open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ריף (מוזיקה)

**ריף** (באנגלית: **Riff**) הוא מונח במוזיקה המציין רצף אקורדים החוזר על עצמו, תבנית מסוימת או מלודיה. הריף יכול להיות פשוט כמו תו החוזר על עצמו בקצב, או מסובך וארוך.

דייוויד ברקאט (David Brackett) הגדיר את הריף בתור "חלקים מלודיים קצרים". ריצ'רד מידלטון (Richard Middleton) הגדיר את הריף בתור "חלקים ריתמיים, מלודיים או הרמוניים קצרים אשר חוזרים על עצמם ליצירת תבנית מסודרת". ריקי רוקסבי (Rikky Rooksby) טען כי אין הגדרה מוצקה לריף, והוא הוסיף את הפירוש שלו לריפים ברוק: "ריף הוא קטע קצר, קליט, החוזר על עצמו ולרוב משתמש בצלילים הנמוכים של הגיטרה החשמלית, דבר שמספק הרבה מהאנרגיה והריגוש בשירי הרוק."

במושג "ריף" משתמשים במוזיקה פופולרית ובעיקר בג'אז ורוק.

דוגמאות לשירים עם ריפים מפורסמים הם "Smoke on the Water" של "דיפ פרפל", "Sunshine of Your Love" של "קרים" ו-"Iron Man" של "בלאק סבאת'".

## ראו גם
*ריף אוריינטלי

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מונחים מוזיקליים
חוליות (כתב עת)

**חוליות** (כותרת המשנה: דפים למחקר בספרות יידיש וזיקותיה לספרות העברית) היה כתב עת ספרותי מחקרי ישראלי שהוקדש לספרות היידיש והופיע משנת 1993 ועד 2008. כתב העת יצא לאור בלשון העברית, וכלל מובאות רבות, עם תרגום בצידן, בלשון יידיש.
## היסטוריה
כתב העת היה שנתון שיצא לאור בשיתוף בין-אוניברסיטאי של תל אביב, ירושלים, חיפה ובר-אילן. היוזמה להוצאתו באה מחוגי היידיש של אוניברסיטת חיפה, ובראש היוזמים והפועלים להוצאתו עמדו ד"ר שלום לוריא ופרופ' חיה בר-יצחק.
בכתב העת חוליות השתתפו חוקרי לשון היידיש וספרותה מכל רחבי העולם היהודי. הוצאתו לאור התאפשרה גם בשל תרומות נדיבות של קרנות תרבות היידיש בעולם, ובהן בית שלום עליכם בתל אביב, מכון דב סדן באוניברסיטה העברית בירושלים, הרשות הלאומית לתרבות היידיש, קרן לרנר ליידיש ועוד.

בצד כתב העת חוליות הוקמה גם הוצאת ספרים קטנה בשם "ספרית חוליות", ובה יצאו לאור תרגומים, ובלשון העורכים: "ספרית חוליות היא מפעל של תרגומים עם עיונים, מספרות יידיש לעברית".
בקיץ 2008 יצאה לאור חוברת מס' 11, האחרונה לכתב העת. שניים מעורכי 'חוליות', ד"ר שלום לוריא וד"ר ליאונרד פראגר, נפטרו; לאחר מכן לא נמצא מי שימשיך ויוציא לאור את כתב העת.

## קישורים חיצוניים
* 
* כתב העת חוליות באתר אוניברסיטת חיפה
* חוליות באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה

קטגוריה:כתבי עת על יידיש
קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים
מערכת מודל

[שמאל|ממוזער|300px|מודל [מכונית מרוץ הבנוי מלבני לגו.]]
**מערכת מודל** (או **דֶּגֶם**) היא מערכת פשוטה יחסית המדמה במאפייניה החשובים מערכת מסובכת יותר. במערכות מודלים משתמשים כשקשה או לא-ישים לבחון או לנתח מערכות מסובכות, והמערכת המודלית הפשוטה מאפשרת לברור את המאפיינים הקשורים לניתוח. מודלים יכולים להיות ממשיים או מופשטים, ובאופן מודע מושמטים מהם מאפיינים רבים השייכים למערכת שבמציאות.

מודלים משמשים בתחומים שונים: במדע, בתרבות ובחיי היום-יום. כך לדוגמה מפה מייצגת ניתוח של אזורים גאוגרפיים על פי מאפיינים שונים, לפי תכליתה של המפה; חיילים מתאמנים על לוחמה בשטח בנוי באזור המדמה עיר; בגדים מוצגים על ידי דוגמנים ודוגמניות, המהווים מודל ללבישה של הבגד; לפני הכנסת כלי טיס לשימוש, מתבצעים ניסויים במנהרת רוח, המדמה תעופה אמיתית; חוקרים משתמשים במודלים מתמטיים על מנת לנתח תופעות בכל תחומי המדע - הטבע, החברה ולעיתים אף במדעי הרוח.

## מודל מדעי

במדע, **מודל** הוא ייצוג תאורטי של מערכת מורכבת, שמטרתו לחקות את המערכת בהיבטים מהותיים. המודל אינו מתאר כל תופעה במערכת, אלא מתייחס להיבטים מוגדרים ומצומצמים שלה. המודל מבוסס על קירוב של המציאות בדרך של הפשטה, איחוד ישויות והתעלמות מגורמים שהשפעתם אינה מהותית. רבים מהמודלים המדעיים הם מודלים מתמטיים - דהיינו, הם מתארים את המערכת בעזרת כלים מתמטיים (ניתן להכליל בזה גם כלים סטטיסטיים או כלים מתורת המשחקים).

בביולוגיה ובפסיכולוגיה נהוג להשתמש באורגניזם מודל. אורגניזם מודל הוא יצור חי אשר נחקר באופן אינטנסיבי ונהוג להסיק מסקנות מהמחקר בו לאורגניזמים אחרים. זאת להבדיל מחקר באורגניזם מודל לבין מחקר על חיות בר או חיות חקלאיות שמנסה להבין את אורחות חייהן של חיות אלה ואינו משתמש בהן כמודל עבור אורגניזמים אחרים. השימוש באורגניזם מודל מתחייב מעצם היותן של מערכות החיים מסובכות ומגוונות. חלק מאורגניזמים אלה הם גזע טהור - זהים גנטית לכל הפרטים בגזע. אורגניזם מודל עשוי לייצג מערכה שלמה ואפילו ממלכה שלמה. כך למשל קיימים זנים של עכברי מעבדה אשר הוכלאו במשך עשרה דורות עם אחיהם, עד אשר הגנום שלהם הפך לאחיד והומוזיגוטי לחלוטין. מערכות מודל נוספות בביולוגיה הן זבובי הדרוזופילה, שמרים וחיידקי E. coli.

## ראו גם
* דגמי רכבות
* דגם אדריכלי
* דגמים מגפרורים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שיטות מחקר
קטגוריה:דגמים
בית תחתון

[ממוזער|אולם הבית התחתון של [אוסטרליה, כיסאותיו בצבע ירוק, בדומה לבית הנבחרים (הבית התחתון) של הפרלמנט הבריטי.]]
**בית תחתון** הוא אחד משני בתי מחוקקים (השני הוא **[[בית עליון]]**), במדינות בהן הרשות המחוקקת מורכבת משני בתים (להבדיל ממדינות בהן בית מחוקקים יחיד מהווה את הרשות המחוקקת).

על אף תארו הממקם את הבית ה"תחתון" "מתחת" לבית העליון, אין הוא נופל בחשיבותו מהבית העליון, ולרוב אף עולה בהשפעתו ובכוחו הפוליטי והשלטוני על הבית העליון.

עליונות של הבית התחתון (מבחינה פוליטית ושלטונית) נובעת לרוב מהעובדה שהבית התחתון נבחר ישירות על ידי תושבי המדינה, בעוד שלרוב הבית העליון אינו נבחר או אינו ייצוגי (אינו נבחר בבחירות שוות). כמו כן, לבית העליון לרוב אין סמכויות עיכוב או וטו על חקיקה של הבית התחתון. בשיטת ממשל פרלמנטרית נבחר ראש ממשלה מבין חברי הבית התחתון, ולבית התחתון סמכות להסירו מתפקידו בהבעת אי אמון בראש הממשלה.

## מאפיינים משותפים
[ממוזער|אולם ה[הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית|דומה, הבית התחתון של רוסיה]]
ניתן לאפיין את הבתים התחתונים באפיונים הבאים:
* סמכות חקיקתית בלי הגבלה (בחלק מהארצות לבית העליון הגבלה על התערבות בחוקים פיננסיים או הגבלה על הטלת וטו על חוקי הבית התחתון).
* חברי הבית נבחרים בבחירות ישירות על ידי כל האוכלוסייה (או באופן שלכל אחד מהתושבים במדינה קול שווה בבחירות אלה).
* מספר חברי הבית התחתון גדול מחברי הבית העליון.
* חברי הבית התחתון נבחרים בתדירות גבוהה יותר מחברי הבית העליון.
* לבית התחתון שליטה מוחלטת על חוקי תקציב וחוקים מוניטריים.
* לבית התחתון סמכות לבטל החלטות של הבית העליון.

## שמות
### שמות מקובלים
* בית הנציגים
* האספה הלאומית (לדוגמה: שווייץ ואוסטריה)
* בית הנבחרים (לדוגמה: ארצות הברית)
* האספה המחוקקת
* האספה הפדרלית

### שמות יחידאים
[ממוזער|אולם ה[דאל אירן באירלנד]]
* קונגרס הצירים – ספרד
* דאל אירן – אירלנד
* בית המפתחות – האי מאן
* לוק סבהה (בית העם) – הודו
* סיים – פולין
* דומה – רוסיה
* טוויד קאמר (התא השני) – הולנד
* אודלסטינג (הבית התחתון) – נורווגיה

## ראו גם

* בית עליון
* בית מחוקקים דו-ביתי
* בית מחוקקים חד-ביתי
* בתי מחוקקים לפי מדינה

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:פרלמנטים
Ensiferum (אלבום)

**Ensiferum** הוא אלבומה הראשון של להקות הפולק מטאל הפינית אנסיפרום, שיצא ב-7 בינואר 2001.

## רשימת רצועות

## חברי ההרכב
*יארי מאנפהה – גיטרה, שירה
*מרקוס טויונן– גיטרה
*יוקה-פקה מייטינן – גיטרה בס
*אוליבר פוקין – תופים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2001
קטגוריה:אלבומי פולק מטאל
קטגוריה:אלבומי מטאל
טראון (עיר)

**טראון** (בגרמנית: **Traun**) היא עיר במדינת אוסטריה עילית שבאוסטריה. חלקה הדרומי של העיר בנוי על נהר טראון. אוכלוסיית העיר מונה 24,477 תושבים נכון לשנת 2018, ושטחה משתרע על 16 קמ"ר. העיר קיבלה את שמה מהעובדה שהיא שוכנת על נהר הטראון. השם טראון עצמו מגיע מהמילה הקלטית שפירושה "נהר".

## גאוגרפיה
העיר שוכנת בגובה של 273 מטר, במחוז לינץ ומעט ממערב לעיר לינץ. אורך העיר מצפון לדרום הוא 6.5 ק"מ, וממערב למזרח 5.1 ק"מ. שטחה של העיר משתרע על 15.49 קמ"ר, כש 11.7% ממנו מיוער.

## היסטוריה
קברים שנחשפו באזור העיר ומתוארכים לתקופת האבן החדשה, מעידים על יישוב שהיה באזור העיר כבר בתקופה זו. במאה ה-6 לפנה"ס הגיעו הבווארים לאזור העיר. ב 21 במאי 1973 קיבלה טראון זכויות של עיר.

## כלכלה
במשך שנים רבות במהלך ההיסטוריה התבססה כלכלת העיר בעיקר על דייג וטחינת קמח. מתחילת המאה העשרים התפתחה בעיר תעשיית הנייר והביגוד.

## פוליטיקה
ראש העיר הנוכחי הוא האראלד זיידל מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית, המכהן בתפקיד מאז 2003. מאז 1994 העיר נחשבת ל "עיר ידידותית לאופניים", ואף חברה באגוד הערים האוסטריות "ידידי האקלים", למען שמירה על האקלים.

## מבנים בעיר
*הכנסייה האוונגליסטית
*הכנסייה הקהילתית של טראון
*טירת טראון - טירה מן המאה ה-12 המשמשת כמרכז תרבותי, ובו מוזיאונים שונים

## קישורים חיצוניים

* 

* מפה מפורטת של העיר באתר האינטרנט שלה
* מידע על העיר באתר Austria.info
* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: ערים
שוורץ

**שוורץ** (ביידיש: **שווארץ**. בגרמנית: **Schwarz**) הוא שם משפחה שמקורו ביידיש ובגרמנית ומשמעו שחור.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
לוח השנה של המאיה

שמאל|ממוזער|300px|לוח השנה של בני המאיה- מחזור ההאב בן 19 החודשים.
שמאל|ממוזער|150px|סימנו של היום הראשון במחזור צ'ולקין
**לוח השנה של המאיה** הוא  לוח שנה המורכב מכמה לוחות ומחזורים. בשל דיוקו יוצא הדופן, הלוח נחשב לאחד מההישגים הלא חומריים הגדולים ביותר של תרבות המאיה.

משכו הממוצע של סיבוב כדור הארץ סביב השמש, המכונה באסטרונומיה "שנה טרופית", הוא 365.242189 ימים, או 365 ימים, 5 שעות, 48 דקות ו-46 שניות בקירוב. בלוח השנה של המאיה אורך השנה הוא 365.2420. בלוח היוליאני שהיה מקובל באותו זמן באירופה, אורך השנה הוא 365.25 ימים, והיה הרבה פחות מדויק היות שבכל 128 שנה נוצרה סטייה של יום אחד. סטייה של יום אחד מתרחשת בלוח השנה של המאיה רק כל 5,291 שנים. לוח השנה של המאיה מדויק יותר אפילו מלוח השנה הגרגוריאני הנהוג כיום בעולם, והוא בן 365.2425 ימים. סטייה של יום אחד מתרחשת בלוח השנה הגרגוריאני כל 3,215 שנים.

גם ללוח הירח של המאיה רמת דיוק גבוהה מאוד, ומצביע על כך שבחודש ישנם 29.530864 ימים קרוב מאוד לזמן האמיתי הידוע כיום 29.530588853 ימים, או 29 יום 12 שעות 44 דקות 2.976 שניות.

אחד מהלוחות המרכיבים את לוח השנה של המאיה הוא הצ'ולקין (Tzolk'in). לוח זה הוא בעל מחזור של 260 ימים. לכל יום במחזור זה יש שם מתוך 20 שמות ומספר מ-13 מספרים. על ידי כך, כל יום הוא ייחודי ויש לו תואר משלו. לוח זה היה חשוב לקביעת חגים דתיים ומועדים הקשורים בדת.

מחזור זה משולב עם מחזור אחר הנקרא האב (Haab'). ההאב הוא מחזור שאורכו 365 יום. הוא מורכב מ-18 חודשים של 20 יום ועוד 5 ימים נפרדים שנחשבו למביאי מזל רע. שני מחזורים אלו יצרו ביחד מחזור אחד שהיה מורכב מ-52 מחזורי האב השוים ל-73 מחזורי צ'ולקין. כל מחזור כזה נקרא מחזור לוח שנה. מחזורים קטנים יותר של 13 ו-20 ימים היו חשובים גם הם בתרבות המאיה.

בגלל אורך המחזור של שני הלוחות הקודמים, היו צריכים בני המאיה להמציא שיטה ספירה נוספת. למעשה, בתקופת חייו של אדם, חל כמעט תמיד רק מחזור אחד כזה. ואולם, כדי לתעד את ההיסטוריה היה צורך בשיטת ספירה יותר מדויקת. לכן, המציאו בני המאיה מחזור הנקרא הספירה הארוכה, שסופר את הזמן בימים. 

שיטה זו מתבססת על מספר יחידות מדידה והן:
קין (K'in) - שווה ליום אחד. עשרים קין שווים לאוינל (Winal או Uinal) אחד. שמונה-עשרה אוינלים (360 ימים) נקראו טון (tun), עשרים טון נקראו ק'טון (k'atun) ועשרים קטון (144,000 ימים) נקראו ב'אק'טון (b'ak'tun).

על פי המאיה, סופו של ה-בקטון השלושה-עשר, שתאריכו הוא 21 בדצמבר 2012, יהיה תאריך ה"לידה מחדש". לא ידוע בדיוק למה הייתה כוונת בני המאיה, אך כנראה שלא התכוונו ל"סוף העולם". כוונתם הייתה כנראה לאירוע שיהיה ייחודי לתרבותם.

ישנם שני תאריכים שנקבעו כנקודת ייחוס לכל שאר התאריכים בשיטה זו. תאריכים אלו (המסומנים כ-0.0.0.0.0) הם 11 באוגוסט 3114 לפנה"ס (לפי הלוח הגרגוריאני) או 6 בספטמבר לאותה שנה (על פי הלוח היוליאני). 
לספירה זו יש מחזור שבו השנים מתאפסות. מחזור כזה מתרחש כל 13 B'ak'tun.

חוץ ממחזורים אלו, היה לבני המאיה מחזור אחר חשוב ששמו מחזור נוגה, שנבע מבקיאותם של בני המאיה באסטרונומיה. מחזור זה היה המחזור של כוכב הלכת נוגה. בני המאיה הצליחו לחשב את תנועותיו של כוכב לכת זה בדיוק רב ביותר, דיוק שהושג על ידי בני התרבויות המערביות רק שנים רבות אחר כך. נוגה סימן מלחמות בשביל בני המאיה ושליטים רבים יצאו למלחמה כשכוכב זה היה קרוב יותר לכדור הארץ.

## ראו גם
* תופעת 2012

## קישורים חיצוניים

* 
* 

מאיה
קטגוריה:מאיה
יוהאן ניסקנס

[שמאל|ממוזער|260px|ניסקנס מכניע בבעיטת 11 את שוער [נבחרת גרמניה המערבית בכדורגל|נבחרת גרמניה המערבית, ספ מאייר במשחק הגמר של הגביע העולמי ב-1974]]
**יוהנס יקובוס "יוהאן" ניסקנס** (בהולנדית: **Johannes Jacobus "Johan" Neeskens**; 15 בספטמבר 1951 – 6 באוקטובר 2024) היה כדורגלן ומאמן כדורגל הולנדי. ניסקנס היה בורג מרכזי בנבחרת הולנד של שנות ה-70, שהגיעה פעמיים ברציפות לגמר גביע העולם.

## קריירה
ניסקנס החל את הקריירה שלו ברס"ה הימסטד (RCH Heemstede), מועדון בעיר הולדתו שבצפון הולנד. מהימסטד הובא לאייאקס אמסטרדם על ידי המאמן רינוס מיכלס, ובקבוצה זכה בגביע אירופה לאלופות שלוש פעמים רצופות, כמו גם בשלושה גביעים ובשלוש אליפויות הליגה ההולנדית. ב-1974 עבר לשחק בברצלונה, ובחמש שנותיו במועדון הקטלאני זכה באליפות אחת ובגביע אירופה למחזיקות גביע. את יתר הקריירה שלו כשחקן, עד שפרש ב-1991, העביר בארצות הברית ובקבוצות קטנות בהולנד, שווייץ וגרמניה המערבית.

על המגרש תופקד ניסקנס כקשר הגנתי, שהיטיב לתקל אך גם יכול לייצר מצבים. בעונתו הראשונה באייאקס שיחק כמגן ימני. ניסקנס סיפק ליוהאן קרויף, ששיחק מקדימה לו הן באייאקס, הן בברצלונה והן בנבחרת, את החיפוי הטקטי ששחרר אותו למשימות ההתקפיות והיצירתיות שבהן הצטיין. בברצלונה דבק בו כינוי החיבה "יוהאן השני" (Johan Segundo), שסימל את תפקידו ככינור שני לקרויף. כמו כן נודע בבעיטות העונשין שהרבה לבעוט עבור ברצלונה והנבחרת ההולנדית, הידועה שבהן הייתה זו שנפסקה לזכות הולנד כבר בדקה השנייה של משחק גמר מונדיאל 1974: ניסקנס בעט חזק למרכז השער, תרגיל אותו ביצע גם בהזדמנויות אחרות על מנת להכניע את השוער שזינק לאחד הצדדים. שער היתרון של ניסקנס לא עמד להולנדים, שהפסידו ל 1–2. ארבע שנים לאחר מכן שוב הפסידה הולנד למארחת באותו מעמד, בגמר מונדיאל 1978.

את קריירת האימון שלו עשה בעיקר כעוזר מאמן. ראשיתה כשנענה לבקשתו של חוס הידינק להצטרף אליו באימון נבחרת הולנד ב-1995. הוא המשיך בתפקיד זה עוד כשנתיים לאחר שפרנק רייקארד החליף את הידינק ב-1998. הקדנציה הבודדת שלו כמאמן ראשי הייתה ב-2003–2004, עם ניימכן ההולנדית. ב-2005 שב ושימש כעוזרו של הידיניק, הפעם כמאמן נבחרת אוסטרליה. ב-2006 שב לברצלונה והחל לכהן כעוזרו של המנג'ר רייקארד.

## תארים
;אייאקס
* אליפות הולנד (2): 1971/72, 1972/73
* הגביע ההולנדי (2): 1970/71, 1971/72
* גביע אירופה לאלופות (3): 1970/71, 1971/72, 1972/73
* הגביע הבין-יבשתי: 1972
* הסופר קאפ האירופי (2): 1972, 1973
;ברצלונה
* הגביע הספרדי: 1977/78
* גביע המחזיקות: 1978/79
;נבחרת הולנד
* סגנית גביע העולם: 1974, 1978
* מקום שלישי באליפות אירופה: 1976
;אישיים
* נעל הכסף בגביע העולם: 1974
* הנבחרת המצטיינת בגביע העולם: 1974
* השחקן הזר המצטיין בלה ליגה: 1975/76

## קישורים חיצוניים

* אגדות גביע העולם - יוהאן ניסקנס
* "האיש שאהב את הקוסמוס", דף על ניסקנס באתר התאחדות שחקני הכדורגל בארצות הברית

קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק קוסמוס
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:קשרי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:כדורגלני חרונינגן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:מאמני כדורגל הולנדים
קטגוריה:מאמני ממלודי סאנדאונס
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1974
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1978
קטגוריה:כדורגלני יורו 1976
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1951
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2024
Act Naturally

**Act Naturally** (בעברית: **לשחק בטבעיות**) הוא שיר שנכתב במקור על ידי ג'וני ראסל וווני מוריסון ובוצע במקור על ידי בק אוונס. מאוחר יותר ביצעה להקת הביטלס גרסת כיסוי לשיר באלבום  שאותה שר רינגו סטאר. מרטינה מקבריד ביצעה אף היא גרסת כיסוי מאוחר יותר בקריירה שלה.

זהו אחד השירים איתם הופיעה הלהקה בתוכנית המופע של אד סאליבן ב-14 באוגוסט 1965.

## מקור
ג'וני ראסל, במקור ממיסיסיפי, התגורר בפרזנו, קליפורניה, בתחילת שנות ה-60. לילה אחד, כמה מחבריו מאוקלהומה תכננו לעשות סשן הקלטות בלוס אנג'לס וביקשו ממנו להצטרף אליהם. כדי לעשות זאת, ראסל היה צריך לוותר דייט עם חברתו. "כשהיא שאלה אותי למה אני נוסעת ללוס אנג'לס, עניתי 'הולכים לשים אותי בקולנוע ולעשות ממני כוכב גדול'. שנינו צחקנו".

בהשראת מה שאמר, ראסל הגיע עם קונספט לשיר אהבה המבוסס על ההערה שלו. הוא כתב אותו באותו יום, וניסה ללמד אותו לזמר שהוא עזר לו בלוס אנג'לס, אבל הוא לא הצליח. ראסל רצה להקליט אותו בעצמו, אך המפיק שלו דחה את ההצעה, בטענה ששירים על הסרטים אינם להיטים.

## הגרסה של בק אוונס והבאקארוס
ב-1963 ראסל כתב עם אישה בשם ווני מוריסון, שעבדה גם עם זמר מבייקרספילד, קליפורניה, בשם באק אוונס. אחרי שראסל ניגן את "Act Naturally" עבור מוריסון, היא חשבה שזה יהיה טבעי עבור אוונס, והיא אמרה לראסל שהיא יכולה לגרום לו להקליט אותו. מכיוון שאף אחד עדיין לא הקליט אותו, ולראסל היה הסכם עם מוריסון לחלוק את הקרדיטים לכתיבת שירים, הוא נתן לה קרדיט חלקי, אם כי תפקידה היחיד בשיר היה להגיש אותו לאוונס.

אוונס לא אהב את "Act Naturally" בהתחלה. אבל מנהיג להקת הבאקארוס דון ריץ' שמע את גרסת הדמו של ראסל ואהב אותה, ובסופו של דבר, השיר גדל על אוונס. לילה אחד, ראסל קיבל שיחת טלפון מאוונס ששאל אם הוא יכול להקליט את השיר, והוא אמר שכן. "מאוחר יותר גיליתי שהוא כבר הקליט את השיר באותו יום ורק רצה את זכויות ההוצאה לאור", אמר ראסל. "הייתי יותר משמח לתת לו את הזכויות כדי להקליט את השיר".

אוונס הקליט את השיר "Act Naturally" באולפני קפיטול בהוליווד ב-12 בפברואר 1963, והשיר יצא לאור ב-11 במרץ כסינגל שאינו באלבום. השיר נכנס למצעד הקאנטרי של בילבורד ב-13 באפריל 1963. ב-15 ביוני, הוא בילה את הראשון מבין ארבעה שבועות לא רצופים במקום הראשון. בסך הכל, הוא בילה 28 שבועות במצעד הקאנטרי.

## גרסת הביטלס
הביטלס הקליטו את השיר ב-17 ביוני 1965 בהפקת ג'ורג' מרטין. בארצות הברית יצא השיר בתור הבי סייד של השיר Yesterday בספטמבר 1965, וב-1966 נכלל באלבום Yesterday and Today (בהפקת קפיטול רקורדס), שהכיל שירים שלא נכנסו לגרסאות האמריקאיות של אלבומי הביטלס שקדמו לו.

### הקלטה
השיר הוקלט ב-17 ביוני 1965, ב-13 טייקים. 12 הראשונים שימשו ככל הנראה לגיבוש ההסדר. המאסטר היה טייק 13, היחיד עם שירה. השיר הופק למחרת. הביטלס כמעט הקליטו שיר של הטכנאי שלהם, נורמן סמית', אבל הבינו שלסטאר עדיין אין קול ב-. הם הקליטו במקור את השיר "If You've Got Trouble" מוקדם יותר ב-1965 כשיר המיועד לסטאר לאלבום, אך לא היו מרוצים מהתוצאות והקליטו את "Act Naturally". זה היה הכיסוי האחרון שהם הקליטו עד לסשנים של Let It Be ב-1969.

### משתתפים
לדברי הסופר ג'ון ס. וין:

* רינגו סטאר - שירה, תופים, מקלות
* פול מקרטני - הרמוניה, שירה, בס
* ג'ורג' האריסון - גיטרה מובילה גיטרה אקוסטית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על סרטים
קטגוריה:שירי מוזיקת קאנטרי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
פיטר פירת'

**פיטר פירת**' (באנגלית: **Peter Firth**; נולד ב-27 באוקטובר 1953) הוא שחקן אנגלי הידוע במגוון תפקידים שגילם בסרטי קולנוע וטלוויזיה משנות השבעים ועד שנות האלפיים.

## ביוגרפיה
פיטר פירת' נולד בברדפורד, יורקשייר שבאנגליה. בשנת 1969 כיכב כנער בסדרת הטלוויזיה נערי פלקסטון  ומשנת 1970 לשנת 1971 כיכב בסדרת הטלוויזיה "!Here Come the Double Deckers"   שהציגה ילדים בתפקידים הראשיים. פירת' שיחק את סקופר, מנהיג החבורה. בשנת 1973 כיכב בתיאטרון בלונדון במחזה "אקווס" מאת פיטר שאפר בתפקיד נער בגיל העשרה המטופל על ידי פסיכיאטר.

תפקידו החשוב הראשון כבוגר היה בסרט הטלוויזיה "תמונתו של דוריאן גריי" של ה-BBC, עיבוד לספרו של אוסקר ויילד. את התסריט כתב ג'ון אוסבורן, ובנוסף לפירת' שיחקו בו ג'רמי ברט וג'ון גילגוד. הסרט זכה להצלחה רבה ולשבחי המבקרים. באותה שנה שיחק שוב לצידו של גילגוד בסרט "Aces High", בתפקיד טייס חסר ניסיון של חיל האוויר המלכותי, על רקע מלחמת העולם הראשונה. בתיאטרון שיחק פירת' במחזה נוסף של שפר, "אמדיאוס", בתפקיד מוצרט לצידו של איאן מקלן כסאליירי.

ב-1977 כיכב פירת' בסרט הקולנוע "אקווס" - עיבוד הקולנועי למחזה "אקווס" - לצידו של ריצ'רד ברטון, באותו תפקיד שגילם בלונדון ובברודוויי. על תפקידו זה היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית שחקן המשנה, וזכה באותה קטגוריה בפרס גלובוס הזהב. מכאן הייתה דרכו סלולה להופעה בסרטים נוספים, שהבולט שבהם היה טס של רומן פולנסקי על פי ספרו של תומאס הרדי "טס לבית דרברוויל".

בין הסרטים שהשתתף בהם אחר כך נמנו "When You Comin' Back, Red Ryder", "ערפדי החלל" (1985), "נורת'אנגר אבי" על פי ספרה של ג'יין אוסטן בתפקיד הנרי טילני, "המרדף אחר אוקטובר האדום" (1990), "מלאך לבן" (1993), "פרל הארבור" (2001) וב-2005 שיחק בסרט "כנגד כל הסיכויים".

במקביל לעבודתו בקולנוע המשיך פירת' להופיע בהפקות טלוויזיוניות שונות בתפקידים בולטים בדרמות טלוויזיוניות. ב-1980 כיכב בסרט המדע בדיוני "The Flipside of Dominick Hide" כנוסע בזמן. אחרי שנתיים כיכב בסרט ההמשך "Another Flip for Dominick". החל משנת 2002 הוא מופיע בסדרה הפופולרית "ספוקס", בתפקיד הארי פירס, המשמש כראש מחלקה בסוכנות הביון הבריטית MI5. ב-2004 שיחק בתפקיד פרד הויל בסרט "הוקינג", דרמה של ה-BBC על חייו של סטיבן הוקינג.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:ספוקס
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן משנה
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1953
ברודן בוהק

ללא מסגרת|שמאל
ללא מסגרת|שמאל
**ברודן בוהק** (גם: גַּז-גַּף; שם מדעי: *Amata mestralii*, וגם: *Syntomis mestralii*) הוא עש צבעוני בן משפחת הברודניים, בעל גלגול מלא.

אורך גופו הוא 14–19 מ"מ, ומוטת כנפי הזכר מגיעה עד 40 מ"מ. כנפי הנקבה מנוונות, מן הכנפיים האחוריות נותרו רק שרידי, והיא אינה מסוגלת לעוף. צבע גוף הברודן הבוהק הוא שחור עם ברק כחול-מתכתי. בפרק השני של הבטן יש כתם כתום, ובפרק החמישי של הבטן יש חגורה כתומה. לזכר יש שישה כתמים לבנים גדולים בכל כנף קדמית ושני כתמים די מאוחים בכל כנף אחורית. גם על כנפי הנקבה המנוונות ניתן לראות כתמים לבנים.

הבוגרים פעילים ביום.

זהו המין הנפוץ ביותר בין מיני משפחת הברודניים בארץ.

הנקבה מטילה קבוצת ביצים כדוריות בין סוף האביב לתחילת הקיץ. מן הביצים בוקעים זחלים שחורים עם טבעות מברשות שיער בצבע חום בהיר.

הברודן הבוהק הוא רב-פונדקאי, וזחליו ניזונים בעיקר מצמחים נמוכים.

תפוצה: בעיקר בהרי הצפון בישראל, באביב ובתחילת הקיץ. זהו מין אנדמי לישראל, סוריה ולבנון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ברודניים
קטגוריה:ארץ ישראל: בעלי חיים אנדמיים

קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
שמפו

ממוזער
240px|ממוזער|שיער מוקצף בשמפו, לפני שטיפה
**שַׁמְפּוֹ** (בעברית: **תַּחְפִּיף**, על פי החלטת האקדמיה ללשון העברית) הוא מוצר ניקוי וטיפוח לשיער. מטרת השמפו היא לנקות את השיער, לרככו ולהקל על סירוקו, באמצעות חפיפה. בדרך כלל השמפו נמכר בצורה נוזלית בתוך בקבוקים, היום ניתן למצוא גם שמפו מוצק.

שמפו המוקצף עם מים הוא חומר פעיל המסיר שומנים מהשיער והקרקפת. חפיפה באמצעות שמפו ומרכך שיער מקלה על עיצוב תסרוקת.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|150px|פרחי צמח הצ'מפה
המילה שמפו מתועדת בשפה האנגלית במשמעות "לעסות" משנת 1762. מקורה במילה בשפת הינדו שאומצה אל תוך הניב האנגלו-הודי. המילה ההינדית הגיעה מהמילה בסנסקריט "צ'אמפה" - הנגזרת משמו של פרח הצמח Michelia champaca. פרחים אלו, בצבע כתום בוהק ובעלי ריח אופייני, שימשו (ועדיין משמשים) להפקת שמן ארומטי אותו נוהגים בהודו לעסות דרך השיער אל תוך עור הקרקפת.

בימיו הראשונים של השמפו, מעצבי שיער אנגלים הרתיחו סבון במים והוסיפו צמחים שונים כדי להעניק לשיער זוהר וריחנות.

במקור, סבון ושמפו היו מוצרים דומים מאוד, שניהם הכילו חומר פעיל שטח, סוג של חומר מקציף לשיער.
השמפו המודרני הראשון נוצר ב-1930 ונקרא "דריין", השמפו הסינתטי הראשון (שהוא לא סבון).

מזמנים עתיקים ועד היום הודים משתמשים בנוסחאות שונות של שמפו הכוללות צמחים שונים כמו אזדרכת הודית, שיקקאי, חינה, בל, ברהמי, חילבה, אלוי ושקדים בשילוב עם מרכיבים ארומאטיים כמו יסמין, כורכום, ורד ומוּשְׁק.

## פעולת השמפו
הפעולה העיקרית של השמפו היא ניקוי הקרקפת מלכלוך וממזהמים סביבתיים אחרים כמו זיעה, קשקשים ושאר שומנים כולל מוצרי טיפוח שהשתמשו בהם בעבר, שמנים, קרמים ותרסיסים. השמפו מרגיע את הקרקפת וגורם לשיער להיראות נקי, רך, מבריק וניתן לסירוק, זאת באמצעות חומרים הנותרים בשיער לאחר החפיפה, גם אחרי שהמים שוטפים את הקרקפת. מטרות אלו מושגות באמצעות שימוש בבסיסי סבון, שבימינו, בזכות ההתקדמות בכימיה ובטכנולוגיה, הוחלפו בתרכובות הכוללות חומרי ניקוי להם תוספים פונקציונליים, חומרים משמרים, תוספים אסתטיים ולפעמים אפילו חומרים פעילים מבחינה רפואית.

## ראו גם
* מרכך שיער

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוצרי ניקיון
קטגוריה:מוצרי טיפוח שיער
קטגוריה:מרחץ
קטגוריה:הודו: המצאות
לכתחילה ובדיעבד

המונחים **לכתחילה** ו**בדיעבד** מתארים את שתי הדרכים לביצוע מעשה שיש לו משמעות הלכתית: **לכתחילה** היא הדרך שבה ראוי לבחור לפני מעשה כדי לבצע את הפעולה בשלמות, ו**דיעבד** (מארמית: "דאי עבד": שאם עשה) הוא החשבת הפעולה לאחר מעשה כמבוצעת, אף על פי שהדרך שבה בוצעה הייתה שונה מהדרך שבה הייתה צריכה להתבצע לכתחילה.

המונח משמש בהשאלה גם בהקשרים שאינם הלכתיים, לדוגמה: הערכה בדיעבד, ראשי תיבות בדיעבד.

## דוגמאות
* ישנה דרישה ביהדות שגודל יריעה של ספר תורה יהיה בין שלוש לשמונה עמודות כתובות. דרישה זו אינה אלא לכתחילה, אולם אם כבר הוכנסה לספר תורה יריעה קטנה יותר – ניתן יהיה להשתמש בספר בכל זאת. דוגמה זו נמצאת גם בדינים מסוימים של חציצה בטבילה ובתחומים נוספים.
* לעיתים דרישה הלכתית לקיום מצווה בצורה מסוימת אינה מעכבת את מקיימה מלצאת ידי חובה לאחר מעשה.
* דוגמאות נוספות הן תקנות חכמים מסוימות אשר נקבעו מראש שאינן מעכבות.

לפעמים הבדיעבד יהפוך לכתחילה במקרים מסוימים כדוגמה: בתפילת שמונה עשרה צריך לעמוד, אך חולה שלא יכול לקום מהמיטה ולעמוד יכול להתפלל לכתחילה שמונה עשרה בישיבה או בשכיבה. דוגמה נוספת: בתפילת שמונה עשרה צריך לפחות להזיז את השפתיים כמו שנאמר: "רק שפתיה נעות וקולה לא ישמע", אבל אילם או אדם שלא יכול אפילו להזיז את השפתיים, יכול לכתחילה גם להרהר את התפילה בלב, בניגוד לאדם רגיל שלדעת רוב הפוסקים אפילו בדיעבד לא יצא.

לפעמים אפשר להקל ולהתיר לחיילים או לאנשים מסוימים לעשות בדיעבד, או להקל בעיניין מסוים אם יש צורך, למשל במקרה שרוב הפוסקים אומרים שאסור לעשות דבר מה, ופוסק אחד אומר אחרת, וסומכים על הרוב, וככה ההלכה לכתחילה – אבל בשעת הדחק מותר להקל לחיילים בעניין מסוים שבדיעבד, אפילו אם ההקלה נסמכת על דעת יחיד.
## ראו גם
* הערכה בדיעבד
* שעת הדחק

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:מונחים תלמודיים
מניפנית מצויה

**מניפנית מצויה** (שם מדעי: *Ptyodactylus guttatus*) היא מין של מניפנית, סוג במשפחת הפילודקטיליים.

## מאפיינים
המניפנית המצויה היא שוכנת קרקע באזורי סלעים ומצוקים. אורכה כ-14–16 ס"מ. צבעה חום בהיר עם נקודות לבנות וחומות, אשר נותנים לה יכולת הסוואה. בכל אצבע ישנן שערות המתחלקות לשעריות משנה. כל אחת ממיליוני השעריות יוצרת אינטראקציה (קשרי ואן דר ואלס) עם משטח קשה, המאפשר למניפנית להיצמד לקירות או לתקרה כנגד כוח המשיכה. מניפות הצמדה אלו, הנראות כמניפות (ומכאן שמה), מאפשרות לה לברוח מעלה בשעת סכנה. ייתכן וזו הסיבה שרוב המניפניות הבוגרות בורחות למעלה לצורך התגוננות או למסתור כגון חריץ בסלע, אך הן לא יסרבו למסתור בשיחים בשעת סכנה. בשעת דחק המניפנית (כמו שממיתיים אחרים) משילה את זנבה, שנותר מפרפר בידי הטורף. לאחר זמן צומח זנב חדש, אם כי מנוון מעט יחסית לזנב המקורי (בתמונה ניתן לראות את ההבדל בין הזנב לשאר הגוף).

נפוצה בגליל, צפון הנגב, יהודה ושומרון, מישור החוף והשפלה, הכרמל והגולן. פעילה בשעות הערב, עד לשעות הלילה המוקדמות. ניזונה מחרקים.

לנקבות החיות עם אותו זכר בטריטוריה משותפת יש לרוב אתר הטלה משותף. המניפנית מטילה כ-2 ביצים, באדמה או בחריצי סלעים, ומדביקה אותן לתקרת הסלע. ביצי המניפנית הן בעלות קליפה רכה וגמישה, המתקשה לאחר ההטלה. כל נקבה חוזרת להטיל באותו מקום עד ארבע פעמים בשנה, וכך מצטברות על התקרה ביצים כדוריות רבות שקוטרן כ-15 מילימטרים.

יכולת מלאכותית דומה (ביומימיקרי) הודגמה עבור בני אדם תוך שימוש בעזרים חיצוניים הבנויים ככפות רגלי המניפנית ומאפשרים לאנשים לטפס על קירות.

הזכר טריטוריאלי, ומכריז על נחלתו בנקישות קצובות המושמעות באמצעות החך.

## מינים נוספים בישראל
* **[[מניפנית אילתית]]** (*Ptyodactylus hasselquistii hasselquistii*) – הגדולה במניפניות בארץ, אורכה כ-18–19 ס"מ, תפוצה בהרי אילת.
* **[[מניפנית גלילית]]** (*Ptyodactylus puiseuxi*) – צבעה אפור עד שחרחר ועל גופה כתמים בהירים בגוון אפור עד לבן. פעילה ביום. תפוצה בגליל ובגולן.

## גלריה

Ptyodactylus hasselquistii guttatus - Dana Jordan.JPG|מניפנית מצויה בשמורת דאנא בירדן
Ptyodactylus guttatus 10-03-2017.jpg|מניפנית מצויה בהר הגלבוע
CarmelForestEggs.jpg | ביצי מניפנית מחורשת הארבעים בכרמל
Ptyodactylus guttatus Sderot.jpg|מניפנית שנלכדה בשדרות


## קריאה נוספת
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **[[זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה]]**, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 43-45

## קישורים חיצוניים

* לטאות ישראל באתר snakes

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1827
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל פון היידן
קטגוריה:פילודקטיליים
קטגוריה:ארץ ישראל: לטאות
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
בית אלשיך

**בית אלשיך** היה מקום ישיבה ובית מדרש ששכן בבית הכנסת "כניס בית אלשיך" שבשכונת קאע אל-יהוד בצנעא שבתימן, ופעל החל משנות ה-80 של המאה ה-17 ועד לעלייה הגדולה של יהודי תימן לישראל בשנת 1949.

## היסטוריה ופעילות
בית המדרש הוקם על ידי מארי יחיא הלוי, דיין בבית הדין של צנעא, מיד לאחר שוב הגולים מגלות מוזע בשנת הת"מ 1680. במקום הייתה הספרייה הגדולה בעיר צנעא וכנראה הגדולה בתימן כולה. הספרייה הכילה ספרים יקרי ערך, כתבי יד וכתבים מודפסים, חלקם בני 400 ו-500 שנה. חלק מהספרים העתיקים הועברו אליה מבית הכנסת בסאילה, שהיה בשכונת היהודים הקודמת שבתוך חומות העיר העתיקה. בין הרבנים הבולטים שלמדו ולימדו במקום במהלך הדורות היו הרב אברהם אלשיך, הרב חיים קורח ותלמידיו הרב אהרון הכהן, הרב יחיא קאפח והרב יחיא יצחק הלוי. בדור האחרון, בעקבות המחלוקת עם הדרדעים, עברו אליה תלמידי החכמים שלמדו בבית מדרש בית אלכסאר ובהם הרב חיים כסאר (ראש הישיבה) והרב חיים חובארה. בסמוך לעלייה הגדולה לארץ ישראל היה הרב יחיא אלשיך אחד מחכמי הישיבה.

על בית אלשיך לא פסחה גזירת החורבן שקבע האמאם בשנת 1762. מהרי"ץ קונן על כך ובין היתר כותב כך: "אללי לי עת אזכור לדור הולך ודור בא, לבית הכנסת הלוי והן עתה נרה כבה, כי חדלו שוחריה ואין יוצא ואין בא". אז פנה סאלם בן יוסף בן יחיא הלוי לשלטונות על מנת לחדש את בית המדרש, הצליח ובנה אותו מכספו. בשנת 1829 הקדיש הרב אברהם בן סאלם הלוי את בית אלשיך לכלל הציבור, מלבד החזקה על נוהלי השררות הנהוגים בבית הכנסת שהשאיר ליורשיו. כיוון שהיה נשיא הקהילה, זכה לכינוי "אלשיך", כלומר הנשיא, והכינוי עבר למשפחתו ולבית הכנסת.

בבית הכנסת התפללו רבנים ידועים. כמו רוב בתי הכנסת בתימן ובפרט בצנעא, הנוסח בו התפללו היה נוסח הבלדי. בלילות שבת לאחר חצות הלילה מתקבצים היו לאמירת תהלים ובקשות. בית הכנסת תפקד עד העלייה הגדולה בשנת 1949. אוסף הספרים הנדירים שהיה במקום לא שרד. בעת העלייה הגדולה, ארזו מנהיגי הישיבה את הספרים בארגזים על מנת להעלותם עמם לישראל. מארגני העלייה הודיעו כי הספרים יישלחו באניה דרך הים, ולבסוף נעלמו הספרים כולם בטענה שהם נשרפו. על פי חשד, נמכרו הספרים לספריות ומוזיאונים בעולם.
### בישראל
בשנת תשמ"ט (1989) הקים מחדש הרב יחיא אלשיך את ישיבת בית אלשיך בירושלים. בראשה עומד אחד מחתניו, הרב דוד אלנדאף (נכדו של הרב אברהם אלנדאף).

## הערות שוליים

קטגוריה:תימן: ישיבות
בית הכנסת
בית הכנסת
קטגוריה:תימן: בתי כנסת
אנציקלופדיה יודאיקה

**אנציקלופדיה יודאיקה** (באנגלית: **Encyclopaedia Judaica**) היא אנציקלופדיה המתמקדת בנושאי עם ישראל: יהדות, מדעי היהדות ותולדות עם ישראל שיצאה לאור בישראל באנגלית, בשנת 1972, ובה 16 כרכים ו-25,000 ערכים. בתחילת 2007 יצאה לאור מהדורה מחודשת של האנציקלופדיה, ב-22 כרכים.

## מהדורה ראשונה, 1972

בשנים 1928–1934 יצאה לאור בגרמנית אנציקלופדיה יודאיקה, שלא הושלמה עקב עליית הנאצים לשלטון בגרמניה. אחדים מהערכים של אנציקלופדיה זו, (וכן חלק מכספי השילומים לגולדמן), שימשו בהכנת "אנציקלופדיה יודאיקה" באנגלית שיצאה לאור ב-1972, בהוצאת כתר. 

במהלך השנים 1972–1994 יצאו לאור עשרה כרכי עדכונים, שקובצו בשני מקבצים: אירועי 1973–1982 ואירועי 1983–1992. העורך הראשי של האנציקלופדיה היה ססיל רות, ואחריו ג'פרי ויגודר (השניים ערכו קודם את "אנציקלופדיה של היהדות", בשפה העברית, שראתה אור בהוצאת מסדה ב-1969). העורך הגרפי היה מרדכי אנסבכר.

פרויקט האנציקלופדיה יודאיקה (מהדורת 1972) היה הראשון בישראל בו מרבית שלבי העבודה הטכנית בוצעו בעזרת מחשב:
הטקסטים הוקלדו במכונות כתיבה שייצרו סרטי נייר, סרטי הנייר נקלטו במחשב ועברו בו עיבודים אחדים, וביניהם: הגהות וקליטת התיקונים, הכנה אוטומטית של אינדקס, סדר דפוס ממוחשב (computerized typesetting), עימוד ממוחשב, ופלט בסרט מגנטי לסדר-צלם .

במהלך השנים יצאה לאור גם גרסת CD-ROM של מהדורה זו.

בתחילת שנות השבעים הושק מיזם להוצאת מהדורה מקוצרת ברוסית. מיזם זה הפך למיזם עצמאי, בשם "אנציקלופדיה יהודית קצרה בלשון הרוסית" (Краткая еврейская энциклопедия), שיצא לאור ב-11 כרכים בשנים 1976–2005.

## מהדורה שנייה, 2007

מהדורה מחודשת של האנציקלופדיה יצאה לאור בתחילת 2007, בעריכתם של פרד שקולניק, שנמנה עם עורכיה של מהדורת 1972, ומיכאל ברנבאום. במהדורה החדשה נוספו ערכים חדשים, חלק מהערכים הישנים עודכנו ומספר התמונות והאיורים הוקטן. יש כמה ערכים שהיו במהדורה הראשונה ואינם בחדשה, ועל כן המהדורה החדשה אינה מייתרת את הראשונה. בין כותבי ועורכי המשנה של המהדורה: פרופ' אבי רביצקי (מחשבה יהודית ופילוסופיה), פרופ' משה אידל (קבלה וחסידות), פרופ' מנחם אלון ופרופ' אביעד הכהן (משפט עברי), פרופ' ענת פינברג (ספרות). 

המהדורה יצאה לאור ב-22 כרכים והודפסה בשיתוף פעולה של הוצאת כתר עם הוצאת מקמילן (Macmillan Reference USA) מדטרויט, שבבעלות חברת תומסון גייל. מהדורה זו מופצת גם בגרסת ספר אלקטרוני.

## קישורים חיצוניים

*  
* אנציקלופדיה יודאיקה. מהדורה שנייה, כרכים 1–22 בארכיון האינטרנט
* 
* 
* ביקורות על המהדורה החדשה של אנציקלופדיה יודאיקה באתר Seforim Blog
* Urim Publications: Encyclopaedia Judaica

קטגוריה:אנציקלופדיות יהודיות
יודאיקה
קטגוריה:ספרי 1972
קטגוריה:ספרי 2007
חיים רומנו (מנהל)

**חיים רומנו** (נולד ב-10 בספטמבר 1954) הוא מנהל ישראלי, לשעבר מנכ"ל חברת התעופה "אל על" ופרטנר תקשורת (מותגי Orange ו-012).

## קורות חיים
רומנו נולד ב-1954. הוא שירת בחיל הים ובתפקידו האחרון היה סגן ראש מספן כוח האדם (רמכ"א). לאחר מכן היה ראש מרכז תעסוקת אזרחים בצה"ל, ובשנת 1996 פרש מצה"ל בדרגת אלוף-משנה. בשנים 1996–1998 היה ראש אגף משאבי אנוש בשירות הביטחון הכללי. בשנת 1998 מונה לסמנכ"ל משאבי אנוש ותשתיות בחברת פרטנר תקשורת, בשנת 2000 מונה לסמנכ"ל שירות לקוחות, בשנת 2002 מונה לסמנכ"ל מכירות ושירות לקוחות, ובשנת 2004 מונה למשנה למנכ"ל החברה.

בעקבות השתלטותה של משפחת בורוביץ' על חברת התעופה "אל על", מונה רומנו ב-10 במרץ 2005 למנכ"ל החברה, ובדצמבר 2009 פרש מתפקידו.

ב-14 בספטמבר 2011 חזר לחברת "פרטנר תקשורת" כמנכ"ל החברה. במאי 2015 הודיע על פרישתו וב-1 ביולי אותה שנה סיים את תפקידו.

רומנו בוגר תוכנית ניהול לבכירים AMP באוניברסיטת הרווארד, בעל תואר BA במדעי הרוח מאוניברסיטת תל אביב ו-MA במדע המדינה וביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה.

מאז סיום תפקידו בפרטנר התמקד רומנו בעסקיו הפרטיים, ובנוסף הוא משמש כמנטור למנהלים בכירים במשק, מייעץ ומלווה חברות בשלבים שונים ומרצה בתחומי ניהול, ניהול משברים, יחסי לקוחות ועוד.

## חיים אישיים
רומנו מתגורר בגבעתיים, נשוי ואב לשניים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ראשי האגף למשאבי אנוש בשב"כ
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי השב"כ
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי אל על
קטגוריה:אלופי-משנה בחיל הים
קטגוריה:ראשי מספן כוח האדם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
פירמידת טרנסאמריקה

שמאל|ממוזער|250px|פירמידת טרנסאמריקה. תצפית רחוב
**פירמידת טרנסאמריקה** (באנגלית: **Transamerica Pyramid**) היא הבניין המוכּר ביותר בסן פרנסיסקו, ואחד מסמליה של העיר. הוא נבנה במקומו של . גובהה של פירמידת טרנסאמריקה 260 מטר ויש בה 48 קומות מסחר ומשרדים. הבניין נבנה בשנים 1969–1972, ועם השלמתו, הוא היה הבניין השמיני בגובהו בעולם.  פירמידת טרנסאמריקה הייתה גורד-השחקים הגבוה ביותר ממערב למיסיסיפי עד 1974. נכון לשנת 2025, הוא הבניין השני בגובהו בסן פרנסיסקו, ה-65 בגובהו בארצות הברית, ה-73 בגובהו באמריקה הצפונית וה-544 בגובהו בעולם.

אף כי המשרד הראשי של **תאגיד טרנסאמריקה** (חברת ביטוח והשקעות) כבר אינו שוכן בבניין, הוא עדיין מזוהה עם החברה ומשולב בלוגו שלה. ב-1999 נרכשה חברת טרנסאמריקה על ידי חברת הביטוח ההולנדית .

בשנת 2020 נמכר הבניין למשקיע  מניו יורק, שבשנת 2022 שכר את נורמן פוסטר לעצב מחדש את פנים הבניין ולשפץ אותו.

## רקע
פירמידת טרנסאמריקה תוכננה בידי האדריכל ויליאם פריירה, למרות התנגדויות מרובות (מתנגדי הבניין קראו לו Pereira's Prick, "הפין של פריירה"). מרגע הגשת התוכניות לבניין ב-1968 החלו להישמע התנגדויות מצד הציבור. רבים נרתעו בשל גודלו של הבניין וצורתו הפוטוריסטית (על פי התכנון המקורי נועד לקום באותו אתר בניין גבוה בהרבה, שאילו הוקם היה הבניין השני בגובהו בעולם). אלן ג'ייקובס, אחראי התכנון בעיריית סן פרנסיסקו, אף קרא לבניין "מבנה לא-אנושי". אבל ראש העיר ג'וזף אליוטו העניק את תמיכתו הנלהבת לפרויקט.

הפולמוס המשיך במהלך הבנייה: הכתב לענייני אדריכלות של הלוס אנג'לס טיימס כתב ב-1971 כי "זוהי אדריכלות אנטי-סוציאלית ברמתה הגרועה ביותר; זו צורה של אנרכיה ומפגע מהסוג שגדל בברקלי ובאוקלנד, בצדו השני של המפרץ." האדריכלים ענו במאמר תגובה: "אילו היה על כל הבניינים החדשים להתאים לגודלם ולסגנונם האדריכלי של הבניינים השכנים, ערינו היו כיום עדיין ערבוביה של בקתות חומר".

הבנייה בצורת פירמידה אינה משתלמת מבחינה כלכלית, כיוון שאינה מנצלת באופן מיטבי את שטח המגרש; השיקולים היו אסתטיים, וכן סביבתיים: האור והאוויר אינם נחסמים, ויכולים להגיע עד הקומות התחתונות.

## המבנה
הבניין הוא פירמידה גבוהה בעלת בסיס ריבועי, ובחלקו העליון יש שתי "כנפיים" בשני צדדיו. הכנף המזרחית מכילה פיר מעלית (רק שתיים משמונה-עשרה המעליות בבניין מגיעות לקומה העליונה), והמערבית חדר מדרגות ופיר ליציאת עשן. בסיס הפירמידה הוא בן ארבע קומות, ונועד לעמוד בפני רעידות אדמה, שסן פרנסיסקו מועדת להן. בבניית הבסיס נעשה שימוש ב-12,233 מטר מעוקב של בטון ו-483 קילומטר של פלדת זיון. חזית הבניין מכוסה רסיסי קוורץ, מה שמעניק לה את צבעה הלבן. בסך הכול יש בפירמידת טרנסאמריקה 3,678 חלונות.

65 המטרים העליונים במגדל מהווים את החוד; בראש חוד זה יש ארבע מצלמות הפונות לארבע רוחות השמיים, והן מהוות "קומת תצפית וירטואלית". ארבעה מסכים במבואה מציגים 24 שעות ביממה את הנשקף מהמצלמות. מרפסת תצפית שהיה בקומה ה-27 נסגר אחרי הפיגוע במגדלי התאומים, ו"המצפה הווירטואלי" החליף אותו. חוד הפירמידה מכוסה לוחות אלומיניום, ובחגים חשובים הוא מואר באור זרקורים לבן.

## גלריית תמונות

SanFrancisco DownTown.jpg|מראה מרחוב במרכז סן פרנסיסקו
SF Transamerica top CA.jpg|חוד הפירמידה, המחופה בלוחות אלומיניום
TransAmerica Pyramid.jpg|מבט ממפלס הרחוב
SF Transamerica full CA.jpg|תצפית ממגדל סמוך


## קישורים חיצוניים

* 
* פירמידת טרנסאמריקה באתר המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: גורדי שחקים
אלכסנדר גוטליב באומגרטן

ממוזער|עטיפת ספרו "אסתטיקה"
**אלכסנדר גוטליב באומגרטן** (בגרמנית: **Alexander Gottlieb Baumgarten**; 17 ביולי 1714 - 27 במאי 1762) היה פילוסוף גרמני, ממשיכו של גוטפריד וילהלם לייבניץ וכריסטיאן וולף. היה יוצרו של המונח "אסתטיקה" כמדע של קליטת החושים.

## כתיבתו
באומגרטן ראה בלוגיקה ענף של חשיבה העוסק בביקורת ההכרה שלנו את העולם, וסבר שבמקביל לה צריך להיות ענף של חקירה המלמד אותנו כיצד לחוש, ובעיקר כיצד לראות את העצמים שבטבע. כשם שהלוגיקה מסייעת לנו בהכרה מדעית של הדברים, כן צריך להיות תחום-מחקר המסייע לנו בקליטה החושית את הדברים בטבע. מבחינתו, האסתטיקה הייתה רק שלב מכין ללוגיקה, שהייתה מבחינתו חזות הכל, ולכן נחותה ממנה. מבחינת הרציונליזם של המאה ה-17, הכרה של עצם בטבע חייבה קבלת נתוני-חושים ועיבודם בהתאם לאידיאות הטבועות מלידה המצויות בהכרה האנושית עוד לפני ההיתקלות בעצמים השונים.

את האיכויות החושיות של האובייקט (צבע, קשיות) יש לתרגם למונחים מתמטיים: קיום או אופן קיום האובייקט הוא בעיה שפתרונה טמון במונחים כגון צורה, תנועה, כוח או מהירות, שניתנים לכימות. האובייקט קיים משום שהייתה תנועה מסוימת של תבניות מסוימות, בקצב מסוים, שסיבותיה מסוימות. מבחינת הרציונליסטים, התחושה מספקת לנו נתונים ראשוניים אודות האובייקטים, אשר על נתונים אלה אין לסמוך. יש לארגן את הנתונים לפי קני-מידה וכלי-בקרה שכליים ולכן אנו זקוקים ללוגיקה. מאידך, השכל יכול לספק לנו אידיאות בהירות ומובחנות שכוחן יפה להסברת כלל הדברים בטבע. אולם כדי לדעת שהאובייקט קיים ועל מנת לדעת את אופן-קיומו (תכונותיו המסוימות) אנו נזקקים לתחושה.

מבחינת באומגרטן, האמנויות צריכות לחנך את האדם לתחושה מדויקת, שלמה ועשירה ככל האפשר של העצמים בטבע, כדי להציב שאלות למדע על סמך תחושה מדויקת של העצמים בטבע ותכונותיהם. מבחינתו, בראש ההיררכיה של האמנויות ניצבות הספרות והציור המהוות אמנויות המסוגלות לתאר בפירוט עצמים בטבע – כולל בני אדם כיחידים וכציבורים. לדעתו, היכולת להתעמק בפרטי התיאור הספרותי או בפרטי הציור, יצרו בנו את היכולת לחוש במורכב ובעשיר שבמציאות. כתוצאה מכך, היפה בעיניו איננו תכונה של אובייקטים אלא תכונה של אופן התפיסה. היפה הוא תפיסה מובחנת בה נקלט העושר המלא של אובייקט מסוים. תפקיד האמנות הוא לחנך אותנו לתפיסה חושנית מלאה של העצמים, שהיא "היפה".

באומגרטן, איש האסכולה הרציונליסטית של לייבניץ, הבחין בין הרשמים השונים המתגלים לנו כתוצאה מפעילות החושים, כלומר נתוני-תחושה עמומים, לבין ההכרה המדעית היוצרת אידיאות בהירות ומובחנות. ההבדל בין ההרגשה האסתטית לבין ההכרה השכלית איננו נעוץ באובייקט המועמד לבחינה אלא בשוני שבצורת תפיסת האובייקט: תפיסה חושנית מושלמת היא תפיסה בלתי-מודעת של יחסים שכליים המתקיימים במציאות. כך, למשל, הרציונליסטים גרסו כי ההנאה מן האמנות יסודה בהנאה מביצוע פעולות אריתמטיות ללא מודעות: המקשיב למוזיקה נהנה מן המקצב, מבצע פעולות מתמטיות בלתי-מודעות בכל הנוגע לפסוק המוזיקלי. ישנה זהות מוחלטת של התוכן, בין פעולת המתמטיקאי העוסק ביחסים מתמטיים טהורים, לבין פעולת המאזין המוזיקלי העוסק באותם היחסים עצמם. המוזיקה קיימת מתוך אנלוגיה למתמטיקה. המוזיקה בפרט, והאמנות בכלל, מענגות אותנו דווקא משום הקרבה המצויה בהן לפעילות רציונלית טהורה, ולא בגלל אלמנטים אחרים דוגמת צליל כזה או אחר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פילוסופים גרמנים
קטגוריה:פילוסופים של עידן הנאורות
קטגוריה:אסתטיקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בגרמניה
קטגוריה:ילידי 1714
קטגוריה:נפטרים ב-1762
35 (מספר)

**35** (במילים בלשון זכר: **שלושים וַחֲמישה**; בלשון נקבה: **שלושים וחמש**) הוא מספר טבעי העוקב ל-34 וקודם ל-36.

## במתמטיקה
* 35 הוא הסכום של חמשת המספרים המשולשיים הראשונים.

## במדע
* 35 הוא המספר האטומי של ברום.

## בתחומים אחרים
* 35 הוא הגיל המינימלי שבו אפשר להיבחר לנשיא של ארצות הברית, אירלנד ופולין.

## ראו גם
* שלושים וחמישה במאי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מספרים טבעיים
38 (מספר)

**38** (במילים בלשון זכר: **שלושים ושמונָה**; בלשון נקבה: **שלושים ושמונֶה**) הוא מספר טבעי העוקב ל-37 וקודם ל-39.

## במתמטיקה
*38 הוא סכום שלושת ריבועי המספרים הראשוניים הראשונים.
*38 הוא המספר הזוגי הגדול ביותר שאינו סכום של שני מספרים אי זוגיים פריקים.

## במדע
*38 הוא המספר האטומי של סטרונציום.

## בתחומים אחרים
*38 הוא מספר התאים שיש ברולטה.
*38 בסינית מדוברת הוא עלבון שמתייחס למישהו שמתנהג באופן נשי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מספרים טבעיים
מארש

שמאל|ממוזער|250px|תזמורת הנוער של עיריית ירושלים במצעד יום העצמאות, 1964
[שמאל|ממוזער|250px|חלק ממארש המנוגן על ידי [תזמורת חיל הנחתים של ארצות הברית]]
[250px|ממוזער|שמאל|[תזמורת חיל הנחתים של ארצות הברית צועדת בניו יורק]]
**מארש**, **שיר לכת** או **צְעוּדָה**, כסוגה מוזיקלית, הוא לחן בעל מקצב קבוע ועוצמתי, המשמש בעיקר במצעדים צבאיים או חגיגיים. המארשים מבוצעים בעיקר בכלי הקשה ובכלי נשיפה, בידי תזמורת צועדת או תזמורת הנמצאת על במה לצד הדרך שבה עובר המצעד. המוזיקה של המארש כתובה בקצב זוגי של ארבעה רבעים או של שני רבעים (אלה ברווה – על החצי), מכיוון שעליה ללוות את קצב הצעידה בימין-שמאל.

סוג נוסף של מארש הוא מארש אבל – לחן במקצב איטי המיועד לצעידה בהלוויות.

## היסטוריה
מקורו של המארש הוא כנראה צבאי. המלחינים ניסו לחקות את תנועות החיילים ובכך הצורה הבסיסית של המארש החלה להיווצר. המארשים הלהיבו את החיילים ונתנו להם מוטיבציה להילחם ולכן פעמים רבות נוגנו מארשים לפני מלחמה. המארשים החלו להיכתב באופן מסודר רק מהמאה ה-16 והלאה. עד אז המארשים היו רק קטעי תיפוף עם אלתורים של כלי בודד או מספר כלים.

בתקופות הקלאסית והרומנטית, המארשים שולבו בעיקר באופרות, ולעיתים בסונאטות ובסימפוניות. במאה ה-16 החלה התפתחות של כלי הנשיפה ועם הזמן עד למאה ה-19 המארשים נהפכו להיות נפוצים, ונוגנו במיוחד על ידי כלי הנשיפה המפותחים יותר, מבתקופות הבארוק והקלאסית. מהעת החדשה, המארשים היו כבר צורה מוזיקלית מבוססת ומכובדת, ומלחינים רבים יותר ויותר החלו לכתוב מארשים לתזמורת גדולות יותר ויותר, ואף בקצבים שאינם זוגיים (לדוגמה the washington post). כיום המארשים מנוגנים בעיקר באירועים ובטקסים חגיגיים כגון תהלוכות, מצעדים והכתרות.

## ראו גם
* תזמורת צועדת
* שירי מארש בוויקיפדיה העברית
## קישורים חיצוניים

* חיים נחמן ביאליק, לממשלת המַרש
* 
* 

*
קטגוריה:מבנים מוזיקליים
קטגוריה:מוזיקה צבאית
Iron

**Iron** הוא אלבומה השני של להקת הפולק מטאל הפינית אנסיפרום, שיצא ב-17 במאי 2004.

## רשימת שירים

# Ferrum Aeternum – 3:28
# Iron – 3:53
# Sword Chant – 4:44
# Mourning Heart (Interlude) – 1:23
# Tale Of Revenge – 4:30
# Lost In Despair – 5:37
# Slayer Of Light – 3:10
# Into The Battle – 5:52
# Lai Lai Hei – 7:15
# Tears – 3:19


## משתתפים
* Jari Mäenpää – גיטרה, שירה
* Markus Toivonen – גיטרה
* Jukka-Pekka Miettinen – גיטרה בס
* Oliver Fokin – תופים
* Meiju Enho - קלידים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פולק מטאל
קטגוריה:אלבומי מטאל
דגל איי שטלנד

[שמאל|ממוזער|250px|הדגל מתנופף ב[אונסט]]
**[[דגל]] [[איי שטלנד]]** עוצב על ידי רוי גרונברג (Roy Grönneberg) וביל אדמס (Bill Adams) בשנת 1969 על מנת לציין 500 שנה להעברת השליטה באיים מידי נורווגיה לסקוטלנד.

הדגל הוכר על ידי חצר הלורד ליון, הסמכות העליונה להרלדיקה בסקוטלנד ב-1 בפברואר 2005, לפני משחקי האיים אשר התקיימו בשאטלנד ביולי 2005. ואומץ בידי מועצת איי שטלנד ב-13 בדצמבר 2006 כמו כן נקבע כי יחס האורך/רוחב של הדגל יהיה 3:5.

צבעי הדגל הם צבעי דגל סקוטלנד אבל צורת הדגל היא צלב נורדי על מנת לסמל את הקשר בין האיים לנורווגיה.

תושבי האיים עושים בדגל שימוש נרחב, ומניפים אותו על כלי השיט שלהם ועל בתיהם כסמל לזהות המיוחדת של האיים.

בשנת 2007 נחגג לראשונה "יום דגל שטלנד" ביום אמצע הקיץ 21 ביוני. מועצת איי שטלנד קיוותה כי ביום זה יחגגו את *"כל הדברים שהם שטלנד"*.

הדגל זהה לדגל הלא רשמי של איסלנד, ה''הוויטבלאין'' בו עשו שימוש הלאומנים האיסלנדים בראשית המאה ה-20, קודם למלחמת העולם הראשונה, בטרם איסלנד קיבלה את עצמאותה, אך נזנח בגלל דמיונו לדגל החרטום של הצי היווני (מבקרים רבים טענו כי קיים קושי להבדיל בין שניהם בים, דבר החשוב ביותר בשעת מלחמה)

דגל זה זהה גם לדגל פינלנד אך בצבעים הפוכים.

## ראו גם
* דגל סקוטלנד
* גלריית דגלי סקוטלנד
* גלריית דגלי הממלכה המאוחדת
* דגל צלב נורדי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

שטלנד
שטלנד
קטגוריה:איי שטלנד
אורזי מזוודות

**אורזי מזוודות** הוא מחזה קומי מאת חנוך לוין.

עלילת המחזה מתרחשת בישראל של שנות ה-60. הדמויות חיות בבדידות ועם הזמן מתות או אורזות מזוודה וטסות לחו"ל. במהלך המחזה ישנן שמונה לוויות של דמויות מהמחזה.

מילות השיר "לונדון", שהולחן ובוצע בידי חוה אלברשטיין ושנכלל בשנת 1989 באלבום הנושא את אותו השם (לונדון), נלקחו מתוך אחת השיחות במחזה.
## הפקות
המחזה הועלה לראשונה בתיאטרון הקאמרי במרץ 1983 בבימויו של מייקל אלפרדס. עם השחקנים שהשתתפו בהפקה זו נמנים תיקי דיין, זהרירה חריפאי וחני נחמיאס. הפקה זו גם הוצגה בצרפת.

בשנת 2003 הועלה המחזה לראשונה גם בשפה הערבית, בתרגום של עלאא חליחל, בתיאטרון אוניברסיטת חיפה. המחזה הוצג לחלופין בעברית ובערבית, עם שני צוותי שחקנים: תלמידי שנה ג' בחוג לתיאטרון באוניברסיטה ושחקנים מקצועיים בוגרי החוג.

בשנת 2011 הועלה המחזה מחדש בתיאטרון הקאמרי בהשתתפות דרור קרן, רבקה מיכאלי וחנה מרון.

## דמויות

## גרסת במה 1983
***תיאטרון**: התיאטרון הקאמרי
***בימוי**: מייקל אלפרדס
***תפאורה**: רות דר
***מוזיקה**: רפי קדישזון
***שחקנים**:

## גרסת במה 2011
***תיאטרון**: התיאטרון הקאמרי
***בימוי**: אודי בן-משה
***תפאורה**: רות דר
***מוזיקה**: קרן פלס
***שחקנים**:

## המחזה בדפוס
* חנוך לוין, **אורזי מזוודות: קומדיה עם שמונה הלוויות**, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1983.
* חנוך לוין, **סוחרי גומי ואחרים** **- מחזות 2**, עריכה: מנחם פרי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספרי סימן קריאה, 1988.

## לקריאה נוספת
* לאה צרפתי, **"אורזי-המזוודות" לחנוך לוין**, **[[עלי-שיח]]** 24 (תשמ"ז), 39–44.

## קישורים חיצוניים
* 
**ביקורות**
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות חנוך לוין
קטגוריה:מחזות סאטיריים
קטגוריה:מחזות קומדיה שחורה
קטגוריה:מחזות משנות ה-1980
קטגוריה:יצירות משנת 1983
סופר דרינק

**סופר דרינק** הייתה חברה שעסקה בייצור, שיווק והפצה של משקאות קלים בישראל.

החברה נוסדה בשנת 1969 על ידי סימן מיכל. מאז 1977 היה מפעל החברה באזור התעשייה עטרות שבצפון ירושלים.

החברה התמחתה בשיווק משקאות קלים זולים, שכיוצאת דופן סדרת "טריפ" בהיותה יקרה באופן יחסי.

החברה ייצרה שלוש סדרות של משקאות:
*סדרת "טריפ" - סדרה של עשרה טעמים של משקאות קלים (משווק מ-2002).
*סדרת מיצים ונקטרים - סדרה של 13 נקטרים המורכבים מ-45% פרי ללא חומר משמר.
*סדרת המשקאות המוגזים - סדרה של 18 טעמים של משקאות מוגזים.

בדצמבר 2014 פנתה החברה לבית המשפט בבקשה להקפאת הליכים למשך חודשיים בעקבות חובות של 21 מיליון ש"ח. את המשבר ייחסה החברה, בין השאר, למבצע צוק איתן, שפגע במכירותיה. בקשתה של החברה אושרה, ומונו לה נאמנים שפעלו למכירתה. החברה נמכרה כעבור מספר חודשים למשקיעים מדרום אמריקה.

המותג "סופר דרינק" יצא משימוש. החברה מפיצה את המשקאות במותג "סוויץ'" למוגזים ו"טריפ" לקלים.

## קישורים חיצוניים
*super-drink.co.il - אתר האינטרנט של החברה בארכיון האינטרנט
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:יצרני משקאות ישראלים
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1969
קטגוריה:חברות ישראליות שנסגרו
סנט אפולינרה אין קלאסה

שמאל|250px
ממוזער|שמאל|250px|כיפת האפסיס בכנסייה
**הבזיליקת סנט אפולינרה אין קלאסה** (איטלקית **Basilica di Sant'Apollinare in Classe**) היא כנסייה מן התקופה הביזנטית, הנמצאת בעיר רוונה. הכנסייה הוכרה כאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו בזכות "הפשטות והטוהר של עיצובה ושימושה בחלל" ובזכות עיטורי הפסיפסים שבה.

מבנה הלבנים המקורי של הכנסייה, אשר הוקמה לצד הנמל העתיק של העיר רוונה בידי הבישוף יוריקונוס (Ursicinus), נבנה בזמן המקביל לבנייתה של בזיליקת סן ויטאלה ובמימונו של בנקאי יווני בשם יוליאנוס, אשר תרם כספים לבנייתן של שתי הכנסיות. הכנסייה נבנתה, כנראה, לצידו של בית קברות נוצרי ועל שטחו של בית קברות אחר, פגאני. חלק מן הקטקומבות מבית קברות זה, שולבו בבניית הכנסייה.

ב-8 במאי, שנת 549, נחנכה הכנסייה בידי מקסימיניאוס (Maximianus of Ravenna), בישוף העיר רוונה, ככנסייה המוקדשת לזכרו של אפולינרה הקדוש, הבישוף הראשון של העיר רוונה וקדוש-הפטרון שלה, אשר שרידיו נקברו בה. בשנת 856 הועברו שרידיו של הקדוש אל בזיליקת סנט אפולינרה נואובו, בגלל מתקפות של פיראטים.

מבנה הכנסייה הוא כשל בזיליקה טיפוסית. הוא מכיל שלושה אולמות אורך, מביניהם המרכזי רחב יותר ובעל גלריית תאורה. גג הכנסייה משופע ועשוי קורות עץ. אולמות האורך הצדדים מופרדים בעזרת שורת עמודי שיש, בעלי כותרות כפולות, בסגנון עיטור אשר מקורו בחלק המזרחי של האימפריה הביזנטית. העמודים נושאים קשתות המעוטרות בקסטות בפנים הקשת.

## עיטורי הכנסייה
מבנה אולם האורך מוביל אל אפסיס מונומנטלי ומוגבה, אליו מובילות 12 מדרגות. קשת האפסיס מציגה את ישו במרכז, בתוך מדליון ומשני איבריו מופיעים ארבעת האוונגליונים המופיעים כדמויות סמליות ומכונפות. ברגיסטר נמוך יותר מופיעים 12 כבשים היוצאות משערי העיר ומטפסות אל מרכז קשת האפסיס. הן מייצגות את 12 השליחים של ישו. בצידי הקשת מופיעים שני עצי תמר, המסמלים באמנות הנוצרית את גן העדן.

באפסיס עצמו, מעל שורה של ארבעה חלונות גדולים מופיע פסיפס גדול ממדים המציג נושא אסכטולוגי. במרכז הפסיפס מופיע צלב גדול המוקף במדליון עטור כוכבים. משני עבריו מופיעים דמויותיהם של משה ואליהו. הצלב מסמל לא רק את ישו כי אם גם את הטרנספיגורציה שלו, כלומר, את שינוי הצורה שלו מאדם לאל. לפיכך, הופעתו של אליהו אשר "עלה בסערה לשמיים", אינה מקרית כי אם מהוור רמז מקדים במסורת ה"פרה פיגורציה" הנוצרית. מתחת לתיאור זה, מופיע אפולינרה הקדוש בתוך תיאור אידיאלי של גן העדן. לצידו מופיעים שוב 12 השליחים בדמותן כבשים.

מעל שורת הקשתות שבאולם האורך (ה"ספינה המרכזית"), מופיים תיאורים של ארכיבישופים של העיר רוונה. פרסקאות אלו, מתוארכות למאה ה-18. חלקים גדולים בכנסייה חפים מעיטורים ופסיפסים. עיטורים אלו, כנאה, נהרסו במהלך ההיסטוריה. ייתכן שהושמדו במהלך ההתקפה של הצבא הוונציאני, בשנת 1449.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנות ביזנטית
קטגוריה:רוונה: מבנים
קטגוריה:איטליה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:רוונה: פסיפסים
קטגוריה:פסיפסים מן התקופה הביזנטית
אפולינרה אין קלאסה
גלריית דגלי סקוטלנד

דגלים ייחודיים בהם נעשה שימוש בסקוטלנד. 

## דגל לאומי

## דגלים מלכותיים

## דגלי ממשל

## דגלים אזוריים ועירוניים

## דגלים דתיים

## דגלים היסטוריים

## קישורים חיצוניים

*
סקוטלנד