open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הולדה בעוולה

תובענה בגין **הולדה בעוולה** היא תובענה של הורים כנגד רופא על שבגלל רשלנות רפואית שלו הם לא הפילו עובר שנולד עם מומים. תובענת ההולדה בעוולה קשורה לעיתים לתביעת היילוד עצמו על חיים בעוולה.

## בישראל
משנות ה-80, עת הוכרה בישראל האפשרות לתביעה על חיים בעוולה, ועד העשור השני של המאה ה-21, נכרכו יחד תביעות של הולדה בעוולה עם תביעות של חיים בעוולה. במרץ 2012 המליצה דעת הרוב של ועדת מומחים, בראשות שופט בית המשפט העליון בדימוס אליהו מצא, לבטל את ההכרה בעילת "חיים בעוולה" ולהקים מנגנון פיצוי שיפעל במקרי נכות של למעלה מ-20% עיקרי המלצות הוועדה קיבלו תוקף בפסק דין של בית המשפט העליון בעניין ליאור המר, שניתן על ידי השופט אליעזר ריבלין ביום פרישתו מבית המשפט. בפסק דין ליאור המר ביטל בית המשפט העליון את עילת ה"חיים בעוולה" ובמקביל הרחיב את עילת התביעה של ההורים מכוח "הולדה בעוולה". באמצעות עילת תביעה זו האחרונה, יכולים הורים לתבוע פיצוי שיכסה את הוצאות גידולו ומלוא צרכיו של הילוד גם לאחר בגירותו ולמשך כל תוחלת חייו המוערכת.

אחד ההבדלים בין תביעה על חיים בעוולה לבין התביעה על הולדה בעוולה היא מועד תחולת התיישנות התביעה. בתביעה על הולדה בעוולה, התביעה היא של ההורים. המועד בו נודע להורים על העוולה היא לרוב בסמוך ללידה, ולכן התביעה מתיישנת כ-7 שנים לאחר הלידה. לעומת זאת, בתביעה של חיים בעוולה, התביעה הייתה של היילוד וההתיישנות נספרת 7 שנים ממועד הגעת היילוד לבגרות. בפסק דין המר, וכן בפסקי דין נוספים בתחום, קבעו שופטי בית המשפט העליון כללי מעבר שאפשרו הגשת תביעות על חיים בעוולה במקרים שבהם התביעה על הולדה בעוולה התיישנה, בטרם ניתנה הלכת המר או סמוך לאחריה.

### עילות התביעה
תביעה על הולדה בעוולה אפשרית במקרים בהם בגלל התרשלות בבדיקות במהלך ההריון לא נמצאו מומים שאילו נמצאו היו גורמים להורים לבצע הפלה. בנוסף, בתי המשפט קיבלו תביעות על התרשלות כאשר רופאים או מבצעי סקירת מערכות לא ציינו בפני ההורים את האפשרות לבצע בדיקה מקיפה יותר.

## לקריאה נוספת
* שמואל ילינק, **הולדה בעוולה - זכויות תביעה ופיצויים**, "אשלי" הוצאה לאור בע"מ, תל אביב, 1997.
* גיל סיגל, **על הולדה בעוולה בישראל וקול קורא לשינוי**, משפט רפואי וביו אתיקה, כרך 4 עמוד 10, 2011
*דניאל שפרלינג "על הולדה בעוולה והטעם שבטעמים להפסקת היריון: הרהורים בעקבות פלוני נ' מדינת ישראל" **המשפט** י"ד, 541 (2010).

## קישורים חיצוניים
* רונן פרי, מאמר על חיים בעוולה  באנגלית.
* רונן פרי, להיות או לא להיות - האם זו השאלה? תביעות נזיקין בגין חיים בעוולה כטעות קונספטואלית, משפטים, כרך לג, עמ' 507- 584 (2003)
* רונן פרי, להיות או לא להיות: זו כבר לא השאלה, עורך הדין 17, בעמ' 80 (2012)
* שמואל ילינק, הולדה בעוולה - זכויות תביעה ופיצויים, מכללת שערי משפט, פרשת תזריע-מצורע, תשס"א, גיליון מס' 23
* העליון: ילד בעל מום לא יוכל לתבוע פיצויים - הוריו כן, נענע10, 28 במאי 2012
*הפסקת הריון עקב מומים - עו"ד שלומית ברק, 20 בנובמבר 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דיני נזיקין
קטגוריה:היריון ולידה
קטגוריה:אתיקה רפואית
גיאורגי דאנליה

**גיאורגי דאנֶליָה** (בגאורגית: **გიორგი დანელია**) (25 באוגוסט 1930 – 4 באפריל 2019) היה במאי קולנוע גאורגי סובייטי, שהיה מוכר בסרטיו הסאטיריים והקומיים. הוא היה בעל תואר האמן העממי של ברית המועצות (1989).

## ביוגרפיה

דאנליה נולד ב-25 באוגוסט 1930 בטביליסי למשפחה של אנשי קולנוע: דודתו, ווריקו אנג'פרידזה, הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון; דודניתו, סופיקו חיאורלי, היא שחקנית קולנוע גם כן. בתחילת דרכו למד אדריכלות ובעקבות לימודיו עסק במקצוע תקופה קצרה.

בשנת 1958 סיים לימודיו כבמאי באולפני מוספילם.

נפטר במוסקבה ב-4 באפריל 2019.

## יצירתו
מסרטיו שביים:
* "סריוז'ה" - סרט משנת 1960 בבימויו יחד עם איגור טאלאנקין, נקרא גם "קיץ שצריך לזכור"
* אני צועד במוסקבה  
* "אר דאידרדו" (בעברית "אל תיקח ללב") - סרט משנת 1969, המבוסס על נובלה
* "מימינו" - קומדיה
* קין-דזה-דזה! (1986) - קומדיית מדע בדיוני.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:במאי קולנוע גאורגים
קטגוריה:מגרלים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:טביליסי: אישים
קטגוריה:מוסקבה: אישים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1930
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2019
פנים

[שמאל|ממוזער|150px|פניו של [וינסנט ואן גוך בדיוקן עצמי]]
ממוזער|150px|פנים של ילדה, ציור משנת 1642

ה**פנים** הן החלק הקדמי של הראש. פני האדם משתרעות בין המצח לסנטר. הפנים כוללות עור, שיער, מצח, גבות, עיניים, אף, לחיים, אוזניים, פה, שפתיים, שיניים וסנטר. באמצעות הפנים מובעות הבעות הפנים. הפנים מהוות מרכיב חשוב בהופעת האדם ובזהותו.

המילה "פנים" נגזרת מן השורש **פ-נ-י/ה** משום שהן פונות קדימה.

הפנים הן מאפיין המאפשר הבחנה בין אנשים וזיהויים, בדרך כלל ממבט ראשון (למעט הבחנה בין תאומים זהים). לדוגמה, תמונת פנים על רישיון הנהיגה מאפשרת לשוטר לאמת את זהות הנהג.

אנשים שאינם יכולים לזהות אנשים אחרים על פי הפנים לוקים בפרוסופאגנוזיה.
## הבעת פנים

הבעות פנים נוצרות על ידי תנועת ותנוחת שרירי הפנים ומפורשות על ידי המוח, הן משמשות כערוץ תקשורת בלתי מילולי.
לעיתים קרובות ניתן ללמוד על רגשותיו ומצב רוחו של האדם דרך הבעת פניו.

## גלריה

Model with eye make-up.jpg|**פני אישה**
Tim Bartel-new.jpg|**פני גבר**
Enfants.jpg|**פני ילדים**


## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
*פנים 

## הערות שוליים

*
פידליו

[250px|ממוזער|שמאל|[לוטה להמן בתפקיד לאונורה]]
**פידליו** (גרמנית: **Fidelio**) היא האופרה היחידה שנכתבה על ידי לודוויג ואן בטהובן. היא עלתה בראשונה ב-28 בנובמבר 1805, וירדה כעבור שלוש הצגות בלבד עקב כניסתו של הצבא הצרפתי לווינה. תחילה היא כללה שלוש מערכות. כעבור שנה היא נערכה מחדש בידי בטהובן וצומצמה לשתי מערכות, אך הורדה מן הבמה שוב כעבור שתי הצגות. ב-1814 הועלתה שוב, אך גם הפעם לא כבשה את לב הקהל וירדה לאחר 22 הצגות.

הצגת הבכורה של האופרה התרחשה בתיאטרון הקיסרי המלכותי "תיאטר אן דר וין" בווינה בהשתתפות אנה מילדר בתפקיד לאונורה, לואיזה מילר בתפקיד מרצלינה, פרידריך דמר בתפקיד פלורסטן, סבסטיאן מאייר בתפקיד פיצארו, ויינקוף בתפקיד דון פרננדו ורותה בתפקיד רוקו.

## עלילת האופרה

האופרה מספרת על לאונורה, אשת פלורסטן, אשר מנסה לעזור לו להימלט מן הכלא בו נכלא על ידי אויבו, פיצארו. לשם כך היא מתחזה לעלם בשם פידליו במטרה להתקבל לעבודה בכלא.

### מערכה ראשונה
#### תמונה ראשונה: חדר בביתו של רוקו
האופרה נפתחת בביתו של רוקו, הסוהר הראשי. יאקינו, נושא מפתחות הכלא, מציע למרצלינה, בת הסוהר, נישואין, אך היא מסרבת. רוקו ופידליו, הלא הוא לאונורה בתחפושת, נכנסים לחדר ויאקינו נאלץ להפסיק בחיזוריו העקשניים אחר מרצלינה. פידליו מבקש מרוקו רשות לטפל באסירים כולם, ורוקו, שמחבב אותו, מסכים, אך מידע אותו כי יש אסיר בכלא שבו הוא אינו יכול לטפל, ששוכן במגדל בתא מבודד. לדברי של רוקו, מאחר שעל פי הוראת המושל כמעט ואין מאכילים את אותו אסיר, אין צורך לדאוג כי הוא לא יאריך ימים. לאונורה מבינה שמדובר בבעלה, פלורסטן.

#### תמונה שנייה: בחצר בית הסוהר
שר המדינה, דון פרננדו, עומד לבקר בכלא, ופיצארו, מנהל הכלא, מחליט להוציא להורג את פלורסטן, כדי שלא יתגלה על ידי השר. הוא דורש מרוקו לחפור קבר. לאונורה חשה בסכנה ומשכנעת את רוקו, בתחפושתה כפידליו, להוציא את האסירים לחצר כדי שיוכלו ליהנות מאור השמש, אך פלורסטן אינו נמנה עמם. רוקו מבטיח לה שייקח אותה לראות את האסיר.

### מערכה שנייה
#### תמונה ראשונה: במגדל השמירה
רוקו ולאונורה נכנסים לתאו של פלורסטן כדי לחפור את הקבר ופלורסטן מתחנן למעט מים ורוקו מרשה ללאונורה להשקותו. לאונורה נבהלת ממראהו של בעלה אך שומרת על קור רוחה, מאחר שהשעה מוקדמת מכדי לגלות את זהותה.

פיצארו נכנס לתאו של פלורסטן כדי להרוג אותו מיד בפגיונו, משום שרוקו אינו מסכים להרוג אותו בעצמו. לאונורה מנסה למנוע את הרצח ובאותו רגע נשמע קול החצוצרה המקבל את פניו של שר המדינה. פיצארו עולה כדי לקבל את פניו.

#### תמונה שנייה: ברחבת בית הכלא
פלורסטן מתברר כידידו של דון פרננדו, שחשב אותו למת, והוא משחרר את פלורסטן מן הכלא. פיצארו מובל למעצר במקומו. כשמרצלינה מגלה כי פידליו הוא בעצם אישה, היא מסכימה להינשא ליאקינו.

## האופרה בישראל
פידליו הועלתה בישראל בביצוע קונצרטנטי עם התזמורת הפילהרמונית במסגרת פסטיבל ישראל בשנים 1963 ו-1977. בשנת 1977 הועלתה האופרה בקיסריה.
האופרה הישראלית החדשה העלתה את פידליו לראשונה באפריל 2005, בהפקה משותפת עם פסטיבל זלצבורג.

## ראו גם
* אופרת מילוט
## קישורים חיצוניים

* פרטים, באתר "הבמה"

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אופרות
קטגוריה:יצירות מאת בטהובן
קטגוריה:אופרות בגרמנית
מתכות כבדות

[שמאל|ממוזער|250px|[אבץ - מתכת כבדה החיונית בכמות קטנה ליונקים אך רעילה להם בכמויות גדולות.]]
**מתכות כבדות** הן מתכות בעלות מסה אטומית גבוהה או מתכות שמשקלן הסגולי גבוה. עם זאת, זהו מושג שאינו מוגדר בצורה חד-משמעית וקיימות לו הגדרות רבות:

על פי ההגדרה הנפוצה ביותר, מתכות כבדות הן כל היסודות בין נחושת לביסמוט שמשקלם הסגולי עולה על 4.0 גרם לסמ"ק. אורגניזמים חיים צריכים כמויות מזעריות של חלק מהמתכות האלו, ביניהן: קובלט, נחושת, מגנזיום, מוליבדן, ונדיום, אבץ וסטרונציום; אבל כמויות גבוהות של יסודות אלו הן רעילות לכל יצור חי. מתכות אחרות כמו קדמיום, כספית ועופרת אינן נחוצות כלל לקיומו של אורגניזם, וכאשר הן מצטברות בגופם של אורגניזמים רבים הן רעילות להם.

הגדרה שנייה, מצומצמת יותר, מגדירה מתכות כבדות כמתכות הכבדות יותר ממתכות אדמה נדירות, בתחתית הטבלה המחזורית. אף אחת מהמתכות בהגדרה זו אינה חיונית לקיומם של אורגניזמים, וכולן פרט לזהב וביסמוט רעילות להם. גם תוריום ואורניום לעיתים נכללים בהגדרה זו, אך לרוב הם פשוט נקראים "מתכות רדיואקטיביות".

הגדרה שלישית, המרחיבה את ההגדרה המקורית, מגדירה מתכת כבדה ככל מתכת המסוגלת לגרום להרעלה רפואית. בתוך הגדרה זו שוכנות המתכות מההגדרה הראשונית, ואליהן מתווספים ברזל, מגנזיום, אלומיניום ובריליום.

הגדרה רביעית, הרווחת בתחנות כוח גרעיניות, אף היא מרחיבה את ההגדרה המקורית בהוסיפה יסודות הכבדים מכספית, כדוגמת האקטינידים אורניום ופלוטוניום.

הגדרה חמישית, הרווחת באסטרונומיה, מגדירה מתכת כבדה (או מתכת בכלל) כיסוד אשר לא נוצר במפץ הגדול - כל היסודות ביקום פרט למימן, הליום וליתיום.

המושג של מתכות כבדות משמש בעיקר בקונטקסטים רפואיים וסביבתיים.

## מתכות כבדות במים
נוכחות של מתכות כבדות במי שתייה מעל רמה מסוימת, עלולה לגרום להצטברות מתכות כבדות בגוף ולפגוע בבריאות הציבור. גם נוכחות של מתכות כבדות במי שפכים עלולה לגרום לחלחול של המתכות אל מי תהום, ולהגבלת יכולת הטיהור של המים.
על מנת להגביל את כמות המתכות הכבדות שמזרימים מפעלי תעשייה לשפכים, תיקן המשרד להגנת הסביבה את תקנות המים (מניעת זיהום מים), התשס"א-2000.

## קישורים חיצוניים

* מתכות כבדות באתר המשרד להגנת הסביבה
* מתכות כבדות - הגדרה 
* סקירה על מתכות כבדות במזון והשפעותיהן 
* מידע על הרעלה ממתכות כבדות 

קטגוריה:יסודות מתכתיים
קטגוריה:מתכות
שכונה א' (באר שבע)

**שכונה א**' היא השכונה המתוכננת הראשונה של העיר באר שבע. היא ממוקמת במרכז הגאוגרפי של העיר, וצמודה למרכז האזרחי החדש. השכונה נמצאת צפונית לעיר העתיקה, דרומית לשכונה ב', מזרחית לשכונה ה' ומערבית למרכז האזרחי ולשדרות יצחק רגר.

250px|ממוזער|תצלום אווירי של חלק משכונה א'

## היסטוריה
השכונה הוקמה כשיכון בשנות החמישים לעולים חדשים, בעיקר מרומניה, מרוקו, מעיראק, מתימן ומהודו. תוך מגמה ליישב את הנגב, נבנו בתים קטנים, ארבע-משפחתיים, בני שתי קומות, עם אפשרות הרחבה מאוחרת יותר. כמו כן, על מנת להפריח את השממה, הוקם באזור השכונה גן הראשונים שהיה רחב ידיים, וננטעו בו מיני צמחייה המתאימים לאקלים החם. תוכנית המתאר של העיר בשנות החמישים, התבססה על רעיון "שכונת גנים". תוכנית זו יצאה לפועל בתחילה בשכונות אשר היו מוקפות ברצועות ירק ומרחבים פתוחים. למרות יציאתה לפועל של תוכנית זו, התפתחותה לא תאמה את ציפיותיהן של מתכנניה. כתוצאה מכך התארגנו מחדש גורמי התכנון של העיר בשנות החמישים, לצורך תכנון מחדש של העיר והשכונות בה. עם השנים, ועם התרחבות השכונה (בעקבות מעבר של צעירים אליה, כגון סטודנטים עם הקמת המכללות), התאפשרה הרחבתה על ידי בנייה של אותן יחידות מגורים משנות החמישים-שישים.  כפועל יוצא, נבנו מרכזים לצורכי האוכלוסייה, ואף מוסדות ממשלתיים כמו בית משפט, ביטוח לאומי, ומשרד החינוך (הממוקמים כיום ברובם במבנה קריית הממשלה ובאזור). 

בתחילת שנות התשעים קלטה עולים רבים מברית המועצות לשעבר. הרחובות המרכזיים בשכונה הם ויצמן ובלפור. בסוף שנות התשעים זכתה השכונה הוותיקה (שכוללת הרבה דירות עמידר ועמיגור) לשיפור במצבה בעקבות בניית מרכז הרמב"ם בדרומה, שאליו עברו עשרות זוגות צעירים. בשכונה פועלים שני בתי ספר יסודיים (ממלכתי ודתי), בית ספר על תיכוני ממלכתי, וכן המכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון, המכללה הטכנולוגית באר שבע, מרכז קניות, בית חב"ד (סניף עירוני), מתנ"ס ובית מד"א עירוני.

סמיכותה של שכונה א', לאזור קניון הנגב, משרדי הממשלה, משרדי העירייה, העיר העתיקה, התחנה המרכזית, ותחנת הרכבת, העלו את הדרישה למגורים זולים באזור הקרוב לכל מקום. אך יחד עם זאת, בשל היותה שכונה וותיקה, אין היא זוכה לטיפוח סביבתי כמו השכונות החדשות. ובכלל זה, אין שדרוג של תשתיות ישנות קיימות (ביוב, חשמל). עם השנים, וכאמצעי להשקעה, החלו תושבים וותיקים בעלי נכסים באזור, לפצל דירות ולהשכירן לסטודנטים, ואף לנתינים זרים.

בשכונה זו נמצא אחד מסמלי העיר, בית כנסת הפירמידה, שהוא בית הכנסת העיראקי הגדול. גם בית כנסת סטרומה נמצא בה. 

בשנת 2013 נחנך בקצה השכונה בסמוך לבית העירייה הסיטי פארק.

## קישורים חיצוניים
* מיכאל יעקובסון: סיבוב במכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון בבאר שבע, באתר 'חלון אחורי', 5 במרץ 2026

*
קטגוריה:באר שבע: שכונות
חמד"ע

**חמד"ע** (חינוך מדעי) הוא מוסד לימודי הנמצא בתל אביב (שוכן ברחוב הפרדס, סמוך לעיריית תל אביב). הוא משמש כקמפוס מדעי לתלמידי בתי הספר התיכוניים בעיר הלומדים לבגרות בפיזיקה ובכימיה במתכונת של חמש יחידות לימוד. המוסד הוקם על מנת לרכז מעבדות, ציוד מחשבים וציוד הדגמה מתקדמים, ולהבטיח רמת הוראה גבוהה ומקצועית. 21 בתי ספר תיכוניים בתל אביב נמצאים בקשר קבוע עם חמד"ע ושולחים את תלמידיהם פעמיים בשבוע ללימודים מרוכזים. כיתות הלימוד בחמד"ע הן המעבדות עצמן. בנוסף, מורי חמד"ע מעבירים השתלמויות למורי ת"א ואזור המרכז.

חמד"ע פועלת מאז שנת 1991. את הקמת חמד"ע יזמה קרן יד הנדיב (קרן רוטשילד) בשיתוף עם עיריית ת"א ומכון ויצמן. עקרונות חמד"ע הותוו על ידי ועדה בינלאומית של מדענים ואנשי חינוך מישראל ומחו"ל, בראשותו של נשיא מכון ויצמן למדע, פרופסור חיים הררי.

הפעילות בחמד"ע מתמקדת בהוראה לבגרות של כימיה ופיזיקה לתלמידי תיכון, אשר בחרו בנושאי לימוד אלו בהיקף מוגבר. כמו כן, לומדים בחמד"ע תלמידים מצטיינים בחטיבת הביניים. מעבר לחומר הלימוד הסטנדרטי משתתפים התלמידים המעוניינים בכך גם בקורסי השלמה בנושאים מתקדמים דוגמת יחסות פרטית, אנליזה ממדית, לייזרים והולוגרמות, קוסמולוגיה ועוד. בנוסף, תלמידים זוכים פעם בשנתיים ללכת למאיץ החלקיקים במצפה רמון וללמוד על פעולותיו.

חמד"ע מפעילה אתר אינטרנט בו ניתן לתלמידים ליצור קשר אישי וישיר עם המורים. כמו כן, התלמידים מקבלים את ציוני הבחינות שלהם לאתר, והמורה יכול להעלות חומרי למידה.

בנוסף, מעבירים בחמד"ע הרצאות מדעיות לקהל הרחב, ומקיימים אירועים כגון FameLab.

מנהלת חמד"ע היא ד"ר אלה ליבשיץ.

בשנת הלימודים תשע"ד נפתח מרכז חמד"ע חדש במכון ויצמן למדע ברחובות בהנהלת ד"ר רונן מיר. כיום המרכז נקרא מרכז שוורץ רייסמן לחינוך מדעי, רחובות.

בשנת הלימודים תשע"ט עתיד להיפתח מרכז שוורץ רייסמן שלישי בראשון לציון בהנהלת מר אלי שלו.

## תוכנית מ"ח
**מ"ח** (מדע חישובי) הוא מקצוע חדש אשר משלב בין מדע ומדעי המחשב ונלמד בחמד"ע ובמכון דוידסון לחינוך מדעי (בתמיכת חמד"ע),
ללימודי המקצוע נבחרים מדי שנה תלמידי כיתות ט מצטיינים בעלי אוריינטציה מדעית שלומדים מתמטיקה ופיזיקה כמקצועות מורחבים (5 יח"ל). משך התוכנית הוא שלוש שנים.

המדע החישובי אף הוא בהיקף של 5 יח"ל. הנושא בתוכנית הוא תחום אינטרדיספלינרי מדעי חדש. במסגרת לימוד המדע החישובי, נלמד המחשב ככלי שבאמצעותו ניתן לפתור בעיות שחוקיותן מוכרת אך מורכבותן הרבה אינה מאפשרת פתרון אנליטי. המחשב משמש גם לבקרת ניסויים מתקדמים ומורכבים תוך הבנת תכונות גלאים ואוגר נתונים ומגבלותיהם, וכן הכנסת תשומה מדעית ועיבודה כשהתוצר הוא סימולציות מחשב ומודלים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: בתי ספר
קטגוריה:תיעוד, תקשורת והוראת מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:תל אביב-יפו: חינוך
קטגוריה:הצפון הישן
אלטנוישול

שמאל|ממוזער|250px|אלטנוישול- צפון מערב
ממוזער|250px|קמרונות הצלעות הגותיים בתוך בית הכנסת. הצלע החמישית נוספה כדי למנוע צורת צלב.
שמאל|ממוזער|250px|הכתובות על הקיר המזרחי
שמאל|ממוזער|250px|הכתובות על הקיר המערבי
**אלטנוישול**, או **בית הכנסת ישן-חדש** ברובע היהודי יוספוב, בפראג, צ'כיה הוא בית הכנסת העתיק ביותר באירופה שעדיין פעיל. בית הכנסת הוקם בשנת 1270 ונבנה בסגנון גותי.

שמו המקורי של בית הכנסת היה "נוי שול" (בית הכנסת החדש) עד שהוקמו בתי כנסת חדשים במאה ה-16. עד שנת 1867 עמד בפראג בית כנסת ישן יותר, אלט שול (פירוש מילולי: בית הכנסת הישן), שנהרס ועל חורבותיו נבנה בית הכנסת הספרדי. הסבר נוסף שניתן לשם בית-הכנסת הוא שמשמעו "על תנאי שול". לפי הסבר זה, בבית הכנסת נבנו אבנים מהמקדש בירושלים, הבניה נעשתה "על תנאי" שכשיבוא המשיח, יוחזרו האבנים למקומן במקדש. וריאציה אחרת להסבר זה קושרת את המילים "על-תנאי" למאמר חז"ל: "בתי-כנסיות בחו"ל - על תנאי הם עומדים", שקדושתם עומדת עד חורבן בית הכנסת ולאחר שנחרב אין בו עוד קדושה.

בית הכנסת משמר את סדרי הישיבה המסורתיים. הנשים יושבות בנפרד מהגברים בהיקף של בית הכנסת כאשר יש חלונות צרים הפונים אל עבר החלל המרכזי. על קירות בית הכנסת ישנן כתובות, בכותל המזרח, **שייל"ת** (שויתי ה' לנגדי תמיד, ראו בתמונה המצורפת לערך), ו**דלמא"ע** ("דע לפני מי אתה עומד"), בצד מערב: **גה"א** ו**ימ"ה** ("גדול העונה אמן יותר מן המברך"), וכתובות נוספות **סמו"ט** ("סור מרע ועשה טוב") ו**אטלי"ס** ("אך טוב לישראל סלה"). בית הכנסת אלטנוי-שול הוא הראשון שהחל בשימוש במגן דוד כסמל יהודי. היה זה לאחר שקארל הרביעי הרשה ליהודים להניף דגל על בית הכנסת.

בבית הכנסת היו מנהגים ייחודיים, שאת רובם הנהיג המהר"ל בעצמו. הבולט שבהם הוא אמירת "מזמור שיר ליום השבת", מתוך קבלת שבת, פעמיים. מקור נוהג זה היה מכך שבעבר נהגו לנגן את מזמורי קבלת שבת, ולאחר הפסקה קצרה, שבו לבית הכנסת, לפני כניסת השבת, ובפעם זו אמרו שוב מזמור זה, ועל ידו קיבלו את השבת. הקובץ המקורי של המנהגים נמצא על אחד מקירות בית הכנסת.

האגדה מספרת כי הגולם מפראג נמצא בגניזה שבעליית הגג של בית הכנסת. מקום מושבו של המהר"ל, בקדמת בית הכנסת, שמור עד היום.

הכניסה לבית הכנסת כרוכה בתשלום, אך למבקרים הרוצים להצטרף לתפילות בבית הכנסת יש אפשרות לקבל אישור כניסה מהקהילה. בסמוך לבית הכנסת נמצא בניין הקהילה היהודית, שמעליו מתנוסס שעון מיוחד המשתמש בספרות עבריות ונע מימין לשמאל.

ספרו של בנימין זאב הרצל "אלטנוילנד" נקרא כך בהשראת אלטנוישול. הרצל ביקר בו בשנת 1885 וטען כי הוא "סמל להמשכיות התרבות היהודית באירופה".

## ראו גם
* המוזיאון היהודי בפראג - ארבעה בתי כנסת סמוכים לאלטנוישול, המשמשים כמוזיאון ליהדות צ'כיה.

## קישורים חיצוניים

* 
* "תקנות בית הכנסת אלטנוישול בפראג-טקסט מוער עם הרקע ההיסטורי" מאת גלעד גבריהו והרווי זיכרמן (PDF)
* אתר הקהילה היהודית בפראג
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בתי כנסת אשכנזיים
קטגוריה:פראג: בתי כנסת
קטגוריה:מבנים גותיים
גייגר

**גייגר** (Geiger) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו כנר.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
ה. ר. גיגר

**הנס רודי גיגר** (בגרמנית: **Hansruedi Giger**; בצרפתית: **Hans Ruedi Giger**; 5 בפברואר 1940 – 12 במאי 2014) היה צייר, פסל ומעצב שווייצרי. עבודתו המפורסמת ביותר היא עיצוב החייזר (קסנומורף) בסרט "הנוסע השמיני" ("Alien"), שעליו זכה בפרס אוסקר.

## יצירתו
ה. ר. גיגר נולד בעיר כור שבקנטון קגראובינדן בשווייץ. הוא זכה לפרסום בזכות זכייתו באוסקר על עיצוב החייזר בסרט "הנוסע השמיני" וכן בעקבות ספר הציורים הרביעי שהוציא, Necronomicon (שאותו המשיך בספר Necronomicon II), ופרסום יצירותיו במגזין אומני. גיגר עיצב מספר עטיפות לאלבומים פופולריים: Brain Salad Surgery של אמרסון, לייק ופאלמר, Frankenchrist של הדד קנדיז ו-Koo Koo של דבי הארי.

### סגנון
ממוזער|"מכונת לידה", פסל של רודי גיגר
ממוזער| בית קפה גיגר, גרובייר
גיגר סבל מנדודי שינה, וציוריו מושפעים מחוויותיו במחלה. הוא הוכשר במקור כארכיטקט וצייר את יצירותיו הראשונות במסגרת טיפול באמנות.

לאורך רוב הקריירה שלו גיגר השתמש בעיקר במברשת אוויר כדי ליצור נופים חדגוניים, סוריאליסטים ומפחידים. הסגנון המובהק והייחודי לו בא לידי ביטוי ביצירותיו בהכלאת הגוף האנושי ומכונות בטכניקה המתוארת כ"ביומכניקה". ציוריו לרוב מציגים דימויים מיניים מלאכותיים ולעיתים נחשבים כמטרידים. חלק מציוריו גם הכילו דימויים שטניים.

לואיס בוניואל הפגיש את גיגר עם הצייר הספרדי סלבדור דאלי.  חבר נוסף שהשפיע על יצירתו היה טימותי לירי.

### יצירות אחרות
כשהבמאי אלחנדרו חודורובסקי ניסה לעבד את הספר "חולית" לקולנוע, הוא גייס את גיגר להפקה כמעצב אמנותי, שבין היתר עיצב את בית הרקונן. על אף שחודורובסקי השלים את ההכנות לצילומים, הוא התקשה לגייס תקציב להסרטה, והפרויקט נגנז. חלק מהמוטיבים האמנותיים בהפקה ההיא שימשו השראה לסרטי מדע בדיוני מאוחרים יותר.

גיגר עיצב את דמותו האייקונית של הזינומורף - החייזר בסרטי הנוסע השמיני. 

גיגר עיצב את סטנד המיקרופון המפורסם של סולן להקת הנו מטאל קורן ג'ונתן דייוויס הנושא אותו לכל הופעה.

גיגר גם יישם את סגנונו הביומכני בעיצוב פנים. בעיצובו הוקמו מספר "ברי גיגר" בטוקיו, ניו יורק ושווייץ, אך רובם נסגרו במהלך השנים. אומנותו השפיעה רבות על ציירי קעקועים ופטישיסטים ברחבי העולם.
חברת הגיטרות איבנז הוציאה סדרת גיטרות המעוצבות בהשראת ציוריו. חברת המשקפיים אוקלי גם הושפעה מאומנותו של גיגר והוציאה סדרת משקפיים מעוצבים.

ממוזער|Giger Bar, 2023
גיגר נפטר ב-12 במאי 2014 בבית חולים בציריך, שווייץ, לאחר שסבל מפגיעות וחבלות בגופו לאחר שמעד במדרגות ביתו.

יצירותיו נתנו השראה לעיצוב משחק "Tormentum – Dark Sorrow".

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציירים שווייצרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ציריך לאמנויות
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1940
קטגוריה:נפטרים ב-2014
קטגוריה:זוכי אוסקר: האפקטים החזותיים הטובים
צ'אד סמית

שמאל|ממוזער|250px|סמית' בהופעה, 2016
**צ'אד סמית**' (באנגלית: **Chad Smith**; נולד ב-25 באוקטובר 1961) הוא מתופף להקת רד הוט צ'ילי פפרז, שאליה הצטרף לאחר עזיבת המתופף הקודם, ג'ק איירונס.

## ביוגרפיה
סמית נולד במינסוטה שבארצות הברית, וגדל במישיגן. לפני שהצטרף לרד הוט צ'ילי פפרז ב-1989 הספיק לתופף במסגרת הרכבים רבים. עבודת התיפוף שלו מופיעה ביותר ממאה אלבומים שונים. עם הלהקות והאמנים שאיתם שיתף צ'אד פעולה נמנים: Pharaoh, Twenty Mondays, Toby Redd, Wild Colonials, Second Self, Wayne Kramer, Thermadore, Lili Haydn, John Fogerty, Leah Andreone, Fishbone, Loud Rocks, Johnny Cash, Glenn Hughes.

בשנת 2008, לאחר שלהקת רד הוט צ'ילי פפרז הודיעה על פירוקה הזמני, הצטרף סמית' להרכב מוזיקלי הכולל את ג'ו סטריאני, סמי הייגר ומייקל אנתוני ושמו "Chickenfoot".

סמית התחתן ב-1994 עם מריה. לזוג נולדו ארבעה ילדים. הם התגרשו, וסמית נישא לאדריכלית בשם ננסי ב-8 במאי 2004. 

צ'אד רשום בספר השיאים של גינס לאחר שניגן במערכת התופים הגדולה בעולם (308 חלקים).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מתופפים אמריקאים
קטגוריה:חברי להקת רד הוט צ'ילי פפרז
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
עמנואל דודאי

**עמנואל דודאי** (15 במאי 1939 - 9 בפברואר 2023) היה עיתונאי, שדרן רדיו ואיש טלוויזיה ישראלי.

## ביוגרפיה
דודאי נולד בתל אביב למד בתיכון עירוני ה'. את הקריירה הרדיופונית החל כמשתתף בתוכנית בשם "חץ וקשת" ששודרה בשנות ה-50 בגלי צה"ל. מפקד גלי צה"ל, רב-סרן בנו צור, גייסו ליחידה כחייל סדיר. תחנת גלי צה"ל שידרה בתקופה האמורה מבנין בית ספר ברמת גן. דודאי עבר עם תחנת השידור לבניינה ביפו ושם ביצע שירותו, במסגרתו ערך תוכניות ותסכיתים.

לאחר שחרורו עבד כעורך בסוכנות הידיעות "יונייטד פרס", כקצין העיתונות של חברת אלעל וכעורך הכלכלי של העיתון "היום" עד לסגירתו. בשנת 1965 הואשם לראשונה בזיוף ונקנס, ושנה אחר כך נידון לשלושה חודשי מאסר על תנאי, על תשלום בציקים ללא כיסוי.

בשנת 1968 הפיק תקליטים תעודיים היסטוריים, בהם הקלטות של נאומי מנהיגים, עבור חברת הד ארצי.

בשנת 1970 הצטרף למחלקת החדשות של הטלוויזיה הישראלית, ופוטר בסוף שנת 1972, לאחר שהואשם בקבלת שוחד מאיש יחסי ציבור, תמורת פרסום כתבה על להקת "בת דור".

בשנות השבעים המאוחרות ותחילת שנות השמונים פעל כאיש עסקים ועסק ביבוא. בתקופה זו הצטברו נגדו תלונות רבות על, זיוף מסמכים, תשלום בציקים ללא כיסוי, מירמה, הונאה והעלמת תשלומי מע"מ. בסוף 1984 נידון לארבע וחצי שנות מאסר. בערעור לבית המשפט העליון הופחת עונשו לשנתיים וחצי מאסר בפועל ושנתיים וחצי מאסר על תנאי. בספטמבר 1990 הורשע שוב בעבירות מרמה, גניבה, זיוף, וניסיון לקבל דבר בתחבולה ממאות אנשים, ונידון ל-4 שנות מאסר. חלק מהעבירות ביצע בעת חופשותיו מהכלא בתקופת המאסר הקודמת שלו.

בין השנים 1997 - 1999 הגיש תוכנית בשם "המגירה של עמנואל" ששודרה ברשת ב'. התוכנית עסקה בסיפורים עלומים מתולדות ארץ ישראל.

בספטמבר 1999 הורשע שוב בעבירות מירמה, ונידון לשלוש שנות מאסר, מהן שנה בפועל. עיקר הסתבכותו של דודאי הייתה עם תמהוני בשם יעקב פרידמן שהתחזה להיות מתווך דירות בעל ממון ובעדותו בבית המשפט הסתבר שהוא שקרן פתולוגי. בנובמבר 1999 הורשע פעם נוספת ונדון ל-54 חודשי מאסר. בחופף לעונש המאסר שנגזר עליו קודם לכן.

בהיותו בכלא ניצל דודאי את כישוריו ועסק בהוראה ובהדרכת אסירים ואף זכה לשבחים רבים על כך. אחר כך השתקם לחלוטין עסק בהתנדבות בסיוע לאסירים משוחררים. בנוסף לכך הוא הרצה על פרשיות עלומות מתולדות ארץ ישראל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מורשעים בעבירות רכוש בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
בית הכנסת הגדול של פלזן

**בית הכנסת הגדול** בפלזן, צ'כיה (ידוע בשם **Velká Synagoga** בצ'כית) הוא בית הכנסת השלישי בגודלו בעולם. בית הכנסת נבנה בשנת 1892 כאשר הקהילה בפלזן מנתה כ-2000 יהודים. כיום הקהילה מונה עשרות בודדות של יהודים.

התוכניות המקוריות של בית הכנסת נעשו על ידי אדריכל ונציאני בשם פלטשר שתכנן בית כנסת בסגנון גותי עם צריחים בגובה של 65 מ'. אבן פינה הונחה ב-2 בדצמבר 1888, אבל דבר לא נעשה מעבר לכך עקב התנגדות מועצת העיר. מועצת העיר חששה שבית הכנסת יעיב על הכנסייה הסמוכה ושיגרם בלבול עקב העיצוב הדומה. בשנת 1890 הונחה הצעה חדשה על ידי עמנואל קלוץ ששמרה על התכנון המקורי, אך הנמיכה את הצריחים ב-20 מ' ושינתה את הסגנון לרומנסקי שכללה מגן דוד גדול. ההצעה התקבלה ובית הכנסת נבנה על ידי הקבלן רודולף סטץ במחיר של 162,138 גילדן. התוצאה היא שילוב סגנונות, מהכיפות בצורת בצל בסגנון הרוסי, התקרה בסגנון המוסלמי וארון הקודש בסגנון הודי.

בית הכנסת היה פעיל עד שנת 1973, אז נסגר והוזנח. בין השנים 1995–1998 שופץ בית הכנסת ונפתח מחדש. כיום משמש בית הכנסת כאתר קונצרטים, מוזיאון לתערוכות תצלומים. בשנת 2002 התקיימה בו תערוכת צילומי פאבל דיאס על יהדות צ'כיה.
 
תפילות מתקיימות רק בחדר אחד.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צ'כיה: בתי כנסת
קטגוריה:פלזן
פלזן
קטגוריה:מבנים ששימשו כבתי כנסת
פיהאלפה

**פּיהאלפּה** (באסטונית: **Pühalepa**) הייתה בשנים 1992–2017 נפה במחוז היו שבאסטוניה. שטח הנפה היא 255 קמ"ר והיא הייתה ממוקמת בחלקו המזרחי של האי היומאה.

היישוב הגדול והמרכזי בנפה היא טמפה (Tempa). שם נמצאת כנסייה שנבנתה בשנת 1255, כנסייה שהיא בין העתיקות באסטוניה כולה. בנוסף ניתן למצוא בפיהאלפה בית-אחוזה הנחשב לאחד הגדולים והיפים במדינה. 
אחרי קורגסארה, הייתה זו הנפה השנייה בגודלה במחוז היו.

ממשלת אסטוניה החליטה ב-22 ביוני 2017 על פירוק הנפה ומיזוגה לתוך הנפה הכפרית היומאה () במסגרת הרפורמה המנהלית. 
הנפה התנגדה למהלך והגישה ערעור בפני בית המשפט העליון, אולם הערעור נדחה, ובאוקטובר 2017 פורקה הנפה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אסטוניה: נפות לשעבר
אלון חילו

**אלון חילו** (נולד ב-21 ביוני 1972) הוא סופר, מחזאי ועורך דין ישראלי.

## ביוגרפיה
ממוזער|אלון חילו, 2008
חילו נולד ביפו, בן להורים שעלו לישראל בשנות ה-60 מדמשק שבסוריה.

בעל תואר במשפטים ובוגר החוג לאמנות התיאטרון במסלול כתיבה דרמטית ודרמטורגיה באוניברסיטת תל אביב. עובד כעורך דין לקניין רוחני.

תושב תל אביב, גרוש ואב לשתי בנות. בחודש יוני 2014 יצא מהארון מול כלי התקשורת בארץ.

## פרסומים

### רומנים

* "מות הנזיר", הוצאת חרגול, 2004, רומן היסטורי על עלילת דמשק. הספר תורגם  לאנגלית (רנדום האוס, 2006, מתרגם: אבן פלנברג), וכן לצרפתית, איטלקית, יוונית והולנדית 
* "אחוזת דג'אני", ידיעות ספרים, 2008, רומן היסטורי בדיוני המתרחש בתקופת העלייה הראשונה. הספר תורגם לאנגלית (רנדום האוס, 2010, מתרגם: אבן פלנברג), וכן לצרפתית, איטלקית, פורטוגזית והולנדית 
* "הכי רחוק שאפשר", ידיעות ספרים, 2012, רומן מכתבים שבו התכתבות בין נדב - חייל שמתקשה להשתלב במסגרת הצה"לית לבין הדוד שלו, מיכאל, פרקליט לשעבר בפרקליטות המחוז, המבלה את זמנו בגיחות מחוץ לישראל. 
* "רצח בבית האדום", ידיעות ספרים, 2018, רומן היסטורי בדיוני המתאר את רצח יוסף חיים ברנר וחבריו במאורעות תרפ"א ב-1921.

### סיפורים קצרים

* "גן החיות התנ"כי בירושלים", עיתון 77, גיליון 144–145, 1992, עמ' 62–65
* "נראה לאחרונה", מאזניים, גיליון ס"ח (3), 1993, עמ' 42–44

### מאמרים

* 

### מחזות
* "הערב חתונה". המחזה הועלה בפסטיבל תיאטרון קצר (בצוותא תל אביב), 1998 בבימוי אילן תורן
* "היום של הכלבים". המחזה הועלה בפסטיבל עכו, 1999 בבימוי גילי בר-הלל
שני המחזות, בתרגום לאנגלית של גילי בר-הלל, הועלו ב-1997 גם בתיאטרון הסטודנטים של אוניברסיטת הרווארד, ארצות הברית.

## פרסים
* "ספר פלטינה" מטעם התאחדות הוצאות ספרים בישראל על "אחוזת דג'אני", 2009
* פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים, 2008
* פרס נשיא המדינה ליצירת ביכורים על "מות הנזיר", 2006
* מועמדות לפרס ספיר על ספרו "מות הנזיר" בשנת 2005
* בשנת 2009 הוכרז כזוכה בפרס ספיר, על ספרו "אחוזת דג'אני", אך זכייה זו בוטלה לאחר שהועלו טענות לניגוד עניינים אצל יו"ר ועדת הפרס, יוסי שריד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אלון חילו באתר "חרגול"
* 
*  - ריאיון עם אלון חילו
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* ריאיון עם אלון חילו בתוכניתו של פרופ' יורם יובל "שיחת נפש", הטלוויזיה החינוכית, 5 ביוני 2018
**ממאמריו**:
*  - ביקורת על ספרו של הרצל כהן "אבני שיש טהור"
*  - מאמר על פרשת דרייפוס

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:זוכי פרס נשיא המדינה לספרות
קטגוריה:סופרים להט"בים ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
ג'יליולה צ'ינקווטי

**ג'יליולה צ'ינקווטי** (באיטלקית: **Gigliola Cinquetti**; נולדה ב-20 בדצמבר 1947) היא זמרת איטלקייה. הייתה נציגת איטליה באירוויזיון 1964, וזכתה בו במקום הראשון.

## ביוגרפיה
צ'ינקווטי נולדה בוורונה שבאיטליה. בגיל 16 זכתה בפסטיבל סן רמו בשנת 1964 כאשר שרה את "Non ho l'età" ("אינני בוגרת מספיק"), למוזיקה שחיבר ניקולה סלרנו ומילים מאת מריו פנצרי. בעקבות זכייתה, נבחרה לייצג את איטליה בתחרות האירוויזיון של שנת 1964, בביצוע אותו השיר. היא זכתה במקום הראשון גם באירוויזיון, והייתה הראשונה שהעניקה למדינתה את הניצחון בתחרות זו. היא הייתה גם הראשונה שהגיעה למקום הראשון בתחרות ה-Top 20 (עשרים הלהיטים הראשונים) בבריטניה בשיר אירוויזיוני שאינו באנגלית.

בשנת 1966 היא הקליטה את השיר "Dio, come ti amo" ("אלוהים, כמה שאני אוהבת אותך") בדואט עם דומניקו מודוניו, שהפך ללהיט בינלאומי. ב-1974 היא חזרה לתחרות הבינלאומית כנציגת איטליה בשנית, והפעם סיימה במקום השני לאחר להקת אבבא, בביצוע השיר "Si" ("כן") - את המוזיקה והמילים כתבו: מריו פנצרי, דניאלה פאצ'ה, לורנצו פילאט, וקאראדו קונטי. השיר, שתורגם לאנגלית בתור "Go", הגיע ל-Top 10 בבריטניה. השיר נאסר לשידור באיטליה, והתחרות אף לא שודרה בטלוויזיה האיטלקית, בגלל משאל עם שנערך במדינה זמן קצר לאחר התחרות, בשאלה האם לאפשר גירושים, והחשש שהשיר עלול להשפיע על ההצבעה.

צ'ינקווטי הנחתה את תחרות האירוויזיון של שנת 1991 יחד עם טוטו קוטוניו, שהביא את האירוויזיון לארצו עם זכייתו בזאגרב בשנה הקודמת (זכייתה השנייה של איטליה לאחר זו של צ'ינקווטי 26 שנה קודם לכן).

בשנת 2001 שיחקה צ'ינקווטי בסרט האיטלקי "*The Knights of the Quest*", לצדם של ראול בובה האיטלקי, תומאס קרצ'מן הגרמני ואדוארד פרלונג האמריקאי.

## שירים נבחרים
* "Non ho l'età" - שנת 1964
* "Dio, come ti amo" - שנת 1966
* "Sì" - שנת 1974

## ראו גם
* איטליה באירוויזיון

## קישורים חיצוניים

* 

* אחרי יותר משישים שנה: ההופעה המנצחת של אירוויזיון 1964 זמינה לצפייה לראשונה, באתר יורומיקס, 27 במרץ 2026

קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:מנחי האירוויזיון באיטליה
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1964
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1965
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1966
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1968
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1969
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1970
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1971
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1972
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1973
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1985
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1989
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1995
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1964
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1974
קטגוריה:זוכי פסטיבל סן רמו
קטגוריה:זוכי האירוויזיון: איטליה
קטגוריה:זמרות איטלקיות
קטגוריה:אמניות אפיק רקורדס
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1947
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1947
פורטו וליו

**פורטו וליו** (בפורטוגזית: **Porto Velho** - "נמל ישן") היא בירת המדינה הברזילאית, רונדוניה. ממוקמת באגן נהר האמזונאס העליון ואוכלוסייתה מונה 519,531 תושבים (נכון לשנת 2018, על פי נתוני IBGE).

העיר שוכנת בגבול המדינות הברזילאיות רונדוניה ואמזונאס ומהווה מרכז של סחר בקסיטריט, מרכז תחבורה ומרכז תקשורת. העיר ממוקמת על הגדה המזרחית של נהר מדיירה, אחד היובלים העיקריים של האמזונאס.

## היסטוריה
פורטו וליו הוקמה ב-2 באוקטובר 1914 על ידי חלוצים שנשלחו בידי חברת "מסילת הרכבת של מדיירה מאמורה" בסביבות 1907. לאחר שבניית מסילת הרכבת הושלמה, מנתה אוכלוסיית העיר כ-1,000 תושבים ובנייניה היו בעיקר הבניינים של הנהלת מסילת הרכבת ובתי עץ קריביים.

במהלך שישים השנים הראשונות, פיתוח העיר היה קשור ישירות לפעילות הרכבת. העיירה שגשגה במהלך תנופת הגומי, אולם אז כאשר גומי מלזי בעלות נמוכה הפך את הגומי מאמזונס ללא תחרותי, כלכלת האזור נבלמה. ערים כמו סנטו אנטוניו דו מדיירה, שהיו להן קו חשמלי ועיתון שבועי עד להקמת פורטו וליו, אינן אלא חורבות בימינו.

ההישרדות של פורטו וליו קשורה לתנאים הטובים יותר של האזור בו היא נבנתה, הגישה הקלה אליה דרך הנהר והנמל שלה. כל אלה היו שיקולים בבחירת פורטו וליו כבירת הטריטוריה הפדרלית החדשה של גוואפה, בשנת 1943. רק עם תחילת מלחמת העולם השנייה היה מעגל התקדמות נוסף באזור. כאשר כוחות בעלות הברית איבדו שליטה על הגומי המלזי, היה צורך בייצור גומי מהאמזונס לצורך המאמץ המלחמתי. זה ייצר את מה שמכונה בברזיל "בום הגומי השני". אך עם תום המלחמה, שוב נעצרה כלכלת האזור.

ההיסטוריה המודרנית של פורטו וליו מתחילה בגילוי משאבים סביב העיר, בייחוד זהב על נהר מדיירה, בסוף שנות החמישים. בנוסף, החלטת הממשלה לאפשר חוות בקר גדולות בשטח הביאה למגמת הגירה לעיר. כמעט מיליון אנשים עברו לרונדוניה ואוכלוסיית פורטו וליו גדלה לשלוש מאות אלף. הגירה אינטנסיבית זו גרמה צרות רבות לעיר, כמו יצירת רובע הפרברים וירידה באיכות החיים בעיר.

מאז הרפורמה במערך הכליאה הממשלתי ממוקם בעיר כלא פורטו וליו, הנחשב לאחד הידועים לשמצה בעולם ומאכלס חברי כנופיות סמים ופשע.

## תחבורה
את העיר מחברים כבישים פדרליים ונמל תעופה בינלאומי, הממוקם במרחק 7 ק"מ מהעיר ומכונה על ידי המקומיים בשם "בלמונט", על שם הרובע בו הוא ממוקם והוא הפך לנמל תעופה בינלאומי בשנת 2002. סמוך לעיר ממוקם גם בסיס חיל האוויר פורטו וליו ולכן ישנה תנועה ערה של תחבורה אווירית צבאית.

1200px|ממוזער|מרכז|מראה העיר

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ברזיל: ערים
קטגוריה:רונדוניה
קטגוריה:מדינות ברזיל: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1914
צ'ארלי ינקוס

**צ'ארלס תאופולוס "צ'ארלי" ינקוס** (נולד ב-29 במאי 1961) הוא כדורגלן עבר אוסטרלי בינלאומי ממוצא יווני, קפטן נבחרת אוסטרליה בין השנים 1986 ו-1989.

## ביוגרפיה

ינקוס החל את הקריירה שלו בשנת 1979 במדי היידלברג יונייטד ושיחק בהמשך גם באפי"ה לייכרדט טייגרס, בלקטאון סיטי ווולונגונג סיטי, כולן מהליגה האוסטרלית הראשונה. במשך עונה אחת (1988/1989) שיחק בפאוק סלוניקי היוונית.

תפקודו במגרש היה בעמדת המגן. משחקו התאפיין ביכולת תיקול גבוהה ובכושר מנהיגות. כמו כן, הצטיין בביצוע בעיטות חופשיות ובעיטות עונשין.

ינקוס היה המנהיג הבלתי מעורער של נבחרת אוסטרליה שהתמודדה מול נבחרת ישראל במוקדמות הגביע העולמי 1990. הבעיטה החופשית שהשוותה את תוצאת המשחק בין הנבחרות באצטדיון רמת גן ב-1989 - אותה בעיטה שלאחריה טבע יורם ארבל את הביטוי "ככה לא בונים חומה" - יצאה מרגלו של ינקוס, שכאמור, היה מומחה לבעיטות חופשיות.

בין שני הקמפיינים הכושלים להעפלה למונדיאל 1986 ומונדיאל 1990 השתתף ינקוס בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת סיאול (1988), בו הגיעה אוסטרליה לרבע הגמר.

בסך הכול רשם ינקוס 7 שערים ב-49 הופעות עבור הנבחרת. אחד מהשערים, בעיטה קשה מ-25 מטרים שנכנס לרשתה של נבחרת ארגנטינה ב-1988, זכור על אוהדי ה"סוקרוז" עד היום כאחד מהיפים שבשערי הנבחרת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרלים
קטגוריה:בלמי כדורגל אוסטרלים
קטגוריה:מלבורן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטרליה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1961
יסוד טרנס-אורני

**יסוד טרנס-אורני** (אנגלית: **Transuranium element**) הוא יסוד שמספרו האטומי גדול ממספרו האטומי של אורניום (92). כל היסודות הטרנס-אורניים נוצרו באופן מלאכותי, מלבד הנפטוניום והפלוטוניום, שנמצאים בכמויות זעירות בעפרת אורניום; שאר היסודות הם תוצאה של "הפצצת" אטומים בחלקיקים שונים על ידי שימוש במאיצי חלקיקים. רובם בעלי זמן מחצית חיים קצר משמעותית מגילו של כדור הארץ, וגם אם היו קיימים בעת היווצרותו, דעכו זה מכבר.

חוסר היציבות של היסודות שמעבר לאורניום נובע מהמרחק הרב שבין הנוקליאונים בגרעין של אטום בגודל כזה. כדי שגרעין יהיה יציב, צריך הכוח הגרעיני (היוצר משיכה בין פרוטונים) להתגבר על הכוח החשמלי (היוצר דחייה בין פרוטונים). מכיוון שהכוח הגרעיני בין שני פרוטונים דועך מהר מאוד ככל שהמרחק ביניהם גדל (מהר בהרבה מדעיכת הכוח החשמלי ביניהם), הוא אינו מצליח להתגבר על הדחייה החשמלית שבין הפרוטונים בגרעינים גדולים מדי - כלומר, בגרעיני היסודות הטרנס-אורניים.

## יסודות טרנס-אורניים

היסוד הבא בתור, שטרם יוצר, הוא אונונניום.

## ראו גם
*יסוד על-כבד
*יציבות האטום
*הטבלה המחזורית
*אי של יציבות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
*
היינץ פישר

**היינץ פישר** (בגרמנית: **Heinz Fischer**; נולד ב-9 באוקטובר 1938) הוא משפטן ופוליטיקאי אוסטרי, מומחה במדע המדינה, נשיא אוסטריה החל מ-2004 עד 2016.

## ביוגרפיה
ממוזער|upright=0.5|2010-04-25
פישר נולד ב-9 באוקטובר 1938 בעיר גראץ במזרח אוסטריה. את חינוכו העל-יסודי הוא קיבל בגימנסיה, וסיים את לימודי התיכון בשנת 1956. לאחר מכן למד לימודי משפטים באוניברסיטת וינה, ולבסוף קיבל דוקטורט בשנת 1961. בתחילת שנות ה-60 היה מתנדב בקיבוץ שריד. חוץ מעיסוקו בפוליטיקה הוא העסיק עצמו בקריירה אקדמאית והיה לפרופסור במדע המדינה באוניברסיטת אינסברוק בשנת 1993.

פישר היה חבר הפרלמנט האוסטרי (הנציונלראט) מ-1971 ואף שימש כאחד מיושבי ראש שלו בשנים 1990–2004. כמו כן כיהן כשר המדע בין השנים 1983–1987 בקואליציה שהונהגה על ידי קנצלר אוסטריה דאז, פרד זינובאץ.

בשנת 2004 הודיע כי יתמודד על משרת הנשיא הקודם שנפטר, תומאס קלסטיל. הוא נבחר לתפקיד ב-25 באפריל 2004 כנציג האופוזיציה בראשות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית, השיג 52.4 אחוז מסך הקולות נגד המועמדת השנייה, שרת החוץ בניטה פררו-ולדנר שהתמודדה מטעם הקואליציה השמרנית של מפלגת העם האוסטרית.

פישר נשבע לנשיאות ב-8 ביולי 2004 וקיבל את המשרה מידי נשיא הפרלמנט שהחליף את תומאס קלסטיל, שנפטר ב-6 ביולי אותה השנה. מאז שנבחר לתפקיד גברה האהדה כלפיו. ב-2010 נבחר לתקופת כהונה שנייה ברוב גדול של 78.9% מן הקולות.

למרות שהוא זוכה לתמיכה באוסטריה, חברו לשעבר באוניברסיטה, נורברט לסר, טוען כי פישר נמנע מלהביע את דעתו בנושאים שנויים במחלוקת או מלהביע ביקורת על נושאים כאלו. דוגמה נפוצה לכך היא תמיכתו שבשתיקה בברונו קרייסקי שהתנגד לשמעון ויזנטל - צייד הנאצים.

פישר מגדיר עצמו כאגנוסטיקן. הוא נשוי משנת 1968 למרגיט, בת להורים יהודיים, ולהם שני ילדים מבוגרים. תחביבו העיקרי הוא טיפוס הרים וכן הוא משמש כנשיא האגודה האוסטרית של חברי הטבע.

בנובמבר 2008 החליטה אוניברסיטת תל אביב להעניק לו תואר דוקטור לשם כבוד.

בשנת 2016 לא היה יכול פישר להתמודד על התפקיד שלישית, שכן לפי החוק האוסטרי מותר להיבחר לנשיא לשתי קדנציות בלבד, בנות שש שנים כל אחת. לכן סיים את כהונתו ב-8 ביולי 2016 אז תמו בדיוק 12 שנים לכהונתו. החליף את מקומו אלכסנדר ואן דר בלן שניצח בבחירות הנשיאותיות של אוסטריה ב-4 בדצמבר 2016.

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט הרשמי של היינץ פישר 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:נשיאי אוסטריה
קטגוריה:שרי מדע
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת וינה
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מעוטרי אות האריה הלבן
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1938
בית"ר (אגודת ספורט)

**אגודת הספורט בית"ר** היא אגודת הספורט של תנועת בית"ר, אשר הוקמה בשנת 1924 על שם יוסף טרומפלדור. כמו בתנועת בית"ר, סמל האגודה הוא המנורה, והוא נקבע לפי סמל הגדודים העבריים. שם האגודה הוא ראשי תיבות של "**ב**רית **י**וסף טרומפלדור (**תר**ומפלדור)", נכתכ גם באות ת׳ במקום ט׳ על מנת לשמור את שמה של עיר-המצודה ביתר, שסימלה גבורה יהודית בעת העתיקה.

## הקבוצות המשתייכות לאגודה בכדורגל
* בית"ר ירושלים
* בית"ר תל אביב בת ים
* בית"ר כפר סבא
* בית"ר חיפה
* בית"ר נס טוברוק נתניה
* בית"ר אשדוד
* בית"ר נורדיה ירושלים
* **יתר הקבוצות:** בית"ר אבו סנאן, בית"ר א.א. פאחם, בית"ר אורנית, בית"ר אל עמל, בית"ר אריאל, בית"ר אשקלון, בית"ר גאולים, בית"ר גבעת זאב, בית"ר חדרה, בית"ר טבאש, בית"ר טבריה, בית"ר יפו, בית"ר ירכא, בית"ר כפר כנא, בית"ר כרמיאל, בית"ר מכר, בית"ר מעלה אדומים, בית"ר מעלות, בית"ר משהד, בית"ר נצרת, בית"ר עזרא, בית"ר עפולה, בית"ר פרדס חנה, בית"ר פתח תקווה, בית"ר צפת, בית"ר קריית גת, בית"ר רמת גן, בית"ר שפרעם, בית"ר יבנה, בית"ר מועצה אזורית שומרון. בית״ר גן יבנה.

#### בעבר
* בית"ר אופקים
*בית"ר אור יהודה
*בית"ר באר שבע
*בית"ר בנימינה
*בית"ר ביר אל-מכסור
*בית"ר בית דגן
*בית"ר בית יצחק
*בית"ר בית שאן
*בית"ר בני חוג'יראת
*בית"ר בת ים (התפרקה בשנת 1994)
*בית"ר גבעת שמואל
*בית"ר גני-תקוה
*בית"ר דימונה
*בית"ר הרצליה
*בית"ר הררי תל אביב
*בית"ר חולון
*בית"ר טוראן
*בית"ר טירת כרמל
*בית"ר טירת שלום
*בית"ר יהוד
*בית"ר ירוחם
*בית"ר לוד (פעלה בין השנים 1952–1998)
*בית"ר מגדל העמק
*בית"ר מחנה יהודה - הוקמה בשנת 1946 בשכונת מחנה יהודה שבפתח תקווה על ידי חבר בית"ר ואיש האצ"ל יצחק בן-דוד (שרעבי)
* בית"ר נתניה
*בית"ר פרדס כץ (פעלה בין השנים 1982–2007)
*בית"ר עין כרם
*בית"ר עכו
*בית"ר עמישב
*בית"ר עתלית
*בית"ר ראש העין
*בית"ר ראשון לציון
*בית"ר רכסים
* בית"ר רמלה
*בית"ר קטמונים
*בית"ר קלנסואה
* בית"ר קריית אונו
*בית"ר קריית בנימין
*בית"ר קריית טבעון
*בית"ר קריית מטלון
*בית"ר קריית שמונה
*בית"ר תל חנן
*בית"ר תל יהודה
*בית"ר תרשיחא

## הקבוצות המשתייכות לאגודה בכדורסל
* בית"ר אשדוד
* בית"ר תל אביב - קבוצה ששיחקה 14 עונות בליגת העל עד שנת 1992
* בית"ר כפר יונה
* בית"ר בני בבלי

#### בעבר
* בית"ר רמת גן - קבוצה ששיחקה בליגת העל בשנים 1993–1995 (התאחדה עם מכבי רמת גן)
* בית"ר מגדל העמק - קבוצתו של דריק שארפ בשנים 1994–1996
* בית"ר ראשון לציון
* בית"ר בנימינה
* בית"ר באר שבע

## לקריאה נוספת
* מנשה הרמן, **ההיסטוריה של מרכז הספורט הארצי לבית"ר**, הוצאה לאור מרכז בית"ר, 2004. לקריאה באתר האגודה
* עומר עינב, **עומדים בשער: כדורגל ויחסי יהודים וערבים בא"י–פלסטין, 1917–1948**, הוצאת עם עובד, תשפ"ב 2022

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של מרכז הספורט הארצי לבית"ר
* מודי בר-און ועומר עינב, העבר הערבי של בית"ר, פודקאסט שלב המוקדמות בערוץ הספורט, 15 בדצמבר 2020

*
קטגוריה:ישראל: ארגוני ספורט
קטגוריה:הנצחת יוסף טרומפלדור
נאות קדומים

ממוזער|250px|"בריכת שלמה" בשמורת נאות קדומים, קיץ 2017
**נְאוֹת קְדוּמִים - השמורה הלאומית של טבע הארץ במקורות ישראל** היא שמורת טבע ביער בן שמן בסמוך אל העיר מודיעין. נאות קדומים רשומה כחברה בע"מ ללא מטרות רווח והקרקע שלה נמצאת בבעלות מינהל מקרקעי ישראל. שטח השמורה כולל כ־2,500 דונם של גבעות. את השמורה יזם והקים הבוטניקאי וחוקר ארץ ישראל נגה הראובני.

משנת 2021 מנכ"ל השמורה הוא מנשה סמירה, לשעבר מנכ"ל הרשות השנייה.

ברחבי השמורה נופי צומח מקראי ומתקני חקלאות עתיקים ומשוחזרים: מתקני אַנְטִילְיָה, בתי בד, בורות מים, טחנות קמח, מבני שוֹמֵרות ומבנים חקלאיים נוספים.

בנאות קדומים נמצאים כ-624 מיני צמחים מתוכם כ-492 הם צמחי בר וכ-124 צמחים שתולים.

עם השנים פותחו בשמורה מתקנים ואזורים בעלי שמות ייחודיים למקום:

"אזור שבעת המינים", "בריכת שלמה", גיא שיר השירים", "מעלות אחז", "מערת בור וסירה", "נחל אשכול", "זימרת הארץ" ועוד.

בשטח שמורת טבע נמצא אתר ארכאולוגי חורבת חרמשית. במקום נמצאים גם משרדי העמותה להנצחת מורשת הנשיא החמישי יצחק נבון.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|"מגדל ישעיהו" בנאות קדומים
החזון אודות הקמת גן של צמחים המוזכרים במקורות, בתנ"ך ודברי חז"ל הועלה בשנת 1925 על ידי בני הזוג אפרים וחנה הראובני, שהקימו את אגודת גן הנביאים ורז"ל. בשנת 1944 הקצתה הקרן הקיימת 234 דונם לנטיעת גן הנביאים ליד מעלה החמישה ומשפחת הראובני פעלה לגייס כספים לצורך הקמת הגן.

בנם נגה הראובני פעל להגשים את חזונם. בתחילת 1963 הוא ניסה לקבל 800 דונם של קיבוץ גבעות זייד הנטוש להקמת השמורה. אולם הדבר לא צלח ובשנת 1964 הוקצו 1,500 דונם לנאות קדומים באזור מודיעין. במאי 1965 התקיים כנס יסוד של השמורה בבית הנשיא, בחסות קדיש לוז, יושב ראש הכנסת, פרופ' חיים גבריהו, יו"ר החברה לחקר המקרא ויעקב צור (טשרנוביץ), יו"ר הקרן הקיימת לישראל. בשנת 1968 הוחל בהקמת השמורה. חלק מעבודות הפיתוח בוצעו על ידי קבוצות נוער מתנדב מארצות הברית.
ממוזער|2024 - 1964 שישים שנה לייסוד נאות קדומים.
בשנת ה'תשמ"ד (1984) הוענק לנאות קדומים פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים. בשנת ה'תשנ"ד (1994) קיבלו הראובני וצוות נאות קדומים את פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. באוגוסט 2024 ציינו 60 שנה לייסוד המקום.

הקו המנחה של השמורה הוא להציג את הנוף, הצמחייה, הטבע והחקלאות של ארץ ישראל כפי שהיו בתקופת המשנה והתנ"ך, וכפי שבא לידי ביטוי בשם שניתן למקום עם הקמתו: "השמורה הלאומית של טבע הארץ במקורות ישראל".

נאות קדומים מאפשרת פעילויות רבות במסגרתה. בכל עונות השנה מתקיימות פעילויות לקהל הרחב, למגזר העסקי והחינוכי. השמורה מציעה סיורים לבתי ספר, לקבוצות מאורגנות אחרות, למשפחות ולבודדים.

השמורה מפעילה את המרכז למנהיגות המקיים סדנאות חווייתיות בטבע לאור המקורות בנושאי מנהיגות ופיתוח צוות. מדי שנה מבקרים במרכז למנהיגות מאות קבוצות השייכות למגזר העסקי, הציבורי, החינוכי והצבאי.

## קישורים חיצוניים

* 
*אתר המרכז למנהיגות
* 
* שרה'לה אורן, "גן הנביאים וחכמי התלמוד: חזונם של הראובנים על גן ציוני-לאומי, עת-מול, 24 במאי 2023.
* 
* 

1000px|ממוזער|מרכז|מראה בנאות קדומים

## הערות שוליים

קטגוריה:השפלה: שמורות טבע
קטגוריה:גני חיות וגנים בוטניים בנושאי התנ"ך
קטגוריה:זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:ישראל: גנים ופארקים
קטגוריה:זוכי פרס יו"ר הכנסת
קטגוריה:יער בן שמן
מפרץ פנמה

ממוזער|300px|מפרץ פנמה
**מפרץ פנמה** (בספרדית: **Golfo de Panamá**) הוא מפרץ באוקיינוס השקט, בחופה הדרומי של פנמה. רוחבו המרבי 250 ק"מ ועומקו המרבי 220 מטר. תעלת פנמה מחברת את מפרץ פנמה עם הים הקריבי והאוקיינוס האטלנטי.

המפרץ כולל בתוכו כמה מפרצים קטנים יותר כמו מפרץ פאריטה ומפרץ סן מיגל, ויש בו מספר איים ובהם איי הפנינה. לאורך חופי המפרץ שוכנות כמה ערי נמל חשובות כמו פנמה סיטי, לה פאלמה וצ'יטרה.

## קישורים חיצוניים

* 

פנמה
פנמה
מימינו (1977)

**מימינו** (גאורגית: მიმინო, רוסית: Мимино) הוא סרט קולנוע קומי של הבמאי הגאורגי-סובייטי גיאורגי דאנליה משנת 1977.
## הפקה
בתפקיד הראשי בסרט מופיע הזמר והשחקן הגאורגי מפורסם וחטנג קיקבידזה. הגיבור הראשי הוא טייס בשם וַלִיקוֹ, המכונה "מימינו" (בז בגאורגית), העובד בקווי תעופה מקומיים ומטיס מסוק בין כפרים קטנים בגאורגיה. חלומו של מימינו הוא לעבוד כטייס מטוס בקווי תעופה בינלאומיים. לשם כך הוא נוסע למוסקבה כדי לנסות להתקבל לעבודה ברשות התעופה הממלכתית של ברית המועצות. במוסקבה הוא פוגש נהג משאית ארמני בשם רוביק (פרונזיק מקרטצ'יאן) ויחד איתו נקלע למצבים משעשעים שמציגים את הרבגוניות של העמים השונים של ברית המועצות.

ישנו קטע בסרט בו מימינו מבקש מהטלפנית בשדה התעופה לחייג לתלאווי, עיר בגאורגיה, ובטעות היא מחייגת לתל אביב, ועונה לו יהודי שעלה לישראל מגאורגיה. לאחר שמתבררת הטעות, מבקש ממנו התל אביבי לשיר לו שיר גאורגי כלשהו והשירה של מימינו בטלפון גורמת לו לבכי. בכך הסרט מביע זכר לכמיהה של העולים מגאורגיה באותם ימים, בהם מסך הברזל מנע מהם כל קשר עם ארץ מוצאם.

הסרט דובר רוסית וגאורגית.

"מימינו" היה לאחד הסרטים המצליחים ביותר שיצאו בברית המועצות. הוא המשיך להיות משודר לעיתים קרובות בטלוויזיה שנים רבות אחרי יציאתו. משפטים רבים ממנו, במיוחד הדיאלוגים ברוסית מעט קלוקלת בין וליקו לבין רוביק, הפכו למטבעות לשון ברוסית. גם שיר הנושא של הסרט, "צ'יטו גווריטו", המבוצע בשפה הגאורגית על ידי קיקבידזה, הפך ללהיט גדול בכל ברית המועצות.

הסרט קיבל את מדליית הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי שנערך במוסקבה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מוספילם
קטגוריה:סרטי 1977
קטגוריה:סרטים גאורגיים
קטגוריה:סרטים סובייטיים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי תעופה
קטגוריה:מוסקבה בקולנוע
קטגוריה:סרטים רב-לשוניים
התעוררות (סרט)

**התעוררות** (באנגלית: **Awakenings**) הוא סרט דרמה אמריקני משנת 1990, בבימויה של פני מרשל ובכיכובם של רובין ויליאמס ורוברט דה נירו, המבוסס על ספר בשם זהה מאת אוליבר סאקס משנת 1973, המתאר את ניסיונו לטפל חולים במצב קטטוני באמצעות התרופה החדשה L-Dopa.

הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר: הסרט הטוב ביותר, התסריט המעובד הטוב ביותר, והשחקן הטוב ביותר (רוברט דה נירו). הוא לא זכה באף אחד מהם. וילאמס היה מועמד גם לפרס גלובוס הזהב, אך לא זכה.

## עלילה
הסרט מספר על נוירולוג, ד"ר מלקולם סאייר (רובין ויליאמס), המצטרף בשנת 1969 לצוות של מחלקה סגורה ברובע הברונקס, שבה החולים במצב קטטוני שבו אינם מסוגלים להגיב או לזוז. מצבם זה נגרם ממגפה שהתחוללה בשנים 1917–1928 (אנצפאליטיס לתארגיקה). הנגיף לא שיתק את מוחם, אך הם איבדו את היכולת להגיב לגירויים. ד"ר סאייר מגלה שהם מסוגלים אך ורק לתגובות אינסטינקטיביות. למשל הוא משליך לעברם כדור בייסבול והם תופסים אותו מתוך אינסטינקט. 

במרכז העלילה גבר בן כ-40 בשם לאונרד לאו (רוברט דה נירו), שנפגע מהנגיף בילדותו, ומסוגל לתקשר בדוחק עם ד"ר סאייר עם באמצעות לוח ויג'י. לאחר ששמע הרצאה על הצלחת הטיפול בחולי מחלת פרקינסון באמצעות התרופה החדשה L-Dopa, ד"ר סאייר משער שהתרופה תעזור גם לטיפול בחולים שבהשגחתו. בהסכמת אמו של לאונרד הוא נותן לו את התרופה, ולאחר שנמצא המינון הנכון לאונרד "שב לחיים", אלא שמבחינה רגשית הוא נותר כפי שהיה בילדותו. בעקבות הצלחה זו ד"ר סאייר מגייס תרומות שמאפשרות לתת את התרופה לחולים נוספים, שכולם חוזרים למצבם הנורמלי הודות לתרופה. 

לאונרד מגלה עניין רומנטי בפולה (פנלופי אן מילר), בתו של חולה אחר בבית החולים. הקשר ביניהם גורם לו לרצות לצאת מדי פעם מבית החולים כדי להתאוורר וללכת ברחובות. הוא מסביר זאת לצוות המנהל והרופאים, אך בקשתו נדחית, ועקב כך הוא ממריד את יתר החולים שהבריאו. ככל שזעמו של לאונרד גובר מתפתחים בו טיקים ותנועות בלתי רצוניות נוספות. צוות בית החולים מבין שהשפעת התרופה L-Dopa היא זמנית. לאונרד, הראשון שהתעורר בזכות התרופה, הוא הראשון שבו מתגלים סימנים של דעיכה וכך גם ביתר החולים. ד"ר סאייר מחפש פתרונות, אך קצרה ידו.

מודע למצבו המתדרדר, לאונרד סועד ארוחת צהריים אחרונה עם פולה. הוא אומר לה שהוא כבר לא יכול לראות אותה, אך לפני שהם נפרדים היא מזמינה אותו לרקוד. בזמן שהם רוקדים, העוויתות של לאונרד פוסקות לרגע קצר ומרגיע. למרות שלאונרד וסאייר מתפייסים, לאונרד חוזר במהרה למצב קטטוני. גם המטופלים האחרים חוזרים למצב זה, למרות מינונים הולכים וגדלים של L-Dopa.

ד"ר סאייר מדבר עם קבוצת תורמים לבית החולים, ומסביר שבעוד שההתעוררויות הפיזיות היו חולפות, התרחשה התעוררות עמוקה יותר, כאשר רובם חוו תחושה מחודשת של הערכה לחיים. ד"ר סאייר צומח אף הוא מהחוויה, ומתגבר על ביישנותו העזה ומבקש מהאחות אלינור קוסטלו (ג'ולי קאוונר), שסייעה לו לאורך כל התהליך, להצטרף אליו לשתיית כוס קפה.

## צילום הסרט
שלב הצילומים של הסרט החל ב-16 באוקטובר 1989, במרכז הפסיכיאטרי קינגסבורו בברוקלין, ניו יורק, ונמשכו עד 16 בפברואר 1990. לדברי רובין ויליאמס, מטופלים אמיתיים שולבו בצילומי הסרט. סצנות צולמו בגנים הבוטניים של ניו יורק ובמקומות נוספים בניו יורק.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1990
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:נכות באמנות
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטים המבוססים על ספרי עיון
קטגוריה:סרטים המתרחשים בבתי חולים פסיכיאטריים
קטגוריה:סרטי פני מרשל