open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כביש מהיר A4 (צרפת)

**כביש מהיר A4** (בצרפתית: **Autoroute A4**) הוא כביש רוחב בצפון צרפת במחבר בין הבירה פריז לשטרסבורג. חלקים מהכביש משמשים כחלק מהכבישים האירופאים E25 ו-E50. אורכו של הכביש הוא 488 ק"מ והוא הכביש השני באורכו בצרפת לאחר A10.

קטעים מהכביש נבנו בין השנים 1970 - 1976 כך שהכביש כולו קיים משנת 1976. כביש זה כמו שאר הכבישים המהירים בצרפת הוא כביש אגרה כאשר לכל אורך הכביש ממוקמות 8 עמדות תשלום. נוסף לכביש זה, גם כביש לאומי 4 (RN4) יוצא מפריז ומגיע לשטרסבורג (דרך נאנסי), כביש זה אינו בתשלום, קצר יותר אך הוא איטי יותר ובחלק מקטעיו הוא כביש דו-נתיבי בלבד. 

חלקים מהכבישים מהווים חלקים מכבישים אירופיים. הקטע בין שטרסבורג למץ הוא חלק מכביש E25 והקטע ממץ ועד פריז הוא חלק מכביש E50.

## מסלול

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צרפת: תחבורה ציבורית
קטגוריה:אירופה: דרכים וכבישים
גיטגה

**גיטגה** (**Gitega**, לשעבר **Kitega**) היא עיר הבירה של בורונדי מאז 2019. היא העיר השנייה בגודלה בה, בפער גדול מן העיר הגדולה ביותר, הבירה הקודמת בוג'ומבורה. גיטגה, שהיא גם בירת המחוז הנושא את אותו שם, שוכנת ברמה שבמרכז המדינה, כ-62 ק"מ ממזרח לבוג'ומבורה ואגם טנגניקה ובמרחק דומה ממערב לגבול טנזניה. בעיר שוכן המוזיאון הלאומי של בורונדי והיא מקום מושבו של הארכיבישוף של גיטגה.
## הכרזתה כעיר בירה
במרץ 2007 הכריז נשיא בורונדי פייר נקורוזיזה על הכוונה להעביר לגיטגה את בירת המדינה. מועצת השרים קיבלה החלטה רשמית על העברת הבירה בדצמבר 2018 והפרלמנט אישר אותה בינואר 2019.

מספר שיקולים עמדו מאחורי העברת הבירה לגיטגה: מיקומה המרכזי של העיר, בניגוד לבוג'ומבורה השוכנת בקצה המערבי של בורונדי; הרצון לעודד את הכלכלה ולהוסיף מקומות עבודה באזור פחות מפותח של הארץ, וכן הערך ההיסטורי הסמלי של גיטגה, ששימשה מושבם של מלכי בורונדי בתקופות קדם-קולוניאליות. מבקריו של הנשיא נקורוזיזה טענו שהמעבר נועד גם להחליש את האופוזיציה לשלטונו, שמתרכזת בבוג'ומבורה.

בעיר פועל נמל תעופה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפריקה: ערי בירה
קטגוריה:בורונדי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1912
פליקס בן זקן

**פליקס בן זקן** (בצרפתית: **(Félix Benzakein (Ben Zaken**;  30 בספטמבר 1895 - נובמבר 1982) היה עורך דין ועיתונאי יהודי-מצרי, מנהיג ציוני וחבר הפרלמנט המצרי.

## קורות חיים
פליקס בן זקן נולד בשנת 1895 בעיר טנטא שבמצרים, למשפחה יהודית שהגיעה למצרים ממרוקו בשנת 1865. הוא למד בבית הספר של כל ישראל חברים בטנטא, ולאחר השלמת לימודיו התיכוניים למד משפטים באוניברסיטת קהיר. עם הסמכתו כעורך דין בשנת 1917 התחיל בקריירה משפטית מצליחה, ועבד באופן קבוע מול בתי משפט מצריים ובתי משפט של נתינים זרים במצרים.

בשנות ה-30 של המאה ה-20 התפרסם בן זקן בזכות מאבקיו המשפטיים מול מוסדות גרמניים ואיטלקיים פשיסטיים במצרים. התיק המשפטי הידוע ביותר בו טיפל היה תביעת דיבה של השגרירות הגרמנית בקהיר כנגד סופר יהודי בשם מוריס פרג'ון, אשר כתב ספר שגינה בחריפות את היטלר וגרמניה הנאצית. נאומיו הרהוטים של בן זקן כסנגור במהלך המשפט זיכו אותו בפרסום רב בעיתונות המצרית והיהודית.

בן זקן שימש בתור יועץ משפטי למוסדות הקהילה היהודית באלכסנדריה והיה חבר בבית הדין הרבני של העיר. הוא הצליח להשיג הכרה מצד מערכת המשפט המצרית באוטונומיה של בתי הדין הרבניים של הקהילה היהודית.

היה פעיל ציוני נלהב, ובמהלך חייו עסק בפעילויות ציוניות שונות. בשנת 1936 פתחה ההסתדרות הציונית החדשה (הרוויזיוניסטית) שלוחה באלכסנדריה, ועו"ד בן זקן נבחר לעמוד בראשה. הוא נודע כאחד מהנואמים המוכשרים ביותר שהיו לתנועה הציונית במצרים, והרצאותיו נהגו למשוך קהל יהודי רב. באותה שנה ביחד עם ז'ק רבין הוא הקים עיתון ציוני חדש בשם "לה טריבון ז'ואיב" (*La Tribune Juive*; 1936–1948) שבו פרסם מאמרים שנהנו מקהל קוראים רחב. כמו כן נבחר פעמיים לכהן כנשיא סניף בני ברית באלכסנדריה. במקביל, בן זקן היה גם פטריוט מצרי, ולקח חלק פעיל בתנועה הלאומית המצרית במסגרת מפלגת הופד. בשנת 1919 אף התמנה לחבר מטעם המפלגה בבית הנבחרים התחתון של מצרים.

בן זקן היה חבר בבונים החופשיים, ושימש כסגן-נשיא הלשכה הגדולה של המזרח (La Grande Loge d’Orient).

בתקופת מלחמת העצמאות הצליח בן זקן להתחמק ממעצר בזכות קשריו עם ראש ממשלת מצרים מחמוד פהמי נוקראשי. עם זאת הוא כן נעצר בשנת 1956 על רקע מלחמת סיני, אך השתחרר הודות למאמצים מצד הרב חיים נחום אפנדי. לאחר שחרורו השתכנע שאין עתיד ליהודים במצרים של גמאל עבד אל נאצר, ובשנת 1960 עזב את מצרים לארצות הברית. הוא נפטר בעיר ניובורג (Newburgh) שבניו יורק בנובמבר 1982, בגיל 87.

## לקריאה נוספת
*רות קמחי, **ציונות בצל הפירמידות: התנועה הציונית במצרים (1918-1948)**, תל אביב: עם עובד, 2009.

## קישורים חיצוניים

*Ruth Kimche. "Benzakein (Ben Zaken), Félix." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014.
*L'Affaire Fargeon, Israël, Nov. 04, 1933.


קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט המצרי
קטגוריה:בוגרי בתי ספר של כל ישראל חברים
קטגוריה:עורכי דין יהודים מצרים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים מצרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים מצרים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים מצרים
קטגוריה:פעילים ציונים במצרים
קטגוריה:רוויזיוניסטים
קטגוריה:יהודים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-1982
המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1988)

**משחקי החורף הפאראלימפיים 1988** הם המשחקים הפאראלימפיים שנערכו בפעם הרביעית במתכונת של אולימפיאדת חורף. המשחקים התקיימו בין התאריכים 17 בינואר ל-25 בינואר 1988 בעיר אינסברוק שבאוסטריה.

במשחקים הפאראלימפיים השתתפו 377 ספורטאים מ-22 מדינות, שהתחרו ביניהם בארבעה מקצועות: סקי אלפיני, החלקה מהירה במזחלת, ביאתלון וסקי למרחקים. 

ברית המועצות השתתפה לראשונה במשחקים אלו. 

המשלחת הנורווגית זכתה בכמות המדליות הרבה ביותר במשחקים אלו עם 60 מדליות, מהן 25 מדליות זהב, 21 מדליות כסף ו-14 מדליות ארד.

## טבלת המדליות

## ראו גם
* אולימפיאדת קלגרי (1988)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:1988 בספורט
אינסברוק
קטגוריה:אינסברוק: ספורט
1988
מויינגה

**מויינגה** (**Muyinga**) היא עיר בבורונדי ובירת מחוז מויינגה. העיר שוכנת בגובה 1731 מטרים מעל פני הים ואוכלוסייתה מונה 100,715 תושבים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בורונדי: ערים
נחום קוק

הרב **נחום הכהן קוק** (ח' בניסן ה'תרצ"ב, 14 באפריל 1932 – י"ב בניסן ה'תש"ע, 27 במרץ 2010) היה רב שכונת תל גנים ברמת גן ופעיל בתחומי הדת ושמירה על כבוד המת. יקיר העיר רמת גן.

## תולדותיו
נולד בבית מנדלבאום בירושלים, בנם של הרב רפאל קוק ורחל, בת שמחה מנדלבוים. נקרא על שם זקנו רבי נחום מקוברין. למד בישיבת כפר הרא"ה, ולאחר מכן בישיבת חברון בירושלים ובסלבודקה בבני ברק.

בשנת 1954 נישא לשושנה (נפטרה במרץ 2016), בת הרב שמואל אברמוביץ, רבה של רמת יצחק. מאז נישואיו התגורר בשכונת רמת יצחק. במשך מספר שנים למד בהיכל התלמוד בתל אביב. התמנה לרבה של שכונת תל גנים ברמת גן ושימש רב מחלקת הנישואין בעיר.

במשך שנים רבות היה פעיל בתחומים שונים הקשורים לשמירה על הצביון הדתי וההלכתי בישראל. היה פעיל מרכזי בשמירה על כבוד המת ופעל רבות מול בתי משפט והמשטרה להשגת אישורים למניעת נתיחת מתים. כיהן בהתנדבות כרב בית החולים בילינסון והתמחה בתחום רפואה והלכה. היה חבר בוועדת ערעור מחוזית של משרד הביטחון בנושאי פטור משירות בצה"ל. כמו כן היה חבר בוועדה שעסקה במתן היתרי עבודה בשבת מטעם משרד העבודה.

היה יו"ר ועד רבני רמת גן. ממייסדי הסתדרות עובדי המועצות הדתיות בישראל והיו"ר שלה, ולימים נשיאה. היה מרצה בנושאי יהדות.

בשנת 2008 קיבל אות יקיר רמת גן.

נפטר בשבת הגדול ה'תש"ע והלווייתו התקיימה במוצאי השבת. נקבר בית הקברות פוניבז', בקרבת קברו של הרב שך. על מצבתו נכתב בין השאר: "מסר עצמו לחזק בדקי הדת, עמל ויגע במצוות כבוד המת וקנה בה קניין".

## משפחתו
בנו הוא המקובל הרב דב איסר קוק. אחיו הם הרבנים שלמה, שמחה ואברהם יצחק קוק. גיסיו הם הרבנים אברהם שרמן ויעקב כץ.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

נחום
קטגוריה:משפחת מנדלבוים
קטגוריה:בוגרי ישיבת כפר הרא"ה
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת סלבודקה (בני ברק)
קטגוריה:פעילי ציבור חרדים ישראלים
קטגוריה:רמת גן: רבני שכונות
קטגוריה:יקירי רמת גן
קטגוריה:בוגרי היכל התלמוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פוניבז'
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
צ'ארלס טאונס

**צ'ארלס הארד טאונס** (באנגלית: **Charles Hard Townes** ;28 ביולי 1915 – 27 בינואר 2015) היה פיזיקאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1964 על עבודתו במכניקת הקוונטים שהובילה לפיתוח המייזר ובהמשך ללייזר.

## תולדות חייו
נולד בגרינוויל דרום קרוליינה. סיים תואר ראשון באוניברסיטת פורמן בקרוליינה הדרומית, את תואר מוסמך אוניברסיטה בפיזיקה קיבל ב-1936 מאוניברסיטת דיוק ואת תואר הדוקטור קיבל ב-1939 מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה (קל-טק).

בין 1933 ל-1947 עבד במעבדות בל ובעת מלחמת העולם השנייה עבד בתחום המכ"ם ואף רשם מספר פטנטים. עבודתו בתחום המיקרוגל הובילה אותו לתובנה לפיה הקרנת חומרים בגלים אלקטרומגנטיים יכולה לשמש כלי רב חשיבות להבנת המבנה המולקולרי ולפיכך פנה לתחום הספקטרוסקופיה. בשנת 1948 היה לפרופסור באוניברסיטת קולומביה והמשיך לחקור את הריאקציות בין גלים בתחום המיקרוגל למבנים מולקולריים, למולקולות בודדות, לאטומים ולגרעין האטום.

ב-1954 הצליח ליצור עם תלמידיו מתקן ליצירת זרם מכוון של קרינה אלקטרומגנטית באמצעות פליטה מאולצת בגז אמוניה. הוא טבע למכשיר את השם מייזר, ראשי תיבות של "הגברת [קרינת] מיקרוגל על ידי פליטה מאולצת של קרינה" (Microwave Amplification by Stimulated Emission of Radiation = MASER).

ב-1958 הראה בעבודה שחיבר יחד עם גיסו, ארתור שולוב (זוכה פרס נובל בפיזיקה בשנת 1981) כי עקרון המייזר ניתן להפעלה להגברת קרינה מכוונת גם בתחום הספקטרום הנראה ובתחום התת-אדום. עבודה פורצת-דרך זו הובילה לפיתוח הלייזר האופטי.

פעילותו המדעית של טאונס התרחבה לשטחים נוספים. הוא ועוזרו היו הראשונים שגילו מולקולות מורכבות בחלל החיצון. כן היה טאונס הראשון שמדד וחישב את המסה של החור השחור במרכז גלקסיית שביל החלב.

ב-1955 ו-1956 קיבל מלגת פולברייט ומלגת גוגנהיים וחקר באוניברסיטת פריז ואוניברסיטת טוקיו. בשנת 1961, לאחר שכיהן כיועץ לממשל ארצות הברית, עבר למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס כפרופסור לפיזיקה וסגן נשיא (פרובוסט). ב-1967 עבר לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:גרינוויל (קרוליינה הדרומית): אישים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרסי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פורמן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית
קטגוריה:זוכי מדליית הזהב הבין-לאומית ע"ש נילס בוהר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
שמואל אברמוביץ

הרב **שמואל נתן אברמוביץ** (תרס"ב, 1902 – י"ד באב תשי"ז, 10 באוגוסט 1957) היה רבה הראשון של רמת יצחק.

## תולדותיו
נולד בברנוביץ', בנם של הרב אברהם יצחק אברמוביץ, ממקימי ישיבת אוהל תורה בעיר, ואסתר ביילה, בת הרב טבלי רבצקי, הדיין מווילקוביסק.

למד בישיבת כנסת בית יצחק אצל הרב ברוך בר ליבוביץ ובישיבת סלובודקה. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל והיה בין ראשוני התלמידים שנשלחו מישיבת סלובודקה לייסד את ישיבת חברון בחברון. בפרעות תרפ"ט ניצל.

בשנת 1932 נישא לפסיה, בת הרב אברהם יצחק טיקוצ'ינסקי, רבה של שכונת מקור חיים בירושלים. לאחר נישואיו התמנה כרבה של רמת יצחק, שנוסדה באותה תקופה והייתה שכונה עצמאית ולימים סופחה לרמת גן. כיהן בתפקידו למעלה מעשרים שנה.

נפטר בשנת 1957. את מקומו מילא בנו הרב יצחק אברמוביץ (1995-1937). חתניו: הרב נחום קוק, בנו של הרב רפאל קוק ורבה של שכונת תל גנים ברמת גן, והרב שמחה כהן, מראשי ישיבת נתיבות עולם ומחבר הספרים "הבית היהודי" ו"תקשורת עם קהל ויחיד".

נקבר בבית העלמין נחלת יצחק.

## קישורים חיצוניים
* אפרים ממט, זיכרון להולכים: הרב אברמוביץ ז"ל רבה של רמת יצחק, הצופה, 9 בספטמבר 1957, עמ' 3

## הערות שוליים

קטגוריה:רמת גן: רבני שכונות
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת בית יצחק-קמניץ
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:משפחת טיקוצ'ינסקי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1957
בורורי

**בורורי** (**Bururi**) היא עיר הבירה של מחוז בורורי שבדרום בורונדי. נכון לשנת 2012 אוכלוסיית העיר מונה 20,764 תושבים. ב-29 באפריל 1972 התרחש בעיר טבח בו חמושים מבני ההוטו ביצעו הפיכה, הדיחו את אנשי משטרו של הנשיא מיקומברו מבני הטוטסי והכריזו על הקמת רפובליקה חדשה. שבוע לאחר מכן דוכאה ההפיכה על ידי כוחות צבא בורונדי. בחודשים לאחר מכן בוצע טבח בקרב בני ההוטו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בורונדי: ערים
נגוזי

**נגוזי** (**Ngozi**) היא בירת מחוז נגוזי שבבורונדי. העיר שוכנת בגובה 1820 מ' מעל פני הים ונכון לשנת 2012 מספר תושביה הוא 24,932 איש.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בורונדי: ערים
רוייגי

**רוייגי** (**Ruyigi**) היא עיר בבורונדי ובירת מחוז רוייגי. העיר שוכנת בגובה של 1842 מטרים מעל פני הים ונכון לשנת 2012 אוכלוסייתה עומדת על 44,220 תושבים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בורונדי: ערים
סאטיה נאדלה

**סאטְיה נאדֶלה** (בטלוגו: **సత్య నాదెళ్ల**; באנגלית: **Satya Nadella**; נולד ב-19 באוגוסט 1967) הוא הודי-אמריקאי המכהן כמנכ"ל חברת מיקרוסופט החל מ-4 בפברואר 2014, אז החליף בתפקיד את סטיב באלמר. ביוני 2021 מונה גם ליו"ר החברה.

## ביוגרפיה
נאדלה נולד בהיידראבאד שבאנדרה פרדש בדרום הודו. קיבל תואר ראשון בהנדסת חשמל מאוניברסיטת מנגלור בהודו. לאחר מכן עבר לארצות הברית על מנת לסיים תואר שני במדעי המחשב באוניברסיטת ויסקונסין, ובהמשך תואר MBA מאוניברסיטת שיקגו. עבד תקופה קצרה בחברת סאן מיקרוסיסטמס בשנת 1992.

בשנת 1992 החל לעבוד בחברת מיקרוסופט. הוא עבד בחטיבת הפיתוח של שירותי אינטרנט. היה מנהל חטיבת השרתים בחברה, וכיהן בתפקיד סגן נשיא החברה בתחום פרויקטים מיוחדים ומחשוב ענן, והיה אחראי לבנייה ולהפעלת פלטפורמות מחשוב, כלי פיתוח ושירותי ענן.

בשנת 2014 מונה למנכ"ל השלישי בתולדות החברה, לאחר ביל גייטס וסטיב באלמר.

בשנת 2017 יצא לאור ספרו "Hit Refresh: The quest to rediscover Microsoft's soul and imagine a better future for everyone".

בדצמבר 2018, כונה על ידי "Comparably" בתואר המחמיא "המנכ"ל הטוב ביותר של חברה גדולה באמריקה", תוך ציטוט משובים אנונימיים של עובדי מיקרוסופט. נאדלה הוביל שינוי תרבותי במיקרוסופט, ולצמיחה בחטיבת הענן של החברה. על השנה הפיסקלית של 2019 קיבל נאדלה משכורת של 43 מיליון דולר שרובה ניתן במניות.

### חיים אישיים
נאדלה משחק קריקט תחרותי וחובב שירה אמריקנית והודית.

הוא נשוי לאנופאמה, בתו של חברו ללימודים של אביו. הם מתגוררים בבלוויו, פרבר של סיאטל. לזוג נולדו שתי בנות ובן. הבן נפטר בשנת 2022 בגיל 26, לאחר שהתמודד בחייו עם שיתוק מוחין. נמסר כי הבן תרם במהלך חייו לפיתוחים שונים של מיקרוסופט לטובת אנשים עם מוגבלויות.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* ראיון מצולם ראשון עם נאדלה, לאחר מינויו כמנכ"ל בערוץ יוטיוב של מיקרוסופט
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים בתעשיית המחשבים
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:מנכ"לי מיקרוסופט
קטגוריה:מנכ"לים אמריקאים
קטגוריה:דירקטורים אמריקאים
קטגוריה:מנהלים הודים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:הודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
הונגה טונגה

**הונגה טונגה** (באנגלית: **Hunga Tonga**) הוא הר געש תת-ימי הממוקם כ-30 ק"מ דרומית לאי פונואפו (Fonuafoʻou; הידוע גם בשם פלקון) המשתייך לטונגה.

## מיקום גאוגרפי
הר הגעש הונגה טונגה הוא חלק מקבוצת הרי געש פעילה מאוד הנקראת רכס טונגה ומתנשאת מניו זילנד עד מזרחית לפיג'י. הר הגעש נמצא 100 ק"מ מעל אזור סייסמי פעיל. גובהו של ההונגה טונגה 149 מטרים ושטחו 390 דונם.

ההונגה טונגה שוכן בין שני איים המהווים שרידים משתיים משפות הקלדרה שהתפרקו. שני האיים נמצאים במרחק של כ-1.66 ק"מ ואורכו של כל אחד מהאיים 2 ק"מ. האיים והר הגעש מורכבים בעיקר מהחומר אנדזיט (סלע יסוד געשי הדומה לבזלת).

## התפרצויות
ב-16 במרץ 2009 התפרץ הר הגעש ופלט עשן, אפר, אדים ולבה לאוויר מעל האוקיינוס. ההתפרצות כיסתה את אחד האיים הסמוכים באפר, קברה מתחת לאפר בעלי חיים וצמחים והשמידה את כולם. ב-21 במרץ דיווח הגאולוג הראשי של טונגה, קלפי מפי (Kelepi Mafi), כי בין שני הפתחים עיקריים של ההתפרצות נוצר אי חדש מקרקע געשית. שטחו מאות מטרים רבועים, וגובהו בשיאו 120 מטרים.

הר הגעש התפרץ שוב בחודשים דצמבר 2014 וינואר 2015. מההתפרצות נוצר אי שחיבר בין הונגה טונגה לאי הונגה ה'אפאי (Haʻapai), האי החדש מכונה **הונגה טונגה-הונגה ה'אפאי**. בתחילה סברו החוקרים שהאי יעלם תוך מספר חודשים בעקבות זרמי הים, אולם לאחר שישה חודשים קצב הבלייה של האי הואט מאוד. הערכה היא כי האי יחזיק מעמד בין 10 שנים ל-30 שנה. זהו האי הראשון שנתון למעקב לווייני מרגע היווצרותו. חוקרים ממרכז טיסות החלל גודרד של נאס"א חוקרים את היווצרות האי. לדבריהם, קיים דמיון בין היווצרות האי הזה להיווצרות איים קדומים דומים במאדים.

### ההתפרצויות ב-2021 ו-2022

ב-20 בדצמבר 2021 נרשמה התפרצות ראשונה, והתפרצות נוספת, חזקה יותר, אירעה ב-15 בינואר 2022. ההתפרצות יצרה ענן אפר, גז וקיטור שהגיע לגובה 20 קילומטרים. הסקר הגאולוגי של ארצות הברית העריך שההתפרצות גרמה לרעידת אדמה בעוצמה של 5.8 שבעקבותיה נוצרו גלי צונאמי בטונגה, בפיג'י, ונואטו ובסמואה האמריקנית. מספר יישובים פונו בדרום יפן. גלים גבוהים שהגיעו בשיאם ל-1.5 מטרים והצפות נצפו גם בחופי קליפורניה ודרום אמריקה. בטונגה, טופו השישי, פונה מהארמון המלכותי בבירה והתקשורת מהממלכה נותקה כליל. בתים רבים באיים החיצוניים של טונגה ובחוף נהרסו. שלושה אנשים מתו בטונגה כתוצאה מהצונאמי ובהם אישה בריטית אחת. בנוסף, שניים טבעו למוות בעקבות גל גדול שפגע בהם בצפון פרו, מרחק של כ-10,000 ק"מ משם. ההתפרצות גם הותירה את מרבית האי הוולקני מתחת למים.

## קישורים חיצוניים

* "Underwater Volcano Erupts Off Tonga", חדשות BBC, 19 במרץ 2009 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקיאניה: הרי געש
קטגוריה:הרי געש תת-ימיים
קטגוריה:טונגה: גאוגרפיה
אדוארד מילס פרסל

**אדוארד מילס פרסל** (באנגלית: **Edward Mills Purcell**; 30 באוגוסט 1912 - 7 במרץ 1997) היה פיזיקאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לפיזיקה בשנת 1952 עבור גילוי התהודה המגנטית הגרעינית. תגליתו סייעה בגילויים במבנה החומר ובפיתוח מכשיר MRI.

## תולדות חייו
נולד בטיילורויל, אילינוי. ב-1933 סיים תואר בהנדסת חשמל באוניברסיטת פרדו באינדיאנה. לאחר שנה בה שהה במסגרת חילופי סטודנטים בבית הספר הגבוה לטכנולוגיה (Technische Hochschule) בקרלסרוהה ועבד עם ולטר וייזל (Walter Weizel) שב והחל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת הרווארד. ב-1938 סיים כדוקטור לפיזיקה ולאחר שנתיים עבר למעבדת הקרינה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), שם עבד בפיתוחים צבאיים בקרינת מיקרוגל ורדאר והיה ראש מעבדת המחקר הבסיסי שנועדה לגלות תחומים נוספים בספקטרום האלקטרומגנטי, בה היה שותף גם הפיזיקאי איזידור רבי.

מיד לאחר תום מלחמת העולם השנייה גילה וניסח את התהודה המגנטית הגרעינית בעיקר לצורך שימושים של חקר מבנה החומר ברמה המולקולרית והאטומית. ב-1949 שב להארוורד כפרופסור לפיזיקה. הוא המשיך את מחקריו בתחום המגנטיות הגרעינית, בפרט את התנהגות הספין של חלקיקים במסגרת מולקולות של חומרים שונים במהלך שינויים בשדה מגנטי לרבות אפקט סמית'-פרסל. מחקרים אלה הובילו לפיתוחו של מכשור ה-MRI.

מחקריו בתחום אלקטרומגנטיות בטמפרטורות נמוכות מאוד תרמו לפיתוח תחום הרדיו-אסטרונומיה. כן פיתח את הבנת התנועה האלקטרונית בתוך גבישים ומבנים מוצקים אחרים במסגרת פיזיקה של מצב מוצק. במסגרת עבודתו התאורטית הטיל ספק בסימטריה שבין חלקיקים לאנטי-חלקיקים (שבירת סימטריית CP), שהוכחה בניסוי עליו קיבלו ג'יימס קרונין וואל פיץ' את פרס נובל לפיזיקה בשנת 1980.

פרסל היה יועץ מדעי לנשיאים אייזנהאואר, קנדי וג'ונסון.

ספרו *Electricity and Magnetism* שהופיע לראשונה ב-1965 הוא ספר לימוד יסודי בתחום במשך כחמישים שנה, מהדורתו השלישית (2013) "תורגמה" למערכת היחידות הבין-לאומית, אך בסיס הטקסט נותר כשהיה.

## פרסים ואותות הצטיינות
* פרס נובל לפיזיקה (1952)
* חבר האקדמיה הלאומית למדעים
* חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
* המדליה הלאומית למדעים (1979)

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר האקדמיה הלאומית למדעים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרדו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997
בריאן בויטנו

**בריאן אנתוני בויטנו** (באנגלית: **Brian Anthony Boitano**; נולד ב-22 באוקטובר 1963 במאונטן ויו קליפורניה) הוא מחליק אמנותי על קרח אמריקאי בעבר, שהתחרה בקטגוריית גברים יחידים. הוא אלוף אולימפי (קלגרי 1988), פעמיים אלוף עולם (ז'נבה 1986 ובודפשט 1988) ו-4 פעמים ברציפות אלוף ארצות הברית.

בשנת 1982 היה בויטנו למחליק האמנותי האמריקאי הראשון שביצע את תרגיל ה"טריפל אקסל" (½3 סיבובים) ללא נפילה ונחיתה על רגל אחת. בשנת 1987 הוא ביצע קפיצה של שלושה סיבובים עם יד שמאל מורמת ישרה באוויר (Tano triple lutz).

## ביוגרפיה
בויטנו נולד במאונטן ויו קליפורניה.

באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 סיים בויטנו במקום שביעי בקטגוריית גברים יחידים.

באולימפיאדת סרייבו (1984) סיים בויטנו במקום חמישי בהחלקה אמנותית בקטגוריית גברים יחידים. חודש לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה באוטווה, קנדה הוא סיים במקום שישי.

באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1985 זכה בויטנו במדליית ארד, אחרי אלכסנדר פדייב מברית המועצות בריאן אורסר מקנדה.

### אלוף עולם
באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בז'נבה, שווייץ בשנת 1986 זכה בויטנו במדליית זהב בקטגוריית גברים יחידים, לפני אורסר ופדייב.

באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בסינסינטי, אוהיו ארצות הברית בשנת 1987 זכה בויטנו במדליית כסף בקטגוריית גברים יחידים, אחרי אורסר ולפני פדייב ולא הצליח להגן על תוארו.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת קלגרי (1988) זכה בויטנו במדליית זהב בהחלקה אמנותית בקטגוריית גברים יחידים, לפני אורסר וויקטור פטרנקו מברית המועצות. חודש לאחר מכן, הוא זכה במדליית זהב באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה לפני אורסר ופטרנקו. במהלך התחרות הוא ביצע קפיצה עם ארבעה סיבובים (quadruple jump) אך נחת על שתי רגליו.

לאחר המשחקים האולימפיים פרש בויטנו מספורט תחרותי. הוא חזר להתאמן בשנת 1993 ובאולימפיאדת לילהמר (1994) סיים במקום שישי בהחלקה אמנותית בקטגוריית גברים יחידים ולא הצליח להגן על תוארו.

## תארים והישגים
* בשנת 1996 זכה בויטנו להירשם הן בהיכל התהילה העולמי של החלקה אמנותית והן בהיכל התהילה של ארצות הברית בהחלקה אמנותית.

## חייו האישיים
בדצמבר 2013 בחר בויטנו לצאת מהארון כהומו במחאה, לאחר שנבחר להיות חבר במשלחת האמריקאית לאולימפיאדת סוצ'י (2014) שברוסיה המארחת, מדינה שבה נחקקו ביוני אותה שנה, חוקיים הומופוביים שהובילו לפגיעה בזכיותיהם של אנשי קהילת הלהט"ב והתגברות האלימות כלפיהם ובנוסף הגבירו את החשש, לביטחונם האישי של הלהט"בים האורחים ותומכיהם, המשתתפים במשחקים.

כיום, מתגורר בויטנו בסן פרנסיסקו.

## הישגים בולטים

## בתרבות
בסרט "סאות' פארק: גדול יותר, ארוך יותר ולא מצונזר" יש שיר "What Would Brian Boitano Do?" (מה בריאן בויטנו היה עושה?).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח אמריקאים
קטגוריה:אלופי עולם: החלקה אמנותית
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח להט"בים
קטגוריה:ספורטאים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת סרייבו (1984)
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת קלגרי (1988)
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת לילהאמר (1994)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: החלקה אמנותית
קטגוריה:קליפורניה: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
יצחק ליפקין

ממוזער|הרב ליפקין בצעירותו
[שמאל|250px|הזמנה לברית של בן משפחת יצחק ליפקין בשכונת [שערי ירושלים (שכונה)|שערי ירושלים]]
הרב **יצחק ליפקין** (ת"ר, 1840 בערך - תרס"ג, 1903) היה רב ואב"ד  ביאנובה, קרוז' ופרוסניץ בליטא, ובסוף ימיו בירושלים. בנו של רבי ישראל מסלנט.

## תולדותיו
נולד בליטא, בנו של רבי ישראל סלנטר. בשנת 1859 נישא לשרה רבקה בת דודו יחיאל מיכל ליפקין. כיהן כרב ואב"ד בערים יאנובה, קרוז' ופרוסניץ. נסע ברחבי ערי רוסיה והקים עשרות חברות ש"ס. בלט כדרשן. הרב בצלאל הכהן מווילנה כתב עליו: . האדר"ת העיד כי היה "שעשוע נפשו" של אביו. 

בסוף ימיו עלה לארץ ישראל והתגורר בירושלים. נפטר בשנת 1903, ונקבר בהר הזיתים.

שנה לאחר פטירתו ערך מקורבו הרב חיים יהושע קוסובסקי את הספר "חוט המשולש" ובו הביא מתורתו וכן מתורת אביו רבי ישראל מסלנט ומתורת סבו הרב זאב בן אריה. בהקדמת הספר תיאר את גדלותו ותולדותיו. בשנת תשמ"ח (1988) הודפס הספר "לוחות אבנים" ובו דרשותיו ומאמריו.

## צאצאיו
בניו הם אריה לייב ובנימין ליפקין (מחבר הספר "בני בנימין"). אריה לייב ליפקין היה נשוי בנישואים שניים למרים לוין, אחותו של הרב אריה לוין. בניהם הם הרב חיים יצחק ליפקין ובנימין ליפקין – חבר מכון הרי פישל.

## לקריאה נוספת
* הקדמת הספר **חוט המשולש** 

## קישורים חיצוניים
*קישור לאתר HebrewBooks
*קישור לאתר HebrewBooks
*קישור לאתר HebrewBooks

קטגוריה:משפחת ליפקין
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1840
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1903
חיים יצחק ליפקין

הרב **חיים יצחק ליפקין** (תרע"א, 1911 – תשמ"ח, 1988) היה חבר לשכת הרבנות בתל אביב ורב בית הכנסת המרכזי של הפועל המזרחי בעיר, מחבר ספרים בתורת המוסר ובתורתו של אבי סבו רבי ישראל מסלנט.

## תולדותיו
נולד בירושלים, בנו של אריה לייב ליפקין ונכדו של הרב יצחק ליפקין (בנו של רבי ישראל מסלנט). אמו, מרים, הייתה בתו של בנימין ביינוש לוין ואחותו של הרב אריה לוין. למד בישיבת עץ חיים ובישיבת חברון. נישא למרים, בתו של הרב אברהם יצחק טיקוצ'ינסקי, רבה של שכונת מקור חיים בירושלים.

לאחר נישואיו עבר להתגורר בתל אביב ולמד בהיכל התלמוד ובבית מדרש לתורת ארץ ישראל.

במשך שנים רבות כיהן כחבר הרבנות בתל אביב ורב בית הכנסת המרכזי של הפועל המזרחי בתל אביב. חיבר ספרים רבים שעסקו בתורת המוסר ובתורתו של אבי סבו רבי ישראל מסלנט. ערך לוח שנה ובו חלוקה של לימוד יומי של ספרי מוסר.

## חיבוריו
* **אוצר המדות** - מתורת ראשונים ואחרונים גדולי חכמי המוסר, 1952
* **לוח יומי למוסר ומדות**, 1952
* **רבי ישראל מסלנט, שיטתו ותורתו**, 1953
* **תורת רבי ישראל מסלנט**, 1960
* **תרי"ג מצות בהלכה ובאגדה**, 1963
* **תורת היראה**, 1967
* **סדר השולחן** - סדר הנהגת השולחן, לימוד תורה וברכת המזון, 1980
* **אוצר [[תהלים]]** - מאמרי מדרשים וזוהר, ספרי מוסר ראשונים ומאמרי רבי ישראל סלנטר, 1982
* ארחות חיים להרא"ש עם ביאור **דרך טובים**, 1983
* שערי תשובה עם פירוש **דרך תשובה**, 1986
* **סכומים והשוואות** לי"ג מדות של רחמים שבספר תומר דבורה, 1986
* **עיונים וביאורים בפרשה ובהפטרה**, 2003

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:משפחת ליפקין
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבנים
קטגוריה:משפחת טיקוצ'ינסקי
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:בוגרי היכל התלמוד
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:משפחת אריה לוין
קטגוריה:זוכי פרס הרב אונטרמן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988
גשר יחזקאל בן דוד

**גשר יחזקאל בן-דוד** הוא גשר מעל נחל איילון הממוקם דרומית מזרחית לעיר אור יהודה בכביש 412 בקטע הכביש שבין אור יהודה למושב חמ"ד. נקרא על שם רב-סרן יחזקאל בן-דוד שנפל במלחמת העצמאות.

## היסטוריה
גשר יחזקאל בן-דוד הוקם בתקופת המנדט כחלק מסלילת כביש 412 המחבר בין צומת ביל"ו לצומת יהוד מערב. בתקופת מלחמת העצמאות, באפריל 1948, פשטה יחידת חבלנים וסיירים על הגשר ופוצצה אותו במטרה לנתק כליל את הקשר בין הכפר הערבי בית דג'ן (בית דגן של היום) לכפר יהודייה (יהוד). הפעולה נעשתה במסגרת מבצע חמץ בפיקוד חטיבת אלכסנדרוני, שמטרתו לנתק הקשר בין הכפרים הערביים שממזרח ליפו כמו: יהודיה, בית דג'ן, יאזור, אל-ח'ירייה, כפר עאנה, סאקיה (אור יהודה של היום) ונוספים, ולהביא בסופו של דבר לכיתורה ונפילתה של יפו.

עד לשנות ה-70 של המאה ה-20, היה גשר יחזקאל בן-דוד, גשר ביילי. רוחבו היה צר יחסית והדבר לא אפשר לעיתים קרובות מעבר בו-זמנית של שני כלי רכב זה מול זה ואילץ כלי רכב במיוחד בעלי רוחב גדול יחסית להמתין עד שהרכב הבא מהכיוון הנגדי יסיים לחצות את הגשר.

בתחילת שנות ה-70 הוחל בהרחבת כביש אור יהודה-בית דגן. גשר הביילי שמעל נחל איילון הוסר ובמקומו נבנה גשר בטון רחב ועליו כביש אספלט עם מספר מסלולים הקיים עד היום.

הגשר נקרא על שם רב-סרן יחזקאל בן דוד ממפקדי ההגנה בתל אביב, שנהרג במלחמת העצמאות בעלותו על מוקש נגד טנקים ליד הכפר הערבי ג'ימזו, במהלך סיור לשם קביעת משלטים באזור בן שמן. יחד עמו נהרגו בפיצוץ זה ישראל שחורי ושורה אושרוביץ.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

יחזקאל בן דוד
קטגוריה:אור יהודה: מבנים
קטגוריה:בנייה ופיתוח של תחבורה בתקופת המנדט
קטגוריה:אור יהודה: תחבורה
יחזקאל
יום טוב ליפמן ליפקין

ד"ר **יום טוב ליפמן ליפקין** (תר"ו, 1846 – תרל"ה, 1875) היה מתמטיקאי יהודי, בנו של רבי ישראל מסלנט. התפרסם בזכות המצאתו בתחום המכניקה.

## קורות חיים
נולד בסלנט, פלך קובנה, ליטא, בנו של רבי ישראל מסלנט. בצעירותו למד תורה אצל אביו, אך לאחר שנמשך להשכלה ולמדע נטש את בית אביו בגיל 15 ונסע לגרמניה. קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה באוניברסיטת יינה. למד מתמטיקה באוניברסיטאות בקניגסברג וברלין.  

בשנת 1868 פרסם נוסחה הנדסית להחלפת תנועה ישרה לתנועה עגולה, והיא קרויה על שמו (Peaucellier–Lipkin linkage). 

בין השנים 1870 – 1873 למד באוניברסיטת פטרבורג. כל ימיו סבל מעוני וחי ממלגה שהעניקה לו האוניברסיטה בפטרבורג. פרסם מאמרים בהצפירה. 

דרכו הייתה למורת רוחו של אביו, ולאחר שנעשה שימוש בשמו של בנו כדי להשפיע על דעת הקהל היהודית כאילו אביו תומך אף הוא בתנועת ההשכלה, פרסם אביו מודעה בתשלום ובה כתב:. אביו פעל בדרכים שונות כדי להחזירו לדרך התורה, אך ללא הצלחה. 

נפטר ממחלת אבעבועות שחורות בשנת 1875, בן 30, בחיי אביו, ונקבר בפטרבורג.

## לקריאה נוספת
* ישורון כרך ז' עמ' תרע"ח

## קישורים חיצוניים

* ד"ר ליפמן ליפקין, האסיף

קטגוריה:משפחת ליפקין
קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:ילידי 1846
קטגוריה:נפטרים ב-1876
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרידריך שילר בינה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סנקט פטרבורג
איי ויליס

**איי ויליס** (אנגלית: **Willis Islands**) הם קבוצת איים קטנה ממערב לאי ג'ורג'יה הדרומית באיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים, שאליהם גם משתייכים פוליטית. הם ממוקמים 3 ק"מ ממערב לאי הציפור (Bird Island).

האיים נתגלו ב-14 בינואר 1775 על ידי ג'יימס קוק ונקראו על שם הימאי תומאס וויליס שהבחין בהם לראשונה.

וויליס
ויליס
פאלוצים

שמאל|ממוזער|250px|לבוש פאלוצי מסורתי
**פאלוצים** (בהונגרית: **Palócok**) הם קבוצה אתנית מדיארית החיה בצפון הונגריה ודרום סלובקיה. לפאלוצים ניב הונגרי משלהם ומסורות שנשתמרו לאורך השנים. מקורם של הפאלוצים אינו ברור אך ייתכן ששורשיהם בשבטי הקאבארים, פצ'נגים או הקומנים. 

המקום הראשון בו נמצאת המילה פאלוץ (palóc) בכתב כשם של קבוצה אתנית הוא במסמך ממזוקבשד משנת 1784, הסופר קלמן מיקסאט פרסם את הפאלוצים בספרו "האנשים הטובים מפאלוץ" שיצא לאור ב 1882. 

הכפר הפאלוצי הולוקה הוכר כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו ב-1987.

[שמאל|ממוזער|250px|[הולוקה]]
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הונגריה: דמוגרפיה
קטגוריה:הונגרים
קטגוריה:קבוצות אתניות
קטגוריה:הונגריה: קבוצות אתניות
זבולון גרז

הרב **זבולון אריה גרז** (תרס"ג, 25 בספטמבר 1903 – י"ג באב תשמ"ט, 24 ביולי 1989) היה אב"ד רחובות במשך כשלושים וחמש שנה.

## תולדותיו
נולד בשנת 1903 בפלונגיאן, בנו של הרב נתנאל יוסף גרז, מתלמידי ישיבת סלובודקה וקלם, ורב העיירה אוז'וונט. אמו, מיכלה, היא בת הרב זבולון בריט, רבה של פלונגיאן. הרב בריט נפטר מספר שבועות לפני לידתו והוא נקרא על שמו. כעבור זמן עברה המשפחה לוורז'ן, שם כיהן אביו כרב הקהילה. עוד בהיותו תינוק נפטרה אמו. לאחר מותה נישא אביו בנישואים שניים לבתיה לאה זלצמן. 
 
למד בישיבות מיר, טלז וסלובודקה. בכ' באלול תרפ"ד (1924) עלה לארץ ישראל עם קבוצת תלמידי הישיבה שייסדה את הישיבה בחברון. בטבח חברון (תרפ"ט) שהה בבית אליעזר דן סלונים, הפורעים סברו שהוא מת לאחר ששכב תחת הרב צבי דרבקין(סבו של הרב צבי דרבקין מישיבת גרודנה).

בשנת 1931 נישא לאסתר מלצר מסלבודקה. בשנת 1941 הגיע לארץ ישראל,  בהמשך עבר לגור בחדרה.
אביו, אחיו, שרגא פייבל וליפמן ואחותו ציפורה נספו בשואה. כמו כן, נספו אחיו למחצה נחום, חיים, ניסן ויהושע.

אחרי הגעתו לארץ ישראל, מונה לר"מ בישיבת קלצק פרדס חנה שהוקמה על ידי הרב צבי יהודה מלצר. בשנת 1947, הרב מלצר שמונה לרבה של רחובות, מינהו לרב בית הכנסת "שונה הלכות" בעיר רחובות, לצד היותו ר"מ בישיבה שהוקמה מחדש ברחובות. כן שימש כדיין בבית דינו של הרב מלצר בעיר. לאחר 10 שנים התפטר הרב מלצר מתפקידו ומינהו לאב"ד רחובות במקומו, תפקיד בו כיהן כ-35 שנה. בנוסף כיהן כדיין בבית הדין הרבני, תפקיד ממנו פרש בתחילת 1976. יחד עם אחיו, יצחק ברית, גידל זן מיוחד של אתרוגים (אורדנג חדרה). יקיר העיר רחובות.

נפטר בשנת 1989, ונקבר בבית הקברות פוניבז'. לאחר מותו נקרא על שמו רחוב ברחובות.

## משפחתו
אחות סבתו, אשת הרב זבולון באריט, הייתה גולדה פרנק, אשת שרגא פייבל פרנק וחותנתם של הרבנים משה מרדכי אפשטיין ואיסר זלמן מלצר.

אחיו הוא יצחק בריט, ואחותו (מנישואיו השניים של האב) היא רחל טוקר, אשת יצחק טוקר, מוותיקי ישיבת חברון . 
 
בניו הם: הרב אהרן גרז - כיהן כראש ישיבת בר-אילן בתל אביב, יצחק גרז - כיהן כיו"ר המועצה הדתית ברחובות, ומשה גרז מירושלים. נכדו הוא חתנו של הדיין הרב אברהם שרמן.

## הערות שוליים

קטגוריה:רחובות: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת טלז
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (בלארוס)
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:רבני ישיבת קלצק-הדרום
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פוניבז'
קטגוריה:בוגרי היכל התלמוד
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:פלונגה: אישים
קטגוריה:אבות בית הדין הרבני ברחובות
קטגוריה:יקירי רחובות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
הזריחות כאן שקטות

**הזריחות כאן שקטות** (ברוסית: **А зори здесь тихие**) הוא סרט סובייטי ב-2 פרקים שהופק על ידי אולפני גורקי. בהתאם לנתונים רשמיים כ-66 מיליון צופים ראו את הסרט במהלך הקרנתו באולמות קולנוע.

בשנת 1969 בירחון "יונוסט" פורסמה נובלה של בוריס ואסילייב. לנובלה הייתה הצלחה גדולה ובשנת 1971 יורי ליובימוב העלה על במת תיאטרון טגנקה את המחזה. באותה שנה הבמאי סטניסלב רוסטוצקי החליט להתחיל בצילומי הסרט על בסיס הנובלה והסופר היה בין כותבי התסריט. תסריט קרוב מאוד לעלילת הנובלה.

רוב הסרט צולם בשחור-לבן עם חלקים צבעונים. בשנת 1973 הסרט זכה לתואר סרט השנה בברית המועצות. הסרט זכה בפרסים בפסטיבלים לקולנוע והיה מועמד לפרס אוסקר כסרט זר הטוב ביותר. בשנת 1975 לסרט הוענק פרס ברית המועצות. בשנת 2002 בהתאם לתוצאות הסקר הסרט זכה למקום הראשון בתחרות סרטים על מלחמת העולם השנייה.

הפרק הראשון - "בעורף"
הפרק השני - "קרבות עם חשיבות משנית"

רק השחקנית אולגה אוסטרואומובה הייתה שחקנית עם ניסיון בקולנוע, ליתר שחקני הסרט זה היה התפקיד הראשון.

## עלילה
האירועים מתרחשים במהלך מלחמת העולם השנייה בקרליה. לאחר הנסיגה הגדולה של שנת 1941, בשנת 1942 בחזית באזור התייצבה. רב  סמל פדוט ואסקוב (אנדריי מרטינוב) מופקד על יחידת נ"מ שמוצבת בקרבת תחנת רכבת, אשר נמצאת יחסית רחוק מהחזית. היחידה כוללת רק חיילות והוא הגבר היחיד בה. למרות אירועי המלחמה בחזית, החיים במקום בו מוצבת היחידה שקטים והלחימה לא מורגשת. במהלך סיור ביער, אחת החיילות מגלה שני צנחנים גרמנים. רב-סמל חושב שמטרת הצנחנים לפוצץ מסילת רכבת שמעבירה תחמושת לחזית, ומחליט לצאת לפשיטה במטרה לתפוס את הגרמנים. הוא שולח את אחת החיילות להזעיק תגבורת. רב-סמל וארבעת החיילות מארגנות מארב ביציאה מהיער, אך מתברר שקבוצת צנחנים נאצים כוללת 16 לוחמים. החיילות נהרגות אחת לאחר השנייה ולמרות כול מאמצי רב הסמל לשמור עליהם. 

החיילת שנשלחה להביא תגבורת טובעת בביצה. רב הסמל בסופו של דבר הצליח לתפוס את הצנחנים הגרמנים, להרוג חלק גדול מהם ולשבות את הנותרים. במהלך ההליכה לכפר הוא נפגש עם יחידת הצבא האדום. 

לאחר המלחמה מאמץ רב הסמל את בנו של אחת החיילות. בשנת 1972 הם חוזרים למקום בו התרחשו האירועים ומציבים במקום לוח זיכרון.

## קישורים חיצוניים

* תיאור מפורט של הסרט ותהליך הצילומים 
* 

קטגוריה:סרטי 1972
קטגוריה:סרטים סובייטיים
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קופר (אי)

**האי קופר** (אנגלית: **Cooper Island**) הוא אי בצידה הצפוני של הכניסה לפיורד דריגלסקי (Drygalski Fjord) שבקצהו הדרום-מזרחי של האי ג'ורג'יה הדרומית באיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים שבדרום האוקיינוס האטלנטי, ואורכו שלושה ק"מ. האי התגלה על ידי משלחתו של ג'יימס קוק ב-1775 ונקרא על שם לוטננט רוברט קופר, קצין על אחת מספינותיו של קוק, אה"מ רזולושן (HMS Resolution).

מצר באורך של כ-1.5 ק"מ שניתן למעבר ספינות, מפריד בין האי קופר לבין חופי ג'ורג'יה הדרומית. הנקודה הגבוהה באי היא 416 מטרים מעל פני הים, ופסגותיה מושלגות.

## החי והצומח
כאחד מהאיים בג'ורג'יה הדרומית שאין בהם חולדות, קופר הוא האי היחידי שזוכה להגנה מיוחדת (Special Protection Area). כמות גדולה של עופות ים מקננות בו, כמו: יסעור שלג, פריון אנטארקטי (Antarctic Prion), זוגות של אלבטרוס שחור גבות, פינגווין רצועת-הסנטר ופינגווין הסלעים. כמו כן האי הוא בית גידול לדובי ים, אחד המקומות היחידים שבהם הם לא ניצודו. אדמת האי מכוסה בעשב ציצה.

קטגוריה:אנטארקטיקה: איים
קטגוריה:איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים: איים
קטגוריה:איים לא מיושבים
רונלד נמברס

**רונלד נמברס** (באנגלית: **Ronald Numbers**; ) היה היסטוריון אמריקאי, חוקר ההיסטוריה של המדע, של הדת, של הבריאתנות ושל התכנון התבוני.

## ביוגרפיה
נמברס הוא בנו של מטיף שהשתייך לכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי, וגם נמברס השתייך לכת זו בנעוריו, אך בהמשך חייו הפך לאגנוסטי. הוא קיבל תואר דוקטור בהיסטוריה של המדע מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-1969. בין השנים 1989–1993 היה נמברס עורך "איסיס" , כתב עת להיסטוריה של המדע. כיהן פרופסור להיסטוריה של המדע והרפואה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. בשנת 2008 הוענקה לו מדליית ג'ורג' סארטון , אות הכבוד הגבוה ביותר של החברה האמריקאית להיסטוריה של המדע , עבור "הישג מחקרי יוצא דופן ומתמשך".

## פרסומים
נמברס ערך עם דייוויד לינדברג  שתי אנתולוגיות על היחסים בין דת ומדע. ב-2014 ערך עם לינדברג סדרה בת שמונה כרכים על ההיסטוריה של המדע.

בשנת 1976 פרסם נמברס את ספרו הראשון, "נביאת הבריאות", על יחסה של המטיפה אלן וייט  לרעיונות פופולריים על בריאות הציבור בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20.

בשנת 1992 פרסם נמברס את ספרו "הבריאתנים: האבולוציה של הבריאתנות המדעית", היסטוריה של מקורות ההתנגדות לאבולוציה. הספר נערך והורחב בשנת 2006, עם תוספת בנוגע לתכנון תבוני. הספר תואר בתור "ההיסטוריה המקיפה ביותר, ככל הנראה, של ההתנגדות לאבולוציה." הספר קיבל ביקורות אוהדות הן ממדענים והן מחוגים דתיים.

## לקריאה נוספת

* Galileo Goes to Jail, and Other Myths about Science and Religion (ed.) (Cambridge, MA: Harvard University Press, 2009). 
* Prophetess of Health: A Study of Ellen G. White, 3rd Ed. (Grand Rapids: Eerdmans Publishing, 2008).
* Science and Christianity in Pulpit and Pew, (New York: Oxford University Press, 2007).
* The Creationists: From Scientific Creationism to Intelligent Design, (Cambridge, MA: Harvard University Press, 2006),
* - expanded version of The Creationists, (New York: Alfred A. Knopf, 1992. Reprinted by University of California Press, 1993.) 
* When Science and Christianity Meet, (Chicago: University of Chicago Press, 2003). ed. with David C. Lindberg
* Disseminating Darwinism: The Role of Place, Race, Religion, and Gender, (Cambridge: Cambridge University Press, 1999), ed. with John Stenhouse.
* Darwinism Comes to America. (Cambridge, MA: Harvard University Press, 1998).
* God and Nature: Historical Essays on the Encounter between Christianity and Science, (Berkeley: University of California Press, 1986) ed. with David C. Lindberg. 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:היסטוריונים של המדע
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של פלורידה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
אננקוב

**אננקוב** (**Annenkov Island**) הוא אי במרחק 13 ק"מ ממערב לאי ג'ורג'יה הדרומית באיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים. צורת האי בלתי סדירה, אורכו 6 ק"מ וגובהו המרבי 650 מטרים מעל פני הים.
## היסטוריה
האי התגלה לראשונה בינואר 1775 על ידי משלחתו של ג'יימס קוק שקרא לו האי פיקרסגילס (Pickersgills Island) על שמו של מפקד אחת מספינותיו, אה"מ רזולושן (HMS Resolution). האי נראה בפעם הבאה ב-1819 על ידי משלחת רוסית בפיקודו של פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן אשר סבר שהוא גילה את האי לראשונה וקרא לו אננקוב על שם מיכאיל אננקוב שהיה קצין בספינתו. השם פיקרסגילס ניתן לקבוצה של איים 24 ק"מ מדרום-מזרח לאי אננקוב.

## בעלי חיים וצמחייה

כאתר בעל עניין מדעי מיוחד, אננקוב הוא אחד האיים המעטים בדרום ג'ורג'יה שאין בו כלל חולדות. בלינסהאוזן ציין שאין באי צמחייה כלל. 500 זוגות של אלבטרוס נודד מקננים באי. העלייה לאי מותרת באישור מיוחד בלבד.

## גאולוגיה

הנקודה הגבוהה ביותר באי היא פסגת אולסטד (Olstad Peak), בגובה 650 מטרים. הפסגה נסקרה בסקר של ג'ורג'יה הדרומית בשנים 1951-1957 ונקראה על שם הזואולוג הנורווגי אולה אולסטד (Ola Olstad). זהו אחד המקומות המעטים באי שבו ניתן לראות מאובנים.

### אגם החדירה

אגם החדירה (Intrusion Lake) הוא אגם באורך 300 מטרים מצפון-מזרח לפסגה. האגם מופה בסקר הבריטי של 1972-1973 ונקרא כך בשל צורתו הלא רגילה שנוצרה עקב חדירות של סלעי אנדזיט למימיו.

## קישורים חיצוניים

* Antarctica Detail
קטגוריה:אנטארקטיקה: איים
קטגוריה:איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים: איים
קטגוריה:איים לא מיושבים
פרינס אולף הארבור

**פרינס אולף הארבור** (באנגלית: **Prince Olav Harbour**) הוא נמל קטן בחלקו הדרום-מערבי של מפרץ קוק על החוף הצפוני של ג'ורג'יה הדרומית באיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים.

במהלך המאה ה-19 שימש האי ג'ורג'יה הדרומית כבסיס לציד כלבי ים. במאה ה-20 שימש האי כבסיס לציידי ליוויתנים. פרינס אולף הארבור היה מיקומו של אחד משבעה בסיסים אלה ברחבי האי. התחנה הוקמה ב-1911 כבית חרושת צף וב-1916 הוקמה שם תחנה קבועה. התחנה המשיכה לפעול עד מרץ 1931 ואז נסגרה. שמו של המקום ניתן לו ב-1912 על ידי ציידי הלווייתנים הנורווגים על שמו של נסיך הכתר אולף.

## קישורים חיצוניים
* Abandoned Whaling Station
* Prince Olav Harbour - South Georgia
* Prince Olav Harbour Whaling station
קטגוריה:איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים
קטגוריה:נמלים
רכנפיים

**רכנפיים** (שם מדעי: Miridae) היא המשפחה הגדולה ביותר בתת-סדרת הפשפשים המונה יותר מ-10,000 מינים שונים בכ-1,300 סוגים, בישראל ידועים כ-300 מינים. (1988) Henry & Wheeler העריכו כי מספר המינים בעולם כנראה עומד על 20,000 כאשר רוב תת-המשפחות נפוצות בכמה יבשות. קל לזהות את הרכנפיים מבין משפחות אחרות לפי הקוּניאוּס (cuneus) בקצה הקוֹריאוּם (corium) שאינו מופיע בכנפיים של פשפשים ממשפחות אחרות.

שמאל|ממוזער|250px|כנף רכנף
שם המשפחה נובע מהלחם המילים רך + כנף, זאת מאחר שגופם רך והעדין בניגוד למשפחות אחרות כגון התריסיתיים והסרחניים שהם בעלי קוטיקולה קשה יותר. הרכנפיים מופיעים בגדלים וצבעים שונים, לרוב קטנים מ-12 מ"מ, חלקם טורפים אך רובם צמחוניים. יש ביניהם שניזונים מצמחים מסוימים ויש שניזונים מקבוצות צומח גדולות יותר. צבע גופם לרוב בעלי גוני ירוק או צהוב אך חלקם בעלי גוונים שחורים, הכנפיים פעמים רבות צבעוניות בעלות הדפסים מגוונים. העינית תמיד חסרה, מלבד בתת-המשפחה Isometopinae.

עדויות מאובנים מראות שהמשפחה הפכה נפוצה מאוד בתור המיוקן אשר בעידן קנוזואיקון, כנראה כתוצאה משינויים פאוניסטים אשר גרמו להתפשטות מהירה של עשבים וצמחים אחרים.

## מינים בולטים בישראל (רשימה חלקית)
* תת-משפחה Bryocorinae
** שבט Dicyphini
*** רכנף עדין *Nesidiocoris tenuis*
* תת-משפחה Deraeocorinae
** שבט Deraeocorini
*** רכנף האשל *Deraeocoris addendus*
*** רכנף טורף *Deraeocoris pallens*
* תת-משפחה Isometopinae
* תת-משפחה Mirinae
** שבט Mirini
*** רכנף העירית *Horistus infuscatus*
*** רכנף אדום-שחור *Dionconotus neglectus*
*** רכנף חיוור Creontiades pallidus
* תת-משפחה Orthotylinae
*** אורתוטילוס
* תת-משפחה Phylinae
** שבט Phylini
*** קמפילומה חדגוונית *Campylomma unicolor*

## סימוכים
Henry, T.J. & Wheeler, A.G., Jr 1988. Miridae. pp. 251-507 in Henry, T.J. & Froeschner, R.C. (eds). Catalog of the Heteroptera, or True Bugs, of Canada and the Continental United States. Leiden : E.J. Brill xix 958 pp.

## קישורים חיצוניים

* רכנפיים באתר הביולוגי האוסטרלי.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1833
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל וילהלם האן
קטגוריה:פשפשאים
מודר

נהר ה**מודר** (בצרפתית: **Moder**) הוא נהר בצרפת שאורכו 93 ק"מ ומוצאו בצפון הרי הווז' ברום של 400 מטר מעל לגובה פני הים ונשפך אל נהר הריין ברום של 122 מטר.

מקור שמו של הנהר הוא מ-*Matrae* שמה של האלת הנהרות הגאלית.

הנהר יוצא בקרבת הקומונה זיטרסהיים ( Zittersheim) בנקודה שנקראת Moderfeld שנמצאת בהרי הווז' הצפוניים. המודר זורם לכיוון מזרח ונשפך לאחר 93 ק"מ אל נהר הריין.

הנהר מושפע ממספר יובלים ושלושה נהרות:
* זינסל די נור (Zinsel du Nord) - נפגשים בעיר שוויגאוס-סיר-מודר (Schweighouse-sur-Moder)
* רוטבאך (Rothbach) - נפגשים בבישווילר
* זורן - נפגשים ברורווילר (Rohrwiller)

שטח אגן הניקוז של המודר הוא 1,720 קילומטר רבוע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: נהרות
קטגוריה:אלזס
קטגוריה:יובלי הריין
חלבון קולט אור

**חלבון קולט אור** (פוטורצפטור) הוא חלבון רגיש לאור, המעורב בתהליכי חישה ותגובה לאור במגוון יצורים. לדוגמה, חלבוני הרודופסין בתאי פוטורצפטור ברשתית של בעלי חוליות, פיטוכרום בצמחים, בקטריורודפסין ובקטריופיטוכרומים בחלק מהחיידקים. הם מתווכים תגובות אור מגוונות, כגון ראייה, , , וכן מתווכים תגובות למחזורי אור-חושך כגון שעונים ביולוגיים ותגובות פוטופריודיזם שונות, כגון בקרה על מועדי פריחה בצמחים ועונת רבייה בבעלי חיים.

## מבנה
חלבונים קולטי אור אופייניים מכילים קבוצה פונקציונלית וצבען שאיננו חלבון, המגיב לאור דרך  או דרך תגובה תלוית אור. דבר זה מאתחל שינוי של החלבון הרגיש לאור, שגורם למפל העברת אותות. פיגמנטים נפוצים בחלבוני פוטורצפטור הם רטינל, פלאבין ובילין.

## פוטורצפטורים בבעלי חיים
* מלנופסין: ברשתית של בעלי חוליות, מתווך את רפלקס האישון, מעורב ברגולציה של השעון הביולוגי.
* פוטופסין: ברשתית של בעלי חוליות, קליטה של מגוון צבעים של אור.
* רודופסין: ברשתית של בעלי חוליות, קליטה של גוני ירוק-כחול.
* פרוטאין קינאז C: מתווך דה-אקטיבציה של הפוטורצפטור, וכן התנוונות של הרשתית.

## פוטורצפטורים בצמחים
* UVR8: קליטה של קרינת UV-B.
* קריפטוכרום: קליטה של צבע כחול.
* פוטוטרופין: מתווך .
* פיטוכרום: קליטה של צבע אדום ואדום רחוק.
בזרעי צמחים, חלבונים קולטי אור אחראיים להגדרת תהליך ה. תהליך זה קורה כאשר זרע נמצא בחשיכה גמורה, ואז נחשף לאור. חשיפה קצרה לקרינה אלקטרו-מגנטית, ובפרט לקרינה בתחום האדום והאדום הרחוק, משפעלת את הפיטוכרום המצוי בזרע, השולח אות דרך מסלול מעבר אותות לתוך הגרעין, ושם מגרה מאות גנים האחראים לצמיחה והתפתחות.

## ראו גם
* תא קולט אור
* ביולומינסנציה

קטגוריה:חלבונים
טורפניתיים

**טוֹרְפָנִיתִיִּים** (שם מדעי: Reduviidae) היא משפחה בעלת תפוצה עולמית גדולה של פשפשים טורפים. בעולם ידועים כ-7,000 מינים, מתוכם כ-90 בישראל. גודל הבוגרים נע בין 4 עד 40 מ"מ, וגופם לרוב סגלגל ומוצק או עדין וארוך. לרוב ניתן לזהות את טורפניתיים על פי החדק המעוקל, יחסית למשפחות פשפשים אחרות. במינים רבים קצה החדק מונח על stridulitrum מחוספס שבעזרתו החרק מסוגל להשמיע קולות צרצור המשמשים לזיהוי או הרתעה. הארס של טורפניים אינו מסוכן לאדם אך מינים אחדים כמו העפרור עלול לגרום לכאב חד. במינים מסוימים נמצא כי לארס תכונות אנטיביוטיות לחיידקים גרם שליליים כגון Escherichia coli ואחרים כמו גם החיידק גרם חיובי Streptococcus pyogenes.

חלק מהפשפשים, מתת-המשפחה Triatominae הם מוצצי דם הגורמים להפצת מחלת צ'אגאס ברחבי אמריקה הדרומית. חלקם מצפים את גופם ורגליהם בשרף דביק, פעולה שמסייעת להם לצוד טרף.

## מינים בולטים בישראל (רשימה חלקית)
* תת-משפחה Emesinae
** שבט Emesini
*** שעירית *Stenolemus mnesis*
** שבט Ploiariolini
*** דוקוץ יתושי *Empicoris mediterraneus*
** שבט Leistarchini
*** שוור הבתים *Ploiaria domestica*
* תת-משפחה Harpactorinae
** שבט Harpactorini
*** רצען מנומר *Rhynocoris punctiventris*
*** רצען משולבק *Rhynocoris bipustulatus*
*** רצען פעוט *Rhynocoris abeillei*
*** קורנוס מצרי *Coranus aegyptius*
*** קורנוס שחור *Coranus niger*
*** רצענית ססגונית *Sphedanolestes annulatus*
** שבט Rhaphidosomatini
*** קיסם מדברי *Rhaphidosoma lutescens*
* תת-משפחה Peiratinae
** טורפן שחור-בטן **Ectomocoris melanogaster**
* תת-משפחה Reduviinae
** עפרור חום *Holotrichius rotundatus*
** עפרור שחור *Holotrichius innesi*
** פסירה צפונית *Pasira basiptera*
** טורפנית דרומית *Reduvius tabidus*
** טורפנית מצויה *Reduvius jakovleffi*
** טורפנית להב *Reduvius falsus*
** נגוסטת גידל *Nagusta goedelii*
* תת-משפחה Stenopodainae
** דגניתית לינוואורי *Pakesia linnavuorii*
** אנקולי בהיר *Oncocephalus aspericollis*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1807
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קטגוריה:חרקים ארסיים
אגנו

**אגנו** (גם **הגנאו**; בצרפתית: **Haguenau**, באלזסית: **Hàwenàu**, בגרמנית: **Hagenau** האגנאו) היא עיר במעמד קומונה במחוז בא-רן בחבל גראנד אסט הצרפתי. אגנו נמצאת 28 קילומטר מצפון לבירת המחוז שטרסבורג. זו העיר הרביעית באוכלוסייתה באלזס, וה-11 בחבל גראנד אסט, והעיר הגדולה ביותר האלזס בשטח של 182.59 קמ"ר. רוב שטח הקומונה הוא יער כאשר השטח הבנוי של העיר נמצא בדרום היער.

## היסטוריה
העיר נוסדה בשנת 1115 על ידי פרידריך השני, דוכס שוואביה על אי בנהר המודר. ב-1164 בנו פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה עדכן את כתב האמנה של העיר ונתן לה סמכויות נוספות והפך את הארמון של אגנו לאחד מארמנותיו. בהמשך הפך פרידריך הראשון את אלזס למחוז הנשלט על ידי מיניסטריאלים, ואילו הממשל המחוזי ישב באגנו. בשנת 1273 רודולף הראשון הפך את אגנו לעיר הבירה של אלזס כמענה לבקשת העצמאות של אלזס. כעיר בירה היא הייתה אחת מעשר ערים קיסריות חופשיות באלזס שיצרו את הדקאפול (Décapole).

בעקבות שלום וסטפאליה, שסיים את מלחמת שלושים השנים ב-1648, העיר איבדה את תוארה כעיר קיסרית חופשית. יחד עם שאר ערי הדקאפול, העיר לא הסכימה להשלכות חוזה זה שהסירו את החופש היחסי שהיה לערים האלו והחזירו אותן לשלטון האצילים. העיר פתחה במרד נגד מלך צרפת, שליטה החדש. למרות האבדות בנפש - אוכלוסיית העיר קטנה בשני שלישים - אגנו התנגדה ונשארה עיר חופשית. הסכם נוסף משנת 1676 העניק מחדש את השליטה למלך צרפת. ב-1677, לואי הארבעה עשר החליט לסיים את המרידה בכוח הזרוע. העיר סבלה רבות וכל אנשיה נרדפו, ובסוף אותה שנה העיר נשרפה. האוכלוסייה קיבלה היתר לחזור לעיר רק ביוני 1678, ועד 1715 נמשכו הקרבות בעיר.

במהפכה הצרפתית, 1789, מנתה העיר רק 4,500 איש. ב-1793 נכבשה העיר על ידי כוחות אוסטרים ופרוסים בתמיכת האוכלוסייה, שהתנגדה ליעקובינים. לאחר שכוחות צרפתיים כבשו מחדש את אלזס, האוכלוסייה ברחה לאימפריה הרוסית.

העיר עברה את התהפוכות שעברו על אלזס כולה, היא נכבשה על ידי הגרמנים במלחמת צרפת–פרוסיה וסופחה לגרמניה ב-1871 עד שבשנת 1919 נחתם חוזה ורסאי לפיו כל השטחים שנכבשו על ידי הקיסרות הגרמנית הוחזרו לצרפת (סעיף 51). בשנת 1940 נכבשה אלזס שוב על ידי גרמניה הנאצית וסופחה לרייך השלישי. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה סופחה אלזס שוב לצרפת.

## יהודי אגנו

באגנו התקיימה קהילה יהודית כמעט ברציפות לפחות מהמאה ה-13. בעיר קיים בית כנסת.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* יהדות אגנו, באתר ליהדות לאלזס ולורן 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ריין תחתון: קומונות
קטגוריה:גראנד אסט: ערים