open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בדיקת בריום

שמאל|ממוזער|150px|צילום בליעת בריום מדגים את הוושט
**בדיקת בריום** היא בדיקה רפואית שנעשית באמצעות בליעה או חוקן של תמיסת מלחי בריום שמדגימה ומשקפת את מצב דרכי העיכול, כדי לאתר בעיות כמו דלקות, היצרויות, חסימות, גידולים ובעיות אחרות. 

## מהות הבדיקה
במהלך הבדיקה הרופא מחדיר לגוף תמיסה סמיכה ולבנה של מלחי בריום שמשמשת כחומר ניגוד, ועוקב אחר מעבר החומר בגוף באמצעות טכנולוגיה הקרויה פלואורוסקופיה שהיא מכונת שיקוף רנטגן המשתמשת בעיבוד דיגיטלי שמאפשר צפייה רצופה במסך טלוויזיה ואף יכולת הקלטת וידאו או תמונות סטילס. הבדיקה נעשית על ידי רופא רדיולוג, בסיוע של רנטגנאי.

מלחי הבריום מופיעים בתצלומים בצבע לבן ומדגימים את המבנה של מערכת העיכול, ואת קווי המתאר ואת הציפוי של דרכי העיכול. הבריום מצטבר באזורים בעייתיים, ומסמן כיבים, חסימות וגידולים.

הבדיקה מתחלקת לשני סוגים עיקריים: בליעת בריום לבדיקת דרכי העיכול העליונות וחוקן בריום לבדיקת דרכי העיכול התחתונות. בכל הבדיקות הללו ישנן הכנות מוקדמות שהנבדק צריך לעשות.

## דרכי עיכול עליונות
כדי לבדוק את דרכי העיכול העליונות יש לבלוע תמיסה המורכבת ממלחי בריום, תוך כדי הבליעה ובמהלכה נעשית בדיקת שיקוף באמצעות רנטגן. הנבדק חייב להגיע לבדיקה זו מתוך צום מוחלט, של כ-10 עד 12 שעות. אצל אנשים רגישים במיוחד בליעת הבריום הסמיך, עלולה לעורר את רפלקס ההקאה, ולגרום להקיא את החומר.

בדיקה זו מתחלקת לשני חלקים:
### בדיקת ושט-קיבה-תריסריון - UGI
[שמאל|ממוזער|250px|בדיקה בריום, מדגימה את ה[קיבה והתריסריון בלבן]]
בדיקה זו מתחילה בעמידה. הנבדק מתבקש לבלוע את תמיסת הבריום, תוך כדי שיקוף, כדי לשלול בעיות בליעה. השיקוף נעשה מספר פעמים מזוויות שונות. לאחר מכן ניתנת לנבדק תמיסת גרגרים מוגזת כדי לנפח את הקיבה. מכיוון שהתמיסה בולטת בצילום ניתן לאבחן בעיות שונות כמו ליקויים אנטומיים, בעיות בהתכווצויות של הוושט ועוד. לאחר מכן המשך הבדיקה נעשה בשכיבה כדי לבדוק האם ישנו רפלוקס קיבתי ושטי, וכדי לשלול בעיות שעלולות להיות קיימות בקיבה או בתריסריון. זמן הבדיקה הוא כחצי שעה.

### צילום פסאז' - בדיקה של המעי הדק
בדיקה זו נועדה להדגים את המעי הדק. בבדיקה זו לאחר שתיית נוזל הבריום, לעיתים במנה כפולה מהבדיקה הקודמת, והגעתו למעי הדק. נעשים צילומים במהלך מעברו של הנוזל במעי הדק. זמן המעבר משתנה מאדם לאדם, ותלוי בקצב העיכול שלו, והוא לרוב יהיה בין שעה לשלוש שעות, אך יכול להגיע אף לחמש שעות. יש להימנע משימוש בתרופות שפועלות על מערכת העיכול, כדי לקבל מצב טבעי כמידת האפשר.
נוזל הבריום יוצא מפי הטבעת ללא כל ספיגה אפשרית בגוף.

## חוקן בריום - דרכי עיכול תחתונות
שמאל|ממוזער|250px|בדיקת חוקן בריום מראה בבירור בקע במעי הגס.
בבדיקה זו תמיסת הבריום מוחדרת למעי הגס דרך פי הטבעת ביחד עם אוויר. בדיקה זו אורכת כ-45 דקות, ובמהלכה מודגם המעי הגס על גבי המסך ונלקחים צילומים שלו בפוזיציות שונות. באמצעות בדיקה זו ניתן לאתר בעיות שונות במעי הגס כמו דלקות, פוליפים, גידולים, חסימות והיצרויות. הליך זה עשוי לגרום לנבדק כאבים עוויתיים שעוצמתן קלה עד בינונית. מכיוון שמדובר בהקרנה לאזור האגן, אין לבצע בדיקה זו בזמן הריון. יש להתכונן לבדיקה זו באמצעות ניקוי יסודי של המעי הגס.

## לאחר הבדיקה
לאחר הבדיקה הגוף יפלוט את התמיסה באופן טבעי בצואה במשך יום יומיים. ייתכנו תופעות לוואי לא משמעותיות כמו תחושת כבדות או חוסר נוחות במעיים, ואף עצירות. מומלץ להרבות בשתיית מים, כדי לעזור לגוף לפלוט את החומר מהגוף. יש הממליצים ליטול חומר משלשל עדין כדי להאיץ את הפרשת הבריום.

## לקריאה נוספת
* 
## קישורים חיצוניים
* צילום בריום, אתר מחלת קרוהן וקוליטיס כיבית

בריום
גבאי (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
הליגה הראשונה של הפוטבול ליג

**הליגה הראשונה של הפוטבול ליג** (באנגלית: **Football League First Division**) הייתה הדרגה העליונה של הכדורגל האנגלי כולו בין השנים 1888 ו-1992, והדרגה העליונה של הפוטבול ליג בין השנים 1993 ו-2004.

## היסטוריה
הפוטבול ליג נוסדה ב-1888 על ידי דירקטור אסטון וילה ויליאם מקגרגור. היא הייתה מורכבת בתחילה מחטיבה (ליגה) אחת שכללה 12 מועדונים (אקרינגטון, אסטון וילה, בלקברן רוברס, בולטון וונדרס, ברנלי, דרבי קאונטי, אברטון, נוטס קאונטי, פרסטון נורת' אנד, סטוק, וסט ברומיץ' אלביון ווולבס) ונודעה בשם הפשוט "הפוטבול ליג". כאשר נוספו לליגה מועדונים מהפוטבול אליאנס המתחרה ב-1892, היא הפכה למפעל המחולק לשתי ליגות; הליגה המקורית הורחבה (שתי הקבוצות הטובות ביותר מהאליאנס הצטרפו) ושמה שונה ל"ליגה הראשונה של הפוטבול ליג" (First Division), בעוד יתר המועדונים מהאליאנס הוכנסו לליגה חדשה, הליגה השנייה של הפוטבול ליג (Second Division).

במשך 100 השנים הבאות, הליגה הראשונה הייתה הדרגה הגבוהה מבין הליגות המקצועניות במבנה הליגות בכדורגל האנגלי, כאשר מתחתיה היו שלוש דרגות נוספות של הפוטבול ליג. לאחר מכן, ב-1992, 22 המועדונים שהרכיבו את הליגה הראשונה של הפוטבול ליג בחרו לפרוש מהפוטבול ליג והקימו את הפרמייר ליג, שכעת כללה את המועדונים החזקים והעשירים ביותר באנגליה. כתוצאה מכך, הפוטבול ליג אורגנה מחדש, והליגות השנייה, השלישית והרביעית שינו את שמן לראשונה, השנייה והשלישית בהתאמה. הליגה הראשונה, שנשארה הדרגה הגבוהה של הפוטבול ליג, הפכה לדרגה השנייה במערכת הליגות השלמה של הכדורגל האנגלי, ולפיכך המועדונים המובילים בליגה ירשו את שיטת העלייה במשחקי פלייאוף מהליגה השנייה הישנה.

הליגה הראשונה של הפוטבול ליג הפכה ל**[[פוטבול ליג צ'מפיונשיפ]]** לפני פתיחתה של עונת , בשל סיבות מסחריות. הליגה החדשה הייתה לדרגה השנייה של הכדורגל האנגלי.

### מועדונים בליגה הראשונה בלבד
מועדונים ששיחקו בליגה הראשונה של הפוטבול ליג בתור הדרגה העליונה, אך לא בפרמייר ליג, ביניהם: אקרינגטון (במקור, כיום אקרינגטון סטנלי), ברדפורד פארק אוונו, בריסטול סיטי, ברי, קארליסל יונייטד, דרוון, גלוסופ נורת' אנד, גרימסבי טאון, לייטון אוריינט,  מילוול, נורת'המפטון טאון, נוטס קאונטי, אוקספורד יונייטד, ופרסטון נורת' אנד . נוטס קאונטי הייתה בליגה הראשונה בעונה האחרונה שלה לפני יצירתה של הפרמייר ליג. סטוק סיטי הצטרפה לפרמייר ליג לראשונה בעונת , קארדיף סיטי הצטרפה לפרמירי ליג לראשונה בעונת , האדרספילד טאון ו-ברייטון אנד הוב אלביון הצטרפו לפרמייר ליג לראשונה בעונת . מבין קבוצות אילו,  ופרסטון זכתה באליפות אנגליה; אקרינגטון נסגרה; ברדפורד פארק אוונו, דרוון וגלוסופ הן כיום קבוצות "מחוץ לליגה" במשך שנים רבות מאחר שהן משחקות מתחת לפוטבול ליג השנייה, הדרגה הנמוכה כיום של הפוטבול ליג. לוטון הצטרפו לראשונה בעונת 2022\2023

## גודל
הליגה הראשונה הייתה מורכבת בתחילה מ-12 מועדונים מייסדים; מאז נוסתה מספר פעמים הרחבה של הליגה כאשר הכדורגל הפך ליותר פופולרי ומספר הקבוצות שעלו גדל. בשנות ה-80 המאוחרות הייתה סדרה של הקטנת מספר הקבוצות, על אף שהיא חזרה למצב הקודם לאחר מכן. להלן רשימת השינויים בגודל הליגה:

מ־1995 עד 2004 היא הייתה הדרגה השנייה של הכדורגל המקצועני באנגליה (מאז 1995)

## אלופות הליגה
29 מועדונים לאורך ההיסטוריה זכו באליפות הליגה הראשונה של הפוטבול ליג.

### 1888-1992

### 1993-2004

## קישורים חיצוניים

פוטבול ליג
פוטבול ליג
פוטבול ליג
קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות
לרו ולרינה

האל **לרו** (**Lero**) וזוגתו האלה **לרינה** (**Lerina**) הם אלי העיר לרין שבגאליה (כיום בפרובאנס שבצרפת) על פי המיתולוגיה הקלטית.

בעיר היה מרכז פולחנם של שני האלים, והתגלו במקום כתובות המוקדשות לשני האלים.

## לקריאה נוספת

*Miranda Green, **Dictionary of Celtic Myth and Legend**, Thames and Hudson Ltd., London, 1997


## קישורים חיצוניים
* אלים בריטיים וגאליים

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
ג'ובילי

**ג'ובילי** (באנגלית: **Jubilee**) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ו-Generation X ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *Uncanny X-Men #244* ממאי 1989 ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר מארק סילבסטרי.

ג'וביליישן "ג'ובילי" היא בתם של מהגרים אמידים מסין, אשר נולדה בבוורלי הילס, קליפורניה וחיה חיי מותרות. היא למדה במכללה אקסקלוסיבית בבוורלי הילס והיה לה פוטנציאל להשתתף במשחקים האולימפיים. היא גילתה לראשונה את כוחותיה המוטאנטים לייצר זיקוקים מפלזמה נפיצה כאשר ברחה מאבטחת הקניון. מרוב לחץ היא ירתה זיקוקים שהבהילו את השומרים ואפשרו לה להימלט. חייה השתנו מבלי הכר כאשר הוריה נהרגו בתאונת דרכים מסתורית, והיא נותרה ללא עזרה. היא נשלחה לבית יתומים, אך היא ברחה משם והתחבאה בקניון, שם נאלצה לגנוב אוכל כדי להתקיים. אבטחת הקניון הייתה מתוסכלת מהצעירה המרדנית ולכן שכרה ציידים מוטאנטים שילכדו אותה. למזלה, היא ניצלה בידי חברי האקס-מן דאזלר, פסיילוק, רוג וסטורם שהיו במקרה בקניון באותה עת. בהיותה סקרנית מטבעה, ג'ובילי עקבה אחרי הנשים שהצילו אותה ועד מהרה חברה אליהן ואל קבוצת האקס-מן. היא הייתה הדמות הצעירה ביותר בתחילת שנות ה-90 ולעיתים שימשה כשותפתו של וולברין. לבסוף, היא הצטרפה לקבוצת Generation X הצעירה. ב-2004 החליטה מארוול לתת לג'ובילי סדרה משל עצמה, אך עקב אי הצלחתה היא הופסקה אחרי שש חוברות.

ג'ובילי נמנית בין המוטאנטים אשר איבדו את כוחותיהם לאחר אירועי "בית אם". מאז, היא הופיעה מחדש כשהיא משתמשת בכוחות יצירי טכנולוגיה בסדרת הלוחמים החדשים, ולאחר מכן נהפכה לערפדה בקשת הסיפור "קללת המוטאנטים" של שנים 2010-2011. לאחר המיתוג מחדש "מארוול עכשיו!" של שנים 2015-2012, מונט סנט קרוז מתקיפה את בית הספר לצעירים מחוננים, גונבת מג'ובילי את המדליון ששומר עליה מפני אור השמש, ומשליכה אותה מהחלון. קוונטין קווייר מקריב רסיס של כוח הפניקס אותו החזיק כדי להציל אותה ממוות, והרסיס מרפא אותה מווירוס הערפדים ומשיב לה את כוחותיה המוטאנטים.

דמותה של ג'ובילי מופיעה בסדרת האנימציה משנות ה-90, בה היא דובבה בשפת המקור על  ידי אליסון קורט, ובעברית על ידי יעל קרוון ומאוחר יותר על ידי הגר פורת. העיבודים הקולנועיים לדמותה כוללים הופעת קמע בשלושת סרטי "אקס-מן" הראשונים, בגילומן של קטרינה פלורנס וקיאה וונג וכן סרט הלייב אקשן "אקס-מן: אפוקליפס" בגילומה של השחקנית לאנה קונדור.

## קישורים חיצוניים

* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:מורים בדיוניים
קטגוריה:יתומים בדיוניים
פתולוגיה של מערכת הנשימה

ממוזער |321x321 פיקסלים|מפה המתארת שיעור תמותה ממחלות נשימה כרוניות לפי מדינות.
**פתולוגיה של מערכת הנשימה** היא ענף העוסק במגוון המחלות הקיימות במערכת הנשימה. מערכת זו כוללת בין היתר את האף, הסינוסים, הלוע, תיבת הקול, קנה הנשימה, הסמפונות, הריאות והאדר. לרוב מקובל לחלק את מערכת הנשימה לחלק המוליך (מהאף ועד להסתעפויות הקטנות ביותר של הברונכים) ולחלק התחתון יותר, המורכב מנאדיות הריאה ונקרא החלק הרספירטורי.

הפתולוגיות במערכת הנשימה נחלקות בהתאם לאיבר עצמו כמתואר בתוכן העניינים להלן.

## מחלות של האף, הסינוסים והאוזן הקשורים במערכת הנשימה

## פתולוגיה של הברונכים (סימפונות)

#מומים מולדים של הברונכים- אטרזיה, היצרות, ציסטות ופיסטולות
#דלקות של הברונכים- ברונכיטיס חריפה, ברונכיוליטיס חריפה (ברונכיוליטיס חדה)
#מחלות חסימתיות של הריאה- COPD- ברונכיאקטזיס, אסתמה, נפחת, ברונכיטיס כרונית

## פתולוגיה של הריאה

#מומים מולדים של הריאה- אגנזיס של הריאה, אפלזיה, היפופלזיה, מום ציסטי.
#דלקות וזיהומים של הריאה- דלקת ריאות חיידקית, דלקת ריאות ויראלית, זיהום ריאתי, מחלות פטרייתיות, דלקת ריאות בלתי זיהומית, מורסה ריאתית.
#תמט הריאות
#מחלות ווסקולריות של הריאה- בצקת ריאות, תסמונת מצוקה נשימתית חריפה - ARDS, תסחיף ריאתי, אוטם ריאתי, יתר לחץ דם ריאתי.
#מחלות ריאה אינטרסטיציאליות, רסטריקטיביות, מפושטות- פנאומוקוניוזיס (סיליקוזיס, אסבסטוזיס, מחלת כורי הפחם). פנאומוניטיס אינטרסטיציאלית חיסונית ופיברוזיס, מחלות אינטרסטיציאליות עם אטיולוגיה בלתי ברורה (סרקואידוזיס, גרנולומטוזיס ע"ש ווגנר)
#גידולי הריאה
#סיבוכים ריאתיים אצל חולים מוחלשים חיסונית

## פתולוגיה של האדר

נוכחות נוזלים או אוויר בחלל האדר (פלאורה), דלקת האדר, גידולי האדר.

## ראו גם
* פולמונולוגיה
* תבנית פתולוגיה בוויקיפדיה האנגלית

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:פתולוגיה
אוניברסיטת פרארה

**אוניברסיטת פרארה** (באיטלקית: **Università degli Studi di Ferrara**) היא אוניברסיטה הממוקמת בפרארה, איטליה והוקמה ב-1391.

## היסטוריה
האוניברסיטה הוקמה ב-4 במרץ 1391 על ידי אלברטו ד'אסטה (Marquis Alberto V D'Este) ברשותו של האפיפיור בוניפקיוס התשיעי. האולם הגדול הוקם ביום לוקאס הקדוש (18 באוקטובר) באותה שנה, ונפתחו בה חוגים במשפטים, אמנות ותאולוגיה. אחרי איחוד איטליה הפכה אוניברסיטת פרארה לאוניברסיטה חינמית ובה חוגים במשפטים, מתמטיקה, קורס בן 3 שנים ברפואה (שקוצר בשנת 4–1863 לשנתיים), בית ספר לווטרינריה (שנהרס בשנת 1876), מדעי הרוקחות ונוטריון ציבורי.

אחרי מלחמת העולם השנייה מומנה האוניברסיטה מכספי המדינה, זה אפשר פתיחת פקולטות ומכוני מחקר רבים. פריחתה של האוניברסיטה התרחשה בין שנות ה-70 לשנות ה-80 של המאה ה-20, כאשר פרופ' אנטוניו רוסי (Antonio Rossi) כיהן בה כרקטור.

מורים ראויים לציון:
* ג'ובאני ביאנצ'יני (Giovanni Bianchini) - פרופסור לאסטרונומיה.
* צ'זארה קרמוניני (Cesare Cremonini), פרופסור למדעי הטבע בין השנים 1573–1590.

## מבנה
* פקולטה לכלכלה
* פקולטה למדעי הרוח
* פקולטה להנדסה
* פקולטה למשפטים
* פקולטה לאדריכלות ע"ש ביגאיו רוזטי. הפקולטה זכתה בשנים האחרונות בפרסים על היותה הפקולטה הטובה באיטליה לאדריכלות.
* פקולטה למתמטיקה, פיזיקה ומדעי הטבע
* פקולטה לרפואה וניתוח
* פקולטה למדעי הרוקחות
החל משנת 2008 ישנם 16 קורסי דוקטורט שסובבים סביב מוסד ללימודים גבוהים.

## בוגרים מפורסמים
* אמטוס לוזיטנוס (Amato Lusitano) מגדולי הרופאים היהודים במאה ה-16, התפרסם בזכות כתביו (7 הצנטוריות) ותגלית המסתמים בוורידים.
* ויליאם לאטימר (William Latimer)
* מאסימו פיגלוצ'י (Massimo Pigliucci)
* ניקולאוס קופרניקוס (Nicolaus Copernicus) קיבל דוקטורט במשפט קאנוני.
* פאראצלסוס (Paracelsus)
* ג'ירולמו סבונרולה (Girolamo Savonarola), כומר דומיניקני ושליטה של פירנצה לתקופה קצרה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוניברסיטת פרארה
פרארה
מחוזות קוסובו

מבחינה אדמיניסטרטיבית קוסובו מחולקת ל-7 מחוזות (Komuna - קומונה באלבנית, Okrug - אוקרוג בסרבית).

בשנת 2000 בוצעו שינויים בחלוקה מנהלית שלא מוכרים על ידי סרביה. אזור קוסובו הצפונית מאוכלס בעיקר על ידי סרבים ודה-פקטו לא נמצא תחת שליטה של הממשל של קוסובו. זה אזור בקטח של כאלף קמ"ר ומתגוררים בו כ-80 אלף תושבים.

שמאל|ממוזער|מפת מחוזות קוסובו|275px

## קישורים חיצוניים

* נתוני אוכלוסייה

## הערות שוליים

מחוזות
דלקת האוזן החיצונית

**דלקת באוזן החיצונית** היא דלקת אוזן העלולה להופיע אצל אנשים אשר שוחים הרבה ונמצאים בבריכות.

אורכה של תעלת האוזן החיצונית הוא כ 2.5 ס"מ. חלקה החיצוני בנוי מסחוס האפרכסת ומצופה בעור, והחלק הפנימי מורכב מעצם הרקה ללא סחוס, ומצופה בעור בלבד. במידה ויש זיהומים בחלק הפנימי, הסכנה להתפשטות של הזיהום לעצם היא גדולה למדי. תעלת האוזן החיצונית מכילה גם את שעוות האוזניים אשר משמנת את התעלה, מונעת כניסה של זיהומים ובעלת אפקט אנטי דלקתי.

דלקת באוזן החיצונית יכולה להופיע אצל אנשים אשר שוחים הרבה ונמצאים בבריכות ומכאן כינויה באנגלית: swimmer's ear. על הלוקים בדלקת האוזן החיצונית להימנע מחשיפה למים במשך מספר ימים ולרוב הדלקת עוברת לבד. ואולם, יש מצבים בהם קיימים זיהומים חזקים מאוד באוזן החיצונית (malignant otitis externa) אשר מופיעים בעיקר אצל חולי סוכרת. הזיהום פוגע בחלק התיכון של האוזן החיצונית ובזיז הפטמתי (Mastoid process) של עצם הרקה.

גורמי המחלה הם במרבית המקרים חיידקים בסוג *[[Pseudomonas]]*, אך גם חיידקי *[[Streptococcus]]* יכולים לגרום לכך. הסימן העיקרי הוא כאב באוזן, המוחמר בעת הנעת האפרכסת, יש בצקת ואודם של תעלת השמע ולעיתים יש הפרשה מוגלתית. לא תמיד דלקת זו מלווה בחום, והסכנה העיקרית שבה היא התפשטות לאזורים אחרים. הטיפול הוא אנטיביוטי, ולעיתים די בטיפול מקומי הכולל טיפות אוזניים.

סיבה נוספת לדלקת היא שימוש במקל ניקוי אוזניים לניקוי תעלת האוזן משעוות אוזן: העמדה הרווחת בקרב רופאים היא כי שימוש זה מיותר ויכול להזיק, שכן השעווה נועדה להגן על תעלת האוזן מפני דלקות, והסרתה הופכת את התעלה לפגיעה יותר. בנוסף, השימוש עלול לשרוט את עור התעלה ולגרום לזיהום. מחקר שנערך במרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל מצא קשר בין שימוש במקלות אוזניים לשכיחות דלקת האוזן החיצונית בקרב ילדים.

## ראו גם
* פתולוגיה של מערכת הנשימה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מחלות אוזניים
קטגוריה:דלקת
דלקת האוזן התיכונה

**דלקת האוזן התיכונה** (Otitis media) היא דלקת הנגרמת לאחר חוסר אוורור תקין בחלל האוזן דבר שגורם לרירית האוזן התיכונה להפריש תפליט אל החלל.

## סוגי דלקות האוזן התיכונה
#דלקת חריפה של האוזן התיכונה
#דלקת כרונית של האוזן התיכונה
#דלקת אוזן תיכונה תפליטית

## דלקת חריפה של האוזן התיכונה
היא מחלה מאוד שכיחה בקרב ילדים במיוחד בשש השנים הראשונות בחייהם, בגילאים יותר מבוגרים המחלה הופכת להיות נדירה יותר. דלקת האוזן התיכונה נמשכת ברוב המקרים מספר ימים עד לשבוע ללא טיפול תרופתי.

### גורמים
#פגיעה בדרכי הנשימה העליונות מווירוס או חיידק שהתפשט דרך חצוצרת השמע.
#נקב בעור התוף.
#העברת הגורמים בדם כמו אלח דם.

### סימנים ואבחנה
החולה יסבול מכאבי אזניים תחושת מלאות בחלל האוזן וירידה בשמיעה אך לעיתים, כאשר הדלקת ממקור חיידקי או דלקת ויראלית, יחווה החולה גם חום גבוה, שלשול או הקאה, תשישות ואדישות לסביבה. האבחנה מתבצעת על ידי הסתכלות באוטוסקופ או במיקרוסקופ מיוחד שנמצא בשימושם של רופאי אף־אוזן־גרון.

### טיפול
#משככי כאבים בצורת טיפות מסוגים שונים המוזלפות ישירות לחלל חצוצרת השמע.
#מתן טיפול באנטיביוטיקה בטיפות אוזניים או בכדורים או סירופ המקטינה את הסיכוי לסבול מסיבוכים.
#שאיבה או שטיפה סטרילית של הנוזל התפליטי המצטבר בתעלת השמע על ידי רופא אף אוזן גרון.

## דלקת אוזן תיכונה תפליטית
דלקת אוזן תיכונה תפליטית מוגדרת כהצטברות נוזלים באוזן התיכונה ללא תסמיני דלקת אוזן תיכונה חריפה. מצב זה שכיח אצל ילדים ותינוקות (בין גילאי חצי שנה ו-4 שנים). בדרך כלל המצב חולף לאחר שלושה עד שישה חודשים. הדלקת נפוצה יותר בקרב בנים מאשר בנות. המחלה מתפשטת בעונת החורף. היא עשויה לגרור ירידה בחוש השמיעה עקב חסימת הולכת הקול אל האוזן הפנימית, בנוסף היא עלולה להוביל להפרעות בשינה, בעיות התנהגותיות, בעיות תפקודיות בבית הספר וכן בעיות בהתפתחות הדיבור והשפה. לעיתים, כאשר הנוזל חלקי, ייתכנו גם כאבי אוזניים בטיסות ובייחוד בנחיתה. אנשים מבוגרים עשויים לחלות בדלקת אוזן תיכונה תפליטית לאחר מחלת דרכי נשימה עליונות או בגלל מעבר לסביבה שבה הפרשי הלחצים מאוד גדולים.

### גורמים
דלקת אוזן תיכונה תפליטית עשויה להיגרם לאחר דלקת בדרכי הנשימה העליונות, עקב אי ספיקה של תעלת השמע או עקב דלקת והגדלה של השקד השלישי.

### טיפול
המחלה עשויה לחלוף ללא צורך בטיפול תרופתי, כאשר לרוב ניתן לעקוב אחר מטופל בכל 4 עד 6 חודשים עד להיעלמות הנוזלים, או עד להופעת תסמין המחייב טיפול נוסף. אם התסמינים אינם חולפים, או שמופיעים תסמינים חדשים - יש צורך לעיתים בהכנסת צינוריות אוורור כדי לנקז את הנוזלים, בניתוח כריתת רקמת השקד השלישי (ניתוח שאינו מומלץ בילדים מתחת לגיל 4 שנים), או בשילוב של שני אלו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* דלקת אוזן תיכונה, באתר שירותי בריאות כללית
* האוזן התיכונה, ד"ר משה עילם

## הערות שוליים

קטגוריה:דלקת
קטגוריה:מחלות אוזניים
רכבת החיים

**רכבת החיים** (בצרפתית: ***Train de vie***) הוא סרט קולנוע צרפתי בבימויו של ראדו מיכאיליאנו. הסרט שיצא להקרנות בבתי הקולנוע בשנת 1998, גרף פרסים רבים בפסטיבלים שונים בעולם. הסרט הופק ויצא במקביל לסרט "החיים יפים", אך לא זכה להד תקשורתי עולמי כמותו. בדומה לסרטים "החיים יפים" ו"יעקב השקרן", מציג "רכבת החיים" את השואה כטרגיקומדיה, תוך שימת דגש על הפן המוזיקלי וההומוריסטי ועל מגוון דמויות.

## רקע
לפני תחילת ההפקה שלח מיכאיליאנו את התסריט לרוברטו בניני כדי לשכנעו לקבל תפקיד בסרט, אך בניני סירב בטענה שהוא עובד על הסרט שלו "החיים יפים".

## עלילה
עלילת הסרט מתרחשת בשטעטל קטן במזרח אירופה. ערב אחד בשנת 1941 מגיע שלמה, שוטה העיירה, ובפיו חדשות: כל היהודים מהיישובים הסמוכים נרצחים על ידי הגרמנים או מגורשים ליעדים לא ידועים, ועיירתם היא הבאה בתור. מועצת חכמי הכפר מתכנסים כדי למצוא דרך להציל את הקהילה, אך דווקא שלמה הוא שמציע את הרעיון המבריק – "לסדר" את הנאצים על ידי רכבת גירוש מזויפת: תושבי השטעטל ירכשו קרונות וקטר, ויובילו את עצמם ברכבת – שבה חלקם יהיו בתפקיד היהודים וחלקם בתפקיד הגרמנים – הלאה מסכנת ההשמדה באירופה אל ביטחון אישי בארץ ישראל.

התוכנית יוצאת לפועל, ובני העיירה חווים בדרכם הרפתקאות שונות ומשונות: ה"נאצים" נוטים לקחת את תפקידם ברצינות רבה מדי וה"קורבנות" מתחילים לקרוא לעצמם קומוניסטים ולהילחם ב"אויביהם", כאשר ברקע החשש המתמיד מפני הנאצים האמיתיים.

## הדמויות הראשיות
* **שלמה**, שוטה העיירה – ליונל אבלנסקי (Lionel Abelanski)
* **רבי הכפר** – קלמן אררי (Clement Harari)
* **יענק'לה**, רואה החשבון של הכפר – ברונו אברהם-קרמר (Bruno Abraham-Kremer)
* **אסתר**, היפה של הכפר (שסביבה מתנהל קו העלילה הרומנטי) – אגתה דה לה פונטן (Agathe De La Fontaine)
* **יוסי**, היהודי הקומוניסט – מישל מולר (Michel Muller)
* **סמי**, אהובה של אסתר, המצטרף לקומוניסטים – מיכאי קאלין
* **מרדכי**, שמשחק את תפקיד הנאצי ברכבת – רופוס (Rufus)
בתפקיד שרה מופיעה מארי-ז'וזה נאט.

## פסקול
פסקול הסרט, שנכתב על ידי גוראן ברגוביץ', כולל מוזיקה רומנטית המשלבת נעימות כינור וחליל, מוזיקה חסידית ומוזיקה צוענית.

## פרסים
הסרט זכה במספר רב של פרסים, ביניהם:
* פרס הביקורת בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של סאו פאולו, 1998
* פרס הביקורת בפסטיבל הסרטים של ונציה, 1998
* פרס אהוב הקהל בפסטיבל סאנדנס, 1999
* פרס דויד בקטגוריות הסרט הזר בפסטיבל דונאטלו, 1999
* פרס הסרט הזר בפסטיבל לאס וגאס, 2000

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי קומדיה טרגית
קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטים צרפתיים משנת 1998
קטגוריה:סרטי ראדו מיכאיליאנו
אפוליוס

ממוזער|Opera omnia, 1621
**לוקיוס אפוליוס** (לטינית: **Lucius Apuleius**; 123/5 – 180 לספירה) היה סופר ורטוריקן לטיני ממוצא ברברי, ונודע בראש ובראשונה בשל הרומן הפופולרי שחיבר, חמור הזהב.

## חייו
אפוליוס נולד למשפחה מבוססת בקולוניה הרומית מדאורה (Madaurus) שבנומידיה (צפון-אפריקה של ימינו). אביו כיהן כמגיסטראט פרובינקיאלי, ולוקיוס התחנך עוד מילדותו על ברכי התרבות היוונית-רומית ורכש את השפות היוונית והלטינית בגיל צעיר. משהתבגר רכש לוקיוס השכלה פילוסופית בקרתגו ובאתונה, ערך מסעות באסיה הקטנה ובמצרים, והתגורר זמן-מה גם ברומא, שם למד רטוריקה ושימש כפרקליט. לאחר מכן הוא שב לקרתגו, והתמנה לכהן הפרובינציה. 

מקור המידע העיקרי לגבי הביוגרפיה של אפוליוס הוא ה"אפולוגיה" (Apologia) – נאום ההגנה שנשא ככל הנראה בשנת 158/9 לספירה במהלך משפט שנערך לו באשמת כישוף, וזאת לאחר שנישא לאלמנה עשירה בשם פודנטילה (Pudentilla). אפוליוס הואשם, כפי הנראה עקב קנאה, שהטיל על רעייתו כישוף שגרם לה לרצות להנשא לו. נאומו במשפט, שזיכה אותו מאשמה, חושף מידע חשוב על חיי היומיום בנומידיה הרומית, כמו גם על תפיסת עולמו הדתית של אפוליוס עצמו ועמדותיו לגבי סוגים שונים של מאגיה. בנוסף לכך השתמרו גם כמה מסות פילוסופיות שלו, שהחשובות בהן הן "פלורידה" (Florida) ו"על האל של סוקרטס" (De Deo Socratis). אולם החיבור הידוע ביותר שלו הוא ה"מטמורפוזות" (Metamorphoses), או בכינויו המוכר יותר, "חמור הזהב" (Asinus Aureus). רומן הרפתקאות זה הוא הרומן הלטיני היחיד שהשתמר בשלמותו. בתוך סיפור המסגרת הזה נמצא בין היתר סיפור האגדה "קופידון ופסיכה" .

## היהודים אצל אפוליוס
אפוליוס מתייחס לפחות פעמיים בכתביו ליהודים.
ב"אפולוגיה" הוא מציין את משה ואת המכשף יוהאנס (או יאנס) בין מכשפים ידועים שהיו פעילים לאחר זורואסטר ואוסטאנס .
פליניוס הזקן ככל הנראה חשב את יאנס ליהודי, אולם על פי שאר המקורות, יאנס היה קוסם מצרי ויריב של משה, והוא בדרך כלל נזכר בצוותא עם קוסם מצרי אחר, יאמברס (Iambres).

ב"פלורידה" אפוליוס מציין כמה מהעמים שהודו נמצאת מעבר להם ומתאר אותם על פי פעולותיהם, לבושם או התוצרת הטבעית של ארצותיהם, אולם את היהודים בלבד הוא מתייג כבעלי אמונה טפלה.

ב"מטמורפוסיס", אפוליוס מספר שאשת הטוחן בזה לאלים, כאשר הצהירה על אמונתה במי שטענה שהוא האל היחיד. האישה בדתה מנהגים ריקים, הוליכה את כולם שולל, כולל את בעלה, והפקירה את גופה לשתיית יין החל משעות הבוקר, ולתאוותנות מתמשכת. התיאור רומז להשתייכותה ליהדות או לכת יראי-אלוהים, כלומר לחובבי הדת היהודית, אך סביר יותר שאפוליוס התכוון לכך שהייתה נוצרייה.

## תרגומי יצירותיו לעברית
* **חמור הזהב**. תרגם עמוס קינן. תל אביב, הוצאת  ישראל, תשי"ד.
* **אמור ופסיכה**. תרגם אריה חורשי. תל אביב, הוצאת א' בלוך, 1954.
* **אמור ופסיכה**. מלטינית יורם ברונובסקי. אריך נוימן: על ההתפתחות הנפשית של היסוד הנשי, מגרמנית: מרים רון-בכר. ספרית פועלים, הוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1981.
* **חמור הזהב**. תרגום מלטינית אריה חורשי. תל אביב, הוצאת ירון גולן, 2001.
* **פסיכה וקופידון**. תרגום מלטינית יואב גלבוע. תל אביב, קתרזיס, 2021.

## קישורים חיצוניים

* פלורידה 
* פלורידה ואפולוגיה 
* על האל של סוקרטס 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים רומאים
קטגוריה:מחברים כותבי לטינית
קטגוריה:ילידי 125
קטגוריה:נפטרים ב-170
סטיב בארט ג'וניור

**סטיבן דאוני בארט ג'וניור** (נקרא בקיצור **סטיב בארט**; באנגלית: **.Steven Dwayne Burtt, Jr**; באוקראינית: **Стівен Буртт**; נולד ב-7 במרץ 1984) הוא כדורסלן אמריקאי יליד אוקראינה המשחק בויווה מנורקה. גובהו 1.85 מטר והוא משחק בעמדת הקלע.

בארט למד באוניברסיטת איונה שבה למד גם אביו, וסיים בה את לימודיו ב-2006. בשנת 2007 בארט הצטרף לעירוני אשקלון, וזכה במדיה בתואר מלך הסלים של ליגת העל בעונת 2007/08. הוא שוחרר מהקבוצה במרץ 2009, ועבר לקבוצת ויווה מנורקה מליגת העל הספרדית.

בארט ג'וניור הוא בנו של כדורסלן העבר סטיב בארט, ששיחק במכבי ראשון לציון בעונת 1994/95 ובמדי הפיניקס סאנס מליגת ה-NBA.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני עירוני אשקלון
קטגוריה:כדורסלני ספרטק סנקט פטרבורג
קטגוריה:מלך הסלים של ליגת העל בכדורסל
קטגוריה:כדורסלני בי.סי. דניפרו
קטגוריה:כדורסלני מכללת איונה
קטגוריה:ניו יורק: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אליצור אשקלון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
אברהם פלאצק

הרב **אברהם פלאצק** (ה'תקנ"ט 1799 - ה'תרמ"ד 1884), היה רבה של מוראביה.

## ביוגרפיה
נולד בשנת ה'תקנ"ט (1799) בעיירה בוסקוביץ שבמוראביה (כיום בצ'כיה).

את חינוכו קיבל מרבני מורביה, לאחר חתונתו הוא הקים ישיבה בעיירת מגוריו בוסקוביץ, בה למדו תלמידים רבים, ביניהם ר' יהודה ליבש אייזלר, בעל 'דברי יהודה האחרונים'. כמו כן שימש כרבה של העיירה.

בעקבות המלצתו של ידידו רב המקום הרש"ר הירש התמנה ר' אברהם פלאצק לשמש כרבה של מוראביה, במקומו של הרש"ר הירש, ושימש ברבנות מורביה משנת 1851 עד מותו בשנת 1884.

במקרים רבים נלחם פלאצק ברפורמים, ואף כתב נגדם מכתבים שונים.

כמו כן היה מעורב בסידור חלוקת הכסף בכולל אונגרין שבירושלים, בעת שאנשי כולל גליציה עוררו כנגדם מאבק.

היה מקורב לשלטונות, ומתוקף כהונתו כרבה הרשמי של מוראביה, ייצג פעמים רבות את הציבור היהודי בפני הקיסר.

נפטר בשנת ה'תרמ"ד (1884), בתו אווה (חווה) נישאה לרב שמואל בק רבה של ליסא (כיום לשנו). בנו הוא הרב ד"ר אהרן פלאצק שהיה רבה של הקהילה היהודית האורתודוקסית בעיר ברין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים אשכנזים
קטגוריה:ילידי 1799
קטגוריה:נפטרים ב-1884
פונקציית פטרסון

**פונקציית פטרסון** היא תבנית המשמשת לפתרון בעיית הפאזה בקריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן. את התבנית הציע ארתור לינדו פטרסון ב-1934.

פונקציית פטרסון של סריג \ \Lambda היא הסכום האינסופי
\, P(u,v,w) = \sum\limits_{h,k,l} \left|F_{h k l}\right|^2 \;e^{-2\pi i(hu + kv + lw)}, כאשר \ F_{h k l} הם קבועי הפיזור (למשל, בסריג קובייתי, \ F_{hkl} = 1+(-1)^{h+k+l}), ו- u, v, w הם משתנים ממשיים. הפונקציה הזו היא למעשה טרנספורם פורייה של עוצמות הפיזור של קרן, ולא של קבועי המבנה. פונקציית פטרסון מתקבלת מקונבולוציה של צפיפות האלקטרונים, עם הפונקציה ההפוכה: \,P(\vec{u}) = \rho(\vec{r}) * \rho(-\vec{r}); זוהי הקורלציה העצמית של צפיפות האלקטרונים. 

כאשר הסריג אינו ידוע, אפשר לאמוד את פונקציית פטרסון שלו מתוך עוצמות ההחזרים של קרניים בכיוונים שונים, גם בלי לחשב את הפאזות. בעקרון, אפשר להשתמש בשיטה זו כדי לקבוע את מבנה הסריג. פונקציית הקורלציה העצמית מתאימה להתפלגות המרחקים הווקטוריים בין האטומים בסריג, ולכן בסריג שיש לו *N* אטומים בכל תא יחידה, יהיו לפונקציה באופן טיפוסי \ N(N-1) שיאים. בגלל השגיאות הבלתי-נמנעות במדידת העוצמות, והקושי המתמטי בשחזור מיקומם של האטומים מתוך וקטורי המרחק, נדיר שהטכניקה הזו משמשת לפענוח המבנה של סריגים, למעט הפשוטים ביותר.

קטגוריה:קריסטלוגרפיה
פטרסון
קטגוריה:פיזיקה של מצב מוצק
טירולאן איירווייז

**טירולאן איירווייז** (**Tyrolean Airways**) הייתה חברת תעופה אוסטרית, אשר משנת 1998 היוותה את הזרוע האזורית של חברת התעופה הלאומית של אוסטריה, אוסטריאן איירליינס, ובשנת 2003 מותגה מחדש כ**"אוסטריאן ארוז"** (**Austrian Arrows**). בסיסה הראשי של החברה שכן בנמל התעופה של העיר אינסברוק, אך למעשה יצאו רוב טיסותיה מנמל התעופה הבינלאומי וינה-שווכאט.

## תולדות החברה
החברה נוסדה בשנת 1978 בשם טירולאן איירווייז, אשר החלה בהפעלת טיסות סדירות באפריל 1980 משדה התעופה קורשבל. בשנת 1998 נרכשה החברה על ידי אוסטריאן איירליינס. בשנת 2003 מותגה החברה מחדש בשם "אוסטריאן ארוז" וכל מטוסיה נצבעו בצבעי אוסטריאן איירליינס. אף על פי שהחברה מוזגה למעשה עם אוסטריאן איירליינס, היא המשיכה להפעיל מספר טיסות מבסיסה באינסברוק תחת השם "טירולאן איירווייז".

ב-31 במרץ 2015 פורקה החברה ומוזגה לחברת האם, אוסטריאן איירליינס.

## צי המטוסים (ספטמבר 2009)
200px|ממוזער|ימין|פוקר 100 של החברה

## ראו גם
*אוסטריאן איירליינס

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה אוסטריות
אזוריות
קדונה

**קָדוּנָה** (באנגלית: **Kaduna**) היא עיר הבירה של מדינת קדונה בצפון-מרכז ניגריה. לפי חישוב המבוסס על תחזית רשמית לתאריך 21 במרץ 2022 אוכלוסיית העיר מונה כ-1.85 מיליון תושבים, מה שהופך אותה לעיר השישית בגודלה בניגריה (אחרי לאגוס, קנו, איבדאן, אבוג'ה ובנין סיטי). העיר ממוקמת במרכז מדינת קדונה לגדת נהר קדונה (שהוא יובל של הנהר ניז'ר), כ-160 ק"מ מצפון לבירת הפדרציה אבוג'ה. היא עיר המשמשת כאזור מסחרי וכצומת דרכים תחבורתית של כל האזורים החקלאיים המקיפים אותה. סמל העיר הוא התנין, הנקרא *קאדה* בשפת ההאוסה.

## היסטוריה
קדונה נוסדה על ידי האימפריה הבריטית בשנת 1913, והפכה לבירת המחוז הצפוני לשעבר של ניגריה בשנת 1917. סר פרדריק לוגרד, המושל הבריטי הראשון של צפון ניגריה, בחר את האתר הנוכחי לאורך רכבת לאגוס-קאנו לעיר, והבנייה החלה בשנת 1913. בשנת 1917 החליפה קדונה  את זונגרו  כבירת המחוזות הצפוניים.

### מאבקים דתיים
קדונה, בעקבות התפרצות המתיחות בין המוסלמים לנוצרים אשר חיו באזור, הפכה לזירת התכתשות. מתיחויות אלו נבעו בפרט כתוצאה מהטמעת חוק השריעה על ידי המוסלמים, באזור מדינת קדונה בשנת 2001. תקרית עיקרית, אשר התרחשה בפברואר 2000, גרמה למותם של 1000 אנשים בעקבות פרעות. העיר נותרה מפוצלת עד היום, כשהמוסלמים חיים בעיקר בחלקה הצפוני של העיר, לעומת נוצרים אשר חיים בדרום העיר.

## חינוך
בעיר קדונה שוכנות:
* אקדמיית ההגנה הניגרית (משנת 1964).
* הפוליטכניון של קדונה (משנת 1968).
* אוניברסיטת Ahmadu Bello (משנת 1962).
* מכון המחקר הניגרי למחלת השינה (משנת 1951).

## כלכלה ותחבורה
קדונה משמשת כאזור התעשייתי של צפון ניגריה, אשר עוסקת בין היתר בטקסטיל, ייצור מכונות, פלדה, אלומיניום ונפט.
קדרות הוא גם תחום התמחות גדול בעיר.

הכביש המרכזי העובר בעיר נקרא *Ahmadu Bello Way*. רבים מהאזורים נקראים של שמות סולטאנים שונים מהעבר, אמירים וגיבורי מלחמות אזרחים. בקדונה קיים שוק גדול, אשר לאחרונה נבנה מחדש, לאחר שנשרף באמצע שנות ה-90.

בקדונה קיים מסלול מרוצים, באורך של כמעט קילומטר וחצי, אשר ממוקמים בו המועדונים the Ahmadu Yakubu Polo Club וה- Kaduna Crocodile Club. 

כמו כן, קיימים שני נמלי תעופה, אשר אחד מהם הוא "נמל התעופה קדונה".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניגריה: ערים
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1913
גלי (סדרת ספרים)

"**גלי**" היא סדרת ספרים מאת הסופרת סמדר שיר. הספר הראשון בסדרה נקרא "**גלי מכיתה ג**'" ויצא ב-1997. 

חמשת הספרים הראשונים בסדרה מכילים הרבה סיפורים קצרים, ומהספר השישי העלילה ארוכה יותר. 

הספר "**גלי בחורשת האקליפטוס**" הוא הספר האחרון בסדרה עד כה, ומוקדש לנעמי שמר לציון 10 שנים למותה.

עד כה נכתבו 34 ספרים בסדרה זו.

## עלילה (משותפת לכל הספרים)
גלי אלמגור היא ילדה בטרום גיל ההתבגרות, אשר אוהבת לכתוב ספרים על חייה. היא גרה ברמת גן. 

בספרים המאוחרים יותר לגלי יש חבר שקוראים לו גלעד והוא מצטייר כ"גאון של הכיתה". 

בספר מספר 30 שנקרא "גלי עוברת דירה" המשפחה מתכוננת למעבר דירה משום שאמא של גלי בהריון.

## דמויות
***גלי אלמגור** - גיבורת הסדרה והמספרת.
***דפנה אלמגור** - אחותה של גלי הגדולה ממנה בשנה, לומדת כיתה מעליה ולרוב מעצבנת אותה. יש לה שתי חברות ושלושתן מתלבשות כל בוקר באותם בגדים ועושות אותו דבר.
***בן אלמגור** - אחיה הקטן של גלי; נודניק לא קטן ולפעמים משחק אותה נחמד. סקרן וחכם, ויודע לגלות דברים במהירות. 
***יעל** - אמא של גלי. עוזרת לה לפתור בעיות  שאליהן נקלעה. דואגת לילדיה. בספר "גלי פתגם לי", מסופר כי היא בהיריון.
***אור**י - האבא המצחיק של גלי.
***ענת גורן** - החברה הטובה ביותר של גלי. תמיד נמצאת לצידה, וקורה שהן רבות אך תמיד משלימות בסוף.
***גלעד** - החבר הגאון של גלי. הם הפכו לחברים בספר ה-12 "**גלי ומועדון המקובלים**", אך בסוף הם נפרדים.

### דמויות משניות
***עליזה** - סבתה של גלי. תמיד מביאה עוגות ודברי מאפה.
***דינו** - הכלב של גלי.
***נינה** - אישה מבוגרת המתגוררת בבית האבות שאמא של גלעד התנדבה בו. גלי ביקרה אותה בספר "גלי והסבתא השלישית".
***תמר** - המחנכת של גלי. בספרים הראשונים היא המורה שלה לעברית, ובהמשך היא המורה שלה לתנ"ך.
***שוקי** **בקבוקי** - הליצן שעבד עם גלי בקיץ בספר "גלי מארגנת מסיבות", וגם בספר "גלי במשימת הישרדות".
***ספיר** - תלמידה מכיתה ח'. הילדה הכי גבוהה ויפה בבית הספר, הוזכרה בספר "גלי והעגיל הכחול" כמי שעונדת עגיל מזל.
***לימור** **אבוטבול** - עובדת בחברת הפקות.
***ניצן** **אביב**/**אבוטבול** - הבת של לימור שעובדת בחברת ההפקות. ניגשה לאודישן למשקה יחד עם גלי ואחותה דפנה בספר "גלי דוגמנית ליום אחד".
***הילה** - לומדת בכיתה המקבילה של גלי, והזמינה אותה ל"מועדון המקובלים".
***יואב** - מלך הג'ינס. היה תלמיד חדש מהספר "גלי בין שני בנים".
***אוהד** - הליצן של הכיתה; תמיד שולף בדיחות.
***מיכל** - הילדה הכי יפה בכיתה.
***סיון** - מלכת הביישנים של הכיתה.
***קרין** - ילדה שבאה מאמריקה. נותנת לגלי אפשרות להציע חברות לבנים בספר "גלי מציעה חברות".
***ליטל** - הבת של השכנה. ילדה עם קרחת, ציירת שבאה לצייר את גלי שהתגרדה מכינים בספר "גלי והמכה השלישית".
***נדב** - ידוע באהבתו לכדורגל. זכה במקום הראשון בתחרות בספר "גלי בכוכב נולד".

## ספרים בסדרה

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:סדרות ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי סמדר שיר
אמב

**אָמְבַּ** (בגעז: **አምባ**, בתיגרינית: **እምባ** – אִמְבַּ) הוא מבצר הררי המתבסס על מבנה גאולוגי אופייני לרמה האתיופית – הר שולחן מוקף מצוקים תלולים. הגישה ליישובים המבוצרים שהוקמו על ראשי המצוקים קשה ביותר ולכן ההגנה עליהם נוחה. ממלכת ביתא ישראל הצליחה להחזיק בשורת מבצרים הרריים מעין אלה לאורך תקופת ההישרדות, תחת התקפות הולכות ומתעצמות מצד האימפריה האתיופית הנוצרית. מסופר על סלעים עצומים שאגרו היהודים על שפת המבצרים בהמתנה ליום פקודה, בהם סלעים שדורדרו מראש המבצר על הכוחות המסתערים למעלה ממאה שנים לאחר הצבתם. הבקעת מערכי ההגנה ההרריים התאפשרה לראשונה בשלהי המאה השש עשרה, בסיוע תותחים פורטוגזיים ובמחיר אבדות כבדות בנפש.
[שמאל|ממוזער|250px|מבצר [דברה דאמו בנפת תיגראי המרכזית.]]
אזור אמב סֵל (מבצר סֵל) נודע בכינוי "הרי היהודים" ותואר האצולה העתיק ג'נטיראר מוענק לשליטו. אמב אלאגי ואמב אראדם נודעו במערב בזכות הקרבות שהתנהלו בהם במלחמה האיטלקית-אתיופית הראשונה והשנייה, בהתאמה, אולם מטבע הווייתם התנהלו בהם מספר קרבות חשובים קודם לכן.

שלושה מבצרים הרריים מילאו תפקיד ייחודי בקורות האימפריה החבשית והאימפריה האתיופית – דברה דאמו, אמב גשן וווחני. בשלושתם הוחזקו זכרים בני משפחת המלוכה תחת משמר קיסרי שמטרתו כפולה – להגן עליהם ולהגן על הקיסר המכהן מפניהם. שיטה זו תרמה ליציבות השלטון הקיסרי, אך גם סייעה למתנגדי המשטר לחסל את רוב משפחת המלוכה במתקפה מרוכזת על המבצר. כך עלה בידי יהודית המלכה להשמיד כמעט את כל בית המלוכה החבשי במתקפה על מנזר דברה דאמו. כחמש מאות שנים מאוחר יותר השמיד אחמד גראן את רוב הטוענים לכתר במתקפה מוצלחת על אמב גשן, בו נכלאו בני המלוכה מאז ימי הקיסר ימהרנה קריסטוס. הקיסר פאסיל כלא את שארי בשרו בווחני, מסורת שהחזיקה מעמד למעלה ממאתיים שנים לאורך השושלת הגונדרית, עד ימי תוודרוס השני. במרוצת המאה העשרים גלו רבים מבני בית המלוכה האתיופי לבירות אירופה, כשם שגלו אבותיהם למבצרים ההרריים הנידחים.

בדומה לבתרונות הרריים מבודדים במקומות אחרים בעולם (למשל בגינאה החדשה ובמדגסקר) נודעה לאָמְבַּ חשיבות כגומחה אקולוגית ייחודית בה שורדות אוכלוסיות מבודדות שנכחדו במקומות אחרים. בשנת 2008 אותר באמב קונדודו שבקרבת העיר הרר עדר סוסי הפרא היחיד במזרח אפריקה. בכך עלה לשניים מספר עדרי סוסי הפרא שהתגלו בכל יבשת אפריקה.

## לקריאה נוספת

* Munro-Hay, Stuart, *Ethiopia, the Unknown Land: A Cultural and Historical Guide*, Contributor Pamala Taor, Published 2002 by I. B. Tauris, 384 pages, 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אתיופיה: גאוגרפיה
קטגוריה:צורות נוף
קטגוריה:אתיופיה: מבצרים
אלנאת'

**אל-נאת** (בערבית: ** النطح**, אל-נטח "הנוגח") או **β בשור** (**[[בטא]] בשור**, מלעז: **Beta Tauri**) הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים שור והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים. מיקומו של הכוכב הוא בקצה הקרן של השור ומכאן מקור שמו. מיקומו על הגבול עם קבוצת עגלון הביא לכך שבעבר הוא נכלל בקבוצת עגלון וקיבל את ציון באייר γ בעגלון, אך כיום שם זה אינו מקובל.

הכוכב נמצא כ-3 מעלות מערבית לנקודת הניגוד של מרכז שביל החלב, כלומר קרוב לנקודה המציינת את הכיוון ההפוך ממרכז הגלקסיה. מיקומו מעט מצפון למישור המילקה גורמת לכך שהוא מכוסה לעיתים על ידי הירח, אך בדרך כלל ניתן לצפות בכיסוי רק בחציו הדרומי של כדור הארץ ואף פעם לא מצפון לקו הרוחב 33°.

## תכונות
אל-נאת הוא ענק כחול, מטיפוס ספקטרלי B7 III, המאיר בעוצמה של פי 300 מעוצמת ההארה של השמש בתחום האור הנראה ופי 700 אם כוללים את הקרינה העל-סגולה הנפלטת ממנו. מסתו כ-4.5 מסות שמש והוא ככל הנראה יצא מן הסדרה הראשית לאחר שכילה את המימן שבליבתו וכעת הוא מתיך בליבתו הליום לפחמן ולחמצן בתהליך שמביא להתנפחותו והתקררותו, כך שהוא צפוי להפוך לענק כתום בתוך מספר מיליוני שנים.

ניתוח של ספקטרום הבליעה של אל-נאת מראה על שכיחות גבוהה מהרגיל של מנגן ושל כספית ולעומת זאת מיעוט של מגנזיום וסידן. הסיבה לכך אינה ידועה בוודאות וייתכן שהתפלגות המתכות הלא שגרתית נובעת משקיעה של יסודות מסוימים אל תוך הכוכב תוך עליה של יסודות אחרים אל פני השטח כתוצאה משילוב של כבידה ושל לחץ קרינה.

## קישורים חיצוניים

* אל-נאת', באתר של ג'ים קלר
* 

קטגוריה:ענקים מסוג B
קטגוריה:קבוצת הכוכבים שור
קטגוריה:כוכבים בהירים
הרלדו ריברה

שמאל|ממוזער|250px|הרלדו ריברה
**הרלדו ריברה** (באנגלית: **Geraldo Rivera**; נולד ב-4 ביולי 1943) הוא איש תקשורת יהודי-אמריקאי, ומגיש תוכנית אירוח לשעבר. הוא ידוע בעיקר בהבאת סיפורים דרמטיים ובעלי צבע לתוכניותיו. ריברה הגיש בעבר את התוכנית "הרלדו בגדול" ברשת "פוקס ניוז", ומוקדם יותר היה ידוע בתוכנית האירוח שלו "הרלדו".

## ביוגרפיה
הוא החל את דרכו בשנות ה-70 בתחנת WABC-TV, תחנת טלוויזיה מקומית לאזור ניו יורק, ובתוך מספר שנים בודדות רכש מוניטין ארצי כעיתונאי חוקר ועל היותו עם מראה נערי ו"בעניינים" וכשהשפם הזיפי שלו הפך לסמל המסחרי של הרלדו. במהלך שנות ה-80, ריברה עבד ככתב עבור רשת החדשות ABC, כולל בתוכניות בעלות אחוזי הצפייה הגבוהים, כגון, "20/20", בכתבות כגון, ההתמכרות לסמים של אלביס פרסלי, אל קפונה וכדומה. בשנת 1987 הוא החל להגיש את תוכנית האירוח הסנסציונית "הרלדו", אשר רצה במשך 11 שנים רצופות ונודעה בשל הנושאים והאורחים הסנסציונים שלה. ב-1988, הרלדו עשה בעצמו כותרות, כאשר שבר את אפו בקטטה שפרצה במהלך צילומי התוכנית על נושא עליונות הגזע הלבן. באוגוסט 1992, ריברה התקוטט שוב עם חברי הקו קלוקס קלאן בעצרת בג'יינסוויל , ויסקונסין; ריברה נשרט בפניו וננשך באגודלו השמאלי. ב-1993 התראיין לראשונה לטלוויזיה הישראלית בתוכנית הראשונה של "תיק תקשורת" בערוץ 2 החדש, בהפקת הטלוויזיה החינוכית. ב-1994, ריברה החל להגיש את התוכנית "ריברה בשידור חי" ברשת CNBC, תוכנית אשר עסקה בנושאים משפטיים למיניהם וזכתה לקפיצה של פופולריות בעקבות משפט הרצח המתוקשר של או.ג'יי סימפסון. ב-1997, ריברה חתם על הסכם העסקה לשש שנים בסך 30 מיליון דולר עם רשת NBC, אך עזב בשנת 2001, כדי להצטרף לרשת "פוקס ניוז", ככתב מלחמה באפגניסטן. אף על פי שלעיתים לעגו לו וביקרו אותו על הסגנון הצהוב של העיתונאות שלו, במקביל הפך ריברה נערץ וזכה במספר פרסים, כולל כמה פרסי אמי.

בשנת 2009 גילם את עצמו בקומדיה "הכל אודות סטיב" בכיכובה של סנדרה בולוק.

באוקטובר 2024 ריברה הביע תמיכה פומבית בקמלה האריס לנשיאות בבחירות 2024. ריברה ביקר בחריפות את דונלד טראמפ וכינה אותו "לוזר מריר" שאי אפשר לסמוך עליו לכבד את החוקה. הוא פרסם את התמיכה בהאריס ברשת X, בטענה כי טראמפ אינו ראוי לחזור לבית הלבן. הפוסט של ריברה זכה לתשומת לב רבה, עם מעל מיליון צפיות.

### חיים אישיים
הרלדו הוא בן לאם יהודייה ואב ממוצא היספני, ואף גילה בעבר רצון לעלות לישראל, וכן הצהיר כי הוא ציוני.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים של ברוקלין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אריזונה
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:סגל פוקס ניוז
קטגוריה:סגל NBC
קטגוריה:זוכי פרס אמי לחדשות ולתעודה: אישים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה יהודים
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
איאן פירס

**איאן פירס** (באנגלית: **Iain Pears**; נולד ב-1 בינואר 1955) הוא היסטוריון אנגלי המתמחה בהיסטוריה של האמנות, וכן סופר ועיתונאי.
## ביוגרפיה
איאן פירס למד במוסדות שונים, ביניהם וולפסון קולג' באוקספורד, ולאחר מכן עבד בין 1982 ל-1990 כעיתונאי באיטליה, צרפת, בריטניה וארצות הברית עבור הBBC, ערוץ 4 של הטלוויזיה הבריטית וערוץ ZDF הגרמני, כמו גם עבור סוכנות הידיעות רויטרס. כעיתונאי כיסה תחומים מגוונים, לרבות כלכלה וספורט.

בשנת 1987 היה לעמית בקתדרה על שם גטי לאמנויות ומדעי הרוח באוניברסיטת ייל. בשנת 1989 יצא לאור ספרו הראשון, ספר עיון בשם "גילוי הציור" (The Discovery of Painting), העוסק בתחילת העניין הציבורי באמנות הציור באנגליה של המאה ה-17.

בתחילת שנות ה-90 החל לפרסם סדרת ספרי מתח המציגים דמות בשם ג'ונתן ארגייל, היסטוריון של האמנות, הפועל ביחד עם המפקחת פלאביה די סטפנו מהמחלק למניעת פשעי אמנות של משטרת איטליה למניעת מקרי שוד וזיוף של יצירות אמנות. הספרים התבססו על נרטיב מתוחכם, ומחקר היסטורי מדויק. הסדרה, שכללה שבעה ספרים שפורסמו בין שנת 1991 לשנת 2000 זכתה להצלחה מסוימת, אך גם הצלחה זו הותירה את פירס אלמוני יחסית.

עיקר פרסומו של פירס הגיע עם פרסום הספר "מקרה ידוע מראש" (An Instance of the Fingerpost) בשנת 1998. ספר זה הוא מעין רומן מתח העוסק ברצח המתבצע באנגליה של המאה ה-17, שלאחר הרסטורציה, השבת בית סטיוארט אל כס המלוכה. הרקע ההיסטורי הוא מדויק, ודמויות ככריסטופר רן או ג'ון לוק מופיעות כדמויות משנה בעלילה. העלילה נפרשת מפיהן של ארבע דמויות בדיוניות, כאשר כל דמות מייצגת זווית ראייה אחרת (העד התמים, העד העוין, השופט, ועד הראייה), בנרטיב מורכב ומסובך, המתייחס לקשר בין האמת, האמנות והבדייה הספרותית. הספר תורגם למספר שפות, וכן לשפה העברית על ידי בועז וייס, ויצא בהוצאת כנרת בשנת 2001.

ספר נוסף ברוח זו היה "חלום סקיפיו" (2002) שאף הוא יצא בהוצאת כנרת בשנת 2006, בו נפרשת עלילה בה שלוש דמויות, הפועלות בתקופות היסטוריות שונות (ימיה האחרונים של האימפריה הרומית, ימי המגפה השחורה, וצרפת של וישי) נאבקות מול הנסיבות ההיסטוריות ומול סיפור אהבה בלתי אפשרי, בשלוש עלילות הנקשרות זו בזו באופן מורכב ומתוחכם.

פירס חי כיום עם אשתו וילדיו באוקספורד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:היסטוריונים בריטים
קטגוריה:עיתונאים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1955
פאטאנו

**פאטאנו** (באיטלקית: **Faetano**) היא אחת מתשע היחידות האדמיניסטרטיביות - הקסטלי המרכיבות את סן מרינו (Castelli). כמו כן זהו גם שמה של העיר הגדולה בקסטלי.

העיר ממוקמת במזרח המדינה ומשתרעת על שטח של 7.75 קמ"ר. העיר גובלת עם איטליה ועם הקסטלים דומניאנו, פיורנטינו, מונטג'ארדינו ובורגו מג'ורה.

בשנת 2009 התגוררו בעיר 1159 תושבים.

קבוצת הכדורגל של העיר היא ס.ס. פאטאנו.

במאה ה-13 הייתה העיר חלק מהקומונה של רימיני. הזכות לשלטון בעיר נמסרה לסן מרינו על ידי האפיפיור פיוס השני בשנת 1463.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סן מרינו: ערים
קטגוריה:סן מרינו: קסטלי
תוכנית האוטונומיה

**תוכנית האוטונומיה** הייתה תוכנית לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני שהוצעה על ידי ראש ממשלת ישראל מנחם בגין, שר החוץ משה דיין ונשיא מצרים אנואר סאדאת, לפיה תהיה לעם הפלסטיני זכות לנהל את ענייניו באופן אוטונומי, ללא התערבות ישראלית.

## היסטוריה
### גישות לפתרון
לאחר מלחמת ששת הימים, שלטה ישראל בשטחי יהודה ושומרון ורצועת עזה. כיבוש השטחים יצר מצב בעייתי, בו אין אפשרות לספח את השטחים הכבושים מחשש לפגיעה ברוב היהודי של מדינת ישראל. בציבור הישראלי שלטו שתי גישות לפתרון הסכסוך.

הגישה הראשונה, שהוביל יגאל אלון, גרסה כי צריך להרשות לעם הפלסטיני להתחבר לממלכת ירדן או לכונן מדינה עצמאית בשטחים הכבושים. גישה זו זכתה לכינוי "**פשרה טריטוריאלית**" והצגתה העיקרית הייתה בתוכנית אלון.

הגישה השנייה, שאותה הובילו משה דיין ושמעון פרס, גרסה כי יש לשמור את השטחים בשליטת ישראל, ולחלק את הסמכויות השלטוניות בין ישראל לפלסטינים או לממלכת ירדן, ולא את השטח. גישה זו נקראה "**פשרה פונקציונלית**".

### הסכמי קמפ דייוויד

בהסכמי קמפ דייוויד, שנחתמו במסגרת הסכם השלום עם מצרים, השתנתה הגישה הישראלית. סאדאת סבר כי לא תיתכן יציבות ללא מילוי צרכיו של העם הפלסטיני ופתרון בעיותיו. בדיון על העם הפלסטיני, הציעו בגין ודיין את "הפשרה הפונקציונלית" כפתרון לסכסוך, ותוכנית זאת כונתה "**תוכנית האוטונומיה**".

גישת הפשרה הפונקציונלית הייתה הגישה הנפוצה יותר בישראל, ואף הסכמי אוסלו מבוססים עליה. מגמה זו השתנתה רק בשנת 2000, בהצעתו  של ראש ממשלת ישראל לשעבר אהוד ברק.

## סעיפי התוכנית
לאחר הסכם השלום, ניסח בגין בזהירות טיוטת הסכם אוטונומיה. עיקרי התוכנית היו:
*אי הקמת מדינה פלסטינית, מחשש שמדינה כזאת תעמיד בסכנה את ישראל והעולם החופשי
*לא יהיה צבא פלסטיני
*מדיניות חוץ לפלסטינים תהיה נחלתה הבלעדית של ישראל. משה דיין התנגד לרעיון זה, וסבר כי האוטונומיה לא צריכה להיות במסגרת הריבונות הישראלית, בעוד שבגין סבר כי האוטונומיה כן צריכה לחול במסגרת הריבונות הישראלית 
*בגין פירט שלפלסטינים יהיו 11 משרדי ממשלה (אוצר, תחבורה, חינוך ועוד) שישבו בבית לחם
*כל תושבי יהודה, שומרון ועזה, כולל הפלסטינים, יוכלו לבחור בין אזרחות ירדנית לאזרחות ישראלית. התושבים שיבחרו באזרחות ישראלית יהיו זכאים לבחור ולהיבחר לכנסת, לפי חוק הבחירות לכנסת.
*יהודים יוכלו להתיישב בשטחים
*מספר מוגבל של פליטים פלסטינים יוכלו לחזור לגדה ולעזה

## גורל התוכנית
טיוטת ההסכם של בגין אומנם לא יושמה, אך שיחות אוטונומיה התחילו. התנועה הלאומית הפלסטינית ואש"ף לא השתתפו בשיחות ולמעשה התנגדו לתוכנית. ביוני 1979, נערכו שיחות הכנה בין משלחת מצרית, ישראלית ואמריקאית במלון אכדיה בהרצליה.

התוכנית הוקפאה עם קבלת חוק ירושלים ביולי 1980. רצח סאדאת ערער את התוכנית, והשיחות הופסקו סופית בעקבות פרוץ מלחמת לבנון הראשונה ב-1982.

רעיונות הפשרה הפונקציונלית תפסו תאוצה מחודשת עם חתימת הסכמי אוסלו, שהעניקו אוטונומיה לפלסטינים. אך בהמשך תהליך השלום של שנות התשעים, הציע בשנת 2000 ראש הממשלה אהוד ברק הקמת מדינה פלסטינית, ומאז, על אף כישלון השיחות ופרוץ האינתיפאדה השנייה בעקבותם, רעיון "הפשרה הטריטוריאלית" נדמה היה מציאותי יותר.

## קישורים חיצוניים
*טיוטת תוכנית האוטונומיה המקורית של רה"מ מנחם בגין, אתר הכנסת, 28 בדצמבר 1977 

## הערות שוליים

קטגוריה:הצעות לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני
ג'ובאני סאלה

[שמאל|ממוזער|250px|ג'ובאני סאלה על [אופנוע ה-690 גרסת ראלי של KTM בראלי דקר 2007]]
[שמאל|ממוזער|250px|ג'ובאני סאלה ב[ראלי דקר 2007]]
**ג'ובאני סאלה** (Giovanni Sala) (נולד ב-23 בנובמבר 1963, בברגמו, איטליה) הוא רוכב מרוצי אופנועים איטלקי שהיה חמש פעמים אלוף עולם באנדורו בשנות ה-90 של המאה ה-20. הוא נחשב לאחד מגדולי רוכבי השטח בכל הזמנים.

## קריירה
סאלה החל לרכב על אופנועים בגיל 14 והתחרה כחובב במרוצי מוטוקרוס ואנדורו ברמה המקומית באיטליה. בשנת 1990, כשהיה בן 27 ועלויות המרוצים הכריעו אותו מבחינה כלכלית, הוא החליט לפרוש. יבואן KTM לאיטליה שזיהה את הפוטנציאל וחשש שעולם המרוצים יאבד את הרוכב המוכשר, קישר בינו לבין KTM והיצרנית האוסטרית החליטה להחתימו על חוזה ארוך טווח. ב-1991 סאלה החל להתחרות בחסות KTM באליפות העולם באנדורו (WEC) המאורגנת על ידי הפדרציה הבינלאומית לאופנועים וב-"אנדורו ששת הימים הבינלאומי" (ISDE) הנחשב ל"אולימפיאדת האנדורו". סאלה התחרה ב-ISDE כחלק מנבחרת איטליה הרשמית. ב-1993 זכה סאלה בתואר **אלוף העולם באנדורו** של ה-WEC. הוא חזר על ההישג בקטגוריית ה-250 סמ"ק גם בשנים 1994 וב-1995. ב-1999 זכה סאלה בפעם האחרונה באליפות העולם והוא עשה זאת בקטגוריית ה-400 סמ"ק.

ב-1992 סאלה זכה, כחלק מנבחרת איטליה, באליפות ה-ISDE שנערכה באוסטרליה וזכה גם בתואר **אלוף האלופים** כרוכב המהיר ביותר במסלול. הוא חזר וזכה בתואר האליפות יחד עם הנבחרת האיטלקית גם באליפות 1994 (ארצות הברית), 1997 (איטליה), שם זכה בשנית בתואר אלוף האלופים ובשנת 2000 (ספרד).

ב-1993 הצטרף סאלה לקבוצת KTM המשתתפת בראלי דקר המפרך. בשנה זו הוא סיים במקום ה-17. ב-1994 סיים במקום השביעי וב-1995 במקום השישי. ב-1995 וב-2004 פרש מהמרוץ בשל תאונות ופציעות שבגינן לא יכול היה להמשיך. ב-2006 סיים סאלה במקום השלישי (אחרי בני קבוצתו סיריל דספרה ומארק קומה). אחרי פציעה נוספת בראלי דקר של 2007, החליט על פרישה ממרוצים אלו.

במשך כל השנים בהם התחרה ברמה המקצועית והבינלאומית, המשיך סאלה להתחרות באליפות איטליה באנדורו שם זכה 8 פעמים ברציפות, מ-1992 ועד 1999, בתואר אלוף איטליה בקטגוריית ה-250 סמ"ק.

### סיכום הישגים ב-WEC

### סיכום הישגים ב-[[ISDE]]

## פרישה
ב-2004, כשהיה בן 41, פרש סאלה מהתחרות במרוצי אנדורו באופן מקצועי, ומאז ועד היום (פברואר 2009) הוא ממשיך לרכב ולייצג את KTM במרוצים ובאירועים שונים.

ב-2008 הגיע ג'ובאני סאלה לישראל כחלק מחגיגות פסטיבל KTM המקומי שאורגן על ידי היבואן ואף השתתף וניצח במרוץ אנדורו-טסט בכפר טרומן בו התחרה מול טובי רוכבי האנדורו הישראליים.

## קישורים חיצוניים
* 

* האתר הרשמי של ג'ובאני סאלה 

קטגוריה:רוכבי אופנועי מרוץ איטלקים
קטגוריה:אלופי עולם ברכיבת אופנועי מרוץ
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1963
מונופולי

**מונופולי** (איטלקית: Monopoli) היא עיר נמל על שפת הים האדריאטי בנפת בארי שבמחוז פוליה, איטליה. העיר שוכנת בחצי הדרך בין ברינדיזי לבין בארי.
בראשית המאה ה-16 נכבשה העיר, על ידי הרפובליקה של ונציה. בשנת 1496 התיישב בעיר רבי יצחק אברבנאל מממגורשי יהדות ספרד, ושם כתב חלק מספריו.

## על העיר
מונופולי שוכנת 43 ק"מ דרום-מזרח לבארי. היא מצויה באזור הפורה של מחוז פוליה. נמלה נחשב בין הנמלים הפעילים במחוז. חזית הנמל כלפי הים נשמרה בצורה האופיינית לתקופת ימי הביניים.
מצפונה מצויה העיר אלברובלו המפורסמת בשל מבני הטרולי (Trulli, יחיד Trullo) הייחודיים שבה. מבני הטרולי באלברובלו הם חלק מאתר מורשת עולמית שהוכרז על ידי אונסק"ו ב-1996. אתר חשוב הקרוב לעיר הוא מערות קאסטלאנה (Grotte di Castellana).

## תולדות העיר
בעת העתיקה, הקימו היוונים במקום עיר בשם אגנטיה (Egnatia). מונופולי הייתה כפר קטן ליד העיר. בשנת 545 נהרסה העיר על ידי האוסטרוגותים ותושביה נסו לכפר מונופולי, שפרוש שמו "העיר היחידה". השליטה על המקום עברה בין: האימפריה הביזנטית, האיטלו-נורמדים (Italo-Norman) ובית הוהנשטאופן
(Hohenstaufen). הנמל שימש ליציאת מסעות הצלבנים לארץ הקודש. שלטו בה לורדים פאודלים מבתי מלוכה צרפתים אנגווין (Angevin) ומ"בית ארגון"

בשנת 1484 נכבשה העיר על ידי ונציה ומאז זכתה לפריחה כלכלית, בתור עיר הנמל בים האדריאטי. בשנת 1545 נכבשה על ידי ספרד וכונתה "נמל חופשי". החל משנת 1860 העיר היא חלק מאיטליה.

## דון יצחק אברבנאל

דון יצחק אברבנאל גר בעיר בין השנים 1496–1503. היה זה לאחר שגורש מספרד ונקלט בנאפולי בחצרו של המלך הספרדי בשנת 1492. ב-1494 עם הכיבוש הצרפתי, נס לסיציליה ואחר-כך לאי קורפו, ומשם חזר לאיטליה לעיר מונופולי. בעיר זו סיים את כתיבת פירושו לספר דברים וחידש את פעילותו הספרותית. אברבנאל חש שהגיע העת לספר על כוח הסבל של היהודים, וחיבר את ספרו "ימות עולם", בו תיאר את כוחו של העם היהודי. מכאן עבר לעסוק בשאלת הגאולה וחיבר את פירושו להגדה של פסח, "זבח פסח". הוא המשיך בכתיבת פירוש למסכת אבות בשם "נחלת אבות". הוא כתב זאת לבקשת בן זקוניו, שמואל, שהיה בסלוניקי. בפירוש הוא עמד על הירידה המוסרית שחלה בין מגורשי ספרד.

כן היה עסוק בחיבורו "מעייני הישועה" - טרילוגיה משיחית. בחלק הראשון חיווה דעתו כי שנת 1503 תהיה שנת הגאולה. בשני כרכים נוספים: "ישועות משיחו" ו"משמיע ישועה" הוא מפרש את פסוקי התנ"ך שבהם רמזים לגאולה. בעזרתם ניסה לבסס את ההשקפות והתחזיות שהשמיע ב"מעייני הישועה". בשנת 1498 סיים את הטרילוגיה המשיחית.

בשנת 1503, חזרה השליטה על ממלכת נאפולי לספרד. בנו, יהודה אברבנאל, היה לרופא המלך וחזר לעיר, אבל דון יצחק אברבנאל החליט לעבור צפונה לוונציה.

## גלריה


קובץ:Monopoli-ItalyiDec052021.jpg 04.jpg|העיר העתיקה
קובץ:Monopoli-ItalyiDec052021.jpg 13.jpg|חזית הנמל


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איטליה: ערי נמל
קטגוריה:איטליה: ערי חוף
קטגוריה:פוליה: ערים