open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אילדוולף, מלך סאסקס

**אילדוולף** (באנגלית: **Ealdwulf**) היה מלך או דוכס ממלכת סאסקס במחצית השנייה של המאה השמינית. ככל הנראה שלט לצידם של אאלפוולד ואוסלאק.

פרטים מועטים ידועים על מלכותו. ייתכן שהיה אחד מחברי מועצת הזקנים (אלדרמן) אשר שלטה בממלכה, ומכוח זה נשא את התואר "מלך". שמו מוזכר בצו מלכותי שהוצא על ידיו, ככל הנראה משנת 765, בו הוא נושא את התואר "אלדוולף רקס" ("Alduulf rex", "המלך אלדוולף").

בצו מאוחר יותר, משנת 791 לערך (הצו נושא, בטעות, את השנה 711) מכונה אילדוולף בתואר "אלדוולפוס דוקס סאת'סאקסונום" (*Aldwlfus dux Suthsaxonum* - אילדוולף, דוכס הסקסונים), ובהמשך מופיעה החתימה "אלדוולף דוקס" (*Aldwlf dux* - "הדוכס אילדוולף"), דבר המעיד על כך שממלכת סאסקס באותה עת הייתה כפופה לממלכת מרסיה, וכי מלכי הממלכה הפכו לדוכסים אשר משלו בה מכוחו של אופה, מלך מרסיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי סאסקס
קטגוריה:מלכי אנגליה
הלמה של יאו

בתורת הסיבוכיות החישובית, **הלמה של יאו** (או **עקרון המינימקס של יאו**) קובעת כי זמן הריצה הממוצע של האלגוריתם הדטרמיניסטי הטוב ביותר על התפלגות הקלטים הגרועה ביותר שווה לזמן הריצה הממוצע של האלגוריתם ההסתברותי הטוב ביותר על הקלט הגרוע ביותר. לפיכך, כדי למצוא חסם תחתון על זמן הריצה של אלגוריתם הסתברותי, מספיק יהיה למצוא התפלגות קלטים קשה ולהראות כי אין אלגוריתם דטרמיניסטי שתוחלת זמן הריצה שלו עבורה תהיה נמוכה מן החסם. העיקרון נקרא על שמו של אנדרו יאו, אשר הציג אותו לראשונה במאמר בשנת 1977.

עיקרון זה יכול להתפרש במונחי תורת המשחקים דרך משחק שני שחקנים סכום אפס, בו שחקן אחד בוחר אלגוריתם דטרמיניסטי והשחקן השני בוחר קלט, כאשר התשלום של שחקן האלגוריתמים לשחקן הקלטים הוא עלות ריצת האלגוריתם על הקלט. כל אלגוריתם הסתברותי ניתן לפרש כהתפלגות על אלגוריתמים דטרמיניסטיים, ולכן כאסטרטגיה מעורבת של שחקן האלגוריתמים. כעת, משפט המינימקס קובע כי האסטרטגיה המעורבת שממזערת עבור שחקן האלגוריתמים את התשלום המקסימלי שישלם עבור בחירת קלט מצד השחקן השני תשיג בדיוק מה שישיג שחקן הקלטים בבוחרו התפלגות על הקלטים שתמקסם את התשלום שיקבל עבור בחירת האלגוריתם הטוב ביותר על ידי השחקן השני. במילים אחרות, זמן הריצה הממוצע של אלגוריתם הסתברותי הטוב ביותר על הקלט הגרוע ביותר שווה לזמן הריצה של האלגוריתם הדטרמיניסטי הטוב ביותר על התפלגות הקלטים הגרועה ביותר.

## לקריאה נוספת

*


## קישורים חיצוניים

* Favorite Theorems: The Yao Principle, Lance Fortnow, October 16, 2006.


קטגוריה:סיבוכיות חישובית
קטגוריה:תורת המשחקים

יאו
יאו
אאלפוולד, מלך סאסקס

**אאלפוולד** (באנגלית: **Ælfwald**) היה מלך או דוכס ממלכת סאסקס בשלהי המאה השמינית.

## מלכותו

אאלפוולד מלך לצידם של אילדוולף, אוסלאק, מלך סאסקס, וייתכן שגם מלך לצידם של אוסוולד ואוסמונד. ייתכן שאאלפוולד היה אחד מחברי מועצת זקני הממלכה (אלדרמן) אשר שלטו בה יחדיו, ולכן נשא את התואר "מלך".

פרטים מועטים בלבד ידועים אודות מלכותו. אאלפוולד חתום כעד על צו מלכותי שהוציא אילדוולף משנת 765 בו מופיע התואר "אאלהוולד רקס" (*Ælhuuald rex* - המלך אלהוולד).

אאלפוולד חתום כעד על צו מלכותי שהוציא אופה, מלך ממלכת מרסיה משנת 772, לאחר שהשתלט על ממלכת סאסקס. בצו זה נושא אלפוולד את התואר "אאלבוולד דוקס" (*Ælbuuald dux* - הדוכס אלבוולד) דבר המעיד על הירידה במעמדו ובמעמד מועצת הזקנים ממעמד מלך שליט למעמד של דוכס. בצו זה מופיע אאלפוולד לאחר אוסוולד ואוסמונד, אולם לפני אוסלאק, דבר שייתכן שיש בו כדי לציין את מעמדו במועצת הדוכסים.

לא נותרו עד ימינו צווים שהוצאו על ידי אאלפוולד, ולא ידוע אם הוציא צווים.

## קישורים חיצוניים
* קורות חיים של מלכי סאסקס
* מלכי סאסקס באתר ה־BBC

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי סאסקס
קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-8
מערות לוזית

שמאל|ממוזער|250px|הכוונה למערות לוזית
**מערות לוזית** הן סדרה של מערות פעמון, השוכנות על גבעה שטוחה בגובה של 210 מטרים מעל פני הים, כקילומטר דרומית-מזרחית ליישוב לוזית שבשפלת יהודה. רוב המערות מחוברות ביניהן ויוצרות אולמות וחללי ענק. הן אינן מוסדרות לביקור בדומה למערות בית גוברין, אך הגישה אליהן נוחה. 

לפי ההערכות, המערות נחצבו והיו בשימוש החל בתקופה ההלניסטית ולפחות עד התקופה הערבית. בחלק מהן נחצבו קולומבריה, תאים מרובעים ומשולשים בקירות המערה, אשר נועדו, ככל הנראה, לגידול יונים. עוד השתמרו במקום כתובות וסימני צלב שנחרטו על קירות המערות בידי החוצבים, וכן כתובת של חייל רומי מימי מרד בר כוכבא. הירידה אל המערות אפשרית ברגל או באמצעות סנפלינג. עוד נמצאים בסמוך למקום רשת של מערות זחילה ושל מעברים תת-קרקעיים, ושרידי באר אנטיליה בעומק של 30 מטרים, בריכת אגירה ומספר מבנים הרוסים. 

על הגבעה בה שוכנות המערות שכן עד 1948 היישוב הערבי דיר דבאן ("מנזר הזבובים") והתגוררו בו כחמש מאות איש. הועלתה סברה שאין לה תימוכין, כי הכפר שימר בשמו את שמה של העיר המקראית "דיבון" שנזכרה בספר נחמיה.

קק"ל הכריזה על האתר כלא בטוח וסגור למבקרים.

## גלריה

Luzit061.jpg
Luzit051.jpg
Luzit Columbarium.JPG
Eyes.to.the.past(8087247038).jpg


## קישורים חיצוניים

* המערות באתר החברה להגנת הטבע
* כתבה וסרטון אודות המערות באתר מסע אחר 
* 
* זהירות, סכנה: בפעם השלישית גידרה רשות מקרקעי ישראל את מערות לוזית בהן פועלות חברות סנפלינג בניגוד לחוק ומסכנות את חיי הציבור

לוזית
לוזית
קטגוריה:שפלת יהודה: אתרים ארכאולוגיים
לוזית
קטגוריה:לוזית
ניתוב אנוכי

בחקר ביצועים, **ניתוב אנוכי** הוא אופן ניתוב שבו מזרימים כל יחידה בגרף בדרך היעילה ביותר עבורה, בלי להתחשב בהשלכות שיש לכך על יחידות זורמות אחרות. ניתוב אנוכי גורר רמת ביצועים ממוצעת קטנה או שווה לביצועים בניתוב מתוכנן.

## אינטואיציה
בעת בחירת נתיב נסיעה, אחד השיקולים המרכזיים הוא רמת העומס בנתיבים השונים. הנטייה הטבעית היא לבחור את הנתיב הפחות עמוס ללא התייחסות להשפעת הבחירה על העומס שיכול להיווצר. בחירה כזו נקראת **אנוכית** שכן כל אחד מהפרטים במערכת בוחר את הנתיב על פי רווח אישי וללא שיקולים מערכתיים. תכנון מערכתי של הנתיבים בהם כל נוסע ייסע הייתה מקטינה את זמן הנסיעה הכולל של הנוסעים.

באופן אינטואיטיבי ניתן לצפות שהוספת נתיב נסיעה משפרת את הביצועים הממוצעים. אולם פרדוקס ברס קובע כי כאשר התנועה של הפרטים במערכת נעשית בניתוב אנוכי, הוספת נתיב יכולה דווקא לפגוע ברמת הביצועים הממוצעת.

## הגדרה פורמלית של המודל
יהי G=(V,E) גרף מכוון עם זוגות מקור ויעד (s_i,t_i). נסמן ב P_{i} את קבוצת המסלולים מ-s_i ל-t_i, וב-P=\bigcup P_{i} את קבוצת כל המסלולים בגרף. תהי f:V\times V \rightarrow \mathbb{R} פונקציית הזרימה.

עבור f זרימה נתונה נסמן f_P=\sum_{P:e \in P}{f_e}.

נסמן ב r_{i} את כמות הזרימה במסלול מ-s_i ל-t_i.

זרימה f היא פיזבילית אם לכל i מתקים \sum_{p\in P_{i}}{f(p)}=r_{i}

ולבסוף לכל e\in E נתונה פונקציית עלות \,l_{e}()
ונניח שהיא איננה שלילית, דיפרנציאבילית ולא יורדת.

f מוגדרת כסכום העלויות של צלעות המסלול ונסמן \,l_{p}(f)= \sum_{e \in P}{l_{e}(f_{e})}

נגדיר עלות C(f) של זרימה f בגרף G כסך העלויות ב f כלומר:

C(f)= \sum_{p \in P}{l_{P}(f)f_{P}}

על ידי סכימה על צלעות במסלול P נוכל גם לכתוב C(f)= \sum_{e \in E}{l_{e}(f_{e})f_{e}}.

## מחיר האנרכיה

נרצה לדבר על מחיר האנרכיה במשחק מסוג זה ולהבין מה החסמים על חוסר ההתחשבות מסוג זה. 
נבחן מקרה ספציפי בו C_{e}(x)=x כאשר יחידת התעבורה היא אטומית כלומר לא ניתנת לחלוקה וננסה לחסות את מחיר האנרכיה עבור מקרה זה.
יהי s שיוויי משקל נאש נתון ו-p_{i} מסלול של שחקן i ב-S נגדיר s^* להיות פתרון אופטימלי
לשם כך נגדיר פונקציית מטרה במקרה זה טבעי להגדיר את הפונקציה כסכום כלל העלויות ועל כן נרצה להביא למינימום את
\sum_{i}{ \sum_{e \in P_{i}}{C_{e}(x)r_{i}}}

בהסתמך על העובדה שs הוא שיוויי משקל נאש ומניפולציה אלגברית מתקבל חסם והוא: PoA \leq \frac{3+ \sqrt(5)}{2}

החסם כלל לא תלוי במספר השחקנים. למעשה הוא מספר קבוע.
על מנת להראות שהחסם הדוק, מספיק להביא דוגמה למשחק בו PoA הוא בדיוק כנ"ל.

## לקריאה נוספת

* Algorithmic Game Theory, Edited by Noam Nisan, Tim Roughgarden, Eva Tardos, Vijay V. Vazirani, Cambridge University Press
* Selfish Routing and the Price of Anarchy - Tim Roughgarden


## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:תורת המשחקים
קטגוריה:חישוביות
שלח (צמח)

**שֶׁלַח** (שם מדעי: *Erucaria*) הוא סוג קטן במשפחת המצליבים, המאופיין בפרחים ורודים. בארץ ישראל גדלים בר ארבעה מינים מסוג זה.

## תיאור הסוג
זהו סוג קטן, הכולל עשבים חד-שנתיים זקופים, בעלי פרח ורוד. פריחתם הבולטת חלה בעונת האביב, ולעיתים יוצרת מרבדים צפופים. תכונה זו בולטת במיוחד במין שלח הערבות, הנוטה ליצור מרבדי פריחה מרהיבים בחבל הספר- המעבר בין החבל הים-תיכוני לחבל המדברי בארץ ישראל.

השם העברי של הסוג רומז על צורת הפרי; 'שלח' הוא מילה נרדפת לחרב קצרה, ואכן צורת הפרי האופיינית לסוג דומה במקצת לצורת חרב. כמו כן 'סליח' הוא אחד השמות הערביים לצמח זה ולקרוביו. השם הלטיני, Erucaria, נגזר משם סוג קרוב במשפחה, Eruca, שבעברית נקרא 'בן-חרדל'.

### השקפות סיסטמטיות שונות
קיימות השקפות סיסטמטיות מנוגדות באשר להגדרת הסוג, ונדמה שנדרשת חקירה נוספת של מיני סוג זה והקרובים לו, כדי להביא לאבחנה חדה ביניהם. על-פי השקפה אחת, מדובר בסוג שכולל 16 מינים, שתפוצתם באזור הסהרו-ערבי ובאירנו-טורני. על פי השקפה שונה, הסוג כולל 6 מינים בלבד ותפוצתו באזור הים-תיכוני.

סוגים אשר מגלים קרבה לסוג שלח הם 'בן-שלח' (Reboudia) שכולל שני מינים, אחד מהם- 'בן-שלח מנוצה'- נחשב כיום כשייך לסוג שלח, אך שמו העברי נשאר זהה לשם הקודם. סוג קרוב נוסף הוא Bunias, שנבדל ממנו בפרחיו הצהובים. יש לציין בהקשר זה, שקיימים סוגים במשפחה בעלי שם דומה, כדוגמת 'שלחלח' (pseuderucaria), ו-Eruca בן-חרדל. שמות אלה מעידים על דמיון חיצוני בלבד, וצמחים אלו אינם קרובים פילוגנטית לסוג שלח.

## תיאור מורפולוגי
על סוג זה נמנים עשבים חד-שנתיים חסרי שיערות, שלרוב גדלים בצורה זקופה. עלי הצמח מנוצים- כלומר, מחולקים לעלעלים בצורה המזכירה סידור נוצה. הפרח אופייני למשפחה ובולט- עלי הכותרת כפול מאורך עלי הגביע. צבע הכותרת לרוב ורוד, ולעיתים רחוקות סגול או לבן. הפרחים ערוכים בתפרחת מטיפוס אשכול.

לשלח פרי אופייני. הפרי הוא מטיפוס תרמיל, ונחלק לשני חלקים: החלק הקרוב לגבעול מחולק לשני מגורות, ומכיל 2–8 זרעים. חלק זה נפתח עם ההבשלה. החלק השני מרוחק מן הגבעול, הוא מכונה 'מקור' בשל דמיונו למקור הציפור. הוא מכיל 1–3 זרעים. לרוב, הפרי תפוח ורחב במקומות בהם יש זרעים, וצר יותר במקומות בהם אין זרעים; מראה זה נקרא ' פרי משונץ'.

## מיני הסוג
***[[בן-שלח מנוצה]]** (*Erucaria microcarpa*) – צמח נפוץ מאוד בחבלים המדבריים ובחבלי הספר של ארץ ישראל. צבע הפרח בהיר בהשוואה לשאר מיני הסוג. בעבר שויך לסוג 'בן-שלח' (Reboudia)
***שלח מאונקל** (*Erucaria pinnata*) – גדל בארץ בקרקעות חוליות באזורים מדבריים, כדוגמת הנגב. הפרי מאונקל או דמוי קרס בצורה אופיינית, ובכך נבדל משאר מיני הסוג.
***שלח ספרדי** (*Erucaria hispanica*) – גדל בבתי גידול עשבוניים, לרוב מופרעים כדוגמת צידי דרכים, בכל החבלים הים-תיכוניים של הארץ. גבוה יחסית לשאר מיני הסוג, ופריחתו מאוחרת יותר.
***שלח הערבות** (*Erucaria rostata*) – גדל בבתי גידול יובשניים יותר מהמין הקודם, ונמוך ממנו. פעמים רבות גדלים פרטים רבים בשטח קטן, ויוצרים מרבד פריחה שובה-עין.

## לקריאה נוספת
* נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, **המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל**, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמ' 264–265. 
* אבי שמידע, **החי והצומח של ארץ ישראל**, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983, כרך 10, עמ' 117–118.

## קישורים חיצוניים

* שלח, באתר הצומח של פקיסטן 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1791
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוזף גרטנר
קטגוריה:מצליבים
סן ברנרדינו

**סן ברנרדינו** (באנגלית: **San Bernardino**) היא עיר גדולה באזור המטרופוליני אינלנד אמפייר (באנגלית: Inland Empire) בדרום מדינת קליפורניה בארצות הברית. סן ברנרדינו משמשת גם כעיר המחוז של מחוז סן ברנרדינו. בעיר 205,010 תושבים על פי הערכה משנת 2006. זוהי העיר ה-18 בגודלה במדינת קליפורניה, ובמקום ה-101 בארצות הברית.

## היסטוריה
העיר סן ברנרדינו משתרעת על חלק ניכר משטח עמק סן ברנרדינו. בעמק נמצאו מעיינות מים חמים וקרים.

ההתיישבות הראשונה באזור הייתה על ידי מסיונרים ספרדים (מקסיקו הייתה אז בשלטון ספרד). על פי המסורת האב פרנססקו דומז הקים מסיון ב-20 במאי 1810 ועל כן נקרא המקום על שם הקדוש הנוצרי שזה יומו, ברנרדינו מסיינה. מאוחר יותר הם הקימו חווה.

לאחר כיבושה של קליפורניה מידי מקסיקו והצטרפותה לאיחוד, התיישבו באזור מורמונים ורכשו את אזור החווה והקימו מתחם מבוצר ב-1851. מיקומה הנוכחי של העיר זכה להתיישבות רק אחרי 1851 כאשר קליפורניה הצטרפה לאיחוד ארצות הברית. ב-1854 הוכרזה סן ברננדינו כעיר. בשנת 1857 נענו רבים מהמורמונים לקריאתו של בריגהם יאנג לשוב ליוטה עקב הסכסוך שנודע כמלחמת יוטה ואחרים נשארו. סן ברנרדינו הייתה לנקודת מסחר חשובה בדרום קליפורניה. במחצית השנייה של המאה ה-19 יצא למרחוק שמה של העיר כמרכז מעיינות בעלי תכונות מרפא ורבים הגיעו למלונות העיר כדי לטבול במעיינות.

בשנת 1883 סללה חברת הרכבות של דרום קליפורניה מסילה העוברת בעיר ונמתחת מלוס אנג'לס למזרח ארצות הברית. בתקופת מלחמת העולם השנייה הוקם במקום בסיס חיל האוויר נורטון. בשנת 1940 הוקמה בעיר מסעדת מקדונלד'ס הראשונה. בשנת 1980 הכתה בעיר שרפה שבה הושמדו 284 בתים. בשנת 1994 נסגר בסיס חיל האוויר נורטון והפך לשדה התעופה הבינלאומי בסן ברנרדינו.

בשנת 2012 הגישה העיר בקשה להגנה מפני פשיטת רגל (על פי סעיף 9 של החוק הפדרלי). 

עיר זו גם דורגה בתור העיר המלוכלכת והמזוהמת ביותר בארצות הברית. 

### פיגוע הירי בסן ברנרדינו

ב-2 בדצמבר 2015 התרחש אירוע ירי המוני במרכז כנסים בפאתי העיר. בעל ואישה מוסלמים, תושבי העיר, התפרצו למסיבה לרגל חג המולד שהתקיימה במקום ופתחו באש מכלי נשק אוטומטיים על החוגגים, תוך השלכת מטעני צינור מאולתרים. כתוצאה מהירי נהרגו כ-14 בני אדם ורבים נוספים נפצעו. השניים נמלטו מהזירה ולאחר מרדף קצר נהרגו בחילופי אש עם כוחות משטרה מקומיים.

## כלכלה
משרדי ממשלה, ומגזר השירותים הם הגורמים הדומיננטיים בכלכלתה של העיר. בין השנים 1998–2004 נוספו 26,217 משרות בתחום העיר, גידול של 37% לסך של 91,139 משרות. משרות ממשלתיות הן עיקר המשרות בעיר ואף התחום בו הגידול במספר המשרות הוא הגבוה ביותר, קרוב ל-20,000 משרות בשנת 2004. כ-16,000 איש עובדים במסחר קמעונאי וכ-13,200 מועסקים בתחום החינוך.

מיקומה של העיר, סמוך למעברי ההרים קייהון וסן גורגוניו, וסמוך להצטלבות של הכבישים הלאומיים I-10 ו-I-215 והכביש המהיר SR-210 הפכו את העיר למרכז לוגיסטי בעל חשיבות לאומית. בעיר חצר עיתוקים גדולה לרכבות מכולות של חברת הרכבת BNSF וכן מרכזים לוגיסטיים של חברות משאיות גדולות.

סגירת בסיס חיל האוויר נורטון, בשנת 1994, גרמה לאובדן של כ-10,000 משרות ושכונות שלמות בעיר התרוקנו מתושביהן. שיעור האבטלה בעיר נסק מעל 12% מיד לאחר סגירת הבסיס והנזקים הכלכליים לעיר כתוצאה מכך ניכרו אף שנים לאחר האירוע.

## אקלים

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:קליפורניה: מושבי מחוזות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1854
אוסמונד, מלך סאסקס

**אוסמונד** (באנגלית: **Osmund**) היה מלך ממלכת סאסקס באמצע המחצית השנייה של המאה השמינית. 

פרטים מועטים בלבד ידועים אודות מלכותו, אולם ידוע שבשנים 760–772 מלך בממלכה, ככל הנראה לצד אוסוולד, אאלפוולד ואוסלאק. ייתכן שמלך קודם לשנת 760 וייתכן שמלך לאחר שנת 772. ייתכן שאוסמונד, אוסוולד, אאלפוולד ואוסלאק היו מועצת זקנים ששלטה בממלכה (כל אחד היה אלדרמן - חבר מועצה, אשר נשא את התואר "מלך").

על פי דברי הימים האנגלו סאקסים אוסמונד כבר כיהן כמלך סאסקס בעת מותו של הארכיבישוף קת'ברט, בשנת 760 (וככל הנראה מלך קודם לשנה זו).

צו אשר הוציא אוסמונד בשנת 762 (ככל הנראה מדובר בטעות והצו יצא בשנת 765) שרד עד ימינו, ובו נקרא אוסמונד בשם "אוסמונדוס" (*Osmundus*).

בצו נוסף שהוציא אוסמונד בשנת 770 מכונה אוסמונד בתואר "אוסמונדוס רקס" (*Osmundus rex* - המלך אוסמונד).

אוסמונד חתום כעד על צו משנת 772 אשר הוציא אופה, מלך ממלכת מרסיה. בצו זה מכונה אוסמונד בתואר "אוסמונד דוקס" (*Osmund dux* - הדוכס אוסמונד), דבר המעיד על ירידת כוחה של מועצת הזקנים בעקבות כיבוש ממלכת סאסקס על ידי אופה, אולם מעיד על כך שנותרה אוטונומיה מסוימת בממלכה, וכי אוסמונד, כמו גם חברים אחרים במועצת הזקנים, עדיין שלטו בממלכה בשנה זו.

## קישורים חיצוניים
* קורות חיים של מלכי סאסקס
* מלכי סאסקס באתר הBBC

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי סאסקס
קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-8
שלח (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
נאוטיקה

**נאוטיקה** (באנגלית: **Nautica**) היא חברת אופנה אמריקאית שהוקמה ב-1983 על ידי המעצב האמריקאי יליד-טאיוואן דייוויד צ'ו.
## פעילות
המותג מוכר ביגוד לגברים, נשים וילדים, אביזרי אופנה, כלי בית ובשמים. ב-2003 נרכשה החברה על ידי קבוצת האופנה האמריקאית VF, יצרנית ג'ינס לי (Lee) וביגוד לפעילות בטבע נורת פייס (North Face) ומותגים נוספים.

נאוטיקה משתמשת בלוגו הספינקר (סוג מיוחד של מפרש) כ"סמל של הרפתקה, פעולה וקלאסיקה" במטרה לשקף את אחד ההישגים הראשונים של האנושות: חקירת העולם בעזרת הים. משמעות השם נאוטיקה הוא "של הים" מלטינית.

לחברה מאות סניפים ברחבי העולם.

## פעילות בישראל
בשנת 2003 זכתה קבוצת סקאל בזיכיון לשיווק מותג "נאוטיקה" בישראל, ביוני 2003 פתחה חנות ראשונה של המותג בקניון ארנה הרצליה.
בשנת 2007 נרכשו הזכויות על המותג בישראל על ידי חברת SBN, מיזם משותף של סקאל ספורט בע"מ ובריל תעשיות נעליים בע"מ בחלקים שווים, תמורת 8.5 מיליון שקל. עם הקמת המיזם המשותף הוכרז על הקמת 5 סניפים של המותג בישראל, בהשקעה של 5 מיליון שקל, זאת בנוסף לסניף היחיד שפעל כבר קודם קניון ארנה הרצליה.

נכון ל-2021 פועלות בישראל 22 חנויות של המותג. בנוסף, נמכר המותג ברשת החנויות "אמפוריום".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אופנה אמריקאיות
קטגוריה:מותגים
קטגוריה:יצרני שעונים אמריקאים
קרב מילוז

**קרב מילוז** (בצרפתית: **Battaille de Mulhouse**), או **קרב אלזס** (בצרפתית: **Bataille d'Alsace**), היה אחד הקרבות הראשונים במלחמת העולם הראשונה בכלל, ובחזית המערבית בפרט, והיוזמה הצבאית הראשונה של צרפת נגד גרמניה. הקרב נערך בין 7 ל-10 באוגוסט 1914, ומטרתו עבור צרפת הייתה כיבוש מחוז אלזס מחדש בעקבות ההפסד במלחמת צרפת–פרוסיה. לאחר כיבוש צרפתי מהיר של העיר מילוז, נסוגו הכוחות הצרפתיים בעקבות מתקפת-נגד מוצלחת של הגרמנים.

## רקע
בשנת 1871 הפסידה צרפת את חבלי אלזס ולורן לקיסרות הגרמנית המתהווה במלחמת צרפת–פרוסיה. מאז הפסד זה, שמה לה צרפת למטרה להחזיר לשליטתה את שני חבלי הארץ הללו. הדבר אף נוסח בתוכנית הלחימה הצרפתית למלחמה בגרמניה, תוכנית 17.

## כוחות
הכוח הצרפתי בפיקודו של גנרל לואי בונו היה משלוח של תגבורת מהארמייה הראשונה בלורן, הקורפוס ה-7 (שהורכב מהדיוויזיות ה-14 וה-41 של חיל הרגלים הצרפתי ומדיוויזיית המילואים ה-57 מבלפור) ודיוויזיית הפרשים ה-8. כח זה היה חלק מהכוח הכולל של תוכנית 17 שיועד למתקפה הצרפתית באלזס-לורן.

בצד המגן עמדו הקורפוסים הגרמניים ה-14 וה-15 מהארמייה השביעית תחת פיקוד גנרל יוזיאס פון הרינגן.

## מהלך הקרב
צרפת פתחה במתקפה בשעת בוקר מוקדמת מאוד ב-7 באוגוסט 1914. המטרה שעמדה לנגד עיני המפקדים הייתה יישום תוכנית 17. עיקרה היה כיבוש מחוז אלזס ולאחריו לורן שהיו בידי הגרמנים מאז שנת 1870. 

בבוקר היום הראשון לקרבות השתלטו הצרפתים על העיר אלטקירך, ששכנה בסמוך לגבול, בהסתערות כידונים. בונו הופתע והביע חשש מההגנות החלשות בצד הגרמני. הוא פחד להמשיך ולהתקדם בגלל החשש שייפול לתוך מארב גרמני מתוכנן היטב. אף על פי כן הוא קיבל הוראה להמשיך לעבר חבל הריין והשתלט על העיר מילוז בקלות, זמן קצר אחרי שרוב הכוחות הגרמניים יצאו מהעיר. לכוחות הצרפתים היו 100 נפגעים בקרב על מילוז. הכיבוש, כמעט ללא התנגדות, גרם לתחושת אופוריה אצל הצרפתים שציפו למלחמת התשה (מה שבסופו של דבר התקיים).

יומיים לאחר מכן, ב-9 באוגוסט, הגיעו כוחות גרמניים משטרסבורג ופתחו במתקפת נגד מקרבת העיר סרנה שבדרום מחוז אלזס על הכוחות הצרפתיים ששהו בעיר מילוז. הצרפתים השיבו אש אך ידה של גרמניה הייתה על העליונה ומתקפת הנגד הייתה מוצלחת. הגנרל בונו, ללא תגבורת משלו, החל בנסיגה איטית באותו יום.

מאוחר יותר, אחרי כמה היסוסים, החליט הרמטכ"ל הצרפתי, ז'וזף ז'ופר, לשלוח תגבורת לכח של בונו. אך התגבורת הגיעה באיחור ולא הצליחה לסייע בהגנה. בונו, שפחד ליפול לתוך כיתור של כוחות גרמניים, נמלט עם כוחותיו לעיר בלפור.

בתגובה לנסיגה האשים ז'ופר את בונו בחוסר אגרסיביות, או במונחים של היום באי חתירה למגע, ושחרר אותו מתפקידו באופן מיידי.

## תוצאות
בעקבות ההפסד הצרפתי בקרב המשיכה גרמניה לשלוט במחוז אלזס. הגנרל לואי בונו הודח מתפקידו. בעקבות החשיבות הרבה של הפסד זה להמשך המערכה הוסיף ז'ופר ארבע דיוויזיות ליחידה זו, לה הוא קרא ארמיית אלזס. בעקבות ההדחה והכישלון ליישם את האסטרטגיה של תוכנית 17, מינה הגנרל ז'וזף ז'ופר את הגנרל פול פו, אותו ביקש להחזיר מפרישה, לתפקיד שנקרא מפקד ארמיית אלזס. מאוחר יותר באותו חודש ניסו כוחות אלה תחת פיקודו של הגנרל פו להתקדם במחוז לורן ללא הצלחה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המערכה על הגבולות
קטגוריה:קרבות צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קרבות גרמניה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אלזס
אידווין, מלך סאסקס

**אידווין** (באנגלית: **Eadwine**; נפטר בשנת 982) היה אחרון מלכי או דוכסי ממלכת סאסקס. אידווין היה חבר מועצת הזקנים אשר שלטה בממלכה (אלדרמן) ומכוח תפקיד זה נשא בתואר "מלך".

## מלכותו

פרטים מועטים ידועים על שלטונו. ככל הנראה היה שליט בובה שכן בעת שלטונו ממלכת סאסקס נשלטה על ידי ממלכת וסקס.

בשנת 982 נכח אידווין בהוצאת צו מלכותי של המלך את'לרד. על צו זה נושא אידווין את התואר "דוכס" (*Eaduuine dux*).

שמו של אדווין (*Eaduuine dux*) מוזכר גם על צו משנת 956 אולם ככל הנראה מדובר בטעות בצו ובשנת 976, וכן יש הסוברים כי מדובר בצו מזויף.

## מותו וצוואתו

במותו נקבר במנזר אבינגדון בו נכתבו דברי הימים האנגלו סקסים המציינים מאורע זה. על פי מסמכים שהיו בעבר במנזר (ולא שרדו עד ימינו) אדווין נשא את התואר "נסיך הסקסונים" (*princeps Australium Saxonum, Eadwinus nomine*) והוריש למנזר אדמות בצוואתו.

## קישורים חיצוניים
* קורות חיים של מלכי סאסקס
* מלכי סאסקס באתר הBBC

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי סאסקס
קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:נפטרים ב-982
שליו מהודר

**שליו מהודר** (שם מדעי: *Callipepla douglasii*; מוכר גם בשמות: **שליו בנסון**, **שליו מצויץ**, **שליו דאגלס** ו**שליו יאקי**) הוא מין של עוף קטן עד בינוני, בעל מזג לוחמני ביותר, ממשפחת השלווים האמריקניים, (סוג: *[[שליו מצויץ]]*), הנפוץ במיוחד בצפון מערב מקסיקו, מדרום סונורה ועד נאיאריט.

השליו המהודר חי בערבות צחיחות. צבעו העיקרי הוא צהוב זהבהב, ראשו של הזכר כהה מנומר בכתמים שחורים אפורים הנמשכים לעבר הגרון, החזה והבטן אפורים עם כתמים לבנים גדולים, הרגליים והמקור בצבע אפור כהה עד שחור. הנקבה דומה לזכר, אך צבעה עמום יותר, מגיעה לבגרות כבר בשנה הראשונה לחייה, ודוגרת בתקופת אפריל - יוני, משך הדגירה 22-23 יום.

בניגוד לשלווי מדבר אחרים, השליו המהודר אינו נפוץ כל כך בשבי, ועל כן מחירו יקר.

## ראו גם
* שלווים

## קישורים חיצוניים


* Elegant Quail, gbwf
* Elegant Quail  Callipepla douglasii, Birdlife international


## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ניקולס אילוורד ויגורס
קטגוריה:שלווים אמריקניים
קטגוריה:מקסיקו: עופות
קטגוריה:מקסיקו: מינים אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
אתלברט, מלך סאסקס

ממוזער|מפת הממלכה הסקסונית
**אתלברט** או **את'לברט** (באנגלית: **Aethelbert** או **Æðelberht**) היה מלך ממלכת סאסקס במהלך המחצית הראשונה של המאה השמינית.

ישנה סברה כי אתלברט היה בנם של אתלסטאן אשר מלך לפניו, ושל רעייתו של אתלבטאן, אדלדרית'.

פרטים מועטים ידועים על מלכותו, אולם נשתמרו מספר צווים מלכותיים שהוציא. כמו כן ידוע כי תקופת מלכותו חפפה עם תקופת כהונתו של סיגפרת' מסיסלי כהגמון, שכן סיגפרת' חתום על צו מלכותי שאינו נושא תאריך, אשר הוציא אתלברט. בצו זה מכונה אתלברט בכינוי "מלך הסאסקסונים" (*Ethelbertus rex Sussaxonum*). סיגפרת' החל את כהונתו כבישוף השלישי של סיסלי בשנת 733 וכיהן בתפקיד זה בשנת 747 עד נכח בסינוד קלופשו. מועד פטירתו של סיגפרת' אינו ידוע.

צו נוסף הנושא את שמו של אתלברט ואת הכינוי "מלך הסאקסונים הדרומיים" (*Adelbertus rex Australium Saxonum*) נותר עד ימינו אולם היסטוריונים סבורים כי צו זה הוא זיוף מאוחר.

## קישורים חיצוניים
* קורות חיים של מלכי סאסקס
* מלכי סאסקס באתר הBBC
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי סאסקס
קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-8
אחרי הגשם

**אחרי הגשם** הוא אלבומה השני והאחרון של להקת שפיות זמנית, שהופק על ידי עובד אפרת ויצא לאור בחודש מרץ 1994 על גבי דיסק וקלטת אודיו.

## הפקה
בדומה לאלבום הראשון, גם באלבום זה ישנם ביצועי סולו שבוצעו על ידי בסיסט הלהקה וכותב המילים מקס גת-מור. השירים בו עוסקים בין השאר בהתבגרות, אהבה ושנאה, מין וחיפוש עצמי. בהרכב המשתתף באלבום זה, הגיטריסט המקורי, אלון מן, הוחלף על עדי רוני הלפרין.

שיר הנושא של האלבום (שהוא גם הרצועה האחרונה בו), "אחרי הגשם", מתכתב עם השיר "הקיץ האחרון", שהיה להיטה הגדול של הלהקה והיה שיר הנושא באלבומה הראשון. בשיר "תלכי" נכללו שתי שורות שגת מור (הסולן בשיר) קילל בהן (דבר שלא היה אופייני ללהקה) ושלא הודפסו בחוברת המילים - "תעופי מפה, מזדיינת אחת שרמוטה" ו"תלכי כבר יא זונה". השיר "אהבה", על אף כותרתו, עסק דווקא בשנאה ובדמות האלוהים כאישה. הכותרת של השיר "אלתי" (נהגה "אַלְתִי"), שבוצע בסגנון הקברט, מבוססת על שורת הפזמון במילותיו - "אל תיקח אותי".

בתקופה שאחרי צאת האלבום הראשון וקדמה לצאת אלבום זה הקליטה הלהקה ארבעה שירים נוספים שלא נכללו בו - שיר מקורי בשם "פרחים לבנים" עבור שירותרום 1992, גרסאות כיסוי לשירים "הנסיך הקטן" של להקת קצת אחרת (איתה הופיעה בתוכנית ליום הזיכרון ששודרה ב באותה שנה) ו"כל האמת" של הקליק (שראתה אור על גבי סינגל בלבד, גם בשנת 1992) וגרסת כיסוי רוקיסטית לשיר הילדים "דני גיבור" של מרים ילן שטקליס, שבוצעה בשנת 1994 בתוכנית "אל החרוזים והמנגינות" ששודרה ב.

בניגוד לאלבומם הראשון "הקיץ האחרון", שזכה לתואר "אלבום זהב", "אחרי הגשם" זכה להצלחה מסחרית פחותה יותר. השיר הבולט ביותר בו היה "מתחיל להיות קר", שגם היה הסינגל הראשון שנשלח מתוכו לרדיו, אך בדומה לשאר השירים שהופיעו באלבום הראשון (פרט לשיר הנושא) וארבעת השירים שהוזכרו לעיל, גם שיר זה נשכח מהתודעה בחלוף הזמן, והלהקה נשארה מקובעת לתדמית הלהקה של להיט אחד. לאחר צאת האלבום הלהקה הקפיאה את פעילותה ללא הכרזה רשמית על פירוק.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת פונוקול
ג'ימי קליף

**ג'ימי קליף** (באנגלית: **Jimmy Cliff**; 1 באפריל 1948 – 24 בנובמבר 2025) היה זמר סקא ורגאיי, מוזיקאי ושחקן ג'מייקני. היה ידוע בקהל הרחב בזכות שיריו "Sitting in Limbo", "You Can Get It If You Really Want", ו-"Many Rivers to Cross", מתוך פסקול הסרט "The Harder They Come" ובזכות להיטו "Wonderful World, Beautiful People". כמו כן הקליט גרסאות כיסוי לשירו של קט סטיבנס "Wild World", ולשירו של ג'וני נאש "I Can See Clearly Now". קליף נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול בשנת 2010. בעת מותו, היה המוזיקאי היחיד בחיים שהוא בעל אות הכבוד הג'מייקני הגבוה ביותר (באנגלית: Jamaican Order of Merit) אשר הוענק לו על ידי ממשלת ג'מייקה לאות הוקרה על הישגיו.

## ביוגרפיה
קליף נולד ברובע סומרטון שבסנט ג'יימס, ג'מייקה. הוא החל בכתיבת שירים עוד בעודו בבית הספר היסודי. בשנת 1962 לקח אותו אביו לקינגסטון כדי שיתחיל בלימודיו בבית ספר טכני, שם חלק חדר יחד עם בן דודו. עוד כתלמיד פנה למפיקי מוזיקה רבים בניסיון להקליט את שיריו, אולם כשל. הוא אף ניסה מזלו בתחרויות לכישרונות צעירים. "ערב אחד בעודי חולף על פני חנות תקליטים ומסעדה אשר היו לקראת סיום יום העבודה, נכנסתי פנימה ושכנעתי את אחד מהבעלים, לסלי קונג, לפתוח עסק להקלטת מוזיקה ולהקליט אותי ראשון." כך כותב קליף בביוגרפיה שפרסם באתרו באינטרנט. לאחר ששני סינגלים שהקליט לא הצליחו, הוא נחל הצלחה עם שירו Hurricane Hattie, שהפך ללהיט כאשר קליף היה בן 14. את התקליט הפיק לסלי קונג שעימו המשיך קליף לעבוד עד למותו של הראשון מהתקף לב בשנת 1971. אחרי שיר זה הקליט קליף שורה של שירים נוספים שהפכו ללהיטים בג'מייקה. בשנת 1964 נבחר קליף להיות אחד מנציגי ג'מייקה לתערוכה העולמית שנערכה בניו יורק. עד מהירה הוחתם על חוזה בחברת התקליטים איילנד ועקר לבריטניה. בתחילה החליטה חברת התקליטים לנסות ולשווק את קליף לקהל הרוק אנד רול. הצלחתו הגדולה באה בשלהי שנות ה-60. אלבום הבכורה שלו היה Hard Road to Travel, שזכה לביקורות מהללות.

בשנת 1972 כיכב קליף בסרט הרגאיי The Harder They Come, המספר על צעיר בשם איבן מרטין המגיע מן הכפר אל העיר קינגסטון כשהוא חסר-כל, מנסה מזלו בתעשיית התקליטים, אולם פונה לחיי פשע ולבסוף מוצא את מותו על החוף בקרב יריות עם שוטרים. פסקול הסרט זכה להצלחת ענק ונמכר היטב ברחבי תבל, כשהוא מביא את בשורת הרגאיי לראשונה לקהל רב. סרט זה נותר הסרט הג'מייקני המצליח ביותר עד היום. לאחר סדרת אלבומים נוספים, קליף נטל הפסקה מחיי המוזיקאי ונסע לאפריקה כדי להתוודע לאסלאם (מאוחר יותר הכריז כי אינו מחזיק באמונה דתית כלשהי). הוא חזר למוזיקה ובמשך מספר שנים שהה במסעי הופעות.

בשנת 1981 החל ברוס ספרינגסטין לבצע בהופעותיו את שירו של קליף Trapped. השיר זכה להכרה רבה לאחר שנכלל באלבום הצדקה We Are the World, בשנת 1985. בשנת 1985 זכה אלבומו של קליף, Cliff Hanger בפרס גראמי לאלבום הרגאיי הטוב ביותר. בשנת 1991 זכה קליף להצלחה רבה לאחר שהקליט את שירו של ג'וני נאש I Can See Clearly Now. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים בצרפת. בשנת 1994 זכה שירו של קליף "האקונה מטטה" להצלחה רבה לאחר שהיה בפסקול הסרט מלך האריות.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:זמרי רגאיי
קטגוריה:מוזיקאים ג'מייקנים
קטגוריה:זמרים ג'מייקנים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:מתאסלמים
קטגוריה:ג'מייקנים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ג'מייקנים שנפטרו ב-2025
מטלוק באת'

**מטלוק באת**' (אנגלית: **Matlock Bath**) הוא כפר השוכן דרומית לעיירת המחוז מטלוק שבדרבישייר, אנגליה. הכפר נבנה לאורך נהר דרוונט, ובמאה ה-19 התפתח כאתר ספא וכאתר תיירות. בכפר יש חנויות רבות לממכר פיש אנד צ'יפס, וכן מספר ארקדות שעשועים, ובשל כך הוא מכונה "עיירת חוף ללא הים.

ב-1698 התגלו באזור מעיינות חמים ונבנה בית מרחץ. עם העלייה בפופולריות של האתר הוחלט לשפר את הגישה אליו באמצעות בניית גשר המוביל לתוך החלק העתיק של הכפר, וב-1783 נפתחה כניסה חדשה בדרום העמק. ביקורה המלכותי של הנסיכה ויקטוריה ב-1831 הקנה למקום יוקרה באותה תקופה, והוא היה הראשון בשורה של ביקורים במקום של אנשי מלוכה ואצולה כגון אדלייד מסקסה-מיינינגן (אלמנתו של המלך ויליאם הרביעי), ומרי מטק (אשתו של המלך ג'ורג' החמישי). ג'ון ראסקין ולורד ביירון שיבחו את הכפר בכתביהם, וביירון אף השווה אותו לשווייץ האלפינית. ארסמוס דרווין המליץ על המקום לג'וזיה ודג'ווד הראשון בגלל היופי והמים, ובני המשפחות החלו לנפוש ולהתגורר במקום. אדוארד ליבט דרווין (דודנו למחצה של צ'ארלס דרווין) התגורר בבית דייל בכפר, ועבד משם כעורך דין.

ב-1840 נפתחה מסילת הרכבת מידלנד צפון, ובעקבות כך חל גידול בנפח תנועת הכרכרות מתחנת אמברגייט. חברת צומת הרכבות של ברמינגהאם ודרבי הפעילה באזור מספר טיולים מאורגנים, ולקחה את הנוסעים מאברגייט דרך תעלת קרומפורד. מטלוק באת' מוכרז כיום כאזור שימור מיועד לפי החוק הבריטי.

אחת האטרקציות בכפר היא פארק הייטס אוף אברהם (Heights of Abraham), הנמצא בראש גבעה הנושאת את אותו שם. בשטח הפארק נמצא מכרה לא פעיל שפתוח לביקורים, ובית קפה הנמצא על מורדות הגבעה. בקצה הנגדי של נהר דרוונט ניצב הצוק היי טור (High Tor), המשמש מטפסי צוקים וגם כאלה שמעפילים לראשו ברגל. למרגלות הצוק נמצא בסיס הרכבל, המשמש גם את הפארק. כמו כן, במטלוק באת' ניתן למצוא את פארק השעשועים הנושאי "ממלכת גוליבר", מוזיאון הכרייה פיק דיסטריקט, מוזיאון לצילום ולהיסטוריה שנפתח בשנת 2001, באר מים שגורמת לאשליה של הפיכת חפצים לאבן, ואקווריום. המוזיאונים ומתקני השעשועים הם האטרקציה התיירותית הבולטת של הכפר.

## קישורים חיצוניים

* 
* מטלוק באת' באתר Derbyshire Holiday Cottage
* מטלוק ומטלוק באת' באתר של אן אנדרוז

קטגוריה:אנגליה: כפרים
קטגוריה:דרבישייר: יישובים
קרומפורד

שמאל|ממוזער|250px|מפעל קרומפורד
**קרומפורד** (אנגלית: **Cromford**) הוא כפר באזור דרבישייר שבאנגליה.

הכפר הוא אחד האתרים החשובים בהתפתחות של המהפכה התעשייתית. במקום זה בנה ריצ'רד ארקרייט את מפעל הכותנה שלו (מפעל קרומפורד) על מנת להשתמש במכונת טוויה המבוססת על מים. בנייני בית החרושת ומגורי הפועלים הם חלק ממפעלי עמק דרוונט, שהוא אתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו.

תעלת קרומפורד - שנבנתה על מנת לשרת את המפעלים - איננה בשימוש יותר אך היא מוכרת כאתר בעל עניין מדעי מיוחד. התעלה מחברת בין מזח קרומפורד לצומת הרכבות היי פיק, ומשם ליישובים ווטסטנדוול ואמברגייט. מסילת קרומפורד והיי פיק, שהושלמה ב-1831, חיברה בין צומת היי פיק לתעלת פיק פורסט שבכפר וואליי ברידג'. כיום נתיב המסילה הוא חלק משביל היי פיק, שהוא נתיב הליכה ושביל אופניים המתחבר לשביל טיסינגטון באזור תחנת הרכבת פארסלי היי שליד הכפר הרטינגטון.

תחנת הרכבת של קרומפורד נמצאת על הקטע מטלוק-דרבי של קו הרכבת עמק דרוונט, והיא הופיעה על עטיפת הסינגל "Some Might Say" של להקת אואזיס.

בשלהי 2006 צולמו בכפר סצנות אחדות מהסרט And When Did You Last See Your Father? של הבמאי אנאנד טאקר. הסרט מבוסס על ספר הזיכרונות של המשורר בלייק מוריסון, ומככבים בו קולין פירת' וג'ים ברודבנט.

אחד מרובעי העיירה הגרמנית רטינגן קרוי על שם הכפר, כיוון שהיה זה המקום הראשון מחוץ לאנגליה שבו הקים התעשיין יוהאן גוטפריד בריגלמן מפעל כותנה לפי הדגם של ארקרייט. מפעל זה הוא חלק ממוזיאון התעשייה של חבל הריין.

## תמונות

Cromford workers cottages.jpg|מגורי העובדים בקרומפורד
Cromford greyhound.jpg|מלון גרייהאונד שנבנה עבור ריצ'רד ארקרייט ב-1778
Cromford Pond 1.jpg|בריכת קרומפורד שנבנתה ב-1785 עבור המפעל


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אנגליה: כפרים
קטגוריה:דרבישייר: יישובים
מילפורד

**מילפורד** (אנגלית: **Milford**) הוא כפר בדרבישייר שבאנגליה, השוכן על גדות נהר דרוונט בין דאפילד לבלפר.
## היסטוריה
עד המאה ה-18 היה הכפר אוסף של בתי מגורים, ששכנו במרחק רבע מייל מדרך רומית שהתחילה במכרות העופרת של וירקסוורת' וחצתה את הנהר. הדרך עדיין קיימת, והיא עוברת לאורך גבעת צ'בין ויורדת לתוך הכפר דרך האזור המכונה גבעת סאני. ייתכן גם כי הדרך הגיעה גם עד מבצר רומי הנמצא באזור שבו שוכנת כיום העיר דרבי.

במהלך המאה ה-16 התפתחה כלכלת הכפר. ב-1554 הקים ברצ'ארד קרניך מפעל למיצוי ברזל מעפרות, וב-1581 הקים סר ג'ון זוך מטירת קודנור מפעל לייצור תיל. לאחר מכן הוקמו מפעלים נוספים מסוג זה בכפר הסמוך האת'רסייג', בו המציא הגרמני כריסטופר שוץ תהליך לייצור תיל, ובעקבות כך הוא הפך למרכז ייצור תיל והכנת מחטים.

ב-1568 רכשה המטבעה המלכותית את הזכויות על מפעליו של שוץ, והגבילה את שימושו לחברה למינרלים ולריקוע מתכות. המפעלים המשיכו לשווק את תוצרתם ליצרני המסמרים של בלפר עד שנרכשו על ידי ג'דדיה סטרוט, והם כללו שתי נפחיות וטחנת חיתוך מסתובבת, שנבנו על שתי גדות הנהר.

ב-1781 קנה סטרוט חלק מאדמות הכפר, והחל בתהליך הקמה של מפעלי כותנה ומסגרות המים לפי המודל שפותח על ידי ריצ'רד ארקרייט, עמו שיתף פעולה בבניית מפעל קרומפורד. במקביל לבניית המפעל הוקם גשר בעל שתי קשתות מקוטעות, שהורחב ב-1906. רוב הבתים מסודרים בשורות בגלל הטופוגרפיה של האזור, וחלקם היו בעבר בתי חווה שנרכשו על ידי סטרוט והפכו לבתים המיועדים לכמה משפחות. כחלק מדאגתה לרווחת הפועלים הקימה משפחת סטרוט מספר מבני ציבור ובהם בתי ספר, פאבים וכנסיית השילוש הקדוש ב-1848.

בעקבות סגירת המפעל נסגרו מספר חנויות, והאוכלוסייה הצעירה של הכפר היגרה ממנו. סטרוט המשיך להתגורר במילפורד האוס, המשמש כיום כבית אבות. רוב המבנים נהרסו בשנות ה-60 של המאה ה-20, אך רוב בתי המגורים של הפועלים עדיין קיימים. 

סמואל סלייטר, אחד מתושבי הכפר, עבד אצל סטרוט ולאחר מכן הקים ברוד איילנד שבארצות הברית מפעל לפי הדגם הזה, ובכך היה לאחד מהראשונים שייבאו את שיטת ארקרייט לאמריקה.

## קישורים חיצוניים

* מילפורד באתר UKVillages
* מילפורד באתר The Andrews Pages
* מילפורד באתר Derbyshire UK

קטגוריה:דרבישייר: יישובים
קטגוריה:אנגליה: כפרים
דארלי אבי

שמאל|ממוזער|250px|גשר האגרה המוביל אל המפעל
**דארלי אבי** (באנגלית: **Darley Abbey**) הוא כפר השוכן על גדות נהר דרוונט, במרחק 2 קילומטרים צפונית למרכז העיר דרבי שבאנגליה. דארלי אבי היה בעבר כפריר תעשייתי עם מספר מפעלים שבמהלך המאה ה-18 הפכו בהדרגה לחמישה מפעלים מבוססי מים.

## היסטוריה
הכפר הוקם באתר שבו שכן מנזר אוגוסטיני שהוקם ב-1137, והוקדש לקדושה פלוויה יוליה הלנה. המנזר הוקם קודם לכן בדרבי על ידי הרוזן רוברט דה פררס, שהעבירו לדארלי זמן מה לאחר מכן. המנזר קיבל מהרוזן ומחלק מצאצאיו זכויות יער ביער דאפילד הסמוך. המנזר היה אחד העשירים ביותר באזור דרבישייר. הנזירים החזיקו בבעלותם והפעילו את בית הספר דרבי המקורי, אך המנזר נחרב כמעט לחלוטין בפירוק המנזרים שיזם הנרי השמיני. רק שני בניינים נותרו מהתקופה המנזרית. אחד מהם הוא הפאב של הכפר שבו בוצעו עבודות שיפוץ וחידוש ב-1978, והמבנה השני הוא בית מגורים פרטי באבי ליין. במהלך העבודות התגלו במקום כלי קדרות מהמאה ה-12.

ב-1782 נבנה המפעל המקומי על ידי תומאס אוואנס, שהיה נצר למשפחה בעלת אינטרסים בתחום הפלדה, ברזל ונחושת. הוא הקים שותפות עם ריצ'רד ארקרייט וג'דדיה סטרוט. המפעל היה מבנה בן שש קומות שהופעל באמצעות אנרגיה הידרואלקטרית, ובקטע הנהר שלידו הוקם סכר. ב-1788 נחרב המפעל בעקבות שרפה, והוקם מחדש עם אמצעי הגנה נגד אש. 

המפעל היה מבנה בן חמש קומות, אורכו 38.4 מטרים ורוחבו 10.1 מטרים. קומת הקרקע נבנה מאבן, ושאר הקומות נבנו מלבנים. גג המפעל נתמך על ידי רשת של קורות עץ, בניגוד לשאר קומות המבנה. המפעל הורחב ב-1818 וב-1821, וההרחבות נודעו בכינוי המפעל המזרחי והמפעל המערבי, שהוא מבנה חסין-אשבן ארבע קומות בצורת האות L.

משפחת אוואנס הייתה המעסיק היחיד של הכפר, והעניקה לפועליה תנאים סוציאליים משופרים תמורת שעות העבודה הארוכות, שכללו בין השאר דאגה לאנשים חולים ומבוגרים. המשפחה אף העניקה מימון להוצאות הקבורה והקמת המצבה לפועלים ולבני משפחותיהם שהלכו לעולמם.

עד ל-1830 הספיק אוואנס לבנות כפר פועלים של בתים פרטיים תלת-קומתיים לאורך הנהר, שהספיקו עבור 500 פועלים. המבנים הבולטים ביותר שנהרסו במשך השנים הם אלו שבהם התגוררה המשפחה, החווה ומפעל הנייר. הבתים הללו נבנו במשך ארבעה עשורים החל מ-1790, והם אורגנו באופן אקראי ולא בהתאם לתוכנית מוגדרת. כפר זה, ביחד עם כביש האגרה הסמוך, עדיין קיים. כביש האגרה משמש קיצור דרך בין הכביש המהיר A6 וכביש ריפלי. ב-1970 הוכרז המקום כאזור לשימור, ובסופו של דבר הפך לחלק מאתר המורשת העולמית מפעלי עמק דרוונט.

## אתרים
* **פארק דארלי** הוא פארק המשתרע על פני 80 אקרים, ויש בו אזורים רבים של גני נוי ובתי גידול לבעלי חיים. הפארק הוענק לתושבי הכפר על ידי משפחת אוואנס ב-1931. אולם הפארק נהרס בתחילת שנות ה-60, אך חלקים מקומת הקרקע שלו עדיין קיימים ומנוצלים כבית קפה קטן. בכל יום א' הראשון של חודש ספטמבר נערך בפארק קונצרט ציבורי.
* בית הספר הקתולי על שם בנדיקטוס הקדוש הוא אחד מבתי הספר הגדולים בדרבי עם 1,500 תלמידים בקירוב. בית הספר הוקם ב-1986 על אתר שבו שכנו קודם לכן מספר בתי ספר.
* בית הספר הקתולי על שם מריה הקדושה הוא בית ספר היסטורי שהוקם ב-1813 או 1814, ולאחר מכן הועבר לבניינים חדשים בשלוש הזדמנויות שונות.
* בין 1818 ל-1819 נבנתה כנסיית מתי עבור וולטר אוואנס. הכנסייה ידועה בכך שאין בה מסדרונות צד (Aisles) ובחלונותיה הגבוהים. בתוך הכנסייה הוצבו מספר אנדרטאות להנצחת בני ובנות משפחת אוואנס.

## קישורים חיצוניים

* פורטל המידע של הפארק
* פארק דארלי באתר ה-BBC
* חדשות דארלי אבי באתר העיתון דרבי טלגרף

קטגוריה:דרבישייר: יישובים
קטגוריה:אנגליה: כפרים
מפעל מסון

שמאל|ממוזער|250px|המפעל
**מפעל מסון** (אנגלית: **Masson Mill**) הוא מפעל לטוויית כותנה באמצעות מים, שנבנה ב-1783 על ידי ריצ'רד ארקרייט על גדות נהר דרוונט, בקרבת מטלוק באת' שבדרבישייר, אנגליה. המפעל שוכן בקרבת הבית הפרטי של ארקרייט, והוא נכלל באתר המורשת העולמית "מפעלי עמק דרוונט".
## היסטוריה
בעקבות המצאת הבוכיר המעופף לאריגת כותנה ב-1733 חלה עלייה גדולה בביקוש לכותנה טְווּיָה באנגליה. באותה תקופה כבר היו מכונות לניפוץ ולטווייה, אך הן לא היו מספיק יעילות והכותנה שנוצרה בהן הייתה באיכות נמוכה ולא מתאימה לביקוש הגדול. ב-1769 רשם ארקרייט פטנט על מסגרת טווייה הפועלת באמצעות מים, על מנת שיוכל לנצל את מימי הדרוונט להפקת אנרגיה. ב-1771 הוא בנה את המפעל הראשון שלו בקרומפורד, ומפעל מסון היה השלישי. הוא בנה את המפעל הזה בקרבת קרומפורד על מנת לנצל את זרם המים החזק של הנהר.

המפעל נבנה מלבנים שהונחו על גרוסת (gritstone) עם אבני פינה וחלונות ראווה. בעת בנייתו התנשא המפעל לגובה 5 קומות, אורכו היה 43.8 מטרים ורחבו 8.4 מטרים. המפעל קיבל את האנרגיה הדרושה לו מגלגל מים יחיד, שהוחלף ב-1801 במערכת של שני גלגלים, שבתורה הוחלה על ידי טורבינות ב-1928. במתכונתו המקורית נבנה המפעל עם מעקה גבוה שהסווה את הגג. עם הוספת הגלגל השני הוחלט להגביה את הגג, ובכך נוספה למפעל קומה שישית מוסתרת.

לאורך הדרוונט וליד המפעל נבנה סכר קמור. צורת הסכר החריגה קשורה ככל הנראה למבנה הקרקע הסלעית בנקודה זו של הנהר. הסכר נבנה בתקופה מוקדמת בהיסטוריה של המפעל, וההשערה היא כי הוא לא נבנה קודם להקמת המפעל כיוון שמפעל הנייר שעליו נבנה מפעל מסון לא היה מספיק גדול ורווחי מבחינה כלכלית לצורך הקמת סכר. עד 1835 נבנו בצד הצפוני והמערבי של המפעל מספר מבנים נוספים, וחלקם נהרסו במשך השנים. ההוספות האחרונות למפעל היו ב-1911, 1928 ו-1998. ארובת המפעל מתוארת לשנת 1900.

ארקרייט חרג ממנהגו ולא בנה ליד המפעל בתי מגורים לעובדים, שבמקום זאת התגוררו בבתים בבעלותו ששכנו ביישובים הסמוכים כגון בונסול, קרומפורד או מטלוק באת'. במשך השנים היה המפעל מקור תעסוקה חשוב בכלכלה של מטלוק באת'. המבנה המקורי של המפעל השתנה מאז הקמתו כיוון שבוצעו בו עבודות שיפוץ ושיקום נרחבות, ושימושו הנוכחי הוא מוזיאון וחנות קמעונאות.

## קישורים חיצוניים

* מפעל מסון באתר מפעלי עמק דרוונט
* ארקרייט ומפעל הכותנה שלו במטלוק באת' באתר Andrewspages

קטגוריה:דרבישייר
קטגוריה:אנגליה: מבנים
קטגוריה:המהפכה התעשייתית
מפעל קרומפורד

[שמאל|ממוזער|250px|מפעל קרומפורד ([2006)]]
[שמאל|ממוזער|250px|מראה ה[תעלה המעבירה את המים מנחל ברוק מתחת להרחבת המפעל שנבנתה ב-1795]]
**מפעל קרומפורד** (אנגלית: **Cromford Mill**) היה המפעל הראשון לטוויית כותנה המבוסס על מים, שנבנה ב-1771 על ידי ריצ'רד ארקרייט בכפר קרומפורד שבדרבישייר, אנגליה. מפעל זה היה הבסיס לתחילת צבירת ההון של ארקרייט, ותוך זמן קצר הועתק הדגם שלו למפעלים בלנקשייר, גרמניה וארצות הברית. המפעל הוא חלק מרכזי באתר המורשת העולמית "מפעלי עמק דרוונט".

## היסטוריה
בעקבות המצאת הבוכיר המעופף לאריגת כותנה ב-1733 חלה עלייה גדולה בביקוש לכותנה טְווּיָה באנגליה. באותה תקופה כבר היו מכונות לניפוץ ולטווייה, אך הן לא היו מספיק יעילות והכותנה שנוצרה בהן הייתה באיכות נמוכה ולא מתאימה לביקוש הגדול. ב-1769 רשם ארקרייט פטנט על מסגרת טווייה הפועלת באמצעות מים, על מנת שיוכל לנצל את מימי הדרוונט להפקת אנרגיה, לאחר שהקים בנוטינגהאם מפעל המבוסס על עבודת סוסים.

ארקרייט בחר בקרומפורד כיוון שבמקום זה הייתה אספקת מים קבועה מהתעלה התת-קרקעית שניקזה מים ממכרות העופרת של וירקסוורת', בנוסף לנחל קטן. הוא בנה מפעל בן חמש קומות, ושיתף פעולה עם ג'דדיה סטרוט, סמואל ניד וג'ון סמולי. ב-1772 הוא החל לנהל את המפעלים לאורך כל שעות היממה, במשמרות של 13 שעות. הוא החל לעבוד עם 200 פועלים. כיוון שלא היה מספיק מקום עבורם הוא הקים בתי מגורים לפועלים, והיה לאחד היצרנים הראשונים שעשו זאת. רוב העובדים היו נשים וילדים. גיל התעסוקה המינימלי נקבע בשלב מסוים על עשר שנים, והילדים זכו לשש שעות לימוד בכל שבוע.

בתקופה שלאחר הקמת המפעל בוצעה עבודת הניפוץ באופן ידני, אך ב-1775 רשם ארקרייט פטנט נוסף על מכונת ניפוץ המונעת באמצעות מים, וכתוצאה מכך חל גידול בכמות הסחורה שייצא המפעל שלו והוא זכה לפרסום רב. לאחר מכן הוא בנה מפעלים נוספים בקרומפורד, ובסופו של דבר העסיק כ-1,000 עובדים בכפר. דגם העבודה של ארקרייט שוכפל עד מהרה למקומות נוספים כגון לנקשייר, סקוטלנד וגרמניה. סמואל סלייטר, מתמחה של ג'דדיה סטרוט, היגר לארצות הברית והחל לפתח שם את תעשיית הכותנה. הצלחתו של ארקרייט הובילה לכך שהושמעו קריאות תיגר על הפטנטים שלו בבתי המשפט, והפטנט השני שרשם בוטל בטענה שהוא אינו מקורי. בזמן מותו ב-1792 הוא היה אחד האנשים העשירים בממלכת בריטניה הגדולה.

עם פתיחת תעלת קרומפורד ב-1793 נוצר קשר בין המפעל של ארקרייט ובין הערים של אזורי המידלנדס וצפון אנגליה, אך השימוש בה הלך ופחת עם העברה התנועה למסילות רכבת.

השער למפעל נסגר בכל יום בדיוק בשעה שש בבוקר, וכל פועל שלא עבר דרכו הפסיד משכורת של יום עבודה ונקנס בסכום זהה בנוסף. ב-1779 הציב ארקרייט תותח עם צרור פגזים בתוך המפעל ובמרחק קצר משער הכניסה, כאזהרה לפועלים שהיו עשויים למרוד ולגרום נזק כפי שעשו פועלים ששרפו את אחד ממפעליו בלנקשייר. התותח מעולם לא הופעל.

מפעל הכותנה חדל מעפילותו במאה ה-19, והמבנים השונים שנכללו בשטחו שימשו למטרות אחרות כגון ייצור צבע. ב-1979 נרכש האתר על ידי אגודת ארקרייט, שנטלה על עצמה את משימת השיקום והחזרת האתר למראהו המקורי. חשיבותו של המפעל נובעת מהיותו מפעל טוויית הכותנה המצליח הראשון.

כיום המפעל פתוח למבקרים, המגיעים אליו מרחבי העולם. המתקנים השונים כוללים מרכז מבקרים, חנויות ובית קפה. קיימות תוכניות לבניית תצוגת מכונות גדולה, ביחד עם הקמת חדרי הרצאות, ספרייה ומרכז לימוד.

## קישורים חיצוניים

* 
* קרומפורד באתר DerbyshireUK
* מפעל קרומפורד וסר ריצ'רד ארקרייט באתר Derbyshire Guide
* ריצ'רד ארקרייט (1732 - 1792) באתר Thornber

קטגוריה:דרבישייר
קטגוריה:אנגליה: מבנים
קטגוריה:המהפכה התעשייתית
קטגוריה:טקסטיל
מזח קרומפורד

**מזח קרומפורד** (באנגלית: **Cromford Wharf**), השוכן בכפר קרומפורד שבדרבישייר, אנגליה, הוא חלק מאתר המורשת העולמית "מפעלי עמק דרוונט".
## היסטוריה
המזח שוכן בקצה הצפוני של תעלת קרומפורד, שנפתחה ב-1794 והשתרעה לאורך 23 קילומטרים מנקודה זו ועד לתעלת ארווש שבדרבישייר. המזח ניצב על דרך המפעל מול מפעל קרומפורד שנבנה על ידי ריצ'רד ארקרייט, ומהמבנים המקוריים נותרו שני מחסנים, מתוכם אחד המשמש כבית קפה, משרדי הנהלה, ושני קוטג'ים. בעבר המזח היה מוקף לחלוטין על ידי קיר אבן היקפי, בו היו מבנים נוספים שאינם קיימים יותר. חצר המזח משמש כמגרש חניה.

מחסן התעלה נבנה ב-1794, זמן קצר לאחר פתיחת התעלה, וידוע גם בתור "המחסן הגותי" בזכות סגנונו האדריכלי. הוא היה בבעלותו של נתניאל ויטקרופט, שהיה אחד המובילים העיקריים שפעלו בתעלה. כיום מנוהל המחסן על ידי אגודת ארקרייט, ששכרה אותו ב-1995 ומנצלת שניים מחדריו ככיתות. האגודה מפעילה גם סיורים במזח ובתעלה.

ב-1794 החלה גם בניית משרדי ההנהלה, וכעבור שנתיים נבנו הקוטג'ים שנועדו עבור צוות הניהול של המזח. ב-1824 נבנה מחסן נוסף, ושימש לאחסון סחורות שהמתינו להעברתן בסירות, והיו מוגנות על ידי גגונים. בקומת הקרקע של מבנה זה נמצאים בית הקפה וחנות בעלי חיים.

נתיב הגרירה של התעלה, שהחל במזח, מגיע לצומת היי פיק (נקודת ההתחלה של מסילת היי פיק) ולאחר מכן עד לווטסטנדוול ואמברגייט. קטע זה, שאורכו 10 קילומטרים, הוכרז על ידי ממשלת בריטניה כ"אתר ביולוגי בעל עניין מדעי מיוחד", והוא חלק מדרך המורשת של עמק דרוונט.

## קישורים חיצוניים

* מזח קרומפורד באתר מפעלי עמק דרוונט
קרומפורד
קטגוריה:אנגליה: תחבורה
קטגוריה:אנגליה: מבנים
קטגוריה:דרבישייר
נפתלי פיינגולד

**נפתלי פיינגולד** (1901 – 7 בספטמבר 1989) היה מנכ"ל בנק המזרחי.

## ביוגרפיה
פיינגולד נולד בוורשה בשנת 1901 לרב יעקב פיינגולד, ולביילא בת צבי יוסף הלוי פרום, בן מאיר זאב הלוי פרום חסידי גור. יעקב אביו היה סוחר עשיר ומעשירי ורשה. למד בסמינר הממלכתי למורים בוורשה והיה פעיל בהנהגה הראשית של תנועת "תורה ועבודה". לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט מפולין ועלה לארץ ישראל. הוא החל לעבוד בבנק המזרחי, קודם לתפקיד מנהל סניף ואחר כך במשך 20 שנה היה מנכ"ל הבנק. לאחר פרישתו מתפקיד המנכ"ל היה סגן יו"ר מועצת המנהלים של הבנק, ועם פטירתו של השר משה חיים שפירא היה ליו"ר מועצת המנהלים של הבנק. משנת 1955 כיהן כחבר הוועדה המייעצת של בנק ישראל. בבחירות לכנסת השישית הוצב במקום ה-107 של רשימת המפד"ל. בשנת תשל"ח קיבל תעודת יקיר העיר תל אביב-יפו.

נפטר בז' באלול תשמ"ט, ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

## משפחתו
נפתלי היה נשוי ליהודית סירקיס בת שרה ודניאל סירקיס, ממייסדי המזרחי בפולין, בנו של שלמה סירקיס חסיד של האדמור מגור "השפת אמת" וחברו הטוב של בנו, האדמור 'האמרי אמת' מגור. משפחת סירקיס הם צאצאים ישירים של ר' יואל סירקיס הב"ח.

## לקריאה נוספת
***תורה ועבודה בחזון ובמעש**, הוועד הפועל של הסתדרות הפועל המזרחי בארץ ישראל, תשמ"ה, עמ' 349.

## הערות שוליים

קטגוריה:בנקאים ישראלים
קטגוריה:חברי המועצה המייעצת של בנק ישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מנהלי בנק מזרחי טפחות
קטגוריה:יושבי ראש בנק מזרחי טפחות
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1978
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
ברין ג'ונס

**ברינמור "ברין" ג'ונס** (באנגלית: **Brynmor "Bryn" Jones**; 14 בפברואר 1912 – 18 באוקטובר 1985) היה כדורגלן ולשי.

## חייו
ג'ונס נולד בפניארד שליד העיירה מרת'ר טידוויל, והיה חלק ממשפחת כדורגלנים. כל ארבעת אחיו ושלושה מדודניו היו כדורגלנים ששיחקו במועדונים מקצוענים. את קריירת הנוער שלו הוא העביר בשלושה מועדונים מקומיים, וב-1933 חתם בוולבס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול מחזיקת גביע ה-FA אברטון, ובהפסד 1 - 3 לדרבי קאונטי שבועיים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה.

ג'ונס התבלט בזכות יכולת ההחזקה בכדור ובזכות יכולתו להשתלב במשחק קבוצתו. הוא בישל יותר שערים לשחקני קבוצתו מאשר הבקיע בעצמו, ובזכות יכולתו הגבוהה ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת ויילס במשחק מול נבחרת צפון אירלנד ב-1935, ובנוסף לכך השתתף בעוד 16 משחקים ו-8 משחקים לא רשמיים במלחמת העולם השנייה. בחמש השני שלו בוולבס הוא השתתף ב-163 משחקים, ועונת השיא הייתה 1937/1938, בה הוביל את הקבוצה עם 17 שערים למקום השני אחרי ארסנל.

יכולותיו של ג'ונס בוולבס זיכו אותו בתשומת לבו של מאמן ארסנל ג'ורג' אליסון, שהיה זקוק למחליף במקום אלכס ג'יימס שפרש ב-1937. הנהלת ארסנל שילמה 14,000 לירות שטרלינג, סכום שיא באותה תקופה, על מנת שג'ונס יגיע לאצטדיון הייבורי, ובכך שברה בכמעט 3,000 לירות שטרלינג את שיא ההעברה ששולם על ידה עבור דייוויד ג'ק עשר שנים קודם לכן. הסכום העצום במונחי אותה תקופה, בשילוב עם השפל הגדול המתמשך, גרם לתהיות ביחס לגודלו החריג ואף נדון בבית הנבחרים. אוהדי וולבס זעמו על העברתו של ג'ונס, ואף ערכו מספר הפגנות מחאה מחוץ לאצטדיון קבוצתם.

ג'ונס הבקיע את שערו הראשון בארסנל כבר בהופעת הבכורה במשחק מול פורטסמות' ב-27 באוגוסט 1938, ובשלושת המשחקים שלאחר מכן הבקיע שני שערים נוספים. בהמשך עונת 1938/1939 הוא הצליח להבקיע רק ארבעה שערים נוספים, ובסיום העונה נותרה ארסנל ללא תואר כלשהו. חלק מהאשמה בכישלון הוטל על ג'ונס שלא הצליח למלא את מקומו של אלכס ג'יימס בצורה ראויה. ברנרד ג'וי, עמיתו לקבוצה שהפך גם לכתב ספורט, כתב בספר ההיסטוריה שלו !Forward Arsenal כי:

במלחמת העולם השנייה שירת ג'ונס ביחידות של חיל התותחנים המלכותי שהוצבו באיטליה ובצפון אפריקה, ובמקביל השתתף במספר משחקי מלחמה לא רשמיים עבור ארסנל ובשמונה משחקים בינלאומיים במדי נבחרת ויילס. למרות שהיה בן 34 כשליגות הכדורגל חודשו בעונת 1946/1947, הוא הצליח להשתתף ב-26 משחקים באותה עונה. בעונה שלאחר מכן איבד את מקומו בהרכב לטובת ג'ימי לוג'י, בסיומה זכתה ארסנל באליפות, ובסך הכל השתתף בשבעה משחקי ליגה.

ג'ונס שיחק והבקיע במשחק מגן הצדקה מול מנצ'סטר יונייטד ב-1948, וגם בעונת 1948/1949 לא שיחק בהרכב באופן קבוע. הוא עזב את ארסנל ב-1949 והצטרף לנוריץ' סיטי כמאמן-שחקן, אך במאי 1950 פרש בעצת רופאיו בגלל בעיות בחזה. לאחר פרישתו הוא לא עסק באימון, וכשחזר ללונדון הוא הקים חנות עיתונים ליד אצטדיון הייבורי, וניהל אותה בין ספטמבר 1951 לאפריל 1979.

## לקריאה נוספת
* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמודים 156 - 157), מיינסטרים, 2007 ()
* ברנרד ג'וי, Forward Arsenal!, Phoenix House, 1952
* דין הייז, Wales: The Complete Who's Who of Footballers Since 1946 (עמוד 2), Stroud: Sutton Publishing, 2004 ()

קטגוריה:כדורגלנים ולשים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ולשים
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני נוריץ' סיטי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1912
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1985