open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רבקה משולח

**רבקה משולח** (נולדה ב-1934) היא מתרגמת ויועצת אמנותית ישראלית.

## ביוגרפיה
משולח נולדה בתל אביב והייתה חברת קיבוץ משגב עם. בוגרת החוג לספרות עברית והמחזור הראשון של החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, והשתלמויות באוניברסיטת ניו יורק בארצות הברית ובאוניברסיטת סנט לורנס, במונטריאול קנדה. בנוסף, משולח למדה משחק אצל פאני לוביץ' ועסקה בבימוי במסגרת חוגים דרמטיים בקיבוצים שפיים ויקום, בבתי ספר תיכוניים, ובמכינה של סמינר הקיבוצים. 

החלה את דרכה כשחקנית בסטודיו למשחק של אמנון מסקין ובבמת השחקנים. אך החליטה ולנטוש את המשחק להתמקד בתרגום מחזות. החל משנת 1966 תרגמה  מחזות עבר "במת השחקנים", את "אהבה מיוחדת במינה", שלושה מערכונים מאת טנסי ויליאמס, את המחזה "מלקולם הקטן ומלחמתו בסריסים", מאת המחזאי הבריטי דיילי האליוול  ואת  "אלפי", מאת ויל נורטון.

מאז תרגמה עשרות מחזות לעברית עבור תיאטראות הרפרטואר בישראל בהם:
*תיאטרון הבימה: "מעגל הגיר הקווקזי", "שלוש נשים גבוהות", "תשוקה", "העז, או מי זאת סילביה?", "בית ברנרדה אלבה", "קפואים", "אנה קארנינה", "גולים", "משהו טוב", "חשמלית ושמה תשוקה", "סיפור אהבה בשלושה פרקים". 
*התיאטרון הקאמרי: "לכל השדים והרוחות", "המערב האמיתי", "נורה", "האשה בשחור", "דמוקרטיה", "לילה טוב אמא", "יהודים רעים", "אנה", "ציפור שחורה". 
*תיאטרון הרצליה: "גברת קליין" 
*תיאטרון החאן:"כך משתעשעת אמי המשוגעת", "נישואים", "הדוד וניה"
*תיאטרון בית ליסין: "האגם המוזהב"
*בית צבי: "צעצועים בעליית הגג", "מגנוליות מפלדה" 
*סטודיו יורם לוינשטיין ותיאטרון באר שבע: "לא על זמירים"
*תיאטרון חיפה: "הדה גאבלר", "איש הקרח בא".
*קופרודוקציה של תיאטרון חיפה והתיאטרון הקאמרי: "וניה, סוניה, מאשה ושפיץ"

כמו כן, תרגמה את: "מלקולם הקטן ומלחמתו בסריסים", "אלפי", "הצילו", "מחול המוות", "גן הדובדבנים", "מטמורפוזה", "קייטנים", "עיר חופשית", "אויב העם", "בצל הבגידה", "תיבת הצללים", "החגיגה", "אפר", "עמודי החברה", "הסערה" (אוסטרובסקי), "מסיבת יום הולדת", "כך משתעשעת אמי המשוגעת", "פנשן", "רוחות", "הים", "חיי חזיר", "יגור בוליצ'וב", "סיבוב מסוכן", "נשים בצמרת", "שקרים", "מיכאל קולהאס", "הלפרין וג'ונסון", "המנצח", "ביקור הגברת הזקנה", "עולמה של איימי", "בנך יחידך", "מאסטר קלאס", "הגולד האחרון", "איך למדתי לנהוג", "לגמור יפה", "אילוף הסוררת" ומחזות נוספים. 

משנת 1977 משמשת יועצת אמנותית ועורכת תוכניות עבור הצגות בתיאטרון הקאמרי.

## חיים אישיים
משולח הייתה נשואה לשחקן מיכאל כפיר.

## פרסים
*1990 - פרס רוזנבלום מטעם עיריית תל אביב
*1997 - פרס ע"ש עדה בן נחום עבור תרגום "שלוש נשים גבוהות", "מאסטר קלאס" ו"המנצח"
*2004 - פרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת מטעם עיריית תל אביב
*2005 - פרס מתרגמת השנה על תרגום "דמוקרטיה"
*2006 - פרס ע"ש עדה בן נחום עבור תרגום "העז או מי זאת סילביה?"

## קישורים חיצוניים

* 
* רבקה משולח, במערכת לחיפוש אנשי במה
* 
* רבקה משולח, באתר הבימה
* שיריה של רבקה משולח, באתר שירונט
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכות פרס טשרניחובסקי
קטגוריה:זוכי פרס טשרניחובסקי
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:זוכות פרס רוזנבלום
קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמות מאנגלית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
קטגוריה:משגב עם: אישים
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
מוסא בן נציר

**מוסא בן נֻצַיר** (בערבית: **موسى بن نصير**; 640–716) היה מושל ומצביא ערבי בתקופת שלטון ח'ליף בית אומיה וליד הראשון.

מוסא בן נציר שלט על המחוזות המוסלמיים באיפריקיה וניהל את הכיבוש המוסלמי של הממלכה הוויזיגותית בחצי האי האיברי.

הועלו השערות שונות באשר למוצאו: יש הטוענים שאביו היה שייך לשבט בנו לח'ם  שבט נוודי בחלקו, שחי מזרחית לנהר פרת והיה וסאל של האימפריה הסאסאנית, ואילו אחרים טענו שהוא השתייך לשבט בנו בכר .

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בית אומיה
קטגוריה:ילידי 640
קטגוריה:נפטרים ב-716
פרדוקס הערך

**פרדוקס הערך** הוא פרדוקס בתאוריה הכלכלית שמתבסס על ההבחנה בין ערך השימוש (use value) של מוצר מסוים וערך החליפין (exchange value) של אותו המוצר. הבחנה זו, שהייתה מקובלת כבר בעת העתיקה העלתה את השאלה מדוע למוצר אחד יכול להיות ערך שימוש גבוה מאוד וערך חליפין נמוך מאוד, בעוד שמוצר אחר נהנה מערך חליפין גבוה – על אף שאין לו שום ערך שימוש. בעוד שתאוריות כלכליות עד המאה ה-20 נטו להזניח את ערך השימוש ולהתמקד בגורמים הקובעים את ערך החליפין, תאוריות בנוגע לחשיבות המושג יעילות שולית בהליך הכלכלי, שהתפתחו בסוף המאה ה-19, הציעו פתרון לפרדוקס על ידי שילוב ערך השימוש בתוך המערכת התאורטית שהם הציגו.

על אף שפרדוקס הערך היה מוכר לכלכלנים עוד לפני אדם סמית, הוא נחשב הראשון שנתן לפרדוקס ביטוי מלא בספרו "עושר האומות" (1776). בפרק 4 בחלק הראשון של הספר הציע סמית גרסה לפרדוקס הערך שמתייחסת למים ויהלומים. סמית טען כי על אף שכל אחד זקוק למים כדי לחיות, המחיר שלהם נמוך למדי, בעוד שאיש לא באמת זקוק ליהלומים, אבל הרבה אנשים היו מוכנים לשלם המון תמורתם:

בסוף המאה ה-19 פיתחו במקביל הלוגיקן הבריטי ויליאם סטנלי ג'בונס, הכלכלן האוסטרי קרל מנגר והכלכלן והמתמטיקאי הצרפתי לאון ואלרה רעיונות דומים בנוגע לחשיבות של "הערך השולי" או "היעילות השולית" במסגרת הניתוח הכלכלי. מושג "התועלת השולית" מתייחס לתועלת שניתן להפיק מהיחידה האחרונה של המוצר, או מהנתח האחרון של ההשקעה שבוצעה (הנתח השולי). מושג התועלת השולית אפשר להסביר את ערך החליפין על בסיס ערך השימוש (שמתייחס לתועלת מהמוצר), ולמעשה הציע פתרון לפרדוקס הערך שעבור כלכלנים כמו אדם סמית, דייוויד ריקרדו וקרל מרקס נראה בלתי פתיר.

ניתן להדגים את רעיון התועלת השולית בדוגמת המים והיהלום שהציג אדם סמית. בעוד שסמית ראה ביחס ההפוך בין ערך שימוש לערך חליפין של מים ויהלומים פרדוקס בלתי פתיר, תאוריית התועלת השולית מסבירה את ערך החליפין הנמוך של מים בשפע היחסי של המוצר במערכת הכלכלית. לפי תאוריה זו, התועלת השולית שאדם מסוים מפיק ממים הולכת ופוחתת ככל שההיצע של המוצר גדול יותר. את הליטר הראשון של מים עשוי אדם לשתות; באמצעות הליטרים הבאים הוא עשוי להתקלח, ולאחר מכן להשקות את הגינה. אולם, ככל שהיצע המים אינו קטן, התועלת שניתן להפיק מכל יחידה נוספת של מים פוחתת והולכת. למעשה, תאוריית התועלת השולית הפוחתת מסבירה את פרדוקס הערך בכך שכלכלנים בתקופות קודמות בחנו את ערך השימוש של מוצר לפי היחידה הראשונה שלו, ואילו ערך החליפין נקבע לפי היחידה האחרונה. עם זאת, ערך החליפין של היחידה האחרונה (השולית) נקבע לפי ערך השימוש של היחידה הראשונה, בשקלול נתונים נוספים כמו היצע וזמינות של המוצר.

## הערות שוליים

קטגוריה:נושאים בכלכלה
קטגוריה:כלכלה
אוטובוס תלמידים

ממוזער|250px|אוטובוס תלמידים אמריקאי|טקסט=
ממוזער|250px|אוטובוס תלמידים אמריקאי מבפנים|טקסט=
**אוטובוס תלמידים** (באנגלית: **School Bus**) הוא אוטובוס המשמש להסעת תלמידים. אוטובוס התלמידים הראשון הוצג בשנת 1827 בתור עגלה רתומה לסוס, על ידי ג'ורג' שילביר עבור האקדמיה לבנות, בבית ספר קוקר, בצפון מזרח לונדון, והוא נועד להסיע 25 ילדים.

ברחבי העולם משתמשים באמצעים שונים להסעת תלמידים כמו אוטובוסים ומיניבוסים, חלקם מופעלים על ידי חברות פרטיות וחלקם מופעלים על ידי חברות תחבורה ציבורית. בארצות הברית וקנדה לאוטובוס תלמידים מראה ייחודי ושונה מזה של אוטובוס רגיל, וכולל מאפיינים ממשלתיים המעוגנים בחוק, כגון צביעת האוטובוס בצהוב, חגורות בטיחות ועוד, הם נרכשים ומופעלים על ידי מוסדות החינוך ומיוצרים אך ורק למטרה זו.

## בארצות הברית וקנדה
בצפון אמריקה מייצרים אוטובוסים בארבעה סוגים שונים. כל האוטובוסים בצפון אמריקה הם חד קומתיים, ואינם נגישים לאנשים עם מוגבלויות. 
* **סוג A (אוטובוס קצר על שלדת [[טנדר]] או [[מסחרית]])**
* **סוג B (מרכב על שלדה עם מנוע קדמי)** 
* **סוג C (מרכב על שלדת משאית עם מנוע קדמי)**
* **סוג D (אוטובוס ארוך. מרכב על שלדה עם מנוע אחורי)**
## בישראל
[ממוזער|אוטובוס של [מועצה אזורית עמק המעיינות|המועצה האזורית עמק המעיינות המשמש להובלת תלמידים לבתי הספר במועצה]]
בישראל נעשה שימוש באוטובוסים של החברות הפרטיות, של המועצות האזוריות וכן של חברות התחבורה הציבורית, גם להסעת תלמידים. בניגוד לארצות הברית וקנדה, לא נעשה שימוש בישראל באוטובוס או כלי רכב שיוצר במיוחד למטרה זאת.

## בטיחות
לרוב אוטובוסי התלמידים אמצעי בטיחות רבים.

בארצות הברית האוטובוס צבוע בצבע צהוב, המכונה "School bus yellow", כדי שיבלוט גם בחושך, קיימים על האוטובוס אורות אזהרה רבים, כשהנהג עוצר ומוריד ילדים הוא מוריד גם זרוע מכנית שמטרתה לסמן לתנועה לעצור (כלומר מותר לאוטובוס לחסום לחלוטין את כל הכביש שבו הוא חונה כדי להוריד או להעלות תלמידים), בנוסף לדלת הכניסה קיימת דלת אחורית שמשמשת כיציאת חירום, בכל אוטובוס קיימות מצלמות שמטרתן לדעת מה קרה אם הייתה תאונה.

בישראל תקנות בטיחות פחות מחמירות. עם זאת, התלמידים עולים ויורדים מהדלת הקדמית בלבד. בכל האוטובוסים הבינעירוניים/תיירותיים והמיניבוסים קיימים אורות מהבהבים מקדימה ומאחור כאשר הנהג פותח את הדלת הקדמית, על מנת לסמן שהאוטובוס אוסף או מוריד תלמידים. באוטובוסים הבין עירוניים, אשר מהווים את האוטובוס העיקרי להסעת תלמידים, מותקנות חגורות בטיחות. כמו כן, האוטובוסים של המועצות האזוריות, אשר משמשים אך ורק להסעת תלמידים, צבועים בצהוב.

### עדיפות תנועה
עד אמצע 1940, ברוב המדינות בארצות הברית לא היו חוקי תעבורה שמחייבים את הנהגים לעצור כשהאוטובוסים מעלים או מורידים ילדים. 

## דגמי אוטובוסים שונים

קובץ:1912StudBus.jpg|אוטובוס התלמידים הראשון בשנת 1912
קובץ:Portland bus 69.JPG|אוטובוס תלמידים אמריקאי ארוך
קובץ:Girardin-mb-ii-boston.jpg|אוטובוס תלמידים אמריקאי מקוצר
קובץ:School Bus Zonar Tracking Device.jpg|האוטובוס מאובזר במכשירים מיוחדים


## ראו גם
* אוטובוס

## קישורים חיצוניים

*אתר מגזין אוטובוסי תלמידים 
*אתר אוטובוסי תלמידים 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוטובוסים
קטגוריה:בית ספר
Evince

**Evince** הוא מציג מסמכי PDF, PostScript, DjVu, TIFF ו־DVI, אשר מיועד בעיקר לשימוש בסביבת שולחן העבודה GNOME.

מטרתו של Evince לשמש תחליף למציגי מסמכים שונים ולרכזם בתוכנה אחת.

GNOME כוללת את Evince החל מגרסה 2.12, בספטמבר 2005. כמו כן, מספר רב של הפצות לינוקס, ביניהן אובונטו, פדורה ומינט, משתמשות ב־Evince כמציג המסמכים בברירת מחדל.

Evince משוחרר תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו (**GNU GPL**).

## היסטוריה
כתיבת Evince החלה בשכתוב GPdf, אשר מפתחיה החליטו שהיא כתובה בצורה מסורבלת המקשה את התחזוקה שלה.

מהר מאוד Evince פותח ועלה ביכולתיו על GPdf. בספטמבר 2005 הוא החליף את GPdf ואת GGV והפך למציג המסמכים הרשמי של GNOME.

## תכונות
בין שאר תכונותיו של Evince, ניתן למצוא מספר תכונות שימושיות במיוחד:
* תצוגה צדית ממוזערת של הדפים, לעיון וניווט מהיר במסמך.
* כאשר ישנו מפתח עניינים במסמכי PDF, Evince יציג אותו בתצוגת עץ.
* פתיחת מסמכי PDF מוצפנים.
* חיפוש המציג את מספר התוצאות שנמצאו ומדגיש אותן על הדף.
* העתקה והדפסת מסמכים

## תבניות קבצים נתמכים
Evince תוכנן במיוחד לתמוך בתבניות הקבצים הבאים:

### תמיכה מובנית
* PDF באמצעות Poppler
* Postscript באמצעות libspectre
* TIFF
* DVI
* DjVu באמצעות DjVuLibre

### תמיכה אפשרית
* ספרי קומיקס (cbr,cbz,cb7 ו־cbt)
* OpenDocument
* תמונות דיגיטליות

### בתכנון
* Microsoft PowerPoint באמצעות libpreview (כיום בשלבי אלפא)

## ראו גם
* Adobe Reader, תוכנה המאפשרת צפייה במסמכי PDF
* GNOME

## קישורים חיצוניים

* 
* דף הבית באתר GNOME
* תבניות קבצים נתמכים ב־Evince
* תכונות Evince
* ויקי Evince

## הערות שוליים

קטגוריה:GNOME
קטגוריה:GTK+
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2005
Noob

**נוּבּ** או **נְיוּבִּי** (מאנגלית: **nub**, **Newbie**, **Newb**, **n00b** או **Noob**) הוא מונח סלנג המתייחס לטירון או למישהו אשר אינו מיומן או חסר כל ניסיון בתחום מסוים (במקרה של משחקי מחשב). אף על פי שנוב יכול לשמש גם ככינוי גנאי, השימוש בו פעמים רבות תיאורי ואינו כולל שיפוטיות ערכית.

כיום הביטוי פופולרי בהקשר של משתמשים חדשים בקהילות וירטואליות מקוונות כגון משחקי וידאו מקוונים, פורומים, בלוגים, קבוצות דיון או רשתות חברתיות. בעברית התפתחו עם הזמן עוד מילות סלנג כגון: "נעב"(עיוות לשוני של המושג המקורי) "בוט", "חדשניק" וכו'.

## היסטוריה
מקור הביטוי אינו ודאי. ייתכן שהגיע מהמילה "newie" (חדיש) שמופיעה בכתבים משנות החמישים של המאה ה-19 בארצות הברית ואוסטרליה במשמעות דומה. ייתכן גם שמקורו צירוף "new boy" (ילד חדש) ששימש בבתי הספר בבריטניה ככינוי לתלמידי שנה ראשונה.

"Newbie" שימש חיילים אמריקאים במלחמת וייטנאם ככינוי לחיילים חדשים ביחידה. הביטוי נהיה נפוץ עם עלייתה של רשת האינטרנט.

## ראו גם
* גיימר

## קישורים חיצוניים
* ניובי, באתר מילון מרים ובסטר
* נוב, באתר Urban Dictionary

## הערות שוליים

קטגוריה:סלנג בשפה האנגלית
קטגוריה:תרבות משחקי הווידאו
קטגוריה:משחקי וידאו: מונחים
ארמיית הפאנצר השישית (ורמאכט)

**ארמיית הפאנצר השישית** (מגרמנית: **6. Panzer-Armee**) הייתה ארמיית שריון גרמנית ב במהלך מלחמת העולם השנייה. הארמייה, שהוקמה בסתיו 1944, השתתפה בקרב על הבליטה שם פעלה בגזרה הצפונית ביותר של זרוע המתקפה הגרמנית. לאחר מכן היא הועברה להונגריה בתחילת 1945 ונטלה חלק בפעולות התקפיות והגנתיות באזור. לקראת סיומה של המלחמה עוד הספיקה להילחם באוסטריה, עד שלבסוף נכנעו שאריות הארמייה לצבא ארצות הברית. מפקדה היחיד של הארמייה היה הגנרל יוזף דיטריך.

## היסטוריה
ארמיית הפאנצר השישית ידועה בעיקר בזכות החלק שנטלה בהובלת המתקפה הגרמנית בקרב על הבליטה (16 בדצמבר 1944 - 25 בינואר 1945). ב-2 באפריל 1945 היא הועברה לואפן אס.אס., ושמה שונה ל"ארמיית הפאנצר השישית של האס-אס" (6. SS-Panzerarmee). שם זה הפך לשמה הרשמי של הארמייה בספרות הצבאית שלאחר המלחמה.

המתקפה של ארמיית הפאנצר השישית בארדנים בדצמבר 1944 כשלה בהבקעת קווי ההגנה האמריקאים. אף על פי שהוקצו לה דיוויזיות פאנצר מהאס אס, שנחשבו למובחרות, ארמיית הפאנצר השישית הצליחה לחדור רק מעט לתוך קווי ההגנה הצפוניים של הקורפוס ה-8 האמריקאי. בתום המתקפה בארדנים הועברה הארמייה להונגריה, שם נלחמה כנגד כוחות הצבא האדום המתקדמים.

בחודש מרץ 1945, לאחר נפילת בודפשט, פתחה הארמייה במתקפת אגם בלטון סביב אגם בלטון, המתקפה הגרמנית האחרונה במלחמה. מטרת המבצע הייתה להגן על מקורות הנפט באזור, שהיו עתודות הנפט האחרונות שנשלטו על ידי גרמניה. המתקפה הפתיעה את הצבא האדום והשיגה התקדמות מרשימה בשלב מאוד מאוחר של המלחמה. אולם כשהבינו הסובייטים כי יחידות עלית של האס.אס משתתפות במבצע (דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה) הגיבו בעוצמה. ב-17 במרץ נהדפו הגרמנים לנקודת ההתחלה שלהם ערב המבצע. מפקדה של ארמיית הפאנצר השישית, הגנרל יוזף דיטריך, התלוצץ ואמר כי "שמה של ארמיית הפאנצר השישית מדויק - נותרו לנו רק שישה טנקים". במציאות נותרו לדיוויזיות הפאנצר אס.אס ה-1, ה-2, ה-9 וה-12 כ-31 כלי שריון מבצעיים או יותר ב-15 במרץ 1945.

שארית הכוחות הגרמניים נסוגו תחת הלחץ הסובייטי לעבר אוסטריה במטרה להגן על וינה. באפריל 1945 לא עלה בידי ארמיית הפאנצר השישית של האס-אס למנוע את נפילתה של וינה לידי הסובייטים. כשהסתיימה המלחמה ב-8 במאי 1945, שהתה הארמייה בין וינה ללינץ, שם נכנעה לבסוף לכוחות אמריקאים.

6
קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
6
פרדיננד ברוקנר

**פרדיננד ברוקנר** (במקור **תיאודור טאגר**, בגרמנית: **Ferdinand Bruckner**; 26 באוגוסט 1891 – 5 בדצמבר 1958) היה סופר ומחזאי אוסטרי-גרמני ומנהל תיאטרון.

## ביוגרפיה
פרדיננד ברוקנר נולד בסופיה שבבולגריה שם-"תיאודור טאגר". אביו של ברוקנר היה איש עסקים אוסטרי ואמו הייתה מתרגמת צרפתיה. ברוקנר בילה זמן רב בווינה, בפריז ובברלין בלימודי מוזיקה. בשנת 1916 עזב ברוקנר את נושא המוזיקה והתחיל לעסוק בשירה. במשך השנים הוציא כמה אוספי שירה. בשנת 1917 הקים את המגזין - "Marsyas", מגזין ספרותי שבו כתבו סופרים רבים וחשובים.

בשנת 1922 הקים ברוקנר את תיאטרון הרנסאנס בברלין ובשנת 1928 הוא העביר את האחריות על התיאטרון לגוסטב הרטונג.
בשנים 1929- 1930 הוא הוציא שלושה מחזות. את שלושת המחזות הוא הוציא תחת שם בדוי - "פרדיננד ברוקנר" אך לאחר שראה את הצלחת המחזות האלו הוא פרסם את שמו האמיתי ואף על פי כן ב-1946 הוא שינה את שמו לשם הבדוי. במשך השנים הוא הוציא לאור כמה וכמה מחזות נוספים.

בשנת 1933 הוא עבר לפריז, ומשם, ב-1936 עבר לארצות הברית, שם עבד ונחל הצלחה. ב-1953 חזר ברוקנר לברלין ועבד שם כיועץ בתיאטרון "שילר".
ברוקנר נפטר בברלין ב-1958.

## המחזות שכתב
*איש הערפילים, 1917.
*מחלות של בני נוער, 1926.
*הפושעים, 1929.
*אליזבת מאנגליה, 1930.
*הגזעים, 1933.
*סימון בוליבר, 1945.
*פירוס ואנדרומכה, 1951.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מחזאים אוסטרים
קטגוריה:מחזאים גרמנים
קטגוריה:סופרים אוסטרים
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:מנהלי תיאטראות בגרמניה
קטגוריה:סופרים יהודים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1891
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1958
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1958
מחקרי ירושלים בספרות עברית

שמאל|ממוזער|100 פיקסלים|עטיפת כרך כד, תשע"א
**מחקרי ירושלים בספרות עברית** הוא כתב עת מדעי לספרות עברית, הרואה אור כשנתון בחוג לספרות עברית, המכון למדעי היהדות ע"ש מנדל, הפקולטה למדעי הרוח של האוניברסיטה העברית. 

הגיליון הראשון של כתב העת יצא לאור בשנת תשמ"א-1981, בעריכתו של עזרא פליישר. בפתח גיליון זה נאמר:
:כרך ראשון זה של 'מחקרי ירושלים בספרות עברית' מכיל מאמרים מפרי עטם של חברי הסגל האקדמי של החוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית כירושלים. חוקרים צעירים וּותיקים מביאים בו מתוצאות עיונם ועמלם בתחומים שונים של חקר ספרותנו. הנושאים הנדונים בקובץ מייצגים כמה חטיבות עיקריות של היצירה הספרותית העברית לדורותיה: גיוונם משקף את ההיקף הגדול של החומר הראוי לעלות לדיון, ואת ריבוי הברירות, ההעדפות, השיטות והגישות שבהן ניתן לבוא אל חקרו. 

משתתפים בו בין השאר החוקרים: עמינדב דיקמן, אופיר מינץ-מנור, טלי ארטמן, גילה וכמן, דינה שטיין, גלי דרוקר בר-עם, דוד פישלוב, תמר יעקבי, לילך לחמן ודולי בן-חביב. בשנת תשע"א 2011 ערכו אותו אריאל הירשפלד, חנן חבר ויהושע לוינסון.

כתב העת כולל: מחקרים אקדמיים, ביקורת ספרים וסקירת ספרים חדשים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האוניברסיטה העברית בירושלים: כתבי עת
קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים
מכתב אהבה

שמאל|ממוזער|250px|"שליח האהבה", מאת מארי ספרטלי סטילמן
**מכתב אהבה** היא דרך רומנטית להבעת רגשות אהבה בצורה כתובה. המכתב יכול להכיל ממסר קצר של אהבה ועד אזכור ארוך של רגשות, לעיתים בצורה פואטית. מכתבי האהבה קדומים ככל הנראה מאז המצאת הכתב, והעדויות הקדומות ביותר נמצאות במצרים העתיקה. קיימים עדויות לכתבי אהבה מאזורים שונים לאורך ההיסטוריה.

מכתבי האהבה המשיכו לפרוח במחצית הראשונה של המאה ה-20. לפני השימוש הנרחב בטלפונים, מכתבים היו אמצעי התקשורת העיקרי, והיו אחת הדרכים הבודדות של בני זוג להישאר בקשר, במיוחד בזמן מלחמה. במחצית השנייה של המאה, עם עליית המתירנות ועידן המידע, החלו להתמעט מכתבי האהבה. בעידן הדיגיטלי, מכתבי האהבה קיבלו צורות חדשות (לדוגמה, דרך מסרון), אך עיקרם נשאר. הסיבה לכך נעוצה בעובדה שצורת הכתיבה מקלה על הדובר להביע רגשותיו, ביחס למפגש פנים אל פנים.

מכתב האהבה יכול להיכתב במבנה או סגנון. שיטה נפוצה כזו היא בצורת סונטה או פואמה.

## קישורים חיצוניים

* 
*מכתבי אהבה של גרשם שלום, לוסי דרייפוס ואליעזר בן יהודה, סרטון, באתר החינוך של הספרייה הלאומית
* 

אהבה
קטגוריה:אהבה
סילמן

**סִילְמַן** הוא שם משפחה יהודי. מקור השם במילה ביידיש "שול" או "שיל", שפירושה בית כנסת, ומכאן שולמן או סילמן הוא "איש בית הכנסת" במובן גבאי או רב. לפי דעה אחרת, "שול" הוא גרסה של השם שאול. 

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם שלמה
אליפות ארצות הברית (WWE)

**אליפות ארצות הברית** (באנגלית: **WWE United States Championship**) היא אליפות היאבקות מקצועית של ארגון ה-WWE. האלוף הנוכחי הוא סמי זיין.

## היסטוריה
אליפות ארצות הברית הייתה ידועה במקור כ"אליפות ארצות הברית במשקל כבד של NWA". האליפות נוצרה בארגון MACW ב-1 בינואר 1975, על ידי ג'ים קרוקט הבן, הבעלים של ארגון ה-MACW. האלוף הראשון בתולדותיה של החגורה היה הארלי רייס. בשנת 1988, טד טרנר (הבעלים של הארגון ההיאבקות הגדול ביותר בזמנו, ה-WCW) קנה את האליפות והפך אותה לאליפות המשנית של ארגון ה-WCW. במרץ 2001 הארגון WWE רכש את הארגון WCW ובכך האליפות עברה ל-WWF ושמה שונה ל"אליפות ארצות הברית של WCW". בסדרת ההישרדות 2001, אליפות ארצות הברית התאחדה עם האליפות הבין יבשתית ואליפות ארצות הברית הושבתה זמנית. ביולי 2003, האליפות הוחזרה לפעילות והאליפות הפכה להיות כאליפות משנית בתוכנית סמאקדאון.

### שמות האליפות במשך השנים

### רשימת האלופים

### מובילי הזכיות

## קישורים חיצוניים

* 

אליפות ארצות הברית
קטגוריה:אליפויות ה-WCW
צביה גרנות

**צביה גרנות** (נולדה ב-19 בינואר 1940) היא מטפלת זוגית, סופרת ועיתונאית ישראלית.

## ביוגרפיה
גרנות נולדה בקיבוץ כפר סאלד שבגליל העליון, ובשנת 1948 עברה עם משפחה לחיפה. את שירותה בצה"ל עשתה כמדריכה בחיל הרפואה.

בשנת 1970 הצטרפה לעיתון מעריב והייתה עיתונאית וחברת מערכת העיתון, ובהמשך עורכת במדורים שונים: חדשות, המגזינים "סגנון" ו"סופשבוע", והמדור הספרותי. במהלך עבודתה זכתה בפרס לעיתונות על שם שלמה מרץ. באותה תקופה כתבה ספרים לבני נוער בנושאים מגוונים: היסטוריה, דמויות היסטוריות, ודילמות חברתיות מעולמם של הצעירים. היא עסקה גם בעריכה ובתרגום ספרים.

גרנות עזבה את העיתון משום שנמשכה לתחום החברתי, והחלה לעסוק בתחום הטיפול הזוגי ולהדריך זוגות ויחידים לשיפור איכות חייהם ומערכות היחסים שלהם. גרנות מתמקדת בטיפול בגישה הקוגניטיבית, לשיפור השליטה של המטופל בחייו על ידי שינוי בתפיסת המציאות שלו ותבניות החשיבה להן הוא רגיל.

גרנות מרצה ומעבירה סדנאות וקורסים בארגונים ובמכללות, וכותבת בנושאי טיפול זוגי וזוגיות. היא מפרסמת ספרים וטורים קבועים בעיתונים, ומנהלת פורומים באינטרנט.

בשנת 2017 הועלו בתקשורת טענות כלפי גרנות, כי בניגוד לפרסומיה, היא "רכשה" את כל השכלתה – תואר ראשון שני ושלישי במדעי ההתנהגות ממוסד אקדמי שאינו מוכר.

## ספריה
### ספרי עיון
* **לסדר את המיטה הזוגית - שביל הזהב לאהבה אינטליגנטית**, הוצאת זמורה ביתן (2001).
* **לחשוב חכם - דרך אחרת לשימוש באינטליגנציה**, הוצאת גל (2004) (בהוצאה עצמית).
* **אישה מפסידה אישה מרוויחה**, על מעבר האישה לצד הנכון של החיים, מהדורה אלקטרונית בהוצאת מנדלי (2011) (בהוצאה עצמית).
* **האגו: מאויב לידיד**, על דרך להתיידד עם החלק בתוכנו שאי אפשר לחיות איתו ואי אפשר להרוג אותו, מהדורה אלקטרונית בהוצאת מנדלי (2011) (בהוצאה עצמית).
* **נקודה למחשבה**, החיים במבט אחר, מהדורה אלקטרונית בהוצאת מנדלי (2012) (בהוצאה עצמית).

### ספרים לבני הנעורים
* **גבורה באדום**, על עמידת הגבורה של עולה הגרדום דב גרונר במלחמת המחתרת נגד הכובש הבריטי, הוצאת יוסף שרברק (1972).
* **ילדי השכונה והבקתה על שפת הים**, על התבגרותם המוקדמת של ילדים שנפלטו לרחוב, הוצאת עם עובד (1970).
* **הכל התחיל בנשיקה**, קומדיה של טעויות על ילדים שלגמרי במקרה לומדים את עובדות החיים, הוצאת קרני (1973).
* **תעלומת המטמון במצדה**, סיפור הגבורה של נצורי מצדה ממבט של נערים בני ימינו, הוצאת "הדר" (1977).
* **בחבלי אהבה ראשונה**, התמודדותה של ילדה עם טלטלת גירושין בבית, הוצאת קרני (1977).
* סדרת המתח **חבורת נחשון**, הוצאת קרני (1975).

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות בית הספר אליאנס (חיפה)
קטגוריה:בוגרי בית הספר אליאנס (חיפה)
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:כפר סאלד: אישים
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
מגילת סן מיקלה

**מגילת סן מיקלה** (באנגלית: **The Story of San Michele**) הוא ספר זכרונות ופנטזיה של הרופא השוודי אכסל מונתה. הוא יצא לאור לראשונה באנגלית בשנת 1929, זכה לפרסום ותפוצה עולמיים ותורגם לעשרות שפות.
הספר אינו אוטוביוגרפיה אלא קטעי זיכרונות מעבודתו כרופא ומחייו ב"ווילה סן מיקלה" שבנה בעיירה אנאקפרי שבקאפרי, המעורבים עם קטעים בדויים ואפילו פנטסטיים.

## עלילה
מונתה הגיע לראשונה לקאפרי בהיותו בן 18, עלה במדרגות לאנקאפרי, נפגש עם התושבים וביקר בקפלה ההרוסה "סן מיקלה" שנבנתה על הריסות חווילתו של טיבריוס. כבר אז בשלה בליבו ההחלטה שלאחר שיגמור את לימודי הרפואה, ירכוש את המקום ויבנה שם את ביתו. הוא סיים את לימודי הרפואה בפריז ובחדרו ברובע הלטיני הייתה תלויה תמונה של קאפרי, משאת חייו.

מונתה מתאר את עבודתו כרופא בפריז. הוא נמנע כמה שיכול, לתת תרופות. הוא הגיע למסקנה שרוב תלונות החולים, בעיקר מחוג האצולה, הן על רקע פסיכוסומטי והם היו זקוקים ל"אבחנה" כדי שיירגעו. האבחנות היו אז ברפואה אופנה חולפת פעם-"אפנדיציטיס" ופעם "קוליטיס". הוא מתאר גם את פגישותיו עם הסופר גי דה מופאסאן.

הקליניקה של מונתה התמלאה בחולים עשירים, אבל הוא ביקר גם בשכונות העניים וטיפל בהם ללא תשלום.

מונתה חש למקומות אסון למרות הסיכון. כאשר היה בטיול בלפלנד נודע לו על מחלת כולרה קשה בנאפולי עם אלף חללים ביום. הוא מתאר את הגוססים בבתים כשהעכברים מצטופפים סביבם ומתחילים לאכול אותם. הוא חש גם לעיר מסינה בסיציליה שנחרבה ברעש אדמה וצונאמי ונאלץ לישון עם רוצחים.

מונתה מתאר בספר את ניסיונו עם לואי פסטר בטיפול בחולי כלבת ואת עבודתו עם ז'אן-מרטן שארקו בבית החולים סלפטרייר שטיפל בחולות היסטריה נשית בהיפנוזה. מונתה חלק על שארקו וטען שחלק מה"חולות" אינן חולות אלא ניצבות במופע של שרקו. כאשר ניסה להבריח "חולה" כזאת מבית החולים הוא נתפס וסולק על ידי שארקו.

לבסוף עבר מונתה לרומא בה פתח קליניקה מוצלחת. בגלל שיטותיו הפסיכולוגיות התחבב על החוגים העשירים וצבר ממון שאפשר לו לבנות את "וילה סן מיקלה" שם בילה שנים רבות ביחד עם האנשים הפשוטים של אנקאפרי. בספר אין כל התייחסות של מונתה למשפחתו.

מונתה היה חובב בעלי חיים נלהב, אך עם זאת תמך בניסויים בבעלי חיים, בשל תרומתם לקידום הרפואה. בקאפרי קנה את "הר ברברוסה" והפך אותו למקום מקלט לציפורים. הוא מביע בספר את תמיכתו בהמתת חסד לחולים סופניים סובלים.

### מהדורות בעברית
הספר תורגם לראשונה לעברית ב-1935 על ידי יצחק ליב ברוך ויצא לאור בהוצאת אמנות.

ב-1973 יצא הספר לאור בהוצאת עם עובד. המתרגם אמציה פורת השתדל לשמור במידת האפשר על צביונו של התרגום הישן למשל - המילה **מערופיה** (ציבור לקוחות - קליינטורה).

## ראו גם
* אכסל מונתה

## קישורים חיצוניים
* מגילת סן-מיקלה, באתר סימניה
* אהוד בן עזר, "מגילת סן מיקלה" לאכסל מונתה, באתר פרויקט בן-יהודה, 6 ביוני 1975
* משה גרנות -מגילת החוויות של אקסל מונתה" -יקום תרבות דצמבר,2025

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי 1929
קטגוריה:ספרי זיכרונות
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
פצ'ולי

**פצ'ולי** (שם מדעי: *Pogostemon cablin*) הוא צמח פורח ממשפחת השפתניים, קרוב משפחה של האזוביון והנענע. הצמח הוא לרוב שיח נמוך (גובהו פחות ממטר) עם קנים ארוכים וניצבים, ופריחה בצבע ורוד עד לבן. השיח צומח באזורים נרחבים באסיה, ומתורבת למטרות נוי והפקת שמנים בסין, הודו, אינדונזיה, מלזיה ועוד. פריחת השיח בעלת ניחוח חזק ומשמשת לייצור בשמים, שמנים אתריים, דוחי חרקים ותמרוקי רפואה משלימה.

## שיטות גידול תרבותי
הפצ'ולי הוא צמח המעדיף חום, ומשגשג באזורים חמים ללא שמש ישירה. בדומה לנענע, הוא מעדיף השקיה מרובה, אך גם לאחר עקת יובש ניתן להחזיר את הצמח למצבו הבריא על ידי השקיה. ניתן לגדל את הצמח מייחורים או מזרעים.

## שימושים
את השמן האתרי של הפצ'ולי ניתן להפיק באמצעות זיקוק בקיטור של העלים, שפוצע את דופנות התאים, ולאחר מכן השריה וייבוש. ניתן לחתוך מעלי הפצ'ולי מספר פעמים בשנה למטרות הפקת השמן האתרי. שלושת החומרים הפעילים המופקים הם פצ'ולול (Patchoulol), טרפן האחראי לניחוח הפצ'ולי; נורפצ'ולנול (Norpatchoulenol), טרפנואיד המשלים לניחוח הפצ'ולי; וגרמקרין (Germacrene), חומר המשמש כדוחה חרקים ומחקה פרומוני חרקים.

הפצ'ולי משמש בעיקר כצמח בישום. מהשמנים האתריים שלו מופקים חומרי ריח המשמשים בתעשייה, ומוספים בין השאר לסבונים, אבקות כביסה ומרככים, דאודורנטים ומטהרי אוויר.

בנוסף, שמן הפצ'ולי משמש כדוחה חרקים, אם כי רק מספר מצומצם של מחקרים מחזקים הנחה זו. הוא משמש בעיקר כנגד טרמיטים ועשים.

באופן מסורתי, משמש הפצ'ולי כחלק מקטורת במדינות המזרח הרחוק.


קובץ:Pogostemon_cablin_001.jpg|תפרחת הפצ'ולי
קובץ:Gardenology.org-IMG 2910 rbgs11jan.jpg|שיח הפצ'ולי


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שפתניים
ידע-עם (כתב עת)

**יֶדַע-עָם, במה לפולקלור יהודי** הוא כתב עת מדעי בחקר פולקלור יהודי שנוסד בתש"ח, היוצא לאור על ידי 'המרכז הארצי של חוקרי הפולקלור היהודי' (לשעבר 'החברה העברית לידע-עם'). מייסדיו היו יום-טוב לוינסקי וגצל קרסל.

## עורכים ומשתתפים
עורכו הראשון של כתב העת היה ד"ר יום טוב לוינסקי.

עם פטירתו של ד"ר יום טוב לוינסקי, בשנת 1973, מונה יצחק גנוז לעורך כתב העת. בין משתתפיו נמנים החוקרים: דב סדן, דב נוי, הלל וייס, דן בן עמוס, יששכר בן עמי, צבי מלאכי, משה שוורצבוים, אורה מאיר, יעל לוין, בן-ציון פישלר, ניצה פרילוק, אברהם פרנק, חיה גביש, עדינה בר-אל ויצחק גנוז.

"ידע עם" נתמך על ידי משרד התרבות והספורט.

## קישורים חיצוניים
* הרצל חקק, ידע עם / יצחק גנוז - מוזיאון כתוב ונושם, 20 באוקטובר 2013, באתר אימגו
* הרצל חקק, ידע עם – מפעל חיים של אדם אחד, באתר 'דעת'.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת מדעיים
קטגוריה:פולקלור יהודי
קטגוריה:ישראל: כתבי עת למדעי היהדות
מארק ג'ייקובס

**מארק ג'ייקובס** (נולד ב-9 באפריל 1963) הוא מעצב אופנה אמריקאי-יהודי. הוא המעצב הראשי של מותג האופנה שמכונה על שמו "מארק ג'ייקובס", המונה יותר מ-200 חנויות ב-80 מדינות. בשנת 2010 הוא נכנס לרשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר על פי המגזין "טיים".

## שנותיו הראשונות וחינוך

ג'ייקובס נולד למשפחה יהודית חילונית בעיר ניו יורק, וכשהיה בן 7, מת אביו, סוכן בסוכנות של ויליאם מוריס. אמו, שנישאה בחייה שלוש פעמים, הייתה לדברי ג'ייקובס "חולת נפש" ו"לא ממש כשירה לטפל בילדים שלה". בגלל מצבו המשפחתי, ג'ייקובס עבר לגור עם סבתו מצד אביו עוד כשהיה צעיר.

מארק סיים ללמוד בבית הספר הגבוה לאמנות ועיצוב בשנת 1981 ולמד בבית ספר פרסונס לעיצוב בניו יורק. במהלך הזמן בו מארק למד בפרסונס, הוא זכה בפרסו הראשון בקריירה (בשנת 1984).

## קריירה
* בגיל 15 עבד ג'ייקובס כמחסנאי
* בשנת 1994 הפיק ג'ייקובס את האוסף המלא הראשון שלו של בגדי גברים
* בשנת 2007 יצא לאור סרט תיעודי על מארק ג'ייקובס ולואי ויטון.
* בחודש פברואר 2008, ג'ייקובס הואשם בהעתקת עיצוב של צעיף שנוצר בשנת 1950 על ידי המעצב השוודי גוסטה אולופסון. ג'ייקובס יישב את העניין על ידי הצעת פיצוי כספי לבנו של אולופסון.

### פרסים

פרס על מפעל חיים (2011)
מעצב בגדי הנשים של השנה (2010)
מעצב האביזרים של השנה (2005)
מעצב האביזרים של השנה, (2003)
מעצב בגדי הגברים של השנה (2002)
מעצב האביזרים של השנה (1999)
מעצב האביזרים של השנה (1998)
מעצב בגדי הנשים של השנה (1997)
מעצב בגדי הנשים של השנה (1992)

## החברה

בחודש מאי 2008, בוטיקים של החברה פעלו בעשרות ערים ברחבי העולם.

נכון לקיץ 2011, היו 239 חנויות לחברה של מארק ב-60 מדינות. חלק מהחנויות מציגות רק חלק מסוים של קווי המוצגים של החברה (מארק ג'ייקובס אוסף, מארק של מארק ג'ייקובס, וליטל מארק, קו ילדים).

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מעצבי אופנה אמריקאים
קטגוריה:מעצבי אופנה יהודים
קטגוריה:בוגרי בית ספר פרסונס לעיצוב
קטגוריה:מותגי אופנה עילית
קטגוריה:מעוטרי מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:להט"בים יהודים אמריקאים
קטגוריה:LVMH
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
פרננדו מוסלרה

**נסטור פרננדו מוסלרה מיקול** (בספרדית: **Néstor Fernando Muslera Micol**, נולד ב-16 ביוני 1986) הוא כדורגלן ארגנטינטאי-אורוגוואי המשחק בעמדת השוער באסטודיאנטס לה פלאטה. בשנת 2011 נבחר מוסלרה לשוער השישי הטוב בעולם על פי הפדרציה הבין-לאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל.

בשנת 2004 החל מוסלרה את הופעתו הראשונה בקבוצת הבוגרים של מונטווידאו וונדררס. בשתי העונות בהן שהה בקבוצה ספג 44 שערים. בשנת 2006 הושאל ממונטווידאו וונדררס לנסיונל.

באוגוסט 2007 חתם בלאציו מהסרייה א', ששילמה עבורו שילמה שלושה מיליון אירו.

ביולי 2011 חתם לחמש שנים בגלטאסראיי מליגת העל הטורקית.

ביוני 2025 עבר לארגנטינה וחתם באסטודיאנטס לה פלאטה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:שוערי כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונטווידאו וונדררס
קטגוריה:כדורגלני נסיונל
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני אסטודיאנטס לה פלאטה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אורוגוואי
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2011
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2015
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2016
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2019
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2021
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:ספורטאים אורוגוואים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:אורוגוואים שנולדו ב-1996
אחרי הצלצול (סדרת טלוויזיה ישראלית)

**אחרי הצלצול** היא גרסה ישראלית לסדרת קומדיית המצבים האמריקאית לבני נוער מבית ערוץ דיסני. הסדרה יצאה בישראל בשנת 2009 בחודשיו הראשונים של ערוץ דיסני בישראל, וזוהי הפקת המקור הראשונה שלו בארץ.

## רקע להפקת הסדרה
לפני עליית ערוץ דיסני ישראל, שודרו בערוץ ג'טיקס, במשך תקופה ארוכה, קטעים מהגרסה האמריקאית והמקורית "As the Bell Rings" בתרגום לעברית במעברי הפרסומות. לאחר שהצפייה בפרקים זכתה באהדה מוגברת בקרב הצופים בישראל, הוחלט להפיק גרסה ישראלית לסדרה. הגרסה הישראלית זכתה אף היא באהדתם של הצופים, שהובילה להפקתה של עונה שנייה.

## עלילה
התוכנית עוסקת בתלמידי בית ספר תיכון, הנפגשים בהפסקה בין השיעורים בבית הספר. במפגשיהם הם משוחחים על נושאים שונים, מתכננים תעלולים, מתאהבים, מגלים דברים חדשים ועוד.

## דמויות
* **תום** (ידין גולדמן) – נער שאוהב לבלות ונוהג לא להגיע לשיעורים. חברו הטוב הוא עמרי.
* **עמרי** (אסף ברמן) – נער אהוד. נוהג לגלוש באינטרנט. חברו הטוב של תום. בעונה השנייה מתאהב בנטע לי.
* **שירה** (סיוון מסט) – נערה חכמה, אשר משקיעה בלימודים ורוצה שכולם ישמעו את מה שיש לה לומר.
* **נטע לי** (ירדן טיטיון) – נערה חובבת "סטייל" ואופנה. מאוהבת ביהלי.
* **בופה** (לירון קורן) – נער שמבטא תחושות רעב למרות שאוכל הרבה.
* **תותי** (תותי ניניו) – נערה. מכונה "מוזרה" על ידי התלמידים.
* **המנהל** (שמוליק לוי) – מנהל בית הספר.
* **רום** (דביר מזי"א) (עונה ראשונה) – נער שאוהב ללמוד, חוקר ומתעסק בתחומי עניין מדעיים. בעונה השנייה, מגיע אדם מיוני והמחוננים (שגם אותו מגלם מזי"א) לבית הספר, ונטע-לי אומרת לו שהוא מוכר לה, דבר שהוא מכחיש בתוקף.
* **אושר** (תום גל) (עונה ראשונה) – נער שנוהג להלשין על מעשים שהוא רואה שנתפשים שליליים בעיניו.
* **יוני** (איתי רייכנטל) (עונה ראשונה) – נער שנוהג להצחיק את חבריו. אוהב מוזיקה.
* **ששי קראסו** (דניאל גד) (עונה שנייה) – נער שנוהג לעשות עסקים עם חבריו.
* **יהלי בר** (עמרי לוקאס) (עונה שנייה) – כוכב רוק הנערץ על ידי בנות בית הספר. מתעניין בעיקר בגיטרה שלו.

## קישורים חיצוניים

* |As the Bell Rings שהופק בארצות שונות, בוויקיפדיה באנגלית
* אחרי הצלצול בפייסבוק

## הערות שוליים

קטגוריה:קומדיות מצבים ישראליות
קטגוריה:סדרות קומיות ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2009
קטגוריה:ערוץ דיסני ישראל: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות נעורים ישראליות
טרנטולה אדומת ברכיים מקסיקנית

**טרנטולה אדומת ברכיים מקסיקנית** (שם מדעי: *Brachypelma smithi*), היא מין של טרנטולה יבשתית הנפוצה בהרי סיירה מדרה במקסיקו. מדובר במין גדול ממדים ובעל תוחלת חיים ארוכה האופיינית למינים רבים של טרנטולה. מין זה מהווה בחירה פופולרית בקרב מגדלים.

## תיאור
אדומת הברכיים הבוגרת היא בעלת גוף כהה, וכתמים כתומים על מפרקי הרגליים. המפרק השני כולו כתום-אדמדם. צבעיה של הטרנטולה מודגשים במיוחד לאחר השלת עורה. החלקים השחורים כהים מאוד, והמפרקים נוטים לגוון אדום.

אורך גופה של הנקבה הבוגרת כ-10 ס"מ ומוטת רגליה כ-15 ס"מ. משקלה של הנקבה כ-15 גרם. הזכר דומה בצורתו לנקבה, אך גופו קטן במעט, רגליו ארוכות יותר ובעלות זיזים בולטים המבחינים אותו מהנקבה. בעזרת זיזים אלה מונע הזכר מהנקבה לנשוך אותו בזמן ההזדווגות, שכן בדומה למינים שונים של עכבישים (דוגמת אלמנה שחורה), עלולות טרנטולות נקבות לאכול את הזכר במהלך ההזדווגות.
[שמאל|ממוזער|180px|אדומת ברכיים בוגרת ב[גן חיות|גן החיות הזואולוגי של סנט לואיס]]

## תוחלת חיים
אדומת הברכיים גדלה באיטיות, ומגיעה לבגרות מינית מאוחר יחסית. אורך חייה הממוצע של הנקבה נע בין 20 ל-30 שנה, ושל הזכר עד 10 שנים.

## התנשלות
בדומה לכלל הטרנטולות, גם אדומת הברכיים היא מיגלומורפית וחייבת להתנשל על מנת לגדול. במהלך ההתנשלות מתחדשת קליפתה החיצונית של הטרנטולה, וגפיים חסרות מתחדשות בהדרגה מנשל לנשל. טרנטולה צעירה שטרם סיימה את תהליך הגדילה תשיל את עורה מספר פעמים בשנה, בעוד שטרנטולה בוגרת תשיל את עורה בערך אחת לשנה. לקראת ההתנשלות תרד רמת הפעילות של הטרנטולה המשמרת אנרגיה לקראת תהליך הנשל, והיא תפסיק לאכול. הכתם הבהיר בבטנה של הטרנטולה משחיר בהדרגה, דבר המעיד על קיומו של עור חדש מתחתיו. במהלך ההתנשלות תשכב לרוב הטרנטולה על גבה, ותשהה בתנוחה זו מספר שעות. בסיום התהליך תיוותר הטרנטולה כשעורה חדש ומבהיק, אך מקומט. הדם שיזרום לתוך העור החדש ימתח אותו. מאחר שניביה של הטרנטולה הם חלק מהשלד החיצוני שלה, עליה לחכות יומיים נוספים עד להתקשות השלד החיצוני החדש בטרם תוכל לחזור ולאכול.

## התנהגות
בדומה לרוב הטרנטולות מהעולם החדש, אדומת הברכיים המקסיקנית בועטת מבטנה שערות צורבות כאשר היא חשה מאוימת. מדובר בשערות היוצרות גירוי ברקמות ריריות כגון עיניים וחלל הפה, כדרך להגנה מפני טורפים. דרך נוספת בה מתמודדת אדומת הברכיים עם טורפים היא באמצעות הנפת ארבע רגליה הקדמיות אל על בתנוחה מאיימת, הגורמת לטורף פוטנציאלי לתפוש אותה כגדולה יותר מכפי שהיא במציאות (בדומה לחתול המקמר את גבו כשהוא חש מאוים). אדומת הברכיים היא בעלת רעילות נמוכה לבני אדם, למעט במקרים של תגובה אלרגית. מין זה נחשב לרגוע, וכמעט ולא מוכרים מקרים שבהם מין זה נשך אדם.

אדומת הברכיים חופרת מחילות עמוקות באדמה. המחילות מסייעות להן להגנה מפני טורפים, ומשמשות כמסתור במארב לטרף. הנקבות יבלו את מרבית חייהן במחילות, הממוקמות לרוב באזורי צמחייה. פתח המחילה גדול אך במעט מגופה של הטרנטולה, ואורכה של המחילה הוא בערך פי שלושה ממוטת הרגליים של הטרנטולה. המחילה מובילה לתא שגודלו מספיק על מנת לאפשר לטרנטולה להתנשל בתוכו שממנו מובילה מחילה נוספת וקצרה יותר לתא שבו הטרנטולה נחה ואוכלת. כשהטרנטולה אוכלת או מטילה ביצים היא מכסה את פתח המחילה בקורים, עלים ואדמה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1897
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרדריק אוקטביוס פיקארד-קמברדייג'
אדומת ברכיים מקסיקנית
קטגוריה:מקסיקו: מינים אנדמיים
קטגוריה:מקסיקו: פרוקי-רגליים
איתמר צייד החלומות

"**איתמר צייד החלומות**" הוא ספר ילדים מאת דויד גרוסמן, שראה אור בהוצאת "עם עובד" בשנת 1990. הספר הוא חלק מסדרת "סיפורי איתמר" המספרים על ילד ג'ינג'י בעל אותו השם. את הספר איירה אורה איל.

הספר שימש כאחד משלושת הסיפורים בסרט "איתמר מטייל על קירות" משנת 1992, ועובד גם למשחק מחשב באותו השם של "קומפדיה" משנת 1995.

## עלילה
הספר מתאר את איתמר שסובל מסיוטים על שד כחול. השד מפחיד את איתמר מאוד, והוא אינו מסוגל עוד להמשיך ולחלום עליו. בעצת אביו איתמר בונה מלכודת ולוכד את השד, ומגלה כי השד קטן מאוד ושמו הוא "תמראי" (אנגרמה של "איתמר"). השד, שנבוך ליפול ב"מלכודת הטיפשית" שהוצבה לו, הבטיח לאיתמר שבחלומותיו יראה לו כל פעם רק חלק קטן מגופו כדי שיתרגל. למחרת בבוקר התגלו על האוהל כתמים כחולים שכנראה שייכים לשד.

## משחק המחשב
לאור הצלחת הספר, פיתחה חברת משחקי המחשב הישראלית "קומפדיה" משחק מחשב בעל שם זהה. המשחק יועד לגילאי 4–8 ומתבסס על עלילת הספר באמצעות משחקונים, שמלווים בקטעי אנימציה בין משחק אחד לשני.

## קישורים חיצוניים
* דף הספר , באתר ההוצאה לאור
*  איתמר ציד החלומות - סרט הילדים, באתר וואלה!
*איתמר ציד החלומות ספר מולטימדיה משולב בפעילויות לשיפור החשיבה והדמיון, דויד גרוסמן

קטגוריה:ספרי 1990
קטגוריה:ספרי דויד גרוסמן
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:הוצאת עם עובד: ספרי ילדים
קטגוריה:סיפורי איתמר
סילביה דוראן

**סילביה דוראן** (נולדה במאי 1948) היא רקדנית ומורה לפלמנקו, מחלוצות המחול והפלמנקו בישראל.

## ביוגרפיה
סילביה דוראן נולדה ביוהנסבורג, דרום אפריקה, שם למדה נגינה בפסנתר במשך 13 שנים והחלה את לימודי המחול הספרדי לצד לימודי בלט קלאסי. בגיל 17 נסעה לספרד, שם רקדה בלהקות מן השורה הראשונה.

במשך השנים הופיעה באולמות חשובים ובבתי אופרה מן הנודעים בעולם. בין מוריה היו רקדנים ידועי-שם, בהם ויקטוריה אווחניה, אנחליטה גומז ופאקו פרננדז.

דוראן הגיעה לישראל כאמנית מתנדבת מספרד בשנת 1973, כדי להופיע לפני חיילים בחזית ובבתי חולים במלחמת יום הכיפורים. בשנת 1975 עלתה לישראל.

בישראל העמידה דור של רקדני פלמנקו מקצועיים בבית הספר הראשון למחול ספרדי שהקימה בישראל. בשנת 1998 ייסדה שתי אגודות: "האגודה לקידום ופיתוח המחול הספרדי בישראל" ו"האגודה לקידום ופיתוח המחול הספרדי ותרבות ספרד בישראל".

סילביה דוראן הופיעה באירופה, בארצות הברית וביפן. היא הנחתה כיתת אמן בג'וליארד, ניו יורק.

## פרסים ואותות הוקרה
* נובמבר 2012 - אות הוקרה על תרומתה לתרבות הישראלית לאורך השנים מטעם איגוד אמני ישראל.
* 2012 -מחוה במדריד במסגרת פסטיבל "סומה פלמנקו" מטעם עיריית מדריד
* 2011 - מכון סרוונטס בתל אביב, תערוכת צילומים והקרנת הסרט "סילביה - מחול ספרדי" לרגל 35 שנות מחול ספרדי בישראל
* 2008 - עיטור כבוד מחואן קרלוס הראשון, מלך ספרד על תרומתה לספרד ולעם הספרדי
* 2008 - מחוה לסילביה דוראן בקבלת פנים בבית שגריר ספרד בישראל
* 2007 - מחוה במסגרת פסטיבל מחול כרמיאל
* 2004 - פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה של עיריית תל אביב על מפעל חיים
* 2000 - ערב מחוה בפסטיבל הגיטרה הבינלאומי

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר פרס רוזנבלום
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פלמנקו
קטגוריה:מחול
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:זוכות פרס רוזנבלום
קטגוריה:רקדניות ישראליות
קטגוריה:זוכי פרס אריק איינשטיין: מחול
קטגוריה:ישראליות ילידות דרום אפריקה
קטגוריה:ישראלים ילידי דרום אפריקה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
נתיבי ישראל (תוכנית תחבורתית)

שמאל|ממוזער|200px|מפת תוכנית נתיבי ישראל
**נתיבי ישראל** היא תוכנית תחבורתית לפריסת רשת כבישים ומסילות ברזל, אשר מטרתה להוביל לפיתוח כלכלי וחברתי של יישובי הנגב והגליל.

## עקרונות
תוכנית נתיבי ישראל נקבעה בהחלטת הממשלה מספר 1421 משנת 2010: . הדרך המרכזית להשגת היעדים הללו תהיה באמצעות שיפור הנגישות התחבורתית ליישובים המרוחקים ממרכז הארץ.

התוכנית כוללת פרויקטים תחבורתיים של כבישים, מסילות רכבת, מחלפים וגשרים רבים, והייתה אמורה להסתיים עד שנת 2020. התקציב הכולל של התוכנית יעמוד על 27.5 מיליארד ש"ח (במחירי 2010) והוא יהיה בנוסף לתקציבי הפיתוח המאושרים בתחומי התחבורה הארצית והמקומית בסך 42 מיליארד ש"ח.

## התנגדויות
התוכנית זכתה לרוב גדול בהצבעה בממשלה אך בין המתנגדים לה בלט דווקא השר לפיתוח הנגב והגליל אשר טען כי התוכנית לא מתייחסת לפריפריה הרחוקה מאוד כמו אילת וקריית שמונה וכי התוכנית שמה דגש בעיקר על חלקה הצפוני של המדינה ומזניחה את חלקה הדרומי.

מתנגדים נוספים היו השר לביטחון פנים אשר טען כי עדיף להשקיע חלק קטן מתקציבי העתק של התוכנית במלחמה בפשיעה ובשיפור הביטחון האישי של האזרחים. גם שרי החינוך והרווחה התנגדו לתוכנית בטענה כי עדיף להשקיע ברווחת וחינוך האזרחים קודם לתוכניות הפיתוח הגדולות. שר האוצר העדיף להימנע, בטענה כי התוכנית היא חיובית בעיקרה אך כוללת בתוכה גם השקעות יקרות ומיותרות כמו רכבת העמק אשר אינן כלכליות.

## רשימת הפרויקטים הכלולים בתוכנית
על פי החלטת הממשלה נחתם הסכם עם חברת כביש חוצה ישראל לתכנון, פיקוח ובקרה על כל מרכיבי התוכנית:
* מסילת העמק - חיבור עפולה ובית שאן לרשת המסילות הארצית.
* מסילת עכו - כרמיאל - חיבור כרמיאל לרשת המסילות הארצית.
*הרכבת הקלה חיפה - נצרת
*מסילת באר שבע - ערד
* כביש חוצה ישראל צפוני - לביצוע עד צומת סומך ולתכנון מפורט עד כברי.
* פיתוח כבישים מהירים בצפון - הרחבה ופיתוח של כבישים: 77, 65, 85, עד צומת עמיעד.
*מסילת דימונה-ירוחם
* חשמול ורכישת ציוד נייד עבור רכבת ישראל.

## קישורים חיצוניים
* תוכנית "נתיבי ישראל", באתר החברה הלאומית לדרכים
* תוכנית נתיבי ישראל, באתר האגודה הישראלית למחקר תחבורה
* 
* נתיבי ישראל: התוכנית יוצאת לדרך, באתר מגזין המושבות, 27 בפברואר 2010

קטגוריה:ניהול תחבורה
קטגוריה:ישראל: כבישים עתידיים
נטאפ

**נטאפ בע"מ** (באנגלית: **Netapp**, או באופן רשמי **Network Appliance, Inc**) היא חברת מחשבים אמריקאית המתמחה בניהול אחסון ובמאגרי נתונים. קובצי האחסון של נטאפ מחוברים לרשתות, ומאפשרים לקהל הלקוחות הארגוני לאחסן ולשתף נתונים בין העובדים. משרדיה הראשיים של החברה ממוקמים בסאניווייל, קליפורניה. החברה חברה בנאסד"ק-100, ודורגה כאחת מ־500 החברות ששוויין הגדול ביותר בפעם הראשונה ב-2012.

## היסטוריה
ממוזער|שרת אחסון של נטאפ מדגם FAS3240
נטאפ נוסדה בשנת 1992 על ידי דייוויד היץ, ג'יימס לאו ומיכאל מלקולם. מלקולם, היץ ולאו התחילו במטרה לפשט את ענף אחסון הנתונים. השלישייה, הנתמכת על ידי מימון פרטי והון סיכון של 12.8 מיליון דולר, הפרידה בין רכיבי האחסון והניהול לבין שרת המחשבים המסורתי ופיתחה שרת נפרד שאינו ניתן לתכנות. ארכיטקטורת התוכנה הקניינית של נטאפ אפשרה לחברה להשתמש בחומרה סטנדרטית בתעשייה ולא בחומרה מיוחדת, וסיפקה ללקוחותיה - קהל לקוחות תאגידי - פתרון אוניברסלי ורב-תכליתי לאחסון ואחזור הנתונים שלהם. באותו זמן, המתחרה העיקרי של החברה הייתה חברת Auspex.
בשנת 1994 קיבלה נטאפ מימון הון סיכון מחברת סקויה קפיטל. בשנת 1995 החברה הונפקה לראשונה לציבור.
החברה פרחה בשנות בועת האינטרנט של השנים 1990 עד אמצע 2001, במהלכה גדלה ההכנסה השנתית של החברה לכמיליארד דולר.
לאחר התפוצצות הבועה, הכנסות החברה ירדו ל-800 מיליון דולר בשנת 2002. מאז, הכנסות החברה עלו בהתמדה. בשנת 2006 מכרה החברה את קו המוצרים NetCache לחברת Blue Coat. ב־19 באוגוסט 2009 פרש דן וורמנהובן מתפקיד המנכ"ל והוחלף על ידי טום ג'ורגנס.

## נטאפ בישראל
נטאפ מחזיקה מרכז מחקר ופיתוח בישראל תחת השם NetApp Cloud Innovation Center. המרכז, הממוקם בתל אביב ומעסיק כ-190 עובדים, מוביל את פיתוח פעילות הענן של התאגיד האמריקאי בישראל ומעניק שירותי ענן לחברות הגדולות בעולם. במסגרת פעילות הענן שלה נטאפ מספקת פתרון משלים לספקי הענן הגדולים AWS של אמזון, Azure של מיקרוסופט ו-Cloud Platform של גוגל בתחומי האחסון, ניהול ואבטחת המידע.

מרכז נוסף של נטאפ ממוקם בפתח תקווה, והוא אחראי על מכירות, שירות ותמיכה ללקוחות הישראליים.

נטאפ ביצעה מספר רכישות בולטות של סטארט-אפים ישראליים:
* ב-2006 רכשה את חברת טופיו (Topio) תמורת 160 מיליון דולר. טופיו פיתחה תוכנה המאפשרת ללקוחות להעתיק ולשחזר נתונים מכל פלטפורמת שרתים כולל יבמ, EMC או HP. בשל קשיים להטמיע את המוצר שפיתחה טופיו, נטאפ עצרה את פיתוחו ב-2008.
* ב-2008 רכשה את חברת אונארו (Onaro) תמורת 120 מיליון דולר. מייסדי אונארו, רועי אלון ואסף לוי, מנהלים היום את מרכז הפיתוח הישראלי.
* ב-2019 רכשה את חברת קוגניגו (Cognigo) תמורת 70 מיליון דולר. קוגניגו פיתחה פלטפורמה להגנה על מידע והתאמתו לתקנות הפרטיות השונות בעולם, כגון ה-GDPR ואחרות.
* ב-2020 רכשה את חברת ספוט (Spot.io) תמורת 450 מיליון דולר. ספוט מסייעת לחברות לרכוש ולנהל קיבולת תשתית ענן עודפת.

## ראו גם
* Big Data
* בסיס נתונים
* NAS
* SAN

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עמק הסיליקון: חברות
קטגוריה:חברות אמריקאיות הנסחרות בנאסד"ק
קטגוריה:יצרני חומרה אמריקאים
יש פרחים

[שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|[גרפיטי שציירה אריאלה הראל ברעננה, ובו דמות דיוקנו של נתן יונתן ומילות הבית הראשון, השני והפזמון (צולם ב-2012)]]
**יש פרחים** הוא שיר עברי שנכתב בשנת 1971 על ידי נתן יונתן (מילים) ומוני אמריליו (לחן).
## היצירה
מוני אמריליו חיפש מילים מתאימות ללחן, נתן יונתן ביקר בביתו וחיבר במיוחד את השיר עוד באותו היום.

בלחן קיים מעבר בין מינור למז'ור, כאשר הבתים מושרים בסולם מינורי, בעוד שהפזמון בסולם מז'ורי.

השיר הושר לראשונה על ידי צוות הווי הנח"ל עם הסולנית נגה אשד ובעיבוד עודד פנחסי במסגרת התוכנית "כל שהיה בינינו" (1971), ובאותה שנה גם על ידי שלישיית פיקוד מרכז (דורית ראובני, גיא יפה וצבי וינברגר) במסגרת התוכנית "אחרי לצנחנים", שהייתה משותפת לשלישייה ולצוות הווי חטיבת הצנחנים; זהו הביצוע המוכר יותר של השיר, והוא הופיע בתקליט שהופק בעקבות התוכנית (1972).
בהמשך בוצע השיר גם על ידי להקת "האחים והאחיות", "הגבעטרון", להקת פיקוד דרום ושייגעצ.

השיר התפרסם בספר שיריו של יונתן "שירים" (1974), לאחר הלחנתו וביצועו.

בשנת 2020 חידשה דורית ראובני את השיר יחד עם הלהקות הצבאיות.

השיר הוא משיריו המולחנים הידועים ביותר של נתן יונתן. הוא נעשה אהוד בתרבות הישראלית, ומקובל לנגן אותו בכלי התקשורת ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.

## תוכן השיר
השיר המחורז כולל ארבעה בתים ופזמון החוזר לאחר שני בתים. נושאו הוא חוויית היופי של האדם והרצון לגונן עליה. ה"יופי" הוא משל לערכים הנשגבים שיש לשמור עליהם מכל משמר. כך במילות הפזמון, בהן פונה כביכול הדובר אל דמות צעירה:

בכל בית מאזכר הדובר צבע וטווה סביבו את משמעויותיו המנוגדות לכאורה, אולם במנעד משמעויותיהם נפרשת תמונת הקיום האנושי.
ב**בית הראשון**, הפותח במילים: „הראית איזה יופי” - מדובר על "רעד" ומוזכר הזהב המונגד אל ה"אופל", וכן פרחי החצב הלבנים, המופיעים בגבעולו בשלהי הקיץ ובסתיו, במילים:

ב**בית השני** מדובר על "צעקה" ומוזכר האדום, שמופעיו הם דם המוקז במערכה הצבאית, וגם פרחי הפרג האדומים הפורחים בחורף, במילים:

ב**בית השלישי** מוזכר השחור ומונגדים בו ה"עזוב" וה"חרוש", הנקשרים בעונות השנה בארץ ישראל אל הסתיו. וב**בית הרביעי** מוזכר הלבן ומונגדים בו הדמעות, האבנים והפרחים.

## קישורים חיצוניים

* מבחר ביצועים והקלטות של "יש פרחים", באתר הספרייה הלאומית
* מילים וביצוע של יש פרחים, באתר hagit
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1971
קטגוריה:שירי להקות צבאיות
קטגוריה:שירי דורית ראובני
קטגוריה:שירי האחים והאחיות
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן יונתן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מוני אמריליו
קטגוריה:שירי זיכרון חללי מערכות ישראל
קטגוריה:שירים על פרחים
שמעון גלבץ

**שמעון גלבץ** (נולד ב-21 בנובמבר 1951) הוא מלחין, מתרגם, עורך ומרצה. מיוצרי האלבום "בציר טוב" על פי שיריה של יונה וולך.

## ביוגרפיה
גלבץ נולד בתל אביב וגדל בתל אביב, בבאר שבע ובחיפה. סבו וסבתו היו רופאים. סבו, שעל שמו הוא נקרא, היה פעיל ציוני ומראשי תנועת החלוץ ברוסיה. אביו אביגדור גלבץ היה מהנדס ריתוך ודודו היה עיתונאי התיאטרון והבידור ג. עיטור. אחותו תמר גלבץ הייתה סופרת ועיתונאית.

גלבץ החל את פעילותו המוזיקלית בגיל 14 בבאר שבע עם אילן וירצברג ויעקב רביץ (אחיה הגדול של יהודית רביץ). השלושה ניגנו שירים של להקות בנות התקופה. כשעברה משפחתו של גלבץ לחיפה, בהיותו בן 17, התפרקה השלישייה.

ב-1978 גלבץ הלחין שירי משוררים, בהם שירים של יונה וולך. השיר הראשון שהוקלט היה "שן דובי שן" אשר במקור נקרא "הבובה של גוגול". אריאל זילבר ביצע את השיר בפסטיבל שירי הילדים מספר 9 (עם שינוי של השורה האחרונה מכיוון שבמקור השיר מתייחס לבובת מין). השיר עובד על ידי חבר ילדותו אילן וירצברג. במהלך העבודה על השיר נפגשו השניים עם יונה וולך. מפגש זה הוליד את פרויקט "בציר טוב". במשך חצי שנה הלחינו גלבץ ווירצברג שירים של וולך, והתחילו להופיע עמם במועדונים. בחלק מההופעות הצטרפה אליהם וולך בהקראת שירים.

ב-1979 הקליטו השניים את "כשבאתי לקחת אותה מהעננים" כתקליט שדרים וזכה להצלחה מועטה. השירים האחרים של "בציר טוב" הוקלטו במשך שנתיים נוספות, כשבמקביל ב-1980 השתתפו השניים יחד עם נורית גלרון בפסטיבל הזמר והפזמון עם השיר "זה לא זה" שגם כתבה וולך, אך לא נכנס ל"בציר טוב" אלא לאלבומה של גלרון "סימפתיה". האלבום השלם יצא בשנת 1982. בשנת 2005 האלבום דורג במקום ה-18 במצעד האלבומים הישראלים הטובים ביותר שערך העיתון ידיעות אחרונות.

לאחר צאת האלבום גלבץ כתב והלחין שירים לאמנים שונים והחל להפיק ג'ינגלים. אחד השירים המוכרים ביותר שהלחין הוא "אדם צובר זיכרונות", למילותיה של יונה וולך. הראשונה להקליט את השיר הייתה דורית ראובני, ומאוחר יותר הוא התפרסם גם בגרסתו של אברהם טל. גלבץ אף כתב והלחין לראובני את השיר "קח כל מה שאלוהים נותן". בשנת 1988 הקליט בדואט עם גלי עטרי את השיר "נ.ב.", שהלחין למילים של וולך. השיר נכלל באלבומה של עטרי "צעד אחד לפני הנהר".

בהמשך החל ללמוד באוניברסיטת תל אביב והשלים תואר שני בהיסטוריה ותרבות של ארצות הברית. בשנים 1985-1982 היה בעל טור בנושאי מוזיקה ותרבות בעיתונים: העיר, כל העיר, רחוב ראשי וחדשות. לאחר מכן, בשנים 1989-1986 הקים וניהל חברת מחשבים.

## קישורים חיצוניים

* שירים באתר שירונט.
* מאמרים באתר האייל הקורא
* אילן וירצברג ושמעון גלבץ על יונה וולך בארכיון הווידאו העברים, חלק ב'

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חוגים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל כל העיר
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:משתתפי הפסטיגל
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
ניו יורק סיטי בלט

שמאל|ממוזער|250px|תיאטרון דוד קוץ'
**ניו יורק סיטי בלט** (באנגלית: **New York City Ballet**) היא להקת בלט נאו קלאסית אשר נוסדה בשנת 1948 על ידי הכוריאוגרף ג'ורג' בלנשין ועל ידי לינקולן קרסטיין. בלנשין וג'רום רובינס נחשבים לכוריאוגרפים המייסדים של החברה. לאון ברזין היה המנהל המוזיקלי הראשון של החברה. הסיטי בלט צמח מתוך להקות קודמות: להקת ההפקה של בית הספר לבלט אמריקאי, 1934, הבלט האמריקאי, 1935, ובלט קרוון, 1936, שהתמזגו לבלט קרוון האמריקאי; וישירות מאגודת הבלט, 1946.

שמה הנוכחי של הלהקה ניתן לה עם ביסוס מקומה הקבוע, ביתה הנוכחי הוא תיאטרון דוד קוץ' במרכז לינקולן בניו יורק, ובסרטוגה ספרינגס שבמדינת ניו יורק. הלהקה נהנית מתרומות של אנשים פרטיים והיא מופיעה בליווי של תזמורת סימפונית מוקטנת המהווה חלק אינטגרלי ממנה. הלהקה מחולקת לשתי קבוצות רקדנים סולנים ושאר הלהקה.

בית הספר לבלט אמריקאי (S.A.B.), אותו הקים בלנשין, הוא בית הספר להדרכה של הלהקה.

## היסטוריה
במכתב שנכתב בשנת 1946 קרסטיין אמר:

**תרגום:** ההצדקה היחידה שיש לי היא לאפשר לבלנשין לעשות בדיוק מה שהוא רוצה לעשות בצורה שהוא רוצה לעשות את זה.

קרסטיין שימש כמנכ"ל הלהקה בשנים 1946 עד 1989, בשנים אלו הוא פיתח ושימר אותה על ידי יכולות הארגון והגיוס שלו.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות בלט
קטגוריה:הרכבי מחול