open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
האהבה הזאת שלנו

"**האהבה הזאת שלנו**" הוא אלבום האולפן השביעי של הזמר הישראלי עברי לידר. האלבום יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים הליקון, ב-5 בפברואר 2015. האלבום נכתב על ידי לידר עצמו, לצד יונתן פריג'.

## סינגלים
כל ארבעת הסינגלים שנכללו באלבום נכנסו למצעד הסינגלים השבועי של רשת ג', ושלושה מהם אף דורגו מצעד השנתי של 2015. הסינגל המוביל, "האהבה הזאת שלנו", יצא לאור ב-11 בדצמבר 2014, וניצב שבועיים רצופים בראש המצעד השבועי. הוא אף דורג במקום ה-20 במצעד סוף השנה. גם "הכול בוער" הגיע למקום הראשון, ובמצעד השנתי ניצב במקום ה-29. השיר "ילדות והעיר הגדולה" הגיע למקום השני במצעד השבועי.

## רשימת רצועות

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי עברי לידר
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
בית מועצת פועלי רמת גן וגבעתיים

ממוזער|250px|גרם מדרגות הספירלה
**בית מועצת פועלי רמת גן וגבעתיים** (או בשמותיו האחרים - בית הפועלים או בית ההסתדרות) נמצא בפינת רחובות הרצל וקריניצי, ונבנה במהלך שנות החמישים בתכנון האדריכלים אנדריי לייטרסדורף ואיליה בלזיצמן.

## ההיסטוריה של המבנה

הבית אשר במרכז העיר תוכנן בשנת 1954, ונחנך ב-1 במאי 1957, שלוש שנים לאחר תחילת תכנונו כחלק ממערך הבניה של ההסתדרות הכללית.

המתחם המתוכנן כלל בשעתו תכנון (שלא יצא אל הפועל) לקמפוס ובו מבני ציבור, תרבות ואדמיניסטרציה, בשלב מאוחר יותר תוכנן להיבנות אגף נוסף לטובת משרדי לשכת המס.

הבניין בן שש הקומות, המשתרע על פני 2540 מ״ר, נועד בכדי להכיל את הפונקציות ההסתדרותיות השונות - משרדי מועצת הפועלים, קרן הביטוח לפועלי בניין, ״מבטחים״, וקרן הביטוח לפועלים חקלאיים.

עוד מראשיתו זכה הבניין לביקורת על פאר וראוותנות ואכן היה שונה במאפייניו מיתר בתי ההסתדרות הנבנים באותה התקופה, לרבות אלמנטים מונומנטליים כדוגמת גרם מדרגות הספירלה שבמרכזו.

על תכנון המבנה הופקדו האדריכלים לייטרסדורף ובלזיצמן, שלאחר זכייה בתחרות לתכנון בית ההסתדרות פ"ת הופקדו בידיהם פרויקטים רבים עבור גוף ההסתדרות ברחבי ארץ: 

בתי הסתדרות/מועצות פועלים, בית הבראה, משרדי קופ"ח, אולמות תרבות ועוד. 

בתי מועצות הפועלים כגון המבנה הנדון, פעלו בתמהיל של מבני משרדים ואדמיניסטרציה מקומיים של הארגון הגדול שהמטה הראשי שלו ישב ברחוב ארלוזורוב בת"א.

בין היתר המבנים כללו פונקציות של תרבות והתכנסות (אולמי מופ"ת, בתי קולנוע וכו') שהיו חלק מהתפיסה הסוציאליסטית התרבותית של סיפוק צרכיו התרבותיים של הפועל וכן לשם התכנסויות, אספות, כנסים פוליטיים וכיוצא בזה.

שיטת הבניה המודרנית כוללת שלד עמודים וקורות מבטון מזוין, ומילוי של בלוקים או לבנים. 

הקירות החיצוניים של המבנה מטויחים בטיח מקורי עשוי בטקסטורה גסה הטיפוסית למבנים בשנים אלו.

תקרת האולם, שבו אין עמודים, נבנתה תקרת צלעות המיועדת למפתחים רחבים . באולם עצמו התקרה מכוסה בגופים גליים עשויי חיפוי טיח למטרות עיצוביות ואקוסטיות.

שימור המבנה כלל תיעוד מקדים, תיעוד מלא ותכנון שימור חיצוני ופנימי למבנה. מהמבנה הוסרו תוספות מאוחרות שנבנו במהלך השנים, שוחזרו פרטים מקוריים כולל הטיח.

במהלך שנת 2017 הושלמו עבודות השימור של המבנה על ידי אפריקה ישראל בביצוע קבלני השימור נאור מימר ואבנר גלעד 

והמבנה נמסר לעיריית רמת גן לצורכי הציבור, ועתיד לשמש כמבנה משרדים.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רמת גן: מבנים לשימור
קטגוריה:רחוב הרצל (רמת גן)
מצוקי וולדרון

**מצוקי וולדרון** או **שלוחות וולדרון** או **סלעי וולדרון** (באנגלית: **Waldron Spurs**)) היא קבוצה של שלוחות סלעיות או רכסי מצוקים, באזור חוף דופק, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

המצוקים ממוקמים בצידו המזרחי של קצהו של קרחון שקלטון למרגלות הרי המלכה מוד, ולמרגלות הרי הנסיך אולב.

גובהם של המצוקים 623 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
### גילוי המצוקים

המצוקים התגלו על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית (USAS), בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1939 – 1941.

### מקור השם

שמם של המצוקים ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN).

המצוקים נקראים על שמו של לוטננט קומנדר ג'יימס אי. ולדרון (James E. Waldron) מחיל המילואים של צי ארצות הברית, שהיה טייס בטייסת VX-6 בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957–1958.

## קישורים חיצוניים
* מצוקי וולדרון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* מצוקי וולדרון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפת אזור מצוקי וולדרון

## הערות שוליים

וולדרון
וולדרון
פרס המוזיקה האמריקאית לאמן הנשמה/R&B האהוב ביותר

**[[פרס המוזיקה האמריקאית]] לאמן הנשמה/R&B האהוב ביותר** מוענק מאז 1974. השנים משקפות את השנה שבה הוענקו הפרסים, עבור יצירות שיצאו בשנה הקודמת. שיאן הזכיות בקטגוריה זו הוא לותר ואנדרוס עם 7 זכיות על פני שלושה עשורים. מייקל ג'קסון וכריס בראון הם האמנים עם מספר המועמדויות הגבוה ביותר עם 9 מועמדויות כל אחד.

## זוכים ומועמדים
### שנות ה-70

### שנות ה-80

### שנות ה-90

### שנות ה-2000

### שנות ה-2010

### שנות ה-2020

## שיאני זכיות ומועמדויות
### שיאני זכיות

### שיאני מועמדויות

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
אמן הנשמה/R&B האהוב ביותר
גביע קמפאונס

**גביע קמפאונס** (**Campeones Cup**, הלחם בין אנגלית וספרדית שמילולית מתרגם כ"גביע האלופות") הוא מעין טורניר סופר קאפ המפגיש בין אלופת ארצות הברית בכדורגל ובין אלופת מקסיקו. הטורניר מתקיים מאז שנת 2018, ונכון לשנת 2021 הוא מתקיים בפורמט של משחק בודד, באחד מאצטדיוני ה-MLS. המשחק משוחק בחודשים אוגוסט או ספטמבר, ומפגיש את האלופות של השנה הקודמת.

המשחק שאמור היה להתקיים בלומן פילד באוגוסט 2020 בין הסיאטל סאונדרס, שזכתה באליפות ארצות הברית בשנת 2019 לבין אלופת מקסיקו, לא התקיים עקב מגפת הקורונה.

הרעיון העומד מאחורי יצירת הטורניר הוא הרצון לחזק את שיתוף הפעולה בין ה-MLS לליגת העל המקסיקנית, שכן ב-MLS משתפות גם שלוש קבוצות קנדיות (טורונטו, מונטריאול וונקובר וייטקאפס). בנוסף, שלוש המדינות (ארצות הברית, מקסיקו וקנדה) עתידות לארח במשותף את טורניר הגמר של הגביע העולמי בשנת 2026, ושיתוף פעולה בין המועדונים יכול לסייע, לדעת יוזמי הטורניר, לקידום ועידוד הכדורגל בצפון אמריקה, במדינות דוברות האנגלית בה.

על אף שהטורניר משוחק על ידי נציגות משתי הליגות הבכירות של CONCACAF (ובעידודה), לא מדובר בטורניר רשמי של קונפדרציית הכדורגל של צפון אמריקה, ואפשר להשוות אותו למשחק אלוף האלופים בישראל, שהוא בעיקר על יוקרה. כמו כן, נכון לשנת 2021, כל המשחקים (כולל המשחק המתוכנן לשנת 2022) משוחקים במגרשה הביתי של מחזיקת גביע ה-MLS.

## רשימת משחקים

## ראו גם
* MLS
* ליגת העל המקסיקנית
* ליגת האלופות של CONCACAF

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקה הצפונית: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל בין-לאומיות למועדונים
פרס המוזיקה האמריקאית לאלבום הנשמה/R&B האהוב ביותר

**[[פרס המוזיקה האמריקאית]] לאלבום הנשמה/R&B האהוב ביותר** מוענק מאז 1974. השנים משקפות את השנה שבה הוענקו הפרסים, עבור יצירות שיצאו בשנה הקודמת. שיאן הזכיות בקטגוריה זו הוא מייקל ג'קסון עם 4 זכיות. ביונסה היא שיאנית המועמדויות, עם 7.
## זוכים ומועמדים

## שיאני זכיות ומועמדויות
### זכיות
* **4 זכיות:** מייקל ג'קסון
* **3 זכיות:** טוני ברקסטון, דה ויקנד וריהאנה
* **2 זכיות:** ביונסה, מרי ג'יי בלייג', ויטני יוסטון, ג'סטין טימברלייק, אשר, לותר ואנדרוס וסטיבי וונדר

### מועמדויות
* **7 מועמדויות:** ביונסה
* **6 מועמדויות:** מריה קארי ומייקל ג'קסון
* **5 מועמדויות:** ויטני יוסטון, דה ויקנד וסטיבי וונדר
* **4 מועמדויות:** מרי ג'יי בלייג', כריס בראון, Earth, Wind & Fire, ג'נט ג'קסון, אלישה קיז, ריהאנה ולותר ואנדרוס
* **3 מועמדויות:** טוני ברקסטון, גלדיס נייט והפיפס, אר. קלי, טדי פנדרגראס, פרינס, סיזה, ברייסון טילר ואשר
* **2 מועמדויות:** אשנטי, אניטה בייקר, Boyz II Men, קומודורס, דסטיניז צ'יילד, דוג'ה קאט, חאליד, מרווין גיי, ריק ג'יימס, קווינסי ג'ונס, ברונו מארס, אם סי האמר, ליונל ריצ'י, קית' סוויט, PartyNextDoor, ג'סטין טימברלייק, TLC, דרייק וסאמר ווקר

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
אלבום הנשמה/R&B האהוב ביותר
פרס המוזיקה האמריקאית לאמנית הנשמה/R&B האהובה ביותר

**[[פרס המוזיקה האמריקאית]] לאמנית הנשמה/R&B האהובה ביותר** מוענק מאז 1974. השנים משקפות את השנה שבה הוענקו הפרסים, עבור יצירות שיצאו בשנה הקודמת. שיאניות הזכיות בקטגוריה זו הן ריהאנה וביונסה עם 7 זכיות כל אחת. ביונסה היא שיאנית המועמדויות, עם 12 מועמדויות.

## מועמדות וזוכות
### שנות ה-70

### שנות ה-80

### שנות ה-90

### שנות ה-2000

### שנות ה-2010

### שנות ה-2020

## שיאניות זכיות ומועמדויות

### שיאניות זכיות

* **7 זכיות:** ריהאנה וביונסה
* **4 זכיות:** אריתה פרנקלין ומריה קארי

* **3 זכיות:** דיאנה רוס, אניטה בייקר וויטני יוסטון
* **2 זכיות:** נטלי קול, טוני ברקסטון, אליה, מרי ג'יי בלייג', ג'נט ג'קסון ודוג'ה קאט

### שיאניות מועמדויות

* **12 מועמדויות:** ביונסה
* **10 מועמדויות:** ריהאנה
* **9 מועמדויות:** מריה קארי ומרי ג'יי בלייג'
* **8 מועמדויות:** אריתה פרנקלין, ויטני יוסטון וג'נט ג'קסון
* **5 מועמדויות:** דיאנה רוס, נטלי קול, אניטה בייקר, טוני ברקסטון ואלישה קיז
* **4 מועמדויות:** דונה סאמר, סטפני מילס, סיזה וברנדי
* **3 מועמדויות:** רוברטה פלאק, צ'אקה קאן, אליה, ג'נה אייקו, דוג'ה קאט וסאמר ווקר
* **2 מועמדויות:** פטי לבל, אשנטי, פנטזיה, קישיה קול, שאדיי, סיארה, אלה מאי, מוני לונג וקלאני

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
אמנית הנשמה/R&B האהובה ביותר
הארמייה הראשונה (יוון)

**הארמייה הראשונה** (ביוונית: **1η Στρατιά**) היא הארמייה היחידה בצבא יוון. היא מוצבת בלאריסה ואמונה על הגנת צפון הארץ ומזרחה.

## היסטוריה
מקורות שונים מזכירים בטעות את קיומה של הארמייה כבר במהלך מלחמת איטליה-יוון, אולם מדובר בטעות. באותה העת ליוון לא היו ארמיות, והקורפוסים היו כפופים ישירות לפיקוד המרכזי. הארמייה הוקמה ב-1947, במהלך מלחמת האזרחים היוונית, ובסיסה הראשון היה בוולוס. היא כללה באותה תקופה את הקורפוסים השני והשלישי. היא פורקה ב-1948, אולם הוקמה מחדש ב-1951, והוצבה בלאריסה. הארמייה אמונה על הגנת צפון הארץ ומזרחה, והמפקד עליה הוא בדרגת אנטיסטרטגוס (מקביל ללוטננט גנרל).

הארמייה כוללת כיום את הקורפוס הרביעי, הדיוויזיה הראשונה ודיוויזיית חיל הרגלים הממוכן השנייה.

המוטו של הארמייה הוא "כל עוד השמש תמשיך במהלכה" (ביוונית מודרנית: εφόσον πορεύεται τον ίδιο δρόμο). מימרה זו מבוססת על סיפור המובא בהיסטוריות של הרודוטוס, על פיו לפני קרב פלטאיה הציע המצביא הפרסי מרדוניוס ליוונים להיכנע, ותשובתם הייתה שכל עוד השמש תמשיך במהלכה (ביוונית עתיקה: ΕΣΤ' ΑΝ ΤΗΝ ΑΥΤΗΝ ΟΔΟΝ ΙΗ) הם לא יכנעו.

## קישורים חיצוניים
* 
* סרטון ביוטיוב על פעילות הארמייה
* דף הפייסבוק הרשמי של הארמייה
* Οπλίτες 1ης Στρατιάς για κορωνοϊό: Από πότε ο Ελληνικός Στρατός παίζει με μια υγειονομική βόμβα;

## הערות שוליים

קטגוריה:הכוחות המזוינים של יוון
קטגוריה:ארמיות
חיל המשלוח היווני לקוריאה

**חיל המשלוח לקוריאה** (ביוונית: **Εκστρατευτικόν Σώμα Ελλάδος**) היה כוח של צבא יוון אשר השתתף במלחמת קוריאה לצד כוחות האו"ם. הכוח כלל גדוד ומאוחר יותר רגימנט של צבא יוון, וכן טייסת של חיל האוויר היווני אשר כללה שבעה מטוסים.

## היסטוריה
ב-1950 החליטה ממשלת יוון לסייע לכוחות האו"ם במלחמת קוריאה. במקור, תכננה יוון שלוח לקוריאה בריגדה שלימה, אולם לנוכח ההצלחות המרשימות שקצרו כוחות האו"ם בסוף אותה שנה, החליטה ממשלת יוון להסתפק בסיוע סמלי בסדר גודל של גדוד. 849 חיילים יוונים התנדבו לשרת בקוריאה, והם רוכזו בגדוד מיוחד שנקרא "גדוד ספרטה". ב-1953 נשלחו לקוריאה גדודים נוספים שאוחדו לרגימנט אחד שכלל 1,063 חיילים. הכוח הוגדל בהדרגה, ובתחילת 1955 כלל 2,163 חיילים. עם זאת, לנוכח פרעות איסטנבול באותה שנה, התקשו היוונים ללחום שכם אל שכם לצד החיילים הטורקים בכוחות האו"ם, ועד סוף השנה נותרו בקוריאה רק 191 חיילים יוונים. בהמשך הוציאה יוון גם את שאר אנשיה מהארץ, והותירה רק נציגות סמלית של קצין אחד ותשעה חיילים שהוחזרו ב-1958.

במקביל לסיוע הקרקעי, יוון שלחה לקוריאה גם טייסת בת שבעה מטוסי דאגלס C-47 דקוטה. כל אנשי הטייסת היו בוגרי מלחמת העולם השנייה ומלחמת האזרחים היוונית, ולפיכך בעלי ניסיון רב. הם השתתפו בהצטיינות בשלל משימות. יוון גם שלחה לקוריאה כמרים שסייעו בהחייאת הכנסייה האורתודוקסית של קוריאה, שכמעט ונכחדה.

הסרט האמריקני "בריגדת התהילה" מ-1953 עוסק במפגש של חיילים אמריקנים ויוונים בקוריאה.

## קישורים חיצוניים

* Outpost Harry Project
* Outpost Harry Survivors Association
* Article on 13th Transport Flight from the official Hellenic Air Force website (in Greek)
* Royal Hellenic (Greek) Forces
* The 13th Flight of the RHAF in Korea
* The 60th Anniversary Of The Korean War Commemoration Committee
* The Monument for the Participation of Greece in the Korean War
* Korea (November 1950-May 1958)
קטגוריה:מלחמת קוריאה
קטגוריה:יוון: היסטוריה צבאית
דיוויזיית חיל הרגלים הממוכן השנייה (יוון)

**דיוויזיית חיל הרגלים הממוכן השנייה** (ביוונית: **2η Μηχανοκίνητη Μεραρχία Πεζικού**) היא דיוויזיה של צבא יוון. הדיוויזיה בגלגולה הנוכחי הוקמה ב-2014, אולם היא מהווה המשך ישיר של הדיוויזיה השנייה של צבא יוון, אשר הוקמה כבר ב-1897.

## היסטוריה
הדיוויזיה השנייה הוקמה בצו מלכותי מיוחד ב-24 באוקטובר 1897. זאת בעקבות ביצועיו הירודים של הצבא היווני במהלך המלחמה היוונית-עות'מאנית (1897). בסיסה היה באתונה, והיא כללה את בריגדת הרגלים השלישית, אשר בתורה כללה את הרגימנטים ה-1 וה-7, ואת בריגדת הרגלים הרביעית שכללה את הרגימנטים ה-8 וה-9. שתי ב-1 באוגוסט 1900 עבר הצבא היווני ארגון מחדש אשר במסגרתו פורקה הדיוויזיה ה-2 יחד עם הדיוויזיה ה-1, ושלוש דיוויזיות חדשות הוקמו חודש לאחר מכן. הדיוויזיה ה-2 הוקמה מחדש, ובסיסה עדיין היה באתונה. כעת היא כללה את הבריגדה השלישית (אתונה) שכללה את הרגימנטים ה-1 וה-7, והבריגדה הרביעית (כלקיס) שכללה את הרגימנט ה-2 וה-5, וכן את רגימנט הפרשים ה-2 ואת רגימנט הארטילריה ה-2. בינואר 1912 פורקו הבריגדות, והרגימנטים הוכפפו ישירות למרותן של הדיוויזיות.

הדיוויזיה השתתפה במלחמות הבלקן, ולאחר מכן הייתה חלק מכוח יווני שנשלח לסייע לכוחות הצבא הלבן במהלך מלחמת האזרחים הרוסית. בהמשך השתתפה הדיוויזיה גם במלחמת יוון-טורקיה, מלחמת איטליה-יוון ומלחמת האזרחים היוונית.

ב-2014 הפכה הדיוויזיה מדיווזייית חי"ר רגילה לדיוויזיית חיל רגלים ממוכן, ולפיכך שונה שמה ל"דיוויזיית חיל הרגלים הממוכן השנייה". כיום היא מוצבת באדסה, ומהווה עתודה אסטרטגית של הארמייה הראשונה. היא כוללת את בריגדת השריון ה-24, ובריגדות חיל הרגלים הממוכן ה-33 וה-34.

## קישורים חיצוניים
* Έδεσσα: Αλλαγή "φρουράς" στη II Μηχανοκίνητη Μεραρχία Πεζικού (φωτο)
* Νέος διοικητής στην ΙΙ Μηχανοκίνητη Μεραρχία Πεζικού

קטגוריה:הכוחות המזוינים של יוון
קטגוריה:אוגדות ודיוויזיות
תחנת קפלן

**תחנת קפלן** היא תחנת רכבת קלה תת-קרקעית המתכוננת להיחפר בעיר תל אביב-יפו במסגרת הקמת הקו הירוק של הדנקל. היא תהיה אחת מארבע התחנות הנחפרות מתחת לאדמה בקו זה ותשרת את הנוסעים בו המגיעים לאזור היכל התרבות, הבימה, הסינמטק, ובית ציוני אמריקה.

לתחנה מתוכננות שלוש כניסות:
* צפונית, במפגש הרחובות קפלן ואבן גבירול, בצמוד לבית יכין.
* דרומית, במפגש הרחובות לסקוב, קרליבך ואבן גבירול.
* מערבית, ברחוב טוסקניני.

תחילת העבודות להקמת התחנה צפויה להיות ברבעון הרביעי של שנת 2021.

## קישורים חיצוניים
* עמוד התחנה, באתר של נת"ע - נתיבי תחבורה עירוניים

קטגוריה:רחוב אבן גבירול
קטגוריה:רחוב דיזנגוף
קפלן
קפלן
הכוח היווני בקפריסין

**הכוח היווני בקפריסין** (ביוונית: **Ελληνική Δύναμη Κύπρου** או בראשי תיבות: **ΕΛΔΥΚ**) הוא גדוד מיוחד של צבא יוון אשר מוצב בקפריסין, ותפקידו הוא לסייע למשמר הלאומי הקפריסאי במקרה של פלישה לאי.

## היסטוריה
ב-1959 הוחלט באמנות ציריך ולונדון על הענקת עצמאות לקפריסין. יוון, בריטניה וטורקיה ערבו לעצמאותו של האי. לשם כך, הוחלט להקים כוח משותף של צבא יוון וצבא טורקיה. יוון שלחה לאי כוח בן 950 חיילים בפיקודו של דיוניסוס ארבוזיס (אשר הוביל גם את חיל המשלוח היווני לקוריאה). היוונים הקימו מחנה ליד ניקוסיה, בצמוד למחנה של החיילים הטורקים. בשנים הראשונות נערכו עימותים רבים בין החיילים היוונים לאזרחים הטורקים של האי, וכמה חיילים יוונים אפילו נרצחו בידי המקומיים. ב-1964 טורקיה דרשה מיוון להגדיל את הכוח הטורקי בקפריסין במטרה להשליט סדר באי. יוון העבירה את ההחלטה למועצת נאט"ו, אשר החליטה לדחות את הבקשה הטורקית.

ב-1974 הנחיתה טורקיה בקפריסין 40,000 חיילים לאחר ניסיון הפיכה צבאית בתמיכת יוון, במטרה לכבוש את כל האי. יוון נחלצה לעזרת קפריסין ותגברה את הכוח באי ל-2,000 חיילים. במהלך הפלישה, נאלצו היוונים לנטוש את המחנה שלהם ליד ניקוסיה, והוא נהרס בידי הטורקים. יוון נלחמה לצד קפריסין בניסיון נואש לעצור את הפלישה הטורקית. כעבור חודש הגיעו שני הצדדים לשביתת נשק, וטורקיה הכריזה על הקמת צפון קפריסין כמדינה עצמאית.

יוון הקימה מחדש את המחנה ליד ניקוסיה, ומאז מחזיקה לפחות 950 חיילים בקפריסין. למרות שחלק מהחיילים ביחידה הם מתנדבים, רובם נבחרים בקפידה בידי המטה הכללי על בסיס יכולות וכישורים. חיילי הכוח עוברים אימונים קפדניים, ונחשבים לאחת היחידות האיכותיות ביותר ביוון. כפיצוי על האימונים המפרכים והשירות בחו"ל, זוכים חיילי הכוח לשכר גבוה. חיילי הכוח זוכים לכבוד והערכה רבים ביוון, וידועים בכינוי Eldykarioi (מבוסס על ראשי התיבות ELDYK, אשר בהן מכונה הכוח בדרך כלל).

## קישורים חיצוניים

* Σύντομο Ιστορικό Της ΕΛΔΥΚ
* פעילותה של יוון במהלך הפלישה הטורקית
קטגוריה:הכוחות המזוינים של יוון
קטגוריה:יחסי יוון–קפריסין
קטגוריה:הסכסוך הקפריסאי
קטגוריה:1974 בקפריסין
קיילב פורטר

**קיילב פורטר** (באנגלית: **Caleb Porter**, נולד ב-18 בפברואר 1975 בטקומה), הוא מאמנה של קבוצת ה-MLS ניו אינגלנד רבולושן. קודם לכן, בשנים 2013–2017, אימן את קבוצת פורטלנד טימברס, גם היא מהליגה האמריקנית הבכירה. פורטר זכה עם הטימברס באליפות ארצות הברית בשנת 2015, ועם קולומבוס (אותה ניצח בגמר של 2015) זכה באותו תואר בשנת 2020.

## קריירת אימון
בשנת 2000 לאחר קריירה קצרה ולא מוצלחת כשחקן, פורטר חזר לאינדיאנה כמאמן כדורגל בליגת הקולג'ים. תחילה שימש כעוזר מאמן באינדיאנה הוסיירס, בה שיחק כנער, ולאחר מכן הפך למאמן ראשי. בשנת 2006 עבר לאמן את קבוצת הקולג' אקרון זיפס מהעיר אקרון שבאוהיו. קבוצה זו ייצגה את שלוחת אוניברסיטת אוהיו באקרון. בשנת 2010 הוא הצליח לזכות עם אקרון באליפות הכדורגל לגברים של ה-NCAA. במקביל לעבודתו באוהיו, בשנים 2011 – 2012, שימש פורטר כמאמנה של נבחרת ארצות הברית בכדורגל עד גיל 23. עם הנבחרת הצעירה, הוא הצליח להעפיל למשחקים האולימפיים בלונדון, אך הנבחרת לא הצליחה לעלות לשלב הנוקאאוט, וסיימה את דרכה בשלב הבתים.

### מאמן ראשי ב-MLS
בשנת 2012 זכה פורטר למינוי המקצועני הראשון שלו, עת מונה למאמנה הראשי של הפורטלנד טימברס, שהחלה את עונתה השנייה בליגה. בשנת 2014 אימן את קבוצת הליגה במשחק האולסטאר של ה-MLS (אשר שוחק בפורטלנד, בה אימן), בו ניצחו כוכבי הליגה את אלופת גרמניה, באיירן מינכן, בתוצאה 2-1. בשנת 2015 הוביל את הטימברס לזכייה ראשונה באליפות, במשחק בו הם ניצחו את קולומבוס קרו, אותה מאמן פורטר נכון לעונת 2021, 2-1 באצטדיון מפרה. פורטר סיים את דרכו בפורטלנד בתום עונת המשחקים של 2017.

בשנת 2019 מונה פורטר למאמנה של הקולומבוס קרו, והוביל אותה בתוך שנה לזכייה באליפות (השנייה בתולדותיה). באופן אירוני, קבוצתו זכתה באליפות באותו אצטדיון בדיוק בו זכה פורטר עם הטימברס בשנת 2015, ומול היריבה המושבעת של הטימברס – סיאטל סאונדרס.

## תארים
### [[פורטלנד טימברס]]
* מאמן העונה: (2013)
* אליפות ארצות הברית: (2015)

### [[קולומבוס קרו]]
* אליפות ארצות הברית: (2020)
* גביע קמפאונס: (2021)

## ראו גם
* פרסי MLS

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת וושינגטון
קטגוריה:טקומה: אישים
קטגוריה:מאמני כדורגל אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
אולגה ז'קולינה

**אולגה אנטולייבנה ז'קולינה** (ברוסית: **О́льга Анато́льевна Жеку́лина**, באנגלית: **Olga Zhekulina**: 4 באוקטובר 1900 - 5 באוגוסט 1973) הייתה ציירת סובייטית ידועה ואחת ממפעילות תיאטרון בובות הסובייטיות המפורסמות.

## ביוגרפיה
אולגה ז'קולינה נולדה בשנת 1900 במשפחה אצילה. במקור היא קיבלה חינוך לאמנות בסטודיו הפרטי של האמן הרוסי המפורסם קונסטנטין יואן, שם למדה עד 1917.

בשנים 1918–1921 למדה באולפני האמנות החופשית של קונסטנטין קורובין. ב-1921 היא גורשה מסדנאות האמנות בשל מוצאה הלא פרולטארי.

פעילות יצירתית רצינית של האמנית החלה בתחילת שנות העשרים.

בשנות ה-20 השתתפה ז'קולינה בפעילות אגודת "צבע האש", שהיו בה גם פיודור בוגורודסקי, מסטיסלב דובוז'ינסקי, קוזמה פטרוב-וודקין, ואמנים מרכזיים אחרים באותה תקופה.

ב-1930 היא נודעה בזכות התפאורה להצגה "קומדיה טריוויאלית לאנשים רציניים" מאת אוסקר ויילד עבור סניף של תיאטרון מאלי.

לאחר מכן, היא עבדה במשך כמעט עשרים שנה כאמנית תיאטרון הבובות של בית החלוצים במוסקבה.

בשנות ה-50 היא הפכה לחברה באיגוד האמנים במוסקבה. בסוף שנות ה-50 ז'קולינה עובדת על הזמנות ציורים שקיבלה מהמדינה - סדרת נופים סובייטים, ובשנות ה-60 עבדה על "מחזור ולדאי", שהוקדש לכפר הרוסי.

ז'קולינה מתה ב-1973.

במהלך חייה ציירה כ-200 יצירות.

## משפחה
אביה היה אגרונום מחוזי והוחרם על ידי השלטון בהמשך חייו.

האח הגדול סרגיי היה פרופסור לפסיכולוגיה. האח הצעיר ליאו היה מדען ומהנדס מפורסם, מחברם של מאות מאמרים מדעיים. ליאו עבד עם סרגיי קורוליוב.

## גלריה

File:Rozowieoblakaunknown.jpg

File:Rozowieoblakaunknown.jpg

File:Kartinazhekulinoi.jpg

File:Okno1926.jpg

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים רוסים
קטגוריה:ילידות 1900
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1900
קטגוריה:נפטרות ב-1973
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1973
דייוויד שטרנברג

**דייוויד שטרנברג** (ברוסית: **Давид Петрович Штеренберг**, באנגלית: **David Shterenberg** : 26 ביולי 1881 – 1 במאי 1948) היה צייר וגרפיקאי יהודי סובייטי יליד אוקראינה.

פיזיקאי ולדימיר וקסלר היה בנו.
## קורות חיים
דוד פטרוביץ' שטרנברג שנולד למשפחה יהודית בז'יטומיר, אוקראינה, למד אמנות באודסה ולאחר מכן בין השנים 1906–1912 התבסס בפריז, שם למד, בין היתר, אצל קיס ואן דונגן, וכן למד באקדמיה ויטי בפריז. הוא הושפע מיצירותיו של פול סזאן ומהקוביזם.

הוא ערך ביקורים חוזרים ברוסיה אך לא השתקע בה עד לאחר המהפכה של 1917, כאשר הוא נתמך על ידי מכר שלו לונכרסקי, שהיה הקומיסר העממי האחראי על התרבות. הוא השתתף בוועידת המחברים, האמנים והבמאים לשיתוף פעולה עם הממשלה הסובייטית בארמון סמולני בסנט פטרסבורג עם נתן אלטמן ואחרים. בשנים 1917 -1918 היה קומיסר לענייני אמנות. בשנת 1918 הציג תערוכה עם הקבוצה היהודית לקידום האמנויות יחד עם ולדימיר ברנוף-רוסין, נתן אלטמן ואל ליסיצקי, במוסקבה. בשנים 1918 עד 1920 היה ראש המחלקה לאמנויות יפות (IZO) של קומיסריאט הנאורות העממי (NARKOMPROS). ב-1918 פרסם את חיבורו "משימות לאמנות עכשווית" בחדשות מועצת פטרוגרד.

בשנת 1920 היה שטרנברג מנהל המחלקה לאמנויות יפות בוועד העממי לחינוך. בתפקיד זה הוא ארגן את המימון של המכון לתרבות אמנותית במוסקבה.

הוא הציג בתערוכה של אמנים יהודים במוסקבה ב-1922, שבה הציג גם מארק שאגאל. באותה שנה כתב חיבור לקטלוג של תערוכת האמנות הרוסית הראשונה בגלריה ואן דימן, בברלין. אולם סגנונו העצמאי חדל למצוא חן אצל השלטונות הסובייטים ובהדרגה נסגרה עבודתו מעיני הציבור. לאחר שנות ה-30 הוא נאלץ לעבוד בסגנון 'ריאליסטי' יותר.

במותו ב-1948 הוא כמעט נשכח. הוא נקבר בבית העלמין Vagankovo במוסקבה.

שטרנברג היה מודע עמוקות לשורשיו היהודיים. הוא כתב לאשתו נאדז'דה: 'יש לי דם מזרחי בעורקי, דם של אבותיי שכתבו את 'שיר השירים', - ואין שירה טובה יותר'.

יצירותיו מוצגות בגלריות ציבוריות במוסקבה (גלריית טרטיאקוב ומוזיאון פושקין), סנט פטרבורג (המוזיאון הרוסי) ויקאטרינבורג. הרבה עדיין מוחזק באוספים פרטיים ברוסיה.

## גלריה

File:Auntie Sasha.jpg

File:Bananas and Oranges.jpg

File:Bible Stories.jpg

File:By the Seine.jpg

File:Dance. David Shterenberg.jpg

File:In the Port.jpg

File:Self Portrait. David Shterenberg.jpg

File:Still Life with a Lamp.jpg

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יהודים רוסים
קטגוריה:ציירים יהודים אוקראינים
קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:ילידי 1881
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1948
No. 5 Collaborations Project

***No. 5 Collaborations Project*** הוא מיני-אלבום של הזמר-יוצר הבריטי אד שירן, שהוציא שירן עצמאית ב-9 בינואר 2011 זהו המיני-אלבום החמישי של שירן מתוך חמישה מיני-אלבומים שהקליט בתקווה להיות חתום בעתיד בחברת תקליטים. האלבום הגיע למקום ה-46 במצעד האלבומים הבריטי.

מבחינה מוזיקלית, שולבה באלבום הפקה רגישה, עם נושאים רציניים ונושאים "רודפים". במיני-אלבום משתתפים אמנים שונים מז'אנר הגריים , כגון דבלין, ויילי, פי מאניף גטס, ו-JME.

## פיתוח
[ממוזער|שמאל|שירן מופיע באקדמיה 1, [מנצ'סטר, 2011.]]
*No. 5 Collaborations Project* מכיל שמונה רצועות, בהם משתתפים אמני גריים בריטים שונים. אחת מרצועות האלבום עוסקת בתאונת דרכים. רצועה אחרת מספרת באופן מילולי סיפור על פרידה. כאשר שיתף פעולה עם האמן והראפר גטס, אמר שירן כי רצה להוציא את "הגטס הישן" ב"קצב גריימי", ועם הראפר JME, כי רצה, לדבריו, להביא "הומור לפרויקט". שם האלבום נגזר מתקופה שבה לא היה "הייפ" סביב שירן, והוא החליט ליצור אותו באמצעות הפקת חמישה מיני-אלבומים: אחד בסגנון אינדי, אחד בסגנון זמר-יוצר, אחד בסגנון פולק, אחד מסוג אלבום לייב, והחמישי בנוי משיתופי פעולה.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אד שירן
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ייק גוסלינג
בריגדת פלוס אולטרה

**בריגדת פלוס אולטרה** (בספרדית: **Brigada Plus Ultra**) או **הבריגדה הרב-לאומית פלוס אולטרה** (**Brigada Multinacional Plus Ultra**, או בראשי תיבות: **BMNPU**) הייתה בריגדה משותפת של ספרד, הרפובליקה הדומיניקנית, אל סלוודור, הונדורס וניקרגואה אשר לחמה במלחמת עיראק לצד כוחות נאט"ו.

## היסטוריה
הבריגדה הוקמה ביולי 2003, במטרה לאחד חיילים ממדינות דוברות ספרדית. ספרד עצמה תרמה כ-1,300 חיילים לבריגדה. הבריגדה קיבלה את השם "פלוס אולטרה" (עוד מעבר) – המוטו הלאומי של ספרד. שאר המדינות, הרפובליקה הדומיניקנית, אל סלוודור, הונדורס וניקרגואה שלחו יחד 1,200 חיילים. היחידות קיבלו נשק מיוחד מצבא ארצות הברית, ועברו אימון קצר בגרמניה לפני שנשלחו לחזית בעיראק. כמפקד הבריגדה מונה הגנרל הספרדי אלפרדו קרדונה, והיא נכללה במסגרת הדיוויזיה הרב-לאומית מרכז-דרום.

כאשר הגיעו הכוחות הספרדיים והמרכז אמריקאיים לעיראק, הם החליפו את כוחות חיל הנחתים של ארצות הברית שנשלחו לאזורים בעייתיים יותר בעיראק. הכוחות הספרדיים הוצבו באל-קאדסיה, והמרכז-אמריקאיים בנג'ף. בדצמבר הוחלפו החיילים הספרדים והמרכז-אמריקאיים בחיילים רעננים (שכונו **בריגדת פלוס אולטרה 2**). באותה העת הועבר הפיקוד על הבריגדה לידי פולוגנציו קול בוכר. חיילי הבריגדה לא השתתפו בקרב אמיתי, ונלחמו בעיקר נגד טרוריסטים מקומיים. ההיתקלות המשמעותית היחידה שלהם הייתה ליד נג'ף בתחילת אפריל 2004, כאשר חיילים מרכז-אמריקאיים הותקפו בידי מורדים עיראקיים. האירוע הסתיים במותו של חייל סלוודורי אחד, ושל 19 מורדים עיראקים.

ב-2004 נערכו בחירות בספרד, וחוסה לואיס רודריגס ספאטרו נבחר כראש ממשלת ספרד. אחת מהבטחות הבחירות שלו הייתה להוציא את הכוחות הספרדיים מעיראק. ב-18 באפריל הוא הורה להתחיל בנסיגה. ב-21 באפריל העביר הגנרל בוכר את הפיקוד על הבריגדה לידי הגנרל חוסה מנואל מוניוז, אשר קבע כי כל הכוחות הספרדיים יתפנו מעיראק עד 29 באפריל. ב-26 באפריל התפנו מרבית החיילים מהארץ לכוויית, ולמחרת עזבו שאר החיילים. מיד עם צאתם של הספרדים מהעמדות, השתלטו עליהם נחתים אמריקניים כדי למנוע מטרוריסטים לתפוס אותן. הספרדים התפנו מכוויית בהדרגה, והאחרון שבהם הגיע לספרד ב-14 ביולי. הנסיגה מעיראק זכתה לתמיכה נרחבת בציבור הספרדי, אולם גרמה למשבר דיפלומטי ביחסי ארצות הברית–ספרד.

בעקבות נסיגת הספרדים, הודיעה גם ניקרגואה שהיא מסיגה את חייליה משיקולים כלכליים. בעקבותיה פינו גם הונדורס והרפובליקה הדומיניקנית. אל סלוודור צמצמה אמנם את חייליה בעיראק, אולם הותירה בארץ 200 חיילים עד 2009.

## קישורים חיצוניים
* APOYO AL REPLIEGUE. CONAPRE
* BRIGADA "PLUS ULTRA" I
* BRIGADA "PLUS ULTRA" II
* El Salvador Dispatches New Contingent to Iraq

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרד: היסטוריה צבאית
קטגוריה:הרפובליקה הדומיניקנית: היסטוריה צבאית
קטגוריה:מלחמת עיראק
קטגוריה:אל סלוודור: היסטוריה
קטגוריה:הונדורס: היסטוריה
קטגוריה:ניקרגואה: היסטוריה
קדישזון

**קדישזון** הוא שם משפחה יהודי אשכנזי.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
Nothing on You

**Nothing on You** הוא שיר של הזמר-יוצר האנגלי אד שירן, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו, *[[No.6 Collaborations Project]]*. השיר יצא לאור ב-12 ביולי 2019, על ידי אסיילום רקורדס ואטלנטיק רקורדס, יחד עם שאר רצועות האלבום. בשיר משתתפים הראפר הארגנטינאי פאולו לונדרה והראפר האנגלי דייב. השיר נכתב על ידי שירן, לונדרה, דייב, דניאל אוביידו, כריסטיאן סלזאר ופרד אגיין, והופק על ידי פרד וסם צאנג.

הווידאו קליפ הנלווה לשיר פורסם ב-8 באוגוסט 2019.

## רקע והוצאה
שירן הכריז על שיתוף הפעולה, יחד עם רשימת הרצועות של האלבום כולו, ב-18 ביוני 2019, בחשבון האינסטגרם שלו. מיד לאחר הודעתו של שירן, שיתף לונדרה את "ההפתעה המטורפת" עם מעריציו ברשתות החברתיות, ואמר: "כל מה שאני יכול לומר ברגע זה הוא שחלומות אכן מתגשמים, ותודה לך, אד שירן, שנתת לי את ההזדמנות".

לגבי האופן נוצר שבו שיתוף הפעולה, חשף לונדרה לבילבורד שהאלבום כבר היה "סגור", מה שאומר שהסבירות ששיתוף פעולה ביניהם יקרה הייתה קלושה, אבל בסופו של דבר זה קרה. עבור לונדרה, אחת המטרות העיקריות של שיתוף הפעולה הזה הייתה לתת השראה לאמנים לטיניים אחרים "לחלום בגדול".

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-111 מיליון השמעות.

## הרכב
הרצועה מתחילה בסאונד של סינתיסייזר, שחוזר על עצמו במהלך שלוש הדקות ועשרים שניות של השיר, ומשמש כלייטמוטיב שלו. לאחר הבית והפזמון הראשון של השיר, מצטרף לונדרה ושר את הבית השני בספרדית. את הבית השלישי והאחרון בשיר, מבצע דייב.

## ביקורות
ג'וטה איירזה מבילבורד ארגנטינה ציינה לחיוב את השתתפותו של לונדרה ואמרה: "נראה כאילו הזמר, יליד קורדובה, התכונן לרגע הזה מאז ימיו כראפר פריסטייל, מבלי לדעת זאת".
## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אד שירן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אד שירן
קטגוריה:שירי היפ הופ
המזלג המלוכלך

**המזלג המלוכלך**, הידוע גם כ**מערכון המסעדה**, הוא מערכון של מונטי פייתון שהופיע בפרק 3 בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "הקרקס המעופף של מונטי פייתון", ובהמשך גם בסרט "ועכשיו למשהו שונה לגמרי". מערכון זה בולט בהיותו המערכון הראשון של מונטי פייתון שבו הדמויות מגיבות לקהל ה"משמיע בוז".

"אנטרטיינמנט ויקלי" דירגו את מערכון המסעדה כאחד מ-20 המערכונים המובילים של מונטי פייתון. באנגליה משתמשים בו בחומרי קורס מאושרים לשלב 2 של תוכנית הלימודים של בתי הספר הממלכתיים.

## המערכון
גבר (גרהאם צ'אפמן) ואשתו (קרול קליבלנד) נהנים מבילוי לילי במסעדה צרפתית יקרה. הגבר מגלה שקיבל מזלג מלוכלך ומבקש בנימוס מגסטון המלצר להחליף אותו.

גסטון (טרי ג'ונס) מתנצל מאוד ורץ להביא את המלצר הראשי, ג'ילברטו (מייקל פיילין). ג'ילברטו מגיע, דורש לפטר את כל צוות שטיפת הכלים, אומר לגסטון לדווח על החדשות הללו למנהל מיד, ונרתע בגועל מהמזלג.

המנהל (אריק איידל) מגיע, אומר לג'ילברטו להירגע, ואז מתיישב ליד השולחן ומתנצל "בענווה, עמוקות ובכנות" על המזלג המלוכלך. הוא נהיה אמוציונלי כשהוא מסביר להם את הבעיות שצוות המסעדה סבל מהן, ופורץ בבכי. מונגו הטבח (ג'ון קליז) נכנס, גוער בזוג על כך שביקרו גבר כל כך פגיע, ומניף את הסכין שלו על שולחנם. ג'ילברטו אוחז בראשו, תוך שהוא מתלונן על "פצע המלחמה שלו". המנהל דוקר את עצמו בבטן עם המזלג המלוכלך, צורח "זה הסוף! הסוף!" ומתמוטט ארצה.

מונגו מרים את הסכין שלו מעל צ'פמן וזועק, "נקמה!" ג'ילברטו מקיף את פינת השולחן ותופס את הטבח הזועם בדיוק בזמן. "מונגו!" הוא מתנשף, "מונגו, לעולם אל תהרוג לקוח!" ג'ילברטו מת מפצע המלחמה שלו. מונגו מרים את הסכין שלו שוב, אבל גסטון מתמודד איתו לפני שיהיה באפשרותו להרוג את צ'פמן. שקופית שחורה מופיעה ובה כתוב, "ועכשיו... שורת המחץ!" (באנגלית: "!And Now… The Punchline")

"מזל שלא אמרנו כלום על הסכין המלוכלכת", אומר צ'פמן לתוך המצלמה. לאחר מכן הקהל משמיע בוז כשצ'פמן מתנגד לכך.

ישנם מספר שינויים במערכון בגרסה המופיעה בסרט "ועכשיו למשהו שונה לגמרי". למלצר קוראים "ג'וזפה" במקום "גסטון", אין קהל, והשחקנים לא קוראים בוז כשצ'פמן מעביר את "שורת המחץ", ששונתה מעט ל"מזל שלא סיפרתי להם על הסכין המלוכלכת".

## סגנון כתיבה
מערכון זה משקף את מחשבותיהם של מונטי פייתון לגבי שורות מחץ. מונטי פייתון החליטה מההתחלה שהם הולכים לזרוק שורות מחץ, וזה היה מערכון בתוכניות שהשתמשו בשורות נדושות כמו הסכין המלוכלכת. רוב המערכונים של מונטי פייתון פשוט מסתיימים בפתאומיות, ולפעמים אפילו מופיעות דמויות האומרות "איזה מערכון מטופש" ויוצאות. ב-Monty Python Live in Aspen, טרי גיליאם מסביר:

## קישורים חיצוניים
* התסריט של המערכון

## הערות שוליים

קטגוריה:מונטי פייתון - מערכונים
יום ראשון העקוב מדם (1921)

**יום ראשון העקוב מדם** של 1921 (בגרמנית: **Bozner Blutsonntag**) הוא כינויו של יום רווי אלימות ב-24 באפריל 1921, בו תקפו פשיסטים איטלקים את משתתפי תהלוכת תלבושות מסורתית בבולצנו שבנפת דרום טירול, איטליה, שרוב תושביה הם ממוצא גרמני.

## האירוע
נפת דרום טירול סופחה לאיטליה אחרי מלחמת העולם הראשונה, ורוב תושביה הם ממוצא גרמני.

ב-24 באפריל 1921 נערך במדינת טירול (השייכת לאוסטריה) משאל עם לגבי אנשלוס לרייך הגרמני. הפשיסטים, שהיו באותה תקופה כוח צבאי למחצה שהיה מעורב במקרי אלימות ברחבי איטליה, ראו את הפתיחה המקרית של יריד האביב בבולצנו באותו יום כפרובוקציה הקשורה במשאל העם, והחליטו לשבש את מצעד התלבושות המסורתי  שנערך במהלך היריד. למרות האזהרות, השלטונות האיטלקיים לא נקטו באמצעי אבטחה כדי להגן על האוכלוסייה המקומית.

בבוקר 24 באפריל 1921 הגיעו לתחנת הרכבת בבולצנו כ-290 פשיסטים, והצטרפו לכ-120 תומכי התנועה הפשיסטית מקומיים. במהלך תהלוכת התלבושות המסורתית תקפו הפשיסטים את המשתתפים והצופים באלות, אקדחים ורימוני יד. כ-50 אזרחים נפצעו, חלקם באורח קשה. פרנץ אינרהופר, מורה מעיירה סמוכה, נורה למוות בעת שניסה להגן על ילד.

הצבא האיטלקי התערב רק כדי ללוות את התוקפים לתחנת הרכבת, שם הם הצליחו לצאת ללא פגע. בקשתו של ראש ממשלת איטליה ג'ובאני ג'וליטי לעצור לאלתר את העבריינים ולהעמידם לדין הביאה למעצרם של שני פשיסטים מקומיים, אך השניים שוחררו ב-1 במאי לאחר שבניטו מוסוליני איים כי יגיע עם 2,000 פשיסטים ויכפה את שחרורם בכח.

## הנצחה
במקום בו נורה למוות אינרהופר הוצב לוח הנצחה המתעד את מאורעות אותו יום. ב-25 באפריל 2011, 90 שנים לאחר מותו, נקראה על שמו כיכר במרכז העיר.

## קישורים חיצוניים

* סרטון דוקומנטרי על האירוע

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה בתקופת הפשיזם
קטגוריה:1921
קטגוריה:טרנטינו - אלטו אדיג'ה
קטגוריה:מהומות באירופה
קטגוריה:איטליה במאה ה-20
יחסי אוסטריה–עומאן

[ממוזער|שר החוץ האוסטרי [סבסטיאן קורץ (מימין) נפגש בווינה עם מקבילו העומאני יוסוף בן עלאווי בן עבדאללה, 2015]]
**יחסי אוסטריה–עומאן** הם יחסי החוץ בין אוסטריה ועומאן.

## סקירה כללית
בשנת 1998 פתחה עומאן את שגרירותה בווינה. בספטמבר 2021 ביקר שר החוץ האוסטרי אלכסנדר שלנברג במדינות המפרץ, ובין היתר נפגש עם עמיתו שר החוץ העומאני, סייד בדר אלבוסאידי, ודן עמו על העמקת שיתוף הפעולה בין המדינות בענייני ביטחון, התמודדות עם ההשלכות הכלכליות של מגפת הקורונה ושיתוף פעולה כלכלי.

## נציגויות דיפלומטיות
* עומאן מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה.
* אוסטריה מחזיקה בעומאן שגרירות במסקט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
מצעד הגאווה בפורטו

ממוזער
**מצעד הגאווה בפורטו** (הידוע גם כ-**"Porto Pride"**) הוא שמה של מסיבה אשר הפכה עם השנים למצעד גאווה עבור שיפור מעמד זכויות להט"ב בפורטוגל הנערכת בפורטו, פורטוגל, ביולי מדי שנה. מסיבת הגאווה הראשונה של פורטו הייתה ביולי 2001, אשר כ-1000 איש השתתפו במהלכה בעוד מספר זה הוכפל במהדורת 2008. המסיבה היא אירוע הנתמך על ידי גופים מסחריים. הוא כלל צד קהילתי, שבו קידמו עשרות עמותות וקבוצות את פעילותן, וכן פעילות צדקה. חלק ניכר מהכנסותיה נתרמות למוסד מקומי. ב-2007 היקף התרומה הייתה כמעט כ-4,500 אירו.

מאז 2006 מתקיים לצד חגיגות המסיבה מצעד גאווה בעיר אשר בשנתו הראשונה כלל כ-500 צועדים.

## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: מצעדי גאווה
קטגוריה:פורטוגל: תרבות
קטגוריה:פורטו
צה"מ טאקו (N38)

**צה"מ טאקו** הייתה צוללת בריטית מסדרה T שנבנתה על ידי קאמל לירד, בבירקנהד. בנייתה החלה ב־18 בנובמבר 1937 והיא נכנסה לשירות ב-3 באוקטובר 1940.

הטאקו שירתה בתקופת מלחמת העולם השנייה במים הטריטוריאליים הבריטים, בים התיכון ובאזור סקנדינביה.

## פעילות במים הטריטוריאליים הבריטים
* באפריל 1940, טעתה בזיהוי האוניה אשנטי כמשחתת גרמנית וירתה לעברה מספר טילי טורפדו שהחטיאו.
* בהתקפה על שיירה גרמנית בחודש מאי, פגעה בסירת הטורפדו הגרמנית מֶייווה (Möwe).
* בנובמבר פתחה במתקפה כושלת על המכלית הגרמנית גדניה.

## פעילות בים התיכון
הוצבה בים התיכון ב-1941, שם הטביעה מספר רב של אוניות, בהן:
* אוניות הסוחר האיטלקיות: קליארי וסילביו סקרוני
* ספינת הנוסעים/מטען האיטלקית קלדיאה
* מובילת התחמושת הגרמנית *טילי* LM רוס
* שולת מוקשים האיטלקית וינסנסו פ'
* המכליות האיטלקיות ארקה ודלפין
* ספינות המפרש היווניות ניקי, לורה
* ספינה קטנה לא מזוהה
כמו כן הצוללת ניסתה לתקוף את ספינת הסוחר הגרמנית Menes והמכלית האיטלקית Cerere, אך לא פגעה בהן.

## פעילות בסקנדינביה
הוצבה מול חופי סקנדינביה בשנת 1944.
* הטביעה את אוניות הסוחר הגרמנית ריינהאוזן והנס בורנהופן, ופגעה קשות בספינת המשא הגרמנית הרם פריצן.
* בחודש מרץ תקפה שיירה, אך החמיצה את מטרתה, אונית משא של הקריגסמרינה.

צה"מ טאקו נפגעה ממוקש ימי באפריל 1944.

בנובמבר 1946 נמכרה לגריטה ופורקה בדרום ויילס.

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צוללות בריטיות
קטגוריה:צוללות במלחמת העולם השנייה
הדיוויזיה הרב-לאומית מרכז-דרום

**הדיוויזיה הרב-לאומית מרכז-דרום** (בפולנית: **Wielonarodowa Dywizja Centrum-Południe**) הידועה גם בראשי התיבות **MND-CS**, הייתה דיוויזיה של ברית נאט"ו אשר לקחה חלק חשוב במלחמת עיראק. הדיוויזיה כללה חיילים מ-23 מדינות, אולם הכוח המשמעותי ביותר בה היה של צבא פולין, ולפיכך קיבלו הפולנים את הפיקוד על הדיוויזיה ואת ניהול האזור שעליו שלטה, אשר נודע בתור האזור הפולני בעיראק. באזור זה נמצאה אוכלוסייה של כ-5 מיליון תושבים הפרוסים על פני 65,632 קמ"ר. בהדרגה הוציאו מרבית המדינות את חייליהן מעיראק, והפולנים נאלצו להעביר את האזור בהדרגה לשליטת צבא ארצות הברית. ב-2008 פורקה הדיוויזיה באופן רשמי והחיילים הפולנים עזבו את עיראק.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-2003, וכללה בתחילה 2,500 חיילים מהדיוויזיה הממוכנת ה-12 של צבא פולין. עד מהרה צורפו אל הדיוויזיה חיילים מ-23 מדינות שונות. אוקראינה שלחה את הבריגדה הממוכנת ה-5 אשר מנתה 1,656 חיילים. ספרד שלחה 1,300 חיילים, וצרפה אותם אל עוד 1,200 חיילים שהגיעו ממדינות מרכז אמריקה, לבריגדה אחת שנקראה בריגדת פלוס אולטרה. מכיוון שמספר החיילים הפולנים בדיוויזיה היה הגדול ביותר, הרי שמפקדיה היו פולנים. עם זאת, החיילים מכל המדינות נותרו כפופים למטות הכלליים שלהם, וכל החלטה הייתה צריכה לקבל אישור מכולם. כתוצאה מכך הייתה התנהלות הדיוויזיה מסורבלת מאוד.

הדיוויזיה שימשה ככוח כיבוש בעיראק, והייתה ממונה על אבטחת המחוזות אל-קאדסיה, כרבלא, באבל וואסט. מכיוון שהפולנים פיקדו על הדיוויזיה, הרי שהם גם ניהלו את אזור הכיבוש שנודע בתור האזור הפולני בעיראק. באזור זה נמצאה אוכלוסייה של כ-5 מיליון תושבים הפרוסים על פני 65,632 קמ"ר. כוחות נאט"ו עסקו בלוחמה בטרור, אך גם באימון כוחות סדירים של צבא עיראק. עם זאת, ב-2004 החליטה ספרד להסיג את כל כוחותיה מעיראק, ובעקבות כך הסיגו גם מדינות מרכז אמריקה את חייליהן. בשל כך, נאלצו הפולנים להעביר את נג'ף לשליטת צבא ארצות הברית. בהדרגה החלו עוד ועוד מדינות לעזוב את האזור, וב-2006 נאלצו הפולנים להעביר גם את באבל לאמריקנים. בהדרגה הוציאה גם פולין את כל אנשיה מהאזור. ב-2008 עזב אחרון החיילים הפולנים את עיראק, והדיווזיה פורקה באופן רשמי יחד עם אזור הכיבוש.

## רשימת המדינות
ממוזער|כלי רכב פולניים באזור הכיבוש
ממוזער|חיילים פולנים בתדרוך
המדינות אשר שלחו חיילים לדיוויזיה:
*  2,500 חיילים
*  1,640 חיילים
*  1,340 חיילים
*  886 חיילים
*  480 חיילים
*  364 חיילים
*  350 חיילים
*  346 חיילים
*  300 חיילים
*  300 חיילים
*  220 חיילים
*  190 חיילים
*  145 חיילים
*  111 חיילים
*  111 חיילים
*  46 חיילים
*  45 חיילים
*  25 חיילים
*  10 חיילים
*  6 חיילים
*  5 חיילים
*  יועצים צבאיים
*  יועצים צבאיים

## קישורים חיצוניים
*Multi-National Division – (Central South) at globalsecurity.org
*Multinational Division Central-South Commemorative Medal

קטגוריה:מלחמת עיראק
קטגוריה:נאט"ו
קטגוריה:פולין: היסטוריה
קטגוריה:פולין: צבא וביטחון
קטגוריה:אוגדות ודיוויזיות
אגדות לופין

**אגדות לופין** (באנגלית: **Lupin's Tales**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת צרפתית-סינית-איטלקית, שנוצרה על ידי ניקולס לה-נווה ולורה מולר. הסדרה הופקה על ידי חברת Xilam הצרפתית, יואוקו מסין ו-Maga Animation Studio מאיטליה, בשיתוף פעולה עם הטלוויזיה הצרפתית  ו-Rai Ragazzi .

הסדרה החלה את שידוריה ב-Rai Yoyo באיטליה עם דיבוב באיטלקית. בהמשך, היא החלה את שידוריה בערוצים נוספים, ביניהם France 5 בצרפת ושירות הסטרימינג הסיני יואוקו. הסדרה בשפת המקור שלה נוספה ליואוקו, שהיד  (לצד דיבוב בערבית), ושודרה לצד דיבוב בספרדית בערוץ Canal Panda בספרד, טרם שידור הסדרה בפני עצמה. בסופו של דבר, ב-4 במאי 2022, פרקי הסדרה החלו לעלות לערוץ יוטיוב רשמי שנפתח על ידי Xilam.

בישראל, החלה הסדרה את שידוריה בערוץ הופ! בדיבוב בעברית ב-23 במאי 2021, כאשר חמשת הפרקים הראשונים עלו לאתר האינטרנט של הערוץ טרום בכורה ב-16 במאי, ו-15 פרקים נוספים עלו בתאריך בכורת הסדרה. שידורי הסדרה הופסקו בפתאומיות לאחר שידור הפרק ה-32 ב-30 ביוני (אם כי שמונת הפרקים האחרונים בסדרה עלו לאתר האינטרנט של הערוץ באותו התאריך), ושבועיים לאחר מכן הוחלפה בסדרה "בינקי וסוכני המחמד". הסדרה חזרה לשידורים בערוץ ב-1 באוקטובר כחלק מרצועת השידור "הופ'לה", ובמסגרתה שודרו הפרקים הנותרים. סיום השידור המקורי של הסדרה הסתיים ב-7 בנובמבר ויומיים לאחר מכן, הסדרה סיימה את שידוריה בערוץ כליל, אם כי חזרה בשנית לרצועת השידור חודש לאחר מכן, ב-6 בדצמבר.

## תקציר העלילה
הסדרה עוקבת אחר לופין, זאב צעיר שגורלו הוא להיות זאב רע כמו משפחתו, אולם הוא לא רוצה בכך: הוא חולם להיות כמו הגיבורים מהסיפורים אותם מעריץ. לשם כך, הוא עובר בין סיפורים ומחליף אותם, מתוך הנחה כי הוא יכול לפתור את הבעיה המוצגת בסיפור. במסעו הוא מגלה כי זה לא פשוט להגיע לסוף הטוב של הסיפור, ואף יוצר בעיה גדולה יותר, אך למזלו, הוא יכול לסמוך על עזרתו של המספר כדי ללמוד מטעויותיו. כאשר לופין פותר את הבעיה המוצגת, הוא אף מציע פתרון טוב יותר לסיום הסיפור.

## מדבבים
הדיבוב העברי בוים על ידי אפי בן ישראל, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא. הדיבוב נעשה באולפני דאבי דאב.

בשפת המקור של הסדרה, דמויות נוספות שהופיעו במהלך הסדרה דובבו על ידי דייוויד גזמן, ברוס שרפילד ולקסי קנדריק. בדיבוב העברי של הסדרה, הן דובבו על ידי ערן מור, לורן סביר, יובל גרבש, ספיר דרמון ואליעזר וייס.

## שידור

## פרקים

## קישורים חיצוניים

* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה צרפתיות לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות
קטגוריה:סדרות הנפשה איטלקיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
האזור הפולני בעיראק

ממוזער|חלוקת עיראק לאזורי כיבוש. האזור הפולני מסומן בוורוד
**האזור הפולני בעיראק** (בפולנית: **Polska strefa w Iraku**) היה כינויו של אזור בעיראק, אשר בין השנים 2003–2008 נוהל בידי צבא פולין מטעם נאט"ו.

ב-2003 הצטרפה פולין למדינות נאט"ו והכריזה מלחמה על משטרו של סדאם חוסיין. במלחמת עיראק שלחה שלחה לעיראק 2,500 חיילים, אשר צורפו לעוד חיילים מ-22 מדינות נוספות ליצירת הדיוויזיה הרב-לאומית מרכז-דרום. מכיוון שהכוחות הפולניים היו המשמעותיים ביותר בדיוויזיה, היא הייתה נתונה תחת פיקודם. לאחר סיום כיבוש הארץ, חולקה עיראק בידי מדינות ברית נאט"ו לארבעה אזורי כיבוש: הצפוני והאמצעי, בניהול צבא ארצות הברית, הדרומי בפיקוח צבא בריטניה, והמרכז-דרום בפיקוח צבא פולין.

אזור הכיבוש הפולני הקיף את המחוזות אל-קאדסיה, כרבלא, באבל וואסט. באזור זה נמצאה אוכלוסייה של כ-5 מיליון תושבים הפרוסים על פני 65,632 קמ"ר. הכוחות הפולניים עסקו בעיקר בלוחמה בטרור, ובהמשך שימשו גם כמאמנים ויועצים עבור הצבא והמשטרה של המדינה הדמוקרטית שהקימו המעצמות בעיראק. הבסיס הפולני הראשי היה בתחילה מחנה באבל, ובהמשך עבר למחנה אקו. עם זאת, ב-2004 החליטה ספרד להסיג את כל כוחותיה מעיראק, ובעקבות כך הסיגו גם מדינות מרכז אמריקה את חייליהן. בשל כך, נאלצו הפולנים להעביר את נג'ף לשליטת האמריקנים. בהדרגה החלו עוד ועוד מדינות לעזוב את האזור, ופולין עצמה החלה לצמצם את כוחותיה. ב-2005 היו באזור רק 900 חיילים פולנים. ב-2006 נאלצו הפולנים להעביר גם את באבל לאמריקנים. ב-2008 עזב אחרון החיילים הפולנים את עיראק ואזור הכיבוש בוטל. בסך הכל איבדה פולין 25 אנשים בלחימה בעיראק.

## קישורים חיצוניים

* Polska strefa w Iraku
* 2004. POLSKA STREFA W IRAKU
קטגוריה:מלחמת עיראק
קטגוריה:פולין: היסטוריה
קטגוריה:נאט"ו
קטגוריה:פולין: צבא וביטחון
פסגת אמפיבול

**פסגת אמפיבול** (באנגלית: **Amphibole Peak**) היא פסגה בגבעות גברו שבהרי המלכה מוד, באזור חוף דופק של שטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.

גובהה של הפסגה 1,660 מטרים מעל פני הים, והוא הפסגה הגבוהה ביותר בגבעות גאברו.

הפסגה ממוקמת 7 קילומטרים מצפון להר לאנו.

## היסטוריה
### מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי קבוצת המחקר הדרומית (Southern Party), של משלחת הסקר הגאולוגי של ניו זילנד לאנטארקטיקה (New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition), אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1963 – 1964.

שמה של הפסגה תיאורי.

על הפסגה התגלו מינרלים רבים מסוג אמפיבול.

## לקריאה נוספת

• V. R. McGregor (1965), **[https://www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/00288306.1965.10428114 Geology of the area between the Axel Heiberg and Shackleton Glaciers, Queen Maud Range, Antarctica]**, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 8:2, 314-343, DOI: 10.1080/00288306.1965.10428114 

## קישורים חיצוניים
* פסגת אמפיבול באתר הגאזט הגאוגרפי של ממשלת ניו זילנד
* פסגת אמפיבול באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* פסגת אמפיבול באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור פסגת אמפיבול

## הערות שוליים

אמפיבול
אמפיבול
אמפיבול
המשולש האדום

שמאל|ממוזער|גבולות המשולש האדום
**המשולש האדום** הוא שטח ימי בצורת משולש השוכן באוקיינוס השקט מול חופי צפון קליפורניה, והוא אזור מועד ביותר לתקיפות כרישים.

## גבולות המשולש
הקודקוד הצפוני של המשולש ממוקם במפרץ בודגה , צפונית לסן פרנסיסקו. קודקודו המערבי הוא באיי פאראלון  וקודקודו הדרומי הוא באזור מפרץ מונטריי.

## נוכחות כרישים
הכריש שנוכח במשולש בכמויות הגדולות ביותר הוא עמלץ לבן. נוכחות כרישים באזור המשולש האדום נחקרת כבר מ-1999, אז גילו כי הכרישים במשולש אינם זהים גנטית לעמלצים לבנים מאזורים אחרים באוקיינוס, כגון דרום אפריקה ואוסטרליה.

באזור המשולש ישנה כמות גדולה מאוד של כרישים ממינים שונים, משום שהוא מלא במינים רבים של יונקים ימיים, כגון פיל ים, פוקת המפרץ, אריות ים ולוטרת הים, המהווים את מזונו.

אוכלוסיית העמלצים הלבנים נוטה להתקבץ קרוב לחופים בסתיו, ובדצמבר הם נעים לכיוון האזורים העמוקים יותר של האוקיינוס.

כרישים לבנים מבוגרים נוטים לעזוב את גבולות המשולש האדום במאי, ולשוב באוגוסט.

## תקיפות כרישים
כ-38% מתוך תקיפות העמלצים הלבנים על בני האדם בארצות הברית מתרחשות בתוך גבולות המשולש האדום (כ-11% מכלל התקיפות ברחבי העולם).

המשולש שוכן באזור מפרץ סן פרנסיסקו, שחופיו מאוכלסים בכבדות, ואנשים רבים בו עוסקים בגלישת גלים, גלישת רוח, שחייה וצלילה, מה שגורם להגדלת מספר הנפגעים בידי כרישים.

## הערות שוליים

קטגוריה:אזור מפרץ סן פרנסיסקו
קטגוריה:תקיפות כרישים
אופק פסח

**אופק פסח** (נולד ב-9 ביולי 2001) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ישראלי.

## ביוגרפיה
פסח נולד בתל אביב. בצעירותו עברה משפחתו לעיר כפר סבא שם גדל והתחנך. למד בבית הספר כצנלסון. את שירותו הצבאי עשה בתיאטרון צה"ל כאמן פעיל.

למד משחק מול מצלמה ב-"Reacting Studio - ריאקטינג סטודיו" בתל אביב.

### קריירה
פסח השתתף בסדרות "מעילה", "בוגד", "סקיי", "בת אל הבתולה" ו"מיוחדת", והתפרסם לאחר ששיחק בסדרה "עלומים", שבה גילם את מנחם. באותה שנה קיבל מועמדות בפסטיבל הסדרות הבינלאומי של קאן לפרס השחקן הטוב ביותר, ומועמדות בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה על תפקידו בסדרה "עלומים". בשנים 2021–2023 גילם את יוני בסדרת הפנטזיה לנוער "סקיי".

בשנת 2022 השתתף בסרט הקצר "נבדל" בבימוי בר טלמון, לצד השחקנים דניאל גד ובר פטאל, ובסרט "עד שתחזור".

בשנת 2024 השתתף בסדרה "אף אחד לא עוזב את פאלו אלטו".

בשנת 2025 עלתה בהוט הסדרה "שלומי 6" שבה הוא משתתף. באותה שנה שיחק בסדרה "רצח בים המלח".

### חיים אישיים
פסח היה בזוגיות עם השחקנית ליה אללוף במשך חמש שנים.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקנים ילדים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון כצנלסון
קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2001
דיוויזיית הפרשים המשוריינת ה-11

**דיוויזיית הפרשים המשוריינת ה-11 לובוסקה** (בפולנית: **11 Lubuska Dywizja Kawalerii Pancernej**) היא דיוויזיית שריון של צבא פולין.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה במרץ 1949 על בסיס דיוויזיית הרגלים ה-11. בסיסה הראשון היה בלודז' והיא הייתה חלק מקורפוס השריון ה-2. ב-1950 עברה הדיוויזיה ארגון מחדש והפכה לדיוויזיית חיל רגלים ממוכן. בסיסה הועבר לז'אגאן, שם הוא נמצא עד ימינו. ב-1963 היא הפכה לדיוויזיית שריון, וב-1968 השתתפה בפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה. ב-1990 היא חזרה להיות דיוויזיית חיל רגלים ממוכן, וב-1992 הפכה שוב לדיווזיית שריון, אולם קיבלה את השם "דיוויזיית הפרשים המשוריינת". השם המסורבל נובע מסיבות היסטוריות: במהלך מלחמת העולם השנייה שילבו יחידות השריון של הצבא הפולני יחידות פרשים. ב-2003 השתתפו חיילים מהדיוויזיה במלחמת עיראק במסגרת הדיוויזיה הרב-לאומית מרכז-דרום.

## מבנה
מפקדת הדיוויזיה נמצאת בז'אגאן. היא כוללת את:
* בריגדת הפרשים המשוריינת ה-10
* הבריגדה הממוכנת ה-17
* בריגדת הפרשים המשוריינת ה-34
* רגימנט הנ"מ ה-4
* רגימנט הארטילריה ה-23
* הרגימנט הלוגיסטי ה-11
* גדוד מפקדת הדיוויזיה

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של הדיוויזיה
* הדיוויזיה בפייסבוק
* מידע על הדיוויזיה באתר המידע הציבורי הפולני

קטגוריה:פולין: צבא וביטחון
קטגוריה:אוגדות ודיוויזיות
קטגוריה:יחידות שריון
Overpass Graffiti

"**Overpass Graffiti**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האנגלי אד שירן, מתוך אלבומו החמישי, *[[= (אלבום של אד שירן)|=]]*. השיר יצא לאור ב-29 באוקטובר 2021, על ידי חברת התקליטים אסיילום UK, כסינגל השלישי מתוך האלבום. השיר עוסק במערכת יחסים שנגמרה.

## רקע
השיר נכתב על ידי שירן, פרד אגיין וסולן להקת סנואו פטרול, ג'וני מקדייד, וכן הופק על ידי השלושה. שירן הסביר על מילות השיר: 

ב-25 באוגוסט 2021, ביצע שירן את הופעת הלייב הראשונה של השיר, ב-"HMV Empire Coventry", לצד "First Times", רצועה אחרת מהאלבום. ב-27 באוקטובר 2021, יומיים לפני צאת האלבום, ביצע שירן את השיר ב-Tiny Desk Concert, לרדיו Capital FM.

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

## ביקורות
השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. ניק לוין מ-NME קבע כי זהו השיר הטוב ביותר באלבום, וכתב כי הוא "להיט בלתי ניתן לעצירה". לוין הוסיף וציין כי השיר "נשמע קצת כמו 'Boys of Summer' של דון הנלי בשילוב עם 'Just Like Me' של הקיור. גם לינדזי זולאדז מהניו יורק טיימס סברה כי זהו השיר הטוב ביותר באלבום, וכן כי זהו השיר הבא ש-"תשמעו עד שיימאס לכם". זולאדז הוסיפה וכתבה כי "שירן מוכיח שאפילו כגבר נשוי, הוא עדיין מסוגל להתחבר לשברון לב ישן". אלקסיס פטרידיס מהגרדיאן התייחס להצלחה הפוטנציאלית של השיר וכתב, "הפזמון של הסינגל 'Overpass Graffiti' מורכב ומסומר כל כך עד כדי שהשאלה היא לא אם הוא יגיע למקום הראשון, אלא אם הוא עדיין יהיה שם בכריסמס".

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-29 באוקטובר 2021, יום יציאת האלבום. את הקליפ ביים ג'ייסון קניג, שביים בעבר קליפים נוספים של שירן, כדוגמת "Shape of You" ו-"South of the Border". בבילבורד, תואר הקליפ כ"הומאז' לסינת'-פופ משנות ה-80".

הקליפ נפתח בשירן, כאשר הוא יוצא מאוטובוס סיבוב ההופעות שלו כדי להשתמש בשירותים בתחנת דלק שנמצאת באזור. לפתע, האוטובוס נוסע ושירן נשאר מאחור. לאחר הליכה ממושכת לאורך כל הלילה, בצידו של הכביש המהיר, כשהוא לבוש בחלוק שלו, נאסף שירן על ידי קבוצה של ואן לייפרים  מאושרים הנוסעים ברחבי המדבר. שירן לובש עם בגד הים שלו, ומצטרף לקבוצה, שהגיעה לשחות בבור שחייה. בלילה, בורחת הקבוצה מזקן שהבהיל אותם בשעה שסיירו ביער. לאחר מכן, חוגגת הקבוצה במסיבת אורות ניאון. בבוקר שלאחר המסיבה, מתפרסם בתקשורת כי שירן נעדר. בסוף הקליפ, הצוות של שירן מצליח למצוא אותו, והוא חוזר לאוטובוס.

## הופעות חיות
שירן ביצע את השיר לראשונה בהופעה חיה בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2021.

## קרדיטים
* אד שירן - שירה, כתיבה, הפקה
* פרד אגיין - כתיבה, הפקה
* ג'וני מקדייד - כתיבה, הפקה
* גרהאם ארצ'ר - הפקה ווקאלית

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אד שירן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי גל חדש
קטגוריה:שירי סינת'-פופ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אד שירן
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אסיילום רקורדס