open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hit Me Hard and Soft: The Tour

**Hit Me Hard and Soft: The Tour** הוא סיבוב ההופעות השביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש, לתמיכה באלבום האולפן השלישי שלה *[[Hit Me Hard and Soft]]* (2024). סיבוב ההופעות הוכרז ב-29 באפריל 2024 והחל ב-29 בספטמבר 2024 במרכז הווידאוטרון בקוויבק סיטי, קנדה וצפוי להסתיים ב-23 בנובמבר 2025 בסן פרנסיסקו, זאת לאחר שבילי הכריזה על חלק שני לסיבוב ההופעות שלה שהיה אמור להיגמר ב-3ארנה בדבלין, אירלנד. אשניקו, פיניאס, נט ואלכס וולף ו-The Marías אמורים לשמש כמופע החימום בסיבוב בצפון אמריקה.

סרט תלת-ממדי נלווה לקונצרטים, המתעד את ההופעות במנצ'סטר ובבימויים משותף של אייליש וג'יימס קמרון, צפוי לצאת לאקרנים בבתי הקולנוע על ידי חברת Paramount Pictures ב-20 במרץ 2026.

## רקע והכרזה
אייליש הכריזה על צאת אלבום האולפן השלישי שלה, *[[Hit Me Hard and Soft]]*, ב-8 באפריל 2024. כמה ימים לפני יציאת האלבום, ב-29 באפריל, היא הכריזה על סיבוב ההופעות "Hit Me Hard And Soft: The Tour". לאחר ההכרזה פורסמה טריילר לסיבוב הופעות בחשבון היוטיוב הרשמי שלה, המורכב מאוסף של סרטונים מהמופעים הקודמים שלה וטיזר של השיר "Lunch", אותו היא העניקה הצצה בעבר במהלך פסטיבל קואצ'לה. היא הכריזה על 81 תאריכים בשלוש יבשות, צפון אמריקה, אוקיאניה ואירופה. ב-30 בספטמבר, הכריזה אייליש על שני תאריכים נוספים לאינגלווד שיתקיימו ב-20 וב-21 בדצמבר בפורום קיה, שכלל לחמש הופעות בעיר.

## רשימת שירים
רשימה זו מייצגת את ההופעה בקוויבק סיטי, ב-29 בספטמבר 2024. היא אינה מייצגת את כל המופעים למשך סיבוב ההופעות.

#"Chihiro"
#"Lunch"
#"NDA"
#"Therefore I Am"
#"Wildflower"
#"When the Party's Over"
#"The Diner"
#"Ilomilo"
#"Bad Guy"
#"The Greatest"
#"Male Fantasy"
#"Skinny"
#"TV"
#"Bittersuite" (מעבר)
#"Bury a Friend"
#"Oxytocin"
#"You Should See Me in a Crown"
#"Guess"
#"Everything I Wanted"
#"Lovely" / "Idontwannabeyouanymore" / "Ocean Eyes"
#"L'Amour de Ma Vie" / "Over Now Extended Edit"
#""
#"Happier Than Ever"
#"Birds of a Feather"

## מופעים

## סרט נלווה
בינואר 2026 הבמאי ג'יימס קמרון הודיע כי מועד יציאת סרט התעודה התלת-ממדי להופעה של אייליש, בשם "Billie Eilish: Hit Me Hard and Soft", נדחה בחודשיים. הסרט צפוי לצאת לאקרנים ב־8 במאי בהפצת פרמאונט, במקום מועד היציאה המקורי שנקבע ל־20 במרץ. לדברי קמרון, הדחייה נועדה לאפשר ליטוש נוסף של העריכה, פיתוח טכנולוגיות תלת־ממד חדשות והוספת קטעים מאחורי הקלעים.

קמרון ואייליש שימשו כבמאים משותפים של הסרט, המתעד את סיבוב ההופעות. אייליש ציינה כי שיתוף הפעולה עם קמרון על הסרט היה עבורה הגשמת חלום, והגדירה את סיבוב ההופעות כאחד האהובים עליה ביותר.

הסרט הופק בשיתוף עם דארק-רום רקורדס, סרטי אינטרסקופ ו־Lightstorm Earth. הצילומים נערכו בין היתר בהופעות במנצ'סטר, אנגליה, במהלך חודש יולי 2025. אייליש מסרה לקהל במנצ'סטר כי חלק מההופעות בעיר שולבו במכוון כחלק מהפקת הסרט התלת־ממדי.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2024
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2025
קטגוריה:סיבובי הופעות של בילי אייליש
קטגוריה:סיבובי הופעות באירופה
קטגוריה:סיבובי הופעות באוסטרליה
קטגוריה:סיבובי הופעות באוקיאניה
קטגוריה:סיבובי הופעות באמריקה הצפונית
קטגוריה:סיבובי הופעות בארצות הברית
קטגוריה:סיבובי הופעות בבלגיה
קטגוריה:סיבובי הופעות בגרמניה
קטגוריה:סיבובי הופעות בהולנד
קטגוריה:סיבובי הופעות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סיבובי הופעות בצרפת
קטגוריה:סיבובי הופעות בקנדה
קוורטט (סרט, 1981)

**קוורטט** (באנגלית: **Quartet רביעייה**) הוא סרט תקופתי צרפתי-בריטי משנת 1981 בבימויו של ג'יימס אייבורי, עם איזבל אג'אני, אלן בייטס, מגי סמית' ואנתוני היגינס בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי רות פראוור-ג'אבוולה והוא מבוסס על רומן בשם זה מאת ג'ין ריס משנת 1928.

מגי סמית' הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי.

איזבל אג'אני הייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר וג'יימס אייבורי היה מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן.

הסרט צולם בפריז ומתאר את החיים של החברה הגבוהה שם בשנת 1927 והיחסים המורכבים בין שני זוגות ממעמד חברתי שונה (רביעייה - קוורטט).

## תקציר העלילה
מריה "מאדו" זלי (איזבל אג'אני) גרה עם בעלה סטפן (אנתוני היגינס) במלון בפריז. השנה היא 1927. מריה מנסה למצוא עבודה כרקדנית אך לא מתקבלת. בעלה עוסק במסחר במוצרים לא חוקיים כמו החרב של נפוליאון. הוא נתפס ונדון לשנת מאסר.

ה.ג'י. היידלר (אלן בייטס) הוא סוחר אמנות אנגלי עשיר שגר בפריז ביחד עם אשתו הציירת לויס (מגי סמית'). היא יודעת שהוא בוגד בה. בדירתם יש חדר נוסף לשם הוא מביא צעירות ומקיים אתם יחסים. לויס יודעת זאת אבל מתעלמת מכך כי אינה רוצה להינתק ממנו. הם מנהלים אורח חיים עשיר ומבלים במסעדות יוקרה יחד עם חבריהם.

היידלר שם עינו במסעדה על מריה ומתחיל לחזר אחריה. עם הזמן היא נענית לו והוא מזמין אותה לגור בחדר הנוסף בדירתם. לויס לא מרוצה אך חוששת להתנגד לבעלה פן יעזוב אותה. מריה מודיעה זאת גם לסטפן האסור והוא מאשר לה.

העניינים מסתבכים והיידלר שוכר לה חדר במלון ומגיע לשם רק עבור קיום יחסים. אנה (שילה גיש) חברה של לויס מגלה למריה על מעלליו של היידלר וכי אחת הבחורות שלו התאבדה בטביעה. אנה משוטטת בפריז ורוצה לקפוץ לנהר הסן אך אזרח אחד מונע ממנה.

לבסוף סטפן משתחרר ועומד לעזוב את צרפת אך מריה לא מצטרפת אליו והיא מעדיפה להמשיך את היחסים עם היידלר.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון לקוורטט 1981, באתר יוטיוב
*איזבל אג'אני ומגי סמית' בקוורטט, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1981
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:פריז בקולנוע
קטגוריה:סרטי ג'יימס אייבורי
פטר הורטון (במאי)

**פטר הורטון** (באנגלית: **Peter Horton**; נולד ב-20 באוגוסט 1953) הוא שחקן ובמאי אמריקאי. בשנים 1987–1991 גילם את דמותו של פרופסור גארי שפרד בסדרת הטלוויזיה "שלושים ומשהו".

## שנותיו הראשונות
הורטון נולד בבלוויו שבמדינת וושינגטון. אביו עסק בענף הספנות. כנער למד בבית הספר התיכוני "רדווד" במחוז מרין שבקליפורניה ובמכללת "פרינסיפה" באילינוי. מאוחר יותר סיים לימודי תואר ראשון בהלחנת מוזיקה מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.

## קריירה
בשנים 1987–1991 גילם את דמותו של פרופסור גארי שפרד בתוכנית "שלושים ומשהו". במהלך תקופה זו כינה אותו מגזין "פיפל" כאחד מ-50 האנשים היפים ביותר בעולם. במרוצת השנים שיחק במספר סדרות טלוויזיה, דוגמת "מקום אחר", *The White Shadow*, "דאלאס", "משפחה שכזו", "בטיפול", "ברימסטון" (תפקיד ראשי) ו-*The Geena Davis Show*.

בשנת 1997 הופיע בגרסה הקולנועית לספר *Into Thin Air: Death on Everest* מאת ג'ון קראקאוור, כשגילם את סקוט פישר, ממנהיגי המטפסים באסון בהר האוורסט ב-1996.

כבמאי עבד במספר סדרות, כגון "המגן", "שלושים ומשהו", "שנות הקסם" ו"להתחיל מחדש". כמו כן, הוא ביים את פיילוטים רבים: "האנטומיה של גריי", *Class of '96*, *Birdland, Dirty Sexy Money*, *The Philanthropist* ו-*Reconstruction*. בשנת 1995 ביים את הסרט הקולנועי "התרופה".

משנת 2010 מונה הורטון למפיק הראשי ולבמאי של "האנטומיה של גריי", המשודרת ב-ABC. ב-2015 חתם על חוזה עם יוניברסל TV. הורטון הוא בעלה של חברת פיקו קריק פרודקשיינס.

## חיים אישיים
בשלהי שנות ה-70 היה בזוגיות עם השחקנית ואלרי הרפר. הורטון היה נשוי פעמיים. נישואיו הראשונים אירעו ב-1981 והיו למישל פייפר, אותה הכיר בשיעורי המשחק של מילטון קצאלס. לאחר שבע שנים החליטו להתגרש. ב-1995 נישא בשנית לניקול דפוטרון. לזוג יש שני ילדים.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה
קטגוריה:במאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
מוזיקת בס

**מוזיקת בס** (באנגלית: **Bass music**) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקת דאנס אלקטרונית ומוזיקת היפ הופ שנוצר בשנות ה-1980, תוך התמקדות בקול של תופי בס ובייסליינים, בדרך כלל באמצעות סינתיסייזרים ומכונות תופים, ובמיוחד רולנד TR-808 . כפי שמציין מקור אחד, יש "רבים סוגים שונים של מוזיקה בס, כל אחד מהם מביא לספין שונה על אחד המרכיבים הרועשים ביותר של המוזיקה".

בין הז'אנרים שהושפעו מהז'אנר ניתן למנות:
* בס האוס
* בייסליין
* דראם אנד בייס
* דאבסטפ
* פוטוורק
* פיוצ'ר בס
* גליץ'
* גקום 
* בס מידטמפו
* מומבהטון
* מוזיקת טראפ EDM
* מוזיקת בס בריטית 
* גראז' בריטי
* ווייב 
* וונקי 
* מיאמי בס

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בס
קטגוריה:שנות ה-1980 במוזיקה
ניהון הידאנקיו

**ניהון הידאנקיו** (ביפנית: **日本原水爆被害者団体協議会**) הוא ארגון שהוקם ב-1956 על ידי היבקושה (יפנים ניצולי הטלת פצצות האטום על הירושימה ונגסאקי). זאת, במטרה ללחוץ על ממשלת יפן, לשפר את התמיכה בקורבנות ועבור שדלנות לביטול הנשק הגרעיני.

פעילות הארגון כללה מתן אלפי עדויות, הוצאת החלטות וערעורים ציבוריים, ושליחת משלחות שנתיות לארגונים בינלאומיים שונים, לרבות האומות המאוחדות, כדי לתמוך בפירוק נשק גרעיני גלובלי.

הארגון  זכה בפרס נובל לשלום לשנת 2024 על "מאמציו ליצור עולם ללא נשק גרעיני, ועל הצגת עדויות לכך שאסור שייעשה אי פעם שימוש נוסף בנשק גרעיני".

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל יפנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:היבקושה
קטגוריה:התנגדות לנשק גרעיני
מוזיקת מחתרת

**מוזיקת מחתרת** היא מוזיקה בסגנון שאינו משתייך למוזיקה הפופולרית, ולעיתים מנוגד לה. מכונה גם **מוזיקת שוליים** או **מוזיקה מחתרתית**.

מוזיקת מחתרת נתפסת כמבטאת חופש ביטוי יצירתי, כנות, אינטימיות ואינדיבידואליות. לעיתים קרובות היא נשמעת שונה מהנוסחאות המסחריות המקובלות במוזיקת פופ.

הכינוי "מוזיקת מחתרת" הוא כינוי מושאל. בדומה למחתרת הפועלת נגד השלטון, מוזיקת מחתרת מנוגדת בדרך כלל למוזיקה הפופולרית, המכונה "מיינסטרים". אמני רוק שפעלו בברית המועצות, בהם ויקטור צוי, בוריס גרבנשצ'יקוב ולהקת קינו, אכן פעלו במשך שנים במחתרת.

מספר סגנונות של מוזיקת פופ ורוק החלו כמוזיקת מחתרת, בהם הגל החדש של ההבי מטאל הבריטי ומוזיקת היפ הופ.

גם שיטות ההפצה של מוזיקת מחתרת הן "מחתרתיות". במאה ה-20 להקות מוזיקת מחתרת נהגו להדפיס ולהפיץ מספר קטן של אלבומים, ומעריציהן התקשו להשיג אותן. הן גם נהגו להופיע במועדונים קטנים, "מחתרתיים", בהם CBGB בניו יורק. מוזיקה זו גם לא הושמעה בתחנות רדיו; בארצות הברית נהגו להשמיע מוזיקת מחתרת רק בערוצי רדיו "מחתרתיים", כמו רדיו אוניברסיטאי.

המושג "מוזיקת מחתרת" איבד מקצת ממשקלו מתחילת שנות ה-2000, מכיוון שקיים מגוון רחב של סגנונות מוזיקה זמין באינטרנט, ואפשר אף לצפות בסרטונים של הופעות חיות במועדונים קטנים.

## היסטוריה
### ארצות הברית ובריטניה
המונח "מוזיקת מחתרת" שימש במהלך השנים לתיאור מגוון של סגנונות מוזיקליים ואמנותיים שפעלו בשוליים של תעשיית המוזיקה בארצות הברית ובריטניה, בהם מוזיקה פסיכדלית בשנות השישים, תרבות הנגד ואמנים היפים. פרנק זאפה הגדיר מוזיקת מחתרת באופן הבא: "מוזיקת המיינסטרים מגיעה אליך, אבל בשביל מוזיקת מחתרת אתה צריך לרדת".

פרנק זאפה והוולווט אנדרגראונד נחשבים לחלוצי מוזיקת הרוק המחתרתית של שנות ה-60 בארצות הברית.

משנות ה-80 והלאה שימש המונח בעיקר לתיאור מוזיקת אינדי שנוצרה על ידי אמנים בחברות תקליטים עצמאיות, לרוב בסוגות הפאנק רוק (Punk rock), נויז רוק, רוק גותי ומוזיקה תעשייתית. בשנים שלאחר מכן התפתחו מספר סגנונות מטאל שהחלו אף הם כמוזיקת מחתרת, בהם דת' מטאל, בלאק מטאל ומטאל קיצוני.

### יוון
תרבות הרבטיקו ביוון הייתה מחתרתית במלוא מובן המילה. משטרת יוון רדפה את המוזיקאים וסגרה את מועדוניהם, ותחנות הרדיו החרימו את מוזיקת הרבטיקו. מועדונים חדשים שנפתחו נשמרו בסוד. במלחמת העולם השנייה אומצה מוזיקת הרבטיקו על ידי פרטיזנים ולוחמי החופש היווניים, והפכה למוזיקת מחאה ולסמל השחרור היווני מעול הכובש הנאצי, ובזמן מלחמת האזרחים ביוון זוהתה כמוזיקה של הקומוניסטים. רק עם תום מלחמת האזרחים הפכה מוזיקת הרבטיקו למיינסטרים, ומאז היא מושמעת רבות בתחנות הרדיו והטלוויזיה.

### ישראל
הרוק הישראלי החל להתפתח בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20, באיחור של למעלה מעשור לאחר שהתפתח בארצות הברית ובבריטניה. בראשיתו נחשב הרוק הישראלי לתת-תרבות והתקיים בעיקר בשוליים ובאנגלית. להקות ואמני הרוק שפעלו באותה תקופה לא קיבלו כמעט סיקור תקשורתי, וכונו "מוזיקת מחתרת", בהם בצלאל יונגרייז, האריות, הצ'רצ'ילים, השמנים והרזים (עם הסולן עוזי פוקס), הסגנונות, הבמה החשמלית (להקתו של הגיטריסט שלמה מזרחי), זהר השביעי (עם המתופף והמלחין זהר לוי), הכוכבים הכחולים (להקתו של גרי אקשטיין) והעכבישים (עם תיקי דיין).

רק לאחר שאריק איינשטיין ולהקת הצ'רצ'ילים הוציאו את האלבום "פוזי" בשנת 1969 (שנחשב בעיני רבים לאלבום הרוק העברי הראשון) חל שינוי בהתייחסות אל הרוק, והוא חדר למוזיקת המיינסטרים ואף ללהקות הצבאיות.

## ראו גם
* מוזיקת מחתרת אסייתית

## הערות שוליים

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:מוזיקת אינדי
לופ (מוזיקה)

במוזיקה, **לופ** (באנגלית: **Loop**) היא טכניקה ספציפית שבה קטע מוזיקה קצר (לעיתים קרובות מספר תיבות) מושמע ברציפות במחזור . טכניקה זו נפוצה בעיקר בהפקת מוזיקה אלקטרונית, הופעות חיות ושכבות רקע מוזיקליות. לופ על קטעים קצרים יוצרת דפוס אוסטינטו בשיר.

ניתן ליצור לופים באמצעות מגוון רחב של טכנולוגיות מוזיקה, לרוב דיגיטליות, כולל פונוגרפים, דוגמי צלילים דיגיטליים, לופרים, סינתיסייזרים, סקוונסרים, מכונות תופים, מכשירי רשמקול ויחידות עיכוב דיגיטלי , ותכנות מוזיקלי באמצעות תוכנות מוזיקה. בעוד שלופים כרוכים בחזרה מוזיקלית, הם מכניים וקבועים יותר, לרוב ללא וריאציה.

בעוד שחזרה מוזיקלית הופיעה במוזיקה של כל התרבויות, המוזיקאים הראשונים שהשתמשו בלופים במובן העכשווי היו מחלוצי מוזיק קונקרט ואלקטרואקוסטיקה של שנות ה-1940, כגון פייר שפר, חלים אל-ד'בע , פייר אנרי, אדגר וארז וקרלהיינץ שטוקהאוזן.

השימוש הראשון בלופים מוקלטים, מדוגמים דיגיטלית במוזיקה הפופולרית הוא באלבום האולפן החמישי של להקת המוזיקה האלקטרונית היפנית Yellow Magic Orchestra , *[[Technodelic]]* .

## קישורים חיצוניים

* What is looping in music? How to use loops in music production, באתר Native Instruments
* What Are Loops in Music? The Alluring Power of Repetition, באתר Unison.audio

קטגוריה:טכניקות מוזיקליות
קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
נגה איילי-דרשן

**נגה איילי-דרשן** (נולדה ב-1976) היא פרופסורית-חברה לספרויות ולשונות המזרח הקרוב הקדום, במחלקה ללשון עברית וללשונות שמיות, בפקולטה למדעי היהדות באוניברסיטת בר-אילן, ראשת מכון קרמר לאשורולוגיה וחקר המזרח הקדום באוניברסיטת בר-אילן. ידועה בעיקר כחוקרת של מיתוס מלחמת אל הסער בים בתרבויות המזרח התיכון הקדום, ובכלל זה במקרא ובתרבות היהודאית.

## קריירה אקדמית
בשנת 2012 הגישה את תזת הדוקטורט שלה באוניברסיטה העברית, על תפוצת הסיפור האוגריתי של מלחמת האל בעל באל ים במקורות ארכאולוגיים במזרח הקרוב הקדום. בשנת 2014, בהיותה חוקרת באוניברסיטת שיקגו, פרסמה מחקרה על מוטיב "האל הנכשל": האל הזוטר המומלך על האלים לצורך המלחמה באל ים ונכשל, בשירת אֻלִיכֻּמִי החורית-חתית ובסיפורים דומים במיתולוגיות העתיקות של המזרח הקדום. ב-2015 הצטרפה למחלקה ללשון העברית וללשונות שמיות באוניברסיטת בר-אילן, ופרסמה פיענוח נוסף של מקורות קדומים בנושא מלחמת אל הסער בים. בשנת 2016 פרסמה את ספרה "ודורך על במתי ים" על מיתוס מלחמת אל הסער בים בתולדות המזרח התיכון הקדום. את גרסת הספר באנגלית פרסמה בשנת 2020.

לימדה בקורסים "מבוא לבלשנות שמית משווה" "המיתוס בספרות המקרא והמזרח הקרוב הקדום", "אכדית למתחילים", "אכדית למתקדמים","ספרות אוגרית והמקרא", "פניקית: שפה ותרבות". בשנת 2018 זכתה במענק מחקר של הקרן הלאומית למדע של ארצות-הברית, לצורך המחקר הפילולוגי-השוואתי בנושא התגבשות סיפור בעל ומות מאוגרית.

## פרסומים
* נגה איילי־דרשן (2016). **ודורך על במתי ים: מלחמת אל הסער בים בספרות המזרח הקדום**. ספריית האנציקלופדיה המקראית, מוסד ביאליק - ירושלים.


* N. Ayali-Darshan, *Dying and Rising Gods: The History of a Mythologem in Western Asia of the Second Millennium BCE* (Kasion 10), Münster, Zaphon, 2024
.
## חיים אישיים
נשואה לפרופ' גיא דרשן, מן החוג לחקר המקרא באוניברסיטת תל אביב, שיחד איתו פרסמה את הספר "המיתולוגיה הכנענית".

## קישורים חיצוניים
* נגה איילי-דרשן באתר אוניברסיטת בר-אילן.
* Noga Ayali-Darshan באתר Academia.edu.
* נגה איילי-דרשן: השעיר לעזאזל ומקבילותיו במזרח הקרוב הקדום, באתר "התורה".
* נגה איילי-דרשן: חג הסוכות: שבעים פרים כנגד שבעים אלים?, באתר "התורה".

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: לשון עברית ולשונות שמיות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1976
מרקלינוס קומס

**מרקלינוס קומס** (ביוונית: Μαρκελλίνος ό Κόμης, נפטר בשנת 534 לערך) היה כרוניקן בשפה הלטינית של האימפריה הרומית המזרחית (הביזנטית). הוא היה אילירי, ובילה את רוב חייו בחצר הקיסרות של הבירה קונסטנטינופוליס. חיבורו היחיד ששרד, הכרוניקה (אנלים), מתמקד באימפריה הרומית המזרחית.

## כרוניקה
הכרוניקה שכתב הייתה המשך ל"תולדות הכנסייה" של אוסביוס. היא מכסה את התקופה שבין השנים 379–534, וסופר לא ידוע הוסיף המשך עד לשנת 566. למרות שחיבורו בלטינית, הוא מתאר בעיקר את ענייני האימפריה הרומית המזרחית, שהשפה המדוברת בה הייתה יוונית.
מידע מסוים על מערב אירופה, שנשאב מ- *Historia adversus paganos* של אורוסיוס ומ- *De viris illustribus* של גנאדיוס ממסיליה , מוצג ככל שהוא מתייחס לקונסטנטינופוליס. הכרוניקה מלאה בפרטים ואנקדוטות על העיר ועל חצר הקיסרות הביזנטית. מרקלינוס היה אורתודוקסי ואין לו דברים טובים לומר על כופרים הנזכרים בחיבורו.

## לקריאה נוספת
* Brian Croke (translation/commentary) and Theodor Mommsen (edition), *The Chronicle of Marcellinus: a translation and commentary*, Sydney: Australian Association for Byzantine Studies, 1995
* Brian Croke, ''Count Marcellinus and His Chronicle'', Oxford University Press, 2001

## קישורים חיצוניים
* Excerpta ex Migne Patrologia Latina: *Vita Operaque*; *Chronicum*
* Marcellinus Comes, האנציקלופדיה הקתולית (1913), ויקיטקסט באנגלית

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-534
קטגוריה:היסטוריונים ביזנטים
קטגוריה:מחברים כותבי לטינית
יוסף מקובסקי

**יוסף איסקוביץ' מקובסקי** (ברוסית: **Ио́сиф Исаа́кович Мако́вский**; 10 בנובמבר 1918 – 24 בדצמבר 1986) היה קצין יהודי סובייטי בחיל השריון של הצבא האדום, שעוטר כגיבור ברית המועצות.

## קורות חיים
נולד בעיר ילניה שבפלך סמולנסק ברוסיה הסובייטית במשפחה יהודית. בשנת 1937 סיים 10 שנות לימוד בבית ספר ובאוקטובר של אותה שנה התנדב לשירות בצבא האדום. בשנת 1939 סיים בית הספר לקציני שריון בעיר אוריול. שירת כמפקד מחלקה בחטיבת טנקים קלים מס' 13. השתתף במלחמת החורף נגד פינלנד. בפברואר 1940, הצטיין במהלך הקרבות ליד ויבורג, כוח של 3 טנקים בפיקודו הצליח לעבור שדה מוקשים ולתקוף סוללת תותחים נגד טנקים, אשר מנעה התקדמות של החטיבה שלו. על כך הוענק לו עיטור גיבור ברית המועצות במרץ 1940. בהמשך שירת כמפקד פלוגת טנקים ביחידת שריון שהוצבה באסטוניה. בתחילת 1941 נשלח ללימודים באקדמיה צבאית במוסקבה.

לאחר פלישת הגרמניה הנאצית לברית המועצות לא הוצב בחזית הלחימה, אלא המשיך את לימודיו באקדמיה. באוקטובר 1941, הופסקו הלימודים ומקובסקי הוצב בחטיבת הטנקים מס' 21 של חזית קלינין בתפקיד מפקד הגדוד. ב-17 באוקטובר 1941 השתתף בפשיטת החטיבה על העיר קלינין, שזה עתה נכבשה על ידי הגרמנים. מקובסקי הוביל את אחד משלושת הכוחות המשולבים (חי"ר ושריון) שפשטו על העיר. הכוח בפיקודו הצליח לפרוץ קווי הגנה של הגרמנים, להיכנס לעיר ולהשמיד עמדות ומחסני תחמושת. למרות האבדות שספג, הצליח להוציא את הכוח מהעיר בסיום הפשיטה ולהובילו אל השטח בשליטת הצבא האדום. במהלך הקרבות נפצע, אך המשיך לפקד על הכוח. על תפקידו בפשיטה לקלינין עוטר בעיטור הדגל האדום. עד ינואר 1942 היה מאושפז בגלל הפציעה.

באפריל - אוגוסט 1942 פיקד על גדוד טנקים כבדים בחזית וורונז'. באוגוסט 1942 נפצע מרסיסי פגז. כשהחלים - נשלח לחזית הדון כמפקד רגימנט טנקים כבדים. נטל חלק במבצע אורנוס - כיתור הארמייה ה-6 הגרמנית בסטלינגרד. בסוף נובמבר 1942 נפצע קשה מאוד, כאשר טנק שלו נפגע. הוא אושפז בבית חולים במוסקבה ועבר תהליך החלמה ושיקום ארוך. באוגוסט 1943 שוחרר מבית החולים והתחיל ללמוד באקדמיה הצבאית של חיל השריון במוסקבה. בתום הלימודים נשאר באקדמיה כמדריך בכיר. בשנת 1952 נשלח לשרת בחצי האי קמצ'טקה כמפקד רגימנט טנקים. בשנת 1956 הועבר לשרת בלטביה. בשנת 1959 מונה לקצין תחזוקה וספקה של דיוויזיית חרמ"ש. בשנת 1961 פרש מן השירות בדרגת פולקובניק.

לאחר הפרישה עבד כמהנדס בטיחות בתעבורה במשרדי ממשלה שונים במוסקבה. בשנת 1985 פרש לגמלאות. נפטר ב־24 בדצמבר 1986. נקבר בבית העלמין קונצבסקויה.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה של יוסף מקובסקי באתר "גיבורי המדינה" 
* ביוגרפיה באתר המוקדש ליהודים, לוחמי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה 

קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:שריונאים סובייטים
קטגוריה:מלחמת החורף: אישים
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב סטלינגרד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין קונצבסקויה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1918
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1986
יוסף גנסיוס

**גנסיוס** (ביוונית: Γενέσιος, בארמנית: Հովսեփ Գենեսիուս) הוא השם המקובל שניתן למחבר הביזנטי האלמוני ממוצא ארמני של הכרוניקה מהמאה ה-10, "על שלטון הקיסרים". שמו הפרטי ניתן לפעמים כ**יוסף**, המאחד אותו עם "יוסף גנסיוס" המצוטט בהקדמה להיסטוריון יואנס סקיליצס. באופן מסורתי, הוא נתפס כבנו או נכדו של פקיד השלטון הבכיר קונסטנטינוס מאניאקס (המאה ה-9).

הכרוניקה נכתבה בחצרו של הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס השביעי. היא נפתחת בשנת 814, מכסה את תקופת האיקונוקלאזם השנייה, ומסתיימת בשנת 886. היא מציגה את האירועים בעיקר מנקודת מבטה של השושלת המקדונית , אם כי עם הטיה פחות בולטת מאשר המחברים של תאופאנס קונטינואטוס, אוסף של כרוניקות אנונימיות ברובן שנועדו להמשיך את חיבורו של תאופאנס המודה.

הכרוניקה מתארת את שלטונם של ארבעת הקיסרים מלאון החמישי ועד מיכאל השלישי בפירוט; ובקיצור יותר את שלטונו של בסיליוס הראשון. הוא משתמש ב"חיי בסיליוס" של קונסטנטינוס השביעי כמקור, אך נראה שהוא הושלם לפני תאופאנס קונטינואטוס, ומספק מידע שאינו קיים ב"קונטינואטוס" או אצל סקיליצס.

## מהדורות מודרניות
* Genesios, Joseph, A. Kaldellis. (trans.) *On the reigns of the emperors.* Byzantina Australiensia, 11. Canberra: Australian Association for Byzantine Studies, 1998 (אנגלית)
* A. Lesmüller-Werner, and H. Thurn, *Corpus Fontium Historiae Byzantinae*, Vol. XIV, Series Berolinensis. Berlin: De Gruyter, 1973 (יוונית)

קטגוריה:היסטוריונים ביזנטים
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-10
תאסונדה דאקט

**תאסונדה בראון דאקט** (באנגלית: **Thasunda Brown Duckett**; נולדה ב-22 ביולי 1973) היא אשת עסקים אמריקאית המשמשת כנשיאה ומנכ"לית של TIAA. היא מנכ"לית לשעבר של Chase Consumer Banking, יחידה בבנק ג'יי פי מורגן צ'ייס, והיא חברה בדירקטוריון של נייקי. דאקט היא גם חברת הוועדה המנהלת של "מועצת העסקים".

## ילדות והשכלה
דאקט נולדה ברוצ'סטר, ניו יורק, ועברה עם משפחתה לטקסס. היא סיימה את לימודיה בתיכון סם יוסטון. דאקט למדה באוניברסיטת יוסטון, שם קיבלה תואר ראשון במימון ושיווק, ובהמשך למדה באוניברסיטת ביילור, שם קיבלה תואר MBA.

## קריירה
בתחילת הקריירה שלה, דאקט כיהנה כמנהלת השווקים המתעוררים בפאני מאי, שם הובילה יישום של אסטרטגיות לאומיות שנועדו להגדיל את שיעור בעלי הבתים בקרב אמריקאים שחורים והיספנים.

במאי 2021, מונתה דאקט למנכ"לית של TIAA (אגודת הביטוח והאנונה של אמריקה), והפכה בכך לאישה השחורה הרביעית בהיסטוריה שכיהנה כמנכ"לית של חברה בפורצ'ן 500, ולאחת משתי נשים אמריקאיות שחורות שהיו אז בראש חברות פורצ'ן 500.

לפני שהצטרפה ל-TIAA, כיהנה דאקט כמנכ"לית של Chase Consumer Banking, שם ניהלה רשת בנקים עם למעלה מ-600 מיליארד דולר בהפקדות ו-50,000 עובדים. קודם לכן הייתה מנכ"לית Chase Auto Finance ומנהלת המכירות הארציות בבנקאות המשכנתאות של Chase, שם ניהלה 4,000 בנקאים למשכנתאות.

ב-2023 דורגה דאקט במקום ה-34 ברשימת "100 הנשים החזקות בעולם" של פורבס ובמקום ה-16 ברשימת הנשים החזקות של פורצ'ן.

דאקט נכללה ברשימת טיים 100 לשנת 2024.

## חברות בדירקטוריונים
בנוסף לתפקידה בנייקי, דאקט מכהנת בדירקטוריונים של ארגונים נוספים כמו Robert F. Kennedy Human Rights, סדנת סזמי, מוזיאון מדליית הכבוד הלאומי, מועדון הכלכלה של ניו יורק, מועצת המבקרים של אוניברסיטת יוסטון, ומועצת הייעוץ של בית הספר לעסקים האנקמר באוניברסיטת ביילור. היא גם חברה במועצת ההנהגה הבכירה, אחוות דלתא סיגמא תטא וארגון ג'ק וג'יל של אמריקה.

## חיים אישיים
דאקט נשואה ואם לארבעה ילדים. היא ייסדה ועומדת בראש קרן ע"ש אוטיס ורוזי בראון, לזכר הוריה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:רוצ'סטר: אישים
קטגוריה:נשות עסקים אמריקאיות
קטגוריה:מנכ"ליות אמריקאיות
קטגוריה:בנקאיות אמריקאיות
קטגוריה:נייקי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת יוסטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יוסטון
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ביילור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ביילור
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1973
Y בלילה

**Y בלילה** הייתה תוכנית טלוויזיה בישראל לנוער ששודרה משנת 2001 עד 2003.

## רקע
התוכנית היא תוכנית ייעוץ ואירוח לצעירים ששודרה בכל יום בלילה. בכל תוכנית העלו לשידור כמה מאזינים, שוחחו איתם וייעצו להם בנושאים שונים, בעיקר בנושאי אהבה וסקס.

התוכנית שודרה בערוץ YTV ב-yes וצולמה באולפני רול בגבעתיים. את התוכנית ערכה אילנית סימן טוב. כשעלתה לשידור ב-2001, הגישו אותה תמיר קמחי, אריק משעלי, ליאון רוזנברג, מורן אייזנשטיין, שירז טל ושירי בן ארי. ב-2003 המגישה שירי בן ארי עזבה את התכנית ובמקומה הגישו שירי הלר ומורן סטויצקי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2001
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
פלך ארכנגלסק

**פלך ארכנגלסק** היה גוברניה של האימפריה הרוסית, שבירתו ארכנגלסק. שטח הפלך היה 842,531 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה 376,126 תושבים נכון לשנת 1903. מבחינת השטח - פלך ארכנגלסק היה לפלך הגדול ביותר של האימפריה הרוסית. הוא גבל בדוכסות הגדולה של פינלנד במערב, בפלך אולונצק בדרום מערב, בפלך וולוגדה בדרום, בפלך טובולסק בדרום מזרח ובאוקיינוס הקרח הצפוני בצפון.

ארכנגלסק הייתה למעשה העיר היחידה בפלך עם כ-21 אלף תושבים. השאר היו עיירות עם פחות מאלפיים תושבים או כפרים קטנים.

הפלך נוסד בשנת 1796 לפי החלטת הקיסרית יקטרינה השנייה לפצל את החלק הצפוני של האימפריה לכמה פלכים, כדי להקל על הניהול האדמיניסטרטיבי של האזור. מבחינה מנהלית הפלך היה מחולק ל־9 אוייזדים. פלך ארכנגלסק התקיים כיחידה מנהלית גם לאחר סופה של האימפריה הרוסית בשנת 1917. הוא פורק רק ב-14 בינואר 1929. על שטחו נוסדו מחוז מורמנסק ומחוז אוטונומי ננץ, חלק מהשטח נכלל במחוז ארכנגלסק ובמחוז אוטונומי קומי.

## אוכלוסייה
רוסים היוו את רוב אוכלוסיית הפלך - 85% מכלל האוכלוסייה. שאר התושבים היו בני העמים הפינו-אוגרים (קומי וקרלים).

באותו מפקד אוכלוסין נספרו בפלך 253 דוברי יידיש, 0.07% מכלל האוכלוסייה.
## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* ערך על פלך ארכנגלסק באנציקלופדיה הרוסית

ארכנגלסק
טל קרסלניק

**טל קרסלניק** (נולדה ב-20 ביוני 1970) היא שחקנית עבר ישראלית.

## ביוגרפיה
בשנת 1986 הצטלמה לשער ראשי בעיתון "לאשה".

בשנת 1989 שיחקה בסרט "סטמפניו" שמבוסס על הרומן קצר של שלום עליכם.

בשנת 1990 הופיעה בסדרת האימה "סיפורים לשעת לילה מאוחרת" ששודרה בערוץ הראשון, שיחקה בפרק "העגיל" גילמה את אוסי, דוגמנית המחפשת עגילים ופוגשת תגרנית זקנה בשוק הפשפשים בשם סימונה (רבקה בכר) המציעה לה זוג יחיד במינו במחיר מצחיק. אוסי מסרבת, ובבוקר למחרת, מגלה שבמשך הלילה אחת האוזניים שלה החלה לצמוח.

בשנת 1991 הופיעה בסדרת הטלוויזיה "תרנגול כפרות" שמבוסס על הרומן קצר של אלי עמיר.

בשנת 1992 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "ביל"ויים".

בשנת 1996 שיחקה בסרט "צעירים לנצח". באותה השנה גם הצטלמה שוב לשער ראשי בעיתון "לאשה".

בשנים 1996–1999 שיחקה בארבעת העונות של אופרת הסבון של ערוץ 2 "כסף קטלני", גילמה את דניאלה אייזנמן.

בעבר קרסלניק שיחקה בתפקיד ראשי בסרט האקשן האמריקאי "CODEBRAKER".

## חיים אישיים

קרסלניק נשואה לגיא בבלי, והחל מ-2009 הם חיים בפלורידה. קרסלניק היא בעלת חברת טל קוסמטיקס - מוצרי איפור טבעיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
Modern Times Rock 'n' Roll

"**Modern Times Rock 'n' Roll**" (בתרגום חופשי לעברית: "**זמנים מודרניים רוקנ'רול**") הוא שיר שנכתב על ידי המוזיקאי הבריטי רוג'ר טיילור עבור להקתו קווין. השיר מהווה לרצועה השביעית באלבום הבכורה שלה משנת 1973, *[[Queen (אלבום)|Queen]]*.

## כתיבה והקלטה
השיר הוקלט בספטמבר 1972 באולפני טריידנט בלונדון, באותה תקופה בה הוקלטו שאר השיריo שהופיעו ב-*Queen* (למעט "The Night Comes Down"). בניגוד לרוב שירי האלבום, תפקיד הזמרה בשיר מבוצע על ידי טיילור עצמו, ולא על ידי סולן הלהקה, פרדי מרקיורי. ג'ון אנתוני, אחד ממפיקיה של הלהקה הקליט קולות רקע עבור השיר.

קווין הקליטה שתי גרסאות חיות של השיר עבור תאגיד השידור הבריטי. הגרסה הראשונה הוקלטה בדצמבר 1973, והייתה דומה מאוד למקור. זו שודרה לראשונה בתוכנית הרדיו של ג'ון פיל, ומאוחר יותר, נכללה באלבום ההופעה השלישי של הלהקה משנת 1989, *[[At the Beeb]]*. הגרסה השנייה הוקלטה בפברואר 1974 ושודרה לראשונה בתוכנית הרדיו של בוב האריס. מאוחר יותר, נכללה באלבום ההופעה העשירי שלה משנת 2016, *[[On Air]]*.

## משתתפים
### קווין
* פרדי מרקיורי – קולות רקע
* בריאן מיי – גיטרה
* רוג'ר טיילור – תופים, זמרה
* ג'ון דיקון – בס

### משתתפים נוספים
* ג'ון אנתוני – קולות רקע

## מהדורת 2024
ב-11 בספטמבר 2024, הודיע גיטריסט הלהקה בריאן מיי כי הלהקה תוציא לאור את *Queen I Collector's Edition* – גרסה מחודשת ומורחבת של אלבום הבכורה שלה משנת 1973. יחד עם הודעה זו, הוציאה לאור סינגל הכולל גרסה מחודשת של השיר "The Night Comes Down". חודש לאחר מכן, ב-11 באוקטובר, הוציאה הלהקה סינגל נוסף בשם "Modern Times Rock 'n' Roll – 2024 Mix". בדומה לקודמו, סינגל זה הוא גרסה מחודשת של השיר.

### רשימת השמעה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים מ-2024
קטגוריה:שירי קווין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רוג'ר טיילור
קטגוריה:שירי מטאל
קטגוריה:שירי רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
מועצת הביטחון הפדרלית (גרמניה)

**מועצת הביטחון הפדרלית** (בגרמנית: **Bundes sicherheitsrat – BSR**) היא ועדת קבינט שרים קבוע של הממשלה הפדרלית האמון על קביעת מדיניות הביטחון הלאומי של גרמניה. המועצה אחראית על ניסוח האסטרטגיה הביטחונית של המדינה, תוך שיתוף פעולה הדוק עם כלל גופי הממשלה הפדרלית. קנצלר גרמניה הוא יושב ראש הוועדה.

## היסטוריה
מועצת הביטחון הפדרלית הוקמה בשנת 1955, בעקבות הצעה של השר הפדרלי למשימות מיוחדות דאז, פרנץ יוזף שטראוס. המטרה הייתה להבטיח שביטחון המדינה לא יהיה תלוי רק בצבא, אלא יתבסס על שיתוף פעולה בין-משרדי רחב. בשנת 1969 שונה שמה של המועצה ל"מועצת הביטחון הפדרלית".

## תפקידים וסמכויות
* **קביעת כיוון אסטרטגי:** מועצת הביטחון מגדירה את היעדים ארוכי הטווח של מדיניות הביטחון והחוץ הגרמנית ומתווה את הדרכים להשגתם.
* **תיאום בין-משרדי:** הגוף אחראי על תיאום המדיניות הביטחונית בין משרדי הממשלה השונים, כגון משרדי החוץ, ההגנה והאוצר.
* **פירוק ובקרת נשק:** מועצת הביטחון הפדרלית אחראית על אישוור ותיאום מדיניות ייצוא נשק וכן רכישת נשק ממדינות זרות.
* **סודיות:** דיוני המועצה מתנהלים בסודיות, על מנת לאפשר דיון פתוח וגמיש בנושאים רגישים.

## הרכב המועצה

## ראו גם
* ועדת הקבינט לביטחון לאומי של אוסטרליה
* המועצה לביטחון לאומי של הממלכה המאוחדת
* הקבינט המדיני-ביטחוני (ישראל)

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלת גרמניה
קטגוריה:גרמניה: צבא וביטחון
קטגוריה:גרמניה: יחסי חוץ
קטגוריה:קנצלר גרמניה
פראסדה

שמאל|ממוזער|250px|מנחת "נאיוודיה" המוצעת ל ב"סרי מאיה צ'נדרודיה מנדיר" ב, הודו
**פראסדה** (בסנסקריט: ** प्रसाद**, בתעתיק : **Prasāda**), **פראסד** או **פראסדאם** היא מנחה דתית בהינדואיזם. לרוב פראסדה הוא אוכל צמחוני שבושל במיוחד עבור מאמינים לאחר שבח והודיה לאל. "מהאפראסדה" (קרויה גם בהאנדרה), הוא המזון המקודש המוצע לאל ב, אשר לאחר מכן מחולק ונאכל על ידי כל המאמינים.

פראסדה קשורה קשר הדוק למונח נאיוודיה. האוכל המוצע לאל נקרא נאיוודיה, ואילו המזון הקדוש שהוקדש והוחזר על ידי האל כברכה נקרא פראסדה.

## אטימולוגיה
פראסדה נגזרת מהפועל פראסד המורכב מהפועל सद् (עצוב - לשבת, להתגורר) שראשיתו הוא प्र (פרא - לפני, מלפנים) ומשמש כפועל סופי प्रसीदति (פראסידטל - מתגורר, מנהיג, משביע רצון או מעדיף וכו'). זה מציין כל דבר, בדרך כלל מזון, המוצע לראשונה לאל או לקדוש ולאחר מכן מופץ בשמו או בשמה למאמיניהם או לאחרים כסימן מבשר טובות.

"פראסדה" מתורגם לפעמים כמתנה או חסד אלוהי.

## מנהגים
ימין|ממוזער|250px|מהאפראסאד של לורד קרישנה ורדהא
[שמאל|ממוזער|250px|"נאיוודיה" המוצעת ב[פוג'ה ביתית במערב בנגל, הודו]]
[שמאל|ממוזער|250px|מנחת תוצרת טרייה לפני הבישול. [טמיל נאדו, הודו]]
הפראסדה אמורה להיאכל על ידי הנוכחים כמנחת קודש. המנחה עשויה לכלול אוכל מבושל, פירות, מגדנות וממתקים. בדרך כלל מוצע אוכל צמחוני ומחולק מאוחר יותר למאמינים הנמצאים במקדש. לפעמים המנחה הצמחונית הזו לא תכלול פריטים אסורים כמו שום, בצל, פטריות וכו'.

מזון שאינו צמחוני אסור בחלק מהמקדשים. מנחת פריטי מזון מהווה חלק מה, כלומר שירותים לאלים הינדים במסורות הינדיות רבות, אך אינה אוניברסלית. ה (סמל) נערץ כישות חיה שמוצעים לה בין היתר מזון, פירות ואגוז אריקה.

למקדשים יש בדרך כלל שגרות פולחן מחמירות יותר הכוללות מנחות "נאיוודיה" מספר פעמים ביום. רוב המקדשים מאפשרים רק לפוג'רים מאומנים לבשל את ה"נאיוודיה". מנת "נאיוודיה" המוצעת ישירות לאל נחשבת כפראסדה, שהאל "נהנה" ממנה. זה יכול להיחשב כמנחה סמלית ולא מילולית.

מנחות מזון במקדשים הביתיים פשוטות יחסית מאלו המוצעות במקדשים הינדים. נוהג נפוץ הוא לערבב את הפראסדה בחזרה לתוך האוכל הנותר לפני שאוכלים אותה.

אסור בתכלית האיסור לטעום במהלך ההכנה או לאכול את "נאיוודיה" לפני שמציעים אותה לאל. המזון מונח תחילה לפני האל ונאמרות תפילות ספציפיות עם טקסים נלווים. לאחר מכן, האוכל נחשב כמי שבורך על ידי האל, והפך רשמית לפראסדה המקודשת.

במובן החומרי שלה, פראסדה נוצרת על ידי תהליך של נתינה וקבלה בין מאמין אנושי לאל. לדוגמה, המאמין מעניק מנחה של משהו חומרי כגון פרחים, פירות או ממתקים. לאחר מכן האל "נהנה" או טועם מעט מהמנחה. החומר המקודש כעת על ידי האל נקרא פראסדה והוא מתקבל על ידי המאמין כדי לאכול אותו, ללבוש אותו וכו'. זה עשוי להיות אותו חומר שהוצע במקור או חומר שהוצע על ידי אחרים ולאחר מכן מופץ מחדש למאמינים אחרים. במקדשים רבים מחולקים למאמינים כמה סוגים של פראסדה (למשל, אגוזים, ממתקים).

מנחת מזון ולאחר מכן קבלת פראסדה היא מרכזית בפולחן הפוג'ה. כל מזון שמוצע באופן פיזי לצלם האל או בשקט בתפילה נחשב לפראסדה.

בסיקיזם מגישים לקהילה  לאחר התפילה וקריאת הכתובים. הפרשד מייצג את אותם ערכים כמו ה"" בכך שהוא מוגש לכולם ללא אפליה.

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:הינדואיזם
קטגוריה:המטבח ההודי
האישה השומרונית בבאר

[ממוזער|265x265 פיקסלים|ציור הסצנה בידי [גוארצ'ינו, סביב 1640–1641.]]
[ממוזער|265x265 פיקסלים|ציור הסצנה בידי [אניבלה קראצ'י בגלריית האמנות של בררה  במילאנו]] 
**האישה ה[[שומרונים|שומרונית]] בבאר** היא דמות המופיעה בבשורה על פי יוחנן. בפרק ד' מתוארת השיחה של ישו איתה בבאר יעקב שעל יד שכם.

## הפרק
ישו מגיע אל הבאר לאחר שעזב את יהודה והיה בדרכו חזרה לגליל. בזמן שישב לנוח ליד הבאר, באה אישה מקומית וביקש ממנה מים, בקשה שהפתיעה אותה, שכן לא הייתה יהודיה והייתה איבה בין היהודים לשומרונים באותה התקופה. ישו מבשר לה שהוא המשיח, דבר שטרם הצהיר עליו בגלוי בפני אחרים:

### פרשנות
חוקרים טוענים כי הסצנה שבה פוגש ישו את האישה דומה בתחילתה לסצנות דומות במקרא שהתרחשו על יד באר, לדוגמה של יעקב ורחל, על מנת שתהיה מוכרת לקוראים יהודים.

## בתרבות
האישה השומרונית והדו־שיח שהתקיים בינה לבין ישו תוארו בציורים ופסלים רבים, וכן הוזכרו במספר שירים.

קובץ:Angelika Kauffmann - Christus und die Samariterin am Brunnen -1796.jpeg|אנג'ליקה קאופמן, 1796.
קובץ:The Samaritan woman (c.1919), by Ettore Tito.jpg|אטורה טיטו, 1919.
קובץ:Siemiradzki-Chrystus i Samarytanka.jpg|הנריק סימירדזקי, 1889.
קובץ:Carl Heinrich Bloch - Woman at the Well.jpg|קרל בלוך, 1872.


## ראו גם
* באר יעקב (שכם)
* השומרוני הטוב

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שזהותם אינה ידועה
קטגוריה:הברית החדשה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:שומרונים
נתרן גופרי

נתרן גופרי (Sodium Sulfide) הוא תרכובת של נתרן וגפרית שנוסחתה Na2S, לרוב מופיעה כהידרט Na2S*9H2O. הגבישים הטהורים שקופים אבל בדרגת ניקיון נמוכה החומר צהוב בשל המצאות גפרית.

נתרן גופרי מיוצר בתעשייה בחיזור נתרן גופרתי באמצעות פחם

 Na2SO4 + 2C -> Na2S + 2CO2

במעבדה ניתן להכין את החומר בתגובת נתרן מתכתי עם גפרית באמוניה או בטטרה הידרופוראן בקטליזה של נפתלן.

בתמיסה מיימית יוד הסולפיד S^{2-} נמצא בשיוי משקל העם החומצה המצומדת HS^- ועם מימן גופרי H2S כך שתמיסת נתרן גופרי במים אינה יציבה בשל איבוד מימן גופרי לאטמוספירה.

בחימום עם חמצן ופחמן דו-חמצני מתקבל נתרן פחמתי וגופרית דו-חמצנית

2Na2S + 3O2 +2CO2 -> 2Na2CO3 + 2SO2

בחמצון במי חמצן מתקבל נתרן גופרתי Na2S + 4 H2O2 → 4 H2O + Na2SO4

השימוש העיקרי בנתרן גופרי הוא בתהליך קרפט ( kraft process ) בייצור נייר מעץ. תפקיד החומר לסייע בפירוק הליגנין, יוני הגפרה S^{2-} או יוני HS^- משמשים כנוקלאופילים בשבירת הפולימר.

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:נתרן: תרכובות
האספה הכללית של אוהיו

**בית המחוקקים של אוהיו** (באנגלית: **Ohio General Assembly**) הוא בית המחוקקים של אוהיו והרשות המחוקקת במדינה זו. בית המחוקקים מורכב מהסנאט של אוהיו – הבית העליון – המורכב מ-99 סנאטורים, ומבית הנבחרים של אוהיו – הבית התחתון – המורכב מ-99 חברים. שני בתי בית המחוקקים מתכנסים בבירת המדינה, קולומבוס.

## היסטוריה
בית המחוקקים התכנס לראשונה בצ'יליקות'י , אז בירת אוהיו, ב-1 במרץ 1803. החוקה השנייה של אוהיו, שנכנסה לתוקף ב-1851, נטלה מחברי בית המחוקקים את היכולת לבחור את פקידי הרשות המבצעת בממשלה המדינתית, והעניקה זאת לידי הבוחר. החוקה הגדירה מעין נוסחה, מסובכת-מה, שחילקה את מחוזות אוהיו ומספר המושבים בשני בתי בית המחוקקים, והשתנתה משנה לשנה.

בשנת 1903 שונתה שיטת החלוקה בעקבות "תיקון האנה" (על שם מארק האנה) שהעניק למושל אוהיו סמכות וטו על החלטות בית המחוקקים אשר ניתנת לעקיפה ברוב של שני שלישים בשני בתי בית המחוקקים. בכינוס החוקתי האחרון שנערך באוהיו ב-1912, הוענקה למושל הסמכות להטיל וטו חלקי על סעיפים ספציפיים בהצעות חוק, ובמקביל הפחיתה את הרוב הדרוש לעקיפת וטו רגיל לשלוש חמישיות. ב-1956 התקיים משאל עם ובו הוארכה תקופת סנאטורים משנתיים לארבע שנים.

תיקון האנה, שהבטיח לכל מחוז באוהיו לפחות נציג אחד, הבטיח שהאזורים הכפריים במדינה ישלטו בבית המחוקקים. עם זאת, פסיקות אחדות של בית המשפט העליון של אוהיו בעניין העיקרון "קול אחד לכל אחד", חייבו חלוקה יחסית פר אוכלוסייה. אי לכך, ב-1964 התקיימה חלוקה מחדש של מחוזות הבחירה באוהיו. החל מבחירות 1966 נקבע מספר המושבים כדלקמן: 99 חברי סנאט ו-33 חברי בית נבחרים.

במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 חתרו פעילים שונים במפלגה הרפובליקנית של אוהיו לעיגון בחוק של הגבלת כהונה. ב-1992 התקיים משאל עם נוסף אשר קבע הגבלת כהונה של שמונה שנים רצופות בתפקיד: ארבע קדנציות רצופות בבית הנבחרים או לחלופין שתי קדנציות רצופות בסנאט. שנות כהונה נחשבות רצופות אם מפרידות ביניהן פחות מארבע שנים. חבר בית המחוקקים לשעבר שכיהן שמונה שנים הופך מחדש לכשיר להיבחר לאחר ארבע שנים מחוץ לשירות הציבורי.

## מינויים
בית הנבחרים של אוהיו והסנאט של אוהיו משתמשים בשיטות מעט שונות למילוי מושבים לא-מאוישים. בשני הבתים נבחר תחילה מחליף על ידי חברי הגוף הרלוונטי המזוהים עם אותה מפלגה כמו החבר הנעדר. בבית הנבחרים יכהן המחליף למשך שארית הקדנציה. בסנאט, המחליף יכהן את שארית הקדנציה רק אם האינטררגנום התרחש לאחר 20 החודשים הראשונים של כהונת הסנאט בת ארבע השנים. אם המשרה הפנויה הנוצרה במהלך 20 החודשים הראשונים של הקדנציה, אזי תתקיימנה בחירות מיוחדות במקביל לבחירות הסדירות הנערכות אחת לשנתיים בכל המדינה. המחליף שנבחר על ידי חברי המפלגה יכהן במקרה זה עד סוף דצמבר שלאחר הבחירות המיוחדות, כאשר הזוכה בבחירות עצמן ימלא את שארית הקדנציה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

אוהיו
קטגוריה:אוהיו
קרמה (נוביה)

**קרמה** הייתה עיר הבירה של תרבות קרמה ושכנה בשטחה של סודאן של ימינו לפני לפחות 5,500 שנה. קרמה הוא אחד האתרים הארכאולוגיים הגדולים ביותר בנוביה העתיקה. לאורך עשרות שנים התקיימו בה חפירות נרחבות ומחקר ענף, כולל מציאת אלפי גלופות, קברים וחשיפת רובעי המגורים של העיר המרכזית המקיפה את הדפופה המערבית, מקדש מלבני בוץ שבו נערכו טקסים.

ההתיישבות הראשונה במקום הייתה של ציידים-לקטים בתקופה המזוליתית, כ-10,000 שנים לפני זמננו. בין 5150–5550 לפני הספירה, היה האתר נטוש ברובו, אולי בגלל ירידה בזרימת הנילוס במהלך תקופה זו. הפסקה שנייה בהתיישבות התרחשה בין 3450–4050 לפני הספירה, ככל הנראה כתוצאה מזרימה מינימלית מהנילוס הלבן. בסביבות שנת 3000 לפני הספירה התפתחה חקלאות והחלה מסורת תרבותית סביב קרמה. קרמה התפתחה מאוחר יותר למרכז עירוני גדול שנבנה סביב מקדש טיט גדול הידוע בשם הדפופה המערבי, אשר נבנה לאחר 1750 לפני הספירה. בין השנים 1550–2550 לפני הספירה הוקמה חברה ממלכתית, כאשר התיעוד הארכאולוגי מעיד על ירידה משמעותית בגידול הבקר בסביבות 1750 לפני הספירה. עדויות לייצור ועיבוד נחושת  מופיעות בין השנים 2200–2000 לפני הספירה בקירוב. כעיר בירה וכמקום קבורה מלכותית, קרמה שופכת אור על המבנה החברתי המורכב שהתקיים בחברה זו.

## תקופות התיישבות
* טרום קרמה (בערך 3500–2500 לפני הספירה) ללא שלב תרבות קבוצה C.
* קרמה המוקדמת (בערך 2500–2050 לפני הספירה) תרבות קבוצה C שלב Ia–Ib
* קרמה התיכונה (בערך 2050–1750 לפני הספירה) תרבות קבוצה C שלב Ib–IIa
* קרמה הקלאסית (בערך 1750–1580 לפני הספירה) תרבות קבוצה C שלב IIb–III
* קרמה הסופית (בערך 1580–1500 לפני הספירה) תרבות קבוצה C שלב IIb–III
* קרמה המאוחרת – 'הממלכה החדשה' (בערך 1500–1100? לפני הספירה)

## חפצי קרמה
[ממוזער|שמאל|220px|פסלי [פרעה|פרעונים מהשושלת העשרים וחמש הנובית של מצרים התגלו ליד קרמה. מוצגים במוזיאון קרמה.]]
בשנת 1700 לפני הספירה, התקיימה בקרמה אוכלוסייה של לפחות 10,000 איש. חפצי האמנות של קרמה שונים מאלו של מצרים העתיקה בנושא ובקומפוזיציה, ומאופיינים בכמויות נרחבות של פאיאנס כחול, שהקרמנים פיתחו טכניקות לעבודה איתם ללא תלות במצרים, ובעבודתם עם קוורציט מזוגג ושיבוצים אדריכליים.

### בית הקברות של קרמה וקברי המלוכה
בקרמה ישנו בית קברות עם למעלה מ-30,000 קברים. בית הקברות מראה תבנית כללית של קברים גדולים המוקפים בקברים קטנים יותר, דבר המצביע על ריבוד חברתי. האתר כולל בגבולו הדרומי תלי קבורה, כאשר קוטרם של ארבעה מהם הוא עד 90 מטרים. מאמינים כי אלו הם קבריהם של המלכים האחרונים של העיר, שחלקם מכילים מוטיבים ויצירות אמנות המשקפות אלוהויות מצריות כמו הורוס. בדרך כלל, ניתן להבחין בהשפעה מצרית בקבורות רבות, במיוחד בכל הנוגע לראיות חומריות כגון כלי חרס וכלי קבר. לדוגמה, קרמיקה מצרית מאווריס בתקופת ביניים השנייה, כגון כלי תל אל-יהודיה, שהתגלתה בתוך קברי קרמה. בנוסף, חפצים כגון חותמות חרפושית וקמעות באופן נרחב, מה שמעיד על סחר רב עם מצרים העתיקה כמו גם חילופי רעיונות תרבותיים. בית הקברות שימש גם לקבורת מלכי השושלת העשרים וחמש או "נפאטה" של ממלכת כוש מנוביה העליונה (הדרומית).

## ראו גם
* תרבות קרמה
* ג'בל ברקל ואתרי אזור נפאטה

## קישורים חיצוניים


* Kerma website Official website of the Swiss archeological mission to Sudan (Mission archéologique suisse au Soudan)
* Kerma Culture A museum gallery at the University of Chicago Oriental Institute


## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים העתיקה: ערים
מיכאל קריטובולוס

**מיכאל קריטובולוס** (ביוונית: Μιχαήλ Κριτόβουλος; בערך 1410 – בערך 1470) היה פוליטיקאי, מלומד והיסטוריון יווני. הוא ידוע כמחבר היסטוריה של הכיבוש העות'מאני של האימפריה הרומית המזרחית (הביזנטית) תחת הסולטאן מהמט השני. חיבורו של קריטבולוס, יחד עם כתביהם של דוקס, לאוניקוס כלקוקונדילס וגאורגיוס ספרנצס, הוא אחד המקורות העיקריים לנפילת קונסטנטינופוליס בשנת 1453.

## ביוגרפיה
שם הולדתו של קריטובולוס היה מיכאל **קריטופולוס** (Κριτόπουλος). הוא שינה את שם המשפחה היווני המודרני הזה ל"קריטובולוס" בעל הצליל הקלאסי יותר, בהתייחס לדמות בשם זה בדיאלוגים של אפלטון.

הוא השתייך למשפחה של בעלי אדמות באי אימברוס. בשנות ה-50 של המאה ה-15 הוא היה מנהיג פוליטי מקומי של האי ומילא תפקיד פעיל במסירה השלווה של אימברוס, לימנוס ותאסוס לידי העות'מאנים לאחר ההתמוטטות הסופית של האימפריה הביזנטית.

## חיבוריו
מאוחר יותר כתב את החיבור "היסטוריה" בחמישה ספרים. זהו תיאור היסטורי על עלייתם של העות'מאנים והכיבוש הסופי של שארית האימפריה הרומית המזרחית. חלקו העיקרי הוא ביוגרפיה של הסולטן העות'מאני מהמט השני, הכובש, שגם לו הוקדש החיבור. בכתיבתו תחת השלטון העות'מאני, הביע קריטובולוס הערצה למהמט בחיבורו, ושילב בו אבל על האובדן היווני יחד עם השלמה עם העברת השלטון לטורקים העות'מאנים , שאותה פירש כאירוע היסטורי עולמי שנגזר משמיים.

בכך לקח קריטובולוס כמודל ספרותי את חיבוריו של פלוויוס יוספוס, ההיסטוריון היהודי שתיאר את חורבן ירושלים בידי הרומאים. הטקסט שלו הוא התיאור ההיסטורי המפורט ביותר של העשור הראשון של השלטון הטורקי בקונסטנטינופוליס, כולל המאמצים העות'מאניים של בנייתה ואכלוסה מחדש של העיר. החתימה של הטקסט שלו נשמרה בספריית הסרייל באיסטנבול. הוא השתמש בתוקידידס כמודל ל"היסטוריה" שלו.

## מהדורות
* Karl Wilhelm Ludwig Müller, *Fragmenta Historicorum Graecorum*, vol. 5, 1873.
* Diether R. Reinsch (ed.), *Critobuli Imbriotae historiae.* (Corpus Fontium Historiae Byzantinae 22). Berlin: de Gruyter, 1983.
* Diether R. Reinsch and Photini Kolovou (ed. and transl.), *Κριτοβούλου του Ιμβρίου Ιστορία.* Athens: Kanaki, 2005.

קטגוריה:נפטרים ב-1470
קטגוריה:ילידי 1410
קטגוריה:היסטוריונים ביזנטים
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
דייוויד ג'ייקובס (אתלט)

**דייוויד הנרי ג'ייקובס** (באנגלית: **David Henry Jacobs**; 30 באפריל 1888 - 6 ביוני 1976) היה אצן יהודי-ולשי, אלוף אולימפי בריצת שליחים 4x100 מטר ובכך היה ליהודי הבריטי הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית.

## ביוגרפיה
ג'ייקובס נולד וגדל בקרדיף, ויילס. בנם של ג'ון ג'ייקובס (לשעבר יעקב), שהיה סוחר מלונדון. זכה פעמים רבות בתואר אלוף ויילס, אך לא הצליח לזכות בתואר אליפות בריטניה.

### 1912
בתחרות שנערכה בלונדון ב-22 ביוני הוא קבע בריצת 100 יארד שיא אישי חדש של 10.0 שניות ובריצת 200 מטר שיא אישי חדש נוסף של 21.9 שניות.

#### אלוף אולימפי
באולימפיאדת סטוקהולם הוא זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מרט ביחד עם הנרי מקינטוש, ויקטור ד'ארצ'י וווילי אפלגארת' בתוצאה של 42.4 שניות, לפני שוודיה (42.6 שניות). בשלב רבע הגמר הוא השווה בריצת 100 מטר את השיא האולימפי בתוצאה של 10.8 שניות ועלה לשלב חצי הגמר, שבו סיים שני במקצה שלו אחרי אלווה מאייר מארצות הברית (10.7 שניות) ולא עלה לריצת הגמר. בשלב רבע הגמר בריצת 200 מטר הוא סיים ראשון במקצה שלו בתוצאה של 23.2 שניות ועלה לשלב חצי הגמר, שבו סיים שני במקצה שלו אחרי רלף קרייג מארצות הברית (21.9 שניות) שזכה במדליות הזהב בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר.

ג'ייקובס פרש מספורט תחרותי לאחר מלחמת העולם הראשונה.

הוא נפטר בל'אנדידנו, גוויניד' בהיותו בן 88, בזמן חופשה בלונדון. נקבר בבית קברות יהודי, באיסטהאם, לונדון. בזמן מותו היה למדליסט הזהב האולימפי הוותיק ביותר בבריטניה.

## שיאים אישיים
* ריצת 100 מטר: 10.8 שניות (1912)
* ריצת 200 מטר: 21.9 שניות (1912)
* ריצת 400 מטר: 49.8 שניות (1913)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אצנים בריטים
קטגוריה:אצנים יהודים
קטגוריה:אלופים אולימפיים בריטים: אתלטיקה
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4x100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1888
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1976
כלודולף ממץ

**כלודולף** (Chlodulf או **כלודולד**, Clodould; 605 – 8 ביוני 696 או 697, אחרים אומרים 8 במאי 697) היה הבישוף של מץ בערך משנת 657 עד שנת 697.

## חייו
כלודולף היה בנו של ארנולף, הבישוף של מץ, ואחיו של אנסגיזל, המאיורדומוס של אוסטרזיה.
לפני הסמכתו התחתן כלודולף עם אישה לא ידועה והוליד בן בשם אונולף (Aunulf).

בשנת 657 הוא הפך לבישוף של מץ, יורשו השלישי של אביו, אף על פי שהיה לו מוניטין של כפירה בצעירותו. הוא כיהן בתפקיד זה 40 שנה. במהלך תקופה זו הוא עיטר בשפע את הקתדרלה סטפן הקדוש. הוא גם היה בקשר הדוק עם גרטרוד מניוול , אחותה של בגה, אשת אחיו.

הוא נפטר במץ ונקבר בכנסיית ארנולף הקדוש. בניוול  הוא זכה להערצה מקומית כ"קלו הקדוש" (Clou), במיוחד בגלל הקשר שלו לגרטרוד הקדושה.
יום החג שלו הוא 8 ביוני.

## קישורים חיצוניים
* Rev. Alban Butler (1711–73) (1866), *The Lives of the Saints*, vol. VI: June 8: St. Clou, or Clodulphus, Bishop of Metz, Confessor, Bartleby.com

## הערות שוליים

קטגוריה:השושלת הקרולינגית
קטגוריה:בישופים
קטגוריה:ילידי 605
קטגוריה:פרנקים
קטגוריה:פיפינידים
אנסגיזל

**אנסגיזל** (**Ansegisel**; בערך 602 או 610 – נרצח לפני 679 או 662) היה בנו הצעיר של ארנולף, הבישוף של מץ.

הוא שירת את סיגברט השלישי מלך אוסטרזיה (634–656) כ"דומסטיקוס" (*domesticus*). בזמן כלשהו לפני שנת 679, הוא נהרג בריב על ידי אויבו גונדווין (Gundewin).

באמצעות בנו פפין (האמצעי), הפכו צאצאיו של אנסגיזל למלכים פרנקים ושלטו על האימפריה הקרולינגית.

אנסגיזל היה נשוי לבגה, בתו של פפין הזקן, מתישהו לאחר שנת 639. נולדו להם הילדים הבאים:
* פפין האמצעי (635 או 640 – 16 בדצמבר 714), שלימים יהיה המאיורדומוס של אוסטרזיה.
* מרטין מלאן  (647–680) (אם כי זה שנוי במחלוקת).
* קלוטילדה מהרסטל  (650–699), נישאה למלך תיאודריך השלישי מלך נויסטריה.

## לקריאה נוספת
* Constance Brittain Bouchard, *Rewriting Saints and Ancestors: Memory and Forgetting in France, 500-1200*, Chapter 7: Creation of a Carolingian Dynasti, University of Pennsylvania Press, 2014, pp. 106-125

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים במאה ה-7
קטגוריה:פרנקים
קטגוריה:ילידי המאה ה-7
קטגוריה:פיפינידים
לסלי אודום ג'וניור

**לסלי לויד אודום ג'וניור** (באנגלית: ****; נולד ב-6 באוגוסט 1981) הוא שחקן, זמר ופזמונאי אמריקאי. אודום נודע במיוחד בזכות גילום דמותו של ארון בר במחזמר המצליח "המילטון", תפקיד עליו זכה בפרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזמר ובפרס גראמי על אלבום המחזמר הטוב ביותר. תפקיד זה אף זיכה אותו במועמדות לפרס אמי על משחקו בגרסה המוסרטת של המחזמר ששודרה בדיסני+.

## ביוגרפיה
אודום נולד בקווינס, ניו יורק, וגדל בפילדלפיה. אביו, לסלי לויד אודום, עסק במכירות. במהלך ילדותו, שר במקהלת הכנסייה המקומית. הוא למד בבית ספר תיכון לאמנויות בפילדלפיה, והמשיך ללימודי תואר ראשון בתיאטרון באוניברסיטת קרנגי מלון.

### קריירה
את קריירת המשחק החל אודום בגיל 17, כאשר הופיע לראשונה בברודוויי במחזמר "רנט". אודום הופיע במספר סדרות טלוויזיה פופולריות כגון "בנות גילמור", "האנטומיה של גריי" ו"חוק וסדר: מדור מיוחד". הוא זכה להכרה רחבה בתפקידו בסדרה המוזיקלית "סמאש", בה גילם את סאם סטריקלנד. כמו כן, השתתף בסדרות נוספות כמו "מבוקש" ו-"State of Affairs".

ב-2012 שיחק אודום בסרט המלחמה "זנבות אדומים". ב-2015 כיכב בתפקיד ארון בר במחזמר "המילטון", שהפך להצלחה מסחררת. עבור תפקידו במחזמר זה זכה בפרס טוני לשחקן הטוב ביותר ובפרס גראמי עבור אלבום המחזמר. ב-2017 הופיע בסרט "רצח באוריינט אקספרס".ב-2018 פרסם אודום את ספרו "Failing Up", המיועד להשראת הדור הצעיר ומבוסס על תובנות מחייו. ב-2019 גילם את דמותו של ויליאם סטיל בסרט "הארייט".

ב-2020 כיכב והפיק את הסדרה "Love in the Time of Corona", לצד אשתו, ניקולט רובינסון. תפקידו המרכזי בקולנוע הגיע בשנת 2020 עם גילום דמותו של הזמר סם קוק בסרט "לילה אחד במיאמי", תפקיד עליו זכה לשבחים רבים ואף היה מועמד לאוסקר. ב-2022 הופיע בסרט "רצח כתוב היטב: תעלומה יוונית". בשנת 2023 חזר לברודוויי בתפקיד הראשי במחזה "Purlie Victorious", עליו היה מועמד לפרס טוני נוסף.

אודום הוציא חמישה אלבומים: *Leslie Odom Jr.* (2014), *Simply Christmas* (2016), *Mr.* (2019), *The Christmas Album* (2020) ו-*When a Crooner Dies* (2023). אלבומו השני, *Simply Christmas*, זכה להצלחה רבה במצעדי הג'אז והחג. מעבר לכך, אודום ממשיך להופיע בהופעות ברחבי העולם בליווי הרכב ג'אז.

### חיים אישיים
אודום נשוי לשחקנית ניקולט רובינסון מאז 2012. לזוג שני ילדים.

## פילמוגרפיה

## תיאטרון

## ביאורים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:קווינס: אישים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זמרים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס טוני
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
קטגוריה:שחקני מחזות זמר