בקיה ארץ-ישראלית

**בִּקְיָה אֶרֶץ-יִשְׂרְאֵלִית** (שם מדעי: ***Vicia palaestina***) היא צמח עשבוני משתרע או מטפס, חד-שנתי, מתת-משפחת הפרפרניים במשפחת הקטניות. הוא אחד המינים הנפוצים מקרב 25 המינים של בקיה שתועדו בישראל וסביבתה. זהו מין שנוהגים להתעלם ממנו בשל פרחיו הזעירים, קטנים מס"מ אחד וצבעם סגול בהיר או כחול חיוור. פרחיו, 2 עד 9 במספר, מרוכזים בתפרחות דלילות וזקופות. תרמיליו קרחים; עליו מנוצים, בני 6 עד 10 זוגות עלעלים, וציר העלה חסר כנפיים ומסתיים בדרך כלל בקנוקנת מסועפת. המין תואר למדע לראשונה מאזור ארץ-ישראל על ידי בואסייה בשנת 1849, ומכאן שמו. תפוצתו העולמית מצומצמת ומשתרעת ממזרח הים תיכון ועד עיראק.

## בית גידול ותפוצה בעולם ובישראל
ממוזער
ממוזער|עוקץ הפרי כפוף
ממוזער
בית גידולה של בקיה ארץ-ישראלית בעיקר בבתות, בטרשים ובחורשים ים-תיכוניים לחים ופתוחים, וכן במעזבות ובבתי גידול מופרים, למשל לאורך גדרות, בתנאי לחות נוחים.

תחום תפוצתו מוגבל לאזור מזרח הים תיכון (קפריסין, האיים האגאיים המזרחיים, יוון, לבנון-סוריה, ירדן, ישראל וסיני), וכן למערב אסיה (טורקיה ועיראק).

טיפוס תפוצתו בעיקרו ים-תיכוני, עם חדירה מועטה לאזור האירנו-טורני.

בישראל מצוי המין בחרמון ובגולן, בעמק החולה, בבקעת הירדן הצפונית והמרכזית, בעמק יזרעאל, בכל ההר ובכל השפלה.

## מורפולוגיה
ממוזער|לעלה הלוואי בולט מעין אוזנית רק בצד אחד
בִּקְיָה אֶרֶץ-יִשְׂרְאֵלִית היא צמח חד-שנתי, מכוסה בדלילות בשערות מהודקות, חד-תאיות ואינן בלוטיות, בגובה 15 עד 80 ס"מ או יותר.

הגבעולים דקים ומצולעים לאורכם, מטפסים, פשוטים עד מסועפים.

הלוואים שעירים, באורך 2 עד 4 מ"מ, דמויי מחצית ראש חנית (semihastate), שאונותיהם האחוריות פונות לצדדים; הלוואים תמימים, לפחות העליונים שבהם, ואינם שסועים לאונות מוארכות.

העלים מסורגים, מנוצים זוגיים פעם אחת; ציר העלה חסר כנפיים ובדרך כלל מסתיים בקנוקנת, לעיתים קרובות מסועפת. העלים כמעט קרחים עד פלומתיים, באורך 2 עד 7.5 ס"מ.

העלעלים כמעט יושבים, תמימים, צרים מאוד, סרגליים עד דמויי אזמל הפוך וצר; קודקודם חד עד קהה, עם חוד זעיר; 6 עד 10 זוגות (לעיתים רחוקות 5 זוגות), באורך 5 עד 30 מ"מ וברוחב 0.5 עד 1.5 מ"מ (לעיתים רחוקות עד 5 מ"מ), ואורכם גדול פי 2 עד 6 מרוחבם. לרוב מפוזרים לאורך הציר ואינם צפופים או מסודרים בזוגות ברורים; לעיתים הם מוזחים מעט זה ביחס לזה, ולעיתים מופיע עלעל בודד בעקבות נשירה או דיכוי של אחד העלעלים. העלעל בניצן מקופל לאורך העורק הראשי לשניים (ptyxis conduplicate).

עוקצי התפרחת ארוכים, אך קצרים מן העלים הנושאים אותם; קצהם קהה וללא חוד זיפי. עוקץ התפרחת ארוך בהרבה מן הפרח.

התפרחות אשכולות דלילים וחיקיים, בני 2 עד 9 פרחים (לעיתים רחוקות 2 או 9), בדרך כלל חד-צדדיים, כלומר ערוכים לאורך צד אחד של ציר התפרחת.

עוקצי הפרחים שעירים ובאורך דומה לגביע.

הפרחים פרפרניים, דו-מיניים, קטנים מס"מ אחד, באורך 6 עד 9 מ"מ (לעיתים רחוקות 5 מ"מ), וכפופים מטה.

הגביע דמוי פעמון, בעל 5 אונות; אורכו כ-2 מ"מ, שעיר במקצת; שפת צינור הגביע אלכסונית מעט. שיני הגביע דמויי אזמל-משולש, קצרות במעט מן הצינור, והשיניים התחתונות ארוכות יותר.

הכותרת פרפרנית, ארוכה בערך פי 3 מן הגביע; המפרש ארוך מן המשוטים, צבעו סגול בהיר או כחול חיוור; קודקודו קהה ובעל שקע רדוד; המשוטים מהודקים לסירה, בצבע לבן-כחלחל או קרם-כחלחל. הסירה כחולה כהה בקודקודה.

האבקנים עשרה, מאוחים לשני צרורות: בדרך כלל תשעה מאוחים ואחד חופשי (9 מאוחים + 1 חופשי). תשעה זירים מאוחים ויוצרים צינור, והזיר העשירי חופשי או מחובר רק בבסיסו; עמוד השחלה עובר בתוך צינור זירי האבקנים. צינור זירי האבקנים אלכסוני; הזירים דמויי חוט; המאבקים אחידים בגודלם ובצורתם, וכל מאבק מחובר בגבו אל הזיר ונפתח בסדקים אורכיים.

השחלה עילית ומורכבת מעלה שחלה יחיד. היא נישאת על עוקץ קצר; עמוד השחלה פחוס במקצת ושעיר בקודקודו. הוא עולה מן השחלה ועובר במרכז צינור זירי האבקנים. הצלקת מצויה בקצה עמוד השחלה.

הפרי הוא תרמיל בעל מגורה אחת המכילה זרעים. הוא בנוי מעלה אחד המקופל לאורכו ומאוחה בשוליו, ונפתח בדרך כלל לשתי קשוות לאורך שני תפרים: תפר הבטן, שאליו מחוברים הזרעים, ותפר הגב שמולו. התרמילים נפתחים עם ההבשלה, כאשר קשוות התרמיל מתפתלות סביב צירן לאחר פתיחתן. התרמיל חסר מחיצות פנימיות.

התרמיל קירח, באורך 13 עד 25 מ"מ וברוחב 4 עד 8 מ"מ, נישא על עוקץ קצר, מכיל 1 עד 4 זרעים, פחוס, מעוין-אליפטי עד מאורך, פחות או יותר דמוי מחרוזת (torulose), כלומר מציג בליטות קלות המופרדות בהיצרויות בין הזרעים, בעל מקור קצר ובעל עורקים דמויי רשת במקצת.

הזרעים חלקים, באורך 2.4 עד 6 מ"מ, כדוריים עד דמויי ביצה פחוסה, צבעם חום עד חום-שחרחר. הטבורית קצרה וסרגלית.

מספר הכרומוזומים 2n = 14.

## פנולוגיה
הנביטה מתחילה בתחילת נובמבר, והצמח קמל באמצע מאי. הפריחה נמשכת מסוף ינואר עד אמצע מאי. פירות ירוקים ניכרים מסוף פברואר עד אמצע מרץ. הפירות מבשילים בסוף מרץ ותחילת אפריל. הפצת הזרעים נמשכת מאמצע אפריל עד תחילת יולי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרפרניים
קטגוריה:ארץ ישראל: הצומח