open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אריאנה מלמד

**אריאנה מלמד** (נולדה ב-16 במרץ 1958) היא עיתונאית, סופרת, בעלת טור, עורכת, מבקרת ספרות ומבקרת טלוויזיה ישראלית.

## ביוגרפיה
מלמד נולדה בבוקרשט שברומניה להורים ניצולי השואה. משפחתה עלתה עמה לישראל בשנת 1960 והשתקעה באשדוד, שם גדלה והתחנכה. כשהייתה בת שמונה נפגעה בתאונת דרכים והייתה מרותקת למיטתה לתקופה ממושכת. בתקופת נעוריה בלטה בכישורי כתיבתה, ואף הועסקה למשך מספר שנים באגף הדוברות של משרד ראש הממשלה במהלך תקופת כהונתו הראשונה של יצחק רבין. את שירותה בצה"ל עשתה בגלי צה"ל, ומאוחר יותר הועברה לבסיס תחזוקה בשל בעיות בריאות.

בשנת 1984 החלה לעבוד בעיתון "חדשות" כמבקרת הספרות שלו, וכתבה בו עד לסגירתו ב-1993. מלמד כתבה אחר־כך במקומונים "כל העיר" ו"העיר" וב"מעריב" ומאוחר יותר ב"ידיעות אחרונות" ובאתר האינטרנט ynet. כתבה גם טורי אוכל תחת שם העט "אנה וגנר" (שהוא למעשה שמה מנישואים). בדצמבר 2014 פרשה מהעיתון "ידיעות אחרונות". מלמד גרסה כי פרישתה נבעה מכך שלא פורסם מאמרה המבקר את ציפי לבני בזמן הבחירות לכנסת העשרים. דעותיה הנחרצות, בייחוד כמבקרת ספרות וכמבקרת טלוויזיה, זכו לעיתים לתגובות חריפות ממבוקריה, כשלעיתים קרובות התמקדה התגובה במבנה הגוף שלה ובאופייה.

החל מ-2015 מלמד משמשת כמבקרת טלוויזיה וספרות בעיתון "הארץ" וכן כבעלת טור במוסף סוף השבוע.

בשנת 2015 השתתפה בעונת ה-VIP השנייה של תוכנית המציאות "האח הגדול" והייתה המודחת הראשונה מן התוכנית.

בשנת 2020 השתתפה בהפגנות המחאה בבלפור.

ב-27 באפריל 2021 הודיעה על פרישה מ"הארץ" בגלל מצבה הבריאותי. בפברואר 2024 ניתן נגד מלמד פסק דין בתביעת דיבה שהגישה חברת הכנסת לשעבר אסנת מארק. אריאנה מלמד לא הופיעה לדיון ואחריו לא הצליחו למוצאה בביתה.

## חיים אישיים
מלמד נשואה לרוברט וגנר והיא אם לשני ילדים מאומצים. החוק בישראל אוסר על זוגות מעורבים לאמץ, ועקב כך התגרשה מלמד מבן זוגה ואימצה כאם יחידנית.

## כתבים
ספרים פרי עטה:
* **בית-ספר לבאלט**, תל אביב: זמורה ביתן, תשנ"ב-1992
* **חלודה ואבק כוכבים: רשימות קטנות על ספרים גדולים**, תל אביב: ידיעות אחרונות – ספרי חמד, 2001

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* הטורים של אריאנה מלמד באתר "ynet"
* "רק ספרים טובים" - כל הטורים
* 
* 
*

**טורים אישיים**:
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בוגרי מקיף א' (אשדוד)
קטגוריה:בוגרות מקיף א' (אשדוד)
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מבקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:בעלות טור ישראליות
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:מבקרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל ynet
קטגוריה:סגל הארץ
מתחרי האח הגדול
קטגוריה:ישראליות ילידות רומניה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1958
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
קטגוריה:אשדוד: אישים
רוברט אילר

**רוברט אילר** (באנגלית: **Robert Iler**, נולד ב-2 במרץ 1985 בניו יורק) הוא שחקן אמריקאי ממוצא אירי אשר ידוע בעיקר בזכות תפקידו כאיי. ג'יי סופרנו בתוכנית הטלוויזיה של HBO "הסופרנוס".

בחודש יולי 2001 נעצר אילר באשמת שוד מזוין של שני תיירים ברזילאים, ואחזקת מריחואנה. הוא שוחרר בערבות באשמת גנבה ונשפט לשלוש שנות מאסר על תנאי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
ז'ורדי

**ז'ורדי למואן** (בצרפתית: **Jordy Lemoine**; נולד ב-14 בינואר 1988) הוא זמר צרפתי, המוכר בשם הבמה ז'ורדי.

## קורות חייו
ז'ורדי נולד בסן ז'רמן און לה, פרוור של פריז. אביו, קלוד, היה מפיק מוזיקלי, וב-1992 הפיץ סינגל בביצוע של בנו בן ה-4 וחצי, בשם "!Dur dur d'être bébé" ("קשה קשה להיות תינוק"). השיר הפך ללהיט שכבש את מצעדי הפזמונים הן בצרפת (בה שהה 15 שבועות במקום הראשון) והן במדינות אחרות באירופה, דרום אמריקה ומזרח אסיה. בזכות הצלחה זו נרשם ז'ורדי בספר השיאים של גינס כזמר הצעיר ביותר ששיר בביצועו עמד בראש מצעד הפזמונים. בהמשך אותה שנה הקליט ז'ורדי את האלבום "Pochette Surprise" שכלל את "!Dur dur d'être bébé", וב-1993 הקליט אלבום נוסף בשם "Potion magique". בניסיון לרכב על גל ההצלחה, הקימו הוריו פארק שעשועים בנורמנדי בשם "La ferme de Jordy" ("החווה של ז'ורדי"), אך המיזם נחל כישלון והוא נסגר ב-1996. באותה שנה גם התגרשו הוריו.

לאחר עשור בו לא הופיע בציבור, השתתף ז'ורדי בשנת 2005 בעונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה "La Ferme Célébrités", תוכנית מציאות בסגנון "האח הגדול" המתרחשת בחווה, בהשתתפות ידוענים. ז'ורדי, שהיה אז כבן 17, זכה במקום הראשון - פרס בסך 180 אלף אירו שהועברו לארגון צדקה, ועוד סכום לא ידוע ששולשל לכיסו.

הפרסום המחודש הוביל להוצאת סינגל בראשית 2006, "Je t’apprendrai". במרץ אותה שנה, זמן קצר לאחר שמלאו לו 18, פרסם אוטוביוגרפיה בשם "Je ne suis plus un bébé" ("אני כבר לא תינוק"), ובה טען כי אביו ניצל אותו לשם רווחים כספיים, וכי רוקן את חשבון הבנק שלו. ז'ורדי לא הקליט אלבום בעקבות הסינגל, אך ב-2008 שב להופיע כסולן להקת "Jordy and the Dixies".

ז'ורדי מתגורר כיום סמוך לקאן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זמרים צרפתים
קטגוריה:זמרי פופ צרפתים
קטגוריה:שיאני גינס צרפתים
קטגוריה:אמנים צרפתים הידועים בשם במה
קטגוריה:זוכים בתוכניות מציאות
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1988
הפוגה הגדולה

**ה[[פוגה]] הגדולה** (גרמנית: Große Fuge) מאת לודוויג ואן בטהובן, יצירה לרביעיית כלי קשת, מפורסמת בדרישותיה הטכניות מן הנגנים ובטבעה החודרני והמתבונן פנימה, במידה יוצאת דופן אף לגבי סגנונו של בטהובן בשנותיו האחרונות. היצירה נכתבה בשנים 1825‒1826, כשבטהובן כבר היה חירש לגמרי.

במקור הייתה הפוגה הגדולה פרק הסיום של רביעיית כלי הקשת השלוש־עשרה של בטהובן, אופוס 130 בסי־במול מז'ור. אך דרישותיה הטכניות (לנגנים באותה תקופה) והמוזיקליות (למאזינים) היו גבוהות כל כך, עד שהמוציא לאור של בטהובן, מתיאס ארטריה, דחק בו לכתוב פרק סיום חלופי ליצירה. בטהובן, שהיה ידוע בעקשנותו ובאדישותו כלפי דעת הקהל וטעמו המוזיקלי, ניאות במקרה זה לבקשת המוציא לאור ופרסם את הפוגה הגדולה בנפרד – והיא קיבלה את מספר האופוס 133 ברשימת יצירותיו. אחרי כן הלחין בטהובן פרק סיום חדש לרביעייה בסי־במול מז׳ור. פרק זה היה ליצירה המוזיקלית החשובה האחרונה שהשלים בטהובן בחייו. פרק הסיום החדש קל יותר באופיו לעומת הפוגה הגדולה, וסגנונו הולם יותר את שאר פרקי הרביעייה. כיום הפוגה הגדולה נכללת על פי רוב בהקלטות של רביעיית כלי הקשת אופ׳ 130, לפני פרק הסיום החלופי או אחריו (ולפעמים אף בלעדיו).

בעת נגינת הבכורה של הרביעייה דרש הקהל הדרן, אך רק לשניים מפרקיה הפנימיים של היצירה. בטהובן רטן בזעם: "ולמה הם לא ניגנו בהדרן את הפוגה? רק זאת ראויה להיות מנוגנת שוב. **בהמות**! **חמורים**!".

מרבית המבקרים במאה ה־19 ביטלו את ערכה המוזיקלי של הפוגה הגדולה. דניאל גרגורי מייסון כינה אותה ”דוחה“, ולודוויג שפור אמר עליה שהיא יצירה ”סתומה, זוועה חסרת תקנה“. הדעות החלו להשתנות לטובה בתחילת המאה ה־20. כיום הפוגה הגדולה נחשבת לאחד מהישגיו המוזיקליים הכבירים של בטהובן. איגור סטרווינסקי אמר עליה כי היא ”יצירה מוזיקלית עכשווית, והיא תישאר עכשווית לעד“.

כתב היד של היצירה בגרסתה לרביעיית מיתרים שמור בספרייה היאגֶלֹונית (Biblioteka Jagiellonska) בקרקוב, ואילו כתב היד של הגרסה לארבע ידיים, שהתגלה מחדש ב-2005, שמור באוסף כתבי היד של ג'וליארד (Juilliard Manuscript Collection).

## קישורים חיצוניים

* כתב היד של הגרסה עבור רביעיית מיתרים, מתוך אוסף הספרייה היאגלונית
* כתב היד של הגרסה עבור ארבע ידיים, מתוך אוסף כתבי היד של ג'וליארד
תווי היצירה בספריית המוזיקה הבינלאומית של פטרוצ'י

קטגוריה:יצירות מאת בטהובן
End-of-file

**End-of-file**, או בקיצור **EOF** (בעברית: **סוף הקובץ**), הוא תנאי במערכת ההפעלה המורה על הפסקת קריאה ממקור נתונים כלשהו - בדרך כלל קובץ או זרם (stream). ב-C standard library החזרה של EOF מפונקציה מעידה על סיום הקריאה ממקור הנתונים, כך שקריאה נוספת לא תניב מידע נוסף.

ערכו הממשי של EOF הוא מספר שלילי תלוי מערכת הפעלה, בדרך כלל 1-, ערך שמובטח כי אינו זהה לאף תו תקף אחר.

התו ה-26 ב-ASCII משמש כ-EOF בהקשרים רבים. את התו ניתן להפיק באמצעות לחיצה על ctrl+z.

## ראו גם
* קובץ טקסט

קטגוריה:קידוד נתונים
טופואיזומראז

[ממוזער| ה[אתר פעיל|אתר הפעיל של טומואיזומראז IB. בסגול - DNA (PDB ID = 1A36)]]
**טופואיזומראז** הוא אנזים מסוג איזומראז אשר פועל על ה-DNA ומשנה את המבנה הטופולוגי שלו.

לדוגמה - בתהליך שכפול הדנ"א, ישנה פתיחה של הדו-גדיל (אנילינג anealing). בעקבות הפתיחה נוצר מתח שאם לא ישוחרר, יוכל לעצור את תהליך השכפול לחלוטין (מדובר בהפרעה טופולוגית). אנזים הטופואיזומראז חותך גדיל אחד (החיתוך הוא בגב הפוספו-סוכרי), ובכך מאפשר שחרור המתח שנוצר כתוצאה מהפתיחה. באופן זה מתאפשר המשך השכפול.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנזימים
לוק פרי (פילוסוף)

**לוק פרי** (בצרפתית: **Luc Ferry**; נולד ב-1 בינואר 1951) הוא פילוסוף צרפתי.

## ביוגרפיה
לוק פרי נולד בעיר קולומב (פרבר של פריז). למד פילוסופיה בסורבון ובאוניברסיטת היידלברג בגרמניה. כתב את עבודת הדוקטור שלו על הפילוסוף הגרמני יוהאן גוטליב פיכטה, וב-1979 הוסמך כפרופסור לפילוסופיה. ב-1981 קיבל תואר דוקטור במדע המדינה. שימש כפרופסור למדעי המדינה ולפילוסופיה מדינית במכון למדעי המדינה שבעיר ליון (1982–1988), ובאוניברסיטה של קאן (1989–1995). החל ב-1996 שימש כפרופסור לפילוסופיה בסורבון.

ב-2002 התמנה על ידי ז'אק שיראק, נשיא צרפת, לשר הנוער, החינוך והמחקר בממשלת צרפת - תפקיד ששימש בו עד 2004. במסגרת תפקידו זה הציע דרכים כדי ליישם את החוק הצרפתי האוסר על שימוש בסמלים דתיים בבתי הספר. ב-2005 שב לתפקידו כפרופסור לפילוסופיה בסורבון, וניהל שם סדרת הרצאות בנושא "מהי פילוסופיה?" ב-2006, כחלק של סדרת הרצאותיו שאורגנו על ידי מרכז התרבות הצרפתי בשיתוף עם המוסד הבינלאומי לחקר השלום באוסלו, ביקר בנורווגיה וקיים שם סמינר בנושא "החילוניות וחופש המחשבה". ספרו "ללמוד לחיות" (2006) מבוסס על הרצאותיו בסמינר זה.

## משנתו הפילוסופית

לוק פרי כתב למעלה מחמישה עשר ספרים, אך כבר אחד מספריו הראשונים - 'המחשבה של 68 ' - הביא לפרסומו בציבור. בספר זה, המתייחס למרד הסטודנטים ב-1968, הוא מותח ביקורת על מספר אנשי רוח צרפתים ובהם מישל פוקו, ז'אק דרידה, פייר בורדייה וז'אק לאקאן כמייצגי המחשבה המרקסיסטית ומחשבות רדיקאליות אחרות שעמדו מאחרי מרד זה. הוא טוען כי מסורת הפילוסופיה המערבית נשארה אבן פינה שעליה ניתן לייסד את רעיון זכויות האדם המותאם לחברה המודרנית. בספרו 'הסדר האקולוגי החדש' הוא טוען נגד הרעיונות הפילוסופיים המונחים ביסודה של התנועה האקולוגית. בספרו 'ללמוד לחיות: חיבור פילוסופי לשימושם של הדורות הצעירים', שעמד בראש רשימת הספרים רבי המכר בצרפת, הוא מנסה לפתח תורת גאולה כדי לפתור את מה שלדעתו מהווה את בעייתה הגדולה של הפילוסופיה - הפחד מן המוות.

## מספריו
* המחשבה של 68:מחקר על האנטי הומניזם בן זמננו (נכתב בשיתוף עם אלן רנו, 1985)
* היידגר והפילוסופים המודרניים (1988)
* מדוע אין אנו נמנים עם חסידיו של ניטשה? (1991)
* הסדר האקולוגי החדש (1992)
* אלוהים, האדם ומשמעות החיים (1996)
* החוכמה בהתאם לפילוסופים המודרניים (נכתב בשיתוף עם אנדרה קונט-ספונוויל, 1998)
* מהם חיים טובים? (2002)
* ללמוד לחיות: חיבור פילוסופי לשימושם של הדורות הצעירים (2006)
* להתגבר על הפחדים: הפילוסופיה כחוכמת האהבה (2006)
* משפחות, אני אוהב אתכן: מדיניות וחיי הפרט בעידן הגלובליזציה (2007)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פילוסופים צרפתים
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-20
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בצרפת
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פריז
קטגוריה:שרי החינוך של צרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1951
Commercial skipping

[280px|ממוזער|תצלום של מכשיר [TiVo. הדורות הראשונים של מכשירי ה-TiVo הכילו את האפשרות לדלג באופן אוטומטי על פרסומות]]
**Commercial skipping** היא תכונה אשר קיימת כיום בחלק ממכשירי ה-PVR ומאפשרת דילוג אוטומטי על מקבצי פרסומות בתכנים מוקלטים. תכונה זו נמצאת במחלוקת מאז השקתה מפני שרשתות הטלוויזיה הגדולות ואולפני הסרטים טענו שהיא פוגעת בזכויות היוצרים שלהם ומשום כך יש לאסור את השימוש בה.

## היסטוריה
מכשיר ה-PVR הראשון בו הייתה קיימת תכונה מובנית של "Commercial skipping" היה מכשיר ה-PVR של ReplayTV מדגם "4000 Series" ו-"5000 Series". בשנת 2002 חמישה בעלי מכשירי PVR של ReplayTV הגישו תובענה ייצוגית נגד רשתות הטלוויזיה ואולפני הסרטים, בדרישה שיש להגן על זכויות הצרכנים להקליט תוכניות טלוויזיה ולאפשר לצרכנים לדלג על הפרסומות בטענה שהאפשרות לדלג על פרסומות מסייעת להורים למנוע מילדיהם להיחשף יתר על המידה לפרסומות. במהלך 2003 חברת ReplayTV פשטה את רגל בעקבות המאבק המשפטי אותו ניהלה אשר התמקד ביכולת המובנית של המכשירים שלהם לדלג על פרסומות.

תוכנת המחשב Windows Media Center, אחת מתוכנות ה-PVR שזכו לפופולריות, בעלת היכולת לדלג על מקבצי פרסומות לאחר התקנת תוכנת צד שלישי בשם "DVRMSToolbox" (אשר איננה נתמכת על ידי מיקרוסופט).

## עתיד הפרסומות בטלוויזיה
עם כניסת מכשירי PVR לשוק אשר מאפשרים הקלטה של תוכניות טלוויזיה על גבי כונן קשיח, כגון TiVo ובישראל ממיר Hot Magic, צופים רבים מסוגלים להעביר את מקבצי הפרסומות באופן ידני או לדלג עליהם באופן אוטומטי במידה והתוכניות הוקלטו.

סוג נוסף של פרסומת בה נעשה שימוש באופן תדיר יותר, הוא השימוש במודעות אשר מופיעות לאורך התוכניות בתחתית המסך ומסתירות למעשה חלק מהמסך. לרוב המודעות הללו תופסות רק 5-10% מהמסך, אבל לעיתים רבות הם יכולים לתפוס גם עד 25% מהמסך. חלק מהמודעות הללו מלוות לעיתים רבות גם ברעשים או באנימציה ותנועה על גבי המסך.

## ראו גם
* פרסום סמוי

קטגוריה:תוכנות PVR
קטגוריה:פרסומות טלוויזיוניות
קטגוריה:מדיה דיגיטלית
פורטלט

**פורטלט** הוא רכיב ממשק המשתמש בטכנולוגית Java ומהווה אבן בניין לפורטל אינטרנטי כך שדפי הפורטל בנויים מאוסף של פורטלטים.

טכנולוגיית הפורטלט מאפשרת למשתמש בעל הרשאה מתאימה לייצר ולשנות דפי אינטרנט באופן דינמי, על ידי הוספה, הורדה והזזה של פורטלטים קיימים.

טכנולוגיה זו מקבילה לטכנולוגיית ה Google Gadgets, אך מבוססת על סטנדרטים, דבר המאפשר למפתחים לייצר רכיבים הניתנים להוספה לכל פורטל אינטרנטי סטנדרטי בלי לבצע התאמות מיוחדות.

## סטנדרטים
הסטנדרט עליו מבוססת הטכנולוגיה הוא Java Portlet API המבוסס על התקן JSR-168.
הגרסה העדכנית,  Java Portlet API 2.0, מבוססת על תקן JSR-268.
סטנדרט זה מגדיר את חוזה העבודה בין יישום הפורטל לבין רכיב הפורטלט ומתייחס להתאמה אישית, תצוגה ומגבלות אבטחה.

בנוסף קיימת תמיכה מובנית ב- Web Services for Remote Portlets (או בקיצור WSRP) אשר מהווה מעטפת סטנדרטית של Web Services לפורטלים ובכך מאפשר הפעלה מרחוק מתוך פורטלים התומכים בתקן.

## יישומי פורטל התומכים בתקן
קיימים שרתי פורטל רבים אשר תומכים בתקן, ביניהם IBM WebSphere Portal Server, Oracle BEA Portal Server.
קיימים גם שרתי קוד פתוח, כאשר הבולטים שבהם הם Apache Jetspeed ו- Liferay.

## קישורים חיצוניים
* תקן  JSR-168 
* תקן JSR-286

קטגוריה:Java
פריציס אפשניק

**פריציס אפשניק**  (בלטבית: **(Fricis (Fritzis, Franz) Apšenieks (Apscheneek)** 7 באפריל 1894, לטביה – 25 באפריל 1941, ריגה) היה שחמטאי לטבי, אלוף לטביה לשחמט בשנת 1926 ואלוף משותף בשנת 1934.

## קריירה
בשנת 1924 הגיע אפשניק למקום השני באליפות לטביה הראשונה לשחמט (ניצח: הרמניס מטיסונס). באותה שנה ניצח בתחרות פריז, והגיע למקום השני באליפות העולם הראשונה לחובבים שהתקיימה בפריז. בתחרות ניצח הרמניס מטיסונס והשניים הקדימו את אדגר קול, מקס אויבה, אנטול טשפורנוף ועוד. בשנת 1925 ניצח אפשניק בתחרות ברומליי וחלק מקום 3-4 בתחרות דברצן. 

בשנת 1926 חלק אפשניק מקום 3-4 בתחרות אבו, ניצח בתחרות הלסינקי, הגיע למקום השלישי בתחרות ריגה (ניצחו: ולדימיר פטרוב ותיאודור ברגס). באותה שנה זכה אפשניק באליפות לטביה לשחמט שהתקיימה בריגה. בשנת 1927 חלק מקום 5-7 בתחרות  קשקמט. בשנת 1931 הגיע למקום השישי בתחרות קלאיפדה (האליפות הראשונה של הארצות הבלטיות, ניצח: יצחק ויסטנייצקי). בשנת 1932 חלק מקום 3-5 באליפות ריגה. בשנת 1934 חלק מקום ראשון עם  ולדימיר פטרוב באליפות לטביה. בשנת 1937 חלק מקום 11-13 בתחרות קמרי. בשנת 1939 חלק מקום 11-12 בתחרות קמרי (ניצח: סאלו פלור). בשנת 1941 הגיע למקום השני בתחרות ריגה (אליפות הראשונה של לטביה הסובייטית, ניצח: אלכסנדר קובלנץ)

### השתתפות באולימפיאדות
אפשניק שיחק בנבחרתה האולימפית של לטביה בשבע אולימפיאדות רשמיות ובאחת בלתי רשמית (מינכן 1936). 

באולימפיאדת השחמט 1928, אולימפיאדת השחמט השנייה שאורגנה על ידי פיד"ה והתקיימה בהאג בין 21 ביולי לבין 6 באוגוסט 1928 צבר אפשניק 8.5 נקודות בלוח הראשון של קבוצתו. תוצאותיו: +8 -7 =1 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו).

באולימפיאדת השחמט 1930, אולימפיאדת השחמט השלישית שהתקיימה בהמבורג בין 13 ביולי לבין 27 ביולי 1930 צבר אפשניק 9 נקודות בלוח הראשון של קבוצתו. תוצאותיו: +7 -6 =4

באולימפיאדת השחמט 1931, אולימפיאדת השחמט הרביעית שהתקיימה בפראג בין 11 ביולי לבין 26 ביולי 1931, צבר אפשניק 10.5 נקודות בלוח השני של קבוצתו. תוצאותיו: +8 -3 =5

באולימפיאדת השחמט 1933, אולימפיאדת השחמט החמישית שהתקיימה בפולקסטון, בריטניה בין 12 ביולי לבין 23 ביולי 1933, צבר אפשניק 4.5 נקודות בלוח הראשון של קבוצתו. תוצאותיו: +1 -6 =7

באולימפיאדת השחמט 1935, אולימפיאדת השחמט השישית שהתקיימה בוורשה בין 16 באוגוסט לבין 31 באוגוסט 1935, צבר אפשניק 9.5 נקודות בלוח השני של קבוצתו. תוצאותיו: +6 -5 =7

באולימפיאדת השחמט 1937, אולימפיאדת השחמט השביעית שהתקיימה בסטוקהולם בין 31 ביולי לבין 14 באוגוסט 1937, צבר אפשניק 10.5 נקודות בלוח השני של קבוצתו. תוצאותיו: +8 -4 =5

באולימפיאדת השחמט 1939, אולימפיאדת השחמט השמינית שהתקיימה בבואנוס איירס בין 24 באוגוסט לבין 19 בספטמבר 1939, צבר אפשניק 9 נקודות בלוח השני של קבוצתו. תוצאותיו: +5 -6 =8

אפשניק השתתף גם באולימפיאדת השחמט 1936, היא אולימפיאדת השחמט הלא רשמית השלישית שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת ברלין (1936) ואורגנה על ידי איגוד השחמט הגרמני (Grossdeutscher Schachbund). האירוע התקיים במינכן בין 17 באוגוסט לבין 1 בספטמבר 1936. באירוע זה צבר 10 נקודות בלוח השני תוצאותיו: +7 -5 =6

אפשניק מת במהלך הכיבוש הסובייטי את לטביה, ממחלת השחפת, בגיל 47.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים לטבים
קטגוריה:שחמטאים שהשתתפו באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אלופי לטביה בשחמט

קטגוריה:נפטרים משחפת
קטגוריה:לטבים שנולדו ב-1894
קטגוריה:נפטרים ב-1941
יעקב נטל

**יעקב נטל** (1917–2002) היה אדריכל ישראלי שפעל בישראל בעיקר בשירות תנועת הפועל המזרחי משנות ה-50 ועד תחילת שנות האלפיים.
## ביוגרפיה
נטל נולד בעיר קרקוב שבפולין בשנת 1917, למשפחה דתית וציונית. נטל התחנך בילדותו ב"חדר", את לימודי התיכון השלים בגימנסיה הממלכתית, שם גם הכיר את מי שיהיה בעתיד שותפו לתכנון פרויקטים רבים – **יצחק ביגלאיזן**.

שמאל|ממוזער|250px|חזית בניין בית הכנסת המרכזי בשיכון ה', בני ברקשמאל|ממוזער|250px|פנים בית הכנסת המרכזי בשיכון ה', בני ברקבשנת 1935 בהיותו בן 18, עלה נטל לארץ והתיישב בתל אביב, בבניין ברחוב אחד העם 105, שנרכש על ידי אביו קודם לעלותו לארץ. הבניין כולו נרכש על ידי משפחת נטל, במטרה להוות ערובה לביטחון כלכלי עבור הבן שזה עתה עלה בגפו לארץ ישראל. 

בישראל, פנה נטל ללימודי אדריכלות בטכניון שבחיפה, שם הוכשר כאדריכל ומהנדס. הודות לכך, התקבל ככל הנראה לעבוד כמתכנן באחד מאשכולות המתכננים בחטיבה 12 של המחלקה לעבודות ציבוריות שפעלה במסגרת ממשלת המנדט הבריטי, שהתמחתה בהקמתם של ביצורי משטרת המנדט הבריטי (מצודות טיגרט). 

בראשית דרכו העצמאית כאדריכל, פעל בשותפות עם חברו מפולין אינג'ינר יצחק ביגלאיזן, עמו תכנן מוסדות דת רבים, ובכללם בית הכנסת המרכזי בשיכון ה' בעיר בני ברק שתוכנן והוקם בין השנים 1950-1953.
 
לאחר פירוק השותפות, המשיך נטל לתכנן מבנים רבים ברחבי הארץ, בעיקר מבני ציבור (בתי כנסת, מעונות, מקוואות) ומגורים למגזר הדתי. יעקב נטל עבד כאדריכל עצמאי במשרדו בתל אביב, עד לפטירתו בשנת 2002.

## עבודות
רשימה חלקית של המבנים והאתרים שתכנן:
*בית הכנסת המרכזי בשיכון ה', בני ברק 
*ישיבת היישוב החדש (פרס ראשון בתחרות מתכננים) ברחוב פומפדיתא בתל אביב. 
*כפר הנוער הדתי וקריית החינוך גבעת ושינגטון, פרויקט אותו תכנן וליווה החל משנות ה-50 ועד שנת 2002. 
*קריית חינוך באר יעקב (ישיבה ואולפנה, בית כנסת, מבני מגורים, חדרי אוכל, חדרי כיתות ועוד).
*כפר הנוער נרדים, ערד.
*חידוש כפר הנופש לחיילי צה"ל, אשקלון.
*הישיבה התיכונית כפר גנים, כיום בתחום פתח תקווה.
*בית הכנסת דובב עוז, רחוב הבילויים 15, רמת גן.
*בית הכנסת היכל יהודה, גבעת שמואל.
*מלון ארבע העונות, נתניה (עיצוב פנים: דורה גד).
*בית אבות עכו, קבוצת אש"ל (כיום "מרכז אזורי לקשיש"), עכו.
*שוק קריית שמונה.
*מרכז מורשת יהדות בבל, אור יהודה.
*מרכז 7, מרכז מסחר ותעסוקה, באר שבע.
*בניין עיריית טייבה.
*גני ילדים ובית ספר, קריית ארבע.
*בית הספר אמירים, רמת השרון.
*מעונות יום עבור תנועת אמונה של הפועל המזרחי בכל רחבי הארץ (ובכלל זה יבנה, עתלית, רחובות).
*בנייני מגורים, רחוב כורזין פינת רחוב הרצוג, חברת משהב, רמת גן.
*בנייני מגורים, חברת מינרב, אשדוד.
*מקווה עירוני, רחוב התחיה 4, יפו, 1960.

## קישורים חיצוניים

* צילומים עדכניים של בניין בית הכנסת המרכזי בשיכון ה' בבני ברק והערכת המבנה, 2.09

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
קורי שינה

[ממוזער|קורי שינה בעיני [חתול הבית|חתול]]

**קורי שינה** או **לִפְלוּף** הוא מונח המתאר הפרשה רירית טבעית מהעיניים. ההפרשה יוצרת קרום על העפעפיים או מצטברת בפינת העין במהלך השינה (בניגוד להפרשה מוגלתית). ההפרשה נוצרת כתוצאה משילוב ריר (המורכב מרירן המופרש מהקרנית או מהלחמית), דמעות, תאי דם, תאי עור מהעפעפיים ואבק.

בדרך כלל פעולת המצמוץ גורמת לקורי השינה להישטף עם הדמעות. היעדר המצמוץ במהלך השינה גורם לכמות קטנה של קורי שינה יבשים להצטבר בפינות העיניים גם בקרב אנשים בריאים, בעיקר ילדים. עם זאת, היווצרות כמות גדולה של קרום או נוכחות של מוגלה בתוכו עשויה להעיד על יובש בעיניים או על בעיה יותר חמורה כמו זיהום או דלקת כדוגמת דלקת הלחמית או דלקת הקרנית.
מבוגרים וילדים בוגרים יכולים להסיר בקלות את קורי השינה באמצעות שטיפת העין במים או באמצעות שימוש באצבעותיהם. בקרב ילדים צעירים, לעומת זאת, הצטברות קורי השינה עשויה להיות כל כך חמורה עד כדי קושי או חוסר אפשרות לפקוח את העיניים בתהליך ההתעוררות ללא שטיפת העין.

## קישורים חיצוניים
* Eye Discharge

## הערות שוליים

קטגוריה:נוזלי גוף
קטגוריה:עין
קטגוריה:שינה
דרך משה סנה

**דרך משה סנה** היא חלק מציר האורך המרכזי בצפון-מזרח תל אביב. ממשיכה אותה מדרום ומשלימה את ציר האורך בת"א דרך פנחס רוזן.  ציר האורך הצפון מזרחי בתל אביב הוא חלק מכביש 482 – 'דרך הרצליה ההיסטורית'. בצפונה דרך משה סנה היא המשכו הישיר של רחוב סוקולוב ברמת השרון.

## היסטוריה
בסוף שנות ה-80 של המאה העשרים שונה שם חלקה הדרומי של דרך משה סנה, מרחוב דבורה הנביאה ועד קצה תחום שיפוטה של תל אביב – חפיפתו עם תחומי השיפוט של רמת גן ובני ברק, לדרך פנחס רוזן, על שמו של שר המשפטים הראשון של ישראל.
חלקה הצפוני של הדרך, מרחוב דבורה הנביאה ועד רמת השרון, המשיך להקרא על שם משה סנה, ראש המפקדה הארצית של ההגנה וחבר הכנסת מטעם מפ"ם ומק"י.

## תיאור הדרך (מצפון לדרום)
דרך משה סנה היא אחת משלוש הכניסות הצפוניות לתל אביב (לצד דרך נמיר ונתיבי איילון) והמזרחית שבהן. ראשיתה במבואותיה הדרומיים של רמת השרון, כהמשכו של רחוב סוקולוב, הרחוב הראשי בעיר זו. מחלף הכפר הירוק מחבר בין דרך משה סנה לכביש 5, ומדרום לו נמצאים שטחים חקלאיים, כביש הגישה למרכז הטניס (ממזרח) ובית הספר החקלאי "הכפר הירוק" והוסטל האוטיסטים "כפר עופרים" (ממערב). כל אלה מצויים בתחום שיפוטה של רמת השרון.

דרומית לאזור החקלאי מתחיל תחום שיפוטה של עיריית תל אביב-יפו. ממזרח נמצאת שכונת המשתלה, השכונה הצפונית ביותר בעיר. שכונה זו, שהיא שכונת יוקרה המאופיינת בבנייה רוויה, הוקמה בשנות ה-90, במקום בו שכנה בעבר המשתלה העירונית של תל אביב. מצדה המערבי של הדרך נמצאת הכניסה לבית העלמין קריית שאול, ולאורכה בתים צמודי קרקע של שכונת קריית שאול.

אחד הצמתים המרכזיים לאורך הדרך, המכונה "צומת הפיל", מצוי דרומית לקריית שאול, והוא מחבר בינה ובין הרחובות בני אפרים וקריית שאול. מקור הכינוי הוא במסעדת הפיל אשר שכנה בין השנים 1965 ו-2012 ברחוב בני אפרים, בסמוך לצומת. רחוב בני אפרים, שכיוונו דרום-מערב, מוביל לשכונות נאות אפקה ומעוז אביב, והוא הופך בהמשך לשדרות רוקח. רחוב קריית שאול, שכיוונו צפון-מערב, מוביל לבית העלמין, וכן לשכונת נווה גן, מובלעת – מצויה בתחום שיפוטה של רמת השרון אך כביש 5 מפריד בינה לבין שאר חלקי רמת השרון ולמעשה היא מחוברת לשכונת תל ברוך צפון התל אביבית. לאורכו של רחוב זה תעשייה זעירה. דרך משה סנה עצמה, שעד לאותה נקודה היה כיוונה מצפון-מזרח לדרום-מערב, מתעקלת בצומת דרומה. בצדו המזרחי של הצומת מרכז מסחרי קטן. בשנות ה-90 היה ניסיון להקים בצדו המערבי מרכז בילויים בשם "גבעת ריץ", אך מיזם זה כשל.

דרומית לצומת הפיל, בצד מזרח, מתחברים לדרך משה סנה שני רחובותיה הראשיים של שכונת צהלה, רחוב צה"ל ורחוב דבורה הנביאה.

ברוב חלקי הדרך שלושה נתיבי נסיעה לכל כיוון.

## ראו גם
* מסעדת 206

## קישורים חיצוניים

משה סנה
קטגוריה:רמת השרון: תחבורה
הפועל אשדוד (כדוריד)

ממוזער|290px|שמאל|ההיכל הביתי "בית הפיס"
250px|שמאל|סגל הבוגרים ביוני 2008
שמאל|ממוזער|150px|סמל הקבוצה עד 2017

**הפועל אשדוד** הוא מועדון כדוריד ישראלי מהעיר אשדוד, המתמודד בליגת העל.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1967. בעשור הראשון לקיומה, שיחקה הקבוצה במגרש הפתוח של **בית לזרוס** בעיר.

פעילות המועדון מתרכזת באולם החדש "בית הפיס" (בצמוד למקיף ט') המכיל 500 מקומות ישיבה. באגודה ישנם כ-140 שחקנים רשומים ב-8 קבוצות ייצוגיות. טווח הגילאים הוא גיל 11 עד גיל 48 .

רוב שחקני האגודה הם תוצרת בית. ומי שרוצה להתאמן בכדוריד ואין לו האמצעים הכלכליים לכך, העמותה מממנת את כל הציוד. גם רוב המאמנים הם תוצרת בית ואחת לשנה נשלחים 4 בוגרים לקורס מדריכים אינטנסיבי במכון וינגייט. המועדון מתבגר ומתרחב ובהנהלת המועדון החליטו שהגיע הזמן לשמר ולרכז את ההיסטוריה ואת תולדות המועדון למען עתידו וכמורשת לדורות הקודמים והבאים.
יו"ר העמותה הוא עופר קושמרו.

המועדון כולל: קבוצת בוגרים, קבוצת נשים וכן קבוצות נוער, נערים, נערות, ותיקים.

קבוצת הנשים והגברים מארחות את משחקיהם באולם מקיף ו' בעיר המכיל כ-250 מקומות. החל מעונת 2013/14 מארחת קבוצת הגברים ב**אולם בית הפיס** החדש, המכיל 500 מקומות ישיבה.

ב-18 בספטמבר 2015 זכתה הקבוצה בתואר הראשון בתולדותיה, גביע ווינר-שופטים, לאחר ניצחון 27:23 בגמר על רמת השרון.

ב-27 ביולי 2017, לפני פתיחת העונה החדשה, הודיעו בקבוצה על השקת סמל חדש לציון שנת ה-50 להקמת המועדון. הסמל התחלף לאחר 20 שנים.

## גברים
קבוצת הבוגרים של המועדון העפילה בסיום עונת 2008/09 (לאחר 20 שנה) חזרה לליגה הלאומית, ובסיום עונת 2010/11 העפילה לראשונה בתולדותיה לליגת העל. בסיום עונת 2011/12 ירדה הקבוצה לליגה הלאומית והעפילה בחזרה לליגת העל לאחר עונה אחת.

מאמן הקבוצה עד עונת 2011/12 היה **שלום כהן** ששיחק משך 10 שנים בהפועל ראשון לציון בכדוריד וזכה עימם 10 שנים ברציפות באליפויות וגביע המדינה, ובנוסף היה שחקן מוביל ומרכזי בנבחרת ישראל. מנכ"ל הקבוצה הוא ליאור גז.

לראשונה אי פעם בתולדות הקבוצה בשנת 2010 החתימה הקבוצה זר ניגרי בשם גלורי אופור.

בתאריך 5 בספטמבר 2014 הפסידה בגמר גביע ווינר-שופטים 34-28 למכבי תל אביב. בתאריך 18 בספטמבר 2015 זכתה הקבוצה בגביע ווינר-שופטים לאחר ניצחון 23–27 בגמר על א.ס רמת השרון.

ב-28 במאי 2019 זכתה הקבוצה באליפות המדינה בפעם הראשונה בהיסטוריה, לאחר ניצחון בסדרת הגמר על מכבי ראשון לציון.

ב-10 במאי 2021 זכתה אשדוד בגביע המדינה לראשונה בתולדותיה לאחר ניצחון בהארכה בגמר 30-29 על מכבי ראשון לציון.

שנה אחר כך ב-28 במרץ 2022 זכתה בגביע השני אחרי ניצחון 25-20 על א.ס. רמת השרון, ב-23 במאי זכתה באליפות המדינה והשלימה טרבל לראשונה בתולדותיה כאשר זכתה באליפות, בגביע ווינר ובגביע המדינה באותה העונה.

## תארים והישגים
* **[[ליגת העל בכדוריד|אליפות ליגת העל]] (2)**:
: 2018/2019, 2021/2022

***[[גביע המדינה בכדוריד]] (4)**:
: 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023, 2024/2025
***[[גביע איגוד השופטים בכדוריד|גביע השופטים "ווינר"]]**:
****זכייה (4):** 2015/2016, 2021/2022, 2022/2023, 2024/2025
**סגנית (2): 2014/2015, 2017/2018, 2023/2024
:

## סגל הקבוצה לעונת 2019/2020
מעודכן ל-28 בספטמבר 2019:

## קבוצת הנשים
בנות הפועל אשדוד המשחקות בליגה הלאומית, מארחות ב**אולם י"א אשדוד**.

קבוצת הנשים מחזיקה באליפות אחת (1978/79). ובשני גביעים (1977/78, 1984/85). כמו כן, הקבוצה השתתפה בעבר בגביע אירופה לקבוצות.

## קישורים חיצוניים
*עמוד הקבוצה, באתר איגוד הכדוריד הישראלי

## הערות שוליים

אשדוד
אשדוד
כדוריד
לוקה (עיר)

**לוּקָה** (באיטלקית: ) היא עיר בטוסקנה שבצפון-מרכז איטליה. העיר שוכנת על רמה ליד הנהר סרקיו ולא רחוק מאזור החוף של הים הליגורי. העיר היא בירת נפת לוקה, וגרים בה 87,467 תושבים (נכון ל-2012).

## היסטוריה
לוקה היא עיר עתיקה שנוסדה על ידי האטרוסקים והפכה לקולוניה רומית בשנת 180 לפני הספירה. רשת רחובות העיר העתיקה עדיין משמרים את תכנון הרחובות הרומים, במקום בו נמצאת כיכר סן מישל היה הפורום הרומי של העיר ועדיין אפשר לראות שרידים של אמפי תיאטרון בכיכר דל-אנפיטארטו. בשנת 56 לפנה"ס התקיימה בעיר ועידת לוקה שבה הוכרז הטריומוויראט הראשון.

בימי הביניים המוקדמים, היא הייתה בירתה של טוסקנה בתקופת השלטון של השושלת הקרולינגית עד שנת 1000 לערך, אז עברה הבירה לפירנצה. עם זאת, היא שמרה על עצמאותה מול פירנצה במסגרת הרפובליקה של לוקה. לאחר קונגרס וינה (1814) הועברה העיר לשלטון בית הבסבורג האוסטרי ועד 1847 הייתה עיר עצמאית במסגרת דוכסות לוקה, אז התמזגה לדוכסות הגדולה של טוסקנה עד איחוד איטליה (1859). העיר מפורסמת בין היתר בחומות שמקיפות אותה שנבנו בתקופת הרנסאנס בין 1504 ו-1645 ונותרו בשלמותן, למרות שהעיר התרחבה מעבר לחומות.

בלוקה נולד מלחין האופרות הנודע ג'אקומו פוצ'יני (1858 - 1924). בחזית ביתו בכיכר ציטדלה (piazza citadella) מוצב פסלו של המלחין.
ממוזער|פסל פוצ'יני בחזית ביתו בלוקה, בכיכר ציטדלה

בסוף המאה ה-19 בעיר התגוררה ג'מה גלגני שנפטרה בשנת 1903 וקיבלה הכרה כקדושה על ידי הכנסייה. שרידיה נשמרים בכנסייה מחוץ לחומות העיר העתיקה.

## אירועי תרבות
בכל קיץ מתקיים בלוקה פסטיבל מוזיקת רוק ופופ. בין האמנים שהופיעו בלוקה נמנים אריק קלפטון, פלסיבו, מאסיב אטאק, רוג'ר ווטרס, טרייסי צ'פמן וסנטנה.

ב-13 בספטמבר מתקיימת בעיר "תהלוכת הצלב הקדוש" ובה משתתפים בני נוער ומבוגרים בתחפושות מימי הביניים.

בכל שנה בסוף אוקטובר מתקיים בעיר פסטיבל קומיקס וגיימינג שנחשב לגדול מסוגו באירופה . כמו כן מתקיימים בלוקה אירועי תרבות נוספים, בהם פסטיבל קולנוע, פסטיבל צילום, פסטיבל ג'אז, פסטיבל מוזיקה קלאסית ותערוכות אמנות.

## יהדות לוקה
בלוקה הייתה קהילה יהודית חשובה ואף ישיבה עוד מימי הביניים. משפחת קלונימוס, שהשפיעה השפעה מכרעת על התפתחות הלימוד התורני באשכנז, היגרה מלוקא שבלומברדיה (ייתכן שהמדובר בלוקה של היום) למגנצא (מיינץ). לעניין הגירתה של המשפחה הוקדש מחקר משמעותי בחקר יהדות ימי הביניים. כמו כן, ידוע שעיקר פעילותו התורנית של רבי משולם בן קלונימוס, מגדולי הדור במאה העשירית, הייתה בלוקא, ולא במגנצא. ראב"ע מעיד על עצמו שכתב את פירושו לתורה בעיר זו.

בתקופת מלחמת העולם השנייה והשואה ניצלו רבים מיהודי לוקה על ידי רשת "דלאסם", שהייתה חלק מתנועת המחתרת האיטלקית. לאחר המלחמה הקים את הקהילה מחדש ג'ורג'ו ניסים, יהודי פעיל המחתרת האיטלקית, יחד עם רעייתו מרים.

## ראו גם
* ועידת לוקה

## קישורים חיצוניים

*
*
*
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טוסקנה: ערים
מחוזות איסלנד

שמאל|ממוזער|מפת מחוזות איסלנד|275px
מבחינה מינהלית **[[איסלנד]]** מחולקת ל-8 מחוזות שבתוכם פועלים 64 מועצות אזוריות או עיריות:

שינוי אחרון בגבולות המחוזות בוצע בשנת 2012. לאיי וסטמאנאאיאר מונה מושל נפרד.

בראש המחוז עומד מושל (Sýslumaður).
## קישורים חיצוניים

* תיאור המחוזות

## הערות שוליים

*
מוזיאון גימה

ממוזער|שמאל|250px|חזית המוזיאון.
ממוזער|שמאל|250px|תצלום פנורמי של ספריית המוזיאון.
**מוזיאון גימה** (בצרפתית: **Musée Guimet**; בשמו הרשמי: **המוזיאון הלאומי גימה לאמנות אסייתית**, **Musée national des Arts asiatiques-Guimet**) הוא מוזיאון הממוקם בכיכר ד'יֶנה (Place d'Iéna) שברובע ה-16 של העיר פריז, בירת צרפת. המוזיאון מוקדש לאמנות אסיה וכולל את אוסף האמנות האסייתית הגדול ביותר בעולם (מחוץ לאסיה עצמה) – כ-45,000 מוצגים.

## היסטוריה
המוזיאון נוסד בשנת 1879 בעיר ליון שבצרפת על ידי התעשיין אמיל אטיין גימה , אשר מונה בשנת 1876 על ידי שר החינוך הצרפתי לאסוף ממצאים מהמזרח הרחוק. המוזיאון הציג את המוצגים שנאספו במסעותיו של גימה וכללו כלי חרס סיניים ויפניים, וכן ממצאים ממצרים העתיקה, יוון העתיקה והאימפריה הרומית.

בשנת 1885 עבר המוזיאון לידי המדינה, הועבר לפריז ונחנך ב-1889.

בשנים 2006–2007 נשמרו במוזיאון מוצגים ממוזיאון קאבול.


קובץ:BuddhaHead.JPG|בודהה, המאה ה-1 או המאה ה-2.
קובץ: GandharaScrolls.JPG|מגילות מעוטרות מהאדה בצפון פקיסטן מהתקופה ההלניסטית
קובץ:StandingBuddha.jpg|פסל בודהה מגנדהארה שבצפון פקיסטן של ימינו, המאה הראשונה לפנה"ס.
קובץ:Indo-GreekBanquet.JPG|תגליף של שתיית יין וניגון בכלי נגינה, האדה, המאה הראשונה או המאה השנייה לפנה"ס.
קובץ:BuddhaCapitol2.JPG|עמוד מהסדר הקורינתי שבמרכזו פסל בודהה, המאה השנייה, אפגניסטן
קובץ: GandharanAtlas.JPG|פסלו של האל אטלס מהמיתולוגיה היוונית, תומך באנדרטה בודהיסטים, האדה.
קובץ:HanHorse.jpg| ראש סוס מתקופת שושלת האן, המאה הראשונה או המאה השנייה לספירה
קובץ:Porcelaine chinoise Guimet 271108.jpg|פורצלן מעוטר מתקופת ג'יאג'ינג, קיסר סין (1521–1567), שושלת מינג.


## קישורים חיצוניים

* 

* 
* תצוגה וירטואלית של היצירות המוצגות במוזיאון
* משה גלעד, '''שכונת מואיז''', עיתון הארץ

גימה
גימה
קטגוריה:הרובע השישה-עשר של פריז
גימה
עידן הקרח 2: נמסים מצחוק

**עידן הקרח 2: נמסים מצחוק** (במקור הופץ בארץ כ**עידן הקרח 2**, כאשר ***נמסים מצחוק*** הייתה שורה בפוסטר לקידום הסרט, אך בהפצת ה-DVD והווידאו התווסף לשם הסרט המלא, באנגלית: **Ice Age: The Meltdown**) הוא סרט ההמשך של הסרט "עידן הקרח", החלק השני מתוך שישה שיצאו עד כה בסדרת סרטי "עידן הקרח", הסרט הופק באולפני האנימציה "Blue Sky Studios" ויצא ב-2006 בעקבות הצלחת קודמו בסדרה.

## עלילת הסרט
מני, דייגו וסיד, גיבורי הסרט הקודם, מספיקים ליהנות רק מעט מהצלחת מסעם הקודם, אשר מתואר ב"עידן הקרח", וכבר צרה נוספת רודפת אותם. הקרחון יתמוטט, כך מבשר הנשר, ובעקבות כך כל העמק יוצף (מרוצת קרחון) וכל החיות ימותו.
לכן נאלצים מני, דייגו וסיד לצאת יחד עם כל שאר חיות העמק אל הקאנו אשר נמצא בקצהו האחר של העמק. הם יוצאים למסע אורך ומתיש אשר במהלכו סובל מני מעקיצות משאר בעלי החיים שמשוכנעים בכך שמני הוא הממותה האחרונה עלי אדמות.

מני מנסה למצוא ממותה אחרת כדי להוכיח שהוא לא הממותה האחרונה, אך כל נסיונותיו כושלים עד שהוא מוצא את אלי, ממותה נקבה אשר, למרבה פליאתם של השלושה, משוכנעת שהיא אופוסום ויש לה אף שני אחים אופוסומים קטנים: קרש ואדי.

למרות שמני לא חפץ בכך מוסיף סיד את השלושה לחבורה המתקדמת לקאנו, וכך הם ממשיכים במסע הגדול. בדרך אורבות להם סכנות מכל עבר: תהומות, הצפות, נשרים ובעיקר 2 זוחלים ימיים טורפים שקפאו וחזרו לחיים בגלל ההפשרה. אלי נזכרת כיצד הגיעה אל משפחת האופוסומים ומדוע היא בעצם ממותה, סיד נחטף על ידי עצלנים אשר מכתירים אותו כ"מלך האש", דייגו, סיד וזוג האופוסומים הקטנים לא מפסיקים מלריב ומני ואלי עוברים תהליך התאהבות.
אך הכל נגמר כאשר החבורה מגיעה לשדה הגייזרים. אז החבורה מתפצלת בעקבות ויכוח בין אלי ומני: האופוסומים ואלי הולכים לכיוון אחד, מני וחבריו ממשיכים אל תוך השדה.

מני, סיד ודייגו עוברים בנס את שדה הגייזרים בשלום וכמעט מגיעים אל הקאנו כאשר הקרחון נשבר והמים מתחילים להציף את העמק. מני מתחיל לחשוש לשלום אלי, קרש ואדי ומתחיל לשאול את החיות שסביבו האם ראו אותם, אך כל התשובות שליליות.

אז מגיעים קרש ואדי אל מני בריצה ומספרים לו כי אלי נתקעה בתוך מערה לבד. המים עולים ללא הפסקה, אך מני מחליט להציל את אלי. האופוסומים מוליכים אותו למערה ושם הוא מצליח לחלץ את אלי תוך התמודדות עם והמים העולים ועם הזוחלים הימיים שנהרגים כשנופלות עליהם אבני המערה.

למרות שאלי ניצלה, המצב לא נעשה טוב יותר. המים הולכים ועולים ולחבורה אין אדמה לדרוך עליה. המצב הולך ונעשה גרוע ונראה כי סופם לטבוע שם.
אך אז קורה דבר בלתי צפוי: סקראט, היונק הקדום הקטן, שובר שלא בכוונה את הקרחון מצדו השני של העמק, והמים זורמים הלאה ומותירים את העמק יבש. כולם ניצלו, אם כי החיות לא יודעות כיצד.
וכך נגמרת ההרפתקה הארוכה בסוף טוב: מני ואלי מוצאים עוד ממותות, אך מחליטים שלא להמשיך יחד איתן ולהקים משפחה גדולה יחד עם קרש, אדי, דייגו וסיד.

בסוף הסרט, סקראט חולם על גן עדן של בלוטים ומנסה לקחת בלוט אחד גדול, אך נמשך אחורה, מתעורר ומגלה את סיד שאומר שהציל אותו. סקראט מתעצבן ומתחיל להכות את סיד ללא הפסקה.

## דמויות ומדבבים

## טריוויה
השיר "אוכל, אוכל נהדר" מהווה פארודיה לשיר "Food, Glorious Food" מתוך המחזמר **[[אוליבר! (מחזמר)|אוליבר!]]**

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:עידן הקרח (זיכיון)
קטגוריה:סרטי Blue Sky
קטגוריה:סרטי אנימציה של פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי אנימציה על בעלי חיים
מסוף רדינג

שמאל|ממוזער|250px|מוניות קו 4 וחלק ממגרש החנייה
שמאל|ממוזער|250px|נהגי אוטובוס במנוחה בצריף במסוף
שמאל|ממוזער|250px|אוטובוס ביציאה מהמסוף
**מסוף רדינג** הוא מסוף תחבורה ציבורית, השוכן בשדרות רוקח בצפון תל אביב, והקרוי על שם תחנת הכוח רדינג הנמצאת בסמוך לו. המסוף גובל בבית הלוויות של תל אביב ממזרח, בשדרות רוקח מדרום, בנחל הירקון ממערב ובחוות הדלק של תחנת הכוח רדינג מצפון.

מסוף רדינג הוקם כחלק מתפיסה שאומצה בשנות ה-70 ובשנות ה-80, ואשר מטרתה הייתה לרכז את תחנות המוצא של קווי האוטובוסים בתל אביב במסופים מרכזיים. מסופים אלה הוקמו בשיטת חנה וסע, והם פינו את רחובות העיר מאוטובוסים חונים. חניונים דומים הוקמו, בין היתר, במסוף כרמלית, במסוף 2000 ובמסוף אוניברסיטת תל אביב. אל מסוף רדינג הועברו תחנות המוצא של מספר קווי אוטובוס, בעיקר מכיכר פלומר שבמגרשי התערוכה הישנים, בצידו הדרומי של הירקון.

כיום פועלים במסוף אוטובוסים של חברות דן, אגד, קווים, מטרופולין ונתיב אקספרס, אלקטרה-אפיקים וכן תחנת המוצא של מוניות השירות בקו 4. מהמסוף יוצאים קווי אוטובוס לרחבי תל אביב, לחולון, בת ים, ראשון לציון ואל בקעת אונו, וכן אל השרון והשומרון. התנועה במסוף רבה, ומדי יום מגיעים אליו ויוצאים ממנו מאות אוטובוסים. סמוך למסוף שוכנים שלושה מגרשי חניה שבהם 1,500 מקומות חניה סך הכל. במטרה לעודד את השימוש במסוף, בוטלה האגרה במגרשי החניה באמצע שנת 2008.

החל מקיץ 2009, משמש המסוף תחנת מוצא לרוב קווי הלילה המופעלים בגוש-דן ולקווי הלילה הבין העירוניים.
## שירות תחבורה ציבורית למסוף

### מוניות שירות
מסוף רידינג מהווה תחנת המוצא לקו 4 של מוניות שירות "רב קווית 4 5" אשר נוסע עד רכבת ההגנה במסלול כמעט זהה לשל קו 4 של דן.

## קישורים חיצוניים

* חניון רדינג באתר חברת דן

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: תחנות מרכזיות ומסופי אוטובוסים
קטגוריה:שדרות רוקח
דבורנית הקטיפה

**דבורנית הקטיפה** (שם מדעי: *Ophrys Sphegodes*) גאופיט בעל פקעת ממשפחת הסחלביים.
## מאפיינים
דבורנית הקטיפה מופיעה בחבל הים תיכוני, ובארץ באזור ההר והשפלה. זהו מין נדיר למדי, הצומח במעט אתרים ולרוב בפרטים בודדים. היא צומחת על אדמת חוואר וקירטון, באזורי בתה, גריגה וחורש וכן ביערות אורנים. במרכז השפית הכהה מצויים שני פסי אורך מקבילים שצבעם כחול מתכתי מבהיק. לשפית עצמה יש לעיתים צורת ביצה הפוכה, ולעיתים צורה של משולש מחודד. עלי העטיף ירוקים עם פסים חומים וגבעול התפרחת מכיל 3-15 פרחים ומתנשא לגובה של עד 70 ס"מ.

כנראה שיש מספר תת-מינים של המין דבורנית הקטיפה.

זמן הפריחה בארץ ישראל: פברואר, מרץ, ואפריל.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1768
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ מילר
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:דבורניות
קטגוריה:פרחים חומים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: דבורניות
אופניים (מגזין)

**מגזין אופניים** הוא ירחון ישראלי שייסדו אבי גנאור ואריה מיטלמן בשנת 1995.
## היסטוריה
הירחון יוצא לאור בפורמט צבעוני ובהיקף של כ-100 עמודים, ומסקר את ענף האופניים בישראל על כל סוגיו, מסקר תחרויות, מביא הצעות לטיולים ומבדקי ציוד. כמו כן מנהל הירחון, בשיתוף עם פורטל תפוז, את אתר האינטרנט "ערוץ האפניים" ואת הפורומים לאופניים באתר האינטרנט של תפוז.
בדצמבר 2012 נמכר המותג מגזין אופניים לקבוצת מוטו מדיה שמיזגה את המגזין עם מגזין MBA ישראל (מאונטין בייק אקשן) שנקרא מאז MBA בשיתוף אופניים. את המגזין ממשיך לערוך אבי גנאור. המגזין המשותף עוסק בכל תחומי רכיבת האופנים בישראל ובין היתר מכסה את תחום אופני ההרים, אופני הכביש, אופניים עירוניים וחשמליים ומסקר אירועים ותחרויות.

בדצמבר 2012 נמכר המותג מגזין אופניים לקבוצת מוטו מדיה שמיזגה את המגזין עם מגזין MBA ישראל (מאונטין בייק אקשן) שנקרא מאז MBA בשיתוף אופניים. את המגזין ממשיך לערוך אבי גנאור. המגזין המשותף עוסק בכל תחומי רכיבת האופנים בישראל ובין היתר מכסה את תחום אופני ההרים, אופני הכביש, אופניים עירוניים וחשמליים ומסקר אירועים ותחרויות.

## קישורים חיצוניים
*אתר האינטרנט של המגזין 
*אתר המגזין MBA בשיתוף אופניים 

קטגוריה:ישראל: אופניים
קטגוריה:ישראל: כתבי עת
גריק

**גריק** (באלפבית יווני מדומה: **GRΣΣK**) היא סדרת נעורים דרמטית קומית לנערים אשר שודרה בערוץ ABC Family (כיום Freeform) ובתאגיד השידור הציבורי של בריטניה, BBC. התוכנית עוסקת בסטודנטים באוניברסיטת "סייפרוס-רודס" שחברים באחוות שונות באוניברסיטה. היא עוקבת אחר חייהם של קייסי קרטרייט ואחיה, ראסטי. הדמויות בסדרה חברות באחוות הגברים הבדיוניות קאפה טאו גמא (ΚΤΓ) ואומגה קאי דלתא (ΩΧΔ) ואחוות הנשים הבדיוניות זתא בטא זתא (ΖΒΖ) ואלפא אומגה (AΩ).

## סקירת סדרה

## הדמויות
### דמויות ראשיות
* ג'ייקוב זאקאר בתור ראסטי קארטרייט- ראסטי בא בעונה הראשונה לקולג' ונבחן לאחוות קאפה טאו גמא. עונות 1–4.
* ספנסר גרמר בתור קייסי קארטרייט- קייסי היא האחות הגדולה של ראסטי והיא כבר באחוות זטא ביתא זטא. עונות 1–4. 
* סקוט מייקל פישר בתור קאפי- קאפי הוא בן אדם נהנתן, שתוי, אוהב מסיבות מאוהב בקייסי וחבר בקאפה טאו גמא. עונות 1–4.
* ג'ייק מקדורמן בתור אוון צ'יימברס- אוון הוא בן אדם חכם וזדוני חבר באחוות אומגה קאי דלטה. עונות 1–4.
* פול ג'יימס בתור קלווין אוונס- קלווין הוא בחור בעל עור שחום, הומו וחבר באחוות אומגה קאי דלטה. עונות 1–4.
* אמבר סטיבנס בתור אשלי הווארד- חברה טובה של קייסי נמצאת בזטא ביתא זטא. עונות 1–4.
* דילשד ודסריה בתור רבקה לוגן- עשירה מאוד וקנאית שוכבת בתחילת העונה הראשונה עם אוון חברה זטא ביתא זטא. עונות 1–4.
* קלארק דיוק בתור דייל קטלוול- שותף לחדר עם ראסטי אנטי *גריק* לא חובב אחוות נהיה אתאיסט ומצטרף לאומגה קאי דלטה. עונות 1–4.
* טיפאני דופורט בתור פראני מורגן- חברה טובה של קייסי נמצאת בזטא ביתא זטא. עונות 1–4.
* דרק מיו בתור וויד מתיוס. עונות 4-1.

## אחוות
בסדרה יש את האחוות הראשיות ואת האחוות המשניות שמופיעות לפרק אחד או יותר והם:

**אחוות בנים ראשיות**: אומגה קאי דלטה ΩΧΔ. קפה טאו גמא KTΓ. למבדה סיגמא אומגה ΛΣΩ. סיי פיי פאי ΨΦΠ.
אחוות בנים משניות: אלפה סיגמא רו AΣP. אלפה טאו קאפה ATK. אלפה דלטא פאי AΔΠ. דלטה רו ΔP. תטה פי גמא ΘΠΓ. לוטה פסי דלטא IΨΔ. קאפה דלטא אפסילון KΔE.
נו נו נו NNN. קסי דלטה גמא ΞΔΓ. פיי סיגמא תטה ΠΣΘ. סיגמא אפסילון ΣE. אומגה נו אפסילון ΩNE. אלפה אפסילון פאי ΑΕΠ.

**אחוות הבנות הראשיות**: זטא ביתא זטא ZBZ. לוטה קאפה לוטה IKI. גמא פסי אלפה ΓΨA. פאי פאי פאי ΠΠΠ.
אחוות הבנות המשניות: אלפא תטה אפסילון AΘY. בטה תטה תאו BΘT. אפסילון אפסילון אפסילון EEE. מו גמא סיגמא MΓΣ. קסי גמא תטה ΞΓΘ. פאי דלטה אפסילון ΠΔE.
סיגמא קאי אפסילון ΣXE. פיי בטה פאי ΦBΠ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות נעורים אמריקאיות
קטגוריה:סדרות קומדיה רומנטית אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2007
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות באוהיו
תיכון אילון

200px|ממוזער|שמאל|הסמליל הישן של התיכון
**בית הספר התיכון השש-שנתי על שם פנחס אילון** נוסד בשנת תשכ"ב (1961) בחולון בשם **תיכון חדש חולון**, והיה לבית הספר התיכון השני בעיר. בשנת הלימודים הראשונה תשכ"ב, נפתחו כיתות ט'-י' בלבד. עקב איחור בהשלמת מבנה הקבע, הלימודים נפתחו והתקיימו באופן ארעי במספר חנויות ברחוב ההסתדרות 110 בעיר. בהמשך שנת הלימודים תשכ"ב עברו התלמידים למבנה הקבע של בית הספר ברחוב הכנסת. המחזור הראשון בבית הספר סיים את לימודיו בשנת תשכ"ד (1964).
בשנת 1982 שונה שמו של בית הספר ל**תיכון אילון** על שמו של ראש העיר השני של חולון, פנחס אילון, כהוקרה על פועלו למען העיר ומערכת החינוך שלה.

בשנת הלימודים תשנ"ו (1995/96) נוספה לתיכון חטיבת ביניים והוא הפך לבית ספר שש-שנתי.
בשנת 1996 זכתה נבחרת הכדורעף של בית הספר באליפות הארץ לתלמידים.

תיכון אילון הוא תיכון עיוני ותלמידי התיכון ניגשים לבחינות הבגרות בכל המסלולים. בתיכון מגמת תקשורת וקולנוע, והוא משמש כבית למגמת המחוננים העירונית של חולון. מאז 2006 בית הספר משלב ילדים עם צרכים מיוחדים הלוקים באוטיזם גבולי עד קל.

## בוגרי התיכון
### אנשי אקדמיה
* פרופ' עודד נבון
* פרופ' אריה הרמן
* פרופ' רונן פרי
* ד"ר מירית אלג'ם 
* פרופ' גלעד הרן (הרלינג)
* פרופ' איתמר זינגר
* פרופ' רוני רייך
* פרופ' עודד רגב
* ד"ר ראובית הלפרין (בלוך)
* פרופ' גילי קנת (אפלבוים)
* פרופ' יניב שרר
* פרופ' ענת ברמלר-בר
* פרופ' ניסן יששכר
* פרופ סיגל סבלדי
* פרופ' קארין נהון
* ד"ר גת סבלדי הרוסי
* פרופ' אסנת ליפשיץ

### מוזיקאים
* גיל דור
* יובל דור
* יהונתן בריק
### עיתונאים
* עמנואל רוזן
* בן כספית
* ציון נאנוס
* טליה לוין
### תחומים אחרים
* השחקן ליאור כלפון
* השפית איילת לטוביץ'
* המשורר אלכס בן-ארי
* מנחה הטלוויזיה אסי עזר 
* הקולנוען אלון בר 
* מבקרת האומנות שרה ברייטברג-סמל

רבים מבוגרי התיכון נטלו חלק במלחמות ישראל. החלל הראשון של התיכון, ישראל שטרן, (מחזור ב') נפל בירושלים, כבר ביומה הראשון של מלחמת ששת הימים בהסתערות על ארמון הנציב.

## מנהלי בית הספר
* יוסף ברנהולץ - 1962–1986
* אמנון רביב - 1986–1988
* אליהו אסף - 1988–1999
* רונית חיימוב - 1999–2012
* ורד אסולין - 2012–2014
* יניב בכר - 2014–2016
* אסנת נעים - 2016–2019
* שוש גרג'י - 2019–2020 (ממלאת מקומם)
* אסנת נעים - 2020–2024
* סהר גולן - 2024–הלאה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חולון: תיכונים
ג'ו פנטוליאנו

**ג'וזף פטר "ג'ו" פנטוליאנו** (באנגלית: **Joseph Peter "Joe" Pantoliano**, נולד ב-12 בספטמבר 1951) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי זוכה פרס אמי. ידוע בעיקר על תפקידו כראלף סיפראטו בסדרת הטלוויזיה של HBO "הסופרנוס", סייפר ב"מטריקס", וטדי בסרט "ממנטו".גילם את קפטן קונרד הווארד בארבעת סרטי "בחורים רעים" בין השנים 1995- 2024.

## ביוגרפיה
ג'ו פנטוליאנו נולד בהובוקן, ניו ג'רזי, דור ראשון להורים ממוצא איטלקי-אמריקאי. אמו, מארי, סוכנת הימורים ותופרת ואביו, דומיניק, נהג רכב קבורה.

הוא נקרא לעיתים ג'ואי פנטס, עקב הקושי בו נתקלים אנשים בביטוי שמו האיטלקי.

## קריירה
בשנת 1985 שיחק בסרטם של ריצ'רד דונר וסטיבן ספילברג "הגוניס", לצד ג'וש ברולין ושון אסטין.

בשנת 1987 שיחק בסרט "אימפריית השמש״ בבימויו של סטיבן ספילברג המבוסס על ספר באותו השם של ג'יימס גראהם באלארד, שיצא לאור בשנת 1984. הסרט זכה לתשואות המבקרים, היה מועמד לשישה פרסי אוסקר. בשנת 1988 שיחק לצד רוברט דה נירו בתפקיד משנה בסרט "מרדף חצות.  

בשנת 1996 שיחק בסדרת הפשע "רחובות ללא חוק", שביים פול האגיס לרשת CBS, אך בוטלה לאחר עונה אחת.     

בשנת 2006 שיחק במותחן "בלתי ידוע" לצד גרג קיניר. 

ב-2009 שיחק בסרט העצמאי "הג'וב", לצד רון פרלמן. 

ב-2010 שיחק בסרט "פרסי ג'קסון וגנב הברק" בתפקיד גייב. 

ב-2011 שיחק בסרט "ג'רמי פינק ומשמעות החיים" לצד מירה סורבינו. 

בשנת 2015 החל לשחק בסדרת המדע הבדיוני "סנס8" בתור מייקל גורסקי, אביו של ויל. 

בשנת 2016 שיחק הקומדיה הרומנטית "התאמה מושלמת" לצד פולה פטון. 

בשנת 2017 שיחק בקומדיה "מתחילים מחדש" לצד מורגן פרימן. 

בשנת 2018 השתתף בסרט "יום שנה שמח" לצד איזידורה גורשטר.

בשנת 2020 שיחק בסרט הפעולה הקומי "בחורים רעים לתמיד".

## פילמוגרפיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה בדרמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
קטגוריה:בחורים רעים
ג'אמו

**ג'אמו** (בדיגרי: **जम्मू**, באורדו: **جموں**) היא העיר השנייה בגודלה בטריטוריית האיחוד ההודית ג'אמו וקשמיר, והיא גם בירת החורף של הטריטורייה.

ג'אמו מחוברת אל דלהי באמצעות כביש שאורכו 600 קילומטרים, מסילת רכבת ושדה התעופה סאטווארי.

בעיר וסביבתה אירעו מספר פיגועים של הבדלנים מארגוני הטרור האסלאמים לשקאר א-טייבה וג'יש-י מוחמד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הודו: ערים
קטגוריה:ג'אמו וקשמיר
קטגוריה:המדינות והטריטוריות של הודו: ערי בירה
מפיסטו (סרט)

**מפיסטו** (Mephisto) הוא סרט מ-1981 בבימויו של הבמאי היהודי-הונגרי אישטוואן סאבו, המהווה עיבוד קולנועי לספרו בעל אותו השם של קלאוס מאן מ-1936. הסרט הוא קופרודוקציה בין גרמניה המערבית, הונגריה ואוסטריה. הוא עוסק בביקורת על הגרמנים הרבים שזכו ברווח אישי כתוצאה מ"מכירת נשמותיהם לשטן" - הענקת תמיכתם וסיועם למשטר הנאצי.

הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר כנציגה של הונגריה, על אף ששפת הסרט היא גרמנית.

## סקירה כללית
השחקן האוסטרי קלאוס מריה ברנדאואר מגלם בסרט את הנדריק הפגן, שחקן תיאטרון גרמני שלאחר עלייתה של המפלגה הנאצית לשלטון, זונח את מצפונו ואת דעותיו הפוליטיות לשם שמירה על עבודתו ועל מעמדו כשחקן המוביל בתיאטרון הגרמני. כמו ספרו של מאן, הסרט מעבד את התמה של דוקטור פאוסטוס/מפיסטופלס (כריתת ברית עם השטן), כאשר דמותו של הפגן מבוססת באופן חופשי על דמותו האמיתית של גוסטף גרינדגנס, אחד מהשחקנים הגרמניים הידועים ביותר במאה העשרים שתפקידו המפורסם ביותר היה מפיסטופלס. גרונדגנס היה גיסו של קלאוס מאן.

הופעתו של ברנדאואר בסרט הפכה אותו לשחקן מבוקש. ב-1983 הוא השתתף ב"לעולם אל תאמר לעולם לא" ואף היה מועמד לפרס אוסקר על תפקידו ב"זכרונות מאפריקה" (1985).

"מפיסטו" נחשב לחלקה הראשון של טרילוגיית סרטים העוסקת בהיסטוריה של אירופה בה שיתפו פעולה סאבו וברנדאואר, הכוללת גם את "קולונל רדל" (1985) המבוסס על דמותו של אלפרד רדל, ו"הנוסן" (1988) המבוסס על דמותו של אריק יאן הנוסן. שני סרטים אלה היו מועמדים אף הם לאוסקר לסרט הזר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1981
קטגוריה:סרטים הונגריים
קטגוריה:סרטים גרמניים
קטגוריה:סרטים אוסטריים
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הזר הטוב
קטגוריה:גרמניה הנאצית בתרבות
גבעות קולומביה

שמאל|ממוזער|300px|סחיפת חול באזור ראש הרכס
**גבעות קולומביה** הן רכס של גבעות נמוכות במכתש גוסב על מאדים. הן נצפו על ידי הרובר ספיריט שחקרה את המכתש ב-2004. לגבעות ניתן שם במהרה, משום שהן היו הסממן הבולט ביותר על פני השטח באזור אתר הנחיתה. הגבעות נמצאות במרחק כ-3 ק"מ מנקודת הנחיתה המקורית. שמו של הרכס נועד להנציח את אסון מעבורת החלל קולומביה. ב-2 בפברואר 2004 הוחלט לקרוא לפסגות הגבעות על שם שבעת האסטרונאוטים שנספו באסון.

הרובר ספיריט חקרה את האזור עד 2010, אז הפכה לתחנת מחקר נייחת וב-2011 סיימה את תפקידה.

רשימת הפסגות (מצפון לדרום):

* גבעת אנדרסון, על שם מייקל אנדרסון
* גבעת בראון, על שם דייוויד בראון
* גבעת צ'אולה, על שם קלפנה צ'אולה
* גבעת קלארק, על שם לורל קלארק
* גבעת האסבנד, על שם ריק האסבנד
* גבעת מק'קול, על שם ויליאם מק'קול
* גבעת רמון, על שם האסטרונאוט הישראלי אילן רמון

## קישורים חיצוניים

* Google Mars, צפייה בגבעות קולומביה בתת-אדום
* Everest panorama - תמונה תלת-ממדית של פסגת גבעת האסבנד. נדרשות משקפיים אדומות-כחולות.
* האתר הרשמי של גשושיות מאדים 
* 

קטגוריה:מאדים
קטגוריה:הנצחת אילן רמון
קולומביה
וקטור עמודה

באלגברה ליניארית, **וקטור עמודה** הוא מטריצה בגודל m × 1, כלומר מטריצה הבנויה מעמודה אחת שבה m איברים. 

:\mathbf{x} = \begin{bmatrix} x_1 \\ x_2 \\ \vdots \\ x_m \end{bmatrix}

המטריצה המשוחלפת של וקטור עמודה היא וקטור שורה. 

קבוצת כל וקטורי העמודה יוצרת מרחב וקטורי שהוא המרחב הדואלי של קבוצת כל וקטורי השורה. 

## סימון

כדי לפשט את שילובם של וקטורי עמודה בטקסט, הם נכתבים לעיתים כווקטורי שורה עם פעולת השחלוף:

:\mathbf{x} = \begin{bmatrix} x_1 \; x_2 \; \dots \; x_m \end{bmatrix}^{\rm T} 
:או
:\mathbf{x} = \begin{bmatrix} x_1, x_2, \dots, x_m \end{bmatrix}^{\rm T}

לפישוט נוסף, יש הכותבים הן וקטורי שורה והן וקטורי עמודה בשורות, כאשר בווקטור שורה האיברים מופרדים בפסיק, ובווקטור עמודה הם מופרדים בנקודה פסיק. שיטת סימון זו נהוגה, למשל, בתוכנה MATLAB. 

## פעולות
כפל מטריצות כרוך בהכפלה של כל וקטור שורה במטריצה אחת בכל וקטור עמודה במטריצה האחרת. 

מכפלה סקלרית של שני וקטורים, **a** ו-**b**, שקולה להכפלה של הייצוג של **a** כווקטור שורה בייצוג של **b** כווקטור עמודה. 

:\mathbf{a} \cdot \mathbf{b} = \begin{bmatrix}
    a_1  & a_2  & a_3
\end{bmatrix}\begin{bmatrix} 
    b_1 \\ b_2 \\ b_3
\end{bmatrix}
= a_1 b_1 + a_2 b_2 + a_3 b_3



## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלגברה ליניארית
קטגוריה:מטריצות
וקטור שורה

באלגברה ליניארית, **וקטור שורה** הוא מטריצה בגודל \ 1 \times n , כלומר מטריצה הבנויה משורה אחת שבה n איברים.

:\mathbf x = \begin{bmatrix} x_1 & x_2 & \dots & x_m \end{bmatrix}.

המטריצה המשוחלפת של וקטור שורה היא וקטור עמודה:
:\begin{bmatrix} x_1 \\ x_2 \\ \vdots \\ x_m \end{bmatrix} = \begin{bmatrix} x_1 \; x_2 \; \dots \; x_m \end{bmatrix}^{\rm T}
 

קבוצת כל וקטורי השורה יוצרת מרחב וקטורי שהוא המרחב הדואלי של קבוצת כל וקטורי העמודה. 

## סימון
וקטורי שורה מסומנים לעיתים בצורה הלא סטנדרטית:
:\mathbf x = \begin{bmatrix} x_1, x_2, \dots, x_m \end{bmatrix}

## פעולות
כפל מטריצות כרוך בהכפלה של כל וקטור שורה במטריצה אחת בכל וקטור עמודה במטריצה האחרת. 

מכפלה סקלרית של שני וקטורים, **a** ו-**b**, שקולה להכפלה של הייצוג של **a** כווקטור שורה בייצוג של **b** כווקטור עמודה. 

:\mathbf{a} \cdot \mathbf{b} = \begin{bmatrix}
    a_1  & a_2  & a_3
\end{bmatrix}\begin{bmatrix} 
    b_1 \\ b_2 \\ b_3
\end{bmatrix}
= a_1 b_1 + a_2 b_2 + a_3 b_3



## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלגברה ליניארית
קטגוריה:מטריצות