open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנדרס מנואל לופס אוברדור

**אנדרס מנואל לופס אוברדור** (בספרדית: **Andrés Manuel López Obrador**, נודע גם בכינוי **AMLO**; נולד ב-13 בנובמבר 1953) הוא מדינאי מקסיקני. כיהן כנשיא מקסיקו בשנים 2018–2024. אוברדור עומד בראש מפלגת השמאל מורנה , וכיהן כראש עיריית מקסיקו סיטי בשנים 2000–2005.

## ביוגרפיה
אוברדור נולד בכפר טפיטיטאן (Tepetitán) שבמועצה האזורית מקוספאנה במדינת טבסקו שבמקסיקו.

את דרכו הפוליטית החל ב-1976 כתומך בקמפיין של המשורר קרלוס פייסר בהתמודדותו לנציג מדינת טבסקו בסנאט של מקסיקו. ב-1977 מונה לראש המכון העממי של טבסקו ופעל למען זכויות בני המאיה במדינה. ב-1984 עבר למקסיקו סיטי ועבד בסוכנות ממשלתית.

ב-1988 הצטרף למפלגת המהפכה הדמוקרטית וב-1994 היה מועמד מטעמה לתפקיד מושל טבסקו אך לא נבחר. בשנים 1996–1999 עמד בראש המפלגה שבתקופתו הייתה לשנייה בגודלה בבית הנבחרים של מקסיקו ומועמדיה זכו בבחירות לתפקידי מושל מדינת סקטקס, מושל מדינת טלקסקלה ומושל מדינת באחה קליפורניה.

ב-2000 נבחר לראש המחוז הפדרלי וראש עיריית מקסיקו סיטי ונכנס לתפקידו בדצמבר באותה שנה. הוא כיהן בתפקיד עד יולי 2005.

בבחירות הכלליות ב-2006 עמד בראש מפלגת המהפכה הדמוקרטית והפסיד לראש מפלגת הפעולה הלאומית פליפה קלדרון בפער זעום של פחות מ-1%. אוברדור ערער על תוצאות הבחירות בטענה לזיופים ואי סדרים, אך אלו אושרו בבית המשפט וקלדרון הושבע לנשיא מקסיקו. אוברדור סירב לקבל את התוצאות, תומכיו ניסו למנוע באלימות את השבעת קלדרון והכריזו על אוברדור כנשיא הלגיטימי, והוא הקים ממשלת צללים בראשותו.

בבחירות ב-2012 התמודד בשנית לנשיאות והפסיד לאנריקה פניה נייטו לאחר שזכה ב-31.59% מהקולות לעומת 38.21% לפניה נייטו. גם הפעם סירב אוברדור להכיר בתוצאות וטען כי נפלו אי סדרים בהליך ההצבעה.

בבחירות לנשיאות ב-2018 עמד אוברדור בראש קואליציית מפלגות השמאל. הוא זכה בסיבוב הראשון בכ-53% מקולות המצביעים ונכנס לתפקידו בתחילת דצמבר 2018. במהלך נשיאותו פירק את המשטרה הפדרלית והקים תחתיה את המשמר הלאומי במטרה להילחם בפשיעה.

בשנת 2022 בוצע ביוזמתו משאל עם בו האזרחים נשאלו אם יש להם אמון בו והם נותנים לו מנדט להמשיך בתפקיד עד תום כהונתו, ב-2024. הוא זכה ביותר מ-90% מהקולות והצביעו 18.2-17%, פחות מהרף אשר היה מחייב חוקית את הנשיא.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* אתר האינטרנט של אנדרס מנואל לופס אוברדור

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריות במקסיקו
קטגוריה:מקסיקו סיטי
קטגוריה:פוליטיקאים מקסיקנים
קטגוריה:נשיאי מקסיקו
קטגוריה:זוכי פרס איג נובל
קטגוריה:מקסיקנים ממוצא ספרדי
קטגוריה:ילידי 1953
Just Dance: Disney Party

***Just Dance: Disney Party*** (בעברית: **רק לרקוד: מסיבת דיסני**) הוא משחק וידאו ריקוד המיוצר ומשווק על ידי חברת יוביסופט כחלק מסדרת המשחקים "Just Dance". שם הסדרה מבוסס על השיר של ליידי גאגא, בעל אותו השם - "Just Dance".

זו היא מהדורה מיוחדת שמאגדת בתוכה שירים שיצאו תחת דיסני, והם מבוצעים על ידי שחקני סדרות וסרטי דיסני, וזמרי דיסני כגון; דמי לובאטו (קאמפ רוק), סלינה גומז (המכשפים מוויברלי פלייס), מיילי סיירוס (האנה מונטנה), וכולי.

ב-23 באוקטובר 2012, יצא המשחק באירופה, ובאותו יום יצא גם באמריקה. על פי כמה ביקורות נאמר על המשחק כי הוא מזכיר את Just Dance Kids 2, שיצא במהדורה מיוחדת לילדים בשנת 2011.

## המשחק
בדומה לשאר משחקי הסדרה, המשתמש צריך לבחור שיר, שחקן ורמת קושי, ולאחר מכן לרקוד לפי הכוריאוגרפיה שמופיעה על ידי הדמויות שבמסך. מטרת המשחק היא לעשות את אותן תנועות המופיעות על המסך, ולקבל מספר כוכבי זהב.

המשחק מותאם לשתי פלטפורמות שונות, האחת ויי והשנייה אקס בוקס 360.

## רשימת השירים
במשחק נכללים 25 שירים:

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי Xbox 360
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי Wii
קטגוריה:משחקי Wii U
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2016
קטגוריה:Just Dance (סדרת משחקי וידאו)
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
קטגוריה:משחקי מוזיקה ממוחשבים
מוריס ג' טובין

**מוריס ג'וזף טובין** (באנגלית: **Maurice Joseph Tobin**; 22 במאי 1901 – 19 ביולי 1953) היה פוליטיקאי אמריקאי מן המפלגה הדמוקרטית, אשר שימש כראש עיריית בוסטון, מושל מסצ'וסטס וכמזכיר העבודה של ארצות הברית תחת ממשלו של הנשיא הארי טרומן. היה ידוע בשל עמדותיו הדמוקרטיות והליברליות ובשל תמיכתו בתוכנית הניו דיל ובאיגודים המקצועיים.

## ביוגרפיה
מוריס ג' טובין נולד בבוסטון שבמסצ'וסטס בשנת 1901 כבכור מבין ארבעה ילדים במשפחה קתולית מאוד. למד בבוסטון קולג'. בשנת 1927, כאשר היה טובין בן 25, נבחר לכהן בבית הנבחרים של מסצ'וסטס, שם פעל עד שנת 1929. ב-19 בנובמבר התחתן טובין ונולדו לו שלושה ילדים. בשנים 1931–1937 כיהן טובין בוועדת החינוך של עיריית בוסטון. בשנה שלאחר מכן הוא נבחר לראשות העירייה. בזמן תקופתו של ראש עירייה, טובין נאבק באפליה בתחום התעסוקה על בסיס גזע, מוצא לאומי ודת. בתקופת כהונתו של טובין התרחשה השרפה במועדון קוקונט גרוב אשר גרמה למותם של מאות בני אדם. בשנת 1945 נבחר לשמש כמושל מדינת מסצ'וסטס לאחר שניצח בבחירות את המועמד הרפובליקאי. כהונתו הקצרה של טובין (שארכה שנתיים בלבד) התאפיינה במתיחות רבה בין טובין בעל העמדות הליברליות (במיוחד תמיכה באיגודי העובדים ובזכויותיהם) לבין הקונגרס של המדינה, אשר היה בעל רוב רפובליקני. בשנת 1946 הפסיד בבחירות וסיים את כהונתו.

לאחר סיום כהונתו כמושל, המשיך טובין בפוליטיקה הדמוקרטית. בתחילה היה פעיל מאוד כנגד חידוש מועמדותו של הארי טרומן בבחירות 1948. עם זאת, הוא התמנה לאחר הבחירות לתפקיד מזכיר העבודה. הוא נשאר בתפקיד לאורך כל ממשלו של טרומן. הישגיו המרכזיים היו הגדלת שכר המינימום וחקיקת חוקים כנגד העסקת ילדים. בשביתה גדולה שהתקיימה בתעשיית הפלדה בשנת 1952 תמך טובין באופן מוחלט באיגודי העובדים והצדיק את עצם השביתה. בתקופה זו גינה בחריפות את הסנאטור הרפובליקני ג'וזף מקארתי.

כחצי שנה לאחר סיום תפקידו, ב-19 ביולי 1953 נפטר טובין כתוצאה מהתקף לב בגיל 52. הוא קבור בברוקליין שבמסצ'וסטס.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:בוגרי בוסטון קולג'
קטגוריה:מושלי מסצ'וסטס
קטגוריה:ראשי עיריית בוסטון
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בתי המחוקקים של מדינת מסצ'וסטס
קטגוריה:מזכירי העבודה של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל הארי טרומן
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1901
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1953
קווין זגרס

[ממוזער|זגרס בהשקת הסרט "[בני הנפילים: עיר של עצמות (סרט)|בני הנפילים: עיר של עצמות" לצד ג'יימי קמפבל באוור, לילי קולינס וקסנדרה קלייר, 2013|טקסט=]]
**קווין ג'וזף זגרס** (באנגלית; **Kevin Joseph Zegers**, נולד ב-19 בספטמבר 1984) הוא שחקן ודוגמן קנדי. התפרסם בילדותו בשל תפקידו בתור ג'וש פראם בסדרת סרטי "שחקן על ארבע" (1997–2002), ומאוחר יותר בשל הופעתו בתור טובי אוסבורן בסרט זוכה הפרסים "טראנסאמריקה" (2005). הוא שיחק גם בסרטים "שחר המתים" (2004), "יצאת גבר" (אנ') (2006), "מועדון הקריאה של ג'יין אוסטן" (2007), "קפואים" (אנ') (2010), "בני הנפילים: עיר של עצמות" (2013).

בטלוויזיה, הוא ידוע בשל תפקידו בתור דמיאן דלגארד בסדרת הנעורים "אחת שיודעת" (2009–2011) ובזכות הופעתו בתור ברנדון אקר בסדרה "הטירון: סוכנת חדשה" (2022). 

## ביוגרפיה
זגרס נולד בעיר וודסטוק (אנ'), אונטריו, קנדה, בנם של מארי-אלן (לבית ולדמן), מורה, וג'ים זגרס, עובד מחצבה. יש לו שתי אחיות, קריסטה וקייטי. (האחרונה היא גם שחקנית; היא הופיעה איתו בסרטו של ג'ון קרפנטר, "בלוע הטירוף"). הוא ממוצא הולנדי; כל הסבים והסבתות שלו נולדו בהולנד. הוא למד בבית הספר התיכון הקתולי סנט מרי (אנ') בעיר מולדתו. 

זגרס הוא פעיל ספורטיבי, במיוחד בכדורסל, הוקי קרח וגולף. הוא שיחק בקבוצת הכדורסל המפורסמת של הוליווד נייטס, וגייס כסף לבתי ספר מקומיים בלוס אנג'לס.

## קריירה
הופעתו הראשונה של זגרס הייתה בגיל שש, בפרסומת לטלוויזיה.

בשנת 1994 הוא דיבב בסדרת האנימציה המבוססת על הסרט "לשחרר את ווילי" ובאותה שנה דיבב את דמותו של מיקי ראמון בסדרת ההנפשה "אוטובוס הקסמים". 

בשנת 1997 התחיל לשחק בסדרת הסרטים "שחקן על ארבע" בתפקיד ג'וש פראם.

משנת 2009 עד ל-2011 גילם את דמותו של דמיאן דאלגארד בעונות 3 ו-4 של סדרת הנעורים "אחת שיודעת".

בשנת 2013 שיחק בסרט הפנטזיה "בני הנפילים: עיר של עצמות" לצידם של לילי קולינס ורוברט שיהאן.

בשנת 2017 שיחק במותחן "טיסה 112".

בשנת 2018 החל לגלם את מלווין בעונה הרביעית של "אימת המתים המהלכים".

בשנת 2022 החל לשחק בסדרה "הטירון: סוכנת חדשה" בכיכובה של ניסי נאש, בתור הסוכן המיוחד ברנדון אקר, סוכן FBI שהיה בעברו שחקן טלוויזיה בסדרה ערפד-שוטר.

## חיים אישיים
באוגוסט 2013 נישא לסוכנת האומנים ג'יימי פילד. לזוג נולדו זוג תאומות באוגוסט 2015.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:שחקנים ילדים קנדים
קטגוריה:דוגמנים קנדים
קטגוריה:קנדים ממוצא הולנדי
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1984
אגתה ברברה

**אגתה ברברה** (במלטית: **Agatha Barbara**, נולדה ב-11 במרץ 1923 ונפטרה ב-4 בפברואר 2002) הייתה פוליטיקאית מלטזית, אשר שימשה כנשיאת מלטה בשנים 1982–1987, שרה וחברת הפרלמנט של מלטה. ברברה היא האישה הראשונה אשר החזיקה בתפקיד זה, והאישה שכיהנה הכי הרבה זמן בפרלמנט הלאומי (35 שנה).

## ביוגרפיה
אגתה ברברה נולדה בדרום מלטה. אביה עבד עבור הצי המלכותי הבריטי ושכרו היה נמוך מאוד. כתוצאה מכך, גדלו ברברה ושמונת אחיה בעוני רב. אגתה הייתה הילדה השנייה, והבת הבכורה. למרות העוני, למדה בחינוך ציבורי, אך מלחמת העולם השנייה מנעה ממנה את לימודי הקולג'. בזמן המלחמה, עבדה במטבחי חיל האוויר המלכותי. לאחר המלחמה היא עבדה כמורה בבית ספר, והצטרפה למפלגת העבודה. בתקופת פעילותה הפוליטית, הקימה ברברה את תא הנשים המפלגתי.

עם הענקת זכות הבחירה לנשים במלטה בשנת 1947, נבחרה להיות האישה המלטית הראשונה שכיהנה בפרלמנט מבין 40 חברים. היא ניצחה בכעשר מערכות בחירות רצופות, ובכך כיהנה בפרלמנט במשך כ-35 שנה, עד היבחרה לנשיאת מלטה בשנת 1982. היא נודעה כרפורמטורית כלכלית וחברתית. היא כיהנה כשרת החינוך בשנים 1955–1958 ובשנים 1971–1974. בשנים 1974–1976 כיהנה כשרת העבודה, התרבות והרווחה. כל תפקידים אלו היו בממשלותיו של ראש ממשלת מלטה דום מינטוף. עד שנות ה-90 הייתה ברברה האישה היחידה בתולדות מלטה אשר כיהנה כשרה. כשרת חינוך, ברברה פעלה למען חינוך חובה חינם לכל ילדי מלטה (כולל בית ספר תיכון), הכשרה ויצירת מערכות חינוך נגישות יותר עבור נכים, הגדלת החינוך המקצועי והנגשת לימודי המדעים לתלמידים ותלמידות כאחד. כשרת העבודה, היא פעלה לצמצום האבטלה ושיפור שכר העובדים ותנאי עבודתם. היא חוקקה חוק על שכר שווה בין נשים וגברים, תשלום חופשת לידה ויצירת מערכת של 40 שעות עבודה בשבוע. היא גם הקימה מספר מוזיאונים לאומיים ופעלה לשימור אתרי מורשת. במהלך שנים אלו שימשה לתקופות קצרות כסגניתו של ראש הממשלה מינטוף.

בשנת 1981 נבחרה ברברה לתפקיד נשיאת מלטה. היא נכנסה בגיל 59 לתפקיד, והייתה האישה הראשונה בתפקיד זה. אמנם תפקידו של נשיא מלטה הוא בעיקר סמלי, אך ברברה פעלה רבות לפתירת משברים חוקתיים במדינה. בשנת 1987 סיימה את תפקידה כנשיאה, ועזבה את הפוליטיקה. בתקופה זו החל דיוקנה להתנוסס על שטרות כסף במלטה.

בשנת 2002 ברברה נפטרה. היא מעולם לא נישאה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סגני ראשי ממשלות
קטגוריה:נשיאות
קטגוריה:נשיאי מלטה
קטגוריה:נשים ראשונות בתפקידים ציבוריים
קטגוריה:ילידות 1923
קטגוריה:נפטרות ב-2002
קטגוריה:נפטרים ב-2002
עבדאללה אלהררי

**עבדאללה בן מחמד בן יוסף בן עבדאללה בן ג'אמע א-שיבי אלעבדרי אלהררי** (בערבית: **عبد الله بن محمَّد بن يوسف بن عبد الله بن جامع الشَّيبي العبدري الهرري**; 1906 - 2 בספטמבר 2008) היה חכם דת מוסלמי ממוצא אתיופי, אשר נודע בשל מומחיותו בתחומי החדית' והפיקה. העביר את מרב שנותיו בלבנון, שם עסק בהוראה. ייסד את אלאחבאש (בערבית: الأحباش).

## ביוגרפיה
אל-הררי נולד בשנת 1906, בהרר שבאתיופיה.

בשנת 1983, פרץ אל התודעה הציבורית כאשר יסד את ארגון הצדקה האסלאמי "אלאחבאש", בביירות, לבנון. ארגון "אלאחבאש" צמח והפך לכדי תנועה סופית של ממש, אשר עסקה בעיקר בפעילויות צדקה, ובהוראת והכרת האסלאם לציבור הרחב. מפני שעיקר הפעילות של התנועה הייתה בלבנון, ומפני שהתנועה הפכה לפופולרית מאוד, קיבלה התנועה את התואר הלא רשמי של "הקול הסופי הלבונני".

אל-הררי היה חבר במסדר סופי, מה שמכונה "טריקה". על פי מקורות רשמיים, היה אל-הררי חבר בטריקה הנודעת ששמה קאדריה, והיה פעיל בסניפיה שבירושלים, דמשק, וביירות.

אחד ההישגים הבולטים של אלהררי, היה שהוא קיבל רישיון רשמי מהסניף הלבנוני של אוניברסיטת אל-אזהר.

בהשקפותיו ודעותיו, נודע אלהררי כאדם מתון ורציונלי, אשר מזוהה, כמו רוב המוסלמים ברחבי העולם, עם האשעריה.

ב-2 בספטמבר 2008, נפטר עבדאללה אלהררי מסיבות טבעיות, בגיל 102.

## ראו גם
* כלאם
* אבו אל-חסן אל-אשערי

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מלומדים מוסלמים סונים
קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אתיופים שנולדו ב-1910
קטגוריה:אתיופים שנפטרו ב-2008
חרוטן קוני

**חֲרוּטָן קוֹנִי** (שם מדעי: *Pyrgomorpha conica*) הוא חרק ממשפחת החגביים, הנפוץ בין בני סוגו בארץ ישראל.

תכונה אופיינית למשפחה היא בלוטת ריח עורית המצויה על גב הבטן ומפרישה חומר דוחה (טיפוסי לכל מין) אשר בסוגים אחדים נחשב רעיל (למשל: אצל כושן ארסי Poekilocerus bufonius). בישראל מוכרים שישה סוגים הכוללים מין אחד בכל סוג.

## קישורים חיצוניים

* חרוטן קוני, באתר ״חרקים״

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1791
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גיום אוליבייה
קטגוריה:חגביים

קטגוריה:ארץ ישראל: חגבאים
רוז פרנסין רוגומבה

**רוז פרנסין רוגומבה** (בצרפתית: **Rose Francine Rogombé**; 20 בספטמבר 1942 – 10 באפריל 2015) הייתה פוליטיקאית גבונית אשר שימשה כנשיאת גבון בפועל מיוני ועד אוקטובר 2009. היא התמנתה לתפקיד לאחר מותו של הנשיא עומר בונגו, מתוקף היותה נשיאת הסנאט של גבון. רוגומבה הייתה עורכת דין במקצועה, וחברה במפלגה הדמוקרטית של גבון (PDG). הייתה האישה השליטה הראשונה בהיסטוריה של גאבון. לאחר הנשיאות הזמנית שלה, חזרה לתפקידה כנשיאת הסנאט.

## ביוגרפיה
רוגומבה נולדה באפריקה המשוונית הצרפתית, האזור שכיום מהווה את מזרח גבון בשנת 1942. היא למדה בצרפת והחלה לעבוד כשופטת בגבון. בשנות ה-80 היא עבדה כמזכירה ממשלתית בכירה לקידום זכויות האדם וזכויות נשים. בתחילת שנות ה-90 עזבה את הפוליטיקה לעולם המשפט וכיהנה כסגנית נשיא בית הדין הפלילי המיוחד. בשנת 2007 סיימה לימודי תאולוגיה. בינואר 2009 נבחרה לסנאט. רוגומבה נבחרה לנשיאת הסנאט ב-16 בפברואר 2009, לאחר שקיבלה את תמיכתם של 90 מתוך 99 סנטורים שהצביעו. למרות הרוב המוחלט בקרב חברי הסנאט, בחירתה הפתיעה רבים בהנהגת ה-PDG, והיא זכתה לכינוי "גברת הברזל".

עם מותו של נשיא גבון עומר בונגו ב-8 ביוני, התמנתה רוגומבה לנשיאה זמנית. השבעתה התקיימה ב-10 ביוני בנוכחות חברי בית המשפט החוקתי, הממשלה, הסנאט, האספה הלאומית ודיפלומטים זרים. בשל היותה של רוגומבה נשיאה זמנית בלבד, לא ניתן לה הכוח לפזר את האספה הלאומית או לקרוא למשאל עם. בית המשאל החוקתי (אשר מינה את רוגומבה לתפקיד) דרש ממנה לקיים בחירות חדשות לנשיאות בתוך 30 עד 45 ימים. בסופו של דבר, הבחירות התקיימו ב-30 באוגוסט ובהן ניצח עלי בונגו. הוא הושבע כנשיא ב-16 באוקטובר ובימים שלאחר מכן רוגומבה חזרה לתפקידה בסנאט. ב-27 בפברואר 2015 הפסידה בבחירות על המשך כהונתה כיו"ר הסנאט.

רוגומבה נפטרה ב-10 באפריל 2015 בבית חולים בפריז, שם אושפזה בימים שלפני כן.

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים בראשות ממשלה
קטגוריה:ראשי ממשלות
קטגוריה:נשיאי גבון
קטגוריה:עורכות דין
קטגוריה:נשיאות
קטגוריה:פוליטיקאיות גבונזיות
קטגוריה:ילידות 1942
קטגוריה:ילידי 1942
קטגוריה:נפטרות ב-2015
קטגוריה:נפטרים ב-2015
מיריה מוסקוסו

**מיריה אליסה מוסקוסו רודריגז דה אריאס** (בספרדית: **Mireya Elisa Moscoso Rodríguez de Arias**, נולדה ב-20 בספטמבר 1942) הייתה נשיאת פנמה בשנים 1999–2004, והאישה הראשונה שכיהנה בתפקיד.

## ביוגרפיה
מוסקוסו נולדה בשנת 1942 וגדלה במשפחה ענייה. היא הייתה הצעירה מבין שישה ילדים, ואביה עבד כמורה. בגיל 22 החלה להיות פעילה פוליטית. בשנת 1968 עברה לגור במיאמי שבפלורידה, ארצות הברית. שם למדה עיצוב פנים. בשנת 1991, כשנתיים לאחר הפלישה האמריקאית לפנמה, חזרה מוסקוסו לפנמה, ונבחרה להנהיג את מפלגת ארנולפיסטה. בשנת 1994 התמודדה לתפקיד הנשיאות, אך קיבלה רק 29% מהקולות ולא נבחרה לתפקיד. בשנת 1999 נבחרה לתפקיד נשיאת פנימה לאחר שקיבלה כ-45% מהקולות. במהלך הקמפיין, שססמתו הייתה "קול העם הוא קולו של אלוהים", היא התחייבה לתמוך בחינוך, להפחית את העוני ולהאט את קצב ההפרטה.

מוסקוסו הושבעה לתפקיד ב-1 בספטמבר. בעת זו היא הייתה גרושה, ולכן אחותה שימשה כגברת הראשונה של פנמה. במהלך כהונתה בתפקיד, ניהלה את העברת תעלת פנמה מארצות הברית לידי פנמה, והתמודדה עם ההאטה הכלכלית שנבעה כתוצאה מאובדן כוח אדם אמריקני. מוסקוסו גם ניסתה להיאבק בכל הקשור לפשע במדינה. פרשיות שחיתות שהתרחשו בזמן שלטונה של מוסקוסו והאשמות בנפוטיזם הקשו על כוחה למשול, ובסופו של דבר היא הפסידה בבחירות שנערכו בשנת 2004. לאחר עזיבת התפקיד, נשארה פעילה באופוזיציה, ולמען זכויות נשים ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נשיאות
קטגוריה:נשיאי פנמה
קטגוריה:פנמיות שנולדו ב-1946
המלט (סרט, 1921)

**המלט** (באנגלית: **Hamlet**) הוא סרט גרמני משנת 1921, עיבוד למחזה באותו שם מאת ויליאם שייקספיר. בסרט מככבת שחקנית הראינוע הדנית אסטה נילסן. את הסרט ביימו סוון גאדה והיינץ שאל.

בעיבוד זה, שנכתב בהשראת הספר "The Mystery of Hamlet" מאת ד"ר אדוארד פ. וינינג, המלט הוא אישה המחופשת לגבר כדי לשמר את השושלת. על אף הגישה הרדיקלית של הסרט נכתב עליו בעיתון הניו יורק טיימס ש"שמור לו מקום יחד עם הטובים ביותר".

## צוות השחקנים
* אסטה נילסן – המלט
* פול קונרדי – המלך המלט
* מתילדה ברנדט – המלכה גרטרוד
* אדוארד פון וינטרשטיין – המלך קלאודיוס
* היינץ סטידה – הורציו
* הנס יונקרמן – פולוניוס
* אנטון דה ורידר – לארטס
* לילי ג'קובסון – אופליה
* פריץ אכטרברג – פורטינברס

## לקריאה נוספת

* Buchanan, Judith (2009). *Shakespeare on Silent Film: An Excellent Dumb Discourse*. Cambridge: Cambridge University Press. Ch. 7. 
* Howard, Tony (2007). *Hamlet as a Woman*. Cambridge: Cambridge University Press. 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים המבוססים על המלט
קטגוריה:סרטים אילמים
קטגוריה:סרטים גרמניים משנת 1921
Golden (אלבום של קיילי מינוג)

***Golden*** (בעברית: "**זהוב**") הוא אלבום האולפן ה-14 של הזמרת האוסטרלית קיילי מינוג. האלבום יצא לאור ב-6 באפריל 2018, על ידי חברות התקליטים BMG רקורדס, ודארנוט אל טי די רקורדס.

השיר "Dancing", יצא לאור ב-19 בינואר 2018, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום, ובסמוך לצאתו הודיעה על צאתו של האלבום.

## רקע והפקה
את האלבום הפיקה מינוג ביחד עם אש האו, ריצ'רד "ביף" סטנרד, סקיי אדמס, ג'ון גרין, לינדזי ריימס, ג'סי פרשר, אלכס סמית', מארק טיילור, אג וויט וסמואל דיקסון. האלבום מכיל בתוכו שירי קאנטרי-פופ המשלבים גם את האלקטרופופ, כגון "Dancing", ושירים בסגנונות דומים.

בסמוך לצאתו של האלבום, הכריזה מינוג על שני סיבובי ההופעות "Golden Tour", ו-"Kylie Presents Golden", שיתקיימו בעולם תחת חסותו.

## סינגלים
* "Dancing" - יצא לאור ב-19 בינואר 2018, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום. את השיר כתבו קיילי מינוג, סטיב מק'יוואן ונתן צ'פמן. כמה שבועות לאחר צאתו כסינגל, יצא לשיר וידאו קליפ, מלא שהועלה לערוצה של הזמרת.
* "Stop Me from Falling" - יצא לאור ב-9 במרץ 2018, כסינגל השני מתוך האלבום. את השיר כתבו מינוג, סקיי אדמס, מק'יוואן ודני שאה. באותו היום שבו יצא כסינגל השני, העלתה מינוג אודיו מלא של השיר לערוצה.
*"Golden" - יצא לאור ב-29 במאי 2018, כסינגל השלישי מתוך האלבום. נכתב על ידי קיילי מינוג עצמה, לינדזי ריימס, ליז רוז וסטיב מק'יוואן. לא הצליח להיכנס לאף מצעד, ויצא בפורמט של רדיו להיטים.
*"A Lifetime to Repair" - יצא לאור ב-4 באוגוסט 2018, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. נכתב גם כן על ידי קיילי מינוג, סקיי אדמס ודני שאה. האודיו של השיר זכה להצלחה מתונה כאשר צבר קרוב ל-200 אלף צפיות.
*"Music's Too Sad Without You" - יצא לאור ב-13 באוקטובר 2018, כסינגל החמישי מתוך האלבום.
*"Sincerely Yours" - יצא לאור ב-7 בנובמבר 2018, כסינגל השישי והאחרון מתוך האלבום.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי קיילי מינוג
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אג וייט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ריצ'רד סטאנרד
קטגוריה:אלבומי קאנטרי פופ
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומי חברת ברטלסמן מיוזיק גרופ
מייקל אדמס

**מייקל אדמס** (באנגלית: **Michael Adams**; נולד ב-17 בנובמבר 1971, טרורו (קורנוול בריטניה) הוא שחמטאי אנגלי בדרגת רב-אמן. היה אלוף אנגליה בשחמט, התחרה מספר פעמים באליפות העולם בשחמט בשנת אליפות העולם 1995 הגיע לחצי הגמר.

נכון לספטמבר 2025, מדורג במקום השלישי באנגליה וה-79 בעולם לפי מד כושר.

## ביוגרפיה

מייקל אדמס גדל בקורנוול. מגיל צעיר הוא השתתף בתחרויות. בשנת 1987 הוא זכה במקום השני באליפות העולם לגיל עד 16. בשנת 1989, בגיל 17 הוא זכה באליפות בריטניה בשחמט.

בשנת 1995 הוא הודח בחצי הגמר של אליפות העולם על ידי וישוואנתן אנאנד. ב-1996 הוא הודח מאליפות העולם על ידי בוריס גלפנד. ב-1998 הוא הודח בשלב חצי הגמר על ידי וישוואנתן אנאנד. גם ב-1999 הוא הודח בשלב חצי הגמר על ידי וישוואנתן אנאנד. ב-2004 הוא הפסיד בדו-קרב על התואר לרוסטם קסימג'אנוב.

באליפות העולם 2005 מייקל אדמס סיים במקום השביעי.

במקביל להצלחות באליפויות העולם, מייקל אדמס ניצח בתחרויות רבות.

בשנת 2005 מייקל אדמס שיחק נגד תוכנת מחשב, כאשר על כל תוצאת תיקו היה אמור לקבל 10 אלף דולר ו-25 אלף דולר על כל ניצחון. הוא חילץ תיקו בודד.

## מייקל אדמס ב[[אולימפיאדת השחמט]]
בין השנים 1990 ל-2024 השתתף מייקל אדמס ב-17 אולימפיאדות שחמט:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבי-אמנים אנגלים
קטגוריה:אלופי בריטניה בשחמט
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1971
אחיינו של ויטגנשטיין

**אחיינו של ויטגנשטיין** (בגרמנית: **Wittgensteins Neffe**) היא נובלה אוטוביוגרפית מאת הסופר האוסטרי תומאס ברנהרד, שיצאה לאור בשנת 1982. הנובלה היא מונולוג של המספר, ברנהרד, על זכרונותיו מפאול ויטגנשטיין, בן למשפחת ויטגנשטיין.

## תמצית העלילה
הנובלה היא מונולוג רצוף, ללא חלוקה לפסקאות, של המספר, ברנהרד, על זכרונותיו מפאול ויטגנשטיין, המוצג כאחיינו של  הפילוסוף הנודע לודוויג ויטגנשטיין (אך למעשה אינו אחיינו של לודוויג ויטגנשטיין, אלא נכד דודו). תחילתה בשנת 1967, שבה היו שניהם מאושפזים בשתי מחלקות נפרדות של אותו בית חולים - המספר בביתן הרמן לחולי ריאה, וויטגנשטיין בביתן לודוויג לחולי נפש. בין שני הביתנים חצצה גדר, שנועדה למנוע מעבר ביניהם, אם כי מעבר כזה התאפשר מחמת פרצות בגדר. אירינה, חברה משותפת של שניהם שלמעשה הובילה לתחילת ידידותם, מבקרת אצל שניהם, וכך כל אחד מהם יודע שהאחר מאושפז לא רחוק ממנו. המספר משתוקק לבקר אצל ויטגנשטיין, אך בריאותו הרופפת אינו מאפשרת לו זאת, ובסופו של דבר הם מצליחים להיפגש בבית החולים רק פעם אחת.

פאול ויטגנשטיין גילה עניין רב במוזיקה קלאסית ובמרוצי מכוניות, ואת הכסף הרב שקיבל ממשפחתו בזבז עד שנותר חסר כל. המשך הנובלה עוסק בקשרים שבין המספר לוויטגנשטיין במשך שים-עשרה השנים הבאות, עד לפטירתו של ויטגנשטיין. 

במונולוג משולבות דעותיו של ברנהרד על הפסיכיאטריה ("הפסיכיאטר הוא הנבער שבכל הרופאים"), על פרסים ספרותיים ("אין לך דבר בלתי נסבל כטקסי הענקת פרסים; הטקסים האלה אין בהם כדי לרומם, כמו שהייתי סבור לפני שזכיתי בפרס הראשון שלי - אדרבא, הם משפילים אותך, ועוד בדרך הכי מבישה"), על האומללות ("אני נמנה עם האנשים שאינם סובלים בעצם שום מקום על פני האדמה והם מאושרים רק בין המקומות, בין המקום שעזבו למקום שהם נוסעים אליו") ועוד.

מבקרת הספרות בתיה גור תיארה את הנובלה:
:"אחיינו של ויטגנשטיין" הוא מין וידוי המתאר יחסים בין שני בני אדם חריגים ומורדים, שתכונותיהם הקיצוניות, השקפת עולמם ופגיעותם האיומה מכלות אותם בייסורים קשים. ... תומאס ברנהאד וידידו היחיד אינם יכולים להסיח את דעתם מהכיעור, מהצביעות, השקר וההשפלה שבקיום, ומאחר שהם מלאים שנאה עצמית (יותר מכל הם מלאים בה) ומשום שלעולם אינם מניחים לעצמם לנוח מהשנאה, אינם מוצאים להם שנייה של נחת, כמעט.

## שם הספר
שם הספר, "אחיינו של ויטגנשטיין", הוא בהשראת ספרו של דני דידרו, "אחיינו של רמו" .

## לקריאה נוספת
* בתיה גור, **מבלי דלג על דף**, כתר ספרים, 2008, הפרק "שיר האהבה שבשנאה", עמ' 104–109. (הפרק ב"גוגל ספרים")

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1982
קטגוריה:נובלות
קטגוריה:משפחת ויטגנשטיין
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד: סדרת פרוזה אחרת
קטגוריה:מונולוגים
Living on My Own

"**Living on My Own**" הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי פרדי מרקיורי ונכלל במקור באלבום הסולו הראשון שלו, *[[Mr. Bad Guy]]*. השיר יצא כסינגל בספטמבר 1985 וזכה להצלחה בינונית. בשנת 1993, שנתיים לאחר מות מרקורי, יצא לאור רמיקס לשיר שזכה להצלחה גדולה.

## רקע
בשנת 1985 הוציא פרדי מרקיורי את אלבומו הסולו הראשון שלו. השיר Living on My Own הגיע למקום ה-50 במצעד הפזמונים הבריטי. בשנת 1993, שנתיים לאחר מותו של מרקורי, יצא השיר בגרסת רמיקס וזכה להצלחה עולמית. גרסת 1993 הגיעה למקום הראשון בבריטניה ובמדינות אחרות באירופה, והייתה לשיר הראשון שהוביל את מרקורי למקום הראשון, במסגרת קריירת הסולו שלו.

הקליפ לשיר בגרסה מ-1985 ומ-1993 מכיל קטעי וידאו ממסיבת יום הולדתו ה-39 של מרקורי, שנערכה במינכן.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים מ-1993
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על בדידות
קטגוריה:שירי מוזיקת האוס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיסלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ביוון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של SNEP
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
La Forza (שיר)

"**La Forza**" (בעברית: "**הכוח**") הוא שירה של הזמרת אלינה נצ'אייבה אשר ייצג את אסטוניה באירוויזיון 2018.

## אסטי לאול 2018
האסטי לאול , קדם האירוויזיון האסטוני, התקיים במתכונתו הרגילה. בתחרות השתתפו עשרים שירים שהשתתפו בשני חצאי גמר. מכל חצי גמר עלו 5 שירים לגמר, אחד מהם היה La Forza. השיר הוביל בטבלאות ההימורים והיחס הדצימלי שלו היה תמיד נמוך מאוד - היינו, המהמרים האמינו בשיר ולקחו כמעט כמובן מאליו את ניצחונו. ב-Eesti Laul התוצאות בסיבוב הראשון נקבעו על ידי פאנל שופטים והצבעות טלווטינג. La Forza זכה בסיבוב הראשון ב-24 נקודות (12 מהקהל, 12 מהשופטים) ובסיבוב השני (טלווטינג בלבד) זכה השיר ב-70% מקולות הצופים באולפן ובבית - כך זכה השיר בתחרות.

## רשימת השמעה
* **הורדה דיגיטלית**
#3:04 - "La Forza"

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2018
קטגוריה:שירי אסטוניה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באיטלקית
קטגוריה:שירים על אלוהים
Beg for It

**Beg for It** (בעברית: **להתחנן לזה**) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האוסטרלית איגי אזליה, בשיתוף הזמרת הדנית, מו. השיר יצא לאור ב-24 באוקטובר 2014, כסינגל הראשון מתוך המהדורה המחודשת Reclassified, שיצאה עבור אלבומה הראשון של אזליה, The New Classic.

השיר הגיע אל המקום ה-27 במצעד הבילבורד הוט 100, ה-4 במצעד שבגרמניה, וה-9 במצעד שבפלנדריה.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אזליה עצמה, ועל ידי צ'ארלי XCX, ששתפה פעולה עם אזליה לפני כן בלהיט, "Fancy". השיר הוא שיר בסגנון פופ-ראפ, המשלב בתוכו גם את סגנון האלקטרו-טראפ, שאפיין שירים נוספים מן האלבום.

עם השיר הופיעו השתיים לראשונה בסאטרדיי נייט לייב, במופע שהתקיים ב-25 באוקטובר 2014, יום אחרי שיצא כסינגל.

## וידאו קליפ
לשיר היה צריך לצאת וידאו קליפ מלא, אך בשל תקלות ועיכובים רבים שנגמרו עקב יציאתה של אזליה לסיבוב ההופעות הראשון שלה "The New Classic Tour", הוא נגנז, ולא פורסם באף פלטפורמה.

במקום ווידאו קליפ מלא שנגנז, הוציאה אזליה לשיר קליפ עם מילות השיר, שצבר למעלה מ-25 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי איגי אזליה
קטגוריה:שירי מו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איגי אזליה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי צ'ארלי XCX
קטגוריה:סינגלים בהוצאת דף ג'אם רקורדינגס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין EMI רקורדס
Nobody But You

"**Nobody But You**" (בעברית: "**אף אחת מלבדך**") הוא השיר שייצג את אוסטריה באירוויזיון 2018 שהתקיים בליסבון שבפורטוגל. השיר בוצע על ידי הזמר סזאר סמפסון, והולחן ונכתב על ידי בוריס מילאנוב, סבסטיאן ארמן, יואכים פרסון ויוהאן אלקנס. השיר נבחר ב-7 בדצמבר 2017 בבחירה פנימית של רשות השידור האוסטרית. הוא פורסם ב-9 במרץ 2018.

השיר הגיע למקום השלישי בגמר האירוויזיון עם ניקוד כולל של 342 נקודות.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2018
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2018
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2018
קטגוריה:שירי אוסטריה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי גוספל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
ראקים סנדרס

**ראקים סנדרס** (באנגלית: **Rakim Sanders**; נולד ב-8 ביולי 1989) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ברצלונה המשחקת ביורוליג ובליגת העל הספרדית.

## קריירה מקצועית
### דראפט ה-NBA

בשנת 2012 כשל סנדרס לצלוח את דראפט ה-NBA של אותה שנה.

### קריירתו בישראל
לאחר כישלונו של סנדרס בצליחת דרפאט ה-NBA, הוא חתם על חוזה עם מכבי תל אביב לעונת 2012/2013 בליגת העל בכדורסל. בהמשך אותה עונה עבר סנדרס לשחק בקבוצה הפועל גלבוע גליל. בעונה זו הוא עמד על 12.6 נקודות, 4.0 ריבאונדים, 1.7 אסיסטים ו-1.3 חטיפות למשחק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי רוד איילנד
קטגוריה:כדורסלני בוסטון קולג'
קטגוריה:כדורסלני ברוזה במברג
קטגוריה:כדורסלני דינמו סאסארי
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני הפועל גלבוע גליל
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:רוד איילנד: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1989
גטה קמסקי

**גטה קמסקי** (בטטרית: **Ğataulla Rөstəm uğlı Sabirov**; נולד ב-2 ביוני 1974, נובוקוזנצק (ברית המועצות) הוא שחמטאי אמריקאי-צרפתי בדרגת רב-אמן. היה אלוף ארצות הברית בשחמט, התחרה מספר פעמים באליפות העולם בשחמט בשנת אליפות העולם 1996 היה סגן אלוף העולם. הוא חבר בהיכל התהילה העולמי של השחמט.

נכון לספטמבר 2025, מדורג במקום השישי בצרפת לפי מד כושר.

## ביוגרפיה

גטה קמסקי נולד בברית המועצות למשפחה טטרית. הוא התחיל לשחק שחמט בגיל 7 והתאמן בלנינגרד. בשנת 1987 קמסקי זכה באליפות ברית המועצות לנוער. בשנת 1989 הוא ומשפחתו ביקשו מקלט מדיני בארצות הברית.

בשנת 1990 הוענק לגטה קמסקי תואר רב-אמן, הוא היה רב-אמן הצעיר לזמנו.

במהלך 1996 הוא ניצח מספר שחמטאים בולטים כוישוואנתן אנאנד וולרי סלוב אך בגמר במפגש על התואר הפסיד לאנטולי קרפוב. לאחר הפסד זה הוא עזב את עולם השחמט. בתקופה זו קמסקי סיים אוניברסיטת אריזונה ופתח משרד לייעוץ משפטי.

ביוני 2004 גטה קמסקי חזר להשתתף בתחרויות. בגביע העולם בשחמט 2007 הוא זכה במקום הראשון. ב-2007 הוא הפסיד לבוריס גלפנד ולא התברג לשמיניה המובילה. בשנת 2009 הוא הפסיד לוסלין טופאלוב, כאשר המנצח היה יכול להיפגש עם אלוף העולם. ב-2012 הוא ניצח את וסלין טופאלוב, אך בחצי הגמר הפסיד לבוריס גלפנד.

בגביע העולם בשחמט בשנת 2013 הוא הודח ברבע הגמר.

## גטה קמסקי ב[[אולימפיאדת השחמט]]
בין השנים 1992 ל-2014 השתתף גטה קמסקי ב-6 אולימפיאדות שחמט:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רבי-אמנים אמריקאים
קטגוריה:רבי-אמנים צרפתים
קטגוריה:ספורטאים טטרים
קטגוריה:שחמטאים סובייטים
קטגוריה:בוגרי ברוקלין קולג'
קטגוריה:בוגרי טורו קולג'
קטגוריה:אלופי ארצות הברית בשחמט
קטגוריה:מהגרים מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
Just Dance 2014

***Just Dance 2014*** (בעברית: **רק לרקוד 2014**) הוא משחק וידאו ריקוד המיוצר ומשווק על ידי חברת יוביסופט כחלק מסדרת המשחקים "Just Dance". שם הסדרה מבוסס על השיר של ליידי גאגא, בעל אותו השם - "Just Dance".

המשחק הוכרז רשמית באוקטובר 2013, ובחודש זה הוא יצא במהדורות שנועדו עבור פלייסטיישן 3, אקס בוקס 360, אקס בוקס 1, ווי, ובנוסף לכך, ווי יו. לאחר מכן, בנובמבר באותה שנה, יצא למהודרת פלייסטיישן 4, ואז בהוצאה מחודשת בשנית לאקס בוקס 1.

## המשחק
בדומה לשאר משחקי הסדרה, המשתמש צריך לבחור שיר, שחקן ורמת קושי, ולאחר מכן לרקוד לפני הכוריאוגרפיה שמופיעה על ידי הדמויות שבמסך. מטרת המשחק היא לעשות את אותן תנועות המופיעות על המסך, ולקבל מספר כוכבי זהב.

המשחק יצא בכמה פלטפורמות שונות כשביניהן ניתן למנות את הפלייסטיישן 3, פלייסטיישן 4, אקס בוקס 360, אקס בוקס 1, ווי יו, ווי, וכדומה.

## רשימת השירים
רשימת השירים אשר נכללים במשחק:

### Downloadable content
למשחק יצאו מספר גרסאות נוספות, חלקן חדישות יותר, חלקן עם מספר שירים רב יותר, וכולי. ישנן גרסאות המתאימות לסוגים שונים של מכשירים, וגרסת ה-"Downloadable content", שיצאה בשנת בסמוך לצאת המשחק המקורי, כחלק ממהודרה מיוחדת, שכללה בתוכה מספר רב יותר של שירים.

רשימת השירים אשר נכללים במהדורה המיוחדת:

## קבלה
המשחק זכה לשבחים נאים ממבקרי משחקי הווידאו, ואף זכה לדירוג של ארבעה כוכבי זהב ברוב הביקורות שהופנו כלפיו. גרסת האקס בוקס 1 של המשחק על פי מטקריטיק, זכה לכ-4 כוכבי זהב, ובציון קיבל קרוב ל-80 מתוך 100 נקודות בסך הכל.

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי Wii U
קטגוריה:משחקי Wii
קטגוריה:משחקי Xbox 360
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2013
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:Just Dance (סדרת משחקי וידאו)
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בצרפת
יצירת תוכן

**יצירת תוכן** היא תרומת מידע לכל סוג מדיה שהוא, במיוחד למדיה הדיגיטלית, ואשר מיועד עבור משתמשי קצה/קהל צרכנים מסוימים – בהקשרים מסוימים.
"תוכן", במובנו הרחב, מוגדר כ"דבר מה, המיועד להתפרסם ו/או להיות מבוטא, תוך שימוש באמצעי כלשהו – המשמש כלי שרת לצורך מטרה זו". דוגמאות לתוכן עשויות להיות נאום או הרצאה, כתיבה או כל סוג שהוא של אמנות, אשר עשויה להוות עם גמר יצירתה אמצעי לביטוי עצמי של יוצרהּ, כמו גם מתן האפשרות להפצתהּ, שיווקהּ ו/או פרסומהּ. צורות אופייניות של יצירת תוכן כוללות תחזוק ועדכון אתרי אינטרנט, כתיבת רשומות ("פוסטים") בבלוגים, צילום, וידאוגרפיה, כתיבת דברי פרשנות מקוונים, תחזוק חשבון של משתמש מסוים ברשתות המדיה החברתית, כמו גם עריכה והפצה של מדיה דיגיטלית. מחקר שנערך מטעם "מרכז המחקר פיו", תיאר את יצירת התוכן כ"יצירה של החומר, אותו אנשים תורמים – לעולם המקוון".

קטגוריה:מדיה דיגיטלית
קטגוריה:פרסום
קטגוריה:תוכן גולשים
קטגוריה:מדיה חברתית
קרחון ארנב

**קרחון אָרְנֶבְ**(באנגלית: **Arneb Glacier**), המכונה גם **קרחון הָאלֶט** (**Hallett Glacier**) הוא קרחון הממוקם בתוך מפרץ מוקף צוקים, בין חצי האי האלט, לבין רכס רדקאסל. הקרחון זורם צפון מערבה לתוך מצר אדיסטו, והופך למדף קרח צף.

אורכו של הקרחון 6 קילומטרים ורוחבו 4 קילומטרים.

## היסטוריה
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי של ניו זילנד לאנטארקטיקה שנערכה בין השנים 1957–1958. הקרחון נקרא על שם ספינת צי ארצות הברית ארנב, אשר בשנת 1957 הביאה את המבנים הנדרשים להקמת תחנת האלט.

## קישורים חיצוניים
* קרחון ארנב באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* קרחון ארנב באתר גאזט SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור קרחון ארנב

## הערות שוליים

ארנב
קטגוריה:ערכים עם קואורדינטות
קטגוריה:ארצות הברית באנטארקטיקה
פונית רג'קומאר

**פונית רג'קומאר**, שכונה גם **אפו** (Appu) או Powerstar (בקאנדה: **ಪುನೀತ್ ರಾಜ್‍ಕುಮಾರ್**, באנגלית: **Puneeth Rajkumar**; 17 במרץ 1975 – 29 באוקטובר 2021) היה שחקן קולנוע, זמר פלייבק, מפיק ומנחה טלוויזיה, שנודע בעיקר בהופעותיו בסרטים בשפת קאנדה. גילם תפקידים ראשיים ב-27 סרטים.

## ביוגרפיה
פונית רג'קומאר נולד בשנת 1975 במאדרס, כיום צ'נאי, לשחקן רג'קומאר ולפרבתאמה רג'קומאר ולו שני אחים. הוריו היו פעילים בקולנוע של מדינת קרנאטקה ("סרטי סנדלווד").

עוד בילדותו הופיע בסרטים שבהם שיחק אביו, רג'קומאר - בסרטים כמו Vasantha Geetha (1980), Bhagyavantha (1981), Chalisuva Modagalu (1982), Eradu Nakshatragalu (1983) ו-Bettada Hoovu (1985).

זכה בפרס הקולנוע הלאומי עבור הילד השחקן הטוב ביותר על משחקו בתפקיד "אפו" ב-Bettada Hoovu.

פונית נפטר מדום לב בבית חולים  ב-29 באוקטובר 2021. הותיר אחריו אישה, אשוויני רוואנת, ושני ילדים.
עיניו  נתרמו אחרי המוות ושימשו להשתלות לארבעה אנשים שהתעוורו. הוא זכה ללווייה ממלכתית . ארונו הוצב למשך 3 ימים באצטדיון קנטיראווה ואחר כך הוא נקבר לצד הוריו באולפני סרי קנטיראווה בבנגלורו.

## מבחר סרטים

## ספרים
*"The Person Behind the Personality" - ספר על אביו, ד"ר רג'קומאר

## קישורים חיצוניים

* פונית רג'קומאר, באתר Filmibeat

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה הודים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה הודים
קטגוריה:זמרים הודים
קטגוריה:מדבבים הודים
קטגוריה:פעלולנים
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1975
קטגוריה:הודים שנפטרו ב-2021
קרחון אפלר

**קרחון אפלר** (באנגלית: **Epler Glacier**) הוא קרחון המנקז את מערבו של מישור נילסן, בהרי המלכה מוד שבאנטארקטיקה. הקרחון הוא יובל של קרחון אמונדסן, וזורם אליו דרומית לצוקי אולסן. אורכו של הקרחון 19 קילומטרים.
שיא גובהו של הקרחון 1,933 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על תצלומי אוויר של צי ארצות הברית שצולמו בין השנים 1960–1964.

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא על שם צ'ארלס פ. אפלר (Charles F. Epler), שהיה אפסנאי בבסיס צי ארצות הברית של טייסת VX-6 במהלך מבצע קיפאון עמוק, שנערך בין השנים 1966–1967.

## קישורים חיצוניים
* קרחון אפלר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* קרחון אפלר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד

## הערות שוליים

אפלר
קטגוריה:ארצות הברית באנטארקטיקה
קרחון אלי

**קרחון אָלֵי** (באנגלית: **Alley Glacier**) הוא קרחון באנטארקטיקה המנקז את מורדותיו הצפוניים של רכס בריטניה, בסמוך למגדל וורד. הקרחון זורם צפונה לעבר קרחון דרווין. צוקי רוברטסון מפרידים בין קרחון אלי לבין קרחון גוסיראן.

גובהו של הקרחון 907 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא על שם ריצ'רד אלי, ממחלקת מדעי כדור הארץ של אוניברסיטת פנסילבניה. ריצ'רד אלי היה חוקר קרחונים בתוכנית הארקטית של ארצות הברית, והתמחה בחקר זרמי הקרח, של מדף הקרח מערב אנטארקטיקה.

## לקריאה נוספת
* לקריאה על ריצ'רד אלי:
•• Hunt Janin, Scott A. Mandia, **[https://books.google.co.il/books?id=l6RA71uAQu4C&pg=PA136&lpg=PA136&dq=%22Alley+Glacier%22&source=bl&ots=leMcUTPXSA&sig=Cb9fki0ZykRK2ByOaVdplSWlxDA&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwjJ-_Sgn-LZAhWpJcAKHRyxA684ChDoAQhCMAU#v=onepage&q=%22Alley%20Glacier%22&f=false Rising Sea Levels: An Introduction to Cause and Impact]**, P 136

## קישורים חיצוניים
* קרחון אלי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מזג אוויר עדכני עבור קרחון אלי

## הערות שוליים

אלי
קטגוריה:ערכים עם קואורדינטות
קטגוריה:ארצות הברית באנטארקטיקה
קרחון גוסיראן

**קרחון גוסיראן** (באנגלית: **Gaussiran Glacier**) הוא קרחון בחלקו המזרחי של רכס בריטניה שבאנטארקטיקה.

הקרחון זורם לכיוון צפון, לצד קרחון מריק, והם נפגשים עם קרחון דרווין, בין מפלי הקרח קרנפילד, לבין פסגות נברסקה. סדרת מצוקים (ובהם מצוקי רוברטסון) מפרידים בין קרחון גוסיראן לקרחון אלי.

גובה הקרחון 793 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
שם הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא על שם סגן ס. ד. גוסיראן (C.D. Gaussiran) - טייס בצי ארצות הברית בטייסת VXE-6, שחנתה במחנה קרחון דרווין בין השנים 1978-1979.

## קישורים חיצוניים
* קרחון גוסיראן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* קרחון גוסיראן באתר מרכז המידע האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

גוסיראן
קטגוריה:ארצות הברית באנטארקטיקה
אברדין (דקוטה הדרומית)

**אברדין** (באנגלית: **Aberdeen**) היא עיר בצפון מדינת דקוטה הדרומית שבארצות הברית. שטחה הוא 40.4 קמ"ר. האוכלוסייה המוערכת לשנת 2016 הוא כ-28,000 תושבים, מה שהופך את אברדין לעיר השלישית בגודלה במדינה לאחר סו פולס ורפיד סיטי.

## היסטוריה
סביבת העיר הייתה מיושבת על ידי האינדיאנים בשנים 1700–1879. האירופאים החלו להתיישב באזור בשנות ה-20 של המאה ה-19, בעיקר על מנת לפתח תעשיית פרווה. עמדות המסחר הללו פעלו עד אמצע שנות השלושים של אותה המאה. בשנת 1879 החלה ההתיישבות האירופאית המשמעותית.

אברדין, כמו ערים רבות במערב התיכון, נבנתה בעיקר סביב מערכות הרכבת המתפתחות. אברדין הוכרזה לראשונה כעיר ב-3 בינואר 1881 ונוסדה רשמית ב-6 ביולי 1881, תאריך ההגעה הראשונה של רכבת מילווקי. בעיה מרכזית שהעסיקה את אברדין בשנים אלו הייתה ההצפות שלעיתים פגעו בתשתיות העיר. בעשורים שלאחר מכן תשתיות הרכבת הארציות בסביבת אברדין התפתחו מאוד, דבר שהוביל לפיתוח משמעותי של העיר.

## דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010 חיו 26,091 אנשים בכ-11,418 משקי בית. ההרכב האתני של העיר היה 91.8% לבנים, 3.6% אינדיאנים, 1.3% אסיאתיים, 0.5% מגזעים אחרים ו-2.0% משני גזעים או יותר. הגיל החציוני בעיר היה 36.4 שנים. 22.2% מהתושבים היו מתחת לגיל 18; 12.8% היו בין הגילאים 18–24. 24.1% היו בין 25 ל-44; 24.4% היו מ-45 ל-64; 16.4% היו בני 65 ומעלה. ההרכב המגדרי של העיר היה 47.6% גברים ו-54.4% נשים.

## כלכלה
מקורות התעסוקה המרכזיים בעיר כוללים את מערכות החינוך ובריאות המקומיות, והחברות ולס פארגו ו-3M.

## תושבים ידועים
מבין התושבים הידועים שהתגוררו לפרק זמן כזה או אחר בעיר ניתן למנות את ליימן פרנק באום, טרי פרנקונה, קולטון אייברסון וג'ולי סומרס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:דקוטה הדרומית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1880
לינצ'בורג

**לינצ'בורג** (באנגלית: **Lynchburg**) היא עיר במדינת וירג'יניה שבארצות הברית. לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010, האוכלוסייה הייתה כ-75,568 תושבים. הערכת האוכלוסין בשנת 2016 היא שבעיר יש כ-80,212 תושבים. המטרופולין העירוני של האזור כולל בין השאר את הערים רואנוק ושארלוטסוויל.

## היסטוריה
אינדיאנים התגוררו באזור עוד לפחות משנת 1270. לקראת סוף המאה ה-17 האירופאים החלו לחקור ולהכיר את סביבת לינצ'בורג. בשנת 1757 החלה ההתיישבות האירופאית באזור אשר סופח לווירג'יניה בשנת 1786. בשנת 1850 הגיעה ללינצ'בורג הרכבת לכיוון טנסי. בשנים שלאחר מכן הייתה לינצ'בורג אחת הערים העשירות בארצות הברית לנפש. בשנים שלאחר מכן לינצ'בורג הייתה העיר הגדולה היחידה בווירג'יניה. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית הייתה העיר למרכז תחבורתי של קונפדרציית המדינות של אמריקה והוקמה בה כ-30 בתי חולים. במשך כמספר ימים באפריל 1865 העיר היוותה בירת וירג'יניה במקום ריצ'מונד. מערכות הרכבת נהרסו במלחמה ובשנים שלאחר מכן נעשו ניסיון משמעותי לחזק את מערכת החינוך הציבורי. בשנים 1870 ו-1877 התרחשו שיטפונות אשר פגעו בניסיונות השיקום של העיר. למרות זאת, בשנים שלאחר מכן לינצ'בורג חזרה להיות עיר עשירה מאוד ולקראת סוף המאה הוקמו בה כמספר מוסדות להשכלה גבוהה.

בזמן מלחמת העולם הראשונה פעלה בעיר תעשייה צבאית גדולה. בשנות ה-20 העיר המשיכה לפרוח, והיא עברה בשלום יחסי את השפל הגדול. תחנת הרדיו הראשונה שלה, WLVA החלה לפעול בשנת 1930 ונמל התעופה שלה נפתח בשנת 1931. בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה נבנו בעיר מפעלים של חברת הענק ג'נרל אלקטריק.

## דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010, האוכלוסייה הייתה כ-75,568 תושבים. בכ-25,477 משקי בית. ההרכב הגזעי של העיר היה 63.0% לבנים, 29.3% אפריקאים אמריקאים, 0.2% ילידים אמריקאים, 2.5% אסיתיים, 0.67% מגזעים אחרים, ו -1.7% משני גזעים או יותר. הגיל החציוני היה 35 שנים. עבור כל 100 נשים היו 84.2 גברים. ההכנסה החציונית למשק בית בעיר היא 32,234$, וההכנסה החציונית למשפחה הייתה 40,844$. חציון ההכנסה של הגברים הוא 31,390$ לעומת 22,431 $ לנשים. ההכנסה לנפש בעיר היא 18,263 דולר. כ-12.3% מהמשפחות וכ-15.9% מהאוכלוסייה חיים מתחת לקו העוני.

## כלכלה
אוכלוסיית העיר מאופיינת בכוח אדם מיומן ובאחוז אבטלה נמוך. מקומות התעסוקה המרכזיים כוללים את האוניברסיטה המקומית ואת מערכות החינוך והבריאות המקומיות.

## פוליטיקה
בכל מערכות הבחירות לנשיאות ארצות הברית מאז שנת 1952 (נכון לשנת 2018) ניצח מועמד המפלגה הרפובליקנית, אם כי בשנים 1912–1948 (מלבד בחירות 1928) המועמד הדמוקרטי ניצח ברוב משמעותי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:וירג'יניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1786
פסגות נברסקה

**פסגות נברסקה** (באנגלית: **Nebraska Peaks**) הן קבוצת פסגות ונונאטאקים ממזרח לקרחון גוסירן ולקרחון מריק, במזרח רכס בריטניה שבאנטארקטיקה.

גובהן של הפסגות 1,332 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
### מקור השם
שמן של הפסגות ניתן להן על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והן נקראות על שם אוניברסיטת נברסקה, מלינקולן בירת נברסקה שבארצות הברית, בה שכן משרד הניהול של פרויקט מדף הקרח רוס, בין השנים 1972–1977.

## קישורים חיצוניים
* פסגות נברסקה, באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* פסגות נברסקה, באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפת אזור פסגות נברסקה
* תרשים הנוף הנשקף מפסגות נברסקה, באתר Peakvisor
* מחשבון מרחקים - המרחק מפסגות נברסקה לאתרים סמוכים

## הערות שוליים

נברסקה
נברסקה
קטגוריה:ערכים עם קואורדינטות
קטגוריה:אוניברסיטת נברסקה–לינקולן
קטגוריה:ארצות הברית באנטארקטיקה
פסיחה

**פְּסִיחָה**, או **גלישה**, היא אמצעי ספרותי בשירה שבו נקטע הרצף התחבירי בסוף הטור השירי וממשיך בטור הבא. הפסיחה גורמת לשהות בשטף הקריאה, וכך מדגישה את המילה האחרונה בטור ובונה מתח אשר מופג רק לאחר המשך קריאת הטור הבא.

השימוש בפסיחה מתועד מימי השירה הקדומה, לרבות בשירתו של המשורר היווני הומרוס. משוררים אנגלים בעידן האליזבתני עשו שימוש נרחב באמצעי זה בשירה הדרמטית והסיפורית. בפייטנות הקלאסית הייתה הפסיחה נדירה, ואף שבשירת ספרד כל שורה הייתה ליחידה תחבירית עצמאית, לא הייתה הקפדה יתרה על כלל זה, וניתן למצוא שירים שהפסיחה בהם שירתה את קריאת השיר.

הפסיחה משמשת אף בשירה המחורזת, למרות הסתירה לכאורה בין החריזה כאמצעי הסוגר מעגל והפסיחה כקוטעת רצף, והיא עשויה לשרת את החרוז בהעצמת הקשר שבין הטורים החרוזים.

[ממוזער|הבית האחרון בשיר "[עקרה (שיר)|עקרה" מאת רחל, אשר מדגים את השימוש בפסיחה.]]
דוגמה לשימוש בפסיחה נמצאת בשיר "עקרה" מאת רחל (ראו משמאל), שבו הפסיחה בין הטור השלישי בבית האחרון לטור והרביעי בו מדגישה את ההמתנה של הדוברת לבנה המיוחל.

## לקריאה נוספת

* Harai Golomb, *Enjambment in Poetry: Language and Verse in Interaction*, Tel-Aviv: Tel-Aviv University – Porter Institute for Poetics and Semiotics (*Meaning and Art*), 1979.

* .

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טכניקות ספרותיות
קטגוריה:משקל (שירה)
בוריס גולקו

**בוריס גולקו** (ברוסית: **Борис Гулько**; נולד ב-9 בפברואר 1947, ארפורט (גרמניה המזרחית) הוא שחמטאי סובייטי-אמריקאי-ישראלי בדרגת רב-אמן. היה אלוף ברית המועצות ואלוף ארצות הברית בשחמט, בשנת אליפות העולם 1995 העפיל לרבע הגמר.

## ביוגרפיה

בוריס גולקו נולד בארפורט, בה אביו היה מוצב בחיל מצב הסובייטי בגרמניה המזרחית. אביו היה יהודי. תוך זמן קצר המשפחה חזרה לברית המועצות.

בשנת 1977 בוריס גולקו זכה באליפות ברית המועצות בשחמט (לצד יוסף דורפמן).

בשנת 1977 ויקטור קורצ'נוי ערק מברית המועצות. איגוד השחמטאים הסובייטי ארגן מכתב פומבי ודרש משחמטאים סובייטיים בולטים לחתום על המסמך. גולקו סירב. כתוצאה מכך, הוא לא קיבל אישור להשתתף בתחרויות. בשנת 1979 הוא ואשתו אנה אחשרומובה ביקשו אישור יציאה מברית המועצות לישראל, גם בקשה זו לא קיבלה מענה חיובי מצד השלטונות. במשך כל תקופה שהותו בברית המועצות עד לשנת 1986 גולקו לא היה יכול להשתתף בתחרויות.

באביב 1986, בילה גולקו חודש וחצי במרכז קליטה בירושלים, אך בסיומו החליט להגר לארצות הברית מסיבות כלכליות. בהמשך חזר בתשובה, ועבר לקהילת "שומרי תורה" האורתודוקסית בפייר לון שבניו ג'רזי.
בארצות הברית פרסם ספר על תורת המשחקים שלו, אימן שחמט והעביר הרצאות, ולצד כל זאת הוסיף לשחק בטורנירים. כמו כן הוא כתב טור שבועי לעיתון בשפה הרוסית, שמופץ גם בעיתונים יהודיים, רוסים ואמריקנים.

בשנת 1987 הוא חלק מקומות 5–6 באליפות ארצות הברית.

בשנת 1988 הוא סיים במקום השלישי באליפות ארצות הברית בשחמט (ניצח מייקל ויילדר).

בשנים 1994 ו-1999 הוא זכה באליפות ארצות הברית. בכך הוא הפך לשחמטאי היחיד שהיה אלוף ברית המועצות וארצות הברית בשחמט.

גולקו ניצח שלוש פעמים את גארי קספרוב.

באליפות העולם 1995 הוא הודח ברבע הגמר על ידי נייג'ל שורט.

באליפות העולם 1999 הוא דורג במקום ה-36 והודח בסיבוב השני. באליפות העולם 2000 הוא דורג במקום ה-32 והודח בסיבוב הרביעי. אליפות העולם 2002 הוא הודח בסיבוב הראשון על ידי ג'ובאני וסקובי.

בשנת 2004 בוריס גולקו היה אמור להיות חלק של נבחרת ארצות הברית באליפות העולם בשחמט שהייתה אמורה להתקיים בלוב. אחרי שהתברר שהשלטונות לא מרשים לו בהיותו יהודי להשתתף בתחרות, גולקו כתב מכתב לנשיא פיד"ה קירסאן איליומז'ינוב: “I implore you not to be the first president of FIDE to preside over the first world chess championship from which Jews are excluded. Our magnificent and noble game does not deserve such a disgrace.” מאבק זה לא הצליח, אך העלה לכותרות את נושא האפליה במשחקי שחמט.

במרץ 2019 עלה עם אשתו לישראל והם מתגוררים בשכונת בית הכרם בירושלים.

בוריס גולקו כתב מספר ספרים בתחום השחמט וגם על חיי היהודים בברית המועצות וארצות הברית. ספרו The World of the Jewפורסמה באנגלית ורוסית ב-2 חלקים בשנים 2012 ו-2015. הספר אויירו על ידי איטלה מסטבאום.

## בוריס גולקו ב[[אולימפיאדת השחמט]]
בין השנים 1978 ל-2004 השתתף בוריס גולקו ב-10 אולימפיאדות שחמט:

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבי-אמנים אמריקאים
קטגוריה:אלופי ברית המועצות בשחמט
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:יהודים שהיגרו מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:רבי-אמנים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-2010
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
חיים דוד קורינאלדי

הרב **חיים דוד קורינאלדי** (נפטר בשנת תקל"ה, 1775), רב ברוויגו וליוורנו שבאיטליה, מחבר הספר "בית דוד" על המשנה וספרים נוספים.

## ביוגרפיה
הרב קורינאלדי מתאר (באחת מדרשותיו) שרוב ימיו למד תורה "מתוך ייסורים קשים".

היה בקי במדעים שונים, כפי שניכר מהקדמתו לספר "בית דוד", שם מופיע "קונטרס הצורות", ובו משפטים בגאומטריה שידיעתם נחוצה להבנתם המשנה. בפירושו לסנהדרין (פ"י מ"א) העיר על השוללים את קריאת ספרי אריסטו, שספריו בענייני חכמת הטבע והרפואה ראויים ומומלצים ללימוד.

היה חתנו של רבי יצחק פאציפיקו, מרבני ונציה, מחבר השו"ת "משפט שלום".

בהיותו ברוויגו חיווה דעתו על צורת האות ו' במילה "שלום" בפסוק "הנני נותן לו את בריתי שלום" (במדבר כה, יב). לדעתו (על פי דברי התלמוד הבבלי) ו' זו צריכה להיות קטועה ולא בצורת ו' רגילה, ובכך פסל את רוב הספרים שהיו באותה עת ברוויגו. הדבר עורר פולמוס נרחב בין חכמי רוויגו, שהתגלגל גם לוונציה והוכרע לאחר כעשר שנים על ידי הרב אריה ליב מאמסטרדם, שפסק כנגד דעת הרב קורינאלדי.

## ספרו "בית דוד"
הספר "בית דוד" (אמסטרדם תצח-תצט) כולל הערות על המשנה ועל כמה ממפרשיה: פירושי רבי עובדיה מברטנורא, התוספות יום טוב, "קול הרמ"ז" לרבי משה זכות ו"מים חיים" לבעל פרי חדש. הספר זכה להסכמות מגדולי חכמי איטליה פולין ואשכנז.

לקט מחידושי "בית דוד" נדפס בספרי המשניות הנפוצים במדור 'תוספות אנשי שם'.

היו שטענו כנגדו שספר זה הוא גנבה ספרותית ממחבר אחר, ורבי יצחק למפרונטי, בעל "פחד יצחק", יצא להגנתו.

הערות המחבר מתאפיינות לעיתים בתקיפות, ולכן זכו לביקורת חריפה מאת אחד מחכמי דורו, הרב דוד פארדו בספרו על המשנה "שושנים לדוד" (ונציה תקי"ב), בו הרבה להשיג על דברי ה"בית דוד". הפולמוס עורר מתח בין אישים אלו, וחכמי ונציה טרחו להשכין שלום ביניהם. ואכן, בהקדמת החלק השני של ה"שושנים לדוד" התנצל הרב דוד פארדו בפני בעל "בית דוד" על חריפות סגנונו בחלק הראשון, והוסכם על התחייבות הדדית שלא לקנטר זה את זה.
.

## חיבורים נוספים
* הערות על ארבעת חלקי השולחן ערוך. חלק מהם הובא על ידי החיד"א בספרו "שיורי ברכה" וספרים נוספים.
* דרשות שדרש בעיר טריסט היו בכתב יד.
*קונטרס "דברי שלום ואמת" על צורת הכתיבה הנכונה של האות ו' בפסוק "הנני נותן לו את בריתי שלום" (במדבר כה, יב), ראה לעיל.

## לקריאה נוספת
* תולדות גדולי ישראל וגאוני איטליא, עמ' 75.
* הרב שמחה חסידה, "קונטרס בדין ו' קטיעא דשלום", 'מוריה' שלט עמ' כט-לא.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:ליבורנו: רבנים
קטגוריה:פרשני המשנה
קטגוריה:ילידי 1705
קטגוריה:נפטרים ב-1775