open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אן מארי ד'אורליאן

**אן מארי ד'אורליאן** (27 באוגוסט 1669 - 26 באוגוסט 1728, בצרפתית: **Anne Marie d'Orléans**) הייתה צאצאית של בית אורלאן הצרפתי. הפכה לדוכסית סבויה ומלכת סיציליה וסרדיניה כתוצאה מנישואיה לויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה, והייתה סבתו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת.

## ילדותה
אן מארי נולדה בשאטו דה סן-קלו שמחוץ לפריז, בתם השנייה וילדתם השלישית של פיליפ הראשון, דוכס אורליאן, אחיו הצעיר של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ורעייתו הנרייטה אן, נסיכת אנגליה, אחותם הצעירה של צ'ארלס השני וג'יימס השני, מלכי אנגליה. היא הייתה צאצאית של משפחות המלוכה הגדולות באירופה: סביה מצד אביה היו לואי השלושה עשר, מלך צרפת ואנה, ארכידוכסית אוסטריה, נסיכת ספרד ופורטוגל בעוד שסביה מצד אמה היו צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה והנרייט מארי, נסיכת צרפת, בתו של אנרי הרביעי, מלך צרפת.

כשאן מארי הייתה בת שנה בלבד מתה אימה הנרייטה אן ושנה לאחר מכן נישא אביה לאליזבת שארלוט, נסיכת הפלטין, שהייתה לה כמו אם והייתה קרובה אליה מאוד. כשהייתה בת עשר הפכה אחותה הבכורה, מארי לואיז, למלכת ספרד כאשר נישאה לקרלוס השני, מלך ספרד.

## נישואים וילדים
ב-10 באפריל 1684, בהיותה בת 15, נישאה אן מארי בארמון ורסאי לויטוריו אמדאו השני, דוכס סבויה, צאצא לבית סבויה וכן נינו של אנרי הרביעי, מלך צרפת. לזוג נולדו תשעה ילדים, מתוכם שלושה מתו עם לידתם. ששת הילדים הנותרים היו:
* מריה אדליידה, נסיכת סבויה (1685-1712) - נישאה ללואי, דוכס בורגונדיה, והייתה אימו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת.
* מריה אנה, נסיכת סבויה (1687-1690) - מתה בגיל צעיר.
* מרי לואיזה, נסיכת סבויה (1688-1714) - נישאה לפליפה החמישי, מלך ספרד.
* ויטוריו אמדאו, נסיך פיימונטה - (1699-1715) - מת ממחלת האבעבועות השחורות בגיל 16.
* קרלו אמנואלה השלישי (1701-1773) - ירש את אביו כדוכס סבויה ומלך סרדיניה.
* אמנואלה פיליברטו, דוכס שבלה (1705-1705) - מת ב-18 ימים לאחר לידתו.

לאחר נישואיה קיבלה אן מארי את התואר "דוכסית סבויה ונסיכת פיימונטה", ובשנת 1713 הפכה למלכת סיציליה עם עלייתו של בעלה לשלטון לפי הסכם אוטרכט. בשנת 1720 אולץ ויטוריו אמדאו לוותר על כס המלוכה הסיציליאני והוכתר במקום זאת למלך סרדיניה.

## היורשת היעקוביטית
בין השנים 1714 ל-1720 הייתה אן מארי יורשת העצר לטוען היעקוביטי לכתר האנגלי, ג'יימס פרנסיס אדוארד סטיוארט, בנו של מלך אנגליה המודח ג'יימס השני. היא הפכה ליורשת העצר לאחר מותה של אחותו של ג'יימס פרנסיס, המלכה אן, והוחלפה עם היוולדו של בנו, צ'ארלס אדוארד סטיוארט.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית אורליאן
קטגוריה:נסיכות צרפתיות
קטגוריה:ילידות 1669
קטגוריה:נסיכות המאה ה-17
קטגוריה:נסיכות המאה ה-18
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-17
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-18
קטגוריה:נפטרים ב-1728
פטה (ממרח)

שמאל|ממוזער|250px|מגוון סוגי פטה וטרין
[שמאל|ממוזער|250px|[פואה גרא דני ביתי]]
[שמאל|ממוזער|250px|טרין [סלמון, מוגש כשלצידו שמנת בעשבי תיבול]]
**פָּטֶה** (מצרפתית: **Pâté**, תערובת בשר קצוץ ושומן) הוא ממרח בשר (אם כי קיימות גם גרסאות צמחוניות), המוגש לרוב עם קלי או קרקר כמתאבן. פטה עשוי לרוב תערובת טחונה או קצוצה של סוגי בשר (למשל כבד) עם שומן. מתכונים שונים כוללים בנוסף ירקות, עשבי תיבול, תבלינים, יין ועוד.  

במטבח הצרפתי והבלגי פטה הנאפה בקלתית, פאי או ככיכר מכונה "pâté en croûte"; לעומתו, pâté en terrine או בקיצור **טרין** (terrine, מילולית - כלי חרס או תבשיל הנאפה בו) הוא כינוי לפטה הנאפה בכלי חרס, או בסוג אחר של תבנית אפייה.

הפטה המפורסם ביותר הוא פואה גרא, העשוי כבד אווז (או ברווז) מפוטם, קצוץ או שלם.

במטבח היהודי האשכנזי כבד קצוץ עשוי לרוב מכבד עוף.

במטבח ההולנדי, הגרמני והאוסטרי מכינים פטה בצורת נקניק הנקרא בהולנדית leverworst ובגרמנית Leberwurst. בארצות הברית מכונה מוצר זה liverwurst או Braunschweiger. לחלק ממאכלים אלו מרקם בשרי כך שלא ניתן למורחם והם נאכלים חתוכים או פרוסים. בארצות הברית משתמשים בהם כמילוי לכריך. מוצרים כאלו נעשו פופולריים במזרח אירופה והם מיוצאים אליה וכיום אף מיוצרים בה. באנגליה ישנה העדפה לסוגים אחרים, בעלי מרקם הניתן למריחה. 

בסקנדינביה leverpostej הוא גרסה של הטרין הצרפתי, שמכינים מכבד חזיר ואוכלים לרוב קר, על לחם. 

במטבח הרוסי והאוקראיני המאכל מכונה печеночный паштет משום שלרוב הוא עשוי מכבד, אם כי יש המשתמשים בסוגי בשר אחרים. בניגוד לאופן ההכנה במערב אירופה, הכבד מבושל בהרתחה, נמעך למשחה עם חמאה או שומן בעלי חיים ומתובל למשל בעשבי תיבול, בצל טרי או מטוגן ועוד. יש האופים אותו לאחר מכן אך לרוב נמנעים מכך. הפטה מוגש על לחם, עם עלה שמיר או עשב תיבול אחר מעל.  

פטה בתוספת ג'לטין או שבמהלך הכנתו מוקצפים חלק ממרכיביו מכונה לעיתים "מוס".  מאכלים כאלה הם למשל מוס סלמון ומוס טונה. 

פטה צמחוני עשוי להיות מבוסס למשל על פטריות, אגוזים או שעועית. פטה כזה לרוב אינו מצריך בישול אלא רק קיצוץ במעבד מזון.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מאכלי בשר
קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:המטבח הצרפתי
קטגוריה:מילים וביטויים בצרפתית
פרינסטון (ניו ג'רזי)

**פרינסטון** (באנגלית: **Princeton**) היא עיירה במחוז מרסר שבמדינת ניו ג'רזי בארצות הברית. בעיירה כ-30,700 תושבים לפי נתוני 2020.

פרינסטון היא מקום מושבה של אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת מחקר יוקרתית החברה בליגת הקיסוס, ונחשבת לעיר אוניברסיטאית הבנויה במידה רבה סביב האוניברסיטה. בנוסף, נמצא בפרינסטון המכון למחקר מתקדם, ובעיירה ובסביבתה נמצאים מוסדות מחקר וחינוך נוספים, וכן מטות של מספר חברות גדולות, ביניהן המטה הראשי של בריסטול מאיירס סקוויב. על אף שבירת ניו ג'רזי היא העיר טרנטון, מעונו הרשמי של המושל נמצא בפרינסטון מאז 1945.

פרינסטון ממוקמת בערך בחצי הדרך בין ניו יורק לפילדלפיה, בסמוך לכבישים הראשיים המחברים את שתי הערים האלה, וכן בסמוך לקו הרכבת העובר בין שתיהן. קו הרכבת עוצר בתחנת "צומת פרינסטון" (Princeton Junction), ומשם יש קו רכבת נפרד לתחנת פרינסטון. הקו הקצר בין צומת פרינסטון לפרינסטון, באורך 4.3 ק"מ, מוכר בכינוי "הדינקי" (The Dinky), והוא קו הרכבת הפעיל הקצר ביותר בארצות הברית.

## היסטוריה

המתיישבים האירופים הראשונים הגיעו לאזור פרינסטון בסוף המאה השבע-עשרה, אזור שהיה אז באזורי הספר בין פרובינציית ג'רזי המזרחית ופרובינציית ג'רזי המערבית. השם פרינסטון תועד לראשונה ב-1724. על אף שאין לכך תיעוד רשמי, מקובל לחשוב שפרניסטון קרויה על שם ויליאם, נסיך אורנז'.

בשנת 1756 עבר מניוארק לפרינסטון הקולג' של ניו ג'רזי (The College of New Jersey), מוסד הלימודים שהפך לאוניברסיטת פרינסטון ב-1896.

ב-3 בינואר 1777, כחלק ממלחמת העצמאות של ארצות הברית, התרחש הקרב על פרינסטון  שבמסגרתו זכו יחידות הצבא הקונטיננטלי בפיקודו של ג'ורג' וושינגטון בניצחון על הכוחות הבריטים.  

אזור פרינסטון הוכר על ידי בית המחוקקים של ניו-ג'רזי כיישוב נפרד ב-1813. בשנת 1894 פוצלה העיירה לשתי רשויות: לב העיירה, בשטח של כ-4.8 קמ"ר, נקרא הבורו של פרינסטון (באנגלית: Borough of Princeton), ואילו השטח המקיף את לב העיירה כטבעת, בשטח של 42.8 קמ"ר, נקרא פרינסטון טאונשיפ (באנגלית: Princeton Township).. הפיצול התרחש בשל סכסוך על מיסוי לטובת בתי הספר, וכחלק מגל של פיצולים והתאגדויות ששטף את יישובי ניו-ג'רזי בסוף המאה ה-19. ב־1 בינואר 2013, אוחדו שתי הרשויות מחדש לאחר משאל שנערך בין תושבי שתי הרשויות.

## ערים תאומות

* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ניו ג'רזי: עיריות
ניו ג'רזי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1894
*
קטגוריה:ארצות הברית: ערי בירה לשעבר
עמשי לוין

**עֲמָשַׂי לוין** (ד' באייר ה'תרצ"ו, 12 במאי 1936 – 16 באפריל 2002, ד' באייר ה'תשס"ב) היה משורר ומתרגם ישראלי. יליד תל אביב, בנם של המחבר והתעשיין צבי לוין, נשיא הלשכה הגדולה של הבונים החופשיים בישראל, ושל הציירת בת שבע לוין; אחיינו של שופט בית המשפט העליון דב לוין. פרסם גם בשמות העט עמוס יהב ואבישר לוין.

ידוע בזכות מילותיו לשיר "בדד", שכתב בגיל 16, בעקבות פרידה מחֲבֵרְתו. השיר הפך לקלאסיקה לאחר ביצועו של זוהר ארגוב וזכה לביצועים נוספים רבים, בין השאר בפיהן של גליקריה וסי היימן.

כמתרגם של ספרות יפה ומדעית, וכן תוכניות טלוויזיה וסרטים, לוין אחראי לתרגומים לעברית של יצירות ספרות יפה חשובות כמו "גן הצבאים" ו"שירת התליין" של נורמן מיילר; "המרד על הקיין" ו"מלחמה וזיכרון" להרמן ווק; "עיר קטנה בגרמניה", "מרגל מושלם" ו"בית רוסיה" של ג'ון לה קארה; "לא בלי בתי" של בטי מחמודי; "כפירי אריות" לאירווין שו; "תרופה מרה" לארתור היילי; ההמון והכח של אליאס קנטי; ו"מלך עכברוש" של ג'יימס קלאוול. במדעי החברה, לוין תרגם וערך את "ביהייביוריזם" ו"מעבר לחרות ולכבוד" של ב' פ' סקינר; "סוציולוגיה - יסודות, עקרונות, גישות" של ליאונרד בלום ופיליפ סלזניק; "אישיות והסתגלות" של ריצ'רד ס' לאזארוס; "מהותה של חקירה פסיכולוגית" של ריי היימן; "פסיכולוגיה של ארגונים" של אדגר שיין; ואת "אנטישמיות בברית המועצות: מבחר מאמרים ומסות" בעריכת שמואל אטינגר. לוין תרגם את "מרכבות האלים" ו"אלים מן החלל החיצון" מאת אריך פון דניקן. כן תרגם אף ספרי מתח כספר "החטא השלישי" שכתב לורנס סנדרס.

כ-50 כותרים שתרגם יצאו לאור בהוצאת צ'ריקובר. כמו כן ראו אור רבים מתרגומיו בהוצאת כנרת ובהוצאת זמורה-ביתן. 

שמו הפרטי של לוין, עֲמָשַׂי, הוא שם נדיר ממקור תנכ"י. השם נבחר מתוך הזדהות עם התנועה הכנענית, שכחלק מן האידאולוגיה שלה אימצה ביטויים, מילים ושמות מהמקרא ודחתה שמות יהודיים מתקופות היסטוריות מאוחרות יותר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
אלגברה קומוטטיבית

**אלגברה קומוטטיבית** היא הענף באלגברה מופשטת העוסק בתכונות של חוגים קומוטטיביים, באידיאלים שלהם, ובמודולים המוגדרים מעליהם. האלגברה הקומוטטיבית משמשת ככלי הבסיסי לבניה של הן הגאומטריה אלגברית והן תורת המספרים האלגברית. הדוגמאות העיקריות לחוגים חילופיים הן חוגי פולינומים מעל שדה, והמנות שלהם, וחוגי שלמים אלגברים של שדות מספרים. בנוסף, אלגברה קומוטטיבית היא הכלי העיקרי בחקר תכונות מקומיות של סכמות.

## לקריאה נוספת

* Michael Atiyah & Ian G. MacDonald, *Introduction to Commutative Algebra*, Massachusetts : Addison-Wesley Publishing, 1969.
* Matsumura, Hideyuki, *Commutative algebra*. Second edition. Mathematics Lecture Note Series, 56. Benjamin/Cummings Publishing Co., Inc., Reading, Mass., 1980. xv+313 pp. 
* Matsumura, Hideyuki, *Commutative Ring Theory*. Second edition. Translated from the Japanese. Cambridge Studies in Advanced Mathematics, Cambridge, UK : Cambridge University Press, 1989. 



## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:אלגברה
עמשי

**עֲמָשַׂי** הוא שמן של מספר דמויות מקראיות. הוא מוזכר ארבע פעמים בספר דברי הימים:
# **עֲמָשַׂי רֹאשׁ הַשָּׁלִישִׁים**, כנראה מעדולם, שעמד בראש גדוד שהצטרף לתמוך בדוד המלך בעיר דוד, כיום חלק מירושלים - 
ייתכן כי זהו עמשא בן יתר, שר צבאו של אבשלום בעת המרד בדוד ומאוחר יותר שר צבא דוד המלך.
# **עֲמָשַׂי** '''הַלֵּוִי''', בנו של אלקנה, צאצאו של שמואל, אביו של מַחַת -  ; .
# **עמשי, אביו של מַחַת**, אחד משני הלויים שנטלו חלק בטיהור בית המקדש לחזקיהו - .
# **עֲמָשַׂי הַ[[כהן|כֹּהֵן]]**, שהוביל בתקיעת חצוצרות את ארון הקודש עם הכנסתו לבית המקדש - .

בעברית המודרנית השם נדיר, וידועה הופעה אחת כשם פרטי בשמו של המשורר והמתרגם עמשי לוין. השם נמצא בשימוש לעיתים נדירות פחות כשם משפחה. 

קטגוריה:אישים בספר דברי הימים
קטגוריה:לוחמים בתנ"ך
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
סטפן הנשוז

**סטפן הנשוז** (נולד ב-7 בספטמבר 1974 בבילנס, שווייץ) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת המגן. הנשוז ערך 72 הופעות במדים הלאומיים של הנבחרת השווייצרית, והוא שותף עימה ביורו 1996 ויורו 2004.

הנשוז התפרסם לראשונה באירופה כאשר שיחק במועדון הגרמני מן הבונדסליגה המבורג. אחרי שחתם בבלקברן רוברס בשנת 1997, הנשוז נהנה משתי עונות אישיות מוצלחות על אף שהקבוצה לא הרשימה. כאשר בלקבורן ירדה ליגה לאחר עונת , הנשוז נשאר לשחק בפרמייר ליג אחרי שעבר לידי ליברפול תמורת 3.5 מיליון לירות שטרלינג.

בליברפול, הנשוז נהפך להיות לשחקן הרכב קבוע, כאשר עיצב יחד עם שותפו להגנה סמי הופייה מרכז הגנה יציב ומשמעותי. השותפות ביניהם הייתה חלק חשוב מן הזכייה ההיסטורית של ליברפול בטרבל בשנת 2001, אף על פי שנגיעת יד של הנשוז בכדור בדקה ה-90 של משחק גמר גביע הליגה האנגלית כנגד ברמינגהאם סיטי הובילה את המשחק להארכה (המשחק עצמו הוכרע רק בפנדלים).

עקב פציעה הנשוז הוחלף על ידי הבלם הקרואטי איגור בישאן. לאחריה, הצמד הנשוז-הופיה הוחזר לתפקוד בעונת  ועזר לקבוצה לסיים במקום הרביעי בליגה. כאשר רפא בניטז החליף את ז'ראר הוייה כמאמן הקבוצה, החליט המאמן לנסות לשפר את ההגנה שלו עם הצבת המגן האנגלי ג'יימי קראגר במקומו של הנשוז. הצעד הוביל לסיום הקריירה של השווייצרי באנפילד. קרגר, שלפני כן תופקד כמגן, הפך להיות בלם באופן קבוע, והנשוז לבסוף חתם בסלטיק הסקוטית לחצי שנה בהעברה חופשית. למרות זאת, לאחר שפג תוקפו של החוזה עליו חתם, החליט הנשוז לחזור לשחק בפרמייר ליג במדי העולה החדשה ויגאן.

הנשוז עזב את ויגאן לאחר שנה אחת בלבד, לאחר שחתם על חוזה עד סוף עונת  בקדנציה שנייה בבלקברן רוברס. הוא שימש במהלך העונה בסגל בעיקר בתור מחליף של שחקנים פצועים. בתום שתי עונות הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:בלמי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:כדורגלני המבורג
קטגוריה:כדורגלני בלקברן רוברס
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני סלטיק
קטגוריה:כדורגלני ויגאן את'לטיק
קטגוריה:כדורגלני נשאטל גזמאקס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1974
ג'יימס פיורפוי

**ג'יימס בריאן מארק פיורפוי** (באנגלית: **James Brian Mark Purefoy**; נולד ב-3 ביוני 1964 בטונטון) הוא שחקן אנגלי.

## ביוגרפיה
פיורפוי נולד בעיירה טונטון שבסאמרסט, ועזב את הלימודים בגיל 16. לאחר שהתפרנס מעבודות מזדמנות, כגון פועל בחווה לגידול חזירים, ונסע לטייל ברחבי אירופה, שב לביתו בגיל 18, והשלים את לימודיו. במהלך השלמת הלימודים החליט לפנות לקריירה של משחק, והחל ללמוד בבית הספר לדרמה של אוניברסיטת לונדון. במקביל, התפרנס ממכירת גליונות של ה-Socialist Worker, ביטאון מפלגת הפועלים הסוציאליסטית (SWP) של בריטניה.

במהלך לימודיו, גילם את התפקיד הראשי במחזה הנרי החמישי. נציגים של רויאל שייקספיר קומפני התרשמו מהופעתו, והוא הצטרף לתיאטרון ב-1988. במסגרת הפקותיו של תיאטרון זה השתתף במקבת', הסערה, המלך ליר ומחזות נוספים. במהלך שנות ה-90 המשיך לנדוד בין תיאטראות. בין היתר, השתתף במחזה המלט בהפקת בריסטול אולד ויק (1991), וב"מותו של סוכן" בהפקת תיאטרון וסט יורקשייר (לצדו של ג'וד לאו, 1994). בסוף שנות ה-90 שב לרויאל שייקספיר קומפני, והשתתף ב"ילדי גן העדן" שהוצג בברביקן.

במקביל להופעותיו בתיאטרון, החל פיורפוי להופיע בתפקידי משנה בסדרות טלוויזיה החל מ-1990 ובקולנוע החל מ-1992. תפקידיו המשמעותיים הראשונים היו בסרטים "חדרי שינה" (1998) ו"מנספילד פארק" (1999), בו גילם את דמותו של טום ברטרם.

בראשית שנות האלפיים המשיך פיורפוי לגלם תפקידים קטנים יחסית בטלוויזיה ובקולנוע, עד שב-2005 לוהק לתפקיד מרקוס אנטוניוס בסדרת הטלוויזיה "רומא". 

בשנת 2009 גילם פיורפוי את התפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "הנדבן" של רשת NBC האמריקאית, העוסקת בנער שעשועים אמיד שמחליט להקדיש את הונו לשיפור חייהם של אחרים. באותה שנה כיכב בתפקיד הראשי בסרט ההרפתקאות "סולומון קיין". 

פיורפוי הוזכר כמועמד לגלם את דמותו של ג'יימס בונד בסרט גולדן איי, אך בסופו של דבר נבחר לתפקיד פירס ברוסנן, שהמשיך לשלושה סרטים נוספים. עם פרישתו של ברוסנן, שוב הוזכר פיורפוי כמועמד, אך לתפקיד נבחר דניאל קרייג.

בשנת 2012 לוהק לתפקיד ג'ו קרול בסדרה "The Following" בה הוא מגלם רוצח סדרתי, הסדרה זכתה להצלחה רבה. באותה שנה שיחקה בתפקיד חוזר בסיטקום "אפיזודס". בשנת 2015 הופיע בתפקיד ראשי בסרט "מומנטום".

בשנת 2016 החל לשחק בסדרת הדרמה המערבונית "האפ ולנארד", לצידו של מייקל קנת' ויליאמס. הסדרה ירדה מהמסך ב-2018 לאחר שלוש עונות ונחלה הצלחה רבה.

בשנת 2018 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת המדע הבדיוני "פחמן משודרג" המשודרת בנטפליקס. בשנת 2019 שיחק בסרט "ידיד הדייגים".

בשנת 2019 שיחק בסדרת הדרמה "חינוך מיני".

בשנת 2020 החל לשחק בעונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "פניוורת'" בדמותו של קפטן גוליבר טרוי. בשנת 2022 שיחק בסדרה "מארי אנטואנט".

בשנת 2025 שיחק בסדרת הדרמה ההיסטורית "בנות מיטפורד" בתור אב המשפחה דייוויד פרימן-מיטפורד. באותה שנה החל לשחק בעונה הרביעית של סדרת הפנטזיה האמריקאית "המכשף" מבית "נטפליקס" בתור סקאלן.  

## חיים אישיים
פיורפוי אב לבן שנולד ב-1997 לו ולבת זוגו, השחקנית הולי איירד. הוא נישא בשנת 2014 לבמאית והמפיקה ג'סיקה אדמס, ולהם שלושה ילדים משותפים.

## קישורים חיצוניים

* אתר המעריצים הרשמי
* ג'יימס פיורפוי, באתר "רומא"
* "The Last Emperor", ריאיון עם ג'יימס פיורפוי במגזין ווג

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1964
הנאדי ג'רדאת

**הנאדי תייסיר עבד אל-מלכ ג'רדאת** (בערבית: **هنادي تيسير عبدالمالك جردات**; 1974 – 4 באוקטובר 2003) הייתה מחבלת מתאבדת ערבייה מהעיר ג'נין, שפוצצה עצמה בשבת, 4 באוקטובר 2003, במסעדת "מקסים" (מסעדה מזרח-תיכונית בחיפה בבעלות יהודים וערבים הפועלת משנת 1966). ג'רדאת אחראית לרציחתם של 21 ולפציעתם של 51 ישראלים, יהודים וערבים, ששהו באותה עת במסעדה. בכך הייתה למחבלת המתאבדת השישית באינתיפאדה השנייה. בין הנרצחים בפיגוע היו שתי משפחות ו-4 ילדים, כולל תינוקת בת שנה.

## ביוגרפיה
ג'רדאת הייתה עורכת דין לאחר שסיימה את לימודיה באוניברסיטת אל-ירמוכ בירדן והפכה לחברה בארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. על פי כרוז שפרסם הג'יהאד האסלאמי, החליטה ג'רדאת לבצע את הפיגוע לאחר שהייתה עדה להריגת אחיה פאדי, פעיל הג'יהאד האסלאמי, ובן דודה וארוסה סאלח, במהלך ניסיון מעצר של האחרון, בכיר בזרוע הצבאית של הארגון "גדודי ירושלים".

תמונתה של ג'רדאת נכללה במיצב אמנותי בשם "שלגיה ושגעון האמת", שהקים ב-2004 האמן היהודי דרור פיילר. המיצב התפרסם לאחר שצבי מזאל, שגריר ישראל בשוודיה, שהוזמן לפתיחה, השחית את היצירה. המעשה והיצירה עוררו מחלוקת רבה.

ב-4 ביולי 2011 פורסם כי גופתה של ג'רדאת תועבר לידי הרשות הפלסטינית יחד עם עוד 83 גופות של מחבלים אחרים, כמחווה של ישראל לרשות לכבוד חג הרמדאן. בעקבות הלחץ הציבורי שעורר הפרסום והדיון במשא ומתן על גופות מחבלים, ביטל שר הביטחון אהוד ברק את העברת הגופות כבר למחרת הפרסום.

ב-13 באוקטובר 2012 משלחת של איגוד עורכי הדין הערבים, ארגון מצרי, העבירו למשפחתה של ג'רדאת את העיטור הגבוה ביותר על ביצוע הפיגוע, לציון גאוות עורכי הדין הערבים על הפיגוע.

## קישורים חיצוניים
* 
* Khaled Abu Toameh, Arab Lawyers Union honors Palestinian suicide bomber, באתר הג'רוזלם פוסט, 13 באוקטובר 2012 

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
קטגוריה:הפיגוע במסעדת מקסים
קטגוריה:ג'נין: אישים
קטגוריה:טרוריסטיות
קטגוריה:עורכות דין
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אל-ירמוכ
קטגוריה:פלסטיניות שנולדו ב-1975
קטגוריה:פלסטיניות שנפטרו ב-2003
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2003
פרפר לילה (תוכנית טלוויזיה)

**פרפר לילה** היא תוכנית בידור ישראלית בהנחיית טל ברמן ובהשתתפות רן תלם ששודרה בשנים 1997–2000 בערוץ 2 בזכיינית השידור "רשת".

## תיאור
התוכנית הייתה בפורמט "לייט נייט", תוכנית אירוח לילית ששודרה שעה לפני חצות, שהורכבה ממספר פינות העוסקות במגוון נושאים קומיים בהן השתתפו גם סטנדאפיסטים שונים, ונערכו ראיונות עם ידוענים ישראלים שונים, בהם מוזיקאים רבים. התוכנית צולמה מול קהל חי. העונה הראשונה שודרה בסוף 1997 ותחילת 1998 וזכתה להצלחה מפתיעה. העונה השנייה החלה בדצמבר 1998, והעונה השלישית בדצמבר 1998, בשעת שידור מאוחרת יותר של 23:20.

התוכנית זכתה להצלחה רבה בזמן שידורה וירדה מהמסך לאחר שלוש עונות. בעקבות הצלחת התוכנית העלתה הזכיינית המתחרה "קשת" רצועת לייט-נייט שכללה את התוכניות "חלומות בהקיציס" ו"יחסים מסוכנים".

## פינות קבועות בתוכנית
* **הפינה של רועי לוי** – פינה בה רועי לוי הופיע ככתב המשוטט, ופנה למצלמה בקביעות עם "מה שלומך...?".
* **מנץ**' – סדרת אנימציה מאת אייל B ואחיו נמרוד אלדאה.
* **מדריך תלם לחיים** – הפינה של רן תלם, שגם היה התסריטאי של התוכנית, בה נתן לטל ברמן עצות לחיים. זו הייתה הופעתו הראשונה של תלם בטלוויזיה.

## בתרבות
*באחד הסיפורים של "זבנג" הייתה סביב אמירת ה"מה שלומך...?" של רועי לוי שנאמרת בין היתר בתור חימום קולי של צוות המורים, ניסיון של ג'ינג'י להתחיל עם יוספה וכו'. בסוף הסיפור גל מוצא את רועי בתור אחד ממחזריה הרבים של מאיה, ושואל אותה אם זה אכן הוא.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1997
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:טל ברמן
Somebody to Love (שיר של קווין)

"**Somebody to Love**" (בעברית: "**מישהו לאהוב**") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין, שיצא בשנת 1976 ונכלל באלבומה החמישי של הלהקה, *[[A Day at the Races]]*. השיר נכתב והולחן על ידי סולן הלהקה פרדי מרקיורי. כאשר יצא השיר כסינגל, הוא הפך ללהיט באנגליה ודורג במקום השני במצעד הבריטי באותה השנה, ובמקום ה-13 בארצות הברית.

בדומה ללהיט העבר של הלהקה, "Bohemian Rhapsody", ייחודיות השיר היא הווקאליות וקולות הרקע, היוצרים תחושה של סגנון גוספל. בשונה משירי הלהקה באותו הסגנון, את קולות הרקע בשיר הזה ביצעו דווקא שלושה מחברי הלהקה - פרדי מרקיורי, בריאן מיי ורוג'ר טיילור. לאחר ההקלטות, הקולות נערכו והוכפלו, כך שישמע כאילו עשרות אנשים מבצעים את קולות הרקע. השיר נותר נאמן לסגנון של קווין ומכיל הרמוניות מורכבות וסולו גיטרה של בריאן מיי.

מילות השיר, במיוחד בשילוב עם השפעת הגוספל, יוצרות שיר על אמונה, ייאוש וחיפוש עצמי המבוטאות בשאלות המועלות בשיר: "Can anybody find me someboday to love", "Lord what you're doing to me" ועוד.

במופע לזכרו של פרדי מרקיורי שהועלה ב-20 באפריל 1992 בוצע השיר על ידי שלושת חברי קווין הנותרים וג'ורג' מייקל, וב-1993 יצא במיני-אלבום *Five Live* שזינק היישר לראש מצעד המכירות הבריטי. גרסת כיסוי זאת נמצאת גם באלבום האוסף ''Greatest Hits III'' שיצא ב-1999. לשיר בוצעו גרסאות כיסוי רבות נוספות בשפות שונות. כמו כן הוא אחד השירים המרכזיים, בסרט הקסם של אלה, כשהסולנית היא אן האת'וויי, אך לצורך הסרט קולות הרקע שרים "מצא לה מישהו" - find her Somebody, במקום "מצא לי מישהו" find me Somebody.

בנוסף גרסת הכיסוי של הסדרה האמריקאית המצליחה *[[Glee|גלי]]* לשיר, היא אחת מגרסאות הכיסוי הידועות בסדרה.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## גרסתו של טרוי סיון

בנובמבר 2018, הזמר-יוצר האוסטרלי טרוי סיון, הוציא גרסת כיסוי לשיר. בהצהרה אמר סיון "זהו כבוד גדול שהתבקשתי לבצע גרסת כיסוי ל-'Somebody to Love' של קווין. מדובר בשיר אדיר של הלהקה האגדית ביותר בכל הזמנים".

### ביקורת
מנהל להקת קווין, ג'ים ביץ', אמר כי גרסתו של סיון "היא גם מרגשת וגם מקורית לחלוטין". לייק שץ ממגזין *[[Consequence of Sound]]* אמר כי "בזמן שהגרסה של מרקורי המריאה עם שירה דמוית מקהלה ומכשור דרמטי, סיון משתמש בגישה רכה ומינימליסטית יותר. כאן, הקול המרגיע שלו מלווה בקצת יותר מבס ומקלידים".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קווין
קטגוריה:שירי ג'ורג' מייקל
קטגוריה:שירי טרוי סיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פרדי מרקיורי
קטגוריה:שירים דתיים
קטגוריה:שירים על מוות
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:שירי רוק מתקדם
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
ג'ובאני בוסקו

**ג'ובאני מלכיאורה בוסקו** (באיטלקית: **Giovanni Melchiorre Bosco**;
16 באוגוסט 1815 – 31 בינואר 1888) המכונה בעברית גם **יוחנן בוסקו** או (בשפות רבות) **דון בוסקו** (Don Bosco) הוא קדוש נוצרי המכונה "אבי ומורה הנוער".

דון בוסקו היה כומר קתולי איטלקי, אשר עסק בחינוך ובפדגוגיה והקים מסדר דתי. את עבודתו הקדיש לפרנסואה לה-סאל (וטען כי הוא השפיע עליו), וחסידיו של בוסקו קראו לעצמם לפיכך המסדר הסלזיאני. בוסקו נפטר בטורינו וב-1934 הכריז עליו האפיפיור פיוס ה-11 כקדוש של הכנסייה הקתולית.

בישראל ובשטחים מספר מוסדות הקרויים על שמו של דון בוסקו ואשר מלמדים ברוח משנתו הפדגוגית: בית ספר הטכנולוגי דון בוסקו בנצרת; מנזר בית ג'מל, ומנזר כרמיזן בגוש עציון הם מנזרים של המסדר הסלזיאני.

הכפר בו נולד באזור פיימונטה קרוי כיום על שמו "קסטלנואובו דון בוסקו".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1815
קטגוריה:נפטרים ב-1888
איל B

**איל בן משה** (נולד ב-1974) ידוע בשם הבמה **איל B** הוא במאי, יוצר קומיקס, אנימטור, מאייר, תסריטאי ומעצב ישראלי.

## ביוגרפיה
איל B הוציא לאור וערך משנת 1992 (יחד עם ירון ניסקי ואמיתי סנדי) את עיתון הקומיקס הישראלי "סטיות של פינגווינים" אשר הכיל הומור פרוע ברובד הגלוי וביקורת חברתית נוקבת ברובד הסמוי. אחד מהסיפורים בהמשכים פרי יצירתו של איל B שהתפרסמו בחוברת היה "הערפד הפסיבי" - בשנת 1997 הוציא איל B לאור ספר המכיל לקט של כל הפרקים שיצאו בסדרה זו.

איל B זכה להכרה לאחר שיצר את סדרת האנימציה "מאנצ'" ששודרה כפינה בתוכנית "פרפר לילה" בערוץ 2 בין השנים 1999–2000 בה הוצגו בין היתר גרסאות פארודיות לסדרות הילדים "הלב" ("נרקו") ו"הדרדסים" ("דרדסטלנים").

בשנת 2000 הקים את "סטודיו איל B" בשיתוף עם טדי הפקות. הסטודיו הפיק את הסדרות "התוכנית עם הבובות", "מיסטר מותק" אשר שודרו ביס, את תוכנית הבובות "הגוזניקים" אשר שודרה בערוץ 24, הווידאו קליפים לשירים "דרך המלך" של כלא 6 ו"בומביי" של דנה ברגר, את סדרת האנימציה הפארודית "אבישי ההורס" אשר משודרת כחלק מהתוכנית "Y בעשר" בערוץ yesY של חברת יס ופרק מצויר שהוא הפרק הראשון בעונה השלישית בסדרה הקומית "הפיג'מות" וקטעי אנימציה שהופיעו באחד הפרקים של העונה הראשונה של "השיר שלנו".

בשנת 2008 עיצב את הדמויות והפיק את סרטוני האנימציה של להקת "באגו דאגו" - הלהקה הווירטואלית הישראלית הראשונה אשר מבצעת גרסאות כיסוי בעברית לשירי רית'ם אנד בלוז והיפ-הופ לועזיים. עד היום יצאו שלושה וידאו קליפים מצוירים של הלהקה – "תן לה" (על פי שיר ההיפ-הופ "Smack That" של אמינם ואייקון, "חבר ערבי" (על פי שיר הרית'ם אנד בלוז "American Boy" של אסטל וקניה וסט) ו"הלו הלו" (שיר מקורי).

ב-2010 איל B עבד בשיתוף עם גאגא הפקות ובמסגרת זו ביים פרסומות לטלוויזיה ולאינטרנט ויצר סדרות מקוריות.

בשנים 2011 ו-2012 איל יצר וביים שתי עונות של סדרת המערכונים "הפרויקט הירוק" עבור ערוץ קומדי סנטרל ב-HOT. ייחודה של הסדרה הוא בכך שכל המערכונים צולמו על מסך ירוק, וכל הרקעים והסביבות נוצרו במחשב, דבר שהעניק לסדרה מראה ייחודי המשלב אנימציה, פנטזיה וצילומים חיים. הסדרה נמכרה לערוצים שונים בחו"ל ולהפקות מקור זרות בשימוש התסריטים והגרפיקות הישראלים המקוריים.

משנת 2013 עד היום איל עובד עבור תוכנית הדגל של ערוץ 2 )ובהמשך 12(, "ארץ נהדרת", ומייצר עבורה קטעי מסך ירוק ו־VFX, ביניהם הפרודיות על משחקי הכס ומלחמת הכוכבים.

מסוף שנת 2014 ועד היום איל עובד על פרויקט עצמאי של הפקת סרט מדע בדיוני קומי.

בשנת 2017 עבר לטנפליי, ניו ג'רזי ועובד ויוצר משם אפקטים ויזואליים עבור תוכניות ישראליות וכן לשוק האמריקאי.

עם המעבר פתח בן-משה ערוץ יוטיוב בשם "אז איך זה לחיות באמריקה", ובמסגרתו הוא מעלה סרטונים מעמיקים שבהם הוא מדבר על מגורים בארצות הברית כישראלי: יוקר המחיה, רמת הביטחון האישי הגבוהה ועוד.

אייל הוא אחיו הגדול של נמרוד אלדאה.

## קישורים חיצוניים
* 

* הבלוג של איל B
* 
* השאלון עם איל B, אוגוסט 2008
* הערוץ של איל B ב-YouTube
* "ויתרתי על אייל B. הדור הצעיר לא יודע מי אני", ראיון בעיתון "כלכליסט", 10 באוגוסט 2015.

## הערות שוליים

קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:קומיקסאים ישראלים
קטגוריה:אנימטורים ישראלים
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
פסל (קבוצת כוכבים)

קבוצת הכוכבים **פַּסָּל**  נמצאת בשמי הדרום. זאת קבוצה חלשה במיוחד, ללא כוכבים בהירים יותר מדרגה 4. הקוטב הדרומי של גלקסיית שביל החלב נמצא בקבוצה (כשלוש מעלות צפונית מערבית לכוכב α בפסל), כלומר כשמביטים בכיוון הקבוצה קו הראיה ניצב למישור הגלקסיה, מה שמסביר את מיעוט הכוכבים בקבוצה ובפרט את היעדרם של כוכבים בהירים. הקבוצה הוגדרה במאה ה-18 על ידי האסטרונום הצרפתי ניקולא לואי דה לאקאי ובמקור הייתה אמורה לייצג חדר עבודה של פסל אך שמה קוצר מאוחר יותר.

## כוכבים חשובים
**α בפסל** הוא ענק כחול במרחק של כ-680 שנות אור ובעל בהירות נראית נראית מדרגה 4.3. עוצמת ההארה שלו משתנה בשעור זעום של 0.01 דרגות, שינוי שניתן להבחנה רק במדי אור רגישים ביותר.

## גרמי שמיים מעניינים נוספים
NGC 253 שנקראת גם **גלקסיית פסל** היא גלקסיה ספירלית במרחק של 11.4 מיליון שנות אור. בהירותה היא מדרגה 7 כך שניתן להבחין בה באמצעות משקפת, והיא הגלקסיה הבהירה ביותר מבין כ-13 הגלקסיות של קבוצת פסל, שהיא אחת מקבוצות הגלקסיות הקרובות ביותר לקבוצה המקומית, במרחק של כ-12.7 מיליון שנות אור.

NGC 55 היא גלקסיה לא-סדורה במרחק של כ-6.2 מיליון שנות אור ממערכת השמש, בין הקבוצה המקומית ובין קבוצת פסל. ניתן לראות את הגלקסיה בטלסקופ ככתם מעורפל עם בהירות לא אחידה סביב דרגה 8.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:14 קבוצות הכוכבים של ניקולא לואי דה לאקאי
עוף החול (קבוצת כוכבים)

קבוצת הכוכבים **עוף החול**  נמצאת בשמי הדרום והיא מייצגת את עוף החול המיתולוגי - יצור אגדי שנשרף וקם לתחיה מאפרו. בקבוצה יש רק שני כוכבים בהירים יותר מדרגה 5: אנקא ו-β בעוף החול. הקבוצה הוגדרה בתחילת המאה ה-17, אך כנראה שכוכביה הבהירים היו מזוהים עם עוף החול עוד לפני כן. בשל מיקומה הדרומי לא ניתן לצפות בקבוצה מישראל.

## כוכבים חשובים
**α בעוף החול** (**[[אנקא]]**) הוא ענק כתום במרחק של 72 שנות אור ועם בהירות נראית נראית מדרגה 2.4.

**β בעוף החול** הוא כוכב כפול המורכב משני כוכבים צהובים עם בהירות מדרגה 4. ניתן להפריד ביניהם באמצעות טלסקופ, אך נדרשת הגדלה גדולה.

**ζ בעוף החול** הוא כוכב כפול עם בהירות מדרגה 4, שבאמצעות טלסקופ קטן ניתן להבחין בבן זוג עם דרגת בהירות 8. הכוכב הבהיר מבין השניים הוא בעצמו כוכב זוגי עם בן זוג עמום, שעובר על פני הכוכב הבהיר אחת ל-40 שעות ומוריד את בהירותו מדרגה 4 לדרגה 4.5.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:13 קבוצות הכוכבים של יוהאן באייר
קטגוריה:עוף החול
לעיון

**לעיון** או **אל-עיון** (בערבית: **العيون**, בברברית: **ⵍⵄⵢⵓⵏ**, בספרדית: **El Aaiún**, בצרפתית: **Laâyoune**) היא העיר הגדולה ביותר בטריטוריה של סהרה המערבית, עם אוכלוסייה של 217,732 בשנת 2014. העיר המודרנית נוסדה על ידי הקפטן הספרדי אנטוניו דה אורו בשנת 1938. בשנת 1940, ספרד קבעה אותה כבירת סהרה הספרדית. העיר נמצאת תחת כיבוש מרוקאי מאז שנת 1976 והיא בירת המחוז לעיון-סאקיה אל חמרה המנוהלת על ידי מרוקו. העיר היא בירתה דה יורה של רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית ונמצאת בפיקוח משימת שמירת השלום של האו"ם MINURSO.

העיירה מחולקת לשניים על ידי הנהר היבש של סגויה אל-חמרה. בצד הדרומי נמצאת העיר התחתית העתיקה, שנבנתה על ידי קולוניסטים ספרדים קתדרלה מאותה תקופה עדיין פעילה; הכמרים שלה משרתים את העיר הזאת ואת דכלה דרומה יותר.

העיר מהווה מוקד לדיג ולכריית פוספטים באזור. בשנת 2010, המדינה ניהלה משא ומתן על הסכם דיג חדש עם אירופה בנושא דיג ימי

ב-18 בדצמבר 2019, קומורו הפכה לאומה הראשונה שפתחה קונסוליה בלאיון לתמיכה בתביעות המרוקאיות על סהרה המערבית. בינואר 2020, גבון פתחה קונסוליה כללית בלאיון. מאוחר יותר, סאו טומה ופרינסיפה, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, חוף השנהב, בורונדי, אסוואטיני, זמביה, איחוד האמירויות הערביות, ובחריין, פתחו גם קונסוליות בלעיון.

## אטימולוגיה
אל-עיון הוא תעתיק השם הערבי בו השתמשו הספרדים למקום. לעיון הוא תעתיק צרפתי בו משתמשים בספרות המרוקאית. פירוש השם הערבי הוא "המעיינות".

באזור שמדרום לטינדוף, אלג'יריה, ישנו מחנה פליטים סהראווי הנקרא על שמה של העיר.

## ערים תאומות
* 

## גלריה

File:Mosque_moulay_abd_el_aziz_laayoune.jpg|מסגד מולאי עבד אל עזיז
File:Laayoune_Cathedral_2011.jpg|הקתדרלה הספרדית הישנה של פרנסיס הקדוש מאסיזי, משרתת בעיקר את אנשי האו"ם האירופיים
File:Street_view_from_Laayoune_2011.jpg|שדרת מכה אל מוכרמה
File:Monumental_Arch,_Laayoune.jpg|קשת מונומנטלית ליד שדה התעופה
File:Road_to_Laayoune_Port.jpg|הדרך לנמל לעיון
File:Laayoune_Bus_Station.jpg|תחנת האוטובוס של לעיון


## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סהרה המערבית: ערים
קטגוריה:אפריקה: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1938
מוזיאון סימון ג'נשיה

**מוזיאון גאורגיה על שם סימון ג'נשיה** (בגאורגית: **სიმონ ჯანაშიას სახელობის საქართველოს მუზეუმი**) או בשמו הקודם **המוזיאון הממלכתי להיסטוריה של גאורגיה** הוא ממוזיאוני ההיסטוריה העיקריים של גאורגיה בטביליסי. המוזיאון מציג את הממצאים הארכאולוגיים החשובים ביותר של גאורגיה.

## המוזיאון הקווקזי
המוזיאון נוסד ב-10 במאי 1852 כמוזיאון המחלקה הקווקזית של האגודה הגאוגרפית של האימפריה הרוסית. בשנת 1856 הומר שמו ל**מוזיאון הקווקזי** ביוזמתו של החוקר הגרמני, גוסטב רדה. בשנת 1868 צורפה למוזיאון הספרייה הצבאית של טפיליסי ושמו שונה ל-**המוזיאון הקווקזי והספרייה הציבורית של טביליסי**. בשנת 1911, נסגרו המוזיאון והספרייה לציבור עקב עבודות בנייה על המוזיאון.

## מוזיאון סימון ג'נשיה
לאחר הקמת הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה שונה שם המוזיאון, בשנת 1919, ל**מוזיאון של גאורגיה**. בשנת 1921 פונה חלק הארי של אוסף המוצגים במוזיאון בעקבות פלישת הצבא האדום לגאורגיה והוחזר לגאורגיה הסובייטית בשנת 1945 בעקבות מאמציו של ההיסטוריון והגולה הגאורגי, אכוותימה תאקאישווילי. בשנת 1947 שונה שם המוזיאון ונקרא על שם ההיסטוריון הגיאורגי המאוחר, סימון ג'נשיה. המוזיאון נפגע משמעותית בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 בגאורגיה. בתחילה נפגע במוזיאון בתקופת מלחמת האזרחים הגאורגית בשנים 1991-1992, ולאחר מכן נשרפו חלק מהמוצגים בשריפה. בשנת 2004 מוזג המוזיאון במסגרת שיטת ניהול משותפת במסגרת המוזיאון הלאומי הגאורגי. 

המוזיאון משתרע על מספר מבנים במרכז טביליסי. תצוגות המוזיאון מוצגות כרונולוגית כאשר התצוגה הראשית ממוקמת בשדרות רוסתוולי. מבנה זה עוצב בשנת 1910 על ידי הארכיטקט ניקולאי סוורורב, במקום מבנה ישן יותר שעוצב בידי א. זלצמן, אשר היה מעוצב באלמנטים קישוטיים בסגנון הגאורגי של ימי הביניים. 

המוזיאון כולל מאות אלפי פריטים ארכאולוגיים ואתנוגרפיים של גאורגיה והקווקז. התצוגה הקבועה מסודרת מבחינה כרונולוגית ועוקבת אחרי התפתחותה של גאורגיה מבחינה חומרית ותרבותית החל מתקופת הברונזה ועד לתחילת המאה ה-20. חלק המוצגים החשובים ביותר כוללים מאובנים של הומו ארגסטר שנתגלו בדמניסי; מטמון אחלגורי מהמאה ה-5 לפנה"ס הכולל דוגמאות תכשיטים יחידים במינם; פריטים מהתקופה האחמנית; ואוסף של כ-80,000 מטבעות שהוטבעו בעיקר בגאורגית; איקונינים מימי הביניים וחתיכות צורף שנאספו ממגוון אתרים ארכאולוגיים בגאורגיה; לטש-יהלומים הכולל את אחד האוספים העשירים בעולם של כתובות אוררטויות ועוד.

## מקורות
* מוזיאון ג'נשיה במוזיאון הלאומי הגאורגי, 
* מוזיאון ג'נשיה באתר המוזיאונים של גאורגיה (www.georgianmuseums.ge), 

## קישורים חיצוניים
 
* 
* המוזיאון הקווקזי (კავკასიის მუზეუმი), בוויקיפדיה הגאורגית

## הערות שוליים

ג'נשיה סימון
קטגוריה:טביליסי: מוזיאונים
קטגוריה:טביליסי: מבנים
ג'נשיה סימון
נעים קריזיו

**נעים קריזיו** (1 בינואר 1918 – 20 במרץ 2010) היה כדורגלן קוסוברי-אלבני אשר היה מפורסם באיטליה בשנות ה-40 וה-50.

## ביוגרפיה
קריזיו נולד בדקוביצה שבקוסובו. הוא שיחק כקיצוני ימני זריז מאוד כאשר רץ 100 מטר ב-11 שניות בלבד, הוא עזב את מולדתו כדי להצטרף לאחיו אשר שהה בטירנה, ערך את הופעת הבכורה שלו בכדורגל בגיל 15, ובגיל 6 זומן לסגל הנבחרת האלבנית. בעקבות הפלישה האיטלקית לאלבניה ב-1939, הוא התגלה בידי מורה לספורט איטלקי שהמליץ עליו לקבוצת רומא. נחשב לאיטלקי בעקבות סיפוח אלבניה ולכן הורשה ללמוד ב-ISEF (המכון הגבוה לחינוך גופני באיטליה) ולשחק במדיה של רומא, שזכתה באליפות בעונת 1942-1941. קריזיו שיחק ב-*ג'ילרוסי* עד שנת 1948, עת שהצטרף לנאפולי. הוא פרש מכדורגל בשנת 1953.

קריזיו שימש כמאמנה של קבוצת רומא לזמן קצר במהלך עונת 1965-1964 כמחליף לחואן קרלוס לורנסו. אחר כך הפך לשמש כסקאוט של המועדון, ובמסגרת תפקידו גילה בין היתר את ג'וזפה ג'אניני כאשר שיחק במועדון קטן באזורו פראטוצ'י מרינו.

בסוף ימיו חי קריזיו ברומא, ונפטר ב-20 במרץ 2010, בגיל 92.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים קוסוברים
קטגוריה:כדורגלנים אלבנים
קטגוריה:קשרי כדורגל קוסוברים
קטגוריה:קשרי כדורגל אלבנים
קטגוריה:כדורגלני קיי אף טירנה
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:מאמני כדורגל אלבנים
קטגוריה:מאמני רומא
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אלבניה
קטגוריה:אלבניה: אישים בספורט
קטגוריה:ילידי 1918
קטגוריה:נפטרים ב-2010
רפאל שמיץ

**רפאל שמיץ** (נולד ב-17 בדצמבר 1980 בבלומנאו שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אתלטיקו מטרופוליטנו. 
## קריירה
בשנים 2001-2008 היה לו חוזה עם ליל הצרפתית. חלק מהתקופה הוא שיחק בהשאלה בקבוצות אחרות. בשנת 2005 סיים עם הקבוצה במקום השני בליגה. ביוני 2008 חתם שמיץ חוזה ל-3 שנים בקבוצת ולנסיאן הצרפתית.

בשנת 2012 הוא חזר לברזיל וחתם באתלטיקו פרנאאנסה. במאי 2013 הוא עזב את הכדורגל המקצועי. בשנת 2018 הוא חזר לתקפוה קצר במטרה לעזור לקבוצה מעיר הולדותו לעלות לליגה גבוהה יותר באליפות מקומית.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל של רפאל שמיץ - L'Equipe.fr

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:בלמי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו פרנאאנסה
קטגוריה:כדורגלני ליל
קטגוריה:כדורגלני קריליה סובייטוב סמרה
קטגוריה:כדורגלני ברמינגהאם סיטי
קטגוריה:כדורגלני ואלנסיין
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1980
משט הסירות המלכותיות של תאילנד

שמאל|ממוזער|400px|סירת מלכות תאילנדית (1865)
**משט הסירות המלכותיות של תאילנד** (בתאית: **กระบวนพยุหยาตราชลมารค**) הוא טקס דתי-ממלכתי הנערך בתאילנד מזה 700 שנים בקירוב. הוא מתבצע לעיתים רחוקות, על פי רוב רק כחלק מאירועים תרבותיים או דתיים חשובים ביותר. בתקופת שלטונו של המלך פומיפון אדוניאדט, שנמשכה למעלה משבעים שנים, התקיים המשט 16 פעמים בלבד.

כיום נוטלות חלק ב"תהלוכה" 52 סירות-מלכות, ובהן 2,082 שייטים-חותרים. 51 מתוכן הן סירות-מלכות היסטוריות והנוספת היא סירת-המלכות "נאראי סונג סובאן המלך ראמה התשיעי", שהושקה ב-1994 והיחידה שנבנתה במהלך שלטונו של פומיפון. הסירות שטות במורד הנהר צ'או פראיה מבית הסירות המלכותי וסקורי בדוסיט, בנגקוק, חולפות על פני מקדש אמרלד בודהה, הארמון הגדול, ו-ואט פהו והתהלוכה מסתיימת בואט ארון, "מקדש השחר".

מרכז|ממוזער|500px|סירת המלכות נאראי סונג סובאן של המלך ראמה התשיעי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תאילנד: תרבות
קטגוריה:בנגקוק
סירות המלכותיות של תאילנד
ברוטיים

ה**בּרוּטִיים** (ביוונית: Βρέττιοι, בּרֶטִיאוֹי; בלטינית: Bruttii; באיטלקית: Bruzi) היו עם קדום, שישב בקצה הדרומי של איטליה, מגבולות לוקאניה ועד מצרי מסינה וכף לאוקופטרה, בשטח החופף בערך את קלבריה של ימינו.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:עמים קדומים באיטליה
צו עיון מחדש

**צו עיון מחדש** (באנגלית: **Writ of Certiorari**) הוא סוג של צו אשר בית משפט יכול לפרסם על מנת להביא לפניו תיק שנדון בבית משפט אחר, בדרך כלל בערכאה נמוכה יותר. בזמנים ובמקומות שונים, היה הדבר ידוע גם כ-"**Writ of Review**".
## היסטוריה
300px|ממוזער|שמאל|בית המשפט העליון של ארצות הברית
במאה ה-21, צו זה ידוע בעיקר בהקשר של בית המשפט העליון של ארצות הברית, אשר משתמש בו כמכניזם כמעט-בלבדי להתחלת דיון בתיקים. הדבר נובע מאופן קבלת התיקים בבית המשפט העליון, שהוא בית משפט לערעורים: התיקים מתקבלים על בסיס וולונטרי (discretionary review) ולא על בסיס מחייב (mandatory review). לפיכך, שופטי בית המשפט העליון עצמם הם אלו שקובעים אילו תיקים יגיעו לדיון לפניהם (מתוך כ-7,500 בקשות לערעור על החלטותיהם של בתי משפט נמוכים יותר, המגיעות, בממוצע, מדי שנה לביהמ"ש העליון). מתוך תשעת שופטי ביהמ"ש האמריקאי, מספיקה הסכמתם של ארבעה שופטים (מה שמכונה "Rule of Four") כדי להגיע להחלטה כזו. במקרה זה, מוציא בית המשפט צו עיון מחדש עבור אותו תיק.

מקורה של מדיניות ה-discretionary review וצווי העיון מחדש, בצורתה הנוכחית, הוא בחוק שעבר בקונגרס בשנת 1925. באותה תקופה, היה נדמה כאילו עומס התיקים על השופטים העליונים הופך לבלתי נסבל, והייתה דרושה דרך להקטין את העומס ולאפשר לבית המשפט לדון רק בתיקים בעלי חשיבות חוקתית עליונה. הפתרון שנמצא היה השימוש בצווי העיון מחדש. על מדיניות זו נמתחה ביקורת. למשל, על כך שבמהלך שנת המשפט של 2007 העניקו שופטי בית המשפט העליון 72 צווי עיון מחדש בלבד, אחד המספרים הנמוכים בהיסטוריה.
## במשפט הישראלי

## ראו גם
* המשפט בארצות הברית

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: חוק ומשפט
קטגוריה:משפט פרוצדורלי
עיון מחדש
טוונטה (כדורגל)

**פ.צ. טוונטה** (**FC Twente**) היא קבוצת כדורגל הולנדית, המייצגת את העיר אנסחדה, הנמצאת במזרח הולנד על גבול גרמניה, באזור טוונטה (Twente). הקבוצה נוסדה בשנת 1965 ומשחקת בליגת העל ההולנדית. הקבוצה זכתה באליפות אחת ובשלושה גביעים.

התלבושת המסורתית של המועדון כוללת מכנסיים וחולצה אדומים, וצווארון לבן - כצבעי סמל המועדון.

## היסטוריה
קבוצת הכדורגל משחקת בליגת העל ההולנדית. הקבוצה נוסדה בשנת 1965 כתוצאה מאיחוד של הקבוצות **מועדון ספורט אנסחדה** אשר זכה באליפות הולנד בשנת 1926 ו**אנסחדסה בויס**. ההצלחות הראשונות של המועדון החלו מיד לאחר המיזוג של 1965, תחת המאמן קיס רייוורס. טוונטה סיימה שלישית ב-1969, רביעית ב-1970, חמישית ב-1971, שלישית ב-1972 ושוב ב-1973.

את עונת 1973/1974 הקבוצה סיימה במקום השני בליגה ההולנדית - דבר אשר הקנה לה את הזכות להשתתף בגביע אופ"א לראשונה בהיסטוריה. לאחר שבחצי הגמר גברה באופן מפתיע על יובנטוס החזקה, העפילה הקבוצה לגמר הטורניר בו הפסידה לבורוסיה מנשנגלדבך הגרמנית. הפעם הראשונה שהקבוצה המאוחדת זכתה בתואר כלשהו הייתה בשנת 1977 כאשר זכתה בגביע ההולנדי כשניצחה בגמר 0–3 את זוולה.

בסיום עונת 2000/2001 זכתה הקבוצה בפעם השנייה בגביע ההולנדי לאחר שגברה בגמר על פ.ס.וו. איינדהובן בתוצאה 1–3. בעונת 2002/2003 המועדון היה על סף פשיטת רגל אך נרכש על ידי הבעלים הנוכחי - יופ מונסטרמן שייצב את המועדון, ואף הוביל אותו אל גמר הגביע בשנת 2004. בעונת 2008/2009 הקבוצה הגיעה למקום השני, במרחק של 11 נקודות מהאלופה א.ז. אלקמאר. בנוסף, הגיעה גם לגמר הגביע, בו הפסידה להירנפיין, ושלב 32 האחרונות בגביע אופ"א, שם הודחה על ידי אולימפיק מרסיי. העונה שלאחר מכן הייתה עונת השיא של המועדון המאוחד, כאשר הוא זכה באליפות לראשונה בתולדותיו לאחר שהפסיד רק פעמיים לאורך העונה כולה. בנוסף לזכייה באליפות, הקבוצה גם השלימה דאבל כשזכתה גם במגן יוהאן קרויף - הסופר קאפ ההולנדי. העונה הבאה הייתה אף היא טובה כשהקבוצה סיימה במקום השני בליגה וזכתה בגביע ההולנדי בפעם השלישית, כשהפכה יתרון של 0–2 לאייאקס לניצחון 2–3, כולל שער ניצחון בהארכה של מארק יאנקו. כמו כן, בשנה זו זכתה הקבוצה פעם נוספת בסופר קאפ ההולנדי. לאחר מכן לקבוצה היו בעיות כלכליות והיא ירדה מגדולתה.

בסיום עונת 2017/2018 ירדה הקבוצה לליגה ההולנדית השנייה בפעם הראשונה אחרי 34 שנים, לאחר שסיימה במקום האחרון.

בעונת 2018/2019 זכתה באליפות ליגת המשנה וחזרה לליגה הראשונה.

לאחר שלקבוצה הייתה עונה טובה בעונת 2021/2022 וסיימה במקום הרביעי בליגה, טוונטה העפילה לסיבוב השלישי של הקונפרנס ליג. זו הייתה הפעם הראשונה שהמועדון העפיל למפעל אירופי מזה שמונה שנים.

גם בעונת 2022/2023 סיימה הקבוצה במקום החמישי והעפילה למוקדמות הקונפרנס ליג אך הודחה בשלב סיבוב הפלייאוף.

## סגל הקבוצה
נכון ל-2 בפברואר 2026

 (קפטן)
 

 (בהשאלה מפיינורד)

 

## תארים והישגים
* '''הליגה ההולנדית''':
** אליפות (1): 2009/2010
** סגנויות (3): 1973/1974, 2008/2009, 2010/2011
* **[[הגביע ההולנדי]]:**
** זכיות (3): 1976/1977, 2000/2001, 2010/2011
** סגנויות (4): 1974/1975, 1978/1979, 2003/2004, 2008/2009
* **[[מגן יוהאן קרויף]] (הסופר קאפ ההולנדי):**
** זכיות (2): 2010, 2011
** סגנויות (1): 2001
* ￼**ליגת המשנה**:
** זכיות (1) 2018/2019
*'''￼גביע אינטרטוטו''':
** זכיות (1) 2006
***[[גביע אופ"א]]:**
** סגנויות (1): 1974/1975

## קישורים חיצוניים

*  

* Eredivisie.nl אתר ליגת העל ההולנדית הרשמי 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל הולנדיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1965
קטגוריה:אנסחדה
איריס מרטינז

**איריס מרטינז קליין** (נולדה ב-4 בנובמבר 1973) היא שחקנית ותסריטאית תיאטרון וטלוויזיה ישראלית. סופרת צללים ובמאית תיאטרון.

## ביוגרפיה
נולדה בשם **איריס מרטינז**. לפני גיוסה לצה"ל הייתה חברה בלהקת "צעירי תל אביב" בשנים 1990–1991 והשתתפה בסדרה "לא כולל שירות".

לאחר שסיימה את שירותה הצבאי החלה את לימודיה בבית הספר למשחק בית צבי אותם סיימה בשנת 1997.

ב-2002 שיחקה את דמותה של אתי אינדיבו בטלנובלה "לחיי האהבה".

בתיאטרון שיחקה במחזמר לילדים "מוכר החלומות", בהצגה "פרח לב הזהב" ובמחזה "הכל יחסי... מממ!". מרטינז כתבה וביימה את המחזה "הסיפורים של יעל" יחד עם ענבל ארבל.

ב-2017 שיחקה בסרט "זוג יונים" בתפקיד לילך.

מלבד משחק, מרטינז היא גם מדבבת שדיבבה בין השאר ב"דיג'ימון" בערוץ ג'טיקס, "מפלצות קטנות" (שיר הפתיחה) ואת "פוקימון" בערוץ הילדים.

ב-2024 ביימה את ההצגה "הפסקת ששבש", דרמה קומית, והפיקה אותה יחד עם מחזאית ההצגה רינת זליג. 

## קישורים חיצוניים

* עמוד פייסבוק  מילה של איריס

* איריס מרטינז, באתר הסוכנות

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:תסריטאיות ישראליות
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:חברי להקת צעירי תל אביב
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
טלנט

**טלנט** או **טאלנט** (Talent) היא מילה באנגלית שפירושה **כִּשָּׁרוֹן**
גרוב מטאל

**גרוב מטאל** (באנגלית: **Groove metal**; נקרא גם **פוסט-ת'ראש**) הוא תת-ז'אנר של ז'אנר הת'ראש מטאל, שהחל את דרכו בתחילת שנות התשעים. גרוב מטאל הוא שילוב של מספר סגנונות של שנות השמונים, הכוללים הבי מטאל מסורתי, ת'ראש מטאל וקרוסאובר ת'ראש/הארדקור פאנק. אלבומים כמו *[[Cowboys From Hell]]* של פנטרה, *[[Beg to Differ]]* של Prong ו-*[[Make Them Die Slowly]]* של White Zombie, היו הראשונים לשלב גרוב עם ת'ראש מטאל.

## מאפיינים אמנותיים
הגרוב מטאל מאופיין בעיקר בנגינת ריפים ת'ראשיים במהירות בינונית עם דגש על הכבדות והגרוביות ופחות על מהירות גבוהה.

הצליל בדרך כלל נמוך ומלווה בדיסטורשן כבד של הגיטרה, שמרבה להשתמש באקורד כוח ובפאלם מיוט. הצליל מאופיין בהגברת הצלילים הגבוהים (trebele) והגברת הצלילים הבאסיים (bass) שלו.

בדומה לשאר סגנונות המטאל, תפקיד הבאס בדרך כלל עוקב אחרי הריפים של גיטרת הקצב, אך לפעמים משמש כהקדמה לריף. נפוץ השימוש בדיסטורשן לבאס.

השירה לרוב מורכבת מהשירה הת'ראשית הצעקנית, שירת הארדקור ושירה נקיה.

תפקיד התופים נוהג להשתמש בדאבל באס, אך לא באופן רציף ומהיר כמו בת'ראש מטאל, אלא לפרקי זמן קצרים בשיר.

## להקות בולטות

קטגוריה:סגנונות מטאל
K-1 (ליגה)

**K-1** היא ליגה מקצוענית לקיקבוקס מאז שנות ה-90 של המאה ה-20.

האות K נבחרה לייצג את שם הליגה היות שרבות מאמנויות הלחימה מתחילות באות K (קראטה, קיקבוקס, קונג פו ועוד). בליגה ישנם קרבות בקטגוריה של 70 קילוגרם ומשקל כבד. אחת לשנה נערכת התחרות העולמית ביפן בשתי הקטגוריות.

## בישראל
אלכס טרופימוב הוא אלוף ישראל בקיקבוקס לשנת 2013. טרופימוב מתחרה תחת הנחייתו של מאמנו האישי, כלפו מסיקה.

יוליה סצ'קוב זכתה בשנת 2019 באליפות העולם במשקל עד 52 ק"ג.

## ראו גם
*גרנד פרי עולמי K-1

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קיקבוקס
קטגוריה:ספורט לחימה
מסגיד

[שמאל|ממוזער|280px|בית הכנסת בכפר [וולקה שבאתיופיה (2003)]]**מֶסְגיד** (בגעז: **መሰጊድ**) הוא שמו של בית הכנסת בביתא ישראל.

## שם
המילה "מסגיד" מגיעה מהמילה סגידה (געז: ሰገደ/ሰማደ, סגדה) ושימשה גם את יהודי יב כשם לבית הכנסת. במסגד בעיירה תנעם שבמזרח מחוז צנעא בתימן, בו התקיימה קהילה יהודית מימי חורבן בית המקדש הראשון, נמצא עמוד בשימוש משני עליו חרוטה הכתובת ״אמן, אמן, וזה הבית יהיה מסגיד״ באותיות בשפה השבאית המאוחרת. החוקרים וולטר מולר ווולף לסלאו הסיקו מכאן כי המילה מסגיד, הנגזרת מהשורש סגד שפירושו קידה בשפה הארמית, חדרה לשפת הגעז במשמעות בית תפילה מן השפה השבאית, ולא ישירות מהשפה הארמית - ולא בעקיפין מהמילה מסגד בשפה הערבית, שהושפעה אף היא מהשבאית. שמות נוספים למסגיד הם **צְלותָ בֵּת** ("בית התפילה"), **מֶקְדָס בֵּת** ("בית קדוש") ו**מסכיתא**.

## מבנה
המסגיד ממוקם במקום הגבוה ביותר ביישוב. המסגיד נבנה לרוב כגודג'ו, מבנה בוץ אתיופי מסורתי, ולא היה שונה מבתי המגורים. ביישובים חשובים וגדולים היה בנוי מאבנים. בתי הכנסת הקטנים היו לרוב בעלי עזרה אחת, כך שקהל המתפללים היה מתכנס מחוצה לו. הכניסה למסגיד מוקמה תמיד בצד המזרחי.

שמאל|ממוזער|330px|מבנה המסגיד
*המזבח (1) בו מקריבים קורבנות, בנוי מאבנים, ונחשב כמקום קדוש שאין נוגעים בו.
*מתחם קודש הקודשים (2). המקום אליו רשאיים להיכנס רק הכהנים.
**שולחן - תיבה (מכונה "תבות") עליו מונחת האורית (3)
**מקומם של מי הזיה ואפר פרה אדומה (4)
**מקום לבגדי הכהונה ושאר אביזרי הפולחן (5)
**המקום בו נשמרים הספרים (6)
**חלונות סביב מתחם קודש הקודשים (*)
*המתפללים
**גברים (7)
**אנשי הדת (8)
**נשים וילדים (9)

במסגיד היה גם לחם הפנים וליד שולחן האורית הייתה מנורה.

## לקריאה נוספת
*אהרון זאב אשכולי, **ספר הפלשים - יהודי חבש תרבותם ומסורותיהם**, ירושלים: הוצאת מוסד הרב קוק וראובן מס, תשל"ג-1973.


*Johann Martin Flad, **The Falashas (Jews) of Abyssinia**, 1869
*Kay Kaufman Shelemay, **Music, Ritual, and Falasha History**, African Studies Center, Michigan State University, 1986, 


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:היימנות
ארטריה

**אֶרֶטְרִיָה** (ביוונית: **Ερέτρια**, בלטינית: **Eretria**) הייתה פוליס יוונית חשובה בחוף המערבי של האי אֶוּבּוֹיָה (אֶבְיָה או אֶבוֹיָה של ימינו), דרומית לכלקיס. היא שגשגה במאות השישית והחמישית לפנה"ס אך ירדה מגדולתה עוד בעת העתיקה, ובמאה ה-1 לפנה"ס ננטשה. עיר מודרנית, הנושאת אותו שם, נמצאת סמוך לשרידי העיר הקדומה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פולייס ביוון העתיקה
קטגוריה:יוון: ערים
קניון שבעת הכוכבים

**קניון שבעת הכוכבים** הוא מרכז קניות בהרצליה הממוקם בשדרות שבעת הכוכבים, הקרויות על שם דגל שבעת הכוכבים, ומכאן נגזר שמו. הקניון ממוקם באזור מרכזי המחבר בין חלקה המזרחי של העיר, שבו מתגוררים מרבית תושביה, לבין חלקה המערבי, ובו אזור התעשייה, הרצליה פיתוח וחוף הים. הוא נמצא בבעלות חברת הכשרת היישוב ונחשב אחד מנכסיה הבולטים. אחד הדברים שמייחדים קניון זה, הוא שהחנויות בו פתוחות בשבת החל משעות הבוקר.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|פנים קניון שבעת הכוכבים, 2006
את הקרקע עליה הוקם הקניון חכרה הכשרת היישוב מעיריית הרצליה בפברואר 1998 תמורת 12 מיליון דולר, לתקופה של 49 שנה. את הקניון מחזיקה חברת הכשרת היישוב, באמצעות חברת הבת "הכשרת היישוב קניונים ומרכזי מסחר", שהייתה חברה ציבורית עד 2006.

את הקמת הקניון ליווה מאבק משפטי של בעלי קרקעות פרטיים, שעיריית הרצליה החליטה להפקיע מהם 220 דונם לטובת הקמת פארק הרצליה, אך ייעדה חלק מהשטח לטובת חניון של קניון שבעת הכוכבים. בעלי קרקע הגישו התנגדות לתוכנית הקניון ואחר כך תביעה משפטית שהגיעה לדיון פעמיים בבית המשפט העליון. הם גם התלוננו שהעירייה אישרה הקמת קניון במקום חלק מהפארק בשטח שברשותה, ובשטחים שבבעלותם לא אושרה בנייה, למרות שביקשו להקים שכונת מגורים בחלק מהשטח, כפיצוי על ההפקעה. בנוסף טען אחד מבעלי הקרקע כי כ-1% מהשטח שעליו הוקם הקניון הוא בבעלותו.

הקניון נפתח בספטמבר 2000, ועם פתיחתו הצליחה חברת הכשרת היישוב למצוא שוכרים ל-100% מהשטח המסחרי שלו.

בשנת 2009, ההכנסות השנתיות מדמי השכירות בקניון הסתכמו ב-71.6 מיליון שקל.

ביוני 2010 הופקדה בוועדה המחוזית לתכנון ובניה תוכנית להרחבת הקניון ב-3,000 מ"ר, וב-2011 החלו עבודות הבניה שהושלמו שנתיים אחר כך. השיפוץ נועד להכנסת מותגי אופנה בינלאומיים דוגמת רשת H&M ואמריקן איגל אאוטפיטרס שעבורה נבנה מתחם חדש של 1,000 מ"ר.

בספטמבר 2020 סגרה חברת תיאטראות ישראל את מתחם בתי הקולנוע בקניון, עם סיום חוזה השכירות שלה, בשל מחלוקת על תשלום דמי שכירות על ששת החודשים בהם בית הקולנוע נסגר בשל מגפת הקורונה. במקביל ומאותה סיבה סגרה גם קסטרו את הסניף שלה. חנות קסטרו נסגרה לפני תום החוזה דבר שהביא לתביעה מצד הקניון

ביוני 2021, במהלך עבודות שיפוץ, נהרג עובד מלגזה לאחר שאיבד שליטה ונפל מגובה דרך חור שנפתח להשלכת פסולת.

## מבנה הקניון
את תכנונו האדריכלי של הקניון ביצע האדריכל משה צור, אשר תכנן עוד מספר קניונים בישראל ובעולם.

הקניון מכיל שתי קומות מסחר עיקריות, וכן חלק מסחרי בקומת המרתף העליונה (שעיקרה מוקדש לחניה), עם 140 בתי עסק בשטח כולל של 25 אלף מ"ר. בחניון בן 3 הקומות שבמרתף הבניין, יש מקום לכ-1,500 כלי רכב והכניסה אליו בחינם. תמהיל העסקים בקניון אופייני לקניונים בישראל, וכולל רשתות שיווק ארציות בתחומי ביגוד, תמרוקים, מזון, ספרים, חשמל ואלקטרוניקה, ציוד לבית וחנויות נוספות. שבעת הכוכבים היה מהראשוני הקניונים בישראל שנבנו מראש עם חדר הנקה מרווח.
הקניון פתוח בשבת (אך אחדות מהחנויות סגורות בשבת). פתיחת החנויות בשבת מהווה תחרות קשה לעסקים העירוניים המקומיים שבדומה לערים רבות נוספות, נפגעה הכנסתם מאז פתיחת הקניון.

## אתרים בסביבת הקניון
שמאל|ממוזער|250px|החזית המערבית, 2010
תחנת הרכבת הרצליה, אצטדיון הכדורגל העירוני, מתחם בתי ספר הכולל את "תיכון חדש הרצליה", תיכון "הנדסאים ליד אוניברסיטת תל אביב" וחטיבת ביניים יד גיורא, אולפני הרצליה, פארק הרצליה וספורטק הרצליה נמצאים בסמוך לקניון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

שבעת הכוכבים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן משה צור