open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'ון פיל

**ג'ון רוברט פארקר רייבנסקרופט**, הידוע בשם המקצועי שלו **ג'ון פיל** (באנגלית: John Peel; 30 באוגוסט 1939 - 25 באוקטובר 2004), היה שדרן רדיו בריטי.
## ביוגרפיה
ג'ון פיל נולד בעיירה הסוול שבחצי האי וירל, ליד ליברפול. הבכור מבין שלושת בניו של רוברט לסלי רוונסקרופט, סוחר כותנה מצליח, ואשתו ג'ואן מרי (לבית סווינסון). הוא גדל בכפר הסמוך ברטון. בבית הספר לפנימיית שרוסברי, שם אחד למד באותה עת חבר מונטי פיתון מייקל פיילין.

פיל נהג להתבודד כנער והיה מאזין רדיו נלהב ואספן תקליטים מגיל צעיר. מאוחר יותר הוא נזכר ברצון מוקדם להנחות תוכנית רדיו משלו "כדי שאוכל לנגן מוזיקה ששמעתי ורציתי שאחרים ישמעו". לאחר שסיים את שירותו הצבאי בשנת 1959 ביחידת הארטילריה המלכותית כמפעיל מכ"ם, עבד כפעיל במתוית כותמה בעיר רוצ'דייל ונסע הביתה בכל סוף שבוע להסוול על קטנוע שהושאל מאחותו.
### קריירה
ג'ון פיל היה השדר הוותיק ביותר של רשת ה־BBC האנגלית ושידר במשך 40 שנה ברדיו 1 שלה. במשך 40 שנותיו ברדיו גילה וטיפח ג'ון פיל עשרות להקות רוק אלטרנטיבי. בתוכניתו, שהייתה מהנשמעות ביותר בבריטניה, ערך את מה שכונה "פיל סשן", בו בכל תוכנית להקה אחרת מהתחום האלטרנטיבי הייתה מגיעה ומבצעת מספר שירים בשידור חי. בין אלו שהופיעו בתוכניתו: הביטלס, ג'ימי הנדריקס, פינק פלויד, נירוונה, הסקס פיסטולס, ניק דרייק ועוד. ג'ון פיל היה הראשון שהשמיע את האלבום "מועדון הלבבות השבורים של סרג'נט פפר" של הביטלס, אלבום שנחשב לפורץ דרך לרוק האלטרנטיבי.

מדי שנה היו בוחרים מאזיניו ב־"festive 50" את 50 השירים הגדולים של השנה ומרשימת השירים הזו ניתן ללמוד על הגיוון העצום של האיש, שבתוכנית אחת יכול היה להשמיע שיר פאנק ולאחריו שיר דת' מטאל ולשלב ניו קאנטרי יחד עם הארד רוק. יחד עם אהבתו העצומה לרוק אלטרנטיבי באשר הוא החל פיל להחדיר את ההיפ הופ לרדיו הבריטי והיה מהראשונים שהשמיעו להקות כמו הפוג'יס. עם תום האלף שידר ג'ון פיל את אחת מתוכניות הרדיו החשובות בבריטניה: הוא בחר מכל שנה מאז שנות השישים את ארבעת השירים המעניינים ביותר באותה שנה והשידור הארוך משך מיליוני מאזינים בבריטניה.

בשנת 2004 נפטר ג'ון פיל מהתקף לב והוא בן 65. בכל העולם ציינו תחנות רדיו את מותו וגם בישראל שודר שידור מיוחד לכבודו בן שני חלקים (בתאריכים 31 באוקטובר ו-1 בנובמבר) בתוכנית "הקצה" בגלגלצ. במהלך התוכנית שידרו קטעים נבחרים משידוריו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אנציקלופדיית ג'ון פיל
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:BBC: אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1939
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2004
שיימוס היני

**שיימוס היני** (באנגלית: **Seamus Heaney**; 13 באפריל 1939 – 30 באוגוסט 2013) היה משורר אירי חתן פרס נובל לספרות לשנת 1995, נחשב לגדול המשוררים האיריים הכותבים בשפה האנגלית לאחר ויליאם בטלר ייטס.

היני נפטר בגיל 74, ב-30 באוגוסט 2013, במרפאת בלאקרוק שבדבלין, אירלנד.

## פרסים וכיבודים

היני זכה בפרסים רבים, ובראשם פרס נובל.
* פרס נובל לספרות (1995)
* פרס ת"ס אליוט (2006)
* פרס דייוויד כהן (2009)

## ספרו של היני בעברית
***סטיישן איילנד**, תרגם מאנגלית והוסיף מבוא, הערות ואחרית דבר יהודה ליטני, כרמל, ירושלים, 2003.

## קישורים חיצוניים

*
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

#### משיריו

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:משוררים אירים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי פרס נובל אירים
קטגוריה:חברי האגודה המלכותית לספרות
קטגוריה:זוכי פרס לנן: שירה
קטגוריה:מתרגמים מפולנית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המלכה בבלפסט
קטגוריה:זוכי הפרס הספרותי של סנט לואיס
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
קטגוריה:ילידי 1939
קטגוריה:נפטרים ב-2013
פייר וילנב

**פייר-שארל וילנב** (בצרפתית: **Pierre-Charles Villeneuve**; 31 בדצמבר 1763 - 22 באפריל 1806) היה אדמירל צרפתי, בן למשפחת אצולה המתייחסת על שושלת עתיקה.

## ביוגרפיה
וילנב נולד ב-31 בדצמבר 1763, ובשנת 1778 החל את שירותו בצי, השתתף בפעילות צבאית בקולוניות צרפתיות באמריקה הצפונית ובאמריקה הדרומית. משנת 1786 עבר לזירת הים התיכון. לאחר המהפכה הצרפתית התמנה למפקד אונייה אך נרדף עקב מוצאו ממשפחת אצולה.

בשנת 1798 השתתף במסעו של נפוליאון לכיבוש מצרים, כאשר בקרב אבוקיר הפגין פסיביות מוחלטת למרות שהחליף בתפקידו את מפקד הצי שנהרג בקרב, את שארית הצי הסיג למלטה שם נכנע לאנגלים.

בשנת 1804 התמנה לסגן-אדמירל. בשנת 1805 התמנה למפקד צי שתפקידו היה פלישה לאיים הבריטיים, עקב ידיעה גרועה של פרטי התוכנית האסטרטגית של פלישה לאיים התבלבל בתרגילי ההסחה, איבד זמן יקר ושיבש בזאת את לוח הזמנים של הפלישה. אחרי ניסיון פלישה לא מוצלח לאיים בריטיים נשלח לקדיס על מנת לפרוץ הסגר ימי בריטי על הצי הספרדי. אחרי שהתאחד עמו ב-21 באוקטובר 1805 ממערב לכף טרפלגר, שנמצא בדרום-מערב ספרד נלחם בקרב טרפלגר בצי הבריטי (הקרב הימי והחשוב ביותר של מלחמות נפוליאון). למרות יתרונו במספר הספינות (33 לעומת 27) הובס וילנב בקרב ונפל בשבי הבריטי.

לאחר ששוחרר מהשבי חזר לצרפת שבור ברוחו וירא מכעסו של נפוליאון. הוא ביקש לחזור לשירות אך בקשותיו נדחו.
ב-22 באפריל 1806, נמצא מת במלון דה לה פאטרי ברן עם שישה פצעי דקירה בריאה השמאלית ואחד בלב. הוא השאיר מכתב פרידה לאשתו. בהחלטת בית המשפט נרשם כי מדובר בהתאבדות. צורת מותו גרמה שפסק דין זה זכה לקיתונות של לעג בעיתונות הבריטית של אותה תקופה, והתרבו החשדות כי נפוליאון הורה בחשאי על רציחתו של וילנב. השאלה האם וילנב התאבד הייתה מקור למחלוקת בין היסטוריונים מאז.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אדמירלים צרפתים
קטגוריה:מתאבדים: אנשי צבא
קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:צרפתים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1763
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1806
ונוס ממילו

שמאל|ממוזער|250px|מיקום מציאת הפסל — מילוס, יוון
**ונוס ממילו** (בצרפתית: **Venus de Milo**) הוא פסל עתיק מהתקופה ההלניסטית. הפסל הוא דמותה של האלה אפרודיטה (ונוס במיתולוגיה הרומית), אלת האהבה והיופי במיתולוגיה היוונית.

הפסל עשוי שיש וגובהו 203 ס"מ, בלא ידיו ורגליו המקוריות. משערים כי הפַּסָּל היה אלכסנדרוס מאנטיוכיה (בעבר חשבו כי פוסל על ידי פראקסיטלס).

הפסל נוצר בשנת 130 לפנה"ס, אולם מצויים בו אלמנטים של התקופה היוונית הקלאסית (שקדמה להיווצרו בכ-400 שנים).

תחילה לא היה ברור איזה ייצוג של האלה ונוס ניסה הפסל ליצור, מאחר שידי הפסל חסרות. שיערו כי מדובר ב"ונוס המנצחת" (*Venus Victrix*), המחזיקה את תפוח הזהב שנתן לה פאריס. השערה זו מתאימה למקום הימצאו של הפסל — באי מילוס ("תפוח" ביוונית).

חלקים מהיד עם התפוח נמצאו מאוחר יותר בקרבת מקום הימצאו של הפסל.

## מציאת הפסל
הפסל התגלה בשני חלקים בשנת 1820 באי מילוס שבים האגאי, ועל כן נקרא בשם זה.

מגלה הפסל החביא אותו מהשלטונות הטורקיים ששלטו באי, אך אלה מצאו אותו. קצין ימי צרפתי ששמו ז'ול דומון ד'אורוויל (Jules Dumont d'Urville) הבין את חשיבותו, ושכנע את שגריר צרפת באיסטנבול, המרקיז דה ריווייר, לרכוש את הפסל למען צרפת. הפסל הוצג בפני המלך לואי ה-18 בשנת 1821. הוא העניק אותו למוזיאון הלובר בפריז, שם הוא מוצג עד היום.

הפסל התפרסם מאוד בשל יופיו, אולם עיקר פרסומו בא בעקבות תעמולה מטעם הממשלה הצרפתית: לאחר שבשנת 1815 נאלצה צרפת להחזיר לאיטליה את ונוס המדיצ'ית, פסל שנפוליאון שדד ולקח מאיטליה לצרפת, פעלו השלטונות הצרפתיים להאדיר את פרסומה של ונוס ממילו כדי לשמור על הכבוד של האומה הצרפתית.

## ונוס ממילו בתרבות המודרנית
* הפסל הופיע בסדרות טלוויזיה רבות, בהן משפחת סימפסון (שם אוכל הומר סימפסון את הפסל העשוי מגומי), טימון ופומבה וטווין פיקס.
* הקומיקאי האמריקני ויל רוג'רס שלח מכתב לאחיינו בצירוף תמונה של פסל זה, והכיתוב: "זה מה שיקרה אם תמשיך לכסוס את ציפורניך".
* לחצוצרן מיילס דייוויס יש שיר שנקרא "ונוס ממילו".
* הפסל מופיע באנימציות רבות של חבורת מונטי פייתון.
* בסדרת הילדים ארתור הופיע תהליך קטיעת הגפיים של הפסל כמשחק של ילדים בדיסקוס. כמו כן, בפרק "מופי מגלה את העוני" הפסל מוצג כאחד מחפציה האישיים.
* המשורר נתן אלתרמן הזכיר את הפסל בשירו "אהבה חופשית": "ונוס היא בלי ידיים אך בעצם היא בלי ראש"
* בסרט "הרקולס", הרקולס קוטע את ידי הפסל כשהוא מקפיץ בבריכה לידו אבן.
* ב"צבי הנינג'ה - הדור הבא" השם שארבעת הצבים נתנו למיי ויי צ'י, הצבה החמישית בחבורה, הוא "ונוס דה מילו".

## קישורים חיצוניים

* 
* מוזיאון הלובר: ונוס ממילו
* תצוגה תלת-ממדית של הפסל
* 
* איפה ידיה של ונוס ממילו?, באתר אנציקלופדית אאוריקה
* 

קטגוריה:פיסול יווני
קטגוריה:מוזיאון הלובר: פסלים
קטגוריה:נשים בפיסול
קטגוריה:ונוס
קטגוריה:יוון: עתיקות
קטגוריה:פסלי דמויות מיתולוגיות
קטגוריה:מוזיאון הלובר: עתיקות
קטגוריה:פסלי שיש
פוסט-דוקטורט

**פוסט-דוקטורט** (בקיצור: **פוסט-דוק** ובעברית **בתר-דוקטורט**) הוא תקופת לימודים ומחקר עצמאי שנעשית אחרי קבלת תואר דוקטור. אדם העוסק במחקר במסגרת כזו נקרא **פוסט-דוקטורנט**.

במדעי הטבע והחברה בוחרים מוסדות אקדמיים את החוקרים שהם מעסיקים בין היתר על-פי יכולתם לעסוק במחקר באופן עצמאי. לעיתים קרובות עבודת הדוקטורט אינה מוכיחה יכולת כזו באופן מספק, בשל ביזור האחריות בין התלמיד למנחה. מעבר לזאת, מוסדות אקדמיים מעוניינים שהחוקרים שלהם יהיו אנשים רחבי אופקים שהשתתפו במחקרים שנעשו במקומות שונים בעולם. משום כך התגבשה מסורת לפיה אדם המבקש משרה אקדמית צריך לעסוק קודם לכך מספר שנים במחקר במוסד אחר מזה שבו כתב את הדוקטורט. מסורת זו תורמת ליצירת קשרי עבודה חדשים והפריה הדדית.

בדרך כלל פוסט-דוקטורט במוסד לימודים שאינו מוסד שבו למד המועמד קודם לכן הוא תנאי מקובל, רשמי או בלתי רשמי, לקבלת משרת מרצה בתחומי מדעי הטבע, מדעי החברה וטכנולוגיה.

במדעי הרוח, פוסט-דוקטורט הוא למעשה משרה זמנית לתקופה קצרה, שתנאיה שונים ממוסד למוסד. יש פוסט-דוקטורטים הכוללים רכיב הוראה בנוסף למחקר ויש המכילים גם אחריות מינהלית כגון ארגוני כנסים.

במדינות אירופיות ואסיאתיות רבות, תנאי לקבלת דרגת פרופסור הוא עמידה בשלב הכשרה נוסף לאחר השלמת לימודי הדוקטורט וקבלת תואר שלישי. שלב זה קרוי **[[הביליטציה]]** (Habilitation), ובמהלכו עורך החוקר מחקר בהיקף דומה לזה של עבודת הדוקטורט (בגרמנית: Habilitationsschrift). על הדיסרטציה הנכתבת במהלך ההביליטציה נדרש החוקר להגן בפני ועדה מקצועית, בדומה להגנה על דוקטורט.

## ביקורת על תנאי העסקה ונחיצות
במשך שנים נמתחת ביקורת על מסלולי הפוסט-דוקטורט בעולם. נטען כי הסיכוי לקבל משרה אקדמאית קבועה לאחר השלמת הפוסט-דוקטורט נמוך מאוד עקב כך שכמות בוגרי הפוסט-דוק עולה בהרבה על כמות המשרות הפנויות באקדמיה. ולכן מדובר למעשה בהימור עם סיכוי הצלחה נמוך.

בנוסף, נטען כי המיומנויות הנרכשות במהלך הפוסט-דוקטורט אינן יותר מבוקשות בשוק העבודה ביחס למיומנות הנרכשות במהלך הדוקטורט ואינן משפרות את הסיכוי להתקבל משרה מחוץ לאקדמיה.

נמתחת ביקורת על כך שפוסט-דוקטורנטים אינם מקבלים תנאים סוציאליים הוגנים ושכר ההולם את השכלתם.

בישראל פוסט-דוקטורט נחשב לרוב ל"השתלמות" ולא העסקה, כך שהמשתלם אינו מקבל שכר אלא מלגה. גובה המלגה במוסדות לימוד מסוימים קרוב לשכר מינימום.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תארים אקדמיים
נפל תחמושת

שמאל|250px|ממוזער|קצינים בריטים ובלגים עומדים ליד פגז גרמני שלא התפוצץ בתקופת מלחמת העולם הראשונה
**נפל תחמושת** הוא חלק מאמצעי לחימה או תחמושת שנפל מבלי להתפוצץ ועודו מכיל חומר נפץ חי. נפלי תחמושת הם מסוכנים ביותר ועלולים להתפוצץ בכל רגע. במסגרת הצבא, יחידת סילוק הפצצות של חיל הנדסה היא האחראית על טיפול בנפלי תחמושת ונטרולם בבטחה.

יש הבדל בין נפלי תחמושת שנורו על ידי צבא ידידותי (למשל: במהלך אימונים) לבין נפלי תחמושת שנורו על ידי האויב. ההבדלים נובעים מכך שמאז מלחמות העולם התפתח מרוץ חימוש במלכוד הפצצות לשם פגיעה בחבלני הצד השני כשאלו מנסים לנטרל את הנפל. בתחמושת שנורתה על ידי צבא ידידותי, גם אם מלכוד כזה קיים, הוא מוכר וידוע מראש ולכן ניתן להפעיל עליו דרכי טיפול מתאימות. בנפלי תחמושת של האויב, לעומת זאת, דרכי המלכוד ואופן הפעולה של המרעום אינם ידועים ומשימת הנטרול הופכת קשה ומסוכנת יותר.

בישראל מפוזרים נפלי תחמושת רבים שמקורם באימונים ובקרבות הרבים שהתרחשו בארץ. נפלי תחמושת אלה גרמו ללא מעט תאונות של אספני תחמושת ומתכות שלא היו זהירים מספיק ונפגעו מנפל שהתפוצץ בידיהם.
עם הזמן, ישנם חומרי נפץ שמתפרקים לניטרוגליצרין, המתפוצץ אף מנקישה קלה, מה שמגביר עד מאוד את הסיכון בנגיעה בהם.

## ראו גם
*קציר ברזל

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תחמושת
HTPC

שמאל|ממוזער|250px|מארז HTPC
**HTPC** (באנגלית: **H**ome **T**heater **PC**, בעברית: **מחשב מדיה סלוני**) הוא מחשב אישי המתפקד כרכיב המרכזי של מערכת קולנוע ביתי.

## אודות
מחשבים אלו משמשים להצגה ולהשמעה של מדיה דיגיטלית כגון תמונות, מוזיקה ווידאו ומתאפיינים בכונן קשיח בעל נפח גדול, ביציאות וידאו לטלוויזיה ברזולוציה גבוהה (HDTV), בחיבור למערכת קולנוע ביתית עם 5.1 עד 7.1 ערוצי שמע או יציאה דיגיטלית (SPDIF) למפענח חיצוני. מחשב כזה עשוי לכלול גם אפשרות ללכידת וידאו ממקורות שונים כמו מצלמה או ממיר טלוויזיה, וקורא כרטיסי זיכרון. מאחר שבבסיסם מחשבי HTPC הם מחשבי PC רגילים, קל לחבר אותם לרשת לשם שיתוף משאבים בין מחשבים שונים בבית או שימוש באינטרנט. יש משתמשים המעדיפים להעביר את אמצעי האחסון, כמו דיסקים קשיחים, למחשב מרוחק (בחדר אחר) ולצפות בווידאו דרך הרשת, כדי למזער את הרעש שהמערכת יוצרת.

מכיוון שהמרחק בין הצופה למחשב הוא גדול יחסית, נוח ומקובל להשתמש באמצעי קלט (מקלדת ועכבר) אלחוטיים בתקנים שונים. למחשבים אלו קיימות תוכנות ייחודיות כגון Meedio, Yahoo! Go, SageTV, BeyondTV, Mediaportal ומערכת ההפעלה Windows XP Media Center Edition של מיקרוסופט, בנוסף לכך רכיב הMedia Center של חברת מיקרוסופט קיים גם בWindows Vista Ultimate וב-Windows Vista Home Premium, כמו כן קיימות מערכות הפעלה ייעודיות אחרות מבוססות לינוקס.

למחשבי HTPC ניתן להקנות פונקציונליות דומה למכשיר וידאו ביתי באמצעות התקנת שלט רחוק המתממשק למחשב (לדוגמה IR-Blaster). ניתן לתת שמות לקבצים המוקלטים באופן אוטומטי על ידי תוכנות המורידות מידע על לוח השידורים מהאינטרנט.

הואיל והשימוש בהם נעשה בסביבה שקטה, נעשים מאמצים על ידי מתכנני המערכות לשמור על רמת רעש נמוכה. להשגת מטרה זו נעשה שימוש ברכיבים שקטים במיוחד בעת הרכבת המחשב, ופתרונות קירור הלקוחים לעיתים מתחום ההמהרה כמו קירור מים.

תוכנות המכילות גם יכולת הקלטה נקראות בשם הכללי Personal Video Recorder. תוכנות כאלו הנפוצות בקרב דוברי עברית הן SageTV ו־GB-PVR.

חלופות למחשב HTPC הם נגני מדיית רשת ונגני דיסק קשיח. פתרונות אלו אינם גמישים כמו מערכת מבוססת PC, אולם מצטיינים ברמת רעש נמוכה, תחזוקה פשוטה וצריכת חשמל נמוכה.

## ראו גם
* דונגל Smart TV
* טלוויזיה חכמה
* מקליט וידאו דיגיטלי
* קודי

## קישורים חיצוניים

* בנה מחשב HTPC בעצמך, באתר hometheater
* המלצה על מכשירי מדיה סלונים, באתר KODI ISRAEL

קטגוריה:קולנוע ביתי
קטגוריה:סוגי מחשבים
קטגוריה:מולטימדיה
אליס (סרט, 1990)

**אליס** (באנגלית: **Alice**) הוא סרט קולנוע משנת 1990 שכתב וביים וודי אלן.

## תקציר העלילה
הסרט מתמקד באליס טייט (מיה פארו), אם לשני ילדים הנשואה זה 16 שנה לאיש עסקים עשיר (ויליאם הרט). היא מנהלת חיי נוחות ריקניים, בחברה הגבוהה של ניו יורק. חייה של אליס מתהפכים עם התאהבותה בנגן הסקסופון (ג'ו מנטנה), אותו פגשה בזמן שאספה את ילדיה מבית-הספר. בעזרת תרופות הפלא של ד"ר יאנג (קיי לוק), מרפא בעשבים מצ'יינהטאון, אליס נפתחת לעולמות רגשותיה הכמוסים ביותר. היא יוצאת למסע מופלא אל עבר ה"אני" שלה. עשבי המרפא שד"ר יאנג נותן לה, מסייעים לה להעלים את עצמה, לראות רוחות רפאים מן העבר ולשבור מחסומים רגשיים, רק שהפעם אליס אינה בארץ הפלאות, אלא במנהטן.

שחקנים נוספים: ג'ודי דייוויס, בליית' דאנר, סיביל שפרד, אלק בולדווין, ג'ולי קאוונר ואל מקפירסון.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט מקורי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1990
קטגוריה:סרטי וודי אלן
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטי משבר אמצע החיים
צ'רלטון את'לטיק

**צ'רלטון אתלטיק** (באנגלית: **Charlton Athletic F.C**) הוא מועדון כדורגל אנגלי שנוסד בשנת 1905. הקבוצה משחקת באצטדיון הוואלי, שנמצא בצ'רלטון, בדרום-מזרח לונדון. צ'רלטון מעולם לא זכתה באליפות הליגה הבכירה, אך הניפה את הגביע האנגלי בשנת 1947.

## היסטוריה

עד לא מכבר שיחקה צ'רלטון בפרמייר ליג. בעונת 2000/2001 סיימה צ'רלטון במקום התשיעי במרחק של 9 נקודות מהעפלה היסטורית למפעלים האירופאים. בעונת 2003/2004 סיימה במקום השביעי, מיקום השיא בפרמייר ליג עד היום במרחק של 7 נקודות מהמקום הרביעי. בעונת 2005/2006 נפרדה ממאמנה ב-15 השנים האחרונות אלן קרבישלי שעזר לקבוצה להעפיל כמה פעמים לפרמייר ליג. בעונת 2006/07 נשרה צ'רלטון לליגת המשנה, הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, ובחלוף שנתיים נשרה הקבוצה לליגת הפוטבול ליג הראשונה, הליגה השלישית באנגליה. 

בסיום עונת 2011/12 שבה לליגת המשנה. בעונת 2013/14 הגיעה לרבע גמר הגביע האנגלי והפסידה לקבוצת שפילד יונייטד. בתום עונת 2015/2016 נשרה לליגה השלישית. בעונת 2018/2019 ניצחה את סנדרלנד בפלייאוף הפוטבול ליג הראשונה ושבה לליגת המשנה אך נשרה כבר בתום עונה אחת חזרה לפוטבול ליג הראשונה.

בסיום עונת 2024/2025 שבה לצ'מפיונשיפ. 

## סגל שחקנים
נכון ל-12 בספטמבר 2025

 (קפטן)

 (בהשאלה מסאות'המפטון)

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל אנגליות
קטגוריה:לונדון: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1905
עוד

300px|ממוזער|נגן העוד העיראקי עומר בשיר
ה**עוּד** (בערבית: **عود**) הוא כלי מיתר קדום העשוי מעץ. הוא נפוץ בעיקר בחצי האי ערב, במזרח התיכון, בצפון אפריקה, בחלקים בדרומה ובבלקן. מקור שמו בשפה הערבית, שבה משמעות המילה "עוד" היא "מקל".

## היסטוריה
העוד הוא מכלי הנגינה הקדומים ביותר, ומוצאו ממסופוטמיה. התיעוד הראשון של העוד הוא בחותם גליל בן האלף ה-3 לפנה"ס מארך, אשר מתאר נערה כורעת עם כלי הנגינה שלה על סירה, ומנגנת בידה הימנית.

השימוש בעוד היה נפוץ ומתועד היטב בהיסטוריה המסופוטמית כמו גם במצרים העתיקה. ניתן לראות דוגמאות לכך במוזיאונים המטרופוליטניים של ניו יורק, פילדלפיה, קליבלנד והמוזיאון הבריטי בלוחות חימר ונייר פפירוס. הכלי הזה, או קרוביו, היה חלק מהתרבות המוזיקלית של כל אחת מהתרבויות שהתקיימו באזור הים התיכון והמפרץ הפרסי, כולל השוּמֶרים, האכדים, הפרסים, הבבלים, האשורים, היוונים, המצרים והרומאים.

במחזה האוגריתי הולדת שחר ושלם, המכיל הודעות במה שונות, נמצאה ההוראה "שבע ידות יונעם על עוד, וערבי־קול יענון" – העוד שם (באוגריתית, בכתיב חסר: 𐎓𐎄, "עד") משמעותו כנראה דומה ל"נבל" בימינו.

על-פי מסורת פרסית, המוזכרת על ידי אל-פאראבי, העוד הומצא על ידי למך, ונוצר על-פי צורת גופתו של בנו המת, אשר נתלתה על עץ.

למערב הגיע העוד דרך אנדלוסיה.
העוד ידוע כאביו הקדמון של הלאוטה (קתרוס) האירופי. שמו שאול מן המילה הערבית العود -"העץ"- כנראה על שם העץ ממנו הפיקו את הכלי.

## תיאור
[שמאל|ממוזער|250px|פסל עוד ב[פתח תקווה]]
שמאל|ממוזער|250px|מבנה העוד
העוד עשוי כולו מעץ ולו תיבת תהודה גדולה שבחזיתה בין 1-3 חורי תהודה, צוואר קצר ללא סריגים, וראש כיוון בעל 11 או 12 מפתחות. במקור היה בעל 4 זוגות מיתרים בעלי כיוון זהה לכל זוג ובהמשך נוספו עוד זוג מיתרים ובס או שניים נוספים– בסך הכל 11 או 12. ישנם שני כיוונים: הכיוון הערבי הנפוץ הוא (מהצליל הגבוה לנמוך) דו, סול, רה, לה, פה, דו. בנוסף קיים גם כיוון טורקי שבו המיתרים כולם מכוונים באותו היחס בדיוק רק בקפיצה של טון למעלה רה, לה, מי, סי, סול, רה. הפריטה נעשית בעזרת מפרט ארוך וצר אשר במקורו נעשה מנוצת נשר. כיום נהוג להכינו מפלסטיק גמיש.

### מאפיינים בולטים
* העוד, בדומה לכלי קשת ובניגוד לכלי פריטה רבים, הוא בעל צוואר ללא סריגים. מבנה זה מאפשר לנגן גמישות רבה על ידי גלישות ותרטיטים ("ויברטו"). הוא גם מאפשר לנגן ביתר קלות את המיקרוטונים של מערכת המקאם.
* להוציא מקרים חריגים, לעוד יש אחד עשר מיתרים. עשרה מהם מצורפים יחד במתכונות של שניים בכל צירוף. האחד-עשר, המיתר הנמוך מבין כולם, נותר לבדו.
* תיבת הכוונון של העוד נשענת אחורנית בזווית של 45°-90° החל מצוואר הכלי.
* לגופו של העוד יש גב מוטה ודמוי-קערה הדומה לצדו החיצוני של חצי-אבטיח, בניגוד לגבה השטוח של הגיטרה. הקערה הזו מאפשרת לעוּד ליצור תהודה ולהפיק צליל מורכב יותר.
* לעוד יש בדרך כלל אחד עד שלושה חורי צליל.

## ראו גם
* מוזיקה ערבית - מונחים
* מוזיקה אנדלוסית קלאסית
* קאנון
* רשימת נגני עוד
* פסטיבל העוד

## קישורים חיצוניים

* 
* היסטוריית העוד, באתר של ויסאם ג'ובראן (אנגלית)
* עוד טיונר אונליין
*מאמרים וסרטונים בנושא העוד
*מידע נוסף באתר אל-עוד

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי מיתר
קטגוריה:כלי נגינה מזרחיים
קטגוריה:מוזיקה ערבית
קטגוריה:כלי נגינה עתיקים
קטגוריה:כלי פריטה
הקרע המערבי

**הקרע המערבי** או **הקרע האפיפיורי** (בלטינית: *Magnum schisma occidentale, Ecclesiae occidentalis schisma*), היה שמו של פיצול בתוך הכנסייה הקתולית החל בשנת 1378. הפיצול לא נסב סביב סוגיות תאולוגיות או תורתיות אלא על עימות פוליטי. הקרע בא על פתרונו הזמני ארבעים שנה מאוחר יותר בוועידת קונסטנץ בשנת 1417.

הקרע בכנסייה המערבית נבע משובו המוקדם מדי של הכס האפיפיורי מאביניון לרומא בימי גרגוריוס האחד עשר בשנת 1378, חזרה ששמה קץ לאפיפיורות אביניון. אחרי מותו של גרגוריוס האחד עשר באותה שנה, התחוללו מהומות ברומא שכוונתן הייתה להבטיח בחירתו של אפיפיור איטלקי. הקרדינלים שחששו מזעם ההמון בחרו לאפיפיור את אורבנוס השישי. אורבנוס היה מנהלן מכובד באפיפיורות אביניון, אך ברגע שנבחר הפך חשדני, עריץ ונוטה להתקפי זעם אלימים. הקרדינלים שבחרו בו ניחמו במהרה על החלטתם וב-20 בספטמבר באותה שנה יצאו מרומא לפונדי, עיירה קטנה מדרום לרומא, ובחרו אפיפיור מתחרה, את האנטי-אפיפיור קלמנס השביעי.

קיומם של האפיפיורים המתחרים גרם למהומה בכנסייה. בעבר היו כבר אפיפיורים מתחרים, וטוענים לכס שמונו על-ידי סיעות יריבות שונות, אך כאן המנהיגים המוכרים והלגיטימיים של הכנסייה, הם שמינו שני אפיפיורים יריבים. המנהיגים השונים באירופה היו חייבים להזדהות ולהכיר באחד מהם ולדחות את השני. צרפת, אראגון, דוכסות בורגונדיה, רוזנות סבויה, נאפולי וסקוטלנד בחרו להזדהות עם קלמנס מאביניון. אנגליה, צפון איטליה, סקנדינביה ומרכז אירופה שתחת שלטון האימפריה הרומית הקדושה תמכו באורבנוס. אפילו קדושי הכנסייה לעתיד נאלצו לבחור באפיפיור מועדף: קתרינה מסיינה תמכה באורבנוס ואילו ויסנט פרר תמך בקלמנס. המשבר היה כה חמור, עד שמלומדי הכנסייה נאלצו לחפש אמצעים לעקוף את סמכות האפיפיור כדי שאפשר יהיה לפתור את המשבר, ופיתחו השקפה לפיה למועצות כלליות יש סמכות השווה או עולה על זו של הכס הקדוש.

מועצת פיזה שנערכה בשנת 1409 ניסתה לפתור את העימות, אך הובילה רק לבחירת אפיפיור שלישי, האנטי-אפיפיור אלכסנדר החמישי שמת זמן קצר אחרי כן ואחריו את האנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה.

הקרע הגיע לקיצו בוועידת קונסטנץ בשנת 1417 שהדיחה את יוחנן העשרים ושלושה ואת האנטי-אפיפיור בנדיקטוס השלושה עשר, קיבלה את התפטרותו של גרגוריוס השנים-עשר (שהתפטר בשנת 1415), ומינתה את מרטינוס החמישי.


תמונה:Urbanus VI.jpg|אורבנוס השישי
תמונה:Pape_avignon_clement7.jpg|האנטי-אפיפיור קלמנס השביעי


## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:דת, מסדרים ותנועות דתיות בימי הביניים
קטגוריה:היסטוריה של הנצרות
קטגוריה:מחלוקות ופולמוסים
קטגוריה:אנטי-אפיפיורים
גרגוריוס האחד עשר

**גרגוריוס האחד עשר** (בלטינית: **Gregorius XI**), ששמו המקורי **פייר רוז'ה דה בופורט**, (בערך 1330 – 27 במרץ 1378) כיהן כאפיפיור, והיה אחד מאפיפיורי אביניון בין השנים 1370 ו-1378.

נולד למשפחת אצילים עשירה בטירה המשפחתית ברוזייה-ד'אגלטון בחבל לימוזן שבצרפת. היה אחיינו של האפיפיור קלמנס השישי שמינה אותו לקרדינל בגיל 18 בלבד. למד באוניברסיטה של העיר פרוג'ה שבאיטליה וקיבל תואר דוקטור לתאולוגיה. אחרי מות האפיפיור אורבנוס החמישי נבחר לאפיפיור ובחר לעצמו את השם גרגוריוס האחד עשר.

במהלך כהונתו ננקטו צעדים נמרצים נגד מעשים שהממסד הדתי ראה ככפירה, בגרמניה, אנגליה ומקומות אחרים באירופה. נעשה ניסיון לחולל רפורמציה במסדרים הנזיריים. תשע עשרה ההצעות של ג'ון ויקליף ושלושה עשר הסעיפים של ה"זאקסנשפיגל" גונו באופן רשמי על ידיו בשנת 1373.

קודמו של גרגוריוס האחד עשר, האפיפיור אורבנוס החמישי, מינה צרפתים רבים לשליחים ולמושלים בנחלות הכנסייה שבמרכז איטליה. צרפתים אלה שמצאו את עצמם בסביבה עוינת הקימו מבצרים לביטחונם. הם גבו מסים ללא אבחנה, התנהגו בעריצות ועוררו את זעמם של האיטלקים. ב-1375 פרץ מרד נגד הצרפתים באיטליה. קתרינה מסיינה דרשה מגרגוריוס האחד עשר לפטר את שליחי הכנסייה באיטליה. העיר פירנצה התייצבה בראש המרד. ב-1376 נראה היה כי האפיפיור איבד את שליטתו בנחלותיו שבמרכז איטליה. גרגוריוס האחד עשר האשים את אנשי פירנצה בהסתה למרד וציווה עליהם להישמע לשליחיו באיטליה. הוא הטיל עליהם חרם והכריז עליהם כפושעים. אנשי פירנצה הגיבו בהחרמת רכוש הכנסייה בעירם, עצרו ואף הוציאו להורג כמרים שהתנגדו להם, וביקשו מאנשי רומא להצטרף למרד. גרגוריוס האחד עשר הודיע לאנשי רומא שאם יישארו נאמנים לו, יחזיר את מושב האפיפיור מאביניון לרומא.

בינתיים שלח גרגוריוס האחד עשר שכירי חרב לאיטליה שביצעו שם מעשי אכזריות נוראים. בעיר ססאנה הם הרגו את כל התושבים: גברים, נשים וילדים. קתרינה מסיינה הביעה את הזדעזעותה באיגרת ששלחה לאפיפיור באביניון. פירנצה הזמינה את קתרינה להצטרף למשלחת אל גרגוריוס האחד עשר. קתרינה מסיינה הגיעה לאביניון, גינתה את השחיתות בחצר האפיפיור ודרשה ממנו להחזיר את מושבו לרומא. גרגוריוס האחד עשר הגיע לרומא ב-27 בינואר 1377, אך בגלל דאגה לביטחונו התיישב בעיירה אניאני שממזרח לעיר. שליחיו האיצו באוכלוסיית ערי איטליה להשלים עם הכנסייה. לבסוף הושגה פשרה והאפיפיור נכנס שוב לרומא ב-7 בנובמבר 1377.

מסעותיו של האפיפיור באיטליה גרמו לבריאותו להתערער. כאשר הרגיש כי מותו קרב עשה סידורים מתאימים לבחירת אפיפיור, ונפטר ברומא במרץ 1378. במקומו נבחר לאפיפיור אורבנוס השישי שהיה איטלקי וקבע את מושבו ברומא. בכך הגיעה לקצה "גלות אביניון" של האפיפיורים שנמשכה 68 שנה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים צרפתים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-14
קטגוריה:נפטרים ב-1378
הידרוקסיד

**הידרוקסיד** (באנגלית: **Hydroxide**) הוא יון שלילי (אניון) דו-אטומי של חמצן ומימן הקשורים יחד בקשר קוולנטי ****. יון ההידרוקסיד מופיע בתמיסה או, במצב מוצק, בקשר יוני ליון חיובי.

כאשר קבוצת ה-OH קשורה קוולנטית לאטום אחר, הקבוצה כולה נקראת הידרוקסיל ומסומנת בכימיה **ROH**. כאשר ההידרוקסיל (הקבוצה בה החמצן והמימן אינם בעלי מטען) מחובר לחמצן נוסף המחובר לפחמן בקשר קוולנטי, הקבוצה נקראת קרבוקסיל ומסומנת COOH.

ההידרוקסיד נמצא בריכוז נמוך במים עקב תגובת הפירוק העצמי 2H_2O_{(l)}\leftrightarrows H_3O^+ _{(aq)} +OH^- _{(aq)}. קבוע שיווי המשקל KW של התגובה בטמפרטורת החדר הוא 10-14 כך שריכוז ההידרוקסיד במים טהורים הוא 7-10 מולר בלבד. הוא משמש כבסיס כימי, כליגנד (מקשר כימי, ועל כן גם כבסיס לואיס), כיון הנמשך לגרעין (נוקלאופיל), וכן כזרז כימי (קטליזטור).

### מלחי הידרוקסיד
קבוצת ההידרוקסידים יוצרים מלחים, שרבים מהם מתפרקים במים לרכיב הידרוקסילי בסיסי וליון חיובי.

#### הידרוקסידים של מתכות אלקליות
מלחי הידרוקסיד של המתכות האלקליות מסיסים במים. חומר הידרוקסידי חשוב בתעשייה היא סודה קאוסטית - נתרן הידרוקסידי (**NaOH**), המיוצרת ונמכרת בתעשייה בעשרות מיליוני טונות בכל שנה. ליתיום הידרוקסידי משמש כחומר ספיחה לפחמן דו-חמצני במטוסים וצוללות.

#### הידרוקסידים של מתכות אלקליות עפרוריות
מסיסות מלחי ההידרוקסיד של יסודות הטור השני עולה ככל שיורדים בטור. המסיסות של בריליום הידרוקסיד Be(OH)2 במים זניחה והחומר אמפוטרי: ב-pH נמוך מאוד מתקבל יון ממויים [Be(H_2O)_4]^{2+} ובבסיס חזק מתקבל היון המסיס [Be(OH)_4]^{2-} .

#### הידרוקסידים של מתכות מעבר ומתכות מעבר עמידות
ההידרוקסידים של מתכות המעבר אינם מסיסים במים. יון המתכת נמצא במטען 2+ או +3. ב-pH גבוה קומפלקס מימי של מתכות מעבר מוסר פרוטון ומתקבל יון הידרוקסיד כליגנד.

[M(H_2O)_6]^{3+} \leftrightarrows [M(H_2O)_5OH]^{2+} +H^+ 

במצב זה עשויה להתרחש תגובה לקבלת יון מורכב בו יון ההידרוקסיד משמש כליגנד מגשר בין שני יוני מתכת

[H(H_2O)_5OH]^{2+}+[M(H_2O)_6]^{3+} \leftrightarrows [M(H_2O)_5(\mu- OH)M(H_2O)_5]^{5+} +H_2O

כאשר μ-OH הוא יון ההידרוקסיד המגשר.

הידרוקסידים של מתכות בדרגת חמצון 1+ אינם יציבים. כך למשל מתקבל כסף חמצני מכסף הידרוקסיד.

2AgOH\rightarrow Ag_2O +H_2O

## קישורים חיצוניים
* 

*
קטגוריה:אניונים
תום פטרובר

**תום פטרובר** (נולד ב-29 בינואר 1970) הוא זמר-יוצר, מוזיקאי, מלחין ופזמונאי ישראלי. חבר בלהקת "היהודים".

## ביוגרפיה
פטרובר נולד וגדל בהרצליה בשם "נחום פטרובר". בנעוריו למד בבית הספר התיכון תלמה ילין. בצבא שירת בלהקת פיקוד הגדנ"ע, שם הכיר את שותפתו ליצירה אורית שחף, לה נישא מאוחר יותר. 

לאחר סיום שירותו הצבאי בצה"ל, הקים להקת קאברים בשם "תום והפצצה", שביצעה שירים של לד זפלין, נירוונה, פרל ג'אם, סטון טמפל פיילוטס ועוד. בלהקה לקחה חלק גם שחף.

בשנת 1992 ייסד עם שחף את להקת "היהודים", ומאז הוא היוצר העיקרי של הלהקה, זמר וגיטריסט ליווי.

בשנת 2024 השתתף בתוכנית המציאות אוטו אוכל: VIP לצד אשתו אורית.

## חיים אישיים
ב-1 בנובמבר 1993 נישא לאורית שחף. ב-14 ביוני 2007 נולד בנם.

הזוג מתגורר בגבעת ח"ן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרי רוק ישראלים
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:היהודים
קטגוריה:חברי להקת הגדנ"ע
קטגוריה:גבעת ח"ן: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
אורית שחף

**אורית ("TT") שחף** (נולדה ב-9 באפריל 1971) היא זמרת ישראלית, המוכרת כסולנית להקת היהודים. שחף ידועה בקולה העוצמתי בעל המנעד הרחב.

## ביוגרפיה
[ממוזער|שמאל|170px|אורית שחף עם [גיטרה חשמלית]]
שחף נולדה באילת כאורית בן יששכר, היא גדלה והתחנכה באשקלון, שם שרה בילדותה בלהקת ילדים מקומית בשם "הפעמונים" בשנים 1989-1981. ב-1982 התקיימה תחרות "הפסטילון", שם זכתה הלהקה עם שירה של שחף "סירה קטנה", בו היא הייתה הסולנית. מאוחר יותר שינתה את שם משפחתה ל"שחף" ועזבה את אשקלון לקראת גיוסה לצה"ל ב-1989. שחף שירתה בלהקת פיקוד גדנ"ע, שם הכירה את שותפה לחיים וליצירה תום פטרובר. לאחר שחרורה מהצבא שרה לצד פטרובר בלהקת קאברים בשם "תום והפצצה", שביצעה שירים של לד זפלין, נירוונה, פרל ג'אם, סטון טמפל פיילוטס ועוד, אך לא הוציאה אלבום שלם.

במהלך 1992 שחף ייסדה עם פטרובר את להקת "היהודים". שחף יצרה חלק מהשירים ואחראית לחלק גדול מעיצובי אלבומיה של הלהקה. היא סולנית הלהקה ומשמשת גם גיטריסטית מלווה לעיתים.

בשנת 1994 השתתפה באלבומו של דני סנדרסון "מת לבכות 2" וביצעה איתו בדואט את השיר "קיץ רחוק".

בשנת 2002 כיכבה שחף בהעלאה המחודשת של אופרת הרוק "מאמי" בביצועו של מיטלפונקט בתיאטרון הבימה. הפקה ראשונה של המחזה הועלתה לראשונה בשנת 1986. שחף שיחקה בין היתר לצד ערן צור ואריה מוסקונה.

בשנת 2024 השתתפה בתוכנית המציאות אוטו אוכל: VIP לצד בעלה תום.

## חיים אישיים
אורית שחף נשואה לתום פטרובר. הזוג התחתן ב-1993 וב-14 ביוני 2007 נולד בנם הדי.

מתגוררים בגבעת ח"ן.

## קישורים חיצוניים

* "היהודים" - האתר הרשמי

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרות רוק ישראליות
קטגוריה:זמרי רוק ישראלים
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:היהודים
קטגוריה:חברי להקת הגדנ"ע
קטגוריה:גיטריסטיות ישראליות
קטגוריה:גבעת ח"ן: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
בקע (רפואה)

**בֶּקַע** (או **קִילֶה**, **פּקע**, **שֶבֶר**; בלועזית: **הֶרְנִיָּיה**, **Hernia**) הוא מעבר של איבר או רקמה אחרת ממקומם הטבעי בגוף במחיצה שרירית או אחרת. 

לתיקון המצב נדרשת התערבות כירורגית. הניתוח לתיקון הבקע ידוע כ**ניתוח שבר**, והוא אחד הניתוחים השכיחים ביותר ברפואה. הניתוח פשוט, ובדרך כלל נעשה בהרדמה מלאה. ההחלמה מהניתוח תהיה בדרך כלל מהירה, ואינה מצריכה שינויים מיוחדים באורח החיים למעט הגבלה על הרמת משאות במשך חודשים אחדים לאחר הניתוח. סיבוכים בניתוח כוללים דימום העשוי לגרום להמטומה, זיהום, פגיעה בעצבים באזור, פגיעה בכלי הדם של האשך או השחלה, פגיעה בצינור הזרע בזכרים (בבקע מפשעתי) וחזרה של הבקע. סיבוכים אלה אינם שכיחים אך רובם לא מאוד נדירים. שכיחות הסיבוכים עולה כשהבקע כלוא.

## סוגי בקעים
הבקע השכיח ביותר מתרחש באזור הבטן, והוא נגרם עקב חולשה של שריר בדופן הבטן, המאפשרת ללולאת מעי לצאת ממקומה הטבעי. בקע מעין זה יכול להיות בקע סרעפתי, טבורי, מפשעתי או פוסט-ניתוחי.

### בקע סרעפתי

מצב בו נכלאת לולאת מעי או חלק מן הקיבה מעל הסרעפת עקב התרחבות הפתח בשריר הסרעפת שבו עובר הוושט. מאפיין נוסף של בקע זה הוא צרבת.

### בקע מפשעתי

שכיח יותר אצל גברים. בבקע זה יוצאת לולאת מעי ממקומה ונכנסת לתעלת המפשעה - דרכה, בחיים העובריים, ירדו האשכים למקומם מחוץ לגוף.

### בקע טבורי

שכיח יותר אצל נשים, ונוצר פעמים רבות לאחר הריונות. וזאת עקב חולשת שרירי הבטן האורכיים והרוחביים לאחר התרחבותם בזמן ההריון. שכיח גם בקרב תינוקות.

### בקע פוסט-ניתוחי
עשוי להיווצר באזור צלקת ניתוחית בבטן עקב חולשת השרירים באזור.

### בקע כלוא
מצב שבו הבקע נכלא בתוך השריר, ומתחיל להיווצר בו נמק. יכול להיווצר בכל סוגי הבקע. מצב זה, המאופיין בכאבי בטן, בעליית חום ובסימנים נוספים, הוא מצב חירום והוא דורש ניתוח דחוף. בקע שאינו כלוא אינו דורש ניתוח דחוף.

## קישורים חיצוניים

* קילה (בקע / הרניה), באתר מדיקו
* 

*
הודו-חתית

בתורת הלשון, המונח **הודו־חתית** מתייחס למשפחת שפות משוערת. עיקר הסברה הוא בגריסה כי השפות האנטוליות נתפלגו מהשפה הפרוטו־הודו־אירופית במידה ניכרת של זמן לפני התפלגות יתר השפות ההודו־אירופיות. המונח איינו מדויק מילולית: הקידומת **הודו** איננה מתייחסת לענף ההודו־ארי, כי אם מייצגת את המשפחה ההודו־אירופית באופן כללי. כמו כן, הסיומת **חתית** מתייחסת לשפות האנטוליות ככלל, ולא לשפת החתים, היא הנשילי.      

מוסכם בין רוב החוקרים כי ענף השפות האנטוליות נפרד מיתר השפות ההודו־אירופיות מוקדם מיתר ענפי השפה. אף על פי כן, תאריך פילוג זה נתון לוויכוח. תאריך הפילוג המקובל על רוב החוקרים הוא סביב ל־4000  לפנה"ס, (בהתאם לההיפותזה הקורגנית. חסידי התאוריה ההודו־חתית, מנגד, טוענים כי הפילוג נערך, לכל המוקדם, ב־7000 לפנה"ס. בהקשר זה, שפת־הפרוטו להודו־חתית תקרא **פרוטו־הודו־חתית**, ושפת־הפרוטו של יתר השפות לפני הפילוג העוקב (כפי הנראה, פילוג השפות הטוכריות) תקרא פרוטו־הודו־אירופית. התאוריה לא נוגדת את הקשר הגנטי בין דוברי השפות האנטוליות לדוברי השפות ההודו־אירופיות.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שפות הודו-אירופיות
סן רמו

**סן רמו** (באיטלקית: **Sanremo**; בליגורית: **Sanrœmu**) היא עיר של 56,800 תושבים בנפת אימפריה במערב ליגוריה בצפון-מערב איטליה.
## גאוגרפיה
בסן רמו מבנים רבים בעלי עניין ארכיטקטוני השייכים לתקופת הבארוק, סגנון האר-נובו, הרומנסק, וגם הסגנון הנאו-קלאסי, כך שהמבקרים יכולים להתפעל מכמה מגדלים, טירות, וילות, ארמונות וכנסיות השייכות אף הן. לתרבויות ודתות שונות. בין שלל האטרקציות סאן רמו מציעה גם את הקזינו העירוני שלה, והזדמנויות לעסוק בסוגי ספורט שונים.

העיר אירחה ומארחת לא מעט אירועים חשובים, למשל באפריל 1920 אירחה העיר את הוועידה הקרויה על שמה, ועידת סן רמו. מדי שנה מארחת העיר את פסטיבל הזמר האיטלקי, פסטיבל סן רמו, וכן מארחת מרוצי ראלי ותחרות בסבב גביע העולם לאופניים (תחרות מילאנו – סן רמו).

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
## הערות שוליים

*
קטגוריה:ליגוריה: ערים
קטגוריה:איטליה: ערי חוף
67

## אירועים
* לינוס יורש את פטרוס הקדוש כאפיפיור
* המצור על גמלא, נפילת הגליל לידי הצבא הרומי וחורבן הערים יודפת וגמלא. יוסף בן מתתיהו מתחיל לשתף פעולה עם הרומאים ולתעד את המרד הגדול.

## נולדו

## נפטרו
* פטרוס, אחד משנים עשר שליחיו של ישו בברית החדשה, והוא נחשב לאפיפיור הראשון.

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
42

## אירועים
* הקיסר הרומי קליגולה נרצח על ידי המשמר הפראיטוריאני. יורשו: קלאודיוס
* הרומאים משתלטים על סאוטה שבצפון אפריקה. הטריטוריות שכיום מכונות מרוקו ואלג'יריה הופכות להיות פרובינקיות רומאיות

## נולדו
* סיקסטוס הראשון, האפיפיור השביעי של הכנסייה הקתולית (מת ב-124).

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
אלישיב

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
האדם החושב

**האדם החושב** או **ההוגה** (בצרפתית: **Le Penseur**) הוא אחד הפסלים המפורסמים ביותר של הפסל אוגוסט רודן.
הפסל מתאר אדם יושב שקוע במחשבות עמוקות, והוא עשוי ברונזה. תחילת הבנייה של גרסה מוקטנת של הפסל החלה ב-1880, סיום בניית הגרסה הגדולה היה ב-1902, ושנתיים לאחר מכן, ב-1904, יצא הפסל לתצוגה לציבור. רודן קרא לו "דנטה החושב" אבל השם המקובל לפסל הוא "האדם החושב".

הפסל הוזמן על ידי המוזיאון הצרפתי לאמנויות בפריז מתוך מטרה שיהווה חלק משער גדול המבוסס על "הקומדיה האלוהית" מאת דנטה אליגיירי. "האדם החושב" אמור היה לשבת אל מול "שערי הגיהנום", בעודו חושב על יצירתו. גרסתו המוקטנת של הפסל מהווה חלק מהיצירה "שערי הגיהנום" ועומדת בראשו.

מעל עשרים יציקות של הפסל, בגדלים שונים, נמצאות במוזיאונים ובאתרים שונים ברחבי העולם. פסל אחד מוצב מעל קברו של רודן בעיר מדון (Meudon) ליד פריז. בישראל הוצבה יציקה כזאת, מעשה ידי הפסל האיטלקי הנודע ארנלדו פומודורו. היצירה נרכשה על ידי איש העסקים הישראלי יהודה זיסאפל, מבעלי קבוצת רד-בינת, והוא ממוקם בכניסה לאחד מבנייני הקבוצה ברמת החיל בתל אביב.

## בתרבות
* האדם ההוגה כיכב בתור אחד היצירות שהופיעו במערכון של דודו טופז "רס"ר במוזיאון". 
* בסרט "באטמן לנצח" שני העתקים של הפסל הופיעו כמשענות כסאו של איש החידות.
* בסרט ״לילה מוטרף במוזיאון 2״ הוא מופיע כאחד המוצגים שמתעורר לחיים.

## קישורים חיצוניים

* פרויקט האדם החושב
* 
 

קטגוריה:פסלי עירום
קטגוריה:אוגוסט רודן
קטגוריה:פסלי ארד
88

## אירועים
* 88 - קלמנס הראשון יורש את אנקלטוס כאפיפיור

## נולדו
* מרקוס לפידוס, גנרל רומאי ומחברי הטריאומווירט השני

## נפטרו
* אנקלטוס, האפיפיור השלישי. 
* מיתרידטס השני שליט האימפריה הפרתית 
* פובליוס סולפיקיוס רופוס, פוליטיקאי רומי מסיעת הפופולרים ובין האחראים לפריצתה של מלחמת האזרחים הרומית 

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
אנקלטוס

**אנקלטוס** (בלטינית: **Anacletus**; לעיתים רחוקות נכתב – **אננקלטוס** – **Anencletus**) היה האפיפיור השלישי אחרי לינוס הקדוש. משמעות שמו ביוונית היא "נקרא שוב" (לשירות). במהלך תקופתו כאפיפיור הסמיך כמרים רבים, ולפי המסורת הנוצרית הקים 25 קהילות נוצריות ברומא. המרטירולוגיה הקתולית (Martyrologium Romanum) מתייחסת אליו אך ורק בשם "קלטוס" (Cletus), בעוד ששנתון הכס הקדוש (Annuario Pontificio) מציג את שני השמות כשמות חלופיים לאותו האדם. התאולוגים הנוצריים אאוסביוס, אירנאיוס, אוגוסטינוס ואופטטוס סבורים כי שני השמות אכן מתייחסים לאותו אדם. לעומת זאת, הקטלוג הליבריאני (Catalogus Liberianus) ו"ספר האפיפיורים" (Liber Pontificalis) מתייחסים לאנקלטוס וקלטוס כשני אנשים שונים.

על פי המסורת היה אנקלטוס אזרח רומי ונאמר כי כיהן כאפיפיור במשך 12 שנה ומת כמרטיר. שרידיו שמורים בכנסיית לינוס הקדוש בוותיקן.

## כאפיפיור
באופן מסורתי מחשיבים את אנקלטוס כרומאי שכיהן כאפיפיור במשך 12 שנים. ה- קובע: "במשך שתי המאות הראשונות, שנות כהונתם של האפיפיורים אינם ברורים". זה נותן את השנים 80 עד 92 כמו שלטונו של האפיפיור אנקלטוס. מקורות אחרים מציינים את השנים 77 עד 88.

על פי המסורת, האפיפיור אנקלטוס חילק את רומא ל-25 קהילות. אחד התיעודים הבודדים ששרדו לגבי כהונתו כאפיפיור מזכיר אותו כמי שהסמיך מספר לא ברור של כמרים.

אנקלטוס נקבר ליד קודמו, לינוס הקדוש, ליד קברו של פטרוס. שמו כלול בקנון הרומאי של המיסה.

## הערכה
בלוח השנה הטרידנטי  שמור התאריך 26 באפריל כיום החג של אנקלטוס, שהכנסייה כיבדה יחד עם האפיפיור מרקלינוס, ואת 13 ביולי עבור אנקלטוס בלבד. בשנת 1960, האפיפיור יוחנן העשרים ושלושה, בעודו מקיים את משתה 26 באפריל, המזכיר את אנקלטוס בשם שניתן לו ב"קנון המיסה", הסיר את 13 ביולי כיום חג עבור אנקלטוס. ההוראה של קהילת הטקסים מ-14 בפברואר 1961 קבעה כי "חג אנקלטוס הקדוש", בכל מקום ובכל כיתה שהוא נחגג, מועבר ל-26 באפריל, תחת השם "סנט קלטוס". כמרים החוגגים מיסה לפי הלוח הרומי הכללי של 1954 שומרים על יום החג של 13 ביולי; אבל החג הוסר מהלוח הרומי הכללי מאז 1960, וככזה אינו נשמר אפילו במיסאל משנת 1962. למרות שיום מותו אינו ידוע, תאריך מותו ממשיך להירשם במרטיולוגיה הרומית בין הקדושים ב-26 באפריל.

## בספרות
בקומדיה האלוהית, דנטה אליגיירי מזכיר אותו כמי שהוצב ב"גן העדן של הכוכבים הקבועים".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אישים הקבורים בבזיליקת פטרוס הקדוש
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-1
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1
אורגיה

ממוזער|פיטר פנדי, 1835
**אורגיה** ("שכברב" בעברית; מיוונית: **Őργια**) היא פעילות מינית קבוצתית. לרוב המונח משמש לתיאור יחסי מין שמשתתפים בהם יותר משני משתתפים, אך יש המגדירים יחסי מין בהם שלושה משתתפים כשלישייה ואורגיה אך ורק כיחסי מין בהם יש ארבעה משתתפים ומעלה.

ישנן קבוצות ומפגשים מיניים אליהם מגיעים גברים ונשים במיוחד למטרת אורגיה או לחילופי זוגות.

## אטימולוגיה
בשפה היוונית 'אורגיה' משמעותה טקס. גלגול המילה החל באורגיות (טקסים) שנעשו לכבוד האל דיוניסוס. בפולחנו של אל זה קוימו יחסי מין קבוצתיים, ובמשך הזמן תוכן הטקס קיבל את שם הטקס עצמו. המונח משמש כיום ללא כל התייחסות לטקס פולחני-דתי כלשהו.

## האורגיה בדת
במספר תרבויות קדומות היו האורגיות חלק מהפולחן הדתי.

עם זאת, יחסן של מרבית החברות הדתיות לתופעה שלילי והן מגנות זאת בתוקף.
בהלכה היהודית לא מוזכרת האורגיה בין איסורי הביאה, והקובע הוא אם מדובר ביחסים אסורים מחמת עצמם או לא. עם זאת נאמר בתלמוד כי אין לאדם לשכב עם שתי נשותיו בו זמנית, אך איסור זה אינו מאיסורי עריות אלא מהלכות צניעות כיוון שאסור לאדם לשמש עם אשתו בפני כל חי.

בתנ"ך מוזכר נושא האורגיה כביטוי שלילי להפקרות מינית: "המתקדשים והמטהרים אל הגנות אחר אחת בתווך". "ואיש ואביו ילכו אל הנערה למען חלל את שם קדשי". מסתבר שהתנ"ך בא להוקיע את תרבות הזימה, שחלקה נעשה כחלק מטקסים של עבודה זרה אשר כללו אורגיות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יחסי מין
שועי העיר קאלה

[ממוזער|שמאל|250px|''' שועי העיר קאלה''' בעיר [קאלה שבצרפת.]]
**שועי העיר קאלה** (בצרפתית: **Les Bourgeois de Calais**) הוא אחד הפסלים המפורסמים ביותר של אוגוסט רודן. הפסל, שהושלם בשנת 1888, מתאר את כניעת העיר קאלה בשנת 1347 לאדוארד השלישי לאחר מצור שנמשך למעלה משנה במהלך מלחמת מאה השנים.

אדוארד השלישי הציע לא להרוס את העיר אם ששת החשובים בנכבדי העיר יגיעו כשחבלים לצווארם, ויתנו לו את מפתחות העיר ואת חייהם. שישה מאנשי העיר הגיעו אל אדוארד השלישי במחשבה שהם יוצאו להורג, אבל לאחר שכנוע רב מצד מלכת אנגליה פיליפה מאנו, הסכים אדוארד השלישי לא להוציאם להורג. הפסל מציג את אופייה השונה של כל אחת משש הדמויות.

בשנת 1880 הציע ראש עיריית קאלה להקים את הפסל בכיכר העיר. ההצעה של רודן הייתה שנויה במחלוקת, משהציגה את שועי העיר (הבורגנים) לא כ"גיבורים" אלא כאנשים שבורים וכואבים. הפסל היה חדשני בכך שהציג את האנשים בגובה פני הצופים, ולא גבוה על כן נישא (אף שעד שנת 1924, ובניגוד להנחיותיו של רודן, הוצג הפסל על כן גבוה). הפסל המקורי נמצא בקאלה.

## פסלים ברחבי העולם
על פי חוק צרפתי הותרה יצירתם של לא יותר מ-12 העתקים. העתקים אלו נמצאים בגני מגדל ויקטוריה בלונדון, במוזיאון רודן בפריז, ב בטוקיו, במוזיאון ני קרלסברג גליפטוטק בקופנהגן, במוזיאון רודן  בפילדלפיה, באוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה, במוזיאון המטרופוליטן ובמוזיאון ברוקלין בניו יורק ובגני מוזיאון הירשהורן בוושינגטון, וכן במוזיאון ישראל בירושלים.


Rodin097.JPG|במוזיאון רודן בפריז
Les-bourgeois-de-Calais.jpg|אוניברסיטת סטנפורד
Image:Calais statue bourgeois.jpg|מוזיאון הירשהורן בוושינגטון
The Burghers of Calais - Canberra.jpg|הגלריה הלאומית לאמנות, קנברה
Auguste Rodin-Les Bourgeois de Calais-Metropolitan Museum of Art.jpg| מוזיאון המטרופוליטן בניו יורק
P9210006.JPG|מוזיאון ברוקלין שבניו יורק
Auguste Rodin-Pierre de wiessant-Israel Museum.jpg|מוזיאון ישראל- פסל דמותו של פייר דה ויסאן של אחד מששת שועי העיר.
The.burg.of.calais.london.arp.750pix.jpg| פסל שועי העיר קאלה בגני מגדל ויקטוריה בלונדון, אנגליה. פסל זה (אחד מ-11) נרכש בשנת 1911 על ידי ממשלת אנגליה.
Auguste Rodin-Les Bourgeois de Calais-Ny Carlsberg Glyptotek.jpg|במוזיאון ני קרלסברג גליפטוטק בקופנהגן


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:גברים בפיסול
קטגוריה:אוגוסט רודן
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
קטגוריה:פסלי ארד
קנת אנגר

**קנת אנגר** (באנגלית: **Kenneth Anger**; 3 בפברואר 1927 - 11 במאי 2023) היה במאי קולנוע ניסיוני מחתרתי, שחקן וסופר אמריקאי. אנגר התמקד ביצירת סרטים קצרים והפיק כמעט 40 עבודות החל משנת 1937, מתוכן תשעה נכללים בסדרת *Magick Lantern Cycle*. סרטיו משלבים סוריאליזם, הומוארוטיקה ותמות אוקולטיות, ותוארו כמכילים "אלמנטים של ארוטיקה, דוקומנטריה, פסיכודרמה ומופע ראווה". אנגר נחשב לאחד מחלוצי הקולנוע הגאה בארצות הברית, כאשר כמה מסרטיו יצאו לפני שהומוסקסואליות הפכה לחוקית במדינה. ביצירתו הוא הרבה לעסוק במיסטיקה ובהשפעתו של אליסטר קראולי, המאגיקון הבריטי ומייסד תורת *Thelema*, בה היה אנגר חסיד נלהב.

## ביוגרפיה
אנגר נולד בקליפורניה. הוא גדל בהוליווד וכבר בילדות הושפע מאווירת הקולנוע של העיר. בין השאר למד בצעירותו בבית ספר לריקוד שבה למדה שירלי טמפל. בשנת 1935 שיחק אנגר בגרסה קולנועית של חלום ליל קיץ של הבמאי מקס ריינהרדט.

אנגר החל להסריט סרטי חובבנים כבר בגיל 11. סרטו הראשון שזכה לתפוצה היה הסרט הקצר "זיקוקין" בשנת 1947. בנוסף לעבודתו כבמאי כתב אנגר ספר בשם "הוליווד -בבל" שעסק בשערוריות בעולם הסרטים. הספר יצא לאור בשנת 1958 וזכה להצלחה גדולה.

בשנת 1967 נגנב עותק ראשוני של סרטו הקצר "עליית לוציפר" על ידי אחד מחסידי צ'ארלס מנסון. בעקבות הגניבה הודיע אנגר על פרישתו מעסקי הקולנוע. למרות זאת חזר לאחר תקופה קצרה לביים סרטים ואף השלים את עליית לוציפר.

סרטיו של אנגר עסקו לרוב בהומוסקסואליות, תורת הנסתר, אלימות, הזיות וסמלי תרבות אמריקאים.

אנגר נפטר ב-11 במאי 2023.

## פילמוגרפיה

## לקריאה נוספת
*עפר שלח, לקסיקון קולנוע, כרך ב', הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1990

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:קצרמר קולנוע
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:תרבות להט"ב
קטגוריה:שחקנים הומוסקסואלים
קטגוריה:במאים להט"בים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
ובר (יחידת מידה)

**ובר** (באנגלית: **weber**, סימון: **Wb**) היא יחידת מידה סטנדרטית (כלומר, שייכת ליחידות SI) למדידת שטף מגנטי.

ובר אחד שווה לטסלה כפול מטר רבוע או לוולט כפול שנייה.
בניסוח מתמטי: \ \mathrm{Wb} =\mathrm{T} \cdot \mathrm{m}^2}=\mathrm{V} \cdot \mathrm{s .

היחידה קרויה על שמו של הפיזיקאי הגרמני וילהלם אדוארד ובר (1804–1891).

## הגדרה
ניתן להגדיר את ובר באמצעות חוק פאראדיי המקשר בין השינוי בשטף המגנטי העובר דרך לולאה לשדה החשמלי סביב הלולאה: שינוי בשטף המגנטי בקצב של \mathrm{1\frac{Wb}{s}} יגרום להשראה של 1 כוח אלקטרו מניע בלולאה.

## ראו גם
* יחידות מידה על שם אישים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יחידות מידה בחשמל
קטגוריה:מגנטיות
קטגוריה:מערכת היחידות הבין-לאומית
שוטגאן

300px|ממוזער|שוטגאן מדגם Remington 870 וכדורי שוטגאן
שמאל|ממוזער|200px|חייל אמריקני מחזיק בשוטגאן[טקסט=AA-12 רובה ציד אוטומטי|ממוזער|[AA-12 רובה ציד אוטומטי]]
ממוזער|200px|שוטגאן מדגם Mossberg 590.
**שוטגאן** (באנגלית: **Shotgun**; "**שוֹט-גאן**"; בתרגום חופשי: "רובה כדוריות" ובעברית **רובה ציד**) הוא רובה חלק קנה היורה תחמושת שבה כל תרמיל מכיל כדוריות עופרת רבות, בצירוף אבק השריפה, בשונה מתחמושת של רובים אחרים, שבה כל תרמיל משמש לירי קליע בודד. למונח הלועזי shotgun אין מונח מקובל בעברית. בדרך כלל, משתמשים בעברית במונח "רובה ציד", אף על פי שמונח זה שגוי כי אין חפיפה בין הקבוצות (ישנם רובים רגילים בעלי קנה-מחורק ואף רובי צלפים שמשמשים לציד, ומצד שני: יש רובי שוטגאן שמשמשים לפעולות משטרתיות בלבד, ולא לציד).

רובה הציד הוא רובה בעל קנה חלק-קדח. בניגוד לרובים רגילים, היורים קליע בעל ראש עופרת או מתכת, רובה הציד יורה תחמושת הנקראת shell או slug, ובה יש עשרות כדוריות עופרת קטנות (מעין קליעי רסס). הכדוריות מתפזרות בעת הירייה, ובכך גדל הסיכוי לפגוע במטרה ולגרום לה נזק רציני. חסרון השימוש בתחמושת זו הוא שהיא יעילה רק לטווח קצר. כוח האש של רובה הציד הוא לרוב גבוה - הוא בעל כוח עצירה חזק אך חדירה נמוכה - ולכן הוא נשק שימושי בידי כוחות משטרה, שירותי הביטחון ויחידות עילית ללוחמה בטרור. המשטרה ויחידות אלו משתמשים בו (בצירוף תחמושת מתאימה) לפריצת דלתות ומנעולים וכן לסילוק פצצות (בעזרת תחמושת מיוחדת העושה שימוש במים כדי להשמיד את הפצצה). בעקבות התגברות המקרים של לוחמה בשטח בנוי, גבר השימוש ברובי ציד גם ביחידות צבאיות, אם כי עדיין במידה מועטה יחסית.

בארצות הברית, רובי הציד הם נשק נפוץ בידי אזרחים, בדרך כלל למטרות ציד ולהגנה עצמית. גם כוחות הביטחון האמריקניים, לרבות המשטרה וה-FBI, משתמשים ברובה זה. רוב רובי הציד המודרניים מוזנים ממחסנית פנימית הנמצאת מתחת לקנה ונקראת "שחלה".

רוב רובי הציד המודרניים הם בעלי קנה מחורק, כלומר קנה בו חריטות דמויות סליל על הדופן הפנימית של הקנה, הגורם לקליע לצאת ממנו כשהוא מסתובב סביב ציר סיבוב, וזאת כדי לאפשר שימוש גם בתחמושת בעלת קליע גדול, המאפשר לצוד חיות גדולות יותר. השימוש ברובים אלו לצורך פיזור הפגנות נעשה בדרך כלל באמצעות כדורי גומי.

## מדידת הקליבר

רוב הרובים מסוג זה מתאפיינים בקוטר קנה רחב למדי: 18.5 עד 15.6 מ"מ. לשם השוואה, קוטרו של מקלע כבד 0.5 הוא כ-12.5 מ"מ. קוטר הקנה מושפע ממידה המוכרת כיחידת ה-gauge, שמקורה בתותחים הראשונים שקוטר הקדח שלהם נקבע ביחס למשקל הקליע, שהיה בעבר בעל צורת כדור. למשל, כדור עופרת של 2 gauge שוקל חצי פאונד (227 גרם), וכדור של 10 gauge שוקל עשירית פאונד (45.4 גרם), ולכן קטן יותר. רובה שהקליבר שלו הוא 2 gauge הוא כזה שכדור עופרת שקוטרה כקוטר קנהו הוא חצי פאונד, ואילו רובה שהקליבר שלו הוא 10 gauge הוא כזה שכדור עופרת שקוטרה כקוטר קנהו הוא עשירית פאונד. לכן, הרובה בקליבר 2 gauge בעל קנה עבה ורחב יותר מאשר רובה בקליבר 10 gauge. ההמרה מ-gauge למילימטרים היא מהצורה d_n = c \cdot n^{-1/3} כאשר c הוא קבוע מספרי שכולל יחידות, d_n הוא קוטר הרובה במילימטרים ו-n הוא מספר ה-gauge. בדרך כלל, ככל שהקליבר גדול יותר, עוצמת הירייה גדולה יותר.

## דגמים בולטים
* רמינגטון 870
* בנלי M4
* מוסברג 590
* פראנצ'י SPAS-12
* פראנצ'י SPAS-15
* בראונינג M97
* AA12

## ראו גם
*רובה פילים

## קישורים חיצוניים

* שובו של קצוץ הקנה - מאמר על רובי shotgun מאת אבי מור
* סקירה על רובי ציד מרחבי העולם
* 

*
קטגוריה:רובים
קטגוריה:ציד
ובר

**ובר** הוא התעתיק העברי ל-**Weber** בגרמנית, ל-**וועבער** ביידיש ול-**Webber** באנגלית שמשמעותם "אורג", ומשמשים גם כשמות משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
אלכסנדר הראשון (אפיפיור)

**אלכסנדר הראשון** (בלטינית: **Alexander I**) היה אפיפיור בין השנים 107 עד 115. מקורות שונים מזהים אותו כקדוש מעונה תחת שלטונו של טראיאנוס או אדריאנוס, אך אין עדויות היסטוריות התומכות בטיעון זה, וכלל דומה חל לגבי כל המעשים האחרים המיוחסים לו בחייו, כיוון שהאזכור הראשון שלו בא רק במאה השישית.

לפי ספר האפיפיורים ה"ליבר פונטיפיקליס", אלכסנדר הראשון הוא שהכניס את סיפור הסעודה האחרונה לליטורגיה של המיסה. אולם, במאמרו באנציקלופדיה הקתולית, שולל תומאס ג'וזף שאהאן מסורת זו, שלילה שנתמכת על ידי מומחים קתוליים ושאינם קתוליים. ההערכה היא שחלק זה ב"ליבר פונטיפיקליס" נכתב בסוף המאה החמישית לספירה, במטרה לחזק את מעמדם ושליטתם של ראשי הכנסייה.

על פי המסורת, הועברו שרידי גופתו לפרייסינג שבבוואריה בשנת 834.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-2
קטגוריה:נפטרים ב-116
אווריסטוס

**אווריסטוס** (בלטינית: **Evaristus**), או **אריסטוס**, היה האפיפיור בין השנים 98 או 99 עד 105 או 108.

רק מעט ידוע על חייו. לפי ספר האפיפיורים, הליבר פונטיפיקליס, הוא נולד בבית לחם לאב יהודי, אך נחשב כ"יווני מלידה". הוא נבחר בתקופת שלטון הקיסר דומיטיאנוס, בתקופה בה התרחשה הרדיפה השנייה של הנוצרים.

אווריטוס הניח יסוד לקולגיום לקרדינלים, אשר לימים היה למועצה הבוחרת לכס הקדוש. הוא נחשב על-פי המסורת הקתולית לקדוש מעונה שיום חגו הוא 26 באוקטובר, אף כי אין הוכחה היסטורית לטענה זו. לפי המסורת, הוא קבור קרוב לקברו של פטרוס הקדוש שבקריית הוותיקן. קרוב לוודאי שהשליח יוחנן מת בתחילת תקופת כהונתו של אווריסטוס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים יוונים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-1
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-2
קטגוריה:נפטרים ב-105
הכנסייה האנגליקנית העולמית

**הכנסייה האנגליקנית העולמית** (**Anglican Communion**) היא הארגון העולמי של הכנסיות שהשקפתן הדתית היא אנגליקניזם, זרם בנצרות שהתפתח בכנסיית אנגליה בהדרגה לאחר הרפורמציה, בייחוד מן המאה ה-17. האנגליקניזם הוא פרוטסטנטי בבסיסו, אך חלק ממרכיביו קרובים מאוד למסורת הקתולית, והוא מסווג לעיתים כתנועת ביניים. רוב הכנסיות האנגליקניות בעולם, מחוץ לכנסיית-האם באנגליה, הן תוצאה של פעילות מיסיונרית בריטית. הארכיבישוף מקנטרברי נחשב ל"ראשון בין שווים" בין הבישופים בקומוניון, אך אין לו סמכות מעשית. החברות השונות בקומוניון מצויות באחדות כנסייתית, מלאה, ומכירות בהיררכיה ובתקפות הטקסים של רעותיהן. ישנן כארבעים כנסיות החברות בארגון בכל רחבי תבל, עם כ-85,000,000 חברים בסך הכל.

בתוך הקומוניון העולמי שורר מתח קשה בין שמרנים מן החוגים האוונגליסטיים, שבסיס כוחם מצוי בעיקר בדרום הגלובלי, לבין ליברלים (במובן התאולוגי והחברתי גם יחד), בשאלות של סמיכת נשים לכמורה ולבישופות, היחס ללהט"ב וכדומה. ב-2008 הקימו השמרנים את "האחווה העולמית של האנגליקנים המאמינים" (GAFCON), המונה כנסיות אנגליקניות רבות באפריקה ודרום אמריקה. ב-2025, בתגובה לבחירתה של הארכיבישוף-לעתיד שרה מלאלי, הכריזה "האחווה" על ניתוק קשריה עם כנסיית אנגליה.

## כנסיות חברות ופרובינציות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
## הערות שוליים

*
קטגוריה:הכנסייה האנגליקנית
ארמסטרונג

**ארמסטרונג** הוא שם משפחה אנגלי שפירושו הוא "חזק זרועות" או "חסון".

קטגוריה:שמות משפחה