open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רוס 128

**רוס 128** (מאנגלית: **Ross 128**, נקרא גם **גליזה 447**, **LHS 315** או **FI בבתולה**) הוא ננס אדום הנמצא במרחק של 10.9 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים בתולה והוא אחד מהכוכבים הקרובים ביותר לכדור הארץ. כמו כל שאר הננסים האדומים, גם את רוס 128 לא ניתן לראות ללא ציוד עזר, שכן בהירות נראיתו היא מדרגה 11, נמוכה בהרבה מסף הראייה האנושי. ניתן לצפות בכוכב באמצעות טלסקופ כ-1.2 מעלות מדרום-מערב לכוכב β בבתולה.

ב-12 במאי 2017 נקלטו במצפה הכוכבים ארסיבו אותות ייחודיים אשר מקורם מכיוון כוכב זה.

## היסטוריה
250px|ממוזער|ימין|גרף מרחקים לכוכבים השכנים של מערכת השמש בין השנים 20,000- ו-80,000+
הכוכב מופיע לראשונה ברשימת כוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה שגילה האסטרונום האמריקאי פרנק אלמור רוס באמצעות השוואת צילומים של שמי הלילה שצולמו במצפה הכוכבים ירקס בשנת 1925. הכוכב נקרא מאז על פי מיקומו באותה רשימה. בשנת 1972 צפו האסטרונומים לי והוקסי בהתפרצות של הכוכב שגרמה לעלייה חדה של כחצי דרגת בהירות בקרינה העל-סגולה שלו למשך של כ-20 דקות. השינוי בבהירות הנראית של הכוכב היה קטן מאוד. בעקבות כך סווג רוס 128 ככוכב הבזק וקיבל את הציון של כוכב משתנה FI בבתולה. רוס 128 מתקרב אל מערכת השמש ובעוד כ-70,000 שנים יעבור במרחק של כ-6 שנות אור ממערכת השמש ואז יתחיל להתרחק.

## מאפיינים
רוס 128 הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M4 V. רדיוסו מוערך בחמישית רדיוס שמש, מסתו מוערכת בכ-0.16 מסת שמש ועוצמת הארתו היא כ-0.03 אחוז מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בגלל טמפרטורת פניו הנמוכה, כ-3,180 קלווין, כמעט כל קרינתו היא בתחום התת-אדום שבו הוא בהיר פי 10. הכוכב נע על רקע שאר הכוכבים במהירות של כ-1.35 שניות קשת בשנה וכיוון התנועה שלו הוא בתוך מישור הדיסקה של שביל החלב. למרות שהוא מסווג ככוכב הבזק, לא נצפו שינויים ברורים בבהירות הנראית שלו אלא רק בקרינה בתחום העל-סגול ובגלי רדיו. בשל עוצמת ההארה הנמוכה של רוס 128, המרחק של כוכב לכת המאפשר חיים צריך להיות לא יותר מעשירית יחידה אסטרונומית ובמרחק כזה כוכב הלכת יהיה במצב של הקפה סינכרונית בה הוא מפנה באופן קבוע צד אחד אל הכוכב בעוד צידו השני חשוך תמיד. 

## מערכת כוכבי לכת

בשנת 2017 דווח על ידי חוקרים שערכו תצפיות במצפה האירופי הדרומי שלרוס 128 יש כוכב לכת דמוי ארץ שמקיף אותו במרחק של כ-0.05 יחידות אסטרונומיות (כ-7.5 מיליון קילומטר) בזמן הקפה של 9 ימים ו-20.5 שעות. מסתו המשוערת של כוכב הלכת גדולה ב-35% ממסת כדור הארץ וכמות האנרגיה שהוא מקבל מרוס 128 גדולה ב-38% מכמות האנרגיה שמגיעה לכדור הארץ מהשמש.

## סביבה
הכוכב הקרוב ביותר לרוס 128 הוא הננס האדום וולף 359 שנמצא במרחק של כ-3.8 שנות אור ממנו ולמעשה כל השכנים של רוס 128 עד למרחק של כ-10 שנות אור ממנו הם ננסים אדומים, שאף אחד מהם לא ניתן לצפייה בעין אנושית ללא ציוד עזר. השמש תראה משם ככוכב חסר ייחוד עם דרגת בהירות 2.4. 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ננסים אדומים
קטגוריה:כוכבי הבזק
קטגוריה:קבוצת הכוכבים בתולה
קטגוריה:כוכבים קרובים
קטגוריה:קטלוג גליזה
קטגוריה:קטלוג לויטן
פרס אופיר לאיפור הטוב ביותר

**פרס אופיר לאיפור הטוב ביותר** הוא פרס אופיר הניתן מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה מאז שנת 2011, והוא מייצג את ההכרה שאיפור השחקנים בסרט היה יוצא מן הכלל. המועמדים והזוכה בקטגוריה זו נבחרים על ידי חברי האקדמיה, וההודעה על הזכייה מתבצעת בטקס פרסי אופיר.

## זוכים ומועמדים

## זכיות ומועמדויות מרובות



## הערות שוליים

איפור
סמיון בוגדנוב

**סמיון איליץ' בוגדנוב** (; 29 באוגוסט 1894 - 12 במרץ 1960) היה קצין בכיר בצבא האדום, פיקד על כוחות שריון במהלך מלחמת העולם השנייה, ונחשב לאחד ממפקדי השריון המוכשרים ביותר בצבא האדום.

## ביוגרפיה
### קריירה צבאית
בוגדנוב נולד ב-29 באוגוסט (17 באוגוסט לפי הלוח היוליאני) 1894 בסנט פטרסבורג, שהשתייכה לאימפריה הרוסית. בשנת 1915 התנדב בוגדנוב לשירות צבא האימפריה הרוסית. הוא שירת כנהג ביחידת חיל האוויר הרוסי הקיסרי בהחזית הצפונית של מלחמת העולם הראשונה. בקיץ 1917 סיים קורס קצינים מזורז וקיבל דרגת סגן משנה. פיקד על מחלקה ביחידת חיל רגלים. לאחר מהפכת אוקטובר הצטרף לצבא האדום, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה ובמהלך המלחמה הפולנית-סובייטית. במאי 1932 מונה בוגדנוב למפקד החטיבה הממוכנת ה-134, שהשתייכה לקורפוס הממוכן ה-45, ופיקד עליה עד אוקטובר 1935. בשנת 1938 נעצר בוגדנוב ונידון לשנתיים מאסר, אך עד מהרה קיבל חנינה.

### מלחמת העולם השנייה
ב-22 ביוני 1941 היה בוגדנוב מפקד חטיבת הטנקים ה-30, שהשתייכה לקורפוס הממוכן ה-14 במסגרת הארמייה הרביעית, ולחם עמה במהלך קרב ביאליסטוק-מינסק. לאחר מכן מונה לסגן מפקד הארמייה החמישית, ולחם עמה במהלך הקרב על מוסקבה. בשנת 1942 מונה בוגדנוב למפקד הקורפוס הממוכן ה-6, ובשנת 1943 מונה למפקד ארמיית הטנקים השנייה, שהפכה בהמשך לארמיית המשמר המשוריינת השנייה. בוגדנוב לחם עם הארמייה שבפיקודו במהלך מבצע קוטוזוב, ולאחר מכן בקרבות באוקראינה, ובכלל זה קרב קורסון-צ'רקאסי. לאחר מכן לחם עמה במבצע לובלין-ברסט, מבצע ויסלה-אודר, ולבסוף לחם עמה בקרב על ברלין.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה מילא בוגדנוב תפקידים בכירים בצבא האדום. בשנת 1948 מונה למפקד כוחות השריון של הצבא האדום, ובשנת 1953 מונה למפקד ארמיית הטנקים השביעית. בשנת 1954 מונה למפקד האקדמיה הצבאית על שם סטלין, ובשנת 1956 פרש מהצבא מטעמי בריאות.

ב-12 במרץ 1960 מת בוגדנוב בביתו שבמוסקבה, ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.

## קישורים חיצוניים

* סמיון בוגדנוב 
* 

קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור סובורוב
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:שריונאים סובייטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:אבירים מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:מעוטרי צלב גרונוולד
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1894
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1960
פרידריך בורן

**פרידריך בורן **(בגרמנית: **Friedrich Born**; 10 ביוני 1903, לנגנטל, קנטון ברן – 14 בינואר 1963) היה נציג שווייצרי של הוועד הבינלאומי של הצלב האדום (ICRC) בבודפשט וחסיד אומות העולם.

בורן חי בבודפשט עוד לפני מינויו לתפקיד על ידי הצלב האדום. במקור הגיע לבודפשט כחבר המחלקה השווייצרית הפדרלית לסחר חוץ. בנוסף לתפקידו הרשמי, עסק בבודפשט במסחר. מהר מאוד נודע לו על גירושם של יהודי הונגריה למחנות השמדה שהחל לאחר הכיבוש הגרמני,  באביב 1944. בעקבות האסטרטגיה של קרל לוץ סגן-קונסול שווייץ, גייס עד 3,000 יהודים כעובדי משרדיו, העניק להם הגנה, וייעד מספר בניינים לשימוש כבניינים המוגנים על ידי הצלב האדום. הוא גם הצליח להפיץ כ-15,000 *Schutzbriefe*, תעודות חסות שהונפקו על ידי הצלב האדום. כך מנע גירושם ומותם של יהודים הונגרים רבים.

בתחילת שנת 1944 כתב ארכבוט קלמן קריזוסטום לוועד הבינלאומי של הצלב האדום בהצעה כי מנזר פאנונהאלמה, הממוקם בצפון מערב הונגריה, יעמוד לרשות הצלב האדום. בורן ניצל את ההזדמנות הזו גם כדי לסייע בהגנה על הבניינים ההיסטוריים בני 800 השנה ובמקביל לעשות בהם שימוש כדי לספק מחסה לפליטים. בורן הגיע להסכם עם ממשלת הונגריה והצבא הגרמני לפיו יש לראות את שטחי המנזר כנייטרליים מבחינה צבאית, למרות העובדה שהם נמצאים ישירות על קו ההגנה בין הצבא האדום לבין הכוחות הגרמניים. באוקטובר 1944 מינה בורן את אדוארד בנדק בורנשווילר ולימים חסיד אומות העולם, אזרח שווייצרי שהתגורר בבודפשט, שייקח את האחריות על המבצע מטעם ההצלב האדום. ברונשוויילר הצליח לארגן פגישה עם נציג הרייך הגרמני בהונגריה, אדמונד וויזנמאייר, בנוגע לסידורי מקלט של הפליטים שם. על פי מחקריו של אריה בן-טוב, וויזמאייר קיבל את העובדה כי ילדים יהודים יקבלו הגנה במנזר, אך עמד על כך שאחוז הפליטים היהודים לא יעלה על חצי. (אריה בן-טוב, עמ '333) https://books.google.com/books?id=AMpXMcNsFHIC&pg=PA333&lpg=PA333&dq=%22benedikt+brunschweiler%22&source=web&ots=P2dL7X5XTT&sig=8hGTmr1bb9en6ukI0lI9ElNMnEg#PPA333,M1 .

לזכותו נזקפת הצלתם של בין 11,000 ו-15,000 יהודים בבודפשט. זאת עשה בין מאי 1944 עד ינואר 1945, אז נאלץ לעזוב את הונגריה בעקבות הוראות הצבא האדום הכובש.

אחרי המלחמה, כמו רוב מצילי היהודים מבודפשט, כגון קרל לוץ וג'ורג'ו פרלסקה, שב בורן לחייו הרגילים ושמר את זכר מעשיו לעצמו. 24 שנים לאחר מותו, ב-1987, הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם. עוד שני עובדי הצלב האדום, רוזלי נף וולדמר לנלה, קיבלו תואר זה על הצלת חיי יהודים בזמן המלחמה.
ממוזער|עץ שניטע לזכר חסיד אומות העולם פרידריך בורן ביד ושם

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה קצרה 

## הערות שוליים

קטגוריה:שווייצרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1903
קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-1963
שדה התעופה הבין-לאומי חלב

**שדה התעופה הבינלאומי חלב** (בערבית: **مطار حلب الدولي**) (קוד יאט"א: **ALP**, קוד **OSAP**: ICAO) הוא שדה תעופה בינלאומי בחלב, סוריה. הוא משמש גם כשדה תעופה משני של חיל האוויר הסורי.

## היסטוריה
שדה התעופה החל לפעול בתחילת המאה ה-20. הוא התפתח וגדל עד 1999, אז נחנך הטרמינל החדש.

בדצמבר 2012 נסגר שדה התעופה לטיסות אזרחיות, ובמהלך ינואר 2013 הוא היה סגור גם לטיסות צבאיות, בשל מלחמת האזרחים בסוריה. לאחר שהצבא הסורי התקדם לכיוון העיר, נפתח השדה מחדש באופן זמני לטיסות צבאיות ב-22 בינואר 2014, ולאחר כשנה גם לטיסות אזרחיות. בעקבות השתלטות הממשלה על מזרח העיר, יצאה טיסת ניסוי משדה התעופה ב-6 בינואר 2017, לראשונה מזה 4 שנים, לפני פתיחה מלאה של שדה התעופה.

ב-17 בפברואר 2020, הודיע שר התחבורה הסורי, עלי חממוד, כי שדה התעופה יחדש את הפעילות האזרחית, כאשר הטיסה הראשונה מדמשק לחלב מתוכננת ל-19 בפברואר, ומסלול נוסף לקהיר זמן קצר לאחר מכן ב: 1 במרץ 2020, נמל התעופה היה היעד של תקיפת מזל"ט וארטילריה טורקית במהלך מבצע מגן האביב

לאחר הפסקה של שמונה שנים עקב מלחמת האזרחים בסוריה, הטיסות חודשו ב-19 בפברואר 2020, כאשר טיסת הבכורה יצאה מנמל התעופה הבינלאומי של דמשק

בחודש ספטמבר 2022 הותקף נמל התעופה פעמיים, בשתי תקיפות המיוחסות לחיל האוויר הישראלי. התקיפות גרמו לנזק לנמל התעופה ואף השביתו אותו.

ב-7 במרץ 2023, התקיפות האוויריות הישראליות פגעו בשדה התעופה, מכוונות להעברת אמל"ח איראני . משרד התחבורה הסורי מסר כי מסירת הסיוע ההומניטרי לנפת אידליב בעקבות רעידת האדמה בפברואר תועבר לנמלי התעופה של דמשק ולטקיה לאחר התקפת חיל האוויר הישראלי. מאוחר יותר באותו חודש, ב-22 במרץ, שיגרה ישראל טילים לעבר שדה התעופה בפעם השלישית בתוך שישה חודשים. ב-1 במאי, תקיפות אוויריות ישראליות שכוונו למחסן תחמושת בשדה התעופה הצבאי הרגו חייל סורי ופצעו שבעה בני אדם, ב-28 באוגוסט, תקיפה אווירית ישראלית נוספת פגעה בשדה התעופה, גרמה נזק למסלול והשבתה את שדה התעופה עד למחרת.

ב-12 באוקטובר פתחה חיל האוויר הישראלי במתקפת טילים גדולה הן נגד נמלי התעופה בחלב והן בדמשק, שפגעה במסלולי ההמראה שלהם וגרמה לסגירתם זמנית, במהלך ההתכתשויות שהתרחשו יומיים לאחר מכן, חיל האוויר הישראלי תקף מחדש את שדה התעופה מכיוון הים, ממערב ללטקיה, מה שהוציא אותו שוב משירות. ב-22 באוקטובר נפגעו בו זמנית גם שדות התעופה בחאלב וגם בדמשק, המתקפה השלישית בתוך שבועיים.

ב-28 במרץ 2024, תקיפה אווירית של ישראל לאחר חצות שכוונה לעבר מחסן נשק בג'יברין, ליד נמל התעופה הבינלאומי של חלב.

ב־30 בספטמבר 2024, בעקבות כיבוש חלב בידי כוחות היאת תחריר א-שאם והכוחות הסוריים הדמוקרטיים הכורדים, נטשו כוחות המשטר את נמל התעופה.

## פעילות
בשדה התעופה יש טרמינל מודרני, אשר משולבת בו אדריכלות אסלאמית מודרנית. השטח הכולל הוא 38,000 מטרים רבועים, הפרוסים על פני ארבע קומות. קיבולת שדה התעופה היא 1.7 מיליון נוסעים בשנה.

## חברות תעופה ויעדים
את שדה התעופה משרתת רק חברת התעופה סיריאן איירליינס, והיעדים הם שדה התעופה הבינלאומי של דמשק, ושדה התעופה ונוקובו במוסקבה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

חלב, הבינלאומי
קטגוריה:חלב (עיר): מבנים
הארגון הבין-לאומי לסטודנטים לרפואת-שיניים

**הארגון הבין-לאומי לסטודנטים לרפואת-שיניים** (באנגלית: **International Association of Dental Students**; בראשי תיבות: **IADS**) הוא ארגון ללא כוונת רווח המייצג את האינטרסים של למעלה מ-200,000 סטודנטים לרפואת שיניים בכ-60 מדינות בעולם.
הארגון נוסד בספטמבר 1951 במהלך האספה הכללית שהתקיימה בקופנהגן, דנמרק. נכון להיום, מטה הארגון נמצא בז'נבה, שווייץ, במטה ארגון רופאי השיניים העולמי (FDI, בצרפתית: Fédération des Dentistes internationale). הארגון דוגל בחינוך ובמצוינות מדעית באמצעות הפרויקטים הבינלאומיים והיוזמות שבניהולו. הוא מקיים כנסים פעמיים בשנה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני סטודנטים
קטגוריה:רפואת שיניים
פנחס אליהו רוטנברג

הרב **פנחס אליהו רוטנברג** **מפילץ** (נכתב ביידיש ראטענבערג, היה מכונה רבי **פינטשע**), (תק"פ - תרס"ג) היה רבה של פילץ, שבפולין, אחיינו של מייסד חסידות גור, רבי יצחק מאיר אלתר.

## ביוגרפיה
נולד לרבי יעקב יוסף, (אחיו הצעיר של רבי יצחק מאיר), בערך בשנת תק"פ בעיר יאנוב, מחוז לובלין. עוד בהיותו נער צעיר יצא שמו כילד חריף וכמתמיד גדול. בהיותו כבן שש הביא אותו אביו לקבל ברכה מרבי שמחה בונם מפשיסחה שכבר לא ראה באותם ימים. החסידים עברו לקבל ברכת שלום עליכם, וכשהגיע הילד לפניו, שאלו רבי בונם: ילד, מדוע אינך נותן לי שלום? אמר הילד: אם הרבי לא רואה, כיצד הוא יודע הוא שלא נתתי לו שלום? הרבי נהנה מחריפותו. לעת זקנותו כשאיבד את ראיתו, תלה את סיבת הדבר בחוצפתו לרבי.

בהגיעו לפרקו נשא לאישה את דבורה בתו של רבי אליעזר פצנובסקי מפיעטרקוב, שהיה נקרא: 'פאטשינובער רב'. (למרות שלא כיהן בפועל ברבנות, היה נקרא כך על שם אביו רבי שלמה, שהיה אב"ד פצאנוב). היה סמוך על שולחן חותנו העשיר ונסע משם לקוצק. היה קרוב מאוד לדודו החידושי הרי"מ ולמד אצלו גם לפני שנהיה לאדמו"ר. נסע עמו לבקר את צדיקי אותו הדור ביניהם רבי ישראל פרידמן מרוז'ין. היה בעת יציאת הנשמה של דודו שהתייחס אליו כאל בנו. לאחר פטירתו נסע אל רבי חנוך הניך הכהן לוין מאלכסנדר, ולאחר פטירתו (בשנת תר"ל), הפך לחסיד של בנו של בן דודו השפת אמת אף שהיה צעיר ממנו בשנים רבות.

### פטירתו וקברו
ביום שלישי של חול המועד פסח בשנת תרס"ג נפטר, ונקבר בעיר בה כיהן כרב במשך עשרים שנה.

שנים רבות לא הצליחו למצוא את קברו בבית הקברות בפילץ. שנה אחת נסעה חבורה של חסידי גור ושוב חיפשו את הקבר,  לאחר בירורים אצל תושבי המקום, אודות קברו של ה'ראבין', אמר להם אחד התושבים שהוא יודע היכן המקום ולקחם לשם. המציבה שלו ושל זוגתו היו מונחים על מקום הקבר בצורה הפוכה. המקומי הסביר שבזמן מלחמת העולם השנייה רצו התושבים להציל את הקברים מביזיון והפכו אותם על מנת שאף אחד לא יטרח לנגוע בם וכך זה נשאר. משהפכו את המציבות נתגלה הכיתוב על מצבותיהם והחסידים הקימו מחדש את המציבות.

## ראו גם
 הרב דוד אברהם מנדלבוים - ספר דברי תורה ותולדות, באוצר החכמה.

קטגוריה:רבנים פולנים
פנחס אליהו רוטנברג
יטרופה

**יטרופה** (שם מדעי: *Jatropha*) הוא סוג שיח ממשפחת החלבלוביים. לצמח כ-170 מינים, ובהם סוּקוּלנטים, שיחים ועצים (חלקם נשירים). מקורם של רוב המינים הוא באמריקה, מיעוטם (כ-65) מקורם באפריקה, אסיה ואירופה. כמו צמחים רבים במשפחת החלבלוביים, היטרופה מכיל תרכובות רעילות ביותר. צמחי יטרופה שימשו באופן מסורתי לייצור סלים ולייצור צבע. אחד המינים Jatropha curcas, עורר עניין רב, כצמח גידול אפשרי לייצור ביו דיזל.

## שימושים
[ממוזער|זרעי [יטרופה קורקס|יטרופה מהמין קורקס (curcas) המכילים בין 27-40% שמן, ומשמשים להפקת ביו דיזל איכותי]]

גבעולי המין Jatropha cuneata, משמשים לייצור סלים בקרב יְלִידִי סונורה שבמקסיקו. מין אחר של הצמח Krameria grayi משמש לייצור דיו אדום. שמן היטרופה משמש בעיקר לייצור ביו דיזל, המשמש כדלק תחליף למנועי דיזל. Jatropha integerrima מטופח כצמח נוי באזור הטרופי, בזכות פריחתו האדומה שנמשכת במשך כל השנה.

## רעילות
בדומה לרבים מהמינים במשפחת החלבלוביים, חלק מסוגי היטרופה, מכילים תרכובות רעילות. למרות זאת, הזרעים לעיתים נאכלים לאחר צלייה שמפחיתה את רעילותם.

## גלריה

Image:Jatropha multifida 1.JPG|פרחי יטרופה מהמין *Jatropha multifida*
Jatropha 2z .jpg|צמח יטרופה
Image:Jatropha_integerrima_1.jpg|המין *Jatropha integerrima*
Image:J_podagrica_ies.jpg|המין *Jatropha podagrica*
Jatropha pandurifolia 01.jpg|המין *Jatropha pandurifolia*
Jatropha-podagrica-1- 1200.jpg|תקריב של פרחי המין *Jatropha podagrica*


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:צמחים רעילים
קטגוריה:חלבלוביים
בוץ' אוטר

**בוץ' אוטר** (באנגלית: **Clement Leroy "Butch" Otter**; נולד ב-3 במאי 1942 כ"קלמנט אוטר") הוא פוליטיקאי אמריקאי ומושל איידהו ה-32. כיהן כסגן מושל איידהו בין השנים 2001–1987 ונציג איידהו בבית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 2007-2001.

## ביוגרפיה
אוטר נולד בעיירה קולדוול שבאיידהו. הוא קיבל את הכינוי בוץ' כשהיה תלמיד בבית ספר תיכון. ב-1967 סיים תואר ראשון במדע המדינה ממכללת איידהו. שירת במשמר הלאומי של איידהו בין השנים 1973–1968.

אוטר נבחר לבית הנבחרים של איידהו בשנת 1972. הוא נבחר מחדש ב-1974 וב-1976.

לאחר בחירתו של רונלד רייגן לתפקיד נשיא ארצות הברית בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980, הוא מונה לעמוד בראש הכוח המשימה של הממשל על היוזמה הפרטית הבינלאומית ובראשות הוועדה המייעצת לחקלאי של הבנק העולמי.

בשנת 1986, חזר אוטר לפוליטיקה ונבחר לתפקיד סגן המושל של איידהו, והושבע לתפקיד ב-5 בינואר 1987. הוא נבחר מחדש ב-1988, 1990, וב־1994. הוא שירת תחת שלושה מושלים שונים. בשנת 1991, כאשר הסנאט של איידהו נחלק בין 21 רפובליקנים ו-21 דמוקרטים, קולו של אוטר שמר את הסנאט תחת שליטה של המפלגה הרפובליקנית. אוטר עזב באמצע כהונתו את התפקיד שבו כיהן 14 שנים ב-3 בינואר 2001 ונבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית כנציג איידהו. הוא סגן המושל שכיהן הכי הרבה שנים בהיסטוריה איידהו.

ב-7 בנובמבר 2006 נבחר למושל איידהו והושבע לתפקיד ב-1 בינואר 2007. הוא נבחר לתקופות כהונה נוספות ב-2010 וב-2014. ב-6 בינואר 2019 סיים את תפקידו. 

במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 הודיע על תמיכה במועמד הרפובליקני ג'ון קייסיק.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי איידהו
קטגוריה:מושלי איידהו
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאיידהו
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של איידהו
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
הארמייה ה-69 (ברית המועצות)

**הארמייה ה-69** הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הארמייה הוקמה ב-2 בפברואר 1943 כחלק מחזית וורונז', וקיבלה את השם "הארמייה ה-69". הארמייה כללה במקור ארבע דיוויזיות חי"ר, בריגדת חי"ר ובריגדת טנקים, ומפקדה היה גנרל לוטננט מיכאיל קזקוב. 

הארמייה לחמה בקרב חרקוב השלישי, ולאחר מכן לחמה בקרב קורסק כחלק מחזית וורונז', ומילאה תפקיד חשוב בבלימת המתקפה של קבוצת ארמיות דרום על האגף הדרומי של מבלט קורסק. בהמשך לחמה הארמייה בקרב דנייפר כחלק מחזית הערבה, ובמבצע לובלין-ברסט כחלק מהחזית הבלארוסית השנייה. לאחר מכן לחמה במבצע ויסלה-אודר ובקרב על ברלין כחלק מהחזית הבלארוסית הראשונה, ובאוגוסט 1945 פורקה הארמייה. יחידות של הארמייה היו חלק של חיל מצב הסובייטי בגרמניה. הפיקוד הועבר לבאקו והיה תשתית להקמת פיקוד צבאי במקום.

## מפקדים
* מיכאיל קזקוב (2 בפברואר 1943 – 22 במרץ 1943)
* ואסילי קריוצ'נקין  (22 במרץ 1943 – 3 באפריל 1944)
* ולדימיר קולפאקצ'י  (4 באפריל 1944 – 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה ה-69 באתר samsv 

 

69
69
ארמייה 69
640-649 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 649 - 640 לפנה"ס**

## אירועים ומגמות
* אשורבניפל מלך אשור מייסד ספרייה אשר כוללת את העותק המלא ביותר הידוע של עלילות גילגמש.
* 648 לפנה"ס - סיומו הכושל של מרד שמש-שום-אוכין מלך בבל נגד אחיו אשורבניפל.
* 6 באפריל 648 לפנה"ס - התיעוד היווני המוקדם ביותר של ליקוי חמה.
* 647 לפנה"ס - אשורבניפל, מלך אשור בוזז את העיר שושן.
* 647 לפנה"ס - "אשורבניפל ומלכתו בגן" מארמון בנינוה נוצר. כעת הוא נמצא במוזיאון הבריטי, לונדון.
* 641 לפנה"ס - לפי המסורת הרומית, טולוס הוסטיליוס מת והאינטררגנום מתחיל.

## אנשים משמעותיים
* 645 לפנה"ס - מותו של ארכילוכוס, משורר יווני.
* 642 לפנה"ס - מותו של מנשה מלך יהודה.
* 640 לפנה"ס - יאשיהו מתמנה למלך יהודה.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-7 לפנה"ס
ספריי (ספינה)

ה**ספריי** (באנגלית: **Spray**) הייתה ספינה חד-תורנית באורך 12 מטרים לשליית צדפות, שג'ושוע סלוקום בנה מחדש והפליג בה לבדו להקפת כדור הארץ, מסע היחיד הראשון מסוגו. ה"ספריי" אבדה עם קפטן סלוקום על סיפונה ב-14 בנובמבר 1909 או אחריו, אחרי שיצאה מוויניארד הייבן, מסצ'וסטס בכיוון דרום אמריקה.

## היסטוריה
בשנת 1892 הציע חבר, רב החובל אבן פירס, לסלוקום אונייה, ש"זקוקה לקצת תיקונים". סלוקום נסע לפיירהייבן, מסצ'וסטס לגלות, שה"אונייה" שמדובר בה היא ספינה שולת-צדפות דו-תורנית, ישנה ונרקבת בשם "ספריי" ("קצף-ים"), שעמדה זקופה בתוך שדה. על אף השיפוצים המקיפים שערך לספינה, שמר סלוקום על השם "ספריי" באמרו, "יש חוק במרשם לוידס", שה"ג'יין", כמוה כספינת תסאוס, גם לאחר שתוקנה עד להיותה חדשה לגמרי, עודנה "ג'יין".

ימי ה"ספריי" כספינת דייגים, מן הסתם כשולת-צדפות במפרץ צ'ספיק, הסתיימו ב-1885, והיא הייתה שבר-כלי, גרוטה מתפוררת לאיטה בתוך
עריסת-ספינה מאולתרת באחו סמוך לים בפוברטי פוינט בפיירהייבן, מסצ'וסטס, כשקפטן אבן פירס, בן העיירה, הציע אותה במתנה לג'ושוע סלוקום. סלוקום בא למקום להסתכל ב"ספריי" במקום שם רבצה למעצבה, ולקח על עצמו לתקן ולשפץ אותה כליל, עבודה שנמשכה שלושה-עשר חודשים. החומרים ששימשו לתיקונים עלו $553.62 (בסביבות $16,100 במונחי 2015).

אחרי ההפלגה סביב העולם בשנת 1895, קוצר המנור לאחר שנשבר ובשנת 1896, בבואנוס איירס, קיצר סלוקום את גובה התורן ב-2.10 ואת אורך מוט החרטום ב-1.5. בפורט אנגוסטו, מצר מגלן, שונתה הספינה למפרשית דו-תורנית בהוספת מפרש קדמי. בשנת 1901 הוצגה ה"ספריי" כאטרקציה בתערוכה הכל-אמריקאית בבאפאלו, מדינת ניו יורק.

## תכונותיה הייחודיות של ה"ספריי"
מאפייניה של ה"ספריי" תרמו ליכולת השיוט שלה בים בפתוח ועלו בחשיבותם, לדעת סלוקום, על מאפיינים של ספינות תענוגות. תכונתה החשובה ביותר הייתה יכולתה לשוט לפני הרוח תחת מפרשי הקבע הקדמי והאחורי, כשההגה קשור ומקובע במקום, ולהתמיד בנתיב אחד במשך שעות או ימים רצופים. אלמלא הצטיינה בכך, לא היה סלוקום יכול להוציא לפועל את תוכניתו לשייט סולו סביב העולם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הקפת כדור הארץ
קטגוריה:אוניות שטבעו באוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:אוניות וספינות מפרשים יחידאיות
ארמון א-סלאם

**ארמון א-סּלאם** (בערבית: **قصر السلام**, ארמון השלום) היה ביתו של נשיא עיראק לשעבר סדאם חוסיין, וכיום הוא בסיס של צבא עיראק.

## היסטוריה
הארמון נכבש על ידי הקואליציה במהלך הפלישה לעיראק ב-2003, ונפגע קשות במהלך המבצע "הלם ומורא" במרץ 2003, לאחר שספג כמה התקפות מהאוויר.

בכוחות הקואליציה המקום היה ידוע כ"בסיס השגשוג" ו"הבסיס המשגשג והפורח".

## מבנה הארמון
לארמון יש 200 חדרים אשר מתפרשים על כ-93,000 מטר רבוע (~1,000,000 רגל רבוע). לארמון יש שש קומות, 3 פעילות ו-3 מכונות "קומות שווא", קומות שאין בהם דבר; יש כשני חדרי נשפים גדולים בארמון. הארמון עשוי ממאות אלפי חתיכות עשויות יד של שיש, קירות גרניט, ומאות אלפי פרחים המצוירים על הקירות.

הארמון מוקף כולו ברצפות הנושאות את ראשי התיבות של סדאם חוסיין בערבית. אותיות אלו נראות בבירור מהחלק העליון של הארמון. עיראקים מדווחים שבכיפת הארמון יש פסל בגובה טבעי של סדאם חוסיין.

הקמינים, אשר ממוקמים מסביב לאגם, סיפקו אוויר צח. הבונקרים עכשיו לא ניתנים לגישה, מכיוון שכוחות הקואליציה הציפו ואטמו אותם.

במרתף הארמון יש פתח לאחת מהמנהרות התת-קרקעיות הרבות שיש מתחת לעיר בגדאד.

## שימוש כעת
כרגע המקום בשליטת ממשלת עיראק, ומשמש לצבא עיראק.

## קישורים חיצוניים

א-סלאם
קטגוריה:בגדאד: מבנים
יאן וסלי

**יאן וסלי** (בצ'כית: **Jan Veselý**, נולד ב-24 באפריל 1990 באוסטרבה, צ'כוסלובקיה) הוא כדורסלן צ'כי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת ברצלונה מליגת העל הספרדית והיורוליג ובנבחרת צ'כיה.

## קריירת מועדונים
### ראשית הקריירה
וסלי החל לשחק בנוער של קבוצות פריבור ואוסטרבה מעיר הולדתו. ב-2007 עזב את צ'כיה והחל לשחק בסלובן ליובליאנה הסלובנית. ב-2008 חתם במועדון הפאר הסרבי פרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית והיורוליג. במדי פרטיזן הגיע וסלי לפיינל פור 2010 ביורוליג, תוך שהקבוצה מדיחה בשלב ההצלבה את קבוצת מכבי תל אביב ומפסידה בחצי הגמר לאולימפיאקוס. באותה שנה זכה וסלי בפרס הכדורסלן הצעיר של העונה באירופה. במדי פרטיזן זכה וסלי בתשעה תארים בשלוש שנים (2009–2011): שלוש פעמים באליפות הליגה האדריאטית, שלוש פעמים באליפות הליגה המקומית ושלוש פעמים בגביע הסרבי.

### ב-NBA
ב- העמיד עצמו וסלי לבחירה בדראפט ה-NBA. הוא נבחר בבחירה השישית של הסיבוב הראשון על ידי וושינגטון ויזארדס. וסלי שיחק במדי הויזארדס במשך שתיים וחצי עונות, בהן העמיד ממוצעים של 3.6 נקודות ו-3.4 ריבאונדים למשחק. בפברואר של עונת  עבר בטרייד לדנוור נאגטס. בנאגטס שיחק ב-21 משחקים עד תום העונה, והעמיד ממוצעים של 4.4 נקודות ו-3.7 ריבאונדים, יחד עם 1.3 חטיפות למשחק. ממוצעי הקריירה שלו ב-NBA עומדים על 3.6 נקודות ו-3.5 ריבאונדים למשחק.

### פנרבחצ'ה
באוגוסט  חתם על חוזה לשתי עונות במדי פנרבחצ'ה אולקר מליגת העל הטורקית והיורוליג. בעונת  העפיל וסלי עם הקבוצה הטורקית לפיינל פור היורוליג, תוך שקבוצתו מדיחה פעם נוספת בשלב ההצלבה את מכבי תל אביב, כשבמשחק חצי הגמר נגד ריאל מדריד הוא תורם 20 נקודות ו-6 ריבאונדים. ממוצעיו ביורוליג באותה עונה עמדו על 11.2 נקודות ו-5.4 ריבאונדים ב-21 משחקים.

בעונת  נבחר וסלי ל-MVP של חודש ינואר ביורוליג. ב-21 במרץ 2016 נפצע בגיד האכילס, מה שגרם לו להיות מושבת ממשחק פעיל למשך שישה שבועות, שכללו את סדרת ההצלבה נגד ריאל מדריד. וסלי חזר למשחק חצי הגמר נגד לבורל קוצ'ה ויטוריה, בו קלע 14 נקודות בניצחון קבוצתו בהארכה. נבחר לחמישיית העונה ביורוליג לעונה זו, שבה זכה עם פנרבחצ'ה באליפות טורקיה ובגביע הטורקי. ביולי 2016 חתם על הארכת חוזה לשלוש עונות נוספות, עם אופציית יציאה ל-NBA בכל קיץ.

בעונת  זכה עם פנרבחצ'ה באליפות אירופה, כאשר ממוצע מדד היעילות שלו לאורך כל העונה עומד על 11.6 נקודות מדד – כולל 9.6 נקודות, 4.5 ריבאונדים, 1.5 אסיסטים וחטיפה אחת, וכשבפיינל פור המדד מראה 13.5 נקודות. בעונה הבאה הגיע וסלי עם קבוצתו לגמר, בו הפסידו לריאל מדריד, שהובלה על ידי סרחיו יוי ולוקה דונצ'יץ', ואותה ניצחו בשנה שעברה בחצי הגמר. בעונה זו קלע וסלי 12.5 נקודות וקלט 5.1 כדורים חוזרים בממוצע.

## קריירה בינלאומית
וסלי משחק בנבחרת צ'כיה, ובמדיה השתתף ביורובאסקט 2013 וביורובאסקט 2015. בטורניר היורובאסקט של שנת 2017 לא השתתף וסלי עקב עייפות פיזית ומנטלית אחרי עונת שיא עם פנרבחצ'ה, ועקב חתונתו שהתקיימה ביולי באותה השנה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלנים צ'כים
קטגוריה:כדורסלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורסלני וושינגטון ויזארדס
קטגוריה:כדורסלני דנוור נאגטס
קטגוריה:כדורסלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:בחירות דראפט של וושינגטון ויזארדס
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1990
קטגוריה:כדורסלנים צ'כים באולימפיאדת טוקיו (2020)
הארמייה השלישית (סרביה)

**הארמייה השלישית של [[צבא סרביה]]** (בסרבית: **Српска Трећа армија**) הייתה ארמייה סרבית, שלחמה במלחמת הבלקן הראשונה ובמלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
הארמייה הוקמה במקור בשנת 1912 במהלך מלחמת הבלקן הראשונה, והיא הנחילה תבוסה מוחצת לצבא האימפריה העות'מאנית בקרב קומנובו. הארמייה המשיכה להיות פעילה בתחילת מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, ולצד הארמייה השנייה לקחה חלק נכבד בקרב קר שבסופו נהדפה הפלישה הראשונה של האימפריה האוסטרו-הונגרית אל סרביה. הארמייה השתתפה גם בקרב דרינה במהלכו ניצחה את האוסטרים, אולם במחיר אבדות כבדות. הארמייה השתתפה בהדיפת הפלישה האוסטרית השלישית, ונלחמה בקרב קולובארה בדצמבר של אותה שנה, שכמו קודמיו הסתיים בניצחון סרבי מוחץ.

בשנת 1915 חל שינוי ניכר במערכה, עקב הצטרפות הקיסרות הגרמנית וממלכת בולגריה למלחמה לצד אוסטריה. הארמייה הובסה במתקפת מורביה ומתקפת קוסובו, ובהדרגה נכבשה סרביה בידי מעצמות המרכז. הארמייה השנייה פורקה, ושרידיה נסוגו לחופי אלבניה, משם לקורפו ובהמשך למפקדת כוחות מדינות ההסכמה בסלוניקי. ב-1916 הוקמה הארמייה מחדש בחזית המוקדונית וכמפקדה מונה פאבלה יורישיץ' שטורם (שהיה ממוצא גרמני), אשר הוחלף באוגוסט של אותה שנה במילוש ואסיץ'. הארמייה פורקה ב-28 במרץ 1917.

## מפקדים
* פאבלה יורישיץ' שטורם (אוגוסט 1914 - אוגוסט 1916)
* מילוש ואסיץ' (אוגוסט 1916 - 28 במרץ 1917)

## קישורים חיצוניים
* הצבא הסרבי ערב מלחמת העולם הראשונה 
* הצבא הסרבי במלחמת העולם הראשונה 
קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סרביה במלחמת העולם הראשונה
3
שראנט (נהר)

נהר ה**שראנט** (בצרפתית: **Charente**, באוקסיטנית: **Charanta**) הוא נהר באורך 381 קילומטרים בדרום צרפת. ראשיתו במחוז ויין עילית והוא נשפך אל האוקיינוס האטלנטי במחוז השראנט הימי הקרוי על שמו.

הנהר מוזכר בכתבי תלמי מן המאה השנייה, תחת השם היווני "Κανεντελος". בשמו הלטיני מוזכר הנהר לראשונה בידי המשורר הגאלו-רומי אוסוניוס מהמאה ה-4.

הנהר הפסיק לשמש כנתיב שיט במהלך המאה ה-20, אך בתחילת המאה ה-21 שבה תנועת האוניות, בעיקר ספינות משוחזרות לצורכי תיירות. לאורך הנהר נבנו מספר תאי שיט, המאפשרים לכלי שיט לנוע במעלה הנהר.
## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: נהרות
בית שניידרמן

250px|ממוזער|שמאל|בית שניידרמן עם הכניסה המקורית
250px|ממוזער|שמאל|שלט הסבר בכניסה לבית שניידרמן

**בית שניידרמן** הוא בין הבודדים שנותרו מ-22 הבתים הראשונים של שכונת בורוכוב. הבית נתרם לעירית גבעתיים על ידי ילדיהם של בעלי הבית דוד ומלכה שניידרמן בשנת 1969, לאחר פטירת הוריהם. בבית פועל המכון האומנותי לפיסול וקרמיקה.

בית שניידרמן הוא אחד מ-22 הבתים הראשונים בשכונת בורוכוב. התגורר בו דוד שניידרמן שהיה צבע וממייסדי השכונה. סביב לבית היה בוסתן עצים, ממנו שרדו עצי זית ודקלי וושינגטוניה. בצוואתו, הוריש שניידרמן את הבית לעיריית גבעתיים. בתחילה התכוונה העירייה להקצות את הבית לפעילות של איל"ן ומועדון לעיוורים.

בבית פועל המכון האמנותי לפיסול וקרמיקה שנוסד על ידי רודי להמן והדוויג גרוסמן להמן בתחילת שנות ה-60.

ב-2017 שופצה ונפתחה הכניסה המקורית לבית ולידה נקבע שלט הסבר מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועיריית גבעתיים. הבית אמור לעבור שימור ושיפוץ כללי.

## קישורים חיצוניים

* אתר המכון האומנותי - בית שניידרמן

## הערות שוליים

קטגוריה:שכונת בורוכוב
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
בית ממכר עתיקות (מיני-סדרה)

**בית ממכר עתיקות** (באנגלית: **The Old Curiosity Shop**) היא מיני-סדרה של ה-BBC משנת 1979 המבוססת על הרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. את הסדרה ביים ג'וליאן אמייס  ואת התסריט כתב ויליאם טרוור .

## צוות השחקנים
* נטלי אוגל – נל הקטנה
* טרוור פיקוק – דניאל קווילפ
* סבסטיאן שו – הסבא
* גרנוויל סקסטון – דיק סוויבלר
* כריסטופר פיירבנק – קיט נובלס
* קולין ג'יוונס – סמפסון בראס
* ונסלי פית'יי – הג'נטלמן הרווק
* פרדה דאווי – סאלי בראס
* לורנס הרדי – מר וית'רדן
* קית' הייזמור – אייבל גרלנד
* סנדרה פיין – גברת קווילפ
* פטסי ביירן – נובלס
* סיימון גרסטנג – ג'ייקוב הקטן
* אנבל לאניון – משרתת קטנה
* בריאן אולטון – מנהל בית הספר
* דונלד ביסט – מר גרלנד
* מרגרט קורטני – גברת ג'רלי

## קישורים חיצוניים

* "בית ממכר עתיקות" באתר ה-BBC

קטגוריה:סרטים המבוססים על בית ממכר עתיקות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:BBC: תוכניות וסדרות
מר דידס הולך העירה

**מר דידס הולך העירה** (באנגלית: **Mr. Deeds Goes to Town**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה קומית רומנטית משנת 1936 בימויו של פרנק קפרה.

התסריט נכתב על ידי רוברט ריסקין ומבוסס על הסיפור הקצר "כובע אופרה" ("Opera Hat") מאת קלרנס בדינגטון קלנד משנת 1935.

ב-1969 הפיקה חברת ABC סדרת טלוויזיה המבוססת על אותו סיפור.

ב-2002 הופק הסרט מר דידס המבוסס על אותו סיפור, עם אדם סנדלר ווינונה ריידר בתפקידים הראשיים.

פרנק קפרה זכה לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, גרי קופר היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר כן היה הסרט מועמד לסרט הטוב ביותר, לתסריט הטוב ביותר והקלטת הקול הטובה ביותר.

## תקציר העלילה
המליונר מרק סמפל נהרג בתאונת דרכים. עורך דינו, ג'ון סידר (דוגלס דמבריל) מגלה כי ציווה את כל הונו בסך 20 מיליון דולר, לאחיינו לונגפלו דידס (גרי קופר).

דידס גר בעיירה קטנה ומנומנמת בשם מנדרייק פולס בורמונט. הוא רווק צנוע ותמים הכותב שירים על גלויות דואר ומנגן בטובה בלהקת כלי הנשיפה של העיירה. הוא אינו מתרגש כשעורך הדין סידר מלווה בעיתונאי קורנליוס קוב (ליונל סטנדר) מגיעים לביתו ומבשרים לו כי עתה הוא האדם העשיר ביותר בארצות הברית. דידס מגיע לניו יורק ומתיישב בבית האחוזה המפואר של דודו, מוקף במשרתים.

הם חושבים שיוכלו בקלות להשתלט על רכושו אבל דידס מסרב לתת לסידר ייפוי כוח. קוב מבקש מהעיתונאית לואיז "בייב" בנט (ג'יין ארתור) להיפגש "במקרה" עם דידס ולדלות ממנו אינפורמציה לעיתון. בלילה חורפי יוצא דידס לטיול ולידו צונחת אישה צעירה. הוא מרים אותה והיא "מתאוששת" ואומרת לו כי שמה ליז דאוסון וכי היא מחפשת עבודה ורעבה. הם נכנסים למסעדה ודידס שלא רגיל לשתות, משתכר ומשתובב ברחוב. כל זה מתפרסם למחרת בעיתון וכן בימים הבאים. מתפתחת אהבה בין שניהם אך קוב שמצפונו מציק לו מגלה לדידס את האמת על חברתו. דידס מדוכא וחושב לחזור למנדרייק פולס. חקלאי מובטל ורעב מתפרץ לביתו ומספר על מצוקתו ומצוקת החקלאים בתקופת השפל הגדול. דידס מחליט להוציא 18 מיליון דולר על קניית שטח אדמה וציוד חקלאי לחקלאים נצרכים. עורך הדין סידר המייצג שני קרובי משפחה נוספים של סמפל, מוציא צו אשפוז כפוי לדידס עד אשר יחליט בית המשפט על שפיותו.

דידס מגיע לבית המשפט המלא בחקלאים אוהדים שהוא התחייב לעזור להם. התובע סידר מבקש מבית המשפט לקבוע כי הוא אינו שפוי ועל כן יש לקחת ממנו את החזקה על הרכוש שירש. על הדוכן מועלים עדים ומובאים קטעי עיתונים המעידים על התנהגותו המוזרה. לבסוף עולה פסיכיאטר המעיד כי לפי מה ששמע, דידס סובל ממאניה-דפרסיה ובעת היותו במאניה הוא עושה דברים לא הגיוניים כמו לחלק את כל רכושו לחקלאים עניים.

דידס אינו משתף פעולה ואינו מיוצג על ידי סניגור. נראה כי מצבו אבוד אבל "בייב" מתפרצת ואומרת כי הוא אדם שפוי וטוב לב וכי מה שכתבה עליו היה רק כדי להגדיל את תפוצת העיתון. היא מתחננת לפני דידס שיתחיל לדבר והוא אכן מתרכך ומתחיל בנאום המשכנע את השופטים שהוא שפוי ובסופו הוא חובט באגרופו בפניו של סידר. האיכרים נושאים אותו מחוץ לאולם שם הוא נפגש עם "בייב" והם מתפייסים ומתחבקים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* קדימון לסרט מר דידס הולך העירה, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי פרנק קפרה
קטגוריה:סרטי בית משפט אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי סיפורים קצרים
קטגוריה:סרטי גרי קופר
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1936
קטגוריה:סרטי 1936
הארמייה הראשונה (סרביה)

**הארמייה הראשונה של [[צבא סרביה]]** (בסרבית: **Српска Прва Армија**) הייתה ארמייה סרבית, שלחמה במלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
הארמייה גויסה עם תחילת מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, וכמפקדה הראשון מונה פטר בויוביץ'. במהלך הפלישה הראשונה של האימפריה האוסטרו-הונגרית, נשמרה הארמייה הראשונה בעתודה, אולם מרבית כוחותיה נשלחו לתמוך בארמיות ה-2 וה-3 במהלך קרב קר. בעקבות הניצחון הסרבי בקרב זה, חדרה הארמייה הראשונה לתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית ופשטה על סירמיה (Syrmia). בספטמבר היא נאלצה לסגת עקב הפלישה האוסטרו-הונגרית השנייה, והשתתפה בקרב דרינה במהלכו ניצחה את האוסטרים אולם במחיר אבדות כבדות. במהלך הקרב נפצע בויוביץ' ובמקומו מונה למפקד הארמייה ז'יוויין מישיץ'. בפיקודו של מישיץ' השתתפה הארמייה בקרב קולובארה בדצמבר של אותה שנה, שכמו קודמיו הסתיים בניצחון סרבי מוחץ.

בשנת 1915 חל שינוי ניכר במערכה, עקב הצטרפות הקיסרות הגרמנית וממלכת בולגריה למלחמה לצד אוסטריה. על הארמייה הראשונה הוטל להגן על הגבול המערבי של סרביה לאורך הנהר דרינה. הארמייה נאבקה בעיקר כנגד הארמייה האוסטרו-הונגרית השלישית, ופחות כנגד יחידות גרמניות ובולגריות, ולפיכך מצבה היה טוב יותר מאשר שתי הארמיות האחרות של צבא סרביה. בהדרגה גורל המערכה על סרביה הוכרע לטובת מעצמות המרכז. מישיץ' התנגד לתוכנית הנסיגה ותבע לעבור למתקפת נגד, אך ההנהגה הסרבית הכריעה בעדה. מישיץ' ארגן את הכוחות הסרבים הנסוגים וביחד עם המלך פטר הראשון, הובילם לחופי אלבניה, משם לקורפו ובהמשך למפקדת כוחות מדינות ההסכמה בסלוניקי. מישיץ' נפצע במהלך הנסיגה, וכמחליפו מונה מילוש ואסיץ'. הארמייה השתתפה בקרבות החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה, וב-1918 חזר בויוביץ' לפקד עליה. הארמייה לקחה חלק חשוב במתקפת כוחות מדינות ההסכמה לאורך עמק הווארדאר שהובילה להוצאת בולגריה מהמלחמה, ולאחר מכן הדפה ביעילות מתקפת נגד גרמנית. הארמייה שחררה את בלגרד והתקדמה עד הגבול האוסטרו-הונגרי לפני שנחתמה שביתת הנשק שסיימה את המלחמה, והארמייה פורקה.

## מפקדים
* פטר בויוביץ' (אוגוסט 1914 - ספטמבר 1914)
* ז'יוויין מישיץ' (ספטמבר 1914 - דצמבר 1915)
* מילוש ואסיץ' (דצמבר 1915 - אפריל 1916)
* ז'יוויין מישיץ' (אפריל 1916–1917)
* מילוש ואסיץ' (1917 - אפריל 1917)
* ז'יוויין מישיץ' (אפריל 1917 - יוני 1918)
* פטר בויוביץ' (יוני 1918 - עד הפירוק)

## קישורים חיצוניים
* הצבא הסרבי ערב מלחמת העולם הראשונה 
* הצבא הסרבי במלחמת העולם הראשונה 
קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סרביה במלחמת העולם הראשונה
1
אברהם הוכמן

**אברהם הוכמן** (1906–1979) היה פרופסור לאונקולוגיה, מנהל המחלקה האונקולוגית בבית החולים הדסה בירושלים, מחלוצי האונקולוגים בישראל.

## קורות חיים
הוכמן נולד בלודז', פולין למשפחה ציונית דתית. בגימנסיה היה תלמיד מצטיין. בשנת 1924 עלה לארץ-ישראל, מלווה באחת מאחיותיו. התגורר בירושלים עם אחותו הבכורה ובעלה והיה תלמיד בגימנסיה העברית בירושלים.

התקבל ללמודי הרפואה בסורבון בפריז. במקביל ללמודי הרפואה למד וסיים תואר ראשון במדעי הפילוסופיה. בסיום הלימודים, (1929), חזר לירושלים, עבד תקופה קצרה כמתנדב במעבדת ההורמונים, בראשותו של פרופ' הרמן צונדק בבית החולים ביקור חולים.

בשנת 1938 התקבל להתמחות במחלקה האונקולוגית בהדסה בניהולו של הפרופ' לודוויג הלברשטטר. המחלקה הייתה היחידה במזרח התיכון, בגלל מכון הרדיום שהציע טיפול חדשני. המחלקה טיפלה בנכבדים מארצות ערב, וגם בחולים ממשפחת המלוכה הירדנית והמצרית.

בשנת 1942 נשא את הד"ר שושנה לוי-הוכמן, אותה הכיר מימי הלימודים בגימנסיה העברית. ב-1947 נסעו בני הזוג לשנת השתלמות בארצות הברית.

ב-מלחמת העצמאות שירת כקצין קשר עם הצלב האדום בדרגת רב-סרן, והיה מארגן חילופי שבויים בין הכוחות הלוחמים.

ב-1949 קיבל את ניהול המחלקה האונקולוגית בבית החולים הדסה, לאחר פטירתו של הפרופ' לודביג הלברשטטר.

הוכמן הירבה לעסוק במחקר, לצד עבודתו הקלינית.

הוכמן היה אחד המשתתפים בחוג לתנ"ך בבית ראש הממשלה שיזם דוד בן-גוריון.

מתלמידיו: פרופ' פנחס צ'רניאק, פרופ' אליעזר רובינזון, פרופ' יוסי שטיין, שמשנות ה-60, ייסד וניהל את המחלקה האונקולוגית בבית החולים הדסה (תל אביב).

נפטר ב-1979 בארצות הברית. השאיר אישה, שושנה, בת רופאת עור, ובן.

## לקריאה נוספת
* , ריאיון עם פרופ' הוכמן

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אונקולוגים ביישוב
קטגוריה:אונקולוגים ישראלים
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
ארון מרטון

שמאל|ממוזער|250px|ארון מרטון
**ארון מרטון** (בהונגרית: **Márton Áron**; 28 באוגוסט 1896 – 29 בספטמבר 1980), היה בישוף של הכנסייה הקתולית בטרנסילבניה במהלך מלחמת העולם השנייה ובתקופת המשטר הקומוניסטי ברומניה, וחסיד אומות העולם.

## ביוגרפיה
מרטון היה בן למשפחת איכרים מקבוצת הסקלרים ההונגרים מטרנסילבניה, אז בממלכת הונגריה (היום ברומניה). הוא סיים את לימודיו בבית ספר תיכון בשנת 1915, וגויס לצבא האוסטרו הונגרי. הוא היה מעורב בקרבות מלחמת העולם הראשונה בזירות שונות ונפצע מספר פעמים. לאחר המלחמה עבד בתור חקלאי ועובד מתכת במפעל בבראשוב.

ב-1920 החל מרטון בלימודי תאולוגיה באלבה יוליה. לאחר מכן הפך לכומר ולאחר מכן - מורה לתאולוגיה ביישובים שונים בטרנסילבניה. משנות השלושים היה בתפקידים שונים בבישופות אלבה יוליה והכומר של אוניברסיטת קלוז'. בשנת 1938 מונה הגמון של אלבה יוליה על ידי האפיפיור פיוס האחד-עשר.

## דבריו למען היהודים
מרטון היה אחד האינטלקטואלים הראשונים שקרא בגלוי - כבר ב-1938 - נגד ההכנות למלחמת העולם השנייה. הוא נשאר בדרום טרנסילבניה, אשר נותר חלק מרומניה אחרי תכתיב וינה. בנאום שנשא בכנסיית סנט מיכאל, במהלך ביקור בקלוז'-נאפוקה במאי 1944, גינה את גירוש יהודי רומניה והונגריה (ראו שואת יהודי הונגריה).

לאחר מספר ימים כתב מכתבים לממשלה ההונגרית, למשטרה ולרשויות אחרות, בבקשה לאסור על הגירוש. כתגובה, גורש מן העיר. על פעילותו במהלך תקופה זו, הוענק לו ב-1999, לאחר מותו, התואר "חסיד אומות העולם" על ידי יד ושם.

## תחת הדיקטטורה הקומוניסטית
[ממוזער|[פרוטומה של ארון מרטון]]
בשנת 1945, לאחר מותו של החשמן יוסטיניאן סרדי , האפיפיור פיוס השנים עשר ביקש להפוך את מרטון לקרדינל הבא של הונגריה, אבל המפלגה הקומוניסטית ההונגרית התנגדה לו ויוז'ף מינדסנטי  נבחר לתפקיד.

מרטון נשאר במולדתו טרנסילבניה והמשיך להיות טוען נמרץ למען חופש הדת וזכויות האדם. בפעולותיו אלה הצטייר כאויב המפלגה הקומוניסטית של רומניה וכאויבו של המשטר הדיקטטורי שהוקם בשלהי 1947. הוא נעצר ביוני 1948 ונידון למאסר עולם; חמש שנים מאוחר יותר, עם שינוי האקלים הפוליטי ברומניה, תנאי מאסרו הפכו נסבלים יותר. הוא הועבר לווילה בפרבר של בוקרשט וקיבל בחזרה את ספר התפילה שלו, אבל נאסר עליו ליצור קשר עם העולם החיצון. הוא שוחרר ב־1955.

מרטון ביקר באזור הבישופות והתקבל על ידי קהל נלהב. הרשויות הובכו והוא הוגבל למעצר בית. נאסר עליו לעזוב את בניין הבישופות 11 שנה, ורק ב־1967 שוחרר, בעקבות משא ומתן שערך החשמן האוסטרי פרנץ קוניג Franz König בבוקרשט. לאחר מכן נזהר מרטון מהטרדות אפשריות על ידי הרשויות ולווה על ידי קבוצות של סקלרים מתנדבים בכל המסעות שערך בתפקידי כמורה.

## קישורים חיצוניים

* (הונגרית) אתר אינטרנט לזכר ארון מרטון
* (הונגרית) פסל של ארון מרטון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:הונגרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:רומנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:רומנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1980
הרברט הרדן

**הרברט הרדן** (בגרמנית: **Herbert Herden**; 8 בינואר 1915 – 11 בפברואר 2009) היה שוטר גרמני אשר הוכרז חסיד אומות העולם ב-17 במרץ 2004. בתור שוטר גרמני בפולין הכבושה קיבל לידיו את דירת משפחתה של פליציה ליבר וניצל את שהותו שם כדי לסייע לבני המשפחה. הוא זייף מסמכי זהות ארים ונתן אותם לבני המשפחה. בנוסף, משפחת ליבר השתמשה בסיוע ובמשאבים שנתן לה הרדן כדי לסייע ליהודים אחרים. הרדן ניהל משא ומתן על שחרורו של אחיה איגנץ (יצחק) ליבר, והתארס לפליציה, אבל פליציה עצמה נתפסה ונשלחה למחנה הריכוז אושוויץ. הרדן נשלח למחנה הריכוז דכאו בשנת 1944.

אחרי המלחמה הרדן ואיגנץ חיפשו נעדרים, כולל פליציה, אבל פליציה לא נמצאה. איגנץ יידע את יד ושם לגבי פועלו של הרדן ועל סמך הדיווח הוכר הרדן כחסיד אומות העולם.

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1915
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2009
אלכסיי אוליוקאייב

**אלכסיי ולנטינוביץ' אוליוקאייב** (ברוסית: **Алексей Валентинович Улюкаев**; נולד במרץ 1956 במוסקבה) הוא כלכלן ומדינאי רוסי, השר לפיתוח כלכלי מה-24 ביוני 2013 ועד 14 בנובמבר 2016. הואשם והורשע בנטילת שוחד בגובה 2 מיליון דולר מנשיא חברת רוסנפט איגור סצ'ין.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1956 במשפחתו של מרצה במכון המוסקבאי למהנדסי קרקעות, ולנטין חוסאינוביץ' אוליוקאייב. מוצאו של אוליוקאייב מטטרסטן.

השלים לימודיו בפקולטה לכלכלה של אוניברסיטת מוסקבה (1979), קיבל את התואר שלו בשנת 1982. למד באוניברסיטת Pierre-Mendes France בגרנובל שבצרפת.

דובר אנגלית וצרפתית.

### קריירה
בשנת 1991 היה הפרשן הפוליטי של עיתון "חדשות מוסקבה" (Московские новости), עד 1992 כיהן כיועץ כלכלי לממשלת רוסיה בראשות ייגור גאידר ועד 1994 היה עוזרו של סגן ראש ממשלת רוסיה. בשנים 1994–1996 ובשנים 1998–2000 היה סגן מנהל המכון לענייני כלכלה. בשנים 2000–2006 היה פרופסור המכון המוסקבאי לטכנולוגיה ופיזיקה. בשנים 2000–2004 כיהן כסגנו של שר האוצר, אלכסיי קודרין ומאפריל 2004 ועד יוני 2013 היה לסגנו של נגיד הבנק המרכזי, סרגיי איגנאטייב.

בשנים 2007–2010 היה מרצה לכלכלה בפקולטה לכלכלה של אוניברסיטת מוסקבה. מיוני 2013 ועד נובמבר 2016 כיהן כשר הכלכלה.

אוליוקאייב השתייך למחנה הדמוקרטי והיה חבר תנועת "הבחירה הדמוקרטית של רוסיה" («Демократический выбор России») ועמד בראש הסניף המוסקבאי של המפלגה. בשנים 1996–1998 היה חבר הדומה העירונית של מוסקבה וחלש על תחום ההשקעות. זמן-מה היה חבר מפלגת "ברית כוחות הימין".

באוקטובר 2015 היה ליושב ראש דירקטוריון התאגיד הפדרלי לפיתוח עסקים קטנים ובינוניים (Федеральной корпорации по развитию малого и среднего предпринимательства).

### שר
מונה לשר לפיתוח כלכלי ביוני 2013.

בנובמבר 2016 נעצר על ידי ועדת החקירות של רוסיה ושירות הביטחון הפדרלי בחשד לנטילת שוחד בתמורה לסיוע בעסקת רכישה של חברת הנפט רוסנפט.

#### פרשת השחיתות
ב-14 בנובמבר 2016 ועדת החקירות של רוסיה בסיוע אנשי המחלקה לביטחון פנים של פס"ב עצרו אותו בחשד ללקיחת שוחד - 2 מיליון דולרים שניתנו למשרד הפיתוח הכלכלי מטעם נציגי חברת "רוסנפט" מתוך תקווה לקבלת הקלות בעת רכישת 50.08% ממניות חברת "בשנפט". ב-15 בנובמבר בית המשפט המחוזי של בסמאן במוסקבה שלח אותו למעצר בית למשך חודשיים והוא שוחרר מתפקידו. בדצמבר 2017 הורשע על ידי בית המשפט של מוסקבה ונידון ל-8 שנות מאסר. במאי 2022 שוחרר ממאסר בשל התנהגות טובה.

## חייו האישיים
אוליוקאייב אוהב לכתוב שירים והוא פרסם מספר פעמים כתבים פרי עטו.

אשתו הראשונה הייתה תמרה איוואנובנה אוסיק, כלכלנית. בנו דמיטרי אוליוקאייב הוא מפיק טלוויזיה ומפיק קולנוע. אשתו השנייה היא יוליה חריאפינה מחצי האי קרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת רוסיה
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:מורשעים בדין ברוסיה 
קטגוריה:אישי ציבור שהורשעו בדין 
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:חברי הדומה העירונית של מוסקבה
קטגוריה:בנקאים רוסים
קטגוריה:כלכלנים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1956
מערכת הפנימיות של האינדיאנים הקנדים

[ממוזער|ילדים בני האומות הראשונות בבית ספר קתולי ב[הטריטוריה הצפון-מערבית|טריטוריה הצפון-מערבית בקנדה.]]
**מערכת הפנימיות של [[עמים ילידים בקנדה|האינדיאנים הקנדים]]** הייתה רשת של פנימיות שפעלה בקנדה בשנים 1876–1996, ובה למדו והתגוררו ילדי בני העמים הילידיים של אמריקה, המכונים כיום בני "האומות הראשונות", המסטיסים והאינואיטים. הרשת מומנה על ידי המחלקה לענייני אינדיאנים ופיתוח צפוני בממשלה הקנדית ונוהלה על ידי הכנסיות הנוצריות. מערכת זאת נחשבת האחראית לפשעים חמורים, ביניהם החזקת ילדים בתנאים גרועים אשר הובילו למוות של חלקם, חטיפת תינוקות מהוריהם, ועוד. כיום, חוקרים רבים מחשיבים בתי ספר אלו כמנגנון שביצע רצח עם.

מטרת רשת הפנימיות הייתה להוציא ילדים מהשפעת משפחותיהם ותרבותם ולהטמיע אותם בתרבות הקנדית המערבית הדומיננטית. במהלך קיומה של הרשת, מ-1876 עד 1996, עברו בה כ-30% מילדי הילידים, כ-150,000 נפש.

מקורה של מערכת הפנימיות היה בחוקים שחוקקו לפני האיחוד הקנדי של 1876, אבל מערכת הפנימיות עצמה החלה לפעול בעקבות העברת חוק האינדיאנים  ב-1876, והיא פעלה עד 1996, כאשר נסגרה הפנימיה האחרונה שהופעלה על ידי הממשל הקנדי הפדרלי. תיקון לחוק האינדיאנים בשנת 1894 קבע שהנוכחות בבתי ספר היא חובה עבור ילדי האומות הראשונות. קהילות רבות של בני האומות הראשונות התגוררו רחוק מבתי ספר, ולכן הדרך היחידה שבה יכלו לציית לחוק הייתה להעביר את בניהן ובנותיהן לפנימיות.

המגורים בפנימיות אלה גרמו נזק משמעותי לאוכלוסיות ילדיהם של בני האומות הראשונות, וזאת על ידי הפרדתם ממשפחותיהם, שלילת תרבותם ושפת אבותיהם מהם, ואף חשיפת רבים מהם להתעללות פיזית ומינית. לפחות 6,000 מהם מתו בזמן שהותם בפנימיות, בדרך כלל כתוצאה משהייה ארוכה במבנים רעועים, ללא חימום ובמצב תברואתי לקוי. בחלק מהפנימיות היו בתי קברות צמודים, לקליטת גופותיהם של המתים. כאשר ביקשו אינדיאנים לבקר את ילדיהם, ששהו בפנימיות, הם הורשו להיכנס רק כעבור זמן המתנה, ובתקופת ההמתנה נאלצו לבנות אוהלים לשם מגורים זמניים מחוץ לפנימיות.

ב-11 ביוני 2008 הציע ראש ממשלת קנדה סטיבן הרפר התנצלות פומבית מטעם ממשלת קנדה ומנהיגי מפלגות פדרליות אחרות בבית הנבחרים בקנדה. תשעה ימים לפני כן נוסדה ועדת האמת והפיוס  לבדיקת פנימיות האינדיאנים כדי לחשוף את האמת על בתי הספר. הוועדה אספה הצהרות מניצולי הפנימיות באירועים מקומיים ולאומיים ברחבי קנדה. שבעה אירועים לאומיים התקיימו בין 2008–2013 והנציחו את חוויית התלמידים לשעבר בפנימיות.

ב-2015 תמה פעילותה של ועדת האמת והפיוס, הוקם המרכז הלאומי למען האמת והפיוס, והוועדה סיכמה את פעילותה בפרסום דו"ח בן למעלה מ-4,000 עמודים ובו עדויותיהם של ניצולים ומסמכים היסטוריים.

בשנת 2021 טען אחד העמים הילידיים שהתגלו 215 קברי ילדים בשטח פנימייה בקאמלופס שבקולומביה הבריטית ועוד 751 קברי ילדים בססקצ'ואן. עד 2025, האתר בקאמלופס טרם נחפר והגדרת הממצאים שונתה מ-"אישור שרידיהם של 215 ילדים" ל-215 "חריגות" או הפרעות בקרקע כפי שהתגלו באמצעות מכ"ם חודר קרקע.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:התבוללות תרבותית
קטגוריה:קנדה: חינוך
קטגוריה:קנדה: היסטוריה
קטגוריה:פנימיות
קטגוריה:רצח העם של הילידים האמריקאים
הארמייה ה-68 (ברית המועצות)

**הארמייה ה-68** (ברוסית: **армия я-68**) הייתה ארמיית שדה של הצבא האדום אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הארמייה ה-68 הוקמה על בסיס מפקדת הארמייה ה-57, ב-1 בפברואר 1943 על בסיס הוראת הסטבקה מיום 30 בינואר. כמפקדה מונה פיודור טולבוחין והיא כללה את דיוויזיית הרובאים ה-37, דיוויזיות המשמר ה-1 ה-5 ה-7 וה-8, הדיוויזיה המוטסת של המשמר ה-10, הדיוויזיות ה-32 וה-33 ובריגדת הרובאים ה-137. הארמייה השתתפה במבצע פוליארנאיה דבידה, ובמסגרת המבצע לחמה בקרב דמיאנסק בניסיון להסיר את המצור על לנינגרד. ההתקפה הסובייטית נהדפה, והארמייה נסוגה מדמיאנסק אל הנהר לובט. ב-13 במרץ הוחלף טולבוחין ביבגני זאורבילי, והארמייה נכללה במסגרת החזית הצפון-מערבית. 

ב-5 במאי היא הועברה לעתודה, וב-12 ביולי נשלחה לקחת חלק בקרב סמולנסק. במהלך הקרב, הארמייה לחמה לצד כוחות נוספים מחזית קלינין ומהחזית המערבית והביסה את האגף השמאלי של קבוצת ארמיות מרכז. הארמייה שחררה עיירות וכפרים רבים במחוז סמולנסק, וב-25 בספטמבר שחררה את סמולנסק עצמה בשיתוף פעולה עם הארמייה החמישית והארמייה ה-31. הארמייה פורקה ב-5 בנובמבר ויחידותיה הועברו לארמייה החמישית.

## מפקדים
* פיודור טולבוחין (3 בפברואר 1943 - 21 במרץ 1943)
* יבגני זאורבילי (21 במרץ 1943 - 5 בנובמבר 1943)

## ראו גם

* קרב סמולנסק
* מבצע פוליארנאיה דבידה
* קרב דמיאנסק

## קישורים חיצוניים
* הארמייה ה-68 באתר samsv 

68
68
סגנון בישול

**סגנון בישול** (או "**מטבח**") מאופיין על פי כלל המרכיבים של בישול, כולל מוצרי היסוד, טכניקות בישול, כלים וכיוצא בזה. סגנון בישול בדרך כלל מקושר לתרבות מסוימת או לאזור גאוגרפי, וכולל מגוון מנות ומאכלים המזוהים איתו. 

## גורמים משפיעים
המאכלים המאפיינים סגנון בישול מסוים מושפעים ממספר גורמים: החשוב בהם הוא הזמינות של החומרים, אך גם תנאי סביבה (אקלים חם/קר, יבש/לח), חוקי דת ומסורות, ואף מרכיבים תרבותיים כגון סדר יום מקובל. 

### תנאי הסביבה
המיקום הגאוגרפי של האזור קובע במידה רבה את המזונות הזמינים. למשל, קרבה או ריחוק ממקווי מים (ימים, אגמים או נהרות) משפיעה על הזמינות של דגים ושאר מאכלי ים. מוצרי היסוד של המטבחים השונים היו תלויים בגידולים החקלאיים שהיו זמינים באותו האזור כגון אורז במזרח אסיה, חיטה באגן הים התיכון ומסופוטמיה, תירס באמריקה ועוד.
בנוסף, משפיע האקלים על שימור המזון, שהיה גורם חשוב מאוד בהתפתחות המטבחים. לדוגמה, באזורים קרים היה הכרח בשימור מזונות לצריכה בחורף (בו הם חסרים) שנעשה בטכניקות של עישון, המלחה, וכבישה. באזורים חמים, לעומת זאת, נפוצה יותר טכניקה של ייבוש מזון. אקלים לח מאוד, למשל, לא מאפשר כלל שימוש במלח ומאלץ את המטבחים להשתמש בתחליפים.

### סחר
עם התפתחות הסחר והקשר בין היבשות השונות, הושפעו המטבחים ממוצרי יסוד חדשים שהופצו ומטכניקות שנלמדו. גילוי אמריקה חשף את העולם הישן למגוון רחב של מוצרים שהשתלבו במטבחים הקיימים, כגון תירס, תפוחי אדמה, עגבניות, פלפלים, קקאו ועוד.
### חוקי דת
חוקי דת ומסורות השפיעו רבות על המטבחים: חוקי כשרות אסלאמיים ויהודיים, מועדי התרחשות של חגים משפיעים על החומרים הזמינים לאותה עונה ולכן על מאכלי החג המסורתיים.

## ראו גם
*מאכל לאומי
*מאכלות אסורים
*קולינריה
*תרבות אוכל

## קישורים חיצוניים

* 

*
חזית וורונז'

**חזית וורונז**' (ברוסית: **Воронежский фронт**), הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרב קורסק.

## היסטוריה
ב-9 ביולי 1942 הוקמה חזית וורונז', על בסיס חזית בריאנסק, ולמפקדה מונה פיליפ גוליקוב. החזית לחמה במבצע וורונז'-וורושילובגרד, שם ספגה אבדות כבדות, ובדצמבר 1942 השתתפה במבצע סטורן קטן. לאחר מכן לחמו כוחות החזית בקרבות באזור קורסק וחרקוב, והשתתפו בקרב חרקוב השלישי. החזית השתתפה בקרב קורסק, ולחמה נגד כוחות קבוצת ארמיות דרום הגרמנית. לאחר מכן השתתפה החזית במבצע בלגורוד-חרקוב ובקרב דנייפר, ואף שחררה את קייב, וב-20 באוקטובר 1943 שונה שמה של חזית וורונז' לחזית האוקראינית הראשונה.

## מפקדים
* פיליפ גוליקוב (9 ביולי 1942 - 14 ביולי 1942)
* ניקולאי ואטוטין (14 ביולי 1942 - 22 באוקטובר 1942)
* פיליפ גוליקוב (22 באוקטובר 1942 - 28 במרץ 1943)
* ניקולאי ואטוטין (28 במרץ 1943 - 20 באוקטובר 1943)

## קישורים חיצוניים
* החזיתות הסובייטיות במלחמה
* חזית וורונז'

קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
חזית וורונז'
קטגוריה:1943 בברית המועצות