלית מלאה. ענפי הפרנסה בקיבוץ מבוססים על חקלאות, בקיבוץ יש כלבו, פאב, פרדסי הדרים ומטע מנגו, גד"ש, רפת גדולה, מפעל המסחטות זקסנברג. רבים מתושבי הקיבוץ עובדים במגוון מקצועות חופשיים אחרים.

## קבוצות ותוכניות נוספות בקיבוץ
בקיבוץ מתגוררות היום מספר קבוצות אשר שותפות להתפתחותו והצלחתו:
* החל מ-2011 התיישב בקיבוץ גרעין שותפים, גרעין עצמאי אידאולוגי של צעירים משוחררים טריים, זוגות ורווקים שנקלטו בקיבוץ תחת הערכים של יישוב הנגב, לחיות בחיי קהילה ואורח חיים המשלב עבודה, לימוד והתנדבות. חברי הגרעין עוסקים בחינוך וחקלאות בקיבוץ וברחבי המועצה.
* בעבר פעל במקום פרויקט "מאהל ומגדל" של השומר החדש.
* שלוחת חולית של מכינת הנגב, מכינה קדם-צבאית חילונית אשר חזונה הוא לקדם קיומה של חברת מופת.

## הטבות מס

## קישורים חיצוניים

* 
* הסיפור של קיבוץ חולית באתר מיזם הנגב המערבי והגליל
* התנועה הקיבוצית - קיבוץ חולית חוגג 40 שנה, 31 בינואר 2018
* גרעין שותפים, באתר תנועת אור
* mynet קיבוץ - קיבוץ חולית החליט להפוך לקיבוץ מתחדש 
* 
* 
* איזו מדינה, עונה 1 פרק 4. קיבוץ חולית, באתר Mako, 1 בפברואר 2014
* התנועה הקיבוצית נפתחה שלוחה של מכינת הנגב בחולית, באתר התנועה הקיבוצית, 24 באוקטובר 2017
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1982
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: קיבוצים
קטגוריה:עוטף עזה: יישובים
קטגוריה:זוכי פרס בן-גוריון
קטגוריה:קיבוצים במחוז הדרום
קטגוריה:חבל שלום
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:יישובים בדרום ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
קובץ

**קובץ** הוא משאב מערכת לוגי המאפשר אחסון מידע, אשר זמין לתוכניות מחשב לקריאה או כתיבה. לרוב קובץ יישמר לטווח ארוך באמצעי לאחסון נתונים כגון דיסק קשיח, או דיסק און קי. בשל הגיוון הרב של המידע הקיים לרוב במחשבים, השימושים השונים והתוכנות השונות העושות שימוש במידע, קיימים סוגי קבצים רבים המותאמים לכל צורך.

למעשה, קובץ אינו יחידה המיוצגת כפי שהיא על גבי אמצעי האחסון, אלא מדובר בהפשטה (אבסטרקציה) של מערכת ההפעלה. כלומר, מערכת ההפעלה מאגדת את פיסות המידע הבסיסיות המפוזרות על גבי התקן הזיכרון בצורה בעלת משמעות וקלה לשימוש אשר באה לידי ביטוי בקבצים.

התכונות של הקובץ תלויות בסוג מערכת הקבצים שבה משתמשים, שהיא תלויה במידה רבה בסוג ובגרסת מערכת ההפעלה. כמו כן קיימים מספר סוגים שונים של קבצים:
#קובץ סדרתי – כמעט כל הקבצים כיום הם מסוג זה.
#קובץ אקראי – מופיע רק במערכות של מחשבים גדולים, ממומש לרוב על ידי אמולציה.
#קובץ אינדקס סדרתי – נדיר מאוד בימינו, ממומש לרוב על ידי אמולציה.

מערכות הקבצים הן היררכיות ולכן כל קובץ נמצא בתיקיה שמוכלת בתיקיה נוספת וכך הלאה עד שמגיעים לכונן שהוא האלמנט הלוגי הגדול ביותר (ב-UNIX מגיעים לספריית השורש). המגבלות על שם הקובץ (256 תווים ב-NFS), החלוקה לחלקים שמתייחסים אליהם בצורה שונה (למשל 8 תווים + 3 לסיומת ב-FAT) והמגבלות על שמות כפולים (למשל שמות בעלי אותיות גדולות או קטנות הם נפרדים ב-JFS) משתנים ממערכת קבצים אחת לשנייה.

## משפחות וסוגים של קבצים
לכל קובץ פורמט משל עצמו, שמגדיר את משפחתו ואת תת-סוגו. לכל פורמט של קובץ יש סיומת ייחודית שמאפשרת לנו לדעת את סוגו מבלי לפתוח אותו. באופן כללי רוב הקבצים מתחלקים למשפחות קבצים הבאות:
* **[[קובץ הרצה|קובצי הרצה]]** ששומרים הוראות להפעלת המחשב (לרוב יהיו בסיומת COM ו-EXE בחלונות)
* **[[קובץ טקסט|קובצי טקסט]]** שיש בהם טקסט שמקודד באופן מסוים
* **[[קובץ תמונה|קבצים גרפיים]]** שיש בהם מידע על תמונות, (הנפוצים הם BMP, GIF ו-JPG)
* **קובצי אודיו** ששומרים מידע קולי (הנפוצים הם MID ,WAV ו-MP3)
* **קובצי וידאו** ששומרים מידע של וידאו (הנפוצים בפורמט AVI וכעת גם ב-DivX)
* **קובצי אנימציה** ששומרים אנימציה
* **קובצי שרטוט** ששומרים מידע של תוכנות שרטוט
* **קבצים דחוסים** ששומרים את המידע דחוס ולעיתים אף מוצפן (הנפוצים בפורמט RAR ו-ZIP)

בכל משפחה של קבצים יש סוגים שונים, חלקם הוגדרו על ידי גופי תקינה, וחלקם נוצרו בידי חברות פרטיות. לעיתים פורמט מסוים מאומץ על ידי הקהילה, והופך להיות נחלת הכלל, ולעיתים פורמט נשאר בשימוש של החברה שייצרה אותו.

## ראו גם
*תכונות קובץ
## קישורים חיצוניים

* מאגר נתונים גדול המאפשר חיפוש סיומות קבצים
* רשימת סיומות עם התכנות שנועדו לשימוש איתן
* Filename.info — מידע אודות שמות הקבצים ב-Windows

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אחסון נתונים
קובץ תמונה

**קובץ תמונה** הוא קובץ מחשב אשר מכיל את המרכיבים של יצירת תמונה: אורך, רוחב, צפיפות, צבעים וכיוצא בזה. לאחסון והצגה של תמונות במחשב משמשים סוגים אחדים של קבצים, שלכל אחד מהם יתרונות וחסרונות משלו.

## סוגים של קובצי תמונה
הבחנה בסיסית מחלקת את הסוגים השונים של קובצי תמונה לשתי מחלקות: מפת סיביות (bitmap) וקובץ וקטורי. קבצים מהמחלקה הראשונה מחזיקים את המאפיינים של כל פיקסל שמרכיב את התמונה. קבצים מהמחלקה השנייה מחזיקים את התמונה (או, ליתר דיוק, התרשים) כאוסף של פונקציות מתמטיות. יתרונה של המחלקה השנייה הוא ביכולתה להגדיל ולכווץ את התרשים בלא לפגוע באיכותו.

הבחנה בסיסית אחרת מבחינה בין קובץ תמונה דחוס, המאחסן את התמונה בנפח מזערי, ובין קובץ תמונה לא דחוס, השומר את המידע על התמונה בצורה מפורטת, הדורשת נפח רב.

סוגים נפוצים של קובצי תמונה:
* JPEG: קובץ תמונה דחוס. הדחיסה גורמת לאובדן מידע מועט. אידיאלי לשמירת תצלומים.
* BMP: קובץ תמונה בסיסי של Windows – לא דחוס.
* TIFF: קובץ תמונה לא דחוס.
* GIF: קובץ תמונה דחוס. הדחיסה גורמת לאובדן מידע, מכיוון שהפורמט כולל לא יותר מ-256 צבעים. אידיאלי לשמירת תרשימים, לתמונות אנימציה מונפשות, ואיורים שבהם הרקע מתמזג עם הסביבה (רקע שקוף). פורמט זה היה בעל פטנט של חברת Unisys, אשר פקע ב-2003 בארצות הברית וכשנה לאחר מכן באירופה, ביפן ובקנדה, ולכן תוכנות גרפיקה נדרשו לשלם תמלוגים כדי לתמוך בו.
* PNG: פורמט מתחרה ל-GIF, ללא הבעיה של זכויות יוצרים.
הפורמט אידיאלי מכיוון שהוא לא מאבד מידע, מאפשר רקע שקוף וקל משקל.

מצלמות דיגיטליות רבות יכולת להפיק קבצים בפורמט raw, קבצים אלה אינם קובצי תמונה כשלעצמם אלא מכילים את הנתונים הגולמיים שעל החיישן. באמצעות תוכנות גרפיקה אפשר להפיק מהם תמונות באיכות גבוהה.

## יצירת קובץ תמונה
ליצירת קובץ תמונה משמשים כלים מסוגים שונים:
* תוכנת עיבוד תמונה. דוגמה לתוכנה בסיסית לציור היא "צייר" המופיעה במערכת הפעלה חלונות, ומשוכללות ממנה הן Paint Shop Pro, Photoshop, GIMP ורבות אחרות.
* אמצעי קלט מתאימים, ובפרט סורק, מצלמה דיגיטלית ומשטח רישום דיגיטלי.
* תוכנות ייעודיות שונות, שבין שאר פעולותיהן מאפשרות גם יצירת פלט גרפי של פעולתן.

## הצגת קובץ תמונה

קובצי תמונה ניתנים להצגה באמצעות תוכנות עיבוד תמונה למיניהן, ואליהן נוספות תוכנות אחדות המסוגלות להציג קובצי תמונה מבלי שתהיה להן היכולת ליצור קבצים כאלה. התוכנה הבולטת ביותר מסוג זה היא הדפדפן, המאפשר הצגה של קובצי תמונה מסוג gif, jpeg ו-png. גם במסמכים של חבילות יישומים משרדיים, כגון אופיס, ניתן לשלב קובצי תמונה מסוגים שונים. בתוכנות אלה הצגת התמונה היא חלק ממכלול רחב יותר של מטרות שלהן משמשת התוכנה. תוכנות מסוימות משמשות אך ורק להצגה של קובצי תמונה. תוכנה בולטת בקטגוריה זו היא IrfanView, המסוגלת להציג מגוון רחב ביותר של קובצי תמונה. תוכנה נוספת בקטגוריה זו היא ACDSee, שלה גם יכולת מסוימת לעיבוד תמונה.

## לכידת מסך והפיכתו לקובץ תמונה

לעיתים מתעורר צורך ללכוד מסך מחשב או חלק ממנו ולהפכו לקובץ תמונה. מצב כזה נוצר, למשל, בעת כתיבת מדריך למשתמש לתוכנה מסוימת, שבו יש לשלב תצלומי מסכים של התוכנה. ישנן תוכנות המאפשרות מימוש קל של מטרה זו. במערכת ההפעלה Windows 7 נכלל כלי כזה שנקרא "כלי החיתוך" (או "Snipping Tool" בממשק באנגלית). ללא כלי ייעודי למשימה זו ניתן לבצע לכידת מסך באמצעות לחיצה על המקש Print screen במקלדת והדבקת התוצר בתוכנה לעריכת תמונות.

## קישורים חיצוניים

*  מאגר קובצי תמונות ומדיה חופשיים
* 
* תמונה, איכות רזולוציה ופיקסלים, באתר מגמת תקשוב, 14 בינואר 2016

קטגוריה:פורמטים גרפיים
מסדי נתונים – מונחים

הערה: כל הדוגמאות בהמשך נלקחות ממערכת מרשם האוכלוסין, בהנחה שכל קורא ראה תעודת זהות או לפחות יש לו מושג בסיסי על המידע הנכלל בה.
* **[[שדה (אחסון נתונים)|שדה]]** (field): יחידת הנתונים הקטנה ביותר במסד נתונים או בקובץ, למשל שם פרטי של אדם.
* **[[רשומה (אחסון נתונים)|רשומה]]** (record): אוסף כל השדות המתארים נושא מסוים, למשל רשומת תושב במרשם התושבים.
* **[[טבלה]]** (table): במסד נתונים יחסי, טבלה היא אוסף כל הרשומות בנושא מסוים. טבלת כתובות במרשם התושבים, למשל, תכיל את כל רשומות הכתובת של כל התושבים.
* **[[מפתח (מסד נתונים)|מפתח]]** (key): שדה המשמש לאיתור רשומה, למשל מספר זהות או שם משפחה ושם פרטי.
** **[[מפתח ראשי]]** (primary key): שדה המשמש לזיהוי חד משמעי של הרשומה, למשל מספר זהות.
** **[[מפתח מורכב]]**: מפתח המורכב משדות אחדים, למשל שם משפחה ושם פרטי.
** **[[מפתח זר]]** (foreign key): שדה בטבלה אחת, המצביע על מפתח בטבלה אחרת, ובכך מקשר בין הטבלאות.
* **[[קובץ]]** (file): אוסף של מידע המיועד למחשב או למשתמש. קובץ הוא יחידת המידע שאליה מתייחס המחשב ואותה ניתן לשמור בהתקן זיכרון לטווח ארוך כמו דיסק קשיח ודיסקט.
* **[[מסד נתונים]]** או **בסיס נתונים** (database): תוכנה לאחסון נתונים ואחזורם ומימושה הפיזי של תוכנה זו בצורת קבצים המאוחסנים על-גבי דיסק
** **[[מסד נתונים יחסי]]** (relational database): המודל הדומיננטי כיום למסדי נתונים, ולפיו הנתונים מאוחסנים בטבלאות.
** **[[מסד נתונים רשתי]]**: מסד נתונים המציג את מסד הנתונים כרשת של צמתים וערוצים, כאשר כל הצמתים מייצגים רשומות נתונים והערוצים מייצגים יחסים בין הרשומות.
** **[[מסד נתונים היררכי]]** (hierarchical database): מסד נתונים שישויות המידע ("סגמנטים") קשורים ביניהן ביחסים של היררכיה, כאשר בראש ההיררכיה יש מופע אחד ולסגמנטי הבנים יכולים להיות כמה מופעים
** **[[מסד נתונים מונחה-עצמים]]** (object-oriented database):
* **[[נרמול מסד נתונים]]** (database normalization): יצירת מבנה תקין של טבלאות ושדות, למניעת בעיות במסד הנתונים.
* **[[מודל ישויות קשרים]]** (entity–relationship model): שיטה לייצוג מסדי נתונים יחסיים.

## מונחים נוספים
*אחסון נתונים – מונחים
*תוכנה – מונחים
*חומרה – מונחים
*תקשורת מחשבים – מונחים

## לקריאה נוספת

* 

*
קטגוריה:מונחונים
אנקדוטה

**אֲנֵקְדוֹטָה** היא סיפור קצרצר שבא להמחיש היבט כלשהו בתיאורה של אישיות או בתיאור של מאורע היסטורי. האנקדוטה עוסקת בפרטים שוליים של האישיות או המאורע, אך יש בה כדי להאיר פרטים מהותיים יותר, ובפרט להוסיף עניין בתיאורן של עובדות.

## היסטוריה
מקור המונח בספרו של פרוקופיוס מקיסריה, הביוגרף של יוסטיניאנוס הראשון, שפרסם ספר בשם Ανεκδοτα (תורגם כ"זכרונות שלא פורסמו" או "היסטוריה סודית") ובו סיפורים קצרים מהחיים הפרטיים בחצר הביזנטית בזמנו של הקיסר יוסטיניאנוס ויש בהם גם רכילות רבה על אשת הקיסר תאודורה. לאחר מכן החלו מכנים בשם אנקדוטות, פרסום מחדש של כתבי יד עתיקים. למשל פרסום בדפוס של כתבי יד מספריית אוקספורד נקרא בשם Anecdota Oxoniensia. לאחר מכן, כונו אנקדוטות פרסומים של תעודות ופרטים בעלי חשיבות שולית, רכילויות ופרטים אינטימיים מחיי אנשים מפורסמים. בהדרגה הפכה האנקדוטה לסיפור קצר, לעיתים מבדח או בעל עוקץ או מוסר השכל, לרוב בנושא מפתיע או מעורר סקרנות. התכונה של עיסוק בפרפראות (אמיתיות או דמיוניות) מחיי אנשים מפורסמים נשארה עד היום ברוב האנקדוטות. גם היום יש לאנקדוטות חשיבות בחקר ההיסטוריה, הספרות או הביוגרפיות בגלל כוחם להפיץ אור על אופייה של תקופה או דמות מסוימת.

בדרך כלל מבוססת האנקדוטה על מאורע שאכן התרחש, אך במהלך גלגוליה של האנקדוטה היא עשויה להפוך לסיפור בדיוני, עקב שינוי פרטים או עקב הדבקתה לאדם אחר. במקרים אחרים האנקדוטה משוללת כל יסוד.

לעיתים מיוחסת אמירה אנקדוטלית לאומרים אחדים. דוגמה לכך הן שלוש האנקדוטות הבאות הרומזות למשה דיין, שהיה בעל עין אחת:
* כשביקר יגאל ידין באחד מהאתרים אשר נגנבו ממנו ממצאים ארכאולוגיים, אמר ידין: "אני יודע מי עשה את זה, ואני לא אגיד מי זה היה, אבל אם אני אתפוס אותו - אני אוציא לו גם את העין השנייה."
* באחת מישיבות הממשלה דנו בנושא ההדלפות. במהלכה ראש הממשלה דאז, לוי אשכול, הודיע נחרצות, שאם עוד פעם אחת מישהו ידליף מישיבות ממשלה, אז הוא יוציא לו את העין השנייה. 
* בעקבות "העסק הביש" אמר שר הביטחון דאז, פנחס לבון: "אינני יודע מי נתן את ההוראה, אבל אם אני אתפוס אותו - אוציא לו גם את העין השנייה".

## לקריאה נוספת
* אלתר דרויאנוב, **[[ספר הבדיחה והחידוד]]** - אוסף אנקדוטות מהעולם היהודי של המאה ה-19 וה-20

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פולקלור
מקאמה

**מקאמה** (בערבית: **مقامة**, אספת שבט, סיפור שמספרים באספתו, ומכאן השם העברי 'מחברת', במובן חבורה) היא יצירה שירית-סיפורית מגוונת, המשלבת בתוכה פרוזה מחורזת בעלת ברק רטורי ושירים שקולים. מקאמות היו נפוצות בשירה הערבית של ימי הביניים, וממנה הגיעו לספרות העברית של יהדות ספרד.

חוקר הלשון יהודה רצהבי עמד על מאפייניה של המקאמה:

## המקאמה הערבית בימי הביניים

[שמאל|ממוזער|200px|המקאמה השביעית של [אל-חרירי מסוף המאה העשירית]]
ראשיתה של המקאמה ביצירתו של הסופר הערבי בדיע א-זמאן אל-המד'אני, יליד המדאן בן המאה העשירית. המשיך בדרך זו והרחיבה אל-חרירי במאה ה-11. המקאמות של שני יוצרים אלה מתמקדות בעלילותיהם של גיבורים נכלוליים, שנדודיהם ומעשיהם מסופרים בפני אספת השבט על ידי המספר. הגיבור הנכלולי מפגין שליטה וירטואוזית בשירה הערבית (או בעברית המקראית, כאשר מדובר במקאמה עברית) ובפילוסופיה הקלאסית. במקאמה אופיינית יש כחמישים אפיזודות, שבהן הגיבור הנכלולי, בדרך כלל תחת מסווה, מוציא בתחבולותיו מהמספר את כספו, ומוביל אותו לאירועים מביכים ולעיתים אף אלימים. חרף זאת, המספר ממשיך לתור אחר חברתו של הגיבור, מוקסם מיכולתו הרטורית.

כתבי יד של יצירתו של אל-חרירי אוירו לעיתים קרובות במיניאטורות. אל-חרירי פיתח את הסגנון הרטורי של המקאמה, לדרגה שהפכה את יצירתו לחומר לימוד לתורת הנאום, וכבסיס למילונאות של הערבית של המאה ה-8 והמאה ה-9.

## מקאמה בספרות העברית של ימי הביניים
יהודה אלחריזי תרגם את המקאמות של אל-חרירי לעברית, בערך בשנת 1218, וקרא להן "מחברות איתיאל" ("מחברת" כאן היא במשמעות של "מקאמה"). כשנתיים לאחר מכן כתב אלחריזי את המקאמות שלו, "תחכמוני". יעקב בן אלעזר, בן זמנו, חיבר את קובץ המקאמות המחורזות "ספר המשלים".

מקאמות עבריות נוספות התרחקו מסגנונם של אל-המדאני ואל-חרירי. יוסף אבן זבארה, שחי בברצלונה בסוף המאה ה-12 ובתחילת המאה ה-13, כתב את "ספר שעשועים", שבו המחבר, המספר והגיבור הנכלולי הם כולם אבן זברה עצמו. 

"מחברות עמנואל" של עמנואל הרומי אף הן מקאמות.

## מקאמה בספרות העברית המודרנית
מקאמה נודעת היא יצירתו של חיים נחמן ביאליק, "אלוף בצלות ואלוף שום".

בעברית בת ימינו משמש המושג "מקאמה" גם לתיאורה של פרוזה מחורזת.
בין מחברי המקאמות בעברית עכשווית אפשר למנות את חיים חפר, שפרסם במשך למעלה מעשור מקאמה שבועית בענייני דיומא בעיתון "ידיעות אחרונות", ואת השדרן איזי מן שחיבר יותר מ-5,500 מקאמות לאירועים ולטקסים ממלכתיים של מדינת ישראל, לצה"ל, לקרן קיימת לישראל ולמאות גופים וארגונים.

## ראו גם
* ספרות ערבית

## לקריאה נוספת
* דן פגיס, **מקאמות עבריות וסיפורים אחרים בפרוזה מחורזת**, תשל"ד
* יהודה רצהבי, **ילקוט המקאמה העברית**, 1974
* שלמה דב גויטיין, "המקאמה והמחברת", מחברות לספרות ה', 1951
* נורית גוברין, "סגנון המקאמה בספרות העברית בדורות האחרונים", **מאסף** ח-ט (בעריכת ישראל כהן ודב סדן), תשכ"ח (נדפס שוב בספרה **קריאת הדורות: ספרות עברית במעגליה**, כרך א, תל אביב: גוונים ואוניברסיטת תל אביב, תשס"ב 2002, עמ' 369–397)
* איזי מן, **על במותיך**, הוצאת משרד הביטחון והוצאת מודן (2013) ו**למען ביטחוננו**, משרד הביטחון ומודן (2016)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סוגות שיריות
קטגוריה:שירת ימי הביניים
קטגוריה:שירה ערבית
הארד בופ

ממוזער|טקסט=נגן סקסופון שמאחוריו נגן תופים לצד קונטרבס|מופע ג'אז
**הארד בופ** (באנגלית: **Hard bop**) הוא תת-סגנון בג'אז שהתפתח מהבי-בופ. הוא מושפע מרית'ם אנד בלוז, בלוז (בעיקר בשימוש בסקסופון ובפסנתר), וממוזיקת גוספל.

בהארד-בופ קיים שימוש רב יותר בקונטרבס מאשר בבי-בופ, בין היתר בשל שימוש רב שעשו בו חלק מהמוזיקאים הבולטים בסוגה, כמו צ'ארלס מינגוס וריי בראון; אך גם בשל הניסיון ליצור סגנון נגיש יותר לקהל שאינו מכיר או מחבב בי-בופ. 

לדברי היסטוריון המוזיקה דייוויד ה. רוזנטל, סגנון זה משקף דור של מוזיקאים אפרו-אמריקאים שגדלו בתקופה שבה בי-בופ ורית'ם אנד בלוז היו הסגנונות הנפוצים במוזיקה, ומוזיקאים כמו טאד דמרון עבדו בשניהם. השימוש במונח החל באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20.

בין המוזיקאים הבולטים בסגנון זה:
*ארט בלייקי ושליחי הג'אז
*ג'ון קולטריין
*מקס רואץ'
*קליפורד בראון
*הוראס סילבר
*סאני רולינס
*בני גולסון
*דקסטר גורדון
*פרדי האברד

## קישורים חיצוניים

* אתר העוסק בהארד בופ 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ג'אז
קטגוריה:בי בופ
מרכז סוזן דלל

**מרכז סוזן דלל למחול ולתיאטרון** הוא מרכז תרבות ישראלי השוכן במתחם אשר נמצא בשכונת נווה צדק שבתל אביב-יפו. המרכז הוכרז כזוכה פרס ישראל בתחום אומנות המחול לשנת ה'תש"ע 2010.

מנכ"לית מרכז סוזן דלל הנוכחית היא ענת פישר לבנטון.

## היסטוריה
מרכז סוזן דלל בתל אביב הוקם ב-1989 במימון משפחת דלל הלונדונית, בעקבות יוזמתו של זאב סוקולובסקי נציג קרן משפחת דלל שביקשו להנציח את זכר בתם, סוזן, בתם של ג'ק דלל, איש עסקים יהודי-בריטי ואשתו הראשונה, זהבה הלמר, דיילת אוויר ישראלית. סוזן דלל התגוררה זמן מה בישראל וניסתה לפתח קריירת ריקוד. נפטרה בשנת 1981, בגיל 25, ממנת יתר של הרואין.
מממנים נוספים של המרכז הם עיריית תל אביב-יפו ומשרד התרבות.

המרכז הוקם בשכונת נווה צדק כחלק מרצונם של מייסדיו לשמור על קשר עם המורשת התרבותית של תל אביב. המתחם המאכלס את המרכז כולל את מבנה בית הספר לבנים של חברת "כל ישראל חברים (אליאנס)", ולמולו מבנה בית הספר לבנות של תנועת "חובבי ציון" (מוכר גם בשם "בית הספר יחיאלי"). בתי הספר נבנו על ידי יוסף אליהו שלוש בברכת ועד העיר יפו בשנת 1908. ומקום מושבה הראשון של המדרשה למורות וגננות ע"ש לוינסקי.

מבית הספר "אליאנס" יצאו לוחמי האצ"ל להתקפת האצ"ל על יפו באפריל 1948. בית הספר לבנות היה מקום אימון של ההגנה והיה בו סליק. עיריית תל אביב הציבה לוחיות זיכרון בשני הבתים.

הבניין הראשי שופץ לראשונה בתחילת שנות ה-80 והחלה להתקיים בו פעילות תרבותית-אומנותית מגוונת, במסגרת מה שנקרא אז "המרכז התיאטרוני בנווה צדק". פעילות זו התקיימה בסיוע משפחת ירושלמי, הממשיכה בתמיכתה במקום גם בעשור השני של המאה ה-21, לאחר ששינה את צורת פעילותו, עם הקמת מרכז סוזן דלל. ארבעת מבני המתחם הוסבו לארבעה אולמות מופעים המותאמים להופעות מחול. אלו מקיפים רחבה המשמשת למופעי חוצות תחת כיפת השמיים. שיפוץ המתחם הושלם בשנת 1989, לפי תכנונו של אדריכל הנוף שלמה אהרונסון, אשר שילב במקום הדרים וסביבם תעלות מים. אלו נועדו להזכיר למבקר את הפרדסים הרחבים באזור, אשר נעקרו עם בנייתם של מבני נווה צדק, ואת שיטת ההשקיה שהייתה נהוגה אז. על עיצוב המקום זכה אהרונסון בפרס רכטר.

מנכ"ל המרכז מיום שנוסד ועד שנת 2020 היה יאיר ורדי.

המרכז משמש בית לשלוש להקות מחול מודרני מקצועיות, להקת המחול בת-שבע ואנסמבל בת-שבע, להקת המחול ענבל וכן להקת המחול ענבל פינטו ואבשלום פולק. מלבד זה, מתקיימים במקום הפסטיבלים "דאנסאירופה", "מחולאחר", "מחולוהט", "הרמת מסך - חשיפה בינלאומית", "גוונים במחול", פסטיבל פלמנקו וכן תחרות לבלט קלאסי על שם מיה ארבטובה. בנוסף, המקום משמש ביתו של תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער. בין השנים 1992–1995 שימש המקום בתור אולם הבית של התזמורת הסימפונית תל אביב.

בשנת 2020 מונתה לתפקיד מנכ"לית המרכז ענת פישר לבנטון. עם מינוייה חלו שינויים במבנה הניהולי. לצד המנכ"לית מונתה לראשונה מנהלת אומנותית נעמי פרלוב.

## גלריה

קובץ:PikiWiki Israel 9997 suzanne dalal center in tel aviv.jpg|המבנה המשומר של בית הספר לבנים
קובץ:Suzanne Dellal Centre4.jpg|המבנה המשומר של בית הספר לבנות
קובץ:Suzanne Dellal Centre-Tel Aviv-13.jpg|פנים אולם סוזן דלל


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס ישראל למחול
קטגוריה:ישראל: מחול
קטגוריה:נווה צדק
קטגוריה:תל אביב-יפו: תרבות
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים
קטגוריה:תל אביב-יפו: תיאטראות
MIRC

[שמאל|ממוזער|ה[לוגו של mIRC]]
שמאל|ממוזער|הלוגו הקודם, שימש עד החלפתו בלוגו החדש בגרסה 6.31

**mIRC** (קרי נפוץ בעברית: **מירק**) הוא לקוח IRC שפיתח ח'אלד מרדם-ביי למערכת ההפעלה חלונות, אך יש בו תמיכה גם בפרוטוקולי עזר ל-IRC: DCC ו-CTCP, שהתקשורת בהם ישירה, בלי שרת מתווך.
התוכנה פותחה בשלהי שנת 1994, וגרסתה הרשמית הראשונה, גרסה 2.1, יצאה לאור ב-28 בפברואר 1995.

כיום mIRC היא לקוח IRC הפופולרי בעולם למשתמשי חלונות.
התוכנה מופצת ברישיון "שיתופי" (Shareware), ויש לקנות אותה אחרי 30 ימי ניסיון.

## תכונות עיקריות
* ממשק נח ופשוט המאפשר שימוש קל בפרוטוקול IRC.
* התוכנה מאפשרת הרחבה על ידי כתיבת תסריטים שבהם אפשר להגדיר פעולות בתגובה לאירועים או פעולות רגילות. אפשרות זו הביאה להתפתחות שפת תכנות קטנה הנקראת "מירק סקריפטינג" (**mIRC scripting**), שפה קלה למדי שניתן ללמוד באתרים רבים העוסקים בנושא. למעשה, אין כמעט ערוצים אשר לא משתמשים במירק סקריפטינג. דוגמה לשימוש היא "שמירה" על הערוץ מהצפות וחוקים נוספים הנשמרים בדרך כלל בערוצים באמצעות בוטים.
* קיימות כיום חבילות המוסיפות פונקציות רבות למירק הבסיסי על ידי שימוש נרחב במירק סקריפטינג. חבילות אלו מוסיפות אפשרויות כמו פתיחת שרת קבצים (**file server או fserve**) אשר מאפשר לכל משתמש לשתף קבצים עם שאר משתמשי השרת, שימוש קל בצבעים, הצגת פרטים על המחשב ועוד.
*שליחה וקבלה של קבצים באמצעות DCC (קיימים בוטים ושרתי קבצים אשר נמצאים בדרך כלל בערוצי הורדות).
*התחברות בו-זמנית לשני שרתים או יותר.
* תמיכה ב־UTF-8.

## טייארק וונק
טייארק וונק (Tjerk Vonck) פתח את ערוץ ה-IRC הרשמי הראשון של מירק, עיצב את האתר הרשמי של התוכנה, והיה מעורב בפיתוחה מאז שחרור הגרסה הראשונה.
הוא גר בהולנד ומשמש כמפתח עלון השאלות הנפוצות של מירק וכבודק גרסאות בטה של התוכנה.

וונק מספר בעמוד האינטרנט שלו:

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנות תקשורת
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1995
מצליח

**מַצְלִיחַ** הוא מושב עובדים בשפלה הממוקם כשני קילומטר דרומית לרמלה. המושב משתייך לתנועת המושבים ונמצא בשטחה של המועצה האזורית גזר. מצפון למצליח כביש 431, ממזרח למצליח מחלף נשרים וכביש 6, ממערב ומדרום למצליח כביש 4304.

מצליח הוקם כיישוב קראי, ובכך הוא אחד משני היישובים הקראים בעולם, כשהשני הוא רנן שבסמוך לאופקים. עם זאת, לצד הקהילה הקראית יושבו בו החל משנות ה-50 של המאה ה-20 יהודים רבניים, וכיום מתגוררים בו קראים ושאינם קראים.

## מקור השם
המושב נקרא על שם סהל בן מצליח הכהן, רב קראי מפורסם מירושלים שקרא לעליה לארץ ישראל במאה ה-10.

## היסטוריה
מושב מצליח הוקם על ידי יהודים קראים ממצרים בשנת 1950. בעקבות מחלוקת בשנותיו הראשונות עזבו כמחצית מהמתיישבים הראשונים את המושב. תשע משפחות נוספות של קראים הורחקו מהמושב בפקודת בית המשפט משום שלא עבדו את אדמותיהם. הסוכנות ניסתה להביא במקומם גרעין של יוצאי רומניה בשנת 1954, אך הדבר לא נסתייע. במקומם הביאה הסוכנות היהודית עולים ממרוקו ואנשי קהילת בני ישראל מהודו.

שטחו של המושב הוא כ־2,400 דונם. הוא כולל 101 משקים מהם 21 פעילים בתחום החקלאות. החל מאמצע שנות ה-90 הורחב המושב שלוש פעמים ונבנו בו בתים צמודי קרקע ללא אדמה חקלאית. תושבי המושב מתפרנסים כיום מחקלאות, מתעשייה קלה במושב ומעבודות חוץ.

## אתרים
### בית הכנסת הקראי
במושב מצליח עומד בית הכנסת קראי, בו ארון קודש על במה מוגבהת ורצפה מכוסה שטיחים. מלבד בית הכנסת הקראי הוקם במושב גם בית כנסת ספרדי-מרוקאי (רבני).

### אמת המים לרמלה
אמת המים לרמלה (אמת המים האומיית) - בפאתי המושב ניתן להבחין בשרידי האמה שנבנתה ב־716 ככל הנראה על ידי סולימאן בן עבד אל מלכ – מייסד העיר רמלה. אורך האמה היה כ-10 קילומטרים והיא הובילה מים מתל גזר ועד לרמלה. אמת המים נחרבה בעת המצור ב-976 לספירה על רמלה ומאז לא פעלה שוב.

### שמורת מצליח
השמורה נמצאת בצמוד וממזרח לבית הקברות של מושב מצליח. בשטח השמורה נמצאה בעבר מחצבה נטושה, בה נחשפו סלעי קירטון מתקופת האוליגוקן.

## קישורים חיצוניים

* מצליח באתר המועצה האזורית גזר
* בוסתן שושן

## הערות שוליים

280px|ממוזער|ימין|בית הכנסת הקראי במושב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מועצה אזורית גזר
קטגוריה:יהדות קראית
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
תוכולתי-נינורתה השני

**תֻכֻלתִ נִנֻרתַּ השני** היה מלך האימפריה האשורית החדשה בשנים 891 עד 884 לפנה"ס.

תוכולתי-נינורתה שלט זמן קצר מכדי להספיק להרחיב את שליטת ארצו, אך בשבע שנות שלטונו יצא לחמישה מסעות – ארבעה מהן כנגד ארץ נאירי . נלחם נגד מלך בבל, ומינה מושלים מקומיים שהיו כפופים אליו. לאחר שהצבא האשורי עזב בסוף מהדורת האנלים היחידה שלו הוא מתפאר שמסעותיו הביאו לו 2,720 סוסים – נקודה חשובה להבנת התעצמותה הצבאית של אשור. גם הוא מתפאר במפעלי פיתוח שעשה בארצו ובהגדלת מספר האוכלוסייה שלה, ייתכן באמצעות הגליית אנשים לארץ אשור.

עם מותו הקיף אזור שלטונה של אשור את כל צפון עיראק של היום, מנהר החבור במערב ועד להרי הזגרוס במזרח, מנציבין בצפון עד לענה על הפרת התיכון וסמרה שעל החידקל (מעל נהר עדהם).

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי האימפריה האשורית החדשה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-9 לפנה"ס
מוטו

**מוטו** הוא ביטוי קצר המתמצת רעיון, שאיפה או דרך־חיים, של יחיד או של קבוצה. ארגונים ומוסדות רבים, בהם לדוגמה יחידות צבאיות ומוסדות לימוד מחזיקים במוטו.

## המוטו בהרלדיקה
המוטו בהרלדיקה ייכתב בדרך כלל על קלף מתחת לשלט ההרלדי (או מעל הציצה בהרלדיקה הסקוטית) וברוב המקרים ייכתב בלטינית (אם כי שפות אחרות, כצרפתית, נפוצות אף הן). על פי מסורת ההרלדיקה האנגלית והסקוטית, המוטו לא מוענק יחד עם שלט האצולה וניתן לאמצו או לשנותו על פי רצונו של נושא השלט. למרות זאת ישנן מספר דוגמאות חריגות להופעתם של המגילה, המוטו או האותיות בבלאזון של שלטים אחדים.
[שמאל|ממוזער|250px|המוטו על סמל [משפחת רוטשילד: "Concordia, Integritas, Industria" – "אחדות, יושרה, שקידה"]]

## המוטו בספרים
בספרים, המוטו הוא אִמרה המופיעה בעמוד השער או בראש פרק, אמרה שמביעה עקרון המנחה את מחבר הספר או את העלילה. לדוגמה:
* המוטו של "**[[ספר האגדה]]**": 
* המוטו של "**[[שלושת המוסקטרים]]**": .
* המוטו של "**[[מדריך הטרמפיסט לגלקסיה (סדרת ספרים) |מדריך הטרמפיסט לגלקסיה]]**": .

## ראו גם
* סלוגן (הרלדיקה)
* סיסמה (פרסום)
* אפיגרפיה
* כתובת (ארכאולוגיה)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התקנים הרלדיים
קטגוריה:מילים וביטויים באיטלקית
קטגוריה:עקרונות אתיים
אדד-ניררי השני

**אדד-נִרַרִ השני** מלך באשור בשנים 911–891 לפנה"ס, ונחשב למלך הראשון באימפריה האשורית החדשה. היה בנו של אשור-דן השני, מלך אשור.

## ביוגרפיה
[ממוזער|300px|טקסט=מפת הכיבושים של אשור במאה זו|מסעות המלחמה של [אשור תחת שלטונו של אדד ניררי השני, תחילתה של האימפריה האשורית החדשה שעתידה להתפשט במהלך מאות השנים הבאות לאימרפיה שתשלוט על כל המזרח הקדום]]
אדד-ניררי השני נחשב למייסד האימפריה האשורית החדשה.

הוא היה זה שחילץ את ארץ אשור סופית מאחיזתם של הארמים בצפון-מערב, והוא שפתח את הפרק האחרון והמזהיר ביותר בתולדותיה של ארץ אשור. המלחמה שהוא פתח בה וניצח, נחשבה בעיניו למלחמת שחרור לאומית. הוא לא חיכה להתקפות שכניו, אלא יזם בעצמו מסעות מלחמה נגדם. בכתובותיו, הדגיש אדד-ניררי את החידוש שבכיבושיו לאחר השפל המדיני בדורות שקדמו לו.

את סדרת מסעותיו הוא פתח במסע לכיוון הפרת על מנת לפתוח את הדרך עד חבור והמורדות הדרומיים של הרי ארמניה. הוא שלח משלחת עונשין נגד האח'למו והארמים שבארץ סוח'ו על הפרת התיכון האזור שפך החבור לנהר פרת. כתוצאה מכך הביא לדיכוי פעילותם למשך מספר שנים. בצפון הוא ערך שבעה מסעות מלחמה כנגד הארמים שבאזור הרי כשיארי (טור עבדין) – רכס געשי ממזרח למרדין (Mardin), אזור שממנו הם איימו על העיר נינוה – עד שלבסוף הוא הצליח להפוך אזור זה לפרובינציה אשורית. במלחמה זו הופיע אלמנט חדש, שהפך מאוחר יותר לדפוס קבוע אצל אשור: אדד-ניררי לקח גדודי רכב מהעמים הנכבשים וצירפם אל הצבא האשורי. אשור בנתה את כוחה, במידה רבה, תוך כדי ניצול כוח האדם שנלקח בשבי.

אדד-ניררי ערך צפונה יותר מסע אל כומאני בקפדוקיה, משם פנה לכיוון ארץ אררט, ובמסעו חזרה סיפח את ארץ כותמוח'י. באותו אזור הוא ערך מסעות נגד "ארצות נאירי", אם כי ככל הנראה לא הגיע לתוצאות של ממש. במזרח הוא יצא נגד ארץ לולומה (לולובים), באזור הרי הזגרוס, ונגד ארץ זמוא (Zamua; באזור סולימאניה של ימינו) באותו אזור. בדרום נלחם אדד-ניררי נגד ארץ בבל והנחיל שתי תבוסות לשמש-מודמיק, מלך בבל. כתוצאה מכך איבדה בבל רצועת קרקע גדולה צפונית לנהר הדיאלה ועיירות גבול על הפרת התיכון – את היט (Hit) וזנקו (Zanqu). מסע נוסף נגד נבו-שום-אוכין, יורשו של שמש-מודמיק, הסתיים ככל הנראה בלי הכרעה ובעקבותיו נחתם חוזה שלום בין אשור לבבל למשך כ-80 שנה.

סיכום מסעותיו של אדד-ניררי מראה כי הארמים גורשו מעמק החידקל וסולקו מהרי טור עבדין; אדד-ניררי החזיר לידי אשור גם מספר ערים במזרח הג'זירה – ערים שנלקחו בשעתו על ידי הארמים מידי אשור. במזרח פעל אדד-ניררי באזור כורדיסטן של ימינו ודחק את יושביו של אזור זה חזרה למרומי ההרים. האשורים תקפו גם את דרומה של ארץ בבל.

מלבד הפעולות הצבאיות דאג אדד-ניררי גם לארגון ממלכתו מבפנים – הוא ערך תיקונים במנהל וקבע בין השאר את סדרי הרוטציה במוסד ה"לימו", שלפיו נקראו ונמנו השנים בממלכת אשור. מימיו ואילך קיימות רשימות "אפונים" סדירות שנמצאו בספריית אשורבניפל. בתחום המשק והכלכלה הוא המשיך בפעולותיו של אשור דן השני, ובדומה לו שכלל את מתקני החריש וההשקאה, והגדיל את יבולי התבואה. אדד-ניררי מתפאר גם שהגדיל את מספר סוסיו.

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי האימפריה האשורית החדשה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-9 לפנה"ס
אשור-דן השני

**אַשּׁוּר-דָּן השני** היה מלך אשור בשנים 934–912 לפנה"ס, ירש את אביו תגלת פלאסר השני.

אשור נעורה מרבצה בשנת 934 לפנה"ס עם עלייתו של אשור-דן השני לכס המלוכה. מלך זה הוא הראשון עליו קיימות ידיעות על מסעות מלחמה לאחר תקופה ארוכה של העדר אזכור למסעות כאלו בכתובות אשוריות. מימיו החלו להגיע גם 'אנלים' (לוחות שנה מלכותיות) מסודרים.

מבין האזורים המזוהים אליהם ערך אשור-דן השני מסעות, יש למנות שלושה מסעות נגד הארמים במערב, נגד ארץ כותמוחי באזור מלטיה באסיה הקטנה, נגד ארץ מוצרי (ג'בל מקלוב), הנמצאת כ-45 ק"מ מצפון-מזרח לנינוה, ונגד ארץ כירורי שבין נינוה לאגם אורמיה. מסעות אלו נערכו, אם-כן, בכיוון מערב, צפון ומזרח, וחלקם היו ארוכים. בתיאור מסעות אלו התגלתה מדיניות אשורית חדשה כלפי האזורים הנכבשים: סיפוחם לממלכת אשור. מדיניות זו ננקטה כלפי המדינות הארמיות הקרובות לממלכת אשור. במקביל, וככל הנראה במטרה לשקם את השבויים על ידי השלל שהביא עמו אשור-דן השני ממסעותיו, הוא ביצע פעולות פיתוח בכל ממלכת אשור, וכך הוא כתב: "בכל ארץ אשור בניתי בניינים ועשיתי מחרשות. הגדלתי אוצרות התבואה מעל לאלו שהיו בימי אבותי והגדלתי את מספר הסוסים".

על פעולות הבניה שלו יש בידינו עדויות משלימות מכתובת הבניה שלו שנחשפה בעיר אשור, בה הוא מספר על כך שהקים את "שער עובדי המתכת" – השער הראשי של העיר אשור לכיוון מערב, דבר המרמז על חידושה של התנועה המסחרית בימיו מערבה.

אחרי מותו, עלה לשלטון בנו, אדד ניררי השני.

## לקריאה נוספת

* 


קטגוריה:מלכי אשור התיכונה
VBScript

**VBScript** היא שפת תכנות מבית מיקרוסופט. זוהי שפת תסריט (script) בעלת תחביר המבוסס על זה של שפת Visual Basic, ואחת הכוונות בעת תכנונה הייתה שכל קוד VBScript תקין יהיה גם קוד Visual Basic תקין. השפה משמשת בעיקר בסביבות מיקרוסופט השונות, וקיים מפרש שלה רק עבור מערכת ההפעלה Windows.

## תהליך
מפרש השפה ממומש כמנוע Active Scripting, וכחלק מטכנולוגיות Windows Script של מיקרוסופט מאפשרת השפה שימוש ברכיבי ActiveX. נכון ל־2007, תומכת הגרסה האחרונה של השפה בהגדרת מחלקות, ובביטויים רגולריים.

כמו אחותה הגדולה Visual Basic סובבת VBScript סביב טכנולוגיות COM ו־ActiveX. כך לדוגמה כל המשתנים בשפה הם מטיפוס Variant, הגישה לאובייקטי ActiveX מתבצעת תמיד דרך ממשק IDispatch, ובמקום ספרייה סטנדרטית לשפה (כמו שקיימת בשפות C ו־C++&lrm;, לדוגמה) קיים רכיב ActiveX שמספק תפקודיות של גישה לקבצים, ואת טיפוס הנתונים Dictionary - מערך אסוציאטיבי.

מאפיין ייחודי של VBScript, שמבדיל אותה מ־JavaScript, הוא היכולת שלה לפנות לממשקים כפולים מלבד ממשק ברירת-המחדל של מחלקה ברכיב ActiveX. אף כי מקורה של יכולת זו בשגיאה, השימוש בה התרחב עד מאוד, וניסיון הסרתה גרם לתקלות מרובות בקרב משתמשי השפה, ולכן היא הוחזרה. זוהי יכולת רבת-עוצמה, ולעיתים קיומה הוא גורם משמעותי בבחירה בשימוש ב־VBScript כשפה לפיתוח על פני החלופות.

ל־VBScript מספר שימושים עיקריים:
;כתיבת תסריטים לדפי HTML : זהו שימוש הדומה לזה שנעשה בשפת JavaScript, אך התסריטים פועלים רק בדפדפן אינטרנט אקספלורר של מיקרוסופט. זוהי הסיבה לחוסר הפופולריות שלה בתחום לעומת JavaScript.
;כתיבת תסריטי צד-שרת בטכנולוגיית ASP : VBScript היא השפה הפופולרית ביותר לפיתוח דפי ASP. זאת על אף שחסרים בה אלמנטים כגון טיפול בחריגות שקיימים במימוש של מיקרוסופט לשפת JavaScript.
;כתיבת תסריטי שירות : VBScript משמשת גם כתחליף רב-עוצמה לשימוש בקובצי אצווה של מערכות Windows, מאחר שהיא שפת תכנות לכל דבר, ומאפשרת גמישות רבה הרבה יותר מאשר מנגנון האצווה של Windows. השימוש הזה נעשה בעיקר על ידי מנהלי רשתות ושרתים.

שורת פקודה לדוגמה 

```vb
MsgBox "Hello, world!"
```

## קישורים חיצוניים

* 

* התיעוד הרשמי של השפה באתר MSDN

קטגוריה:שפות תכנות
קטגוריה:כלי פיתוח מבית מיקרוסופט
קטגוריה:פיתוח יישומי ווב
סוס טרויאני

שמאל|ממוזער|350px|הסוס הטרויאני וחיילים חבויים בתוכו; תבליט על כד, מיקונוס, 670 לפנה"ס.
**סוס טרויאני** (מיוונית עתיקה: **δουράτεος ἵππος**, "סוס העץ") הוא דגם סוס גדול, עשוי עץ, המופיע בספרות היוונית והרומית העתיקה ככלי שבעזרתו ניצחו היוונים במלחמת טרויה. הסוס מוזכר בקצרה עוד באודיסאה, והגרסה הקאנונית של קורותיו מובאת באינאיס. לפי המסופר, סוס העץ הושאר מחוץ לטרויה בעת שהצבא היווני נסוג לכאורה, וכשהוכנס לבין החומות יצאו מתוכו לוחמים שפתחו את שערי העיר בחשכת ליל. הביטוי "סוס טרויאני" הפך למטבע לשון, שמשמעו דבר-מה זדוני והרסני המוסווה תחת חזות חיצונית שאיננה מעלה חשד, ומשמש במגוון רחב של הקשרים.

## הסיפור המיתולוגי
בסיפור המיתולוגי, המופיע באודיסאה להומרוס ובאינאיס לוורגיליוס, הסוס הטרויאני היה תכסיסו של אודיסאוס שבו השתמשו היוונים כדי לכבוש את העיר טרויה, לאחר שלא יכלו לחדור לחומותיה במשך עשר שנים. האכאים (היוונים) בנו סוס עץ חלול ענק והשאירו אותו ליד חומות העיר טרויה כשהם מעמידים פנים כנסוגים. הטרויאנים, שפותו לחשוב כי היוונים נסוגו והסוס הוא מתנת האלים, הכניסו אותו בשערי העיר, למרות חשדנותם של זקני טרויה. בתוך הסוס הוחבאו אודיסאוס ומספר לוחמים. עם רדת הליל, יצאו הלוחמים ופתחו את שערי העיר לצבאות אגממנון, והביאו לתבוסת טרויה.

לא כל אנשי טרויה התרשמו מהתחבולה. בפואמה של ורגיליוס, לאוקואון חושד בתרמית ומזהיר את הטרויאנים, אולם פוסידון, בגלל סכסוך אישי, שולח שני נחשי ים לחנוק אותו ואת בניו אנטיפנטס ותימבראוס לפני שאנשי טרויה ישימו לב לאזהרתו.

באודיסאה, הומרוס מספר שגם הלנה מטרויה חושדת בסוס וגם בתו של המלך פריאם קסנדרה, מגדת העתידות של טרויה, מתעקשת שהסוס יביא למפלתה של העיר ומשפחת המלוכה שלה. אך גם אזהרותיה נופלות על אזניים ערלות. אנשי טרויה, המותשים מהמלחמה, מאבדים את חוש הזהירות וממהרים לחגוג את ניצחונם על ידי הכנסת הסוס לעיר.

## שימוש בשם
### תחבולות

הביטוי מקבל משמעות של - "דבר הנראה תמים אך למעשה חודר, מסב נזק, ומתגלה מאוחר מדי לאחר שהנזק נגרם", בדומה לתכסיס היווני כנגד הטרויאנים. בתביעת לשון הרע של אדם שתואר בעיתון כסוס טרויאני קבע השופט כי "הקבלת התובע 'לסוס טרויאני' משמעו הקבלתו לאדם המגיע לעזור ולסייע כמתת אל ולבסוף מתגלה במצג שווא שקרני ובוגד המסייע לצד שכנגד".

### מחשבים

שימוש נוסף בביטוי הזה הוא כינוי לתוכנה מסוג סוס טרויאני, לציון העובדה שתוכנה מסוג זה מתחזה למועילה, ולמעשה מזיקה למשתמש בה. ברוב המקרים הנזק מתבטא בעיקר בגנבת מידע ולא בנזק ממשי למחשב או לתוכנות אחרות שבו.

## ראו גם
* כיבוש יפו על ידי צחותי
* Timeo Danaos et dona ferentes

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* ורגיליוס, אניאיס, ספר שני, המספר את סיפור הסוס הטרויאני
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:מלחמת טרויה
משקל אטומי

ממוזער|טקסט=המספר והמסה האטומית היחסית (לשעבר המונח משקל אטומי) של היסוד הכימי מימן, המסומנים בספרה 1 ובמספר 1.008, בהתאמה, כפי שמתואר באיור|המספר והמסה האטומית היחסית (לשעבר המונח משקל אטומי) של היסוד הכימי מימן, המסומנים בספרה 1 ובמספר 1.008, בהתאמה, כפי שמתואר באיור
**מסה אטומית יחסית** (**relative atomic mass**) או כשמה הקודם **משקל אטומי** (**atomic weight**), המסומן Ar, היא נתון פיזיקלי וכימי המייצג את הממוצע המשוקלל של המסות האטומיות של האיזוטופים של יסוד מסוים ביחס לאטום המימן, לפי שכיחותם בטבע. לכל יסוד יש משקל אטומי מסוים, המאפיין אותו. אין שני יסודות בעלי אותו משקל אטומי.

נתון זה נדרש מכיוון שלאיזוטופים שונים של אותו יסוד יש מסה אטומית שונה, כך שעבור כל יסוד המופיע בטבע כיותר מאיזוטופ אחד, לא ניתן להסתפק במסה האטומית של אחד האיזוטופים כדי לייצג את המסה האטומית הממוצעת של היסוד עצמו. נדרש שקלול של המסות האטומיות של האיזוטופים השונים, לפי שכיחותם. שקלול זה מפיק מספר מייצג עבור כל יסוד, הוא המסה האטומית היחסית. לכן, היא תופיע לעיתים קרובות, תחת שמו של היסוד בטבלה המחזורית. המסה האטומית היחסית היא גודל חסר ממד המייצג את היחס בין הממוצע המשוקלל של המסות האטומיות לבין יחידת מסה אטומית מאוחדת אחת ().

לדוגמה, היסוד חמצן מופיע בטבע כתערובת של שלושה איזוטופים: האיזוטופ (חמצן-16), האיזוטופ (חמצן-17) והאיזוטופ (חמצן-18). לכל אחד מהאיזוטופים יש מספר מסה שונה (16, 17 ו-18, בהתאמה). לכן, גם המסה האטומית של כל אחד מהם שונה:  עבור חמצן-16,  עבור חמצן-17 ו- עבור חמצן-18. ידועה גם השכיחות היחסית של כל אחד מהאיזוטופים: חמצן-16 מהווה 99.757% מהחמצן בטבע, חמצן-17 מהווה 0.038% מהחמצן בטבע וחמצן-18 מהווה 0.205% מהחמצן בטבע. עם נתונים אלו, ניתן לחשב את המסה האטומית היחסית של חמצן:

Ar(O) = 15.99491461957 × 0.99757 + 16.9991317565 × 0.00038 + 17.99915961286 × 0.00205 = 15.9994049243182779

מכיוון שאין צורך, או דיוק, במספר גבוה מדי של ספרות לאחר הנקודה, המסה האטומית היחסית של חמצן מוצגת לעיתים קרובות כ-15.9994. לעיתים, הנתון מוצג עם טווח אי-ודאות במדידה, הנובע מאי-ודאות במדידה של נתוני המסה האטומית והשכיחות היחסית של האיזוטופים השונים. בשיטת הצגה זו, המשקל האטומי של חמצן הוא .

נתון המסה האטומית היחסית משמשת גם לחישובים של מסה מולרית או מסה מולקולרית. זאת, על ידי הכפלת מספר האטומים של יסוד מסוים, הנמצאים במולקולה, במסה האטומית היחסית של אותו יסוד וחיבור התוצאות עבור כל היסודות השונים הנמצאים במולקולה.

מסה אטומית יחסית סטנדרטית (Standard relative atomic mass) היא משקל אטומי של יסוד כשהוא מחושב על בסיס השכיחות היחסית של האיזוטופים בדגימות שנלקחו מכדור הארץ בלבד.

## ראו גם
*מספר אטומי (Z) – מספר הפרוטונים בגרעין של אטום מסוים; קובע את היסוד של האטום.
*מספר מסה (A) – מספר הנוקליאונים (פרוטונים ונייטרונים) בגרעין של אטום מסוים; קובע את האיזוטופ של האטום.
*יחידת מסה אטומית מאוחדת (u) – יחידת מידה קבועה של מסה, השווה  מהמסה של אטום אחד של פחמן-12.
*מסה אטומית (ma) – מסה של אטום מסוים; משתנה עם שינוי האיזוטופ; ניתנת למדידה ביחידות u.
*מסה מולקולרית (m) – מסה של מולקולה מסוימת; ניתנת למדידה ביחידות u.
*מסה מולרית (M) – מסה של כמות נתונה של חלקיקים מסוימים; נמדדת ביחידות g/mol.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גדלים פיזיקליים
קטגוריה:תכונות כימיות
קטגוריה:סטויכיומטריה
טלוויזיה בכבלים

[ממוזער|250PX|[ארון סעף|תיבת הסתעפות של כבלי טלוויזיה]]
טלוויזיה בכבלים היא טכנולוגיית תקשורת בה נעשה שימוש בתשתית כבלי תקשורת להעברת אותות אל מקלט טלוויזיה וממנו.
[ממוזער|[חתול הבית|חתול שנח בשלווה על ממיר ביתי של טלוויזיה בכבלים]]

## היסטוריה
בתחילה, הועברו שידורי הטלוויזיה באמצעות גלי רדיו, שלקליטתם נדרשו אנטנות. עם ריבוי ערוצי השידור, נוצר צורך בכמות הולכת וגדלה של אנטנות. טכנולוגיית הטלוויזיה בכבלים ביטלה את הצורך בהתקנת אנטנות ייחודיות ובמקומן הועברו אותות השידור ממרכז קליטה בכבלי תקשורת (לרוב תת-קרקעיים).

בשלביה הראשונים, הייתה הטלוויזיה בכבלים מבוססת על מערך של כבלים קואקסיאליים. בשלב מאוחר יותר פותחה טכנולוגית סיבים וקואקס משולבת - HFC. כיום, השימוש בכבלים מאפשר מגוון רחב של ערוצי טלוויזיה.

עם תחילת שידורי טלוויזיה באינטרנט החלה להתפתח תופעה של Cord-cutting.

## שירותים מתקדמים
תשתית מודרנית של טלוויזיה בכבלים מאפשרת שירותים חדישים ובהם אינטרנט בכבלים, ממירים דיגיטליים, טלוויזיה אינטראקטיבית, טלפוניה בכבלים ושידור וידאו דיגיטלי.

## טלוויזיה בכבלים בישראל

עד לאמצע שנות ה-80, התקיימו בישראל ערוצי כבלים פיראטיים מקומיים בהם שודר תוכן שכלל בעיקר סרטי קולנוע ופרסומות לעסקים מקומיים. ערוצים אלו, שפעלו בניגוד לחוק רשות השידור, דוכאו באמצעות פשיטות משטרה על הגורמים המשדרים.

זיכיונות אזוריים ראשונים לשידור טלוויזיה בכבלים ניתנו בשנת 1986 למספר חברות.

ב-1988 החלה הקמת תשתית לשידורי הכבלים ברחבי הארץ. לצורך כך הוקמו 5 חברות כבלים: "ICS" (לימים "עידן"), "מת"ב", "גוונים", "ערוצי זהב" ו"תבל" והשידורים החלו ב-1989. בשנת 1998 הצטמצם מספרן של החברות לשלוש לאחר שחברת "תבל" רכשה את "גוונים" ו-"ערוצי זהב" רכשו את "עידן", ובכך הסתכמו לשלוש חברות גדולות: "ערוצי זהב" עם 410 אלף מנויים, "תבל" עם 381 אלף מנויים ו-"מת"ב" עם 262 אלף מנויים.

בשנת 2003 התאחדו חברות הכבלים הנותרות לכדי תאגיד אחד הנקרא "HOT", אשר אמור היה להתחרות בחברת הלוויין YES, השייכת מאז 2009 לחברת בזק. במקביל לאיחוד חברות הכבלים, אוחדה מועצת הכבלים עם מועצת הלוויין בסוף שנות ה-90 למועצה ציבורית הנקראת "המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין".

בשנת 2009 החלו שידורי הניסיון של עידן+, מערך השידורים הדיגיטליים מטעם הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, כאשר נקלטו בו 2 ערוצי הטלוויזיה האנלוגיים (ערוץ 1 וערוץ 2), ערוץ 10, ערוץ 33 וערוץ הכנסת. בשנת 2011 נסגרו בהדרגה השידורים האנלוגיים בישראל, לטובת השידורים הדיגיטליים בעידן+. במהלך השנים נוספו גם ערוץ 23, ערוץ 1 ב-HD, ערוץ 20 וערוץ 24. ערוץ 9 וערוץ הלא TV ביצעו שידורי ניסיון בעידן+, אך לא המשיכו הלאה. בנובמבר 2017 נכנס לתוקפו פיצול ערוץ 2, וכן נכנסו לעידן+ הערוצים קשת 12 ורשת 13.

## ראו גם
*טלוויזיה פיראטית
*טלוויזיה רב-ערוצית בישראל

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
קטגוריה:טלוויזיה: טכנולוגיה
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
יוסף טרגין

**יוסף טרגין** (1925 – יוני 1990) היה מורה, קריין ושדרן רדיו ישראלי.

## ביוגרפיה

יוסף טרגין נולד בשנת 1925 בריגה שבלטביה. החל את הקריירה הרדיופונית שלו בשירות חובה בגלי צה"ל, שם נמנה עם המחזור הראשון. עם שחרורו מצה"ל המשיך במשימות קריינות בגלי צה"ל במסגרת שירות המילואים וכאזרח, בין השאר בקריאת פרק בתנ"ך לכבוד שבת. במקביל עבד בקול ישראל כקריין, וכן כמורה לספרות בגימנסיה "אחד העם" בפתח תקווה.

בתוך זמן קצר החל לערוך ולשדר תוכנית מדעית קבועה, ששודרה מדי שבת בבוקר במשך כ-30 שנה. שמה הראשון היה "מה חדש במדע", והוא שונה אחר כך ל"עולם המדע". תחילה היו לו שני שותפים מדענים ממכון ויצמן למדע, ובמשך הזמן היה לעורך הבלעדי. בעקבותיה הוציא את הספר **עולם המדע: מבחר משדרים ב"קול ישראל"** בהוצאת עם עובד (1967, 199 עמודים). ערך תוכניות נוספות בגלי צה"ל וב"קול ישראל", כגון תוכניות לחגים.

בשנת 1972 קיבל תואר מוסמך בפילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב, על עבודה שכותרתה "החירות אצל קאנט". בשנת 1980 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטה זו, על עבודה שכותרתה "על החרות".

נישא לדליה שריר, פסיכולוגית במקצועה, בתה של הסופרת בתיה כהנא.

טרגין נפטר ב-1990 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:סגל גימנסיה אחד העם (פתח תקווה)
קטגוריה:ישראלים ילידי לטביה
קטגוריה:קריינים ישראלים
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
קהילה רצונית

המושג **קהילות רצוניות** הוא שם כולל לצורת חיים בשיתוף. הצורות הנפוצות הן קומונה או קואופרטיב. בקהילות אלו, לחברים יש בדרך כלל חזון משותף והם מתחלקים בדרך כלל בתחומי האחריות ובמשאבים. קיימים צירופים רבים של שיטות שונות כדוגמת ההתיישבות העובדת. 

קיימות צורות שונות ורבות של קהילות רצוניות, המובדלות על בסיס צורה, עיקרון מכונן, מבנה חברתי, יחס לסביבה, ומאפיינים נוספים. אין קשר הכרחי בין קהילות רצוניות לסוציאליזם או אנארכיזם, אולם חברים רבים מחזיקים בדעות אלו ואף משתתפים בתנועות פוליטיות אלו. 

צורה נפוצה של קהילה רצונית היא ניהול בתי-עסק או פרנסה בצורה שבטית על ידי לקיחת חלק בקואופרטיב עובדים ברמה זו או אחרת של שיתוף (לדוגמה: הקואופרטיב אגד לפני הפיכתו לחברה), החל מבעלות משותפת וכלה בחברה אוטונומית מבחינה כלכלית ותרבותית (כדוגמת תנועות הבוגרים בישראל). צורה אחרת היא המעבר להתיישבות קהילתית, גם היא ברמה משתנה של שיתוף (כדוגמת הקיבוץ). 

בראשית המאה ה-21, הוקמו בישראל הקהילות הרצוניות: כפר אקולוגי, בתיף ואחרות.

## הגישה הנטורליסטית

על פי תפיסה זו בני אדם חיו בצורה שבטית במשך מיליוני שנים לפני שמרביתם עברו לחיים מאורגנים בערך לפני עשרת אלפים שנים. לטענתם, החיים בחברה הסדרית אינם טבעיים ולא משרתים את צרכיו של המין האנושי או של כדור הארץ ומנסים לפתח צורות חיים חדשות הדמות לצורת החיים השבטית. לרוב קהילות רצוניות המבוססות על תפיסה זו בלבד אינן נוטות להתחבר לקהילות נוספות.

תפיסה נטורליסטית קיצונית שואפת להחזיר גם את שיטות הייצור לצורתן הקדומה, וקוראות לסיפוק הצרכים ישירות מן הטבע. גישות מתונות יותר משאירות את צורות הייצור על כנן, אך משתיתות את מערכות היחסים ביניהן על קשרים בלתי פורמליים במידה משתנה.

גישה זו נכללת במושג המטריה פרימיטיביזם.

## הגישה השיתופית

על פי התפיסה השיתופית, החברה האנושית הקיימת יצרה דפוסי חיים מוטעים שונים, הקשורים לאופייה התחרותי, כדוגמת יצירת היררכיה, יצירת מערכי שליטה וסמכות וכו'. מחזיקי גישה זו מנסים להשתית את החברה האנושית על יסודות אחרים, שלא מתוך התחרות החיצונית שלטענתם יביאו לצמיחה ועושר רב יותר עבור חבריהן ואנושות ככלל. לעיתים, קהילות רצוניות המושתתות על גישה זו, נוטות לחבור לקהילות דומות על מנת לקדם את תפישת עולמם ולהרחיב את צורת חיים זו. לאור זאת הוקמו מספר תנועות, לדוגמה התנועה הקיבוצית ותנועות שיתופיות נוספות בארץ ובעולם.

## קישורים חיצוניים

* פדרציית הקהילות הרצוניות בצפון אמריקה
* חופרים וחולמים - מדריך לקהילות רצוניות בבריטניה
* אירוטופיה - מדריך קהילות רצוניות וכפרים אקולוגיים באירופה
* רשת הכפרים האקולוגיים העולמית
* נוודים אקולוגיים מבקרים בקהילות רצוניות בעולם
* קהילת סינקופה
* 
* 
* 

קטגוריה:קהילות ייעוד
קטגוריה:סוציאליזם
קטגוריה:פעילות שיתופית