open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כחול הוא הצבע החם ביותר

**כחול הוא הצבע החם ביותר** (בצרפתית: **La Vie d'Adèle : Chapitres 1 et 2 – "החיים של אדל – פרקים 1 ו-2"**), הידוע גם כאדל: פרקים 1 & 2, הוא סרט דרמה רומנטית צרפתי משנת 2013 שבוים על ידי עבד-אללטיף קשיש, בכיכובן של אדל אקסרכופולוס  ולאה סדו.

בשנת 2013 זכה הסרט פה אחד בפסטיבל קאן בפרס דקל הזהב לסרט הטוב ביותר.
הסרט מבוסס על רומן גרפי צרפתי משנת 2010 בעל אותו השם, שיצא לאור בצפון אמריקה בשנת 2013. הסרט זכה לשבחי ביקורת והיה מועמד לפרס גלובוס זהב לסרט הזר הטוב ביותר ופרס BAFTA לסרט הטוב ביותר בשפה זרה. ב-2014 זכה בפרס לומייר לסרט הטוב ביותר.

## עלילה
אדל (אדל אקסרכופולוס) היא תלמידת תיכון מופנמת. יום אחד, בעת חציית הכביש היא מבחינה בבחורה בעלת שיער כחול ומתאהבת בה מיד. היא מנהלת מערכת יחסים עם בחור מבית ספרה, שכלפיו אין לה רגשות ובסוף מחליטה להיפרד ממנו. לאחר שאדל חולמת חלום ארוטי על הבחורה בה נתקלה ברחוב, ולאחר שאדל מתנשקת עם אחת הבנות מבית ספרה, היא מתחילה להיות מוטרדת לגבי זהותה המינית. אדל יוצאת עם ידיד הומוסקסואל לבר של הומואים. לאחר זמן מה, אדל עוברת אל בר של לסביות, שם היא מבחינה בבחורה עם השיער הכחול, ששמה אמה (לאה סדו), סטודנטית לאמנות שסיימה את לימודיה. אמה ניגשת אליה ומציגה אותה בפני חברותיה כבת דודתה. לאחר מכן, השתיים הופכות לחברות ומתחילות לבלות יותר זמן אחת עם השנייה. החברות של אדל חושדות שהיא לסבית ומתעמתות איתה. אדל ואמה מבלות במוזיאונים ובפיקניקים בפארק. מאוחר יותר הן מקיימות יחסי מין ונהפכות לבנות זוג.

בשנים הבאות מתגוררות אדל ואמה יחדיו, אדל מסיימת את בית הספר ומצטרפת לצוות הוראה בבית ספר יסודי מקומי, ואילו אמה ממשיכה את קריירת הציור שלה. אדל לא מרגישה בנוח בקרב חבריה האינטלקטואלים של אמה. אמה מעודדת את אדל לקדם את כישורי הכתיבה שלה, אך אדל אומרת לה שהיא מרגישה נוח ומאושרת שהיא איתה ושאין לה רצון להיות משהו אחר מאשר האדם שהיא הייתה כשהן נפגשו לראשונה.

מורכבויות רגשיות באות לידי ביטוי במערכת היחסים שלהן כאשר אדל מתחילה להרגיש בדידות ובלבול, ומתחילה לשכב עם בחור מהעבודה. כשאמה מגלה זאת היא מתעמתת איתה ומחליטה לסלק אותה בכוח מדירתן, ואדל נשארת שבורת לב ולבדה. הזמן עובר, ולמרות שאדל מוצאת סיפוק בעבודתה כגננת, עצב גדול מתחיל להציף אותה. השתיים נפגשות במסעדה. אדל מספרת לאמה שהיא עדיין רוצה אותה ומאוהבת בה. נראה כי עדיין יש ביניהן משיכה חזקה. הן מתנשקות אך אמה עוצרת את זה ומסבירה שיש לה בת זוג, ליזה, והן מגדלות יחד בת. אמה אמנם סולחת לאדל על בגידתה אך לא אוהבת אותה יותר. אמה מוסיפה שמערכת היחסים שלהן הייתה מיוחדת ושתמיד תהיה לה פינה חמה בלב לאדל. עם עזיבתה של אמה אדל מתמלאת ייאוש.

הסרט מסתיים כשאדל הולכת לתערוכת האמנות של אמה. על הקיר תלוי הציור שאמה ציירה את אדל בעירום. אמה לא מקדישה תשומת לב שלה לאדל, וזאת עוזבת בשקט, לאחר שיחה קצרה עם בחור שפגשה בעבר. הבחור מנסה ללכת אחריה אבל הולך בכיוון הלא נכון, ואדל נראית הולכת משם לעתיד מעורפל.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* עופר ליברגל "כחול הוא הצבע החם ביותר", סקירה וניתוח משותף, באתר סריטה, 1 בדצמבר 2013
* 

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי התבגרות
קטגוריה:סרטים שעוסקים במגדר
קטגוריה:סרטים ארוטיים
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי להט"ב צרפתיים
קטגוריה:זוכי פרס דקל הזהב
קטגוריה:זוכי פרס לומייר
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי לסביות
קטגוריה:סרטים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
קטגוריה:סרטים מבוססי קומיקס
אליפות וימבלדון 1897

** אליפות וימבלדון 1897** הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-21 ביוני והסתיימה ב-1 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים.

## התחרות
### תחרות הגברים
שמאל|ממוזער|180px|רג'ינלד דוהרטי, מנצח תחרות הגברים
התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-2 בתים. מנצח השלב הראשון עלה להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1896 על התואר. לתחרות זו נרשמו 31 טניסאים. בנוסף לטניסאים הבריטיים השתתף בתחרות טניסאי מאוסטרליה. בגמר תחרות הגברים רג'ינלד דוהרטי ניצח את וילברפורס איבס האוסטרלי (בשבילו זה היה הפסד שלישי ברציפות בגמר). במשחק האליפות הארולד מהוני (מנצח אליפות וימבלדון 1896) הפסיד לדוהרטי ב-3 מערכות. בכך דוהרטי התחיל סדרת ניצחונות בווימבלדון.

### תחרות הנשים
ימין|ממוזער|180px|בלאנש בינגלי-היליארד, מנצחת תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו שבע טניסאיות. בלאנש בינגלי (היליארד) ניצחה בתחרות וגם ניצחה ב-2 מערכות במשחק על האליפות נגד שרלוט קופר. בכך בינגלי היליארד זכתה בתואר הרביעי שלה.

### תחרות הזוגות
בתחרות הזוגות השתתפו 14 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד על התואר במשחק נגד האחים בדלי, מנצחי אליפות וימבלדון 1896. זוג האחים דוהרטי ניצח בתחרות בין הזוגות המתמודדים. במשחק על האליפות הם ניצחו את האחים בדלי ב-4 מערכות.

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של אליפות וימבלדון
* תוצאות משחקי גברים
* תוצאות משחקי זוגות
* תוצאות משחקי נשים

קטגוריה:אליפויות וימבלדון
קטגוריה:1897 בספורט
יובל ג'רבי

**יובל ג'רבי** הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. בין היתר שימש נספח צה"ל ביוון, מפקד חטיבת המרום, יחידה 636, גדוד 51 וחטיבת אלון.

ב-23 ביוני 2025 נודע כי יובל ימונה לתפקיד מנכ״ל המשרד לעניינים אסטרטגיים בראשות השר רון דרמר.

## שירותו הצבאי
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1990, שובץ בחטיבת גולני בגדוד 12. בגולני עבר ג'רבי הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס חזר לגדוד ומונה למפקד מחלקה, קמב"ץ גדודי, ומפקד פלוגה בגדוד. בהמשך שימש כמפקד פלנ"ט גולני, והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון. בשנת 1996 נפצע ג'רבי מפגיעת רסיסי רימון בבטנו. בתפקידו הבא מונה לסגן מפקד בא"ח גולני, ולאחר מכן שימש קצין אג"ם עוצבת חירם, בפיקודו של המח"ט דאז, משה (צ'יקו) תמיר.

ב־2001 הועלה לדרגת סגן-אלוף, ומונה למפקד גדוד 636 - אז יחמ"מ של עוצבת געש בפיקוד צפון. בתקופת כהונתו כמפקד הגדוד הוביל שינויים רבים כולל מעבר לגזרת פיקוד מרכז בזמן האינתיפאדה השנייה. ב־2002, אחרי פציעתו הקשה של אופק בוכריס בקרב בג'נין מונה למחליפו כמפקד גדוד 51, והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. ג'רבי סיים את תפקידו ב־2004, כאשר לאחר מכן, בשנים 2004–2006 שימש מפקד בסיס האימונים של החטיבה, לאחר מכן שימש קצין אג"ם אוגדת עזה בשנים 2006–2008. במהלך שנת 2008 ג'רבי הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת אלון עד שנת 2011, בשנים 2011–2014 שימש מפקד חטיבת המרום. ביוני 2014 הוחלט כי יתמנה לנספח צה"ל ביוון. בהמשך השנה נכנס לתפקידו. בסוף שנת 2017 יובל סיים את תפקידו כנספח צבאי ביוון וחזר ארצה עם משפחתו.

לאחר סיום שירותו הצבאי החל לעבוד במטה לביטחון לאומי, בין היתר כראש לשכתו של ראש המל"ל צחי הנגבי.

## קישורים חיצוניים

* .

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבת המרום
קטגוריה:מפקדי חטיבת אלון
קטגוריה:נכי צה"ל
קטגוריה:מפקדי גדוד 51
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים ביוון
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:סגל המטה לביטחון לאומי
קטגוריה:מפקדי יחידה 636
קטגוריה:מנכ"לי המשרד לעניינים אסטרטגיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
צבי ברקאי

**צבי (צביקה) ברקאי** (נולד בשנת 1958) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. שימש מפקד חטיבת עודד ומפקד עוצבת הגולן. מכהן כיושב ראש האיגוד הישראלי לשחמט.

## ביוגרפיה
ברקאי התגייס לצה"ל בשנת 1976, ושובץ בחטיבת גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס חזר לחטיבה ומונה למפקד מחלקה. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה. בהמשך שימש כמפקד פלחה"ן גולני, והוביל אותה במהלך מלחמת לבנון הראשונה, בין היתר בקרב על הבופור. לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד 13 בין השנים 1984–1985, בתקופת יאיר נוה.

לאחר מכן הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 13 בין השנים 1987–1988, והוביל אותו בלחימה בדרום לבנון. בהמשך הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת הגולן. לאחר מכן מונה למפקד חטיבת עודד. בהמשך מונה למפקד מחוז חיפה בפיקוד העורף בין השנים 1997–2001. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של פיקוד העורף בין השנים 2002–2004. בסיום תפקידו פרש מצה"ל.

לאחר שחרורו, השלים לימודי דוקטורט במדע המדינה. בהמשך נבחר כחבר מועצת העיר קריית ביאליק. בשנת 2013 התמודד על ראשות העיר, לא זכה בתפקיד, אך המפלגה בראשותו זכתה בשני מנדטים. 

הוא בעל חברות עסקיות העוסקות במסחר בדלק ואנרגיה, מרצה בפרויקט חברתי (של משרד הביטחון ומשרד החינוך) המכוון את בני הנוער לגיוס איכותי ומיטבי, חבר בעמותות שונות הקשורות לחטיבת גולני, סגן יו"ר עמותת גדעון (גדוד 13), ומרצה לבני נוער, חיילים ומבוגרים, בנושאי צבא, חברה וביטחון. 

בשנת 2017 נבחר להיות יושב ראש האיגוד הישראלי לשחמט, בהסכם רוטציה, לפיו יכהן בתפקיד במשך שנה ולאחר מכן ישמש שנה נוספת כסגן ראש האיגוד. בשנת 2019 נבחר שוב לכהן כיושב ראש האיגוד. בשנת 2021 נבחר פעם נוספת לקדנציה נוספת של שלוש שנים. בשנת 2024 נבחר לקדנציה נוספת עד יוני 2027.

הוא נשוי לענת ואב לשניים.

## קישורים חיצוניים

* צביקה ברקאי (1982), באתר גדס"ר גולני
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבת עודד
קטגוריה:מפקדי בא"פ אליקים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:חברי מועצה ברשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:מפקדי גדוד 13
קטגוריה:קריית ביאליק: אישים
קטגוריה:יושבי ראש ונשיאי עמותות
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
יונתן ברנסקי

**יונתן ברנסקי** (נולד בה' באב ה'תשל"א, 27 ביולי 1971) הוא אלוף-משנה במילואים. היה סגן מפקד אוגדת עזה, מפקד מגמת יבשה במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, מפקד חטיבת הנגב ומפקד גדוד נצח יהודה. והיה למנכ"ל עמותת חוסן עד שנת 2020.

## ביוגרפיה
### שירות צבאי
ברנסקי התגייס לצה"ל בשנת 1989 ושירת בגדוד 50. לאחר קורס קציני חי"ר היה מפקד מחלקה ובהמשך מפקד פלוגה בגדוד 931 בחטיבת הנח"ל. לאחר מכן שימש מ"פ בבה"ד 1, לאחר מכן שימש מפקד מגמת האימון המתקדם בבא"ח נח"ל, ובהמשך כסמג"ד גדוד 50. ב-2001 הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה לראש ענף חי"ר בביסלמ"ח, ובאפריל 2002 מונה למפקד גדוד נצח יהודה, תפקיד אותו מילא במהלך כשנתיים וחצי עד 2004.

לאחר מכן מונה לקצין המבצעים של פיקוד הדרום. בתפקידו הבא שימש במקביל כראש מטה הרבנות הצבאית וכמפקד חטיבת הנגב בשנים 2008–2011, והוביל את החטיבה בלחימה במבצע עופרת יצוקה. ב-2011 מונה לסגן מפקד אוגדת עזה. החל מ-2013 שימש כמפקד מגמת יבשה במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. בסוף שנת 2014 פרש מצה"ל. היה מנכ"ל עמותת נצח יהודה בשנים 2015-2016.

### פעילות פוליטית
באוקטובר 2016 החל בפעילות שטח לקראת התמודדותו בפריימריז של מפלגת הבית היהודי. באפריל 2017 התמודד מול נפתלי בנט והרב יצחק חי זאגא על הנהגת המפלגה. בבחירות שנערכו זכה ב-12.2% מקולות הבוחרים והפסיד לבנט.

### פעילות בתחום בריאות הנפש
ברנסקי עוסק בפסיכותרפיה. בשנת 2016 הקים ארגון בשם "חוסן" המפנה צעירים להט"בים המעוניינים בכך, בעיקר מרקע דתי, לטיפולי המרה לשינוי הנטייה המינית, וכיהן כמנכ"ל עד שנת 2020, וכיום כמשמש המנחה המקצועי של העמותה. בהכשרתו הוא עובד סוציאלי קליני (M.S.W) מטעם אוניברסיטת חיפה ופסיכותרפיסט. מרצה במסגרות השונות ובעל התמחות בתחום המשיכה המינית.

## חיים אישיים
ברנסקי הוא בנו של פרופסור דוד ברנסקי ונכדו של יעקב לנדוי. הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה לימודי המזרח התיכון, ותואר שני בדיפלומטיה וביטחון לאומי ובנוסף בעל תואר ראשון ושני בעבודה סוציאלית עם התמחות קלינית. נשוי, אב לחמישה ילדים ונכון לשנת 2017 מתגורר ביישוב עלי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* שחר הלווינג, מח"ט הנגב מול סמח"ט 7, ביטאון ביבשה, גיליון 9, אפריל 2009, באתר זרוע היבשה

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבת הנגב
קטגוריה:מפקדי גדוד נצח יהודה
קטגוריה:פעילי הבית היהודי
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:עלי: אישים
קטגוריה:סגני מפקד אוגדת עזה
קטגוריה:חיילי הרבנות הצבאית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
יואלי אור

**יואלי אור (אוחיון)** (נולד ב-26 בנובמבר 1964) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. שימש מפקד חטיבת כרמלי ומפקד חטיבת החרמון.

## ביוגרפיה
נולד וגדל בעכו. לאחר לימודים בפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה, התגייס בנובמבר 1982 לצה"ל לחטיבת גולני ושובץ בגדוד 51. בגולני עבר אור הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. בתום הקורס שב לחטיבה כמפקד מחלקה ובהמשך שימש כמפקד פלוגה. לאחר מכן שימש כמפקד גדוד 13 (גדעון) בשנים 1994–1996 בלחימה בדרום לבנון. בתפקידו הבא שימש כמפקד בסיס האימונים החטיבתי בשנים 1996–1998. בשנת 1998 נבחר להדליק משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות. לאחר מכן מונה ב-1999 לסגן מפקד חטיבת גולני, ושימש בתפקיד זה בין היתר במהלך הנסיגה מלבנון.

לאחר סיום תפקידו, מונה בשנת 2000 לפקד על חטיבת החרמון, בשנת 2001 הודח לאחר חטיפת חיילי צה"ל בהר דב. לאחר מכן הדריך בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים, ובתפקידו הבא פיקד על בא"פ אליקים ובמקביל על חטיבת כרמלי בין השנים 2002–2005. במילואים משמש אור כראש מטה חטיבת גולני, בין היתר במבצע צוק איתן. בתפקידו האחרון שימש כנספח צה"ל בצ'ילה.

לאחר שחרורו שימש כמנכ"ל חברת "hoy". הוא הקים יחד עם אלון קלוס ומשה קיפניס את חברת cando המתמחה ברחפנים.

ב-21 בנובמבר 2019 הועלה לדרגת תא"ל במילואים, כהערכה על פעילותו הרבה כראש מטה חטיבת גולני וכמנכ"ל עמותת החטיבה. במילואים משמש כמפקד מנהלת התרגילים הלאומית.

## לקריאה נוספת
* דן מרגלית ורונן ברגמן, **[[הבור (ספר)|הבור]] - הסודות האפלים מאחורי משבר המנהיגות החמור בתולדות צה"ל**, כנרת, זמורה-ביתן, 2011.

## קישורים חיצוניים
* אביחי בקר, שילם את המחיר, הארץ,  16.02.2001, כפי שהועלה באתר פרש.
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבת החרמון
קטגוריה:מפקדי חטיבת כרמלי
קטגוריה:מפקדי בא"פ אליקים
קטגוריה:בוגרי הפנימייה הצבאית לפיקוד חיפה
קטגוריה:תתי אלופים בצה"ל בוגרי הפנימיות הצבאיות לפיקוד
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 1998
קטגוריה:מפקדי גדוד 13
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
מאיר ברוקנטל

**מאיר ברוקנטל** (נולד ב-1951) הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, אשר פיקד על חטיבת הנגב.

## קורות חייו
ברוקנטל נולד וגדל בקיבוץ חפץ חיים. עם גיוסו לצה"ל ב-1969, התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר ברוקנטל מסלול הכשרה כלוחם, ולאחר מכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר עם סיום הקורס שב ברוקנטל לצנחנים ומונה למפקד מחלקה בגדוד הנח"ל המוצנח. ברוקנטל השתלם בקורס מפקדי פלוגות ומשפרצה מלחמת יום הכיפורים שב לגדודו. לאחר שנהרג , מונה ברוקנטל למפקד פלוגה א' בגדוד, והוביל את פלוגתו בלחימה בצדה המערבי של התעלה כנגד הקומנדו המצרי, בקרבות לטיהור החיץ החקלאי, עד לפאתי העיר סואץ. לאחר המלחמה השתחרר ובשירות המילואים פיקד על פלוגה בעוצבת שועלי מרום. ברוקנטל לחם במלחמת לבנון הראשונה ובהמשך היה למפקד גדוד בחטיבה. לאחר מכן פיקד על חטיבת הנגב. לאחר מכן שימש כחונך לאימוני חטיבות.

ברוקנטל שימש כמנכ"ל אגודת המים קולחי שדרות

## קישורים חיצוניים
* .
* .
* .
* שחר הלווינג, מילואימניקים חסרי מנוח, ביטאון ביבשה, גיליון 4, דצמבר 2007, באתר זרוע היבשה.

## הערות שוליים

קטגוריה:חפץ חיים: אישים
קטגוריה:מפקדי חטיבת הנגב
קטגוריה:מפקדי חטיבה במילואים
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
יהודה ידידיה

**יהודה (דידי) ידידיה** (נולד ב-1963) הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, אשר פיקד על חטיבה 5.

## קורות חייו
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1982, שירת בחיל הרגלים ועבר מסלול הכשרה כלוחם. הוא לחם במלחמת לבנון הראשונה. לאחר מכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בשירות המילואים ביצע מספר תפקידי פיקוד, בהם מפקד גדוד בחטיבה 5 וסגן מפקד החטיבה. במבצע חומת מגן מונה למפקד על חטיבה 5 והוביל אותה בלחימה, בין היתר בקרב בג'נין.

ידידיה הוא יזם בתחום הנדל"ן, מייסד ומנכ"ל רותם שני.

לידידיה ארבע בנות, מתגורר ברעננה.

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבה 5
קטגוריה:מפקדי חטיבה במילואים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
טנסנט

**Tencent** (שם מלא באנגלית: **Tencent Holdings Limited**, במנדרינית תקנית: **腾讯控股有限公司**, פין-יין: **Téngxùn kònggǔ yǒuxiàn gōngsī**; נסחרת **[[SEHK]]**:*700*, **[[NYSE]]**:*TCEHY*) היא חברת החזקות סינית, אשר מחזיקה בחברות בת שמספקות שירותי תקשורת המונים, בידור, אינטרנט, ושירותי טלפונים ניידים בנוסף לשירות פרסום מקוון.

המטה הראשי של החברה נמצא במחוז נאנשאן שבשנג'ן, סין.

בשנת 2015 החברה השיקה שירות הזרמת מוזיקה "ג'וקס".

נכון לתחילת יולי 2020 הייתה החברה אחת מחמש החברות הגדולות בעולם, הראשונה בתחום המדיה החברתית, והראשונה באסיה, עם שווי שוק של כ-700 מיליארד דולר.

שירותי החברה כוללים רשתות חברתיות שאינן חסומות על ידי "חומת האש הגדולה", פורטלים מקוונים, מסחר מקוון, וכן משחקים מקוונים רבי משתתפים. בין השירותים המפורסמים שרות מסרונים Tencent QQ, הפורטל הגדול בסין QQ.com ותוכנת צ'אט לניידים WeChat.

אחד האתרים המוצלחים של החברה הוא מנוע החיפוש סוסו, והוא הוגדר על ידי אלקסה כאתר ה-33 בעולם בכניסות וה-10 בסין. בשנת 2013 טנסנט השקיעה בחברת סוהו 448 מיליון דולר לפיתוח מנוע החיפוש שלה והפסיקה את פיתוח של סוסו.

בשנת 2004 החברה נכנסה לתחום משחקי מחשב באמצעות חטיבה נפרדת של החברה. כיום חטיבה זו כוללת חמישה אולפנים לפיתוח משחקי מחשב. בין המשחקים שפותחו על ידי החברה נמנה "Ring of Elysium" ורבים נוספים.

## חברות הבת

### QQ
80px|ממוזער|שמאל|ה-Icon של QQ
שירות QQ המופעל דרך האתר הפופולרי QQ.com, הוא שירות מסרונים. בנוסף לפונקציית הצ'אט, מציע Tencent QQ מגוון שירותים בתחום משחקי אונליין, מוזיקה, סרטים, קניות ברשת, מיקרו-בלוגינג וצ'אט קולי.

נכון לסוף שנת 2023, מונה השירות 558 מיליון משתמשים.

### WeChat

WeChat היא אפליקציית הדגל של Tencent. אפליקציית מסרונים פופולרית בסין לטלפונים חכמים, המשמשת, להעברת מסרים מיידיים, תמונות, קטעי וידאו, קול ואף להעברת כספים לאנשי קשר.

### Qzone

אתר רשת חברתית סינית אשר נוצר על ידי Tencent בשנת 2005. הרשת מאפשרת למשתמשים לכתוב בלוגים, לשמור יומנים, לשלוח תמונות, להאזין למוזיקה, ולצפות בקטעי וידאו.

## טענות על העתקה

## ראו גם
* קבוצת עליבאבא

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אינטרנט
קטגוריה:חברות מסחר אלקטרוני
קטגוריה:חברות טכנולוגיה סיניות
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: טלקומוניקציה
קטגוריה:חברות בשווי שוק מעל 500 מיליארד דולר
קטגוריה:אתרי אינטרנט בסינית
קטגוריה:שירותי מחשוב ענן
פיליפ בוהלר

**פיליפ בוהלר** (בגרמנית: **Phillip Bouhler**; 11 בספטמבר 1899 – 19 במאי 1945) היה בכיר במפלגה הנאצית ששימש כ"רייכסלייטר" (בגרמנית: מנהיג לאומי) וראש לשכתו של הפיהרר. הוא אף החזיק בדרגת אס-אס אובר-גרופנפיהרר באס אס ועמד בראש תוכנית T4 - אותנסיה.

## ביוגרפיה
בוהלר נולד במינכן לאב שהיה קולונל במילואים, והעביר חמש שנים מחייו בכוח המלכותי של צוערי בוואריה. הוא לקח חלק בלחימה במלחמת העולם הראשונה ונפצע אנושות. מהשנים 1919 עד 1920 למד פילוסופיה במשך ארבעה סמסטרים, ובשנת 1921 סייע להוצאה לאור שהדפיסה את העיתון "פלקישר באובכטר".

הוא הצטרף למפלגה הנאצית ביולי 1922 כחבר מספר 12. עד סתיו 1922 הפך לסגן מנהל המפלגה. לאחר הפוטש במרתף הבירה במינכן והקמתה מחדש של המפלגה בשנת 1925, הפך למזכיר הרייך של המפלגה. לאחר עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933, קיבל דרגת רייכסלייטר וחברות ברייכסטאג של וסטפאליה. הצטרף לשורות האס אס ב-20 באפריל 1933 כחבר מספר 54,932.

בשנת 1934 היה בוהלר למפכ"ל משטרת מינכן, וחודש אחד בלבד לאחר מכן מונה לראש לשכת הפיהרר של המפלגה הנאצית, משרה מיוחדת שנוצרה ב-17 בנובמבר 1934 והוקצתה בראש ובראשונה לעסקי המפלגה. הוא החזיק בתפקיד זה עד 23 באפריל 1945. בתפקיד זה, למשל, היה ניתן ליצור פסקי דין חשאיים או לנהל עסקים פנימיים, לפני שהובאו לאישורו של היטלר. יתרה מזאת, בוהלר עמד בראש ועדה שתפקידה היה לקבוע אילו ספרים ראויים או אינם ראויים לחברה הנאצית (בגרמנית Der Chef der Kanzlei des Führers und Vorsitzender der Parteiamtlichen Prüfungskommission zum Schutze des NS-Schrifttums). משרדו של בוהלר היה אחראי לכל ההתכתבויות שנשלחו להיטלר, בהן מכתבים ומסרים חשאיים ואף בקשות אישיות של קצינים ובכירי המפלגה.

בוהלר היה אחראי גם על פעולות שבהן נרצחו אזרחים גרמנים מוגבלים. יחד עם קרל ברנדט, הוא קידם את תוכנית T4 - אותנסיה, שבמסגרתה נרצחו בגרמניה הנאצית מעל 70,000 אזרחים גרמנים בעלי נכויות פיזיות או מוגבלויות נפשיות. הפיקוח על מימושה בפועל של התוכנית היה בידי בוהלר. בתוכנית נוסו שיטות שונות להמתת אנשים. מתקן ההמתה הראשון הוקם בטירת הרטהיים שבאוסטריה עילית. הידע שנצבר מתוכנית האותנסיה שימש את הנאצים במחנות הריכוז וההשמדה במהלך השואה.

בשנת 1942 הוציא לאור ספר שהפך לאחד מהספרים האהובים ביותר על היטלר. הוציא לאור גם מאמר נאצי בשם "מלחמה על גרמניה", בשנת 1938.

### אחרי מלחמת העולם השנייה
בוהלר ואשתו הלן נעצרו על ידי כוחות צבא ארצות הברית באוסטריה ב-10 במאי 1945. אשתו התאבדה בקפיצה מבניין גבוה לאחר מעצרם. הוא התאבד על ידי בליעת קפסולת אשלגן ציאניד ב-19 במאי 1945, בעודו במאסר על ידי האמריקאים באוסטריה.

## לקריאה נוספת

* Philipp Bouhler papers, 1933-1934, Princeton University


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:אנשי אס אס
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מתאבדים: נאצים
קטגוריה:נאצים שהשתתפו בפוטש במרתף הבירה
קטגוריה:מעוטרי אות הזהב המפלגתי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1899
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
קטגוריה:נאצים שנפטרו במעצר
סמגר נבו

**סמגר נבו** היה משרי נבוכדנצר מלך בבל.

בספר ירמיהו מוזכר סמגר נבו לאחר הבקעת חומת ירושלים, אז הגיעו כל שרי נבוכדנצר והתיישבו בשער התווך שבבית המקדש. בישיבת השרים התקיימה נבואתו של ירמיהו:

.

בלוח נבו שרסכים נראה כי המילה "נבו" המתייחסת על פי המסורה היהודית לסמגר, כלומר "סמגר-נבו", שייכת לשר שרסכים המופיע לאחר סמגר ברשימת השרים שבספר ירמיה, כלומר "נבו-שרסכים". גם בתרגום השבעים נראה כי המילה "נבו" שייכת ל"שרסכים", ולא ל"סמגר".

ההסבר מתאים לגילוי ארכאולוגי נוסף בו הציעו חוקרים לזהות את השר הראשון, נרגל שראצר, עם אחד משריו של נבוכדנצר השני המופיעים באחת מהכתובות של, שם נמנו "שרי ארץ אכד" וביניהם: "נרגל שראצר איש סין-מגיר". מתברר שהוא היה מושל מקום בשם "סין-מגיר", שנהפך במקרא ל"סמגר". בהמשך הכתוב המקראי נרגלשראצר נזכר שוב בתוספת התואר "רב מג".

## ראו גם
*נבושזבן

## קישורים חיצוניים
*סמגר נבו באתר התנ"ך
## הערות שוליים

קטגוריה:אישים באימפריה הבבלית החדשה
קטגוריה:אישים בספר ירמיהו
קטגוריה:כשדים
קטגוריה:אישים בתנ"ך המוזכרים במקורות חיצוניים
מוד ווטסון

**מוד אדית אלנור ווטסון** (באנגלית: **Maud Edith Eleanor Watson**; 9 באוקטובר 1864 – 5 ביוני 1946) הייתה טניסאית בריטית, אלופת וימבלדון הראשונה.

## תולדות חייה
ווטסון, שהייתה בתו של כומר נולדה בלונדון. היא החלה לשחק טניס תחרותי עם פתיחת הענף לנשים ב-1881. למשחקים לבשו הנשים באותה עת שמלה לבנה ארוכה עם מחוך. באליפות וימבלדון 1884 הגיעה לגמר יחד עם אחותה הבכירה, ליליאן ווטסון  וניצחה אותה בשלוש מערכות 6–8, 6–3, 6–3. כך הייתה האישה הראשונה שזכתה בתואר אלופת וימבלדון. היא זכתה עם אחותה בגמר הזוגות ועם אלוף וימבלדון באותה שנה, ויליאם רנשו, בתחרות הזוגות המעורבים.

בשנה שלאחר מכן חזרה על הישגה, כאשר ניצחה בגמר את בלאנש בינגלי בשתי מערכות 6–1, 7–5. אולם, באליפות וימבלדון 1886 הפסידה ווטסון לבינגלי בגמר 6–3, 6–3. היה זה תואר אלופת וימבלדון הראשון של בינגלי שזכתה מאז בחמישה תוארי אליפות נוספים.

ב-1889 פרשה מהטניס התחרותי לאחר שכמעט טבעה בשחייה ליד האי ג'רזי ונותרה עם קשיים בריאותיים. במלחמת העולם הראשונה עבדה בהתנדבות כאחות וזכתה בעיטור מסדר האימפריה הבריטית.

## הישגים
בטורניר וימבלדון

### זכיות

### הפסדים בגמר
בטורניר וימבלדון

## קישורים חיצוניים

* תוצאות משחקי 1885
* תוצאות משחקי 1885
* תוצאות משחקי 1886
* Alan Little's short biography of Maud Watson, the first woman to win the women's singles title at Wimbledon

קטגוריה:טניסאיות בריטיות
קטגוריה:חברים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות וימבלדון
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1864
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1946
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1946
בלאנש בינגלי

**בלאנש בינגלי היליארד** (באנגלית: **Blanche Bingley Hillyard**; 3 בנובמבר 1863 – 6 באוגוסט 1946) הייתה טניסאית בריטית. הופיעה בגמר טורניר וימבלדון 13 פעמים וזכתה ב-6 מתוכם. היא מחזיקה בשיא מספר ההעפלות למשחקי הגמר, ובשיא מספר ההופעות של טניסאי בטורניר.

## תולדות חייה
בינגלי נולדה באילינג. בשנת 1884 השתתפה לראשונה באליפות וימבלדון, שאך נפתחה אז לנשים. באליפות וימבלדון 1885 הגיעה לגמר ונוצחה על ידי יריבתה, אלופת השנה הקודמת, מוד ווטסון. שנה לאחר מכן הביסה אותה בינגלי בשתי מערכות 6–3, 6–3. 

בין השנים 1887 ל-1893 העפילה לגמר בכל שנה, כאשר בחמש מתוך שנים אלה התמודדה בגמר מול הטניסאית לוטי דוד והפסידה בכולן (1887, 1888, 1891, 1892 ו-1893) רק בשנים בהן לא הגיעה דוד לגמר הצליחה בינגלי לנצח בו. ב-1887 נישאה לשחקן הטניס ג'ורג' היליארד  (זוכה מדליית הזהב בטניס באולימפיאדת לונדון) וצירפה את שם משפחתו לשמה. בשנת 1908, השתתפה באולימפיאדת לונדון בטורניר הטניס לנשים  והפסידה ליריבתה דורה בות'בי  ברבע הגמר משום שפרשה. הופעתה האחרונה בווימבלדון הייתה בשנת 1912, בגיל 48.

## הישגים
בטורניר וימבלדון

### זכיות

### הפסדים בגמר

## קישורים חיצוניים

* Blanche Hillyard (1863-1946) - Six Times Wimbledon Singles Champion
* "Lady Champion of England.". Australian Town and Country Journal . 14 October 1899. p. 55.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טניסאיות בריטיות
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות וימבלדון
קטגוריה:ספורטאיות אולימפיות בריטיות
קטגוריה:טניסאיות באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1863
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1946
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1946
מת'יו לקי

**מת'יו אלן לקי** (באנגלית: **Mathew Allan Leckie**; נולד ב-4 בפברואר 1991) הוא כדורגלן אוסטרלי המשחק במלבורן סיטי ובנבחרת אוסטרליה.

## קריירת מועדונים
לקי התחיל את הקריירה שלו בבולין ליונס. ב-2 בספטמבר 2009, חתם באדלייד יונייטד לשנתיים. ב-18 בספטמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד מלבורן ויקטורי. ב-24 בפברואר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות האסיאתית נגד פוהאנג סטילרס בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו שהיה גם שער הניצחון של קבוצתו. בקיץ  חתם בבורוסיה מנשנגלדבך. הוא הבקיע את צמד הבכורה שלו בניצחון 2–5 נגד אברדין. בתחילת 2012, הוא הושאל לפ.ס.וו פרנקפורט. ב-3 ביוני 2013 חתם במועדון ל-3 שנים.

ב-7 במאי 2014, הוא חתם על חוזה לשלוש שנים עם אינגולשטאדט 04, אליה הוא עבר ביולי . בעונתו הראשונה במועדון סייע לקי לאינגולשטאדט להעפיל לבונדסליגה לראשונה בתולדותיה. לקי נשאר באינגולשטאט שתי עונות נוספות, ובעונת 2016/17 נשר עם אינגולשטאט לבונדסליגה השנייה.

במאי 2017 חתם לקי בהרטה ברלין. בעונת הבכורה שלו בקבוצה הבקיע לקי חמישה שערים ב-26 הופעות והפך לשחקן משמעותי בקישור של הקבוצה.

## קריירה בינלאומית
בצעירותו היה לקי חלק מנבחרות הנוער של אוסטרליה, אתה הוא זכה באליפות מזרח אסיה עד גיל 19, ובמקום השני בגביע אסיה עד גיל 19. ב-14 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת. ב-16 באוקטובר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0–3 נגד  במסגרת משחק ידידות שנערך בקרייבן קוטג'. לקי זומן לסגל האוסטרלי למונדיאל 2018.

נכלל בסגל נבחרת אוסטרליה לטורניר מונדיאל 2022.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי כדורגל אוסטרלים
קטגוריה:כדורגלנים אוסטרלים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוסטרלים
קטגוריה:מלבורן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אדלייד יונייטד
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני אינגולשטאדט 04
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:כדורגלני מלבורן סיטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטרליה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1991
איגוד ערים לאיכות הסביבה אשדוד וחבל יבנה

**[[איגוד ערים]] אזור אשדוד וחבל יבנה** הוקם בשנת 1985 במטרה לנטר, לפקח ולאכוף נושאי איכות הסביבה בעיר אשדוד ובמועצות השכנות.

האיגוד מכיל שמונה רשויות מקומיות אשדוד, גדרה, גן יבנה, בני עי"ש, חבל יבנה, מועצה אזורית ברנר, מועצה אזורית גדרות ונחל שורק. אוכלוסיית האיגוד מונה כ-250,000 תושבים ומשתרעת על שטח של 200 קמ"ר.

מטה האיגוד שוכן בבית אריה קלנג, למרגלות גבעת יונה.

## פעילות האיגוד
האיגוד מטפל במגוון נושאים סביבתיים ומתרכז בין היתר בנושאים הבאים:

1. זיהום סביבתי וטיפול בפסולת מוצקה וחומרים מסוכנים במסגרת פעילות מתמדת לצמצום המפגעים הסביבתיים לאורך השנה. בתחומה של העיר אשדוד פועלים מפעלים רבים וכן תחנת כוח, דבר המאלץ ניטור איכות האוויר והמים וכן הנפקת היתרים לפתיחה/תפעול לאחר בחינת עמידה בספים הנדרשים.

2. מיחזור ושיחזור שמורות טבע - פריסת פחי הפרדת פסולת והובלת תהליך הטמעה לבתי אב להפרדת הפסולת, הקמת מנהלת ייעודית לפיתוח נחל לכיש-אשדוד.

3. פעילויות חינוך והסברה להגברת המודעות בקרב תושבי האזור: במהלך שנת 2013 הוביל המשרד את הכנס הבינלאומי לקיימות באשדוד. לאורך השנה מתקיימות פעילויות חינוך והסברה בבתי ספר, גני ילדים ואירועים מרכזיים.

## מנכ"ל האיגוד

## יו"ר האיגוד

## קישורים חיצוניים
* 
* נתוני איכות אוויר בזמן אמת

## הערות שוליים

אשדוד וחבל יבנה
קטגוריה:אשדוד
גיא הלוי

**גיא הלוי** (נולד ב-22 באוגוסט 1972, י"ח באלול תשל"ב) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה במילואים. שימש כסגן מפקד עוצבת הגליל, מפקד חטיבת עציוני ומפקד גדוד 12.

## שירותו הצבאי
נולד וגדל בקיבוץ בארות יצחק. התגייס לצה"ל ושובץ בפלחה"ן גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. בגמר הקורס חזר לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה בגדוד 51, והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 13. לאחר מכן מונה לסגן מפקד יחידת דובדבן.

בשנת 2004 הועלה לדרגת סא"ל, ומונה למפקד גדוד 12, והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה, ובמהלך מלחמת לבנון השנייה, לאחר המלחמה סיים את תפקידו. בהמשך מונה לקצין אג"ם של עוצבת געש בין השנים 2006–2007. לאחר מכן מונה למפקד בא"ח גולני, ושימש בתפקיד בשנים 2007–2008. לאחר לימודים, מונה לסגן מפקד חטיבת גולני בין השנים 2009–2010.

בשנת 2010 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת עציוני, ובמקביל מונה בשנת 2012 למפקד בא"פ אליקים, בתפקידיו אלו שימש עד שנת 2013. בהמשך שימש כסגן מפקד עוצבת הגליל בין השנים 2013–2015. לאחר מכן השתחרר מצה"ל בשנת 2016. לאחר שחרורו מונה למנהל הקהילה בקיבוץ אפק שבו הוא חבר.

## קישורים חיצוניים
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבת עציוני
קטגוריה:מפקדי בא"פ אליקים
קטגוריה:מפקדי גדוד 12
קטגוריה:בארות יצחק: אישים
קטגוריה:אפק (קיבוץ): אישים
קטגוריה:לוחמי יחידת דובדבן
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
איתי יהודאי

**איתי יהודאי** הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, שירת כמפקד מפקדת כוחות אוויר מיוחדים בחיל האוויר, כמפקד עוצבת חצי האש וכמפקד יחידת שלדג.

## שירות צבאי
עם גיוסו לצה"ל התנדב ליחידת שלדג. עבר יהודאי מסלול הכשרה כלוחם. עם תום המסלול יצא לקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב ליחידת שלדג כמפקד צוות לוחמים. השלים מספר תפקידי פיקוד ביחידה. בשנת 2003 מונה למפקד היחידה. פיקד על היחידה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה ובמלחמת לבנון השנייה, בין היתר במבצע חד וחלק. בשנת 2007 מונה למפקד עוצבת חצי האש ולמדריך בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים עד ינואר 2010. בין השנים 2010–2013 שירת כמפקד מפקדת כוחות אוויר מיוחדים. בסיום התפקיד פרש מצה"ל.

## קישורים חיצוניים
* שחר הלווינג, הקורס לאמנויות לחימה, ביטאון ביבשה, גיליון 10, יוני 2009, באתר זרוע היבשה.
* איתם אלמדון והדס לבב, "חד וחלק": מפקד "שלדג" מדבר על הכל, אתר חיל האוויר,  26 באוגוסט 2018
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבה 551
קטגוריה:מפקדי יחידת שלדג
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
דייוויד קופרפילד (סרט, 1969)

**דייוויד קופרפילד** (באנגלית: **David Copperfield**) הוא סרט טלוויזיה משנת 1969 שהופק על ידי קופרודוקציה בריטית-אמריקאית בבימויו של דלברט מאן, עיבוד לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. התסריט נכתב על ידי ג'ק פולמן, כותב סדרת הטלוויזיה "אני, קלאודיוס", עבור ה-BBC. הסרט צולם בבריטניה עבור חטיבת הטלוויזיה של פוקס המאה העשרים. חלק מצילומי החוץ נערכו בסאפוק. צילומי פנים נערכו ב"סוואן הוטל" שבסאות'וולד.

בסרט מככבים רובין פיליפס בתפקיד הראשי ורלף ריצ'רדסון כמיקובר. בין השחקנים הידועים המופיעים בסרט נמנים ריצ'רד אטנבורו, לורנס אוליבייה, סוזן המפשייר, סיריל קיוזאק, ונדי הילר, אדית אוונס, מייקל רדגרייב ורון מודי.

## צוות השחקנים
* ריצ'רד אטנבורו - מר טונגאי
* סיריל קיוזאק - בארקיס
* אדית אוונס - דודה בטסי טרוטווד
* פמלה פרנקלין - דורה ספנלו
* סוזן המפשייר - אגנס ויקפילד
* ונדי הילר - גברת מיקובר
* רון מודי - אוריה היפ
* לורנס אוליבייה - מר קריקל
* רובין פיליפס - דייוויד קופרפילד
* מייקל רדגרייב - דן פגוטי
* רלף ריצ'רדסון - מר מיקובר
* אמלין ויליאמס - מר דיק
* שינייד קיוזאק - אמילי
* ג'יימס דונלד - מר מרדסטון
* ג'יימס הייטר - פורטר
* מגס ג'נקינס - קלרה פגוטי
* אנה מאסי - ג'יין מרדסטון
* אנדרו מק'קלק - חם פגוטי
* ניקולס פנל - תומאס טראדלס
* קורין רדגרייב - ג'יימס סטירפורת'
* ליאם רדמונד - מר קוויניון

## קישורים חיצוניים

* הסרט דייוויד קופרפילד להורדה מאתר ארכיון האינטרנט
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1969
קטגוריה:סרטים המבוססים על דייוויד קופרפילד
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת מלקולם ארנולד
קטגוריה:סרטי דלברט מאן
בית החינוך המשותף דגניה

250px|ממוזער|שמאל|שלט על קיר חדר המנהלה של בית הספר
250px|ממוזער|שמאל|תמונה היסטורית של בית החינוך והחצר
250px|ממוזער|שמאל|עבודה בחצר
**בית החינוך המשותף דגניה** הוא בית ספר שמונה-שנתי הנמצא בקיבוץ דגניה א' שבעמק הירדן. בית החינוך, שנוסד בשנת הלימודים תרפ"ח-1927, הוא בית הספר הקיבוצי הראשון.

## היסטוריה
בית החינוך המשותף דגניה נוסד בשנת תרפ"ח-1927 (אך בפועל פעל חינוך יסודי לילדי דגניה וקבוצת כנרת כבר משנת 1926) כשבו תשעה ילדים בלבד – שישה מקבוצת דגניה א', שניים מקבוצת כנרת ובנו של מנהל החשבונות היהודי מטחנת הקמח שבכפר הערבי סמח. התלמידים שכנו בצריף עץ, שהכיל בתוכו גם את גן הילדים.

בתאריך 19 בספטמבר 1930 הונחה אבן פינה לבניין הראשון.

במלחמת העצמאות (1948) פונו הילדים הקטנים אל בית הספר הריאלי בחיפה למשך כשלושה חודשים עד לשוך הקרבות. בית החינוך נפגע וחלקים נכבדים ממנו נמצאו הרוסים. במשך יותר מעשרים שנה השתייך בית החינוך לזרם העובדים, עד אשר בשנת 1950 עבר אל הזרם הכללי תוך שימור רבות ממסורותיו. בשנת 1943 הוקם בית ספר בקיבוץ אפיקים, בתחילה כשלוחה של בית החינוך ולבסוף כבית ספר עצמאי. בשנת 1949 פרש גם קיבוץ בית זרע מבית הספר לטובת הקמת מוסד חינוכי לו ולקיבוץ שער הגולן.

## אופיו של בית הספר

מאז הקמתו במשך שנים רבות שמר בית החינוך על אופיו הציוני - סוציאליסטי - קיבוצי. בהתאם לכך הונפו על התרנים דגל ישראל ולצדו דגל אדום. כמו כן הונהגה שירת "האינטרנציונל" ו"תחזקנה" (ברכת העם) לצד "התקווה". בנוסף לכך נחגגו בבית החינוך חגים יהודיים מסורתיים עם דגש על מסרם המותאם. 
בהתאם לכך פעלו בבית הספר "חברות ילדים", קבוצת הילדים משכבות הגיל השונות אשר פעלו ותפקדו כאוטונומיה שמטרתה הייתה ללמדם בדרך המעשה כיצד לנהל קבוצה, ובכך להכינם לחיי השיתוף הבוגרים. לחברת הילדים היה מקום מרכזי בפעילותו של בית החינוך: ניקיון הכיתות, הכנת האוכל, גידול ירקות ומטעים, פיקוח על הבריאות, פעולות חינוכיות ותרבותיות ובירורים בין ילדים.

## נופלי בית הספר

במשך השנים נפלו 50 מתלמידי בית החינוך במערכות ישראל ובפגועי טרור. במהלך טקס יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל מוקראים שמותיהם של הנופלים. לזכרם הוקם בשנת 1958 בכניסה לבית הספר מכיוון דרום, "קיר זיכרון". ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל נהוגה מסורת שבה במשך היום כל כיתה מניחה פרחים על האנדרטה.

## כיום
כיום לומדים בבית הספר תלמידים מהיישובים הבאים: דגניה א, דגניה ב, מעגן, כפר חיטים, אלומות, פוריה - נווה עובד. נכון לשנת 2023 לומדים בבית החינוך המשותף כ-630 ילדים. בבית הספר פועלות תוכניות שונות, כגון תוכניות לשמירה על הסביבה. כמו כן נבחר בית הספר להשתתף בתוכנית להטמעת השימוש באינטרנט במסגרת הלימודים.

## גלריית תמונות

## לקריאה נוספת
*בינה סלע-צור, **יחפים על גדות ירדן: בית החינוך המשותף בעמק הירדן 1926–1948**, מועצה אזורית עמק הירדן, 2001
* מוקי צור, **"לא בעבים מעל" 100 ראשונה לדגניה** עמוד 224–225.
* זאבה זבידוב, **עַל שְׂפַת יָם כִּנֶּרֶת**: מתת-אהבה ותודה למורינו שושנה ועמינדב ישראלי מילדי הקוצים והתכלת בעמק-הירדן, הוצאת קבוצת דגניה ב' בסיוע מכון קרן-קיימת לישראל לתולדות הציונות וההתיישבות, 2015

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (על הספר "יחפים על גדות ירדן")

## הערות שוליים

קטגוריה:דגניה א'
קטגוריה:מועצה אזורית עמק הירדן: חינוך
קטגוריה:בתי ספר יסודיים בישראל
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:מועצה אזורית עמק הירדן: מבנים
קטגוריה:חינוך בקיבוץ
אליפות וימבלדון 1898

** אליפות וימבלדון 1898** הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-20 ביוני והסתיימה ב-28 ביוני. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים.

## התחרות
### תחרות הגברים
שמאל|ממוזער|180px|רג'ינלד דוהרטי, מנצח תחרות הגברים | טקסט=רג'ינלד דוהרטי, בחליפה, מנצח תחרות הגברים
התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-4 בתים. מנצח השלב הראשון עלה להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1897 על התואר. לתחרות זו נרשמו 39 טניסאים. בנוסף לטניסאים הבריטיים השתתפו בתחרות טניסאים מאוסטרליה ושני טניסאים מארצות הברית. בגמר תחרות הגברים לורנס דוהרטי ניצח את הארולד מהוני (מנצח אליפות וימבלדון 1896). במשחק האליפות לורנס דוהרטי פגש את אחיו רג'ינלד (מנצח אליפות וימבלדון 1897) והפסיד ב-4 מערכות. כך רג'ינלד דוהרטי זכה בתואר השני ברציפות.

### תחרות הנשים
ימין|ממוזער|180px|שרלוט קופר, מנצחת תחרות הנשים|טקסט=שרלוט קופר, מנצחת תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 18 טניסאיות שחולקו לשני בתים. שרלוט קופר (אלופה בשנים 1895–1896) ניצחה בתחרות. מכיוון שאלופת שנת 1897 בלאנש בינגלי לא התייצבה, זכתה קופר באליפות תוך ניצחון טכני.

### תחרות הזוגות
בתחרות הזוגות השתתפו 13 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד על התואר במשחק נגד האחים דוהרטי, מנצחי אליפות וימבלדון 1897. הזוג, שכלל את הארולד ניסבט (בריטניה) וקלרנס הוברט (ארצות הברית), ניצח בתחרות בין הזוגות המתמודדים. במשחק על האליפות הם הפסידו לאחים דוהרטי ב-3 מערכות.

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של אליפות וימבלדון
* תוצאות משחקי גברים
* תוצאות משחקי זוגות
* תוצאות משחקי נשים

קטגוריה:אליפויות וימבלדון

קטגוריה:1898 בספורט
דן חפץ

**דן חפץ** (נולד ב-1965 במושבה כנרת) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה במיל. פיקד בעבר על גדוד 12 (ברק), וחטיבת מנשה.

## שירותו הצבאי
עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני והתקבל לפלנ"ט גולני. עבר הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. לאחר קורס קציני חי"ר שימש כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בגדוד 12. בהמשך שימש כקצין אג"ם של חטיבת גולני, מג"ד 17 ומפקד גדוד 12 (ברק) אותו הוביל בלחימה ברצועת הביטחון בלבנון. לאחר מכן הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת מנשה, בתקופת מבצע חומת מגן והוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן שימש כסגן מפקד עוצבת געש, וכרמ"ח שיתוף פעולה צבאי בין–לאומי באג"ת. למד במכללה הבין זרועית להגנה של הצבא הצרפתי בפריס.

לאחר השחרור מצה"ל עסק בניהול פרויקטים גדולים בתחומי תשתיות ותחבורה, הקמת תחנות כוח ותשתיות רכבתיות. כיום מנהל דן את צי הרכבות הכבדות של חברת סימנס בישראל.

במסגרת התנדבותו בעמותת צהלה ייסד פרויקט ייחודי בכלא אופק לשיקום נוער עובר עברות אשר מטרתו לסייע לנערי הפרויקט לחזור למסלול הנורמטיבי של החיים. בנוסף מתנדב בעמותת חטיבת גולני למען שימור והנחלת מורשת החטיבה ומתנדב כראש צוות אמבולנס במד"א.

## קישורים חיצוניים
* .
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבת מנשה
קטגוריה:מפקדי גדוד 12
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:כנרת (מושבה): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
לואיס מייה

**לואיס מייה אספס** (בספרדית: **Luis Milla Aspas**; נולד ב-12 במרץ 1966) הוא כדורגלן עבר ספרדי ומאמן כדורגל.

ככדורגלן שיחק מייה בתפקיד הקשר האחורי ב-3 מועדוני כדורגל ספרדיים מצליחים: ברצלונה, ריאל מדריד וולנסיה וזכה בתארים עם שלושתן. לאחר פרישתו אימן במספר קבוצות, בתוכן 4 נבחרות הנוער של ספרד מהם שנתיים בנבחרת האולימפית איתה זכה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 בשנת 2011 שהתקיימה בדנמרק.

## קריירת משחק
מייה, בוגר מחלקת הנוער של ברצלונה, שיחק משחק אחד בקבוצה הבוגרת בסוף עונת 1984/1985 ובו גם כבש את שער הבכורה שלו, ואת העונה הבאה פתח בברצלונה אתלטיק. לאחר שלוש עונות בקבוצת המשנה עבר מייה ב-1988 לשחק באופן קבוע בקבוצה הבכירה אותה אימן יוהאן קרויף. בברצלונה שיחק שתי עונות ובעקבות מחלוקת לגבי חידוש חוזהו עבר בהעברה חופשית לריאל מדריד ב-1990. בריאל מדריד צבר 165 הופעות עד שנת 1997, במהלכה עבר לוולנסיה ובה סיים את הקריירה בשנת 2001. בסך הכל צבר 299 הופעות בליגה הספרדית כשבמרביתן פתח בהרכב.

## קריירת אימון
בעונת 2006/2007 אימן את פוסול מהליגה השלישית בה רשם את אחת העונות המוצלחות בתולדות המועדון הצנוע. בתום העונה הזמין אותו מיכאל לאודרופ, לצידו שיחק מספר עונות בברצלונה ובריאל מדריד, לשמש כעוזרו באימון חטאפה ועונת 2007/2008 עברה עליו כשהוא בחטאפה. בסיומה מונה למאמן נבחרת הנוער של ספרד.

באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 בשנת 2009 לא הצליח להוביל את קבוצתו למעבר של שלב הבתים. הקמפיין של 2010, שנערך בצרפת, היה מוצלח יותר והנבחרת הספרדית הגיעה למשחק גמר אך אז הפסידה לנבחרת המארחת. ב-2010 השתתפה נבחרתו גם במשחקי הים התיכון, והפעם זכתה בגביע כשהיא גוברת על איטליה בגמר 1-2. מייה אימן גם את נבחרת ספרד עד גיל 20 והשתתף איתה באליפות העולם עד גיל 20 של שנת 2009 שהתקיימה במצרים, בה הודחה הנבחרת הספרדית בשלב שמינית הגמר.

ב-2010 עבר לאמן את נבחרת ספרד עד גיל 21. אף על פי שהנבחרת הספרדית סיימה רק שנייה במוקדמות אליפות אירופה עד גיל 21, בהן אימן אותה חואן רמון לופס קארו, צמד ניצחונות על קרואטיה בשלב הפלייאוף העניקו לספרדים כרטיס לטורניר שהתקיים בדנמרק. בטורניר עצמו ניצחה ספרד בכל המשחקים מלבד אחד, נגד אנגליה שהסתיים בתיקו, וזכתה בגביע.

לאחר שהנבחרת הספרדית נכשלה תחת מייה באולימפיאדת לונדון ב-2012, והודחה כשסיימה אחרונה בשלב הבתים, פוטר מייה מתפקידו.

בפברואר 2013 מונה למאמן קבוצת אל-ג'זירה מאיחוד האמירויות הערביות, אך סיים את תפקידו בקבוצה עוד באותה השנה.

## תארים
### כשחקן
;ברצלונה
*אליפות ספרד: 1984/1985
*גביע אופ"א: 1988/1989
*גביע המלך הספרדי: 1989/1990
[ממוזער|350px|שמאל|[נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21|נבחרת ספרד הצעירה, אלופת אירופה עד גיל 21 לשנת 2011]]
;ריאל מדריד
*הסופר קאפ הספרדי: 1990, 1993
*גביע המלך: 1992/1993
*אליפות ספרד: 1994/1995, 1996/1997
;ולנסיה
*גביע האינטרטוטו: 1998
*גביע המלך: 1998/1999
*הסופר קאפ הספרדי: 1999
;תארים אישיים
*פרס דון בלון לפריצת העונה בליגה הספרדית: 1988/1989

### כמאמן
;נבחרת ספרד עד גיל 20
*משחקי הים התיכון: 2009
;נבחרת ספרד עד גיל 21
*אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2011

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:מאמני כדורגל ספרדים
קטגוריה:מאמני אל-ג'זירה (אבו דאבי)
קטגוריה:מאמני ריאל סרגוסה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1966
יצחק בר (קצין)

**יצחק (איציק) בר (ביטון)** (נולד בשנת 1971) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, המכהן כראש רשות החירום הלאומית במשרד הביטחון. קודם לכן כיהן כסגן ראש המטה לביטחון לאומי למדיניות ביטחונית, וכסגן ראש המטה לביטחון לאומי ללוט"ר ומרחב אזרחי. שירת כראש מטה פיקוד העורף, מפקד מחוז צפון בפיקוד העורף, קצין אג"ם של פיקוד העורף, סגן מפקד עוצבת הפלדה ומפקד חטיבת שומרון.

## ביוגרפיה
בר התגייס לצה"ל בשנת 1990, התנדב לצנחנים ושובץ בסיירת צנחנים. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 101 ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שירת כמפקד פלוגת החוד בגדוד 101. לאחר מכן שירת כמפקד פלוגה בבה"ד 1. בשנים 1997–1998 שירת כמפקד פלחה"ן צנחנים, והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון. לאחר מכן שימש כמפקד מחזור האימון המתקדם בבא"ח צנחנים.

בשנת 2003 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 101, והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה, בין היתר במבצע אישית לוחצת. ביוני 2005 סיים את תפקידו. בשנים 2005–2007 שירת כמפקד בא"ח צנחנים. בשנים 2007–2008 שירת כסגן מפקד חטיבת הצנחנים.

בשנת 2008 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת שומרון. ב-27 באפריל 2010 החליט הרמטכ"ל, גבי אשכנזי, לנזוף בו, בעקבות כשלים שהובילו למותם של ארבעה פלסטינים בשני אירועים בגזרתו. בתפקיד זה שירת עד 1 בספטמבר 2010. בסיום התפקיד יצא ללימודים. בשנת 2011 מונה לסגן מפקד עוצבת הפלדה, ושירת בתפקיד עד שנת 2013.

בשנת 2013 מונה לקצין אג"ם של פיקוד העורף, תפקיד בו שירת עד שנת 2015. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ג (2015–2016). באוגוסט 2016 מונה למפקד מחוז צפון בפיקוד העורף, ושירת בתפקיד עד 4 בספטמבר 2019. ב-2 בספטמבר 2019 הועלה לדרגת תא"ל, ובהמשך החודש נכנס לתפקידו כראש מטה פיקוד העורף, ושירת בתפקיד בין היתר במהלך מגפת הקורונה ובמבצע שומר החומות. את תפקידו סיים ביוני 2022.

עם שחרורו מצה"ל ביוני 2022 עבר אל המטה לביטחון לאומי. שימש כסגן ראש המטה ללוט"ר ומרחב אזרחי, ובהמשך כסגן ראש המטה למדיניות ביטחונית. בינואר 2026 סיים את תפקידו במטה לביטחון לאומי.

בדצמבר 2025 הודיע שר הביטחון ישראל כ"ץ על מינויו של בר לראש רשות החירום הלאומית. ב-29 בינואר 2026 נכנס לתפקידו כראש רשות החירום הלאומית (רח״ל) במשרד הביטחון.

## חיים אישיים
בר נשוי למיכל ואב לשלושה ילדים. אחיו הוא אל"ם במילואים ניר בר-און.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי גדוד 101
קטגוריה:מפקדי חטיבת שומרון
קטגוריה:קציני אג"ם של פיקוד העורף
קטגוריה:מפקדי מחוז צפון בפיקוד העורף
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד העורף
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:סגל המטה לביטחון לאומי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
אלכסנדרוב

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם אלכסנדר
אגאסיהורן

**אגסיהורן** (בגרמנית: **Agassizhorn**) הוא הר באלפים הברניים המתנשא לגובה 3,946 מטר. הוא ממוקם על הגבול שבין הקנטונים ברן וואלה צפונית מזרחית לפסגה הגבוהה ביותר ברכס, הפינסטרארהורן (Finsteraarhorn).

ההר נקרא על שם המדען והגאולוג יליד שווייץ לואי אגאסי, הידוע גם בשל מחקריו הגזעניים. בשנת 2007, לציון 200 שנה להולדתו, הוצע לשנות את שם ההר ל"הר עבדי קונגו", על שם העבדים שצילם אגאסי בדרום קרוליינה כדי להוכיח את נחיתותם הגזעית.

## קישורים חיצוניים

* אגאסיהורן במאונט ויקי 
* אגאסיהורן ב־Hikr
## הערות שוליים

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:יונגפראו-אלטש-ביטשהורן
קטגוריה:ואלה: הרים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
טורנטהורן

**טורנטהורן** (**Torrenthorn**) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 2,998 מטר מעל פני הים, מעל העיירה לויקרבאד ומדרום להר המג'ינגהורן (Majinghorn) בקנטון ואלה שבשווייץ.

שתי מעליות גונדולה ורכבל כיסאות עולים אל ההר מהעיירה לויקרבאד, עד גובה 2,610 מטר, שם ממוקם אתר הסקי טורנט בו ניתן לגלוש בחורף ב-17 מסלולי סקי באורך כולל של 50 קילומטרים. פעילויות ספורט ונופש מתקיימות באתר גם בחודשי הקיץ.

## קישורים חיצוניים

* טורנטהורן באתר Hikr
* מפות ומסלולים בהר טורנטהורן

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ואלה: הרים
יגאל שרון

**יגאל שרון** (נולד ב-4 ביולי 1959) הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, שירת כמפקד גדוד 101 וכמפקד חטיבת יהודה.

## ביוגרפיה
בנעוריו למד שרון בפנימיית הכפר הירוק שברמת השרון. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1977 במסגרת גרעין נח"ל, התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים שרון עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה בגדוד. בהמשך לחם במלחמת לבנון הראשונה ושימש כמפקד פלוגה בחטיבה. בשנים 1986-1985 שימש כמפקד פלחה"ן צנחנים וכקצין אג"ם חטיבתי. בשנים 1991-1989 שימש כמפקד גדוד 101, והוביל אותו בלחימה בדרום לבנון. בתפקידו הבא שירת כסמח"ט הצנחנים. לאחר מכן שימש כסמח"ט חטיבת הבקעה ומשהודח מפקדה, אבי בורגר, פיקד עליה במשך כשנה. לאחר מכן שימש כמפקד חטיבת יהודה. בתום תפקידו בשנת 1999 פרש מצה"ל.

שרון למד משפטים במרכז הבינתחומי הרצליה, הוסמך כעו"ד, ובשנים 2010-2007 שימש כמנכ"ל רשת ארומה אספרסו בר.

## קישורים חיצוניים
* .
* .
* .
* בילי בסרגליק, החברים של בני, באתר "LOCAL רמת השרון",  10.02.2011.

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבת יהודה
קטגוריה:מפקדי חטיבת הבקעה
קטגוריה:מפקדי גדוד 101
קטגוריה:בוגרי הכפר הירוק
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
אורן זיני

**אורן זיני** (נולד ב-30 באוגוסט 1974) הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל ששימש בתפקידו האחרון כמדריך יבשה במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. בעבר שימש בין היתר מפקד המרכז לאימונים באש (מא"ש) במל"י, מפקד חטיבת מנשה, מפקד גדוד גפן בבה"ד 1 ומפקד גדוד צבר בחטיבת גבעתי. שימש כרמ״ט חטיבת גבעתי במיל׳ וכיום משמש כרמ"ט חטיבה צפונית באוגדת עזה.

## ביוגרפיה
זיני נולד, גדל והתחנך באשדוד. בנעוריו למד בתיכון "מקיף ה'" שבעיר מגוריו.

### שירותו הצבאי
התגייס לצה"ל ושובץ בגדוד שקד שבחטיבת גבעתי. עבר הכשרה כלוחם, כמפקד כיתה ובהמשך יצא לקורס קצינים. לאחר קורס הקצינים, שימש כמפקד צוות בבה"ד 1. בהמשך שב לגדוד שקד, ושימש כמפקד מחלקת סיור בפלוגה המסייעת. לאחר מכן מונה לסגן מפקד הפלוגה המסייעת. בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול בגדוד. בעת שכיהן בתפקיד זה, סייע לשחקן אקי אבני, לקבל השראה לדמות המ"פ בסדרת הדרמה הידועה, "טירונות". לאחר מכן מונה למפקד פלוגת החוד בגדוד שקד, שם לקח חלק בין היתר בלחימה בדרום לבנון. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד צבר. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של חטיבת גבעתי, ושימש בתפקיד בין היתר במהלך מלחמת לבנון השנייה.

ביולי 2007 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד צבר, אותו הוביל בלחימה ברצועת עזה, בין היתר במהלך מבצע עופרת יצוקה, את תפקידו סיים בשנת 2009. בהמשך מונה למפקד גדוד הדס בבה"ד 1 בשנים 2009–2010. לאחר מכן מונה למפקד גדוד גפן בין השנים 2010–2011. לאחר שסיים את תפקידו יצא ללימודים במכללה לפיקוד ומטה "ארמי" בקנזס, ארצות הברית. בשנת 2012 מונה לקצין אג"ם של עוצבת האש, ושימש בתפקיד עד שנת 2013. ב-1 באוגוסט 2013 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת מנשה, ושימש בתפקיד עד 17 באוגוסט 2015. בסיום תפקידו יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי. באוגוסט 2016 מונה למפקד המרכז לאימונים באש (מא"ש) במל"י, ושימש בתפקיד עד יולי 2017. ב-26 בספטמבר 2016 הוחלט על מינויו למדריך יבשה במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה וב-2017 מונה לתפקיד. בשנת 2020 פרש מצה"ל. בשירות המילואים מכהן כרמ״ט החטיבה הצפונית של אוגדת עזה במיל׳.

## חיים פרטיים
זיני בעל תואר ראשון בלימודי הנדסת תעשייה וניהול ותואר שני בביטחון לאומי מהמכללה לביטחון לאומי. נשוי ואב לשישה ילדים. מתגורר עם משפחתו בגן יבנה.

לאחר פרישתו משירות הקבע עשה הסבה מקצועית להוראה והוא משמש מורה למתמטיקה בתיכון. כמו כן מתחרה בריצות ארוכות והקים קבוצות ריצה בגן יבנה ובאשדוד.

## קישורים חיצוניים
* מיכל קליין ונעמי נידם, 25 שנה לגבעתי לחטיבה הסגולה, במחנה, 18.08.2008, כפי שהועלה באתר "שב"וז חיילים".
* .
* .
* .
*  
* 
; מפרי עטו
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבת מנשה
קטגוריה:מפקדי גדוד צבר
קטגוריה:מפקדי גדוד הדס
קטגוריה:מפקדי גדוד גפן
קטגוריה:בוגרי מקיף ה' (אשדוד)
קטגוריה:מפקדי המרכז לאימונים באש
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
ריינולדס

**ריינולדס** (נהגה "רֶנוֹלְדְס") הוא שם משפחה אנגלי.

קטגוריה:שמות משפחה
ז'אן פיליפ (שוטר)

**ז'אן פיליפ** (בצרפתית: **Jean Phillipe**; 1905 – 1943) היה שוטר צרפתי, חסיד אומות העולם.

## פעילותו בתקופת השואה
בתקופת כיבוש צרפת על ידי הגרמנים במלחמת העולם השנייה היה ז'אן פיליפ מפקד תחנת משטרה בעיר טולוז שבצרפת ובמקביל השתייך לאחת המחתרות הצרפתיות האנטי נאציות.

בנצלו את תפקידו במשטרה הנפיק מסמכים מזויפים ליהודים וכך מנע את מעצרם. כמו כן סייע למחתרת היהודית של תנועת הצופים היהודיים בצרפת, "השישית", להבריח יהודים לשווייץ.

בינואר 1943 נדרש פיליפ למסור לגרמנים רשימת שמות של יהודים שהיו בשטח השיפוט של תחנת המשטרה שלו. בתגובה לכך הוא התפטר, ובמכתב ההתפטרות שלו כינה את רודפי היהודים, בהם מושל משטר וישי פטן, "בוגדים". 

מיד עם התפטרותו ירד ז'אן למחתרת והמשיך בפעולות ההצלה. ב-28 בינואר 1943 נעצר על ידי הגסטפו. הוא נחקר, עונה והוצא להורג ב-1 במרץ 1943.

## הנצחתו
ב-2 בינואר 1995 הוכר ז'אן פיליפ על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם.

## קישורים חיצוניים
* על ז'אן פיליפ באתר יד ושם.

קטגוריה:צרפתים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:שוטרים
קטגוריה:חסידי אומות העולם שנרצחו
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי מדליית הרזיסטנס
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1905
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1943