open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אוטונומיזם יהודי

ממוזער|שמעון דובנוב
**אוטונומיזם יהודי** הוא אידאולוגיה המבקשת לקיים אוטונומיה לאומית-יהודית (כלומר לא בהכרח על בסיס דת, ולפי תפיסות מסוימות, בניגוד לדת) במדינות מושבם של היהודים.

האוטונומיזם שואף לא רק למתן אמנציפציה ליהודים כפרטים, אלא להכרה מדינית ותרבותית בקהילה יהודית המקיימת שלטון עצמי. תפיסה זו נשענה על העובדה שברוסיה התקיימו זו לצד זו 194 קבוצות לאום למיניהן.

בהקשר היהודי התפיסה האוטונומיסטית נוסחה לראשונה על ידי ההיסטוריון שמעון דובנוב. השקפתו של דובנוב הייתה שהיהודים הם "עם שכל העולם הוא מקומו" – ולכן פתרון הבעיה היהודית הוא הענקת אוטונומיה ליהודים בגולה. דובנוב ראה את הגולה כמציאות ההיסטורית וסבר שהיהודים התפתחו לעם ללא-טריטוריה; עדות לכך היא המרכזים היהודיים הגדולים בארצות הגולה, ובהם המרכז הרוחני בבבל (בין המאה ה-4 והמאה ה-11), המרכז בספרד (מן המאה ה-11 ועד גירוש ספרד ב-1492) ועוד. באותה מידה, סבר דובנוב כי לאף עם אחר אין זכויות לאומיות בלעדיות על טריטוריה כלשהי.

בהשפעתו של דובנוב הוקמה באימפריה הרוסית המפלגה העממית, הפאלקס-פארטיי. מפלגה יהודית אחרת, מפלגת הפועלים הסוציאליסטית היהודית המאוחדת, קיבלה אף היא עיקרון זה ודרשה להקים פרלמנטים יהודיים שאינם מוגבלים טריטוריאלית ולהם תהיה סמכות החלטה בעניינים מדיניים וכלכליים הנוגעים ללאום היהודי. מאידך, פרלמנטים אלו יעסקו גם בחינוך וריכוז נושא ההגירה היהודית לטריטוריה לאומית יהודית עתידית, אם וכאשר זו תקום. היות שזו הייתה השקפה דו-שלבית שבסופה הקמת ישות מדינית-טריטוריאלית יהודית, היא לא עמדה בסתירה לציונות ועל כן גם התקבלה על ידי חלק מהארגונים הציוניים כמו פועלי ציון.

הצעות אוטונומיסטיות הוגשו לוועידת הלסינגפורס לאחר מלחמת העולם הראשונה. אוטונומיה על בסיס פרסונלי (כלומר הגדרתו העצמית של יהודי ככזה) הוקמה באוקראינה העצמאית ב-1918, שבה מונה גם שר לענייני היהודים, אך זה לא מנע את הפרעות הקשות ביהודים, והאוטונומיה נגוזה עם נפילת הרפובליקה. ב-1924 הוקמה אוטונומיה דומה בליטא, עם שר לענייני יהודים ומועצה לאומית יהודית (נאציונלראט), אף היא בוטלה כעבור זמן קצר.

גישת מתנגדי האוטונומיזם, הנקראת טריטוריאליזם, שאפה להשיג טריטוריה ליהודים, לאו דווקא בארץ ישראל (כפי שדורשת הציונות) וסברה שלא ייתכן קיום אוטונומי יהודי אמיתי ללא טריטוריה. ככלל נטו האוטונומיסטים לכיוון הסוציאליסטי, ומפלגות יהודיות-סוציאליסטיות שפעלו ברחבי רוסיה ופולין (לפני עצמאותה וגם אחריה), נחלקו ביניהן לגבי שלוש שאלות: "אופיו הכל-עולמי של העם היהודי, סמכותה של האוטונומיה היהודית ושאלת ההגירה".

## ראו גם
* אוטונומיה לאומית פרסונלית – הגישה הכללית, הלא-יהודית

## קישורים חיצוניים
* הגדרה באתר "הרצל והציונות"
* **[http://avot.cet.ac.il/Entry.aspx?pid=9#C1015$6385 שמעון דובנוב]**, באתר "האבות המייסדים של הציונות" – ערך מקיף הדן בסוגיות במשנתו של דובנוב, ועשיר במקורות וציטוטים מכתביו
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:לאומיות יהודית
קטגוריה:עם ישראל בעת החדשה
קטגוריה:אידאולוגיות
שהזאדה מהמט

**שהזאדה מהמט** (בטורקית: **Şehzade Mehmed**; 31 באוקטובר 1522 – 7 בנובמבר 1543) היה בנם הראשון של הסולטאן סולימאן המפואר והורם סולטן. הוא נשלח לשלוט בעיר מניסה לאחר שאחיו שהזאדה מוסטפא נשלח משם לאמסיה.

## ביוגרפיה ותאורית מוות
שהזאדה מהמט נולד ב-31 באוקטובר 1522 בארמון העתיק במהלך מסעו של סולימאן לרודוס. לידתו נחגגה במחנה עם קורבנות וחלוקת נדבות.

מהמט נימול יחד עם אחיו שהזאדה מוסטפא ושהזאדה סילים (העתיד להיות סולטאן סלים השני) ב-27 ביוני 1530. בחודש פברואר 1534, מוסטפא התמנה למושל מניסה. מהמט לעומת זאת נשאר בבירה, ובשנת 1537 הצטרף לאביו במסעו לקורפו. בשנת 1541, הוא ואחיו הצעירים, שהזאדה סלים ושהזאדה בייזיד, ליוו את אביהם למסעו לבודה.

סולימאן העדיף את מהמט, שהיה בנה של אשתו המועדפת הורם, ויעד אותו להיות יורשו בניגוד למסורת המקובלת, למנות כיורש את הבן הבכור. זמן קצר לאחר שובם מקורפו באוקטובר 1542, מינה סולימאן את מהמט בהשפעת הורם למושל מניסה ואת בנו הנוסף סלים מינה למושל קרמאן. לפני המינוי נשלח שהזאדה מוסטפא לאמאסיה ב-16 ביוני 1541. מהמט החל את תפקידו רשמית כמושל זמן קצר לאחר הגענו למניסה ב-12 בנובמבר 1542.

אביליה צ'אליבי מתאר את מהמט כ"נסיך בעל תכונות מעודנות יותר אפילו ממוסטפא. היה לו אינטלקט נוקב ושיקול דעת עדין"

היסטוריונים מעריכים כי שהזאדה מהמט היה דומה מאוד לאחיו למחצה הבכור, שהזאדה מוסטפא והחשיב אותו למודל לחיקוי. ישנן גרסאות שונות למותו של מהמט. לדברי מספר היסטוריונים, הוא מת מאבעבועות שחורות. על פי דעה אחרת, הוא מת מוות טבעי. יש האומרים כי הוא נרצח תחת פיקודה של מאהידווראן באש קדין, שראתה בו איום עצום שיהפוך לסולטאן אחרי אביו ולא בנה מוסטפא. לאחר מות בנו, ציווה סולימאן המפואר לאדריכל הקיסרי מימר סינאן לבנות את מסגד שהזאדה באיסטנבול כדי להנציח את זכרו. למהמט הייתה בת אחת בשם הומשאה סולטאן, שנולדה לו ולפילגשו, אסמהאן באהרנז סולטאן.

## מותו
שהזאדה מהמט חלה במניסה ביום רביעי, 31 באוקטובר 1543. הוא נפטר זמן קצר לאחר מכן ביום רביעי בלילה, 7 בנובמבר, כנראה מאבעבועות השחורות, למחרת לקחו לאלה פאשה ודפטרדר איברהים צ'לבי את גופתו לאיסטנבול. לאחר מותו אחיו הצעיר סלים החליף אותו כמושל מניסה.

אחרי מותו של שהזאדה מהמט, סולימאן היה האדריכל הקיסרי של בניית המסגד באיסטנבול להנצחת מהמט. כמו כן, סולימאן הלחין אלגיה עבור מהמט וסיים את השיר בשורה "הנכבדים מבין הנסיכים, הסולטאן מהמט שלי."

## בתרבות הפופולרית
בסדרת הטלוויזיה הטורקית "הסולטן", מגולם שהזאדה מהמט על ידי השחקן הטורקי גורביי אילרי.

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: אישים
קטגוריה:ילידי 1521
קטגוריה:נפטרים ב-1582
ספריה לעם

ממוזער|300px|שמאל|'''ספריה לעם.''' מגוון ספרי הסדרה
**ספריה לעם** היא סדרת סיפורת של הוצאת עם עובד, שבמסגרתה יוצאים לאור כ-12 ספרים בעברית בשנה, מהם ספרי מקור ומהם ספרים מתורגמים. הסדרה החלה לצאת לאור באפריל 1955, אותחלה ומוספרה מחדש ב-1958, ומאז היא זוכה להצלחה רבה. בנוסף למכירת ספרי הסדרה בחנויות הספרים, לסדרה יש מפעל מנויים, שבמסגרתו מפרסמת ההוצאה בתחילת כל שנה את הספרים העומדים לצאת לאור בשנה זו, ומאפשרת למנויים להתחייב מראש על רכישת ספרים מתוך הסדרה, בהנחה גדולה.

עם הסופרים העבריים שספרי סיפורת רבים שלהם (חמישה לפחות) ראו אור במסגרת "ספריה לעם" נמנים יהושע קנז, אהרן מגד, חנוך ברטוב, עמוס עוז, נתן שחם, סמי מיכאל, ישראל המאירי,  אלי עמיר, חיים באר, מאיר שלו, רונית מטלון וישי שריד.

עם הסופרים המתורגמים שספרי סיפורת רבים שלהם (חמישה לפחות) ראו אור במסגרת "ספריה לעם" נמנים גרהם גרין, ברנרד מלמוד, אונורה דה בלזק, גבריאל גארסיה מארקס, ג'ון מקסוול קוטזי, פול אוסטר, אנטוניו מוניוס מולינה, איאן מקיואן, ז'ורז' סימנון, מייקל שייבון, רוברטו בולניו, ג'ונתן פרנזן וג'ומפה להירי.

העורכים הנוכחיים (2017) של "ספריה לעם" הם משה רון, יובל שמעוני, דבורה נגבי ומאיה פלדמן. בעבר ערכו את הסדרה אליהו דוד שפיר, ירוחם לוריא, אברהם יבין, אמציה פורת, אילנה המרמן, נילי מירסקי, תרזה בירון-פריד ועוד.

ספרי הסדרה הם בפורמט של ספר כיס (אך על נייר באיכות גבוהה מהמקובל בספרי כיס). אחדים מספרי הסדרה יצאו לאור גם בפורמט גדול יותר, שבו האותיות גדולות יותר, לנוחות קוראים כבדי ראייה.

אחדים מספרי הסדרה, לדוגמה אנה קארנינה, יצאו לאור בשיתוף עם המפעל לתרגום ספרי מופת.

## שישה דורות בעיצוב העטיפה של "ספריה לעם"

במהלך עשרות השנים שבהן יוצאת לאור "ספריה לעם" חלו שינויים בעיצוב הגרפי של העטיפה לספרי הסדרה, המשקפים שינויים בטכנולוגיית הדפוס ושינויים סגנוניים. להלן ששת דגמי העיצוב ששימשו את "הספרייה לעם" במהלך העשורים. השנה שמתחת לתמונה היא השנה שבה הספר יצא לאור.

## כותרים שיצאו בשיתוף עם "ספרית ילקוט"
בשנותיה הראשונות של הסדרה, כמה מהכרכים יצאו לאור גם במסגרת "ספרית ילקוט" של ועדת התרבות של מועצת פועלי חיפה. המספור בכל אחת מההוצאות היה שונה, וכך גם שם הסדרה על הכריכה הפנימית ופרטי המו"ל בעמודים הראשונים.
ממוזער|מרכז|450px|שתי הדפסות שונות של "ארץ שכוחת אל" מאת קרלו לוי: מס' 35 בספריה לעם (כריכה כתומה, למעלה), ומס' 73 בספרית ילקוט (כריכה ירוקה). שם הסדרה ושם המו"ל שונים בחזית הספר ובעמודי המידע, אך הספרים זהים משאר הבחינות

## הספרים שראו אור בסדרה

להלן רשימת ספרי הסדרה (הטבלה ניתנת למיון לפי פרמטרים שונים: מספר סידורי בסדרה, כותר ושם מחבר):

## קישורים חיצוניים
* ספריה לעם, באתר של הוצאת "עם עובד"
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סדרות ספרים בעברית
אורי מכלוף

**אורי מכלוף** (נולד ב-16 במרץ 1960) הוא קצין משטרה ישראלי בדימוס בדרגת תת-ניצב, כיהן כראש חטיבת חקירות באגף החקירות והמודיעין.
## חייו
מכלוף גדל באשקלון, הוא בנו של שושן מכלוף ששירת כשוטר עד פרישתו בשל פגיעה בתאונת דרכים. החל את שירותו במשטרת ישראל כשוטר סיור וחוקר בתחנת המשטרה באשקלון. לאחר קורס קצינים מונה לראש לשכת החקירות בתחנה, בתקופה זו קיבל הערה פיקודית לאחר שבילה ב-1996 עם עמיתיו במועדון חשפנות. שירת באגף החקירות של מרחב לכיש, פיקד על תחנת המשטרה בקריית מלאכי, שימש סגן מפקד מרחב אילת וקצין אגף החקירות של מרחב הנגב. בדצמבר 2006 מונה לראש זרוע ביחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית וב-2010 מונה לקצין אגף חקירות ומודיעין במחוז הדרום. באוגוסט 2013 מונה לראש חטיבת החקירות באגף החקירות והמודיעין והועלה לדרגת תת-ניצב. הוא סיים את שירותו במשטרה ב-2017.

לאחר שחרורו הקים חברת חקירות פוליגרף פרטית.

## קישורים חיצוניים
*
*
*קרן-אור אזולאי, התחנות בחייו, מגזין סקופ
*החוקר מספר 1: תנ"צ בדימוס אורי מכלוף מסכם קריירה בת 40 שנה, כאן אשקלון, 14.9.2018

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
הנני העני ממעש

**הִנְנִי הֶעָנִי מִמַּעַשׂ** הן מילותיה הפותחות של תפילה שאומר שליח הציבור בקהילות יהדות אשכנז בטרם ייגש לתפילת מוסף של ראש השנה ויום הכיפורים. בהרבה קהילות, התפילה היא אחד מרגעי השיא בתפילות הימים הנוראים ונאמרת בכוונה ובהתרגשות.

## הפיוט
בדומה לפיוטים אחרים שנאמרים על ידי שליח הציבור בתפילות הימים הנוראים, כגון "מסוד חכמים ונבונים" ו"אוחילה לאל", משמשת התפילה מעין בקשת רשות לחזן לשאת תפילה.

את התפילה, שמקורה לא ידוע, פותח שליח הציבור בהבעת ענווה ובתחושת סערה פנימית מגודל התפקיד שהוטל עליו, לבקש רחמים בפני האל עבור הציבור. בהמשך הוא מתוודה בגילוי לב על פגמיו וחוסר שלמותו כביכול, ומתפלל שיהיה ראוי לתפקיד על אף חסרונותיו. עוד הוא מבקש כי תפילתו תיחשב כאילו יצאה מפי שליח ציבור שעונה על כל הדרישות ההלכתיות המפורטות בספרות חז"ל: 

הרעיון של אדם צדיק המתפלל לפני האל על זולתו מצוי לראשונה במקרא בסיפורו של אברהם המבקש רחמים על אנשי סדום, בהכנעה יתרה:  "הנני העני" משקפת איפה רעיון זה, כמו גם את הקריטוריונים המעשיים שהעמידו חז"ל על מי ראוי להתפלל על אחרים בעת צרה ותענית, כפי שמסכם אותם הרמב"ם:

בחלק מהמחזורים מופיעים קטעי הווידוי בתפילה באותיות "טל ומטר" זעירות, ובחלק מהקהילות אף נהוג כי החזן מתכנס בתוך עצמו כשהוא קורא את הווידוי ונשמעות רק התייפחויותיו, ואילו כשהוא פונה בתחינה לאל שיגער בשטן המקטרג, קולו מסתלסל והופך באבחה אחת לצווחה המדמה גערה.
לתפילה מנגינה מפורסמת שלה גרסאות שונות עם שינויים קלים, המושתתות על נוסח מקורי עתיק של קהילת פרשבורג. אחת הגרסאות הידועות הולחנה ובוצעה על ידי החזן יוסל'ה רוזנבלט.

בתחינה ניכרת השפעתה של תורת הקבלה, שככל הנראה שימשה השראה למחבר. התפילה הודפסה לראשונה בסידור משנת ש"ך (1560) המלווה בפירושים על דרך הקבלה וספר הזוהר. הסידור חובר בידי החזן הרב נפתלי הירץ טריוויש והודפס בידי בניו בעיר ולדשאוט-טיינגן (Waldshut-Tiengen) בגרמניה.

על אף האופי האישי של התפילה, המיועדת לפי המצוין במחזור לשליח הציבור בלבד – , ועל אף שהיא אינה תפילת חובה ואינה נזכרת כמעט בספרי ההלכה, היא הפכה בקהילות אשכנז המזרחית לאחת התפילות המשמעותיות של ימים אלו, המהדהדת גם בלב המתפללים המצטרפים גם הם לשליח הציבור בהתייחדות חרישית עם קונם. כתב בעל "חוות דעת":  התפילה נאמרת לרוב בעיתוי חשוב בסדר התפילה, אל מול ארון קודש סגור וטרם תפילת העמידה החרישית של מוסף, ובראש השנה שלא חל בשבת היא נאמרת גם מיד לאחר תקיעות השופר הראשונות. במחזורים שונים הודפסה התפילה בליווי הוראה לאומרה פעמיים, לפני תפילת מוסף וגם לפני תפילת שחרית אך ברוב המקומות מנהג זה לא שרד, ייתכן בשל טורח הציבור שהוא עשוי לגרום. בקהילות אשכנז המערבי, הוא נאמר קודם ברוך שאמר וקודם מוסף, אבל התפילה אף פעם לא נאמרת בקול.

## בתרבות
הסופר ש"י עגנון מתאר את מהלך התפילה בספרו "ימים נוראים": 

השורה הפותחת של התפילה אף הפכה לציטוט השגור לעיתים בפיהם של אישים ומנהיגים ישראלים, כביטוי לענווה העצמית הראויה לשליחי ציבור בפוליטיקה.

אברהם פריד שר על המילים מהקטע "בָּאתִי לַעֲמֹד וּלְהִתְחַנֵּן לְפָנֶיךָ עַל עַמְּךָ יִשְׂרָאֵל וְאַף עַל פִּי שֶׁאֵינִי כְדַאי וְהָגוּן לְכַךְ. הֱיֵה נָא מַצְלִיחַ דַּרְכִּי אֲשֶׁר אָנֹכִי הוֹלֵךְ וְעוֹמֵד לְבַקֵּשׁ רַחֲמִים עָלַי וְעַל שׁוֹלְחַי", את שירו "לבקש רחמים" בלחן של אלי קליין ובעיבוד של אלי קליין ואיצי ברי.

## קישורים חיצוניים

* מיכאל ריגלר, הנני העני ממעש - תחינה לחזן, בתוך: הצופה, כ"ט באלול תשס"ו

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תפילות ראש השנה
קטגוריה:תפילות יום הכיפורים
קטגוריה:פיוטים לימים נוראים
קטגוריה:תפילות לחזן
מנדלברוט

**מנדלברוט** הוא שם משפחה אשכנזי וגם עוגייה במטבח היהודי-אשכנזי.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
אוטונומיזם מרקסיסטי

[ממוזער|[קרל מרקס ופרידריך אנגלס, מייסדי התאוריה המרקסיסטית]]
**אוטונומיזם מרקסיסטי** (או בקיצור: **אוטונומיזם**) היא קבוצה של תאוריות ותנועות פוליטיות אנטי-סמכותניות ואנטי-קפיטליסטיות מהשמאל הרדיקלי. בניגוד לצורות אחרות של מרקסיזם, האוטונומיזם מדגיש את היכולת של מעמד הפועלים לכפות שינויים במערכות הקפיטליסטיות ללא מעורבות המדינה, האיגודים המקצועיים מסורתיים או מפלגות פוליטיות. האוטונומיסטים מודאגים פחות עם מהתארגנות פוליטית  מאשר מרקסיסטים אחרים, ומתמקדים בפעולה עצמית מאורגנת מחוץ למבנים הארגוניים המסורתיים. האוטונומיסטיזם הוא אפוא תאוריה "מלמטה למעלה": הוא ממקד תשומת לב לפעילויות העצמאיות היום-יומיות בהן מביע הפרולטריון התנגדות לקפיטליזם, כמו היעדרות, שביתה איטלקית, סוציאליזציה במקום העבודה, סבוטאז', ופעילויות חתרניות אחרות.

כמו מרקסיסטים אחרים, האוטונומיסטים רואים במלחמת מעמדות כמרכז התפיסה שלהם. עם זאת, יש לאוטונומיסטים רבים הגדרה רחבה יותר של מעמד הפועלים מאשר למרקסיסטים אחרים: כמו עובדים המשתכרים שכר (הן הצווארון הלבן והן הצווארון הכחול), האוטונומיסטים גם כוללים בקטגוריה זו לא מועסקים (סטודנטים, מובטלים,עקרות בית, וכו'), אשר באופן מסורתי לא מיוצגים בשום איגוד.

תאורטיקנים מוקדמים (כמו מריו טרונטי, אנטוניו ניגרים, סרג'יו בולוניה, ופאולו וירנו) פתחו את המושג "עבודה חברתית" כהרחבה של התפיסה המרקסיסטית לגבי "מעמד הפועלים" לכל החברה. הם טוענים כי העושר של החברה המודרנית הופק על ידי מכלול העבודה הקולקטיבית בה, וכי רק חלק קטן ממנו חולק מחדש לעובדים בצורה של שכר. האוטונומיסטים מדגישים את החשיבות של הפמיניזם ואת ערך העבודה הנשית שלא תוגמלה באופן מספק, לטענתם, בחברה הקפיטליסטית.

הרעיונות האוטומניסטים החלו להופיע לראשונה באיטליה ב-שנות השישים של המאה ה-20 בקרב חוגים קומוניסטים, והתחזקה במקביל להחלשות התנועות הפרו-סובייטיות האיטלקיות בשנות השבעים של המאה ה-20.

כיום יש  קבוצות המזוהות עם התפיסה האוטונומיסטית המרקסיסטית באיטליה, צרפת, גרמניה, הולנד ובמידה פחותה בארצות דוברות אנגלית. התפיסה החברתית של אלה אשר מגדירים עצמם אוטונומיסטים נעה לרוב בין מרקסיסזם לאנרכיזם בהקשר של מעורבות המדינה בחיי הפרט.

## ראו גם
* סוציאליזם ליברטריאני

קטגוריה:מרקסיזם
קטגוריה:אנרכיזם
קטגוריה:תאוריות כלכליות
קטגוריה:אידאולוגיות
קטגוריה:שמאל רדיקלי
קטגוריה:היסטוריה של הרעיונות
מורטוב

**מוּרַטוֹב** (ברוסית: **Муратов**; לנקבה: **מורטובה**) הוא שם משפחה רוסי.

קטגוריה:שמות משפחה
קיילי

**קיילי** (באנגלית: **Kiley**) הוא שם פרטי ושם משפחה.

קטגוריה:שמות פרטיים לנשים
קטגוריה:שמות משפחה
חזני

**חזני** הוא שם משפחה יהודי.

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
כובאני

250px|ממוזער|שמאל|הפגזת כובאני ב-20 באוקטובר 2014
**כּוֹבּאני** (בכורדית: **Kobanê** או **Kobanî**; בסוראני: **کۆبانی**, תעתיק: כּוֹבָּאני; בערבית: **عين العرب**, תעתיק: עיְן אל-ערבּ, תרגום: "מעיין הערבים") היא עיר במחוז חלב שבצפון סוריה סמוך לגבול טורקיה.

## היסטוריה
ראשיתה של העיר בתחנת רכבת שהוקמה במקום בשנת 1912, על מסילת הברזל שחיברה בין קוניה ובגדאד, כחלק ממסילת הברזל ברלין-בגדאד. מקור השם אינו ידוע ויש סוברים שמקורו במילה הגרמנית Kompany (חברה) – הפועלים שבנו את התחנה והמסילה הלכו לעבוד ב"קומפני", שם ששובש ל"כובאני".

בשנת 1915 הקימו פליטים ארמנים שנמלטו מרצח העם הארמני כפר בסמוך לתחנת הרכבת, ובהמשך היגרו לכפר כורדים שחיו בסביבתו. ב-1921 סומן קו הגבול עם טורקיה, בסמוך למסילת הרכבת, וחלקים מהכפר נותרו בצדו השני של הגבול, בתחומי מחוז סורוק הטורקי. מעבר גבול בין שתי המדינות הוקם במקום.

מערכת התשתיות בעיר תוכננה ונבנתה ברובה על ידי הצרפתים, בתקופת המנדט הצרפתי על סוריה. גם במאה ה-21 נותרו בעיר מספר בניינים מתקופת השלטון הצרפתי.

באמצע המאה ה-20 פעלו בעיר שלוש כנסיות ארמניות, אך מרבית האוכלוסייה הארמנית בעיר היגרה ממנה לברית המועצות במהלך שנות ה-60.

במפקד סורי בשנת 2004 נמנו 44,821 תושבים. לפני מלחמת האזרחים, היו בעיר כורדים רבים וכן קהילות של ערבים, טורקמנים וארמנים.

ליד העיר נמצא האתר הארכאולוגי ארסלאן טאש, במקום התקיימה במאה ה-9 לפני הספירה ממלכה ארמית בשם חדתה.
### מלחמת האזרחים בסוריה
במהלך אירועי מלחמת האזרחים בסוריה עברה העיר לשלטון הארגון הכורדי "היחידות להגנת העם" (YPG) בשנת 2012.

#### המערכה מול המדינה האסלאמית

באוגוסט 2014, בשיאו של מסע הכיבושים שלו, הגיע ארגון המדינה האסלאמית לפתחה של העיר, ערך עליה מצור ובאוקטובר החל קרב בהיקף צבאי מלא על כיבושה, כאשר העיר נחשבת יעד אסטרטגי ראשון במעלה עבור הארגון. גם עבור הכורדים העיר נחשבת אבן יסוד של כורדיסטן. כוחות קואליציה המונהגים על ידי ארצות הברית סייעו באופן מסוים לכוחות הכורדים בפעילות מטוסי קרב.

הקרב על כובאני הפך מתוקשר בכל רחבי העולם ונחשב מעין אבן בוחן ליכולת המערב להטות את הכף בעימות מול המדינה האסלאמית. למרות שבפועל המערכה הייתה בינם לבין הלוחמים הכורדים הנאבקים להגן על העיר עם סיוע מועט מכוחות קואליציה.

כוחות כורדיים הכוללים את ה-YPG ובסיוע של כמה מאות לוחמי פשמרגה שהצליחו לעבור את טורקיה ולהצטרף לאחיהם במערכה, הדפו את ההתקדמות המהירה של המדינה האסלאמית ונוצר קרב התשה עקוב מדם עם הרוגים רבים מדי יום. באמצע דצמבר הודיעו מקורות כורדיים כי הצליחו אט אט להשיג שליטה ביותר ממחצית שטח העיר. פרסום של ה YPG טען כי למרות הגעה בלתי פוסקת של כוחות טרור אסלאמיים, הצליחו לוחמי ה-YPG ותקיפות אוויריות של בעלות הברית להרוג "לפחות 2950" טרוריסטים.

ב-29 בינואר 2015, הצליחו הכוחות הכורדים למגר כליל את לוחמי דאעש מהעיר. אולם בפועל ההרס העצום בעיר לא השאיר כמעט אף מבנה בודד שלם, ומרבית תשתיות העיר נהרסו כליל.

ב-25 ביוני 2015 לוחמי המדינה האסלאמית הצליחו לחדור לכובאני ופוצצו בה שתי מכוניות תופת. בפיצוצים נהרגו לפחות 145 בני אדם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סוריה: ערים
קטגוריה:גבול טורקיה–סוריה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1915
החברה האקונומטרית

**החברה האקונומטרית** (**Econometric Society**) היא אגודה מדעית בין-לאומית העוסקת באקונומטריקה. זהו ארגון בלתי-תלוי ללא שייכות לארגונים העוסקים במתמטיקה או בסטטיסטיקה. הארגון נוסד ב-29 בדצמבר 1930 בקליבלנד, אוהיו. נכון ל-2014 חברים בארגון כ-700 מומחים בתחום, כך שהארגון הוא מהגדולים בתחומו.

בין החברים המייסדים של הארגון ניתן למנות את: ג'וזף שומפטר, קרל מנגר, אייסטיין אור, נורברט וינר ואחרים. בארגון חברים אנשי אקדמיה רבים מישראל, רובם המוחלט מהאוניברסיטאות תל אביב והעברית.

החברה היא המוציאה לאור של כתב העת המדעי "**[[Econometrica]]**". פרופ' צחי גלבוע מאוניברסיטת תל אביב משמש כסגן עורך בכתב עת זה.

## מדליות ואירועים
החברה מעניקה מספר אותות ומדליות לעוסקים בתחום:
***מדליית פריש**, על-שם רגנר פריש, המוענקת אחת לשנתיים על מחקר תאורטי או אמפירי שפורסם בחמש השנים האחרונות בכתב-העת "Econometrica".
***הרצאת פישר-שולץ**, על-שם אירווינג פישר והנרי שולץ, הרצאה שנתית שניתנת על ידי כלכלן לא-אירופאי באספה האירופאית (או בשנים בהם מתקיים קונגרס עולמי - בקונגרס העולמי).
***הרצאת וולרס-באולי**, הרצאה שנתית שניתנת על ידי כלכלן לא מצפון אמריקה, באספת הקיץ בצפון אמריקה (או בשנים בהם מתקיים קונגרס עולמי - בקונגרס העולמי).
***הרצאת ג'ייקוב מרשק**, המתקיימת כל שנה במיקום אחר מחוץ לצפון-אמריקה ואירופה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אגודות מדעיות
קטגוריה:כלכלה
Mythodea (אלבום)

**Mythodea** (בתרגום חופשי: **מיתודיאה**) הוא אלבום מוזיקה קלאסית ואלקטרונית מאת המלחין היווני ואנגליס.

האלבום נכתב עוד בשנת 1993, אך יצא לאור רק בשנת 2003. נאס"א השתמשה במוזיקה של האלבום כמוזיקת נושא בשביל משימת החלל שלה במאדים.

בהלחנת האלבום השתתפה תזמורת כלי הקשה שכללה 20 מתופפים ומקהלה בת 120 אנשים.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי 2003
קטגוריה:אלבומי ואנגליס
קטגוריה:קונצרטים
הקאדר הירוק

**הקָאדֶר הירוק** (בסרבו-קרואטית: **Zeleni kadar**, בגרמנית: **Grüner Kader**) היה כינוי שניתן לקבוצה גדולה של חיילים ממוצא קרואטי שערקו מהצבא האוסטרו-הונגרי, בעיקר בשלהי מלחמת העולם הראשונה. כינויים ניתן להם בשל צבע מדיהם ומאפייני פעולתם דמו לאלו של הפרייקור.

עם התמשכות הלחימה בחזיתות השונות והחמרת מצבו של הצבא האוסטרו-הונגרי בעיקר בתחום האספקה, ערקו אלפי חיילים ממוצא קרואטי מצבא האימפריה, הסתתרו ביערות באזורי וויבודינה וקרואטיה והוגדרו כפורעי חוק. עריקים אלו זכו ליחס אוהד ולאספקת מזון מחלק מבני האוכלוסייה המקומית, אך ביצעו מעשי ביזה בעיקר בקרב יישובים קטנים יחסית ובמהלכם נרצחו תושבים מקומיים אשר סירבו לשתף פעולה.

במרבית המקרים היו בני הקהילות היהודיות הנפגעים הראשונים מההתקפות של העריקים הקרואטים. תועדו פרעות בקהילות היהודיות באילוק ובדָארוּבָאר וכפרי הסביבה. בווירוביטיצה, בפאקראץ ובסלאבונסקה פוז'גה בוצעו מעשי שוד רבים ובכלל זה של תשמישי קדושה. נגרם נזק כבד לרכוש אך לא היו אבדות בנפש. הפגיעה הקשה ביותר הייתה ביהודים שהתגוררו במחוז סרם אשר בוויבודינה. יהודים מכפרים ועיירות קטנות במחוז ברחו לנובי סאד ורובם לא שבו לבתיהם לאחר המלחמה.

בפברואר 1918, הורה הפיקוד האוסטרו-הונגרי לגנרל סטפן סרקוטיץ' פון לובצ'ן להתערב בנעשה ולהשליט סדר וזאת בשל התרבות מעשי הביזה, האנרכיה שהשליטו אנשי "הקאדר הירוק" תוך ששלטו בפועל באזורים מסוימים. לאחר קרב ויטוריו ונטו גדל מאוד מספר העריקים שנטשו את החזית. חלקם טענו מאוחר יותר שהם מילאו אחר פקודותיו של הגנרל סבטוזר בורוייביץ' ולכן לא נחשבו עריקים. עם סיום המלחמה וכינון ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים הוקם ארגון "הוועדה הקרואטית" ששם לו למטרה להתנגד לכינון הממלכה ונסמך על כ-50,000 חמושי "הקאדר הירוק".

## קישורים חיצוניים

* טימוסלאב בוגדאנוביץ', Categories of Austro-Hungarian Army deserters in 1918, (so-called Green Cadres, as they hid in the woods) and their activities in Podravina and Prigorje, באתר hrcak.srce.hr, אוחזר ב-5 באוקטובר 2014  

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קרואטיה: היסטוריה
הקאדר הירוק
קטגוריה:יהדות יוגוסלביה
קטגוריה:יהדות קרואטיה
אדם פיליפס

**אדם פיליפס** (נולד ב-19 בספטמבר 1954) הוא פסיכואנליטיקאי ומסאי יהודי-בריטי.

## ביוגרפיה
פיליפס נולד בקארדיף בירת ויילס, למשפחה יהודית ממוצא מזרח-אירופי (שם המשפחה המקורי היה פינקוס, ושונה לפיליפס עקב טעות של פקיד הרישום במשרד הפנים בבריטניה). הוא למד ספרות אנגלית במכללת סנט ג'ון של אוניברסיטת אוקספורד. פיליפס החליט שברצונו להיות פסיכואנליטיקאי לאחר שקרא את האוטוביוגרפיה של קרל יונג. הוא עבר אנליזה אצל מסעוד חאן ולמד במרכז אנה פרויד. משך מספר שנים היה פסיכותרפיסט ראשי במחלקה לפסיכיאטריה של הילד והמשפחה בבית החולים צ'רינג קרוס בלונדון. כיום הוא עוסק בפרקטיקה פרטית.

פיליפס הוא מחברם של ספרים רבים בנושאים שונים הקשורים בפסיכואנליזה. הוא פרופסור אורח במחלקה לספרות אנגלית באוניברסיטת יורק ומשמש כעורך הראשי של התרגום החדש של כתבי פרויד לאנגלית בהוצאת פינגווין. 

פיליפס נוהג לעסוק בפסיכואנליזה במשך ארבעה ימים בשבוע ומקדיש יום אחד בשבוע לכתיבה. בכתיבתו הוא ממעט מאוד בדוגמאות קליניות, שכן בעיניו ההתרחשות בחדר הטיפולים היא פרטית לחלוטין.

נראה כי פיליפס מקדם גרסה של הפסיכואנליזה המתייחסת בספקנות כלפי הידע של האדם אודות עצמו, באומרו: "מה שהפסיכואנליזה, במיטבה, עושה, זה לרפא אותך מהידע שלך אודות עצמך, ומהשאיפה שלך להכיר את עצמך בצורה קוהרנטית ונרטיבית. אתה יכול לשקם את התשוקות שלך רק אם אתה מאפשר לעצמך לא לדעת את עצמך".

קשה לומר שפיליפס הוא תאורטיקן ונראה שהוא איננו רוצה להיות כזה. באופן כללי יחסו אל התאוריה, הפסיכואנליטית ובכלל, הוא יחס מסויג: "הפסיכואנליזה איננה צריכה עוד הפשטות עמומות וסנטימנטליות, פרדיגמות חדשות או עדכונים רדיקליים, היא בסך הכל זקוקה לעוד משפטים טובים".

## ספריו
* **Winnicott**, 1988. תורגם לעברית בשם "**ויניקוט**", דביר, 1999. 
* **On Kissing, Tickling, and Being Bored: Psychoanalytic Essays on the Unexamined Life**, 1993
* **On Flirtation: Psychoanalytic Essays on the Uncommitted Life**, 1994. תורגם לעברית בשם "**לפלרטט עם החיים**", דביר, 2004. 
* **Terrors and Experts**, 1995
* **Monogamy**, 1996
* **The Beast in the Nursery: On Curiosity and Other Appetites**, 1998
* **Darwin's Worms: On Life Stories and Death Stories**, 1999
* **Promises, Promises**, 2000
* **Houdini's Box: On the Arts of Escape**, 2001
* **Equals: On Inhibition, Mockery, Hierarchy, and the Pleasures of Democracy**, 2002
* **Going Sane**, 2005
* **Side Effects**, 2006
* **Intimacies**, 2008
* **On Kindness**, 2009, ביחד עם ברברה טיילור. תורגם לעברית בשם ״על רוחב הלב״, כרמל 2024 (תרגום ועריכה מדעית: אילת רז).
* **On Balance**, 2010
* **Missing Out: In Praise of the Unlived Life**, 2012. **החמצה: בשבח החיים שלא נחיו**, תולעת ספרים, 2022.
* **Becoming Freud: The Making of a Psychoanalyst**, 2014

## לקריאה נוספת
* אנתוני מולינו (עורך), **באסוציאציה חופשית: מפגשים בפסיכואנליזה עם כריסטופר בולאס, ג'ויס מקדוגל, מייקל אייגן, אדם פיליפס, נינה קולטארט**, תרגום - עמית פכלר; עריכה מדעית - חיה שטיינפלד ועמית פכלר; כרמל, 2011. 

## קישורים חיצוניים

* ראיון מקיף עם פיליפס בparis review (באנגלית)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכואנליטיקאים בריטים
קטגוריה:מסאים בריטים
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-פולני
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1954
פיקוס קדוש

**פיקוס קדוש** (שם מדעי: *Ficus religiosa*) הוא עץ ירוק עד מסוג פיקוס, ממשפחת התותיים, הגדל בין השאר בארץ כצמח נוי וכצמח פולש. העץ הוא ממאריכי הימים, ופרט בודד שלו נחשב למין מכוסי הזרע העתיק בעולם, עם גיל משוער של מעל ל-2000 שנה.

## תפוצה
הפיקוס הקדוש הוא מין שגדל באופן טבעי בסרי לנקה, בנגלדש, פקיסטן, מיאנמר, נפאל והודו, כמו גם אזורים של סין.

בארץ יובא הפיקוס הקדוש כעץ נוי, ופרטים שלו קיימים כעצי שדרות בתל אביב (בין השאר, גן הכובשים ושדרות נורדאו) ובדרך לה גארדיה. הוא נחשב למין פולש, וזרעיו מופצים בעזרת ציפורים ועטלפי פרי למקומות חדשים. תודות למהירות צימוח גבוהה, יכולת להשתלט על עצים אחרים ושורשים המבקעים בטון ואספלט, פרטים רבים שלו קיימים בכל רחבי הארץ ללא שנשתלו בידי אדם.

## מאפיינים

הפיקוס הקדוש הוא עץ ירוק עד או חצי נשיר, שגובהו יכול להגיע ל-30 מטרים וקוטר גזעו עד שלושה מטרים. העלים בצורת לב, עם חוד מוארך בקצוותיהם. שפת העלה תמימה. כמיני פיקוסים אחרים, פרי הפיקוס הקדוש הוא פגה הנחנטת באמצעות צרעות. הפגות ירוקות לפני החניטה וסגולות לאחריה, וגודלן קטן מעט מגודל תאנה. הפצת הזרעים מתבצעת לרוב על ידי ציפורים אוכלות פרי ועטלפי פרי.

לעץ אין שורשי אוויר, אך יש לו שורשי ענפים שמסוגלים להיצמד לעץ בוגר וגדול יותר ולינוק את לשדו. פעמים רבות ניתן לראות עצי פיקוס קדוש צעירים הנתלים על עצי דקל, מתלפפים סביבם ולאחר מספר שנים מחליפים אותם כשהעץ התומך מת.

## חשיבות דתית
הפיקוס הקדוש בעל חשיבות דתית לשתי דתות גדולות באזור המחיה הטבעי שלו - הינדואיזם ובודהיזם. בבודהיזם נקבע כי גאוטמה בודהה הצליח להגיע להארה כאשר עשה מדיטציה תחת ענפי העץ. אף על פי שאותו עץ עתיק ככל הנראה הוחלף מספר פעמים, מאחד מחוטריו נשתל עץ חדש באתר באנורדהפורה, סרי לנקה בשנת 228 לפני הספירה. פרט זה נחשב כעץ בעל הפרי העתיק בעולם, ומחוטריו נשתלו עותקים זהים גנטית לעצים חדשים ברחבי העולם. עצים אלו, בעלי שושלת נטיעה מדוקדקת ודמיון גנטי, נקראים "עצי בודהי", או "עצי הארה" והם בעלי חשיבות דתית לבודהיסטים. עצים זריעים אחרים הם פיקוסים נטולי ייחוס.

בהינדואיזם, כל פרטי הפיקוס הקדוש בעלי חשיבות דתית, ונהוג להתפלל ולבצע מדיטציה תחת הפיקוסים, לרוב בקבוצות של שבעה מתפללים. התפילה מוכוונת לעץ, ומהללת את "מלך העצים". הם ממפים 27 קבוצות כוכבים ל-27 עצים מסוימים, כל אחד משול כנגד קבוצת כוכבים. הפיקוס הקדוש ממופה לכוכבים γ, δ ו-θ בקבוצת הכוכבים סרטן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:מיני צמחים פולשים בישראל
קדוש
קטגוריה:הודו: עצים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:אפיפיטים
ריסאני

**ריסאני** (בערבית الريصاني) היא עיירה במחוז תפילאלת שבדרום-מזרח מרוקו, על גבול רכס דיונות החול ומדבר ארג שבי, אוכלוסייתה מנתה ב-2004 20,469 נפש. 
העיירה ריסאני נבנתה בצמידות למקומה של העיר סיג'ילמסה שהייתה מרכז מסחרי גדול של כל אזור המגרב וחורבותיה נמצאים בפאתי העיירה.

לעיר הייתה חשיבות בתקופות שונות במהלך ההיסטוריה עקב מיקומה כצומת שבין הצפון והדרום ומכאן היותה מקום בו עברו שיירות והתנהל מסחר. בעבר הייתה ריסאני בירת טפילאלת, והיא מהווה מרכז מסחרי אזורי ומתקיים בה שוק (סוק) המתמחה בעורות וכן סחר בשטיחים ובתכשיטים. 

המאוזוליאום של מולאי עלי שריף, אחד מאבות אבותיו של מולאי עלי אל-שריף, מייסד השושלת העלאווית של מרוקו, ממוקם בקצה הדרומי של העיר.

שמאל|200 פיקסלים
בעיירה (וכן בעיירה ארפוד הסמוכה) התקיימה קהילה יהודית חשובה שמנתה בשיאה למעלה מ-700 נפש, הייתה בה ישיבה ובין המשפחות שחיו בה הייתה משפחת אלבז (שחלק מבניה שינו את שם משפחתם לאבוחצירא) שהגיעה למקום מאלג'יר. בריסאני נולד, גדל וחי הבבא סאלי. כיום (2014) לא נותרו יהודים בעיירה. בית העלמין היהודי נשמר במצב גרוע יחסית ונשמרו במצב טוב בעיקר קברים הנמצאים תחת גג או בין קירות. בבית העלמין קיים מבנה לזכר הרב שמואל אביחצירה, המבנה נשמר ומתוחזק על ידי משפחה מוסלמית מקומית. בעיר גם נולד הרב דוד שלוש, שכיהן כראש ישיבה במרקש.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מרוקו: ערים
בגדאד (פירושונים)

**בגדאד** (תעתיק מדויק: בַּעְ'דַאד – בערבית: بغداد; באנגלית: Baghdad)
אוטו הירש

ממוזער|לוח זיכרון לאוטו הירש בבית הקברות הדלפינגר שבשטוטגרט
**אוטו הירש** (בגרמנית: **Otto Hirsch**; 9 בינואר 1885 – 19 ביוני 1941) היה מנהל הנציגות הארצית של יהודי גרמניה בתקופת המשטר הנאצי.

## ביוגרפיה
הירש היה עורך דין בשירות הציבורי בגרמניה, בשטוטגרט. בשנת 1919 השתתף בוועידת השלום בפריז כנציג מדינת וירטמברג שבגרמניה. הוא היה בין מנהיגי האגודה המרכזית של אזרחים גרמנים בני הדת היהודית, והיה בין הציונים שבאגודה זו. הוא היה ראש מועצת יהודי וירטמברג ופעיל בתחום חינוך מבוגרים בקהילה היהודית, יזם את הקמת 'בית המדרש' שנפתח ב-1926 ובין היתר עבד בשיתוף פעולה עם מרטין בובר.

בשנת 1933 היה הירש בין מקימי הנציגות הארצית של יהודי גרמניה והיושב בראשה, ותפקידו המרכזי היה הסברה והכשרה מקצועית, הרחבת רשת בתי הספר היהודיים וארגון ההגירה. הירש עמד בקשרים עם ארגוני עזרה יהודיים מחוץ לגרמניה, בהם הג'וינט.

הירש נעצר ב-1935 על ידי הגסטפו בקשר לדרשה מיוחדת ליום הכיפורים, שחיברה 'הנציגות' ושנועדה להיות מושמעת בכול בתי-הכנסת במדינה ולאחר זמן מה שוחרר, ובנובמבר 1938 באירועי "ליל הבדולח", הוא נכלא פעם שנייה, במחנה העבודה בזקסנהאוזן. לאחר שחרורו סייע בהגירת יהודים מגרמניה ואף היה נציג הנציגות הארצית בוועידת אוויאן.

ב-16 בפברואר 1941 נכלא הירש שוב, הפעם במחנה מאוטהאוזן, עונה ונרצח.

## הנצחה
עם פתיחת נמל שטוטגרט בשנת 1958 קראה עיריית שטוטגרט גשר על שמו של הירש. בשנת 1985 הוסר הלוט מעל אנדרטה לזכרו של הירש על הגשר. מאז 1985 מעניקה העירייה מדי שנה מדליה המנציחה את הירש, בשיתוף עם ארגון יהודי-נוצרי והקהילה הדתית היהודית בעיר. המדליה מוענקת לאנשים שהקדישו עצמם לפעילות משותפת של יהודים ונוצרים.

ביישוב שבי ציון, שנוסד בידי יוצאי וירטמברג, קרוי גן ציבורי על שם הירש.

## קישורים חיצוניים

* אוטו הירש, באנציקלופדיה של השואה, באתר יד ושם

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים בשואה: גרמניה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז זקסנהאוזן
:קטגוריה:נספים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:פעילים פוליטיים אמריקאים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
אוויאן (מים מינרליים)

**אוויאן** (בצרפתית: **Évian**) הוא מותג מים מינרליים צרפתי ממקורות מים באזור אגם ז'נבה. החברה מייצרת גם משקאות קלים נוספים, ונמצאת בבעלות חברת דנונה הצרפתית. מוצרי החברה בישראל משווקים על ידי חברת יורוסטנדרט בע״מ.

המים המינרליים של אוויאן ידועים כמוצר פרימיום והם מוגשים לעיתים קרובות במסעדות ובתי מלון יוקרתיים. המותג נוהג לערוך שיתופי פעולה עם מעצבי אופנה עילית שמעצבים עבורו בקבוקי זכוכית ייחודיים הנמכרים במהדורה מוגבלת, וכן עם ידוענים כגון דואה ליפה ושחקנית הטניס אמה רדוקנו.

עם תחילת שיווקם של מים בבקבוקים גם בארצות הברית, נודעה האימרה המבוססת על אנגרמה לשם המוצר "אביאן זה נאיב (פתי) מהסוף להתחלה" בלגלוג על רוכשי המוצר.
100px|ממוזער|מים מינרליים של Evian בבקבוק פלסטיק אישי

## מוצרים
* בקבוק פלסטיק בנפח 330 מ"ל, 500 מ"ל, 750 מ"ל, 1 ליטר ו-1.5 ליטר.
* בקבוק זכוכית בנפח 330 מ"ל ו-750 מ"ל.
* בקבוקי זכוכית מעוצבים במהדורה מוגבלת בשיתוף מעצבי אופנה היוצאים אחת לשנה, בנפח 750 מ"ל.
* מים מינרליים מוגזים, בפחית (330 מ"ל) ובבקבוק פלסטיק (1 ליטר).
* ספריי מים מינרליים לפנים, במכלי אלומיניום בנפח 50 מ"ל, 150 מ"ל ו-300 מ"ל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מים מינרליים
קטגוריה:חברות צרפתיות
קטגוריה:יצרני משקאות
קטגוריה:מותגי משקאות
הודג'ס

**הודג'ס** (באנגלית: **Hodges**) הוא שם משפחה ושמם של מספר יישובים בארצות הברית.

קטגוריה:שמות משפחה
אילוק

**אִילוֹק** (בקרואטית: **Ilok**) היא עיירה במזרח קרואטיה, השוכנת בשטחי מחוז ווקובאר-סריים אשר בחבל סלאבוניה, וסמוכה לגבול עם סרביה.

## היסטוריה
אילוק מאוזכרת כעיר שוק בכתבים מהמאות ה-12 וה-13 עת נשלטה על ידי ממלכת הונגריה. ב-1526 נכבשה על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך תקופת שלטונם פעלו העות'מאנים לאיסלומה על ידי ביצוע טרנספר אוכלוסיות. ב-1697, במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית–הליגה הקדושה (1683–1699) נכבשה אילוק על ידי צבא ממלכת הבסבורג. בהמשך, נכללה בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה, בשטחי ממלכת יוגוסלביה.

ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, נכללה אילוק בשטחי מדינת קרואטיה העצמאית. לאחר המלחמה נכללה אילוק בשטחי יוגוסלביה. בראשית שנות ה-90 במסגרת תהליך התפרקותה של יוגוסלביה, פרצה מלחמת העצמאות של קרואטיה ובמהלכה הוקמה על ידי הסרבים בתוך שטחי קרואטיה, רפובליקת קְרָאִינָה הסרבית ובתוכה נכללה גם אילוק. ב-1998 מוזגו שטחי קראינה לקרואטיה.

## הקהילה היהודית
[שמאל|ממוזער|250px|האנדרטה לזכר הנספים בשואה ב[בית הקברות היהודי באילוק]]
קהילה יהודית אורתודוקסית נוסדה באילוק במחצית המאה ה-19. בני הקהילה דיברו יידיש ומבין המשפחות הראשונה בעיירה ניתן לציין את משפחת שטרן אשר בנה יוסף נפתלי שטרן שעלה בהמשך לישראל, כיהן כחבר מועצת גדולי התורה וראש ישיבת פרשבורג בירושלים.

רבה של אילוק בין השנים 1890–1912 היה הרב פנחס שטיינר. לאחר פטירתו מילא את מקומו בנו הרב הלל שטיינר, וכיהן במשרתו עד מלחמת העולם השנייה, שבה נספה.

בני הקהילה עסקו במסחר במוצרי סדקית, חלקם במסחר בטקסטיל וחומרי בניין ומיעוטם היו בעלי מקצועות חופשיים. במהלך מלחמת העולם הראשונה הותקפו בני הקהילה על ידי אנשי "הקאדר הירוק", שכלל חיילים ממוצא קרואטי אשר ערקו מהצבא האוסטרו-הונגרי ופרעו חוק.

לאחר המלחמה והקמת ממלכת יוגוסלביה מתועדים באילוק שני קהלי מתפללים. ב-1919 נוסד בעיירה סניף התנועה הציונית. עוד פעל באילוק תלמוד תורה. ב-1931 התגוררו באילוק 320 יהודים שהיוו 5.5 אחוזים מכלל אוכלוסיית העיירה. ב-1940 התגוררו באילוק 310 יהודים. ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה, החלו רדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה ורובם המוחלט נרצחו. הקהילה לא שוקמה לאחר המלחמה.

## קישורים חיצוניים

* 
* רשימת נרצחים בשואה מהעיירה אילוק, במאגר המידע של יד ושם 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרואטיה: ערים
אילוק
שהזאדה ג'יהאנגיר

ממוזער
**שהזאדה ג'יהאנגיר** (בטורקית: **Şehzade Cihangir**; 9 בדצמבר 1531 או 9 בדצמבר 1535 – 27 בנובמבר 1553) היה בנם השישי והאחרון של הסולטאן העות'מאני סולימאן המפואר והורם סולטאן. מלידה, סבל מבעיות בריאותיות רבות, ביניהן עקשת, מה שגרם לו לפתח עיוות. הוא היה משכיל מאוד ובין החכמים מבין כל אחיו ואחיו למחצה. יש הטוענים כי הוא מת מאוחר יותר מצער לאחר ששמע על הוצאתו להורג של אחיו למחצה, מוסטפא, שבוצעה על ידי אביו, הסולטאן סולימאן.

השכונה ג'יהאנגיר שבאיסטנבול נקראת על שם שהזאדה ג'יהאנגיר לאחר שאביו ציווה למימר סינאן לבנות מסגד עץ שמשקיף על הבוספורוס כדי להנציח את מותו.

## בתרבות הפופולרית
בסדרת הטלוויזיה הטורקית "הסולטאן", מגולם שהזאדה ג'יהאנגיר על ידי השחקן הטורקי טולגה סאריטס.

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: אישים
קטגוריה:ילידי 1531
קטגוריה:נפטרים ב-1553
חדיג'ה סולטאן

**האטיג'ה (חדיג'ה) סולטאן** (בטורקית: **Hatice Sultan**; לפני 1494–לא ידוע) הייתה נסיכה עות'מאנית, בתם של הסולטאן סלים הראשון ועיישה חפסה סולטאן. היא הייתה אחותו של הסולטאן סולימאן המפואר.

## ביוגרפיה
חדיג'ה סולטאן נולדה באדירנה אשר באימפריה העות'מאנית. שנת לידתה המדויקת אינה ידועה, אך מעריכים שהיא נולדה לפני 1494. ייתכן שנישאה לאיסקנדר פאשא בשנת 1509, אך התאלמנה בשנת 1515 כשבעלה הוצא להורג.

בעבר האמינו היסטוריונים שהיא נישאה לאחר מכן לפרגלי אבראהים פאשא, שהיה הווזיר הגדול משנת 1523 ונשאר בתפקיד במשך 13 שנים, עד שירד מגדולתו והוצא להורג בהוראת הסולטאן, בשנת 1536. אולם כיום טענה זו שנויה במחלוקת, ויש היסטוריונים שהראו שאבראהים פאשא נישא לאישה אחרת.

## בתרבות הפופולרית
בסדרת הטלוויזיה הטורקית "הסולטאן", מגלמת את חדיג'ה סולטאן השחקנית הטורקיה-גרמניה סלמה ארגץ'.

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: אישים
קטגוריה:נסיכות
קטגוריה:נשים במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1496
קטגוריה:נפטרים ב-1538
טפילי מעי

**טפילי מעי** הם טפילים הנמצאים במערכת העיכול אצל בני אדם וחיות אחרות. הן יכולות להימצא בכל רחבי הגוף אך נמצאות לרוב בדופן המעי.

דרכי החשיפה כוללות עיכול של בשר לא מבושל דיו, שתית מים מזוהמים ומגע בעור. טפיל מעי עלול לגרום לתחלואה בנשא.

שני סוגים נפוצים של טפילי מעי הם: הלמינת'ס (תולעים טפיליות) ופרוטוזואה (אורגניזם חד תאי).
מהם פרוטוזואה, כולל קריפטוספורידיום, מיקרוספורידיה ואיזוספורה הם הנפוצים אצל נשאי HIV.

קטגוריה:טפילים
קטגוריה:מחלות מעיים
קטגוריה:הרעלת מזון
תמר קולק

**תמר אנה הלנה קוֹלֶק** (17 ביולי 1917 - 24 ביולי 2013) הייתה רעייתו של ראש עיריית ירושלים, טדי קולק, וממייסדות איל"ן, ארגון המטפל בילדים נפגעים. זוכת אות יקירת ירושלים לשנת 1996.

## קורות חייה
קולק נולדה ב-1917 בווינה לרב והקודיקולוג , בנו של הרב אדולף שוורץ. כנערה הצטרפה לתנועה הציונית "כחול־לבן", שם פגשה את טדי קולק, שהיה המדריך שלה. ב-1937 עלתה לארץ ישראל, והתאחדה עם טדי, שעלה שנתיים לפניה, והשניים הצטרפו יחד לגרעין המייסד של קיבוץ עין גב, שלחופה המזרחי של הכנרת. תמר מונתה לאקונומית של הקיבוץ (האחראית על אספקת המזון וניהול תקציבו), ואילו טדי החל בפעילותו הציבורית בסוכנות היהודית. לאחר קום המדינה נשלח קולק על ידי ראש הממשלה דוד בן-גוריון לוושינגטון, ועם שובם ארצה בתחילת שנות ה-50, עם מינוי קולק למנהל משרד ראש הממשלה, עברו השניים לגור בירושלים.

תמר ליוותה את טדי בכל עשייתו הציבורית, ובמיוחד ב-28 שנותיו בראשות העיר עד לפרישתו ב-1993, עם הפסדו בבחירות לאהוד אולמרט. הם היו נשואים עד מותו ב-2007.

קולק נמנית עם מייסדי איל"ן, והיא כיהנה במשך יותר מ-25 שנים כיו"ר סניף איל"ן ירושלים. מאוחר יותר שימשה כנשיאת הכבוד של הסניף. היא קיבלה את עיטור יקיר איל"ן בשנת 2000. כן פעלה רבות למען "בית תמר" שהוקם בשנת 1982 שנקרא על שמה. בית תמר שימש כמקום ליישום מודל ייחודי של מסגרת משפחתית קטנה, אשר שמה לה למטרה להיות תחליף לבית המשפחה של ילדים נכים, שמסיבות שונות לא יכלו להמשיך ולהתגורר עם משפחתם הביולוגית.

בשנת תשנ"ו זכתה באות הנשיא למתנדב.

לכבודה נקראה פילה בגן החיות התנ"כי בעיר.

לקולק ובעלה נולדו שני ילדים: האמנית אסנת והקולנוען עמוס קולק.

קולק נפטרה ב-24 ביולי 2013, בגיל 96. היא נטמנה בחלקת גדולי האומה בהר הרצל לצד בעלה.

## קישורים חיצוניים

* 
* תמר קולק, יקירת איל"ן הלכה לעולמה, באתר איל"ן, 14 באוגוסט 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי בלאו וייס
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:פעילי איל"ן
קטגוריה:מעוטרי אות הנשיא להתנדבות
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:ישראליות ילידות האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת גדולי האומה
קטגוריה:בני זוג של ראשי עיריות בישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
סאדר

**סאדר** (תעתיק מדויק: צדר – בערבית ובפרסית: صدر)  

קטגוריה:שמות משפחה
מילקי צ'אנס

**מילקי צ'אנס** (**Milky Chance**) הוא צמד מוזיקלי שמקורו בעיר קאסל שבהסן גרמניה, ומנגן בסוגות רוק, פולק, פופ ופולקטרוניקה. הצמד מורכב מהסולן קלמנס ריביין והתקליטן פיליפ דאוש. 

את עיקר פרסומו קנה הצמד לאחר ששירם *[[Stolen Dance]]* הגיע למקומות הראשונים במצעדי מוזיקה רבים ברחבי העולם.

הצמד הופיע בישראל, בבארבי בשנת 2018.

## דיסקוגרפיה
* **Sadnecessary**  (2013)
* **Blossom**  (2017)
* **Mind The Moon**  (2019)
* **Trip Tape**  (2021)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צמדים מוזיקליים גרמניים
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2012
קטגוריה:אמני ריפבליק רקורדס
נביל דיראר

**נביל דיראר** (בערבית: **نبيل ضرار**, תעתיק עברי: נביל צ'ראר; נולד ב-25 בפברואר 1986) הוא כדורגלן מרוקאי המשחק בעמדת הקיצוני שמאלי.

## קריירת מועדונים
דיראר נולד בקזבלנקה, אך התחיל את קריירת הכדורגל שלו בבלגיה. בשנת  חתם בדיאגם ספורט. יכולתו המרשימה משכה את תשומת הלב של מועדונים רבים בבלגיה, ובקיץ  חתם בווסטרלו, לאחר שנתיים עבר לקלאב ברוז'.

בעונתו הראשונה במועדון, סיים עם המועדון במקום השלישי שמוביל למוקדמות הליגה האירופית. בעונת  דיראר היה שחקן מפתח בקבוצה, אך מעל לכל בלטה התנהגותו על כר הדשא ומחוצה לו: במשחק נגד מכלן דיראר ירק על פניו של ג'וני בויינס והורחק ל-2 משחקים; בספטמבר  נשלח להתאמן עם קבוצת המילואים לאחר שאיחר לאימון; בתחילת עונת , דיראר נשלח שוב להתאמן עם קבוצת המילואים למשך שבועיים לאחר שלא הגיע ליום האוהדים, אף על פי שטען כי לא הופיע מפני שהוא היה חולה; בעקבות ההפסד נגד לוקרן ב-23 באוקטובר, דיראר נשלח שוב להתאמן עם קבוצת מילואים לשלושה שבועות.

ב-30 בנובמבר 2011 דיראר הבקיע את השער הראשון בתחילת הקאמבק המדהים של קבוצתו נגד מריבור במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית לאחר שפגרה 0–3 וניצחה 3–4.

ב-31 בינואר 2012, דיראר חתם במונקו תמורת 7.5 מיליון אירו, והיה לשחקן היקר ביותר שנמכר מקלאב ברוז'. ב-13 בפברואר, ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0–1 בסטיה. ב-24 בפברואר דיראר הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1–2 נגד סטאד לאוואל.

ביולי , דיראר חתם בקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית.

בקיץ  דיראר חתם בקסימפאשה מליגת העל הטורקית.

בקיץ  חזר למרוקו וחתם בשבאב מוחמדיה (בעיר מוחמדיה) מליגת העל המרוקאית.

## קריירה בינלאומית
דיראר הוא בעל אזרחות כפולה, בלגית ומרוקאית. דיראר הודיע כי בכוונתו לשחק עבור נבחרת בלגיה, אך לאחר שהתברר כי שיחק בנבחרת הצעירה של מרוקו הוא נאלץ לשחק עבורה. ב-11 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נגד  במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010.

## תארים
; מונקו
*ליגה 2: 
*ליגה 1: 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים
קטגוריה:מגני כדורגל בלגים
קטגוריה:קשרי כדורגל בלגים
קטגוריה:מגני כדורגל מרוקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל מרוקאים
קטגוריה:קזבלנקה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני וסטרלו
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורגלני קסימפאשה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מרוקו
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים מרוקאים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים מרוקאים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בדנמרק
קטגוריה:ספורטאים זרים בלוקסמבורג
קטגוריה:ספורטאים זרים במקדוניה הצפונית
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-1991
הכרזת איסלאז

[ממוזער|שמאל|400px|תוכן הכרזת איסלאז. נכתב ב[רומנית עם אלפבית קירילי רומני]]
**הכרזת איסלאז** (ברומנית: **Proclamația de la Islaz**) הייתה תוכנית שפרסמו יוזמי מהפכת 1848 (ולאכיה). ב-9 ביוני 1848 הקריא יון הליאדה רדולסקו את ההכרזה והמהפכנים הוולאכיים אישרו אותה. כעבור יומיים, ב-11 ביוני, תחת לחץ ההמונים, קיבל אותה גם השליט, גאורגה ביבסקו.

בהכרזה נכללו 22 סעיפים וביניהם:
* עצמאות ניהולית וחוקתית
* הפרדת הרשויות
* שוויון בזכויות הפוליטיות
* בחירתו של שליט אחראי לתקופה של 5 שנים
* אמנציפציה של הקלקאשים
* אמנציפציה של הישראליטים וזכויות פוליטיות ליתר בני המולדת בעלי דת אחרת
* ביטול עבדות הצוענים
* שוויון בחינוך
* יצירת משמר לאומי
* ביטול עונש המוות להלכה ולמעשה
* חינוך שווה לרומנים משני המינים
* ביטול עונש המלקות

## קישורים חיצוניים
* 1848 – de la Islaz, pe Câmpia Filaretului: "Uniţi, vom fi tari!" 
## הערות שוליים

קטגוריה:טקסטים היסטוריים
קטגוריה:ולאכיה
קטגוריה:אביב העמים
טוני נדאל

**אנטוניו "טוני" נדאל הומאר** (בספרדית: **Antonio "Toni" Nadal Homar**; נולד ב-21 בפברואר 1961) הוא מאמן טניס ספרדי, מאמנו של הטניסאי רפאל נדאל.

## ביוגרפיה
נדאל נולד במיורקה שבספרד. אחד מאחיו הוא הכדורגלן מיגל אנחל נדאל. מתגורר בפורטו כריסטו.

נדאל החל את קריירת האימון ב-1985.

נדאל הוא דודו ומאמנו של הטניסאי רפאל נדאל, שזכה ב-16 טורנירי גראנד סלאם תחת אימונו, מ-1990. בשל כך הוא נחשב למאמן הטניס המוצלח ביותר בהיסטוריה, במונחי זכיות בגראנד סלאם (השני בהיסטוריה הוא לנארט ברגלין, שתחת אימונו זכה ביורן בורג ב-11 טורנירי גראנד סלאם בשנות ה-70). למרות מספר כישלונות בטורנירים בשנים 2015-2016, נשאר נדאל בתפקידו בשל סירובו של אחיינו רפאל להחליף אותו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מאמני ספורט ספרדים
קטגוריה:ספרד: טניס
קטגוריה:מיורקה: אישים בספורט
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1961
שחף זנב-סנונית

**שחף זנב-סנונית** או **שחף קדור-זנב** (שם מדעי: *Creagrus furcatus*) הוא מין של שחף יחיד בסוגו האנדמי לאיי גלאפגוס וגם קצת באיי מלפלו.

שחף זה הוא השחף היחיד הפועל בלילה, אז הוא יוצא לחפש באוקיינוס הפתוח מיני מזונות קטנים כמו דגים ודיונונים העולים בלילה לאכול פלנקטון.

ביום הוא ישן על מצוקים וחופים קטנים. הוא מעדיף מים טרופיים וחמים. לעיתים הוא גם מגיע לחופי אקוודור ופרו.

זוג השחפים מגדלים ביצה אחת בקן עשוי אבני לבה ושברי אלמוגים. הגוזל בוקע מהביצה אחרי 31–34 ימים ויכול לעוף אחרי 60–70 ימים מהבקיעה.

עיניו האדומות גדולות יותר מאצל שחפים אחרים ויש בהן שכבה מחזירת אור, המתאימה לראיית לילה.

## גלריה

תמונה:Creagrus furcatus -Santa Cruz, Galapagos Islands, Ecuador -immature-8.jpg
תמונה:Creagrus furcatus -North Seymour Island, Galapagos, Ecuador -pair-8.jpg
תמונה:Creagrus furcatus -North Seymour Island, Galapagos Islands, Ecuador -immature-8.jpg
תמונה:Swallow-tailed-gull-dorsal.jpg
תמונה:Swallow-tailed Gull (Creagrus furcatus) - Galápagos Islands, Ecuador (5718566688).jpg
תמונה:Swallow-tail Gulls (Creagrus furcatus) -Espanola -Punta Suarez2.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחפיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:איי גלאפגוס: עופות אנדמיים
צבי הירש הכהן וולק

רבי **צבי הירש הכהן וולק** (ביידיש: וואָלק; תרט"ז - ד' בטבת תרס"ז, 21 בדצמבר 1906, פינסק) היה רב ליטאי, רבה של העיר פינסק, ומחבר הפירוש "כתר כהונה" על הספרי.

## ביוגרפיה
נולד בשנת תרט"ז לרב עזריאל הכהן וולק. בצעירותו למד בסלוצק אצל רבי יושע בער סולובייצ'יק, בעל "בית הלוי", שכיהן אז כרב העיר. נישא ליוכבד בתו של הרב מרדכי גימפל יפה רבה של העיירה רוז'ינוי שברוסיה הלבנה, ומאנשי העלייה הראשונה. גיסו, חתנו הנוסף של חמיו, היה הרב יוסף זכריה שטרן. עם פטירת חמיו בפתח תקווה בשנת תרנ"ב (1891), כתב את תולדותיו בקונטרס בשם "תכלת מרדכי". הקונטרס נדפס בירושלים לאחר יותר ממאה שנה כנספח לספרו.

בתחילת דרכו שימש כרב בעיירה קפוליה. בשנת תרנ"ד, בהיותו בן 38, התמנה כרבה של פינסק במקומו של הרב אלעזר משה הורוויץ, שהיה מגדולי יהדות ליטא. בכהונה זו החזיק שתים עשרה שנים עד פטירתו ביום שישי ד' בטבת תרס"ז והוא בן 51 שנים בלבד.

## משפחתו
אשתו יוכבד, נפטרה בירושלים בכ"ב בשבט תשי"ג, 7 בפברואר 1953.

בניו הם הרבנים: חיים וולק, יעקב וולק, מרדכי גימפל וולק ועזריאל וולק.

## חיבוריו
רבי צבי הירש הכהן וולק הניח אחריו כתבים רבים במגוון תחומים תורניים, חלקים מתוכם הודפסו בידי בניו בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20, ולקראת סוף המאה, החלו נדפסים במסגרת "מפעל תורת חכמי ליטא" של מכון ירושלים.

* **כתר כהונה** - פירוש על הספרי. מהדורה מושלמת של כל כתב היד, הודפסה בירושלים, תשנ"ג.
* **כתר כהונה - סוגיות** (ירושלים תשס"ד) - שמונים פרקים בעניינים שונים בהלכה.
* **ספר המערכות** - נועד להיות חלק המשך לספר "כתר כהונה" על הספרי. כתב היד שרד, והספר בתהליכי עריכה.
* **טהרת הקדש** - ספר בענייני קדשים, שחיבר בהיותו בן 22.
* חידושים על הספרא. רוב החידושים נדפסו בתוך מהדורת הספרא של מכון אופק.
* שו"ת.
* הערות וחידושים על גליונות הספרים שבספרייתו, על כל ספרי היסוד: תלמוד בבלי, תלמוד ירושלמי, משנה תורה לרמב"ם, שולחן ערוך, וספר הזוהר.

## לקריאה נוספת
* הרב יעקב יהושע בוקסבוים, פתח דבר לספר "כתר כהונה" - סוגיות, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ד. עמ' 7–10.

## קישורים חיצוניים
מכתב המלצה עבור פרנסת אלמנתו של הרב וולק

קטגוריה:פרשני הספרי
קטגוריה:פינסק: רבנים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:משפחת יפה
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:ילידי 1856
קטגוריה:נפטרים ב-1906
ציור חזיתות

[350px|ממוזער|שמאל|ציור חזית מפותח בעיירה [מיטנוואלד המפורסמת במסורת ציורי הקיר על חזיתות מבניה. ניתן לראות כי הציור משלב את מכלול האלמנטים של ציור הקיר האלפיני וכולל מוטיבים מקראיים, מוטיבים חקלאיים-עממיים ומוטיבים המשפיעים על פרספקטיבת המבנה עצמו]]
**ציור חזיתות** (בגרמנית: **Lüftelmalerei**) היא סוג של אמנות מקומית הנפוצה בעיקר בכפרים ובעיירות האלפינים בדרום גרמניה ואוסטריה ובעיקר בבוואריה-עילית וטירול, אולם ניתן למצוא אותם בכל המרחב הכפרי וההררי במדינות מרכז אירופה.

מקורו של השם שנוי במחלוקת אך הוא נובע ככל הנראה מהכינוי "Zum Lüftl", לביתו של צייר החזיתות פרנץ זרף צווינק (Franz Seraph Zwinck) שחי בשנים 1748–1792 בכפר אובראמרגאו שלמרגלות הצוגשפיצה.

ציורי החזיתות בסגנון זה מהווים גרסה מקומית של ציורי קיר המכונים בצרפתית "תעתועי ראייה" ( trompe l'oeil) שהתפתחו בתקופת הבארוק, ואשר יחודם הוא ברישום מדומה של תמונה בשלושה ממדים, באמצעות יצירת פרספקטיבה וחיקוי של אלמנטים אדריכליים במבנה. הללו יוצרים באמצעות שילובם במבנה הפיזי, אשליה של אדריכלות עילית, השתקפויות וחללים סגורים בזוויות ישרות.

נושאי הציור על חזיתות הבתים מייצגים בדרך כלל את תחום עיסוקו או מקצועו של בעל הבית, סמלים משפחתיים, מוטיבים קלאסיים מספרי הקודש ותחומי פעילות עממית של האזורים הכפריים בהרי האלפים כגון חקלאות וציד. בחלק מן הציורים מופיעים דגלים בעלי מוטו רלוונטי לקהילה ספציפית ולעיתים משולבים בהם גם שעוני שמש.

ציורי הקיר מבוצעים בטכניקה של פרסקו על מצע של טיח על בסיס סיד. הצבעים נקשרים למצע באמצעות תגובה כימית ומקנים לציור כושר הישרדות לאורך ימים גם בתנאי מזג האוויר הקשה האופייני לאזור.

## לקריאה נוספת
* Herbert Meider, Franz Stoltefaut: Lüftlmalerei an Isar, Partnach, Loisach und Ammer. Medien-Verlag Schubert, 2003, 
* Paul Ernst Rattelmüller: Lüftlmalerei in Oberbayern. Süddeutscher Verlag, München 1981

## קישורים חיצוניים

* https://www.monumente-online.de/de/ausgaben/2016/3/Lueftlmalerei_Mittenwald_Oberammergau.php#.V2EwKuQqPj4

קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציורי קיר
קטגוריה:אמנות במרחב הציבורי
קטגוריה:גרמניה: תרבות
קטגוריה:אמנות חזותית
קטגוריה:טכניקות ציור