בנימין בן אליעזר

**בנימין (פוּאד) בן אליעזר** (12 בפברואר 1936 – 28 באוגוסט 2016) היה איש צבא ופוליטיקאי ישראלי. לאחר סיום שירותו הצבאי בדרגת תת-אלוף, בתפקיד מפקד אזור יהודה ושומרון, כיהן כחבר הכנסת ושר בממשלות ישראל.

בשנים 2001–2002 כיהן כשר הביטחון בתקופת האינתיפאדה השנייה ומבצע חומת מגן. בשנים 2001–2002 עמד בראש מפלגת העבודה.

בשנת 2014 היה מועמד המפלגה בבחירות 2014 לנשיאות ישראל. כמה ימים לפני הבחירות פרש בעקבות חקירת משטרה, שבסופה הועמד לדין בעבירות שוחד ומרמה. נפטר לפני הכרעת הדין במשפטו.

250px|ממוזער|שמאל|בנימין בן אליעזר, 2001
[שמאל|ממוזער|250px|אלוף-משנה בנימין בן אליעזר כמפקד [עוצבת ברעם ב-1974]]

## ביוגרפיה
בן אליעזר נולד ב-1936, בבצרה שבעיראק, לסאלח ופַרחה. שמו בלידתו היה פואד אלעזר. לאחר שאביו נעצר בידי השלטונות בעיראק, ובעקבות כך עלה לארץ ישראל ב־1950 במבצע עזרא ונחמיה. הנער עוברת את שמו לבנימין בן אליעזר. הוא נקלט בקיבוץ מרחביה בעמק יזרעאל. בגיל 18 עזב את הקיבוץ כדי לסייע להוריו שעלו באותה שנה לישראל.

בשנת 1954 התגייס לצה"ל, לחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים וקורס קציני חי"ר ושירת בה כעשר שנים במגוון תפקידים, ובהם מפקד מחלקה ומפקד פלוגה. במלחמת סיני שירת כסגן מפקד פלוגה בחטיבה 11. לאחר המלחמה הדריך בקורס מ"כים ושירת כקצין מבצעים בגדוד 13 תחת פיקודו של זאב שחם. מונה לסגן מפקד סיירת שקד ופיקד עלייה במלחמת ששת הימים, בה לחמה בקרבות הציר המרכזי בסיני, ובמהלך מלחמת ההתשה. בשנת 1968 נפצע בן אליעזר מירי כוחות פת"ח במהלך פשיטה מוסקת של סיירת שקד בירדן.

לאחר המלחמה היה אמור לצאת ללימודים בבית הספר הצבאי הגבוה בצרפת, אולם בשל האמברגו שהטיל נשיא צרפת שארל דה גול על היחסים הצבאים עם ישראל נשלח לסינגפור והפך למדריך ראשי בבית הספר לפיקוד ומטה של צבא סינגפור. בשובו לישראל מונה לסגן מפקד חטיבת הערבה.

במלחמת יום הכיפורים שימש במינוי חירום כקצין אג"ם תחת פיקודו של ישראל טל. ב-1974 מונה למפקד יחידה 300. בעקבות הפיגוע במעלות הוחלט שיפקד על חטיבה מרחבית שאיחדה את חטיבת בירנית עם יחידה 300 לעוצבת ברעם. במקביל שירת כקצין הקישור למובלעות בדרום לבנון, ובהמשך כקצין הקישור לכוחות הלבנוניים בביירות. במסגרת תפקידים אלה היה המפקד הראשון של יזמת ההתקשרות עם המרונים בדרום לבנון, ובין האחראים להקמתה ותפקודה של הגדר הטובה. בעקבות מבצע ליטני מונה למושל אזור דרום לבנון והקים את אד"ל (אזור דרום לבנון), שהפכה ברבות הימים ליק"ל (יחידת קישור ללבנון).

בעקבות הדחת מפקד אזור יהודה ושומרון דוד הגואל במאי 1978 מונה בן אליעזר למפקד האזור וקודם לדרגת תת-אלוף. בספטמבר 1981 שונה מעמד המנהל האזרחי שקיבל את מרבית הסמכויות שהיו לבן אליעזר, דבר שהביא לפרישתו מצה"ל באוקטובר 1981.

בינואר 1982 הצטרף למפלגת תמ"י ושימש כמזכיר המפלגה. הוא התפטר מהתפקיד במאי 1983..

ביולי 1983 מונה על ידי שר הביטחון משה ארנס למתאם פעולות הממשלה בשטחים. פואד, בדומה לקודמו בתפקיד רחביה ורדי, היה אזרח ולא שב לצבא עם קבלת התפקיד. פואד התפטר מהתפקיד במרץ 1984, עקב הצטרפותו למפלגת יחד.

### 1996-1984: כניסה לפוליטיקה ושר השיכון
ב־1984 חבר לעזר ויצמן שהקים את מפלגת יחד. בבחירות לכנסת האחת עשרה ב-1984 קיבלה "יחד" שלושה מנדטים ובן אליעזר נבחר לכנסת האחת עשרה. לאחר הבחירות התאחדה "יחד" עם מפלגת העבודה. בן אליעזר שימש במגוון תפקידים כחבר הכנסת, עד לבחירות לכנסת השלוש עשרה ב-1992. בבחירות אלו שימש בהצלחה כראש מטה ההסברה של המפלגה, והיה בין הגורמים לעליית יצחק רבין לראשות הממשלה. לאחר ניצחון המפלגה בבחירות מונה לשר הבינוי והשיכון, תפקיד אותו מילא עד לשנת 1996. בשנת 1994 יצא בשליחותו של רבין לתוניסיה והיה השר הישראלי הראשון שנפגש לשיחה עם יו"ר אש"ף יאסר ערפאת.

### 2003-1999: בהנהגת המפלגה ומשרד הביטחון
לאחר שובה של מפלגת העבודה לשלטון בראשות אהוד ברק בעקבות הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה ב־1999, מינה אותו ברק לסגן ראש הממשלה ושר התקשורת. ב-11 באוקטובר 2000 מונה לשר הבינוי והשיכון, נוסף על תפקידיו הקודמים.

ממשלתו של ברק הייתה קצרת ימים, והוא הודיע על התפטרותו ועל עריכת בחירות לראשות הממשלה בלבד, ב-6 בפברואר 2001. בבחירות אלו ניצח אריאל שרון. מגעים בין מפלגת העבודה, בראשותו הזמנית של שמעון פרס, והליכוד, הביאו להצטרפות העבודה לממשלת שרון הראשונה. סוכם כי מפלגת העבודה תקבל שני תיקים מרכזיים. תיק החוץ, שהובטח לשמעון פרס באופן אישי, ותיק הביטחון. בן אליעזר התמודד במרכז המפלגה על קבלת תיק הביטחון מול חברי הכנסת מתן וילנאי ואפרים סנה, וניצח בהתמודדות. ב-7 במרץ 2001 הציג שרון את ממשלתו בפני הכנסת, ומינה את בן אליעזר לשר הביטחון.

תקופתו כשר הביטחון הייתה תקופה של פיגועים קשים, והסלמה במלחמה שבין מדינת ישראל ובין הפלסטינים, המכונה "האינתיפאדה השנייה". שרון עלה לשלטון על רקע ציפיות לנקיטת קו תקיף. ישיבת מפלגת העבודה בממשלה, ובמיוחד ישיבתם של פרס ובן אליעזר בתיקי מפתח, סייעו לשרון למנוע מתקפות על צעדיו בזירה הבינלאומית ומחוגי השמאל. בן אליעזר ופרס גם הצטרפו לשרון בהתנגדותו לבניית גדר הפרדה לאורך מרחב התפר בין ישראל לגדה המערבית. כלפי מפלגתו הציג עצמו שרון כמי שרוצה לנקוט בצעדים כגון "גירוש ערפאת" אך נבלם על ידי אנשי השמאל בממשלתו. ההסלמה הגיעה לשיאה בפיגוע במלון פארק ובמבצע חומת מגן שבא בעקבותיו באפריל 2002. כשר ביטחון החליט בן אליעזר לפתוח בשורה של פעולות צבאיות, בהן נכללו כניסות ל"שטח A", שאליו ישראל מנועה מלהיכנס על פי הסכמי אוסלו. כמו כן החליט לפגוע ב-22 ביולי 2002 בסלאח שחאדה, ממנהיגי החמאס, בהפצצת ביתו בלב שכונת מגורים, באמצעות פצצה במשקל טון שהושלכה ממטוס F-16. בפעולה זו נהרגו מלבד שחאדה גם עוזרו ועוד 14 אנשים, ובהם אשתו ואחת מבנותיו, וכן נשים וילדים, ונפצעו עשרות אזרחים שהיו בקרבת מקום. הריגתו של שחאדה פתחה שרשרת סיכולים ממוקדים של מפקדי החמאס ובכיריו, צעדים שעוררו מחלוקת בקהילה הישראלית והבינלאומית.

בחודש ספטמבר 2001 התמודד על משרת יושב ראש המפלגה, אל מול אברהם בורג. הבחירות המקדימות נותרו ללא הכרעה תוך חשד כבד לזיופים, ותחת צל של פרסומים (שאחר כך הוכחו כמסולפים) על שחיתויות של מי שהיה יושב ראש הכנסת, בורג. בחודש דצמבר של אותה שנה נערך סיבוב נוסף ב-51 קלפיות שנחשדו בהיותן מזויפות. בבחירות אלו זכה בן אליעזר ברוב הדרוש ונבחר ליושב ראש. נקבע כי המינוי הוא זמני, וכי ייערכו בחירות נוספות בשנת 2002, לקראת התמודדות בבחירות הכלליות. ישיבתה של מפלגת העבודה בממשלת האחדות לא הייתה מקובלת על יוסי ביילין וחיים רמון, שנותרו מחוץ לממשלה, והביעו את אי שביעות רצונם מתפקודה. במיוחד בלטה ביקורתו של רמון כלפי בן אליעזר בשל אי בנייתה של גדר ההפרדה.

באוקטובר 2002, בעקבות הצעת תקציב המדינה לשנת 2003, תקציב לו התנגדה מפלגת העבודה בנימוק שהוא מנוגד לעקרונות המפלגה והבטחותיה לבוחר, הוביל בן אליעזר לפרישת מפלגת העבודה מהקואליציה. מצבו בתוך המפלגה פנימה הלך והחמיר. בבחירות הפנימיות שהתקיימו לאחר מכן, התמודד בן אליעזר מול רמון ועמרם מצנע, שלבסוף ניצח, אך הוביל את המפלגה לכישלון בבחירות הכלליות שהתקיימו ב-28 בינואר 2003, ולישיבה באופוזיציה.

### 2014-2005: שר התשתיות ופרישה מהחיים הפוליטיים
ב-10 בינואר 2005, בעקבות אישור תוכנית ההתנתקות, הצטרפה מפלגת העבודה לקואליציה, ובן אליעזר מונה לשר התשתיות הלאומיות. הוא פרש מתפקידו יחד עם שאר חברי סיעתו ב-23 בנובמבר 2005. בבחירות לראשות מפלגת העבודה ומועמדה לראשות הממשלה לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה, שנערכו ב-9 בנובמבר 2005, התמודד בן אליעזר מול שמעון פרס ועמיר פרץ וזכה ב-15% מהקולות. עמיר פרץ ניצח בבחירות וזכה בראשות המפלגה. עם הקמת הממשלה ה-31 בראשות אהוד אולמרט, מונה בן אליעזר בשנית לשר התשתיות.

בתחילת מרץ 2007, עמד במוקד פרשה דיפלומטית שהתעוררה בעקבות שידור סרטו התיעודי של רן אדליסט, "רוח שקד", בערוץ הראשון. בסרט הובאה עדות ולפיה גדוד שקד, בפיקודו של בן אליעזר, הרג חיילי קומנדו מצריים שנפלו בשבי. טענות אלו, שהוכחשו על ידי יוצאי היחידה ובן אליעזר, עוררו סערה תקשורתית במצרים.

ב-7 באפריל 2008, בעת שביקר בחמ"ל משרדו במסגרת תרגיל העורף הלאומי, אמר: "תקיפה של איראן תוביל לתגובה קשה של ישראל, שתגרום לחורבן האומה האיראנית".

בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום השמיני ברשימת העבודה לכנסת ונבחר לעוד כהונה בכנסת. לאחר הקמת הממשלה ה-32 בראשות בנימין נתניהו והצטרפות מפלגת העבודה לקואליציה זו, מונה בן אליעזר לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה. בעקבות היעלמותה של מפלגת הגמלאים מהכנסת וכניסתו של שמעון פרס למשכן הנשיא, נעשה בן אליעזר לזקן חברי הכנסת. ב-17 בינואר 2011 פרש אהוד ברק מהמפלגה והקים את סיעת העצמאות. בתגובה, בן אליעזר ושרי המפלגה הנוספים, יצחק הרצוג ואבישי ברוורמן, התפטרו מתפקידיהם.

ב-19 בינואר 2011, התנגדו רוב חברי הכנסת מסיעת העבודה למינויו ליושב ראש המפלגה. לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה הוצב בן אליעזר במקום החמישי ברשימת העבודה. בשל היותו ותיק חברי הכנסת בכנסת זו, שימש בתפקיד יושב ראש הכנסת בפועל.

באוגוסט 2013 הצהיר בפני חברי כנסת על כוונתו להתמודד על תפקיד נשיא המדינה וביקש את תמיכתם. בפברואר 2014 החליטה סיעת מפלגת העבודה שבן אליעזר יהיה המועמד הרשמי של המפלגה בבחירות לנשיאות ישראל. חרף זאת מספר חברי סיעה הודיעו בגלוי בתמיכתם במועמדים אחרים גם בעקבות האשמות שהועלו מצד עמיתים בעברו על התנהגות בלתי ראויה, הפרת אמונים ואף בעבירות פליליות. ב-27 במאי 2014 הכריז מועמדות לבחירות לנשיאות שיתקיימו ב-10 ביוני 2014. ארבעה ימים לפני הבחירות זימנה אותו המשטרה לחקירה באזהרה, בחשד שקיבל בניגוד לחוק כספים למימון רכישת ביתו ביפו מאיש העסקים אברהם נניקשווילי. בעקבות זאת הודיע ב-7 ביוני 2014 על פרישתו מהבחירות לנשיאות.

#### התדרדרות במצבו הבריאותי ומותו
[250px|ממוזער|180px|שמאל|מצבה על קברו של בן אליעזר, [בית העלמין הדרום (בת ים)|בית העלמין הדרום, 2016]]
במהלך 2006 אושפז בן אליעזר פעמיים בבית החולים אסף הרופא בשל אירועי לב. במרץ 2011, אושפז בבית החולים אסף הרופא במחלקה לטיפול נמרץ במשך כ-40 יום בשל דלקת ריאות חריפה. אף שהיה חשש לחייו, החלים ושוחרר מבית-החולים. בריאיון לאילנה דיין בשנת 2014 חשף פואד שעבר אירוע שמוגדר כמוות קליני. בדצמבר 2014 אושפז בבית החולים אסף הרופא, ולאחר כשבוע ב-11 בדצמבר 2014 הודיע בן אליעזר על פרישה מהחיים הפוליטיים, אותה נימק בהרעה במצבו הבריאותי. הוא נפטר ב-28 באוגוסט 2016, בגיל 80 ונקבר בבית העלמין בחולון.

### פלילים
בדצמבר 2015 הוגש כתב אישום נגד בן אליעזר באשמת שוחד, מרמה והפרת אמונים, עבירות מס והלבנת הון. על פי כתב האישום, דרש וקיבל שוחד מאנשי עסקים בעד פעולות הקשורות בתפקידיו כשר, כמו כן מסר הצהרות הון כוזבות ליו"ר הכנסת, לא הגיש דוחות כמתחייב על פי פקודת מס הכנסה, פעל במרמה כדי להתחמק מתשלום מיסים, והלבין כספים. משפטו החל בפברואר 2016, במהלכו ביקשו סנגוריו עו"ד יעקב וינרוט ועו"ד עמית חדד דחיה למשפטו בשל מצבו הרפואי וטיפולי הדיאליזה שהוא עובר בשל אי ספיקת כליות. בן אליעזר נפטר באוגוסט 2016, לפני שבית המשפט הספיק להכריע בעניינו.

פרקליטות המדינה הגישה תביעה כספית על סך של כ-2.7 מיליון ש"ח כנגד עיזבונו של בן אליעזר, בנימוק שהוא קיבל סכום זה כשוחד בהיותו איש ציבור ולכן על עיזבונו להשיב סכום זה למדינה. ב-2020 הסתיים המאבק על ירושת בן אליעזר בהסכם פשרה. לפי ההסכם, המדינה הגיעה להסדר עם מנהלי העיזבון שהביא לסיומם של שלושה הליכים שניהלה המדינה נגד העיזבון - ערעור מס, הליך פלילי בבקשה לחילוט הרכוש התפוס ותובענה אזרחית שהוגשה לבית המשפט המחוזי. על פי ההסדר, העיזבון נדרש להעביר למדינה את כל סכום המזומן שנתפס בכספת של בן אליעזר בעת הפתיחה בחקירה - סך של כ-600 אלף דולר - וכן חלק משווי זכויותיו בפנטהאוז ביפו.

באוגוסט 2019 הורשע איש העסקים אברהם נניקשוילי במתן שוחד בסך של כמיליון וחצי שקלים לבן אליעזר ובחתימה על הסכם הלוואה פיקטיבי שנועד להסוות את מתן השוחד. בית המשפט המחוזי גזר עליו עונש של 14 חודשי מאסר, שהוחמרו בבית המשפט העליון ל-21 חודשי מאסר לאחר ערעור של פרקליטות המדינה.

## חיים אישיים
הניח אישה (אשתו השנייה, דולי), חמישה ילדים ונכדים.

## לקריאה נוספת
* פרופסור ירון זליכה, איומים וניסיונות להשפיע על עדים (על ידי בנימין בן אליעזר), הספר הגווארדיה השחורה עמודים 298–301, יצא בשנת 2008 בהוצאת זמורה ביתן
* אריק הניג, **פואד - כנגד כל הסיכויים**, ידיעות ספרים, 2005.
* משה גבעתי, **הישרדות בספטמבר - לקחים מבצעיים ממלחמות ישראל**, חולון: הוצאת 'רעות', תשע"ג-2013.
* עפר שלח ורביב דרוקר, **[[בומרנג (ספר)|בומרנג]]**, הוצאת כתר, 2005.

## קישורים חיצוניים

* 
* בנימין בן אליעזר בארכיון לוחמי סיירת שקד
*  
* 
* 
*  
* 
*  
* 
*  בן אליעזר כשר הביטחון | בחירתו במפלגת העבודה, 2 במרץ 2001 | מסדר וטקס חילופי שרים עם אהוד ברק, 8 במרץ 2001 | דיון במטכ"ל, ראיון ותמונות שונות, 9 במרץ 2001 | ארכיון הסרטונים של AP

## הערות שוליים

קטגוריה:סגני ראש ממשלת ישראל
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפלגת יחד
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ישראל אחת
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם עבודה-מימד
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה-מימד-עם אחד
קטגוריה:מפקדי סיירת שקד
קטגוריה:מפקדי עוצבת ברעם
קטגוריה:מתאמי פעולות הממשלה בשטחים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ראשי האופוזיציה בכנסת
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השתים עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת הארבע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת החמש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השבע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השמונה עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת התשע עשרה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ראשי מפלגת העבודה
קטגוריה:זקני חברי הכנסת
קטגוריה:אזרחי כבוד של ראשון לציון
קטגוריה:אזרחי כבוד של נתיבות
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל העשרים וחמש
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל העשרים ושמונה
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל השלושים ושתיים
קטגוריה:חברי הקבינט המדיני-ביטחוני
קטגוריה:קציני צה"ל בכירים שכיהנו כשרים בממשלת ישראל
קטגוריה:קציני צה"ל בכירים שכיהנו כשרי הביטחון
קטגוריה:ותיקי חברי הכנסת
קטגוריה:חברי הכנסת: אנשי צבא
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016