open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אלכסיי ונדיקטוב

**אלכסיי אלכסייביץ' ונדיקטוב** (ברוסית: **Алексей Алексеевич Венедиктов**; נולד ב-18 בדצמבר 1955 במוסקבה) הוא עיתונאי רוסי, עורך ראשי, מארח ובעלים משותף של תחנת הרדיו הד מוסקבה.

## ביוגרפיה
אלכסיי ונדיקטוב נולד במוסקבה, ברית המועצות. סבו מצד אביו, ניקולאי אנדריאנוביץ' ונדיקטוב, שירת בנ.ק.ו.ד. וזכה למסדר הכוכב האדום בגין השתתפות בלחימה בבתי משפט ויצירת כוחות מחסום במהלך מלחמת המולדת הגדולה. אביו, אלכסיי ניקולאביץ' ונדיקטוב, היה קצין צוללת חיל הים שנהרג בסערה זמן קצר לפני לידתו של אלכסיי. אמו של ונדיקטוב, אלונורה אברמובנה דיכוביצ'נאה, הייתה רופאה ממוצא יהודי; היא הגיעה מדור של מהנדסים בולטים. בשנת 1983 היגרה יחד עם אחותו של אלכסיי לארצות הברית.

ונדיקטוב סיים את לימודיו במחלקת הערב של האוניברסיטה הפדגוגית הממלכתית במוסקבה בשנת 1978. לאחר סיום הלימודים עבד כדוור במשך זמן מה, ואז כמורה להיסטוריה במשך 20 שנה ברציפות, 19 מתוכן בבית הספר למוסקבה מס' 875.

מאז 1990 הוא עובד בתחנת רדיו הד מוסקבה. הוא התחיל כמתבונן וככתב בעיתון ובהמשך עמד בראש חטיבת החדשות. הוא משמש כעורך הראשי של הד מוסקבה מאז שנת 1998. במהלך כהונתו ראיין את הנשיאים ביל קלינטון, ז'אק שיראק, פרנסואה הולנד, קרסטי קליולאיד ואילהם אלייב; קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל; מזכירות ארצות הברית הילרי קלינטון וקונדוליזה רייס; ראש ממשלת ארמניה ניקול פשיניאן ורבים ממנהיגים פוליטיים בולטים אחרים.

משנת 2002 ועד 2010 שימש ונדיקטוב גם כנשיא הד TV, ערוץ טלוויזיה רוסי.

ב-22 באפריל 2022, משרד המשפטים של רוסיה הכניס את ונדיקטוב לרשימה של "סוכנים זרים" בתקשורת ההמונים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים רוסים
קטגוריה:אנשים שהוכרזו ברוסיה ככלי תקשורת — "סוכנים זרים"
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1955
ברדלי פריגרד

**ברדלי פריגרד** (באנגלית: **Bradley Freegard**; נולד ב-13 בדצמבר 1976) הוא שחקן ולשי.

## ביוגרפיה
פריגרד נולד בפונטיפריד, ויילס, הממלכה המאוחדת. הוא למד משחק בקולג' הוולשי המלכותי למוזיקה ודרמה.

פריגרד שיחק בתפקיד קבוע בדמות סטפן ג'ונס בסדרת הטלוויזיה "Teulu" של ערוץ S4C. ב-2012 הופיע באופרת הסבון "איסטאנדרס" בתפקיד גת'ין ויליאמס, והיה הראשון שגילם דמות ולשית בסדרה מאז 1996. סיפורה של הדמות סופר יחד עם עזיבתה של הדמות ג'יין ביל.

עוד בטלוויזיה שיחק פריגרד בסדרות "חדר מיון", "רופאים", הסדרות בשפה הוולשית "Caerdydd" ו-"Gwaith/Cartref", "הולבי סיטי, ו-"Pobol y Cwm". ב-2018 לוהק פריגרד לתפקיד אוואן האוולס בסדרה "בוקר אחד" לצדה של אשתו, איב מיילס, ששיחקה בתפקיד הראשי בדמות פיית'.

## חיים אישיים
פריגרד הכיר את השחקנית איב מיילס ב-1994 בתיאטרון הלאומי לנוער. הם התחתנו באיטליה ב-18 במאי 2013. לבני הזוג יש שתי בנות.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ולשים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1976
האזרח חודורקובסקי

**האזרח חודורקובסקי** הוא סרט תיעודי משנת 2019 על מיכאיל חודורקובסקי, שכתב וביים אלכס גיבני. זהו סרט העוסק ברוסיה הפוסט-סובייטית ומופיעים בו חודורקובסקי, אנטון דרל, מריה לוגן, אלכסיי נבלני, טטיאנה ליסובה, לאוניד נבזלין, איגור מלאשנקו ודרק סאוור.

הסרט הופק ומומן על ידי אמזון והוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל ונציה והיה חלק מהבחירה הרשמית בפסטיבל ונציה, פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ובלונדון. גיבני קיבל מועמדות בטקס פרסי גילדת התסריטאים ה-72 עבור התסריט התיעודי הטוב ביותר, כשהפסיד את הפרס לסרטו האחר "הממציא: מתוך דם בעמק הסיליקון".

הסרט היה מועמד לפרס הסרט הפוליטי ביותר לשנת 2020 בטקס ה-19 של קולנוע לשלום. הסרט מגולל את סיפור הקפיטליזם הרוסי ועלייתם של האוליגרכים הרוסים ומתמקד במאבקו של חודורקובסקי בפוטין, סיפור מאסרו והאופן שבו ממשלת רוסיה השתלטה על נכסי האוליגרכים, יוקוס וחברות הטלוויזיה הרוסיות, באמצעות חברות כמו רוסנפט וגזפרום.

## אישים שמופיעים/מוזכרים בסרט

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטים שצולמו ברוסיה
קטגוריה:סרטים שצולמו באנגליה
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:סרטים פוליטיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטים בריטיים משנת 2019
דאדלי שארפ

**דאדלי קרופורד שארפ** (באנגלית: **Dudley Crawford Sharp**; 16 במרץ 1905 - 17 במאי 1987) היה מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית בממשלו של הנשיא דווייט אייזנהאואר מדצמבר 1959 ועד ינואר 1961.
## ביוגרפיה
דאדלי שארפ נולד ביוסטון, טקסס. הוא היה בנו של איש תעשיית הנפט, וולטר בנונה שארפ. ב-1928 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון והצטרף לחברת התעשייה הכבדה מיוסטון, שייצרה בעיקר ציוד לתעשיית הנפט, Mission Manufacturing Company, בה הוא שימש בתפקידים רבים. בין השנים 1942–1945 הוא שירת בצי ארצות הברית.

ב-1955 מונה שארפ כעוזר מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית לענייני אספקה. באוגוסט 1959 הוא מונה כתת-מזכיר חיל האוויר וב-11 בדצמבר אותה שנה הוא מונה כמזכיר חיל האוויר, תפקידו בו הוא כיהן עד תום כהונתו של הנשיא אייזנהאואר בינואר 1961.

שארפ היה חבר ילדות של חלוץ התעופה הווארד יוז. השניים הכירו על רקע השותפות העסקית של אבותיהם ב"חברת הכלים שארפ-יוז" מיוסטון. הוא היה נשוי לטינה קליבלנד מיוסטון.

דאדלי שארפ נפטר ביוסטון ב-17 במאי 1987, בגיל 82.

## קישורים חיצוניים

* Dudley C. Sharp - Air Force Historical Support Division
* FORMER SECRETARY OF AIR FORCE DUDLEY C. SHARP DIES IN HOUSTON, The Washington Post
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:יוסטון: אישים
קטגוריה:מזכירי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1987
נפטיוגנסק

**נפטגיוגנסק** (ברוסית: **Нефтеюга́нск**) היא עיר במחוז האוטונומי חנטי ומנסי, רוסיה, הממוקמת דרומית לנהר אוב, קרוב לעיר סורגוט הגדולה יותר. אוכלוסייה: 127,710  איש (אומדן 2019).
## היסטוריה
העיר הוקמה ב-16 באוקטובר 1967, לאחר שהתגלה שדה נפט על קרחת יער קטנה במרכז שטח ביצות הטייגה בשנת 1961.

כך המעסיק הגדול בעיר הייתה חברת יוגנסקנפטגז, שנוסד בפברואר 1966. השם 'יוגנסק' הוא השם הילידי של נהר קטן בסמוך לעיר, בעוד נפט*גז* הוא הלחם המילים נפט וגז טבעי. כלכלת העיר נותרה מבוססת על נפט במשך זמן רב. לאחר התפרקות ברית המועצות חברת יוקוס, השתלטה על "יוגנסקנפטגז".

ב-26 ביוני 1998 נורה למוות ראש העיר ולדימיר פטיוכוב בדרך ללשכתו. לפני הרצח הוא פתח בשביתת רעב בדרישה כי יושב ראש משרדי הארנונה והמחוז יפוטרו מתפקידיהם ויוגש כתב אישום נגד יוקוס בגין עבירות על העלמת מס. לימים אלמנתו של פטוחוב דרשה לחקור את חלקו של מיכאיל חודורקובסקי באירועים. אז היה חודורקובסקי ראש יוקוס. ב-20 בספטמבר 2005 דמיטרי יגורצב, ממלא מקום ראש עיריית נפטיוגנסק, הותקף ונפצע בסכין. לאחר דקירתו של יגורצב, התמנה איגור גריבאנוב לראש העיר. אך כמה חודשים לאחר מכן, הוא מת מהרעלת פחמן חד-חמצני בביתו ב-6 בינואר 2006.

מאז ינואר 2005, יוגנסנקפטגז נמצאת בבעלות חברת הנפט הממשלתית רוסנפט.
## פוליטיקה וממשל
הגוף המחוקק העירוני הוא הדומה העירונית שהוקמה בשנת 1991 במקום מועצת נציגי הפועלים שנשלטה על ידי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. כיום מרבית חברי הדומה הם חברי מפלגת השלטון, רוסיה המאוחדת.

ראש העיר הוא המשרה הרמה בעיר.
### ראשי עירייה

## כלכלה
כלכלת העיר מבוססת על תעשייה פטרוכימית ונפט והמעסיקה הגדולה ביותר היא חברת **יוגנסקנפטגז** (YungJSC.com), המהווה חברה בת של רוסנפט, חברת הנפט הממשלתית. בשנים 1993–2004 הייתה בבעלות חברת יוקוס של מיכאיל חודורקובסקי.

## ספורט
הספורט הפופולרי ביותר בעיר הוא סקי, ביאתלון, קטרגל ואמנויות לחימה.

אולמות הספורט בעיר כוללים את:
* בית הספורט "סיביריאק"
* אצטדיון נפטיאניק
* מתחם ספורט "אולימפ"
* מרכז חינוך גופני וספורט "פנינת יוגרה"
מועדוני ספורט:
* מועדון ההוקי רוסנפט-יוגנסקנפטגז.
* מועדון הקטרגל BLIK-נפטגיוגנסק, שהתמודד אליפות רוסיה.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 
* הערות של תושב מקומי. תמונות העיר
* אתר ההסברה של נפטגיונסק
## הערות שוליים

קטגוריה:חנטי ומנסי (יוגרה): ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1961
Killer Queen

"**Killer Queen**" הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין. השיר נכתב על ידי הזמר הראשי פרדי מרקיורי, והוקלט לאלבומם השלישי Sheer Heart Attack בשנת 1974. הוא הגיע למקום השני במצעד הסינגלים של בריטניה, הפך ללהיט האמריקני הראשון שלהם, והגיע למקום השנים-עשר ב-Billboard Hot 100.

בשנת 1975, מרקורי קיבל פרס איבור נובלו מהאקדמיה הבריטית לכותבי שירים, מלחינים וכותבים. השיר נכלל באלבום האוסף של הלהקה משנת 1981, ובאלבום האוסף Absolute Greatest משנת 2009. השיר נמצא גם באלבומי ההופעות החיות Live Killers וב-Queen Rock Montreal.

## רקע והקלטה
מרקורי העיר כי כתב את המילים לפני הלחן והמוזיקה, ואילו בדרך כלל הוא היה עושה את ההפך. הוא הצהיר כי השיר היה על יצאנית טלפונית, אם כי מקדם EMI אריק הול טען כי השיר הוא אודותיו. הפסוק הראשון של השיר מצטט ביטוי שיוחס באופן שגוי למארי אנטואנט: "'תן להם לאכול עוגה', היא אומרת, ממש כמו מארי אנטואנט". Killer Queen שמר על הצליל המזוהה עם הלהקה ובמיוחד בהיבט של ההרמוניות הקוליות.

בניגוד לשני אלבומי קווין הראשונים, השיר הזה הוקלט בחלקו באולפני רוקפילד בוויילס. ההקלטה כוללת הרמוניות מורחבות של ארבעה חלקים, וגם סולו גיטרה של בריאן מאי העושה שימוש באפקט הפעמון.

## הוצאה
כאשר יצא כסינגל, "Killer Queen" היה להיט של קווין והגיע למקום השני בבריטניה ומקום שתים עשרה בארצות הברית. האלבום יצא כצד A כפול בבריטניה, ארצות הברית וקנדה (שם הגיע למקום 15 במצעד הסינגלים הלאומי עם השיר "Flick of the wrist"). במהדורות שונות השתמשו בכמה גרסאות שונות של "Flick of the wrist". בשנת 1986, "Killer Queen" יצא כצד B ל"Who Wants to Live Forever".

## נתוני מכירות

## קרדיטים
*פרדי מרקורי - זמרה, קולות רקע, פסנתר כנף
*בריאן מיי - גיטרה חשמלית, קולות רקע
*רוג'ר טיילור - תופים, משולש, פעמונים, קולות רקע
*ג'ון דיקון - בס

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קווין
קטגוריה:שירי 5 Seconds of Summer
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פרדי מרקיורי
קטגוריה:שירים על זנות
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין EMI רקורדס
סמרה רחימלי

ממוזער|260px|סמרה רחימלי במהלך הופעתה באירוויזיון 2016
**סמרה רחימלי** (נולדה ב-20 באוקטובר 1994), ידועה בשמה הפרטי **סמרה**, היא זמרת פופ אזרית. בשנת 2015 רחימלי התחרתה בתחרות המוזיקה הטורקית, "O Ses Türkiye". במרץ 2016 סמרה השתתפה בעונה הראשונה של תחרות המוזיקה האזרית, "Səs Azərbaycan". בתחרות זו הגיעה רחימלי לשלב רבע הגמר שם היא הודחה. ב-10 במרץ 2016, הודיע נציג איגוד השידור האזרי (**İTV**) כי רחימלי נבחרה לייצג את אזרבייג'ן באירוויזיון 2016 עם השיר "Miracle" ב-10 במאי 2016, רחימלי הופיעה בחצי הגמר, 14 בסדר ההופעות, לפני מונטנגרו ואחרי אסטוניה. בחצי הגמר היא זכתה במקום ה-6 עם 185 נקודות ובכך העפילה לגמר. ב-14 במאי באותה השנה, הופיעה סמרה בגמר אירוויזיון 2016. סמרה הגיעה למקום ה-17 עם 117 נקודות (44 נקודות מהשופטים ו-73 נקודות מהקהל).

## דיסקוגרפיה
### סינגלים
* 2015 – "O Sevir"
* 2016 – "Miracle"
* 2017 – "Badminton"
* 2018 – "Ters Gedir"
* 2018 – "Hypnotized"
* 2018 – (Пиджак" (Pidzhak"
* 2019 – "Armas"
* 2020 – "Queen"

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות אזריות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2016
קטגוריה:נציגי אזרבייג'ן באירוויזיון
קטגוריה:ילידות 1994
מלך קריאול

**מלך קריאול** (באנגלית: **King Creole**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמת פשע בבימויו של מייקל קורטיז עם אלביס פרסלי, וולטר מתאו וקרולין ג'ונס.

התסריט מבוסס על הרומן A Stone to Danny Fisher מאת הרולד רובינס.

התפקיד הראשי הוצע לג'יימס דין אבל הוא נהרג בתאונה ואז הוצע התפקיד לאלביס פרסלי מקום העלילה שונה מניו יורק לניו אורלינס ומקצוע הגיבור הראשי שונה ממתאגרף לזמר.

זיוה רודן מופיעה בסרט בתפקיד קטנטן בתור חברה בצוות הבידור של מועדון "מלך קריאול". יש לה משפט אחד: "דני (אלביס פרסלי) היה נהדר"..

## תקציר העלילה
דני פישר (אלביס פרסלי) הוא בחור בן שמונה עשרה שעומד לסיים בית ספר תיכון. הוא גר בדירה קטנה ברובע הצרפתי של ניו אורלינס ביחד עם אביו (דין ג'אגר) ואחותו מימי (ג'ן שפארד). האב הוא רוקח אבל לאחר שהאם מתה, הוא נכנס לדיכאון ופוטר ועל דני הוטל לפרנס את המשפחה. הוא נאלץ לעבוד ולהיעדר מהלימודים ונעשה עצבני ואלים עד שמודיעים לו שלא יוכל לסיים את הלימודים. אביו מבקש ממנו להמשיך שנה נוספת אך דני מסרב.

דני נתקל בנער רחוב בשם שארק (ויק מורו) שמציע לו להצטרף לעוד שני חברים לבצע גנבה בחנות כלבו. דני מסרב ומתעמת איתו פיזית, אך לבסוף מסכים. הוא נכנס לחנות ושר לכולם בליווי גיטרה בעוד שחבריו גונבים מכל הבא ליד. אחת המוכרות, נלי (דולורס הרט), מבחינה בכך אך לא מתערבת. היא מאוהבת בדני והם מתחילים לצאת ביחד.

דני עובד במועדון השייך למקסי פילד (וולטר מתאו). מקסי הוא עבריין בכיר ועשיר שהשתלט כמעט על כל המועדונים בעיר. יש לו מאהבת בשם רוני (קרולין ג'ונס). מקסי הוא אדם אלים והוא מתייחס לרוני בזלזול מופגן. הוא מבקש מדני לשיר ולאחר שהקהל מרוצה הוא לוחץ עליו לחתום על חוזה כדי שיופיע במועדונו.

דני מעדיף לשיר במועדון "מלך קריאול" של צ'רלי לגרנד (פול סטיוארט) ותוך זמן קצר מצליח ומתפרסם. האב מצליח למצוא עבודה בבית מרקחת. שארק וחבריו מתכננים לשדוד את בעל בית המרקחת אבל נתקלים באביו של דני ופוצעים אותו קשות. הוא נזקק לניתוח מוח אותו מממן מקסי ודני נאלץ לחתום איתו על חוזה ולעזוב את מועדון "מלך קריאול".

הענייניים בין דני למקסי מסתבכים ונגמרים במכות. דני חובט בו ובורח ומקסי שולח שני בריונים לחסל אותו אבל דני גובר עליהם ונפצע תוך כדי מאבק. רוני מגיעה ומחלצת אותו למקום מבטח על חוף אגם. הוא מתאושש אך מקסי מגלה אותם. הוא מגיע למקום עם דאמי, אחד מאנשיו שמחבב את דני. מקסי יורה ברוני והורג אותה אבל דאמי מסתער עליו ובמאבק ביניהם נפלט כדור ומקסי נהרג.

בסוף חוזר דני לשיר ב"מלך קריאול" ואביו מרוצה ממנו.

## קישורים חיצוניים

* קדימון למלך קריאול, באתר יוטיוב
* מלך קריאול, באתר TCM
* אלביס פרסלי שר "מלך קריאול", באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1958
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אלביס פרסלי
קטגוריה:סרטי וולטר מתאו
קטגוריה:סרטים על זמרים
קטגוריה:סרטי מייקל קורטיז
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
פינוקיו 3000

**פינוקיו 3000** (באנגלית: **Pinocchio 3000**) הוא סרט פנטזיה בהנפשה ממוחשבת, שמשמש כפרשנות עתידנית לרומן "הרפתקאותיו של פינוקיו" מאת קרלו קולודי שהופץ לראשונה בשנת 1883. הסרט הופץ במקור על ידי סרטי קריסטל ב-9 בפברואר 2004, כאשר שפת המקור שלו היא אנגלית ואורכו כ-79 דקות.

הסרט הרוויח כ-15,485,280 דולר, מתקציב של 12,000,000 דולר.

## תקציר העלילה
הסרט מתרחש בעיר עתידנית, בה הרובוט פינוקיו מנסה להשתלב בחיים עם בני האדם. רוב האלמנטים מהרומן המקורי נמצאים בסרט בצורות שונות.

## דמויות ומדבבים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי הנפשה קנדיים
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:סרטי קומדיה מדע בדיוני משנות ה-2000
קטגוריה:סרטים ספרדיים
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי פינוקיו
קטגוריה:סרטי אנימציה על רובוטים
אריק רואן

**ג'וסף רוד** (באנגלית: **Joseph Ruud**; נולד ב-28 בנובמבר 1981) הוא מתאבק אמריקאי המופיע בארגון ההיאבקות WWE, שבו הוא מופיע תחת שם הבמה **אריק רואן**.

את מרבית תחילת הקריירה שלו העביר ביפן, כשהתאמן והופיע בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Noah. בשנת 2011, חתם על חוזה ב-WWE ונשלח לארגון הפיתוח שלו, Florida Championship Wrestling (FCW). כעבור שנה הוא הופיע לראשונה ב-NXT (לאחר שארגון ההיאבקות FCW מיתג את עצמו לשם NXT) כחלק מקבוצת משפחת וויאט. בתקופתו ב-WWE, רואן הוא פעם אחת אלוף הזוגות של NXT (עם לוק הארפר) ופעמיים אלוף הזוגות של סמאקדאון (האחד עם לוק הארפר והשנייה עם דניאל בריאן).

## ביוגרפיה
רוד נולד במיניאפוליס, מינסוטה ב-28 בנובמבר 1981. משפחתו בעלת שורשים נורווגים.

## קריירת היאבקות מקצועית
### קריירה מוקדמת (2003–2011)
רוד החל להתאבק תחת הדרכתו של אדי שארקי בשנת 2003, כשהופיע תחת שם הבמה **תורוף מריוס**. הוא הוזמן להתאמן במתחם האימונים של ארגון ההיאבקות Pro Wrestling Noah ביפן בשנת 2007, כאשר הוא התחרה הן בקרבות יחידים והן בקרבות זוגות. לאחר מסע ההופעות שלו ביפן, רוד חזר בשנת 2008 לארצות הברית והחל להופיע בארגון ההיאבקות F1rst, שהתבסס במינסוטה.

### World Wrestling Entertainment
#### Florida Championship Wrestling (2011–2012)
בפברואר 2011, רוד חתם על חוזה פיתוח ב-WWE ומיד נשלח לארגון הפיתוח שלו, Florida Championship Wrestling (). מאותה נקודה, הוא השתמש בשם הבמה אריק רואן. את קרב הבכורה שלו ערך בחודש אוגוסט של אותה השנה ובו הוא גבר על קנת' קמרון כאשר הוא לווה לקרב על ידי ביירון סקסטון וג'יימס ברונסון. רואן הצטרף לפיוד של סקסטון עם טייטוס אוניל, כשהוא וברונסון הפסידו בקרב זוגות לאוניל וליאקי. אף על פי שרואן המשיך להתמודד בקרבות יחידים וזוגות עם ברונסון, הוא לא היה מעורב בפיודים אחרים ולא בקרבות על האליפויות השונות של הארגון.

## אליפויות והישגים
* **הישגים בארגון ההיאבקות French Lake Wrestling Association - FLWA**
** אליפות במשקל כבד של FLWA (פעם אחת)
* **הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI**
** PWI דירג אותו במקום ה-57 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2014
* **הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment - WWE**
** אליפות הזוגות של NXT (פעם אחת)  - עם לוק הארפר
** אליפות הזוגות של סמאקדאון (פעמיים)  - עם לוק הארפר (1) ודניאל בריאן (1)
** פרסי הסלאמי (פעם אחת)
*** קרב השנה (2014)  - קבוצת סינה נגד קבוצת Authority באירוע סדרת ההישרדות
* **הישגים במגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter - WON**
** הגימיק הטוב ביותר (2013)  - כחלק ממשפחת וויאט

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתאבקים מקצוענים אמריקאים
קטגוריה:מתאבקי ה-WWE
קטגוריה:מתאבקי ה-NXT
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
טקוץ'

**טקוץ**' (ברומנית: **Tecuci**) היא עיר ברומניה, בחבל מולדובה, במחוז גאלאץ. בטקוץ', נכון ל-2011, היו 34,871 תושבים, העיר הגדולה במחוז אחרי גאלאץ - בעבר הייתה בירת מחוז טקוץ'.

טקוץ' מהווה צומת מסילות ברזל.

## תולדות היישוב
במכתב מ-1 בספטמבר 1435 המופנה למלך פולין מוזכרת העיר. יש תזכורת מוקדמת יותר, מ-20 במאי 1134, במסמך הקרוי Diploma Bârlădeană, שנחשב על ידי ההיסטוריונים כזיוף מעשה ידיו של בוגדן פטריצ'ייקו חאשדאו. תזכורת נוספת בכתובים נמצאה במכתב מ-3 ביולי 1460.

היישוב התפתח בימי הביניים על בסיס חלוקת ההנהגה בין המנהיגות המקומית ובין נציג השליט. היישוב נהנה מאוטונומיה מקומית והונהג על ידי ועד נבחר בראשות "שויטוז" ותריסר "פרגארי". היישוב קיים את עצמו מגביית מיסים וגם הנהיג שיפוט מקומי.

## הקהילה היהודית

בשלהי המאה ה-18 התיישבו יהודים בטקוץ, בעיקר ברחוב הראשי, שהפך לרחוב יהודי מסחרי. היהודים, סוחרי ובעלי מלאכה, בנו בתים בהם בקומה הראשונה היה בית המסחר או בית המלאכה וביתר הקומות התגוררה המשפחה.

בימי מלחמת העולם השנייה אולצו יהודי היישובים הכפריים של הסביבה לעבור לטקוץ, לרחוב הראשי, שהפכה לסוג של גטו. ב-1947, לאחר המלחמה, היו בטקוץ' 2,600 יהודים. במהלך השנים היגרו יהודי טקוץ', מרביתם לישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* Discutând cu Iancu Aizic despre Strada Mare din Tecuci 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:נסיכות מולדובה: גאוגרפיה
דנאה (אנטוניו דה קורג'ו)

**דנאה** (באיטלקית: **Danae**) הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר אנטוניו דה קורג'ו משנת 1531 המתאר את דנאה. היצירה מוצגת בגלריה בורגזה ברומא.

## הסיפור המיתולוגי
הציור מתאר בגודל טבעי את הרגע במיתולוגיה היוונית שבו דנאה, האסורה בידי אביה בתא תת-קרקעי (פרט אשר אנטוניו דה קורג'ו מתעלם ממנו), מברכת את זאוס מלך האלים (יופיטר בגרסת המיתולוגיה הרומית) המתגנב אל חדרה בדמות גשם של זהב. הוא מעבר אותה, וזמן קצר לאחר מכן נולד בנם פרסאוס.

## היסטוריה
היצירה הוזמנה על ידי הדוכס ממנטובה, פדריקו גונזגה השני, כחלק מסדרת יצירות המתארת את אהבותיו של יופיטר, על בסיס השיר האפי מטמורפוזות מאת המשורר הרומי אובידיוס. ייתכן שהיא יועדה להצגה באחוזתו של הדוכס. לאחר מותו של פדריקו, היצירה נשלחה לספרד.

בשנת 1584 מציין הצייר ג'ובאני פאולו לומצו את הציור כחלק מאוסף הפסל ואספן האמנות לאונה לאוני. בנו של לאוני מכר את הציור לרודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שהעבירה לפראג (1601–1603). במהלך מלחמת שלושים השנים היא נלקחה כשלל מלחמה על ידי גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, שהעבירה לסטוקהולם. כריסטינה, בתו ויורשתו של המלך, הביאה את הציור אתה לרומא אחרי שהתפטרה מתפקידה. לאחר מותה היצירה הגיעה לידיו של פיליפ השני, דוכס אורליאן. בשנת 1792, יחד עם מרבית "אוסף אורליאן" , היצירה נמכרה לדוכס אנגלי והועברה לאנגליה. בשנת 1827 היא נמכרה לקמיליו בורגזה והועברה לגלריה בורגזה ברומא.

## תיאור היצירה
דנאה שוכבת על המיטה כאשר מולה יושב קופידון, בדמות נער מכונף המסיר מעליה סדין שמכסה את גופה. אין אזכור של קופידון בסיפור המיתולוגי ולכן החידוש של קורג'ו הוא יוצא דופן. למרגלות המיטה, שני קופידונים נראים בוחנים את גשם הזהב.
דנאה מוצגת בתור נערה, שלא מודעת לנוכחותנו, אשר מחייכת לעצמה כשהיא מברכת בעדינות את טיפות הזהב הזורמות מהענן אל תוך רחמה. בשונה מתיאורים רבים אחרים של אותו מיתוס, שום הפרעה לא מלווה את דמותה, וגם לא את דמות קופידון, אשר מתבונן בפליאה בענן הגשם המוזהב. מקור האור העיקרי מגיע מימין והוא מייצר אפקטים רכים של אור וצל (טכניקה הקרויה קיארוסקורו ואשר אנטוניו דה קורג'ו התמחה בה). מן החלון הפתוח נשקפים נוף טבעי, עננים ושמיים בצבע כסף בוהק, המנוגד לצבעים החמים והעמוקים בהם מתואר פנים החדר. הווריאציות המופלאות של התאורה המלטפת רומזות כי הדמויות נחקרו בקפידה על ידי מודלים חיים.

יצירה זו הייתה בעלת השפעה רבה על טיציאן, שהעריץ אותה וצייר לפחות שש גרסאות של דנאה. בעקיפין הייתה לה השפעה גם על גרסאות של רמברנדט ואחרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
עונת 2002/2003 בליגת כדורגל נשים

**עונת 2002/2003 ב[[ליגת העל בכדורגל נשים|ליגת כדורגל נשים]]** הייתה העונה ה-5 של ליגות כדורגל הנשים בישראל תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל. בעונה זו הליגה הופסקה לקראת סיום העונה בגלל שביתת הקבוצות אך לבסוף חודשה והגיעה לסיומה.

הליגה הסדירה כללה 12 קבוצות שחולקו בשלב הראשון לשתי ליגות אזוריות (צפון ודרום). בכל מחוז היו אמורים להיערך שני סיבובים של משחקים כשהקבוצות הראשונות מכל מחוז היו צפויות להשתתף במשחקי פלייאוף עליון.

הליגה הופסקה כשהקבוצות פתחו בשביתה כמחאה על אפליה מגדרית בחלוקת התקציבים ובעיות כלכליות של הקבוצות. הנושא נידון בישיבת ועידת הכנסת למעמד האישה ובסופו של דבר הגיעו הצדדים להסכמה על מתווה לסיום העונה והליגה חודשה.

מכבי חיפה סיימה ראשונה במחוז הצפוני.
מכבי חולון סיימה ראשונה במחוז הדרומי.

הפלייאוף צומצם ובסופו של דבר, ב-23 במאי 2003, התקיים משחק אחד לקביעת האלופה. במשחק זה ניצחה מכבי חולון את מכבי חיפה בתוצאה 2–1 וזכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה.

## טבלאות הליגה הסדירה בסיום העונה
### מחוז צפון

### מחוז דרום

## ראו גם
* גביע המדינה בכדורגל נשים 2002/2003

## קישורים חיצוניים
* Israel (Women) 2002/03, ליגת נשים לעונת 2002–2003 מאתר RSSSF
* הליגה הלאומית לנשים עונת 2002/3, דף מארכיון האינטרנט - במקור מ-geocities
* כדורגל נשים בישראל - ארכיון חדשות 2003–2005 - דף 6, אתר מארכיון האינטרנט - במקור מ-geocities
* החלטת הוועדה לקידום האישה בקשר לעתיד כדורגל הנשים בישראל, אתר מארכיון האינטרנט - במקור מ-geocities
* קבוצת הנשים - מכבי חיפה, האתר הרשמי, מכבי חיפה
* עתיד כדורגל הנשים - פרוטוקול ישיבת ועדה של הכנסת ה-16 מתאריך 14/04/2003 באתר הכנסת

## הערות שוליים

קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל נשים בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2002
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2003
קטגוריה:2002 בישראל: כדורגל
קטגוריה:2003 בישראל: כדורגל
דנאה (רמברנדט)

**דנאה** (בהולנדית: **Danaë**) הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר רמברנדט ואן ריין משנת 1636 לערך המתאר את דנאה. היצירה מוצגת במוזיאון הארמיטאז' בסנקט פטרבורג.

## הסיפור המיתולוגי
הציור מתאר בגודל טבעי את הרגע במיתולוגיה היוונית שבו דנאה, האסורה בידי אביה בתא תת-קרקעי, מברכת את זאוס מלך האלים (יופיטר בגרסת המיתולוגיה הרומית) המתגנב אל חדרה בדמות גשם של זהב. הוא מעבר אותה, וזמן קצר לאחר מכן נולד בנם פרסאוס.

## היסטוריה
זהו ציור העירום הראשון של רמברנדט בגודל טבעי, ואין ספק שמלכתחילה התכוון ליצור יצירת מופת. הבחירה בדנאה מעידה על כוונתו להציב את ציורו מול ציורי דנאה של גדולי הרנסאנס כגון אנטוניו דה קורג'ו וטיציאן.

הדוגמנית המקורית הייתה אשתו ססקיה ואן אוילנבורך, אך מאוחר יותר, כששב להשלים את הציור לאחר מותה, החליף את הפנים באלו של חירטיה דירקס שהייתה אז בת זוגו. זהו אחד הציורים הגדולים והמרשימים של רמברנדט והוא עדיין היה בחזקתו כאשר הכריז על פשיטת רגל בשנת 1656. ייתכן שגודלו הקשה על מכירתו, מה גם שסביר להניח שרמברנדט הוקיר את הציור.

הציור מוצג מאז המאה ה-18 במוזיאון הארמיטאז' בסנקט פטרבורג, רוסיה. הוא סבל מוונדליזם קשה בשנת 1985 כאשר אחד המבקרים, אזרח סובייטי ממוצא ליטאי, השליך לעברו חומצה גופרתית וחתך את הבד פעמיים בסכין. הציור ניזוק באופן חמור ומאמצי השיקום, שהחלו עוד באותו היום, נמשכו עד 1997.

## תיאור היצירה
[ממוזער|200px|left|[הנדריק חולציוס 1603]]
רמברנדט, ככל הנראה, לא ראה את ציורי דנאה של אנטוניו דה קורג'ו וטיציאן, אבל כן נחשף לציורו משנת 1603 של בן ארצו הנדריק חולציוס, שהושפע מציורי הרנסאנס אחרי ביקור באיטליה. ישנם קווי דמיון בין ציורו של רמברנדט לזה של גולציוס: מידת העירום, תנוחתה של דנאה, רגלה הימנית אשר מורמת מעט, תיאור המיטה, הווילונות בצד ימין והכריות
המעוגלות, תיאור קופידון כילד מכונף המעופף מעל ראשה של דנאה, והצגת נעלי הבית ליד המיטה.

דנאה בציורו של רמברנדט נראית מברכת את יופיטר, המגיע בדמות גשם של זהב, אשר בציור זה נראה כמו אור מוזהב המגיע מצד שמאל בזווית נמוכה וזורם מבעד לווילונות, אשר נפתחים למחצה בידי אישה זקנה. קווי המתאר העגלגלים של דנאה מקבלים תשומת לב מיוחדת, עם שינויים עדינים של אור וצל. רמברנדט רצה להדגיש שהוא מצייר אישה אמיתית גם בתיאור העצמים בסביבתה: המזרן השוקע תחת כובד גופה והסדין המכסה את רגליה.

## קישורים חיצוניים


* 


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארמיטאז': ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:רמברנדט: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:יצירות אמנות מן הבארוק
אלכסנדר דרוז

**אלכסנדר אברמוביץ' דרוז** (ברוסית: **Александр Абрамович Друзь**; נולד ב-10 במאי 1955 בלנינגרד) הוא משתתף סובייטי ורוסי בשעשועונים אינטלקטואליים. "מגיסטר" המשחק מה? היכן? מתי?, בו זכה בפרס ינשוף יהלום ושש פעמים בפרס ינשוף בדולח.

## ביוגרפיה
אלכסנדר התחנך בבית ספר יוקרתי בלנינגרד המתמחה במתמטיקה ופיזיקה. בשנת 1975 סיים את מכללת לנינגרד לחינוך תעשייתי ובשנת 1980 סיים את לימודיו במכון המהנדסים של לנינגרד לתעבורת רכבת, המתמחה בתחום "מכונות מחשוב אלקטרוניות" (EVM).

אלכסנדר דרוז הוא מהנדס מערכות מוסמך.

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:מהנדסים רוסים
קטגוריה:יהודים סובייטים
קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1955
חטיפת אירופה (טיציאן)

**חטיפת אירופה** (באיטלקית: **Ratto di Europa**) הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר טיציאן שצויר בין השנים 1560–1562. היצירה מוצגת במוזיאון איזבלה סטיוארט גרדנר בבוסטון, מסצ'וסטס.

## הסיפור המיתולוגי

סיפור חטיפת אירופה מתואר בגרסאות רבות בספרות הקלאסית. לפי רוב הגרסאות, זאוס (או יופיטר בגרסה הרומית), הוקסם מאירופה, בת המלך הפיניקי אגנור, והחליט לפתות אותה או לאנוס אותה. הוא הפך את עצמו לפר (או שור בר) יפהפה והתערב בעדרי אביה. כאשר אירופה ירדה לחוף בקרבת העדרים, היא ראתה את השור היפה, החלה ללטף אותו וכשראתה שהוא צייתן טיפסה על גבו. זאוס ניצל את ההזדמנות, דהר אל הים וכשהיא על גבו, ועבר מעליו אל האי כרתים. שם הוא התגלה בדמותו האמיתית שכב עם אירופה, ואחר כך היא התחתנה עם מלך כרתים. מסיפור זה נטבע הפתגם המודרני מה שמותר ליופיטר אסור לשור.

## תולדות הציור
בסביבות 1550 קיבל טיציאן הזמנה מפליפה השני, מלך ספרד, עבור סדרה בת שישה ציורים על בסיס מטמורפוזות. הסדרה כונתה על ידי טיציאן "poesie" ("פיוטים"). "חטיפת אירופה" הוא הציור האחרון בסדרה וסופק בין השנים 1560–1562. ציור זה הוא אחד משלושת הציורים בסדרה (שני האחרים הם דיאנה וקליסטו ודיאנה ואקטיון), שהעניק פליפה החמישי, מלך ספרד לשגריר צרפת, הדוכס גרמונט, אשר בתורו הציג אותם בפני פיליפ השני, הדוכס מאורליאנס, שהעבירו לאוסף אורליאנס בפריז שם שהה לאורך מרבית המאה השמונה עשרה. הציור נרכש על ידי ברנרד ברנסון עבור אספנית האמנות איזבלה סטיוארט גרדנר בשנת 1896.

## תיאור היצירה
הציור מתאר את הרגע בסיפור שבו זאוס, המחופש לשור בר לבן, דוהר אל הים, כאשר אירופה על גבו. טיציאן הוא חד משמעי לגבי העובדה שמדובר בחטיפה: אירופה שרועה על גבה חסרת אונים, בגדיה פזורים והיא מנסה להימלט מהבהמה. תנוחתה ובגדיה נותנים דינמיות רבה לציור.

אירופה אוחזת באחת מקרני השור ומנופפת אריג משי אדום, תוך כדי התבוננות מעבר לכתפה לעבר קו החוף, כדי למשוך תשומת לב. בני הלוויה שלה מגיבים בסימנים תזזיתיים משלהם (שימו לב אל עדר הפרות שעדיין לוחך עשב משמאלם). טיציאן מחדד את סכנת הטביעה המיידית שלה על ידי הצבת מפלצת ים מאיימת בקדמת התמונה. בקרבתה, קופידון רכוב על דולפין רודף אחריה, התנוחה שלו מחקה את שלה, כאילו מצוקתה גורמת לו הנאה.

ציור זה שייך לתקופה האחרונה של טיציאן. הוא צויר במכחול גס שלעיתים קרובות לא תיאר את הפרטים היטב.

## ראו גם
* חטיפת אירופה מאת רמברנדט, 1632
* אירופה (מיתולוגיה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:טיציאן
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:מיתולוגיה יוונית בתרבות
קטגוריה:ציורים המבוססים על מטמורפוזות
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
איוואן מאשקיבסקי

**איוואן יפרמוביץ' משקיבסקי** (ברוסית: **Иван Ефремович Машкивский**; 16 באוקטובר 1930 – 25 בפברואר 2015, מוסקבה, הפדרציה הרוסית) היה מדינאי סובייטי, יו"ר הוועדה הממשלתית לפיקוח על התעופה האזרחית (1986–1992), שימש כמומחה בתחום בטיחות התעופה.

## ביוגרפיה
בשנת 1955 כבוגר המכון לצי התעופה האזרחית של קייב, נשלח לעיר פרם. כאן עבד כמנהל עבודה, מהנדס בכיר, מהנדס טיסה וראש המחלקה לתחזוקה טכנית.

לאחר מכן - כמהנדס ראשי - מונה לסגן ראש המחלקה לתעופה אזרחית באורל של משרד התעופה האזרחית של ברית המועצות.

בשירות המדינה מילא את התפקידים הבאים:
* 1978–1980 - ראש המינהל הראשי לתפעול ותיקון הנדסת תעופה;
* 1980–1986 - סגן שר התעופה האזרחית של ברית המועצות;
* 1986–1992 - יו"ר הוועדה הממלכתית לפיקוח על בטיחות טיסה בכלי טיס תחת מועצת השרים של ברית המועצות;
* לאחר קריסת ברית המועצות הוא עבד כראש מנהלת הבטיחות הראשית וסגן מנהל מחלקת התובלה האווירית במשרד התחבורה הרוסי.

במשך שנים רבות עמד בראש מועצת הקרן הבינלאומית לביטחון תעופה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1930
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2015
יהודה מינינברג

שמאל|ממוזער|250px|יהודה מינינברג
**יהודה מינינברג** (13 בפברואר 1880 - 2 במאי 1945) היה בנקאי ארץ ישראלי, מייסדו של בנק למלאכה משנת 1923 (אין לבלבל עם בנק למלאכה משנת 1954) ויושב הראש הראשון שלו. מראשוני מרכז בעלי מלאכה ומקימי שתיים משלוש השכונות בתל אביב, שנקראו ביחד לימים מרכז בעלי מלאכה (שכונה) (אזור הרחובות יוחנן הסנדלר - העבודה - יצחק נפחא כיום).

## קורות חיים
נולד בקרמנצ'וג (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה), למשפחה בעלת שורשים חסידיים, מצאצאי רבי לוי יצחק מברדיצ'ב. ביניש מינינברג היה אחד מבניו. למד מלאכה במטרה לקבל מקור לפרנסה. כאשר רוב אחיו נסעו לארצות הברית, יהודה מינינברג עם משפחתו החליטו לעלות לארץ ישראל והגיעו בשנת תרס"ט. ישנה טענה, שבתמונה מאפריל 1909 של הגרלת המגרשים לאחוזת בית, שצילם אברהם סוסקין על החולות באחוזת בית, הילד ביניש הוא אחד הילדים העומדים על גבעת החול.

לאחר הגעתו ארצה עבד יהודה מינינברג, תחילה כצבעי ולאחר מכן ניהל את המחלקה הטכנית של מרכז בעלי מלאכה שקיבלה עבודות בניין בת"א.

לאחר גירוש תושביה היהודים של תל אביב ב-1917, תוך כדי מלחמת העולם הראשונה, עברה משפחת מינינברג לאזור כפר סבא והתגוררה שם יחד עם מגורשים רבים נוספים, במחנה אוהלים שהוקם בחורשת אקליפטוסים. עם סיום המלחמה וכיבוש הארץ על ידי הצבא הבריטי, לקראת סוף 1918 חזרה המשפחה לנווה שלום (שכונה), בתל אביב.

בשנת 1921 יזם יהודה מיניברג, שהיה אז כבר אחד מראשי מרכז בעלי מלאכה, יחד עם מנחם שיינקין, מתתיהו וינוקור ואחרים את הקמת חלק ב' של שכונת מרכז בעלי מלאכה. בית המשפחה נבנה ברחוב שינקין 22, הנמצא בחלק א' של אותה שכונה. בחצר הבית נותרו עד היום שרידי בריכת הדגים שהייתה שם בזמנו, עם מזרקה מאבן.

בשנת 1922 נבחר מינינברג ליושב ראש מרכז בעלי מלאכה בתל אביב הצעירה. הוא יזם וייסד את הבנק למלאכה (הראשון לשם זה) ב-1923 והיה יושב ראש הראשון שלו. בנוסף, היה אחד משני מקימי הירחון, המלאכה.

בשנות חייו האחרונות פרש מפעילות ציבורית והתמקד בעיצוב צעצועים אמנותיים, אותם מכר הן בארץ ישראל והן מחוצה לה.

נקבר בבית הקברות נחלת יצחק.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:מעצבים יהודים
קטגוריה:אמנים ביישוב
קטגוריה:מגורשי תל אביב
קטגוריה:תל אביב: מייסדים
קטגוריה:בנקאים ביישוב
קטגוריה:מייסדי שכונות בארץ ישראל
קטגוריה:עורכי עיתונים ביישוב
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1880
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1945
מכרוה

**מַכְּרוּהּ** (בערבית: **مكروه**) הוא מושג בפיקה, ומשמעותו דבר שאינו רצוי, אינו מומלץ. משמעותו המילולית היא "שנוא".

"מכרוה" היא אחת מחמש הקטגוריות של המעשים בשריעה, שהם פרד, מוסתחב, מובאח, מכרוה, חראם. על פי פוסקי ההלכה האסלאמית, מעשה שנחשב "מכרוה" אינו מזכה בעונש את העושה אותו, אך מזכה בשכר רוחני את הנמנע ממנו.

דוגמאות למעשים שנכנסים לקטגוריה הזאת הם אכילת שום לפני כניסה למסגד, והגירושים. דוגמאות נוספות הן דיבור בעת עשיית וודוא, או דיבור לאחר התפילה היומית החמישית.

## ראו גם
* שריעה
* פיקה
* חראם
* מוסתחב
* מובאח
* פרד (אסלאם)

## הערות שוליים

קטגוריה:מושגים באסלאם
רצח עינב רוגל

**רצח עינב רוגל** התרחש בשער הגולן ב-29 ביוני 1991, כשבן זוגה גלעד שמן ירה בה למוות עקב רצונה להיפרד ממנו.

## אודות הרצח
בגיל 17 וחצי החלה עינב רוגל, בת קיבוץ שער הגולן, מערכת יחסים זוגית עם גלעד שמן, בן קיבוץ מעגן השכן, אז חייל בן 20 בשירות סדיר. במהלך שירותו הצבאי הואשם שמן בהרג בשוגג, לאחר שירה למוות בנערה פלסטינית בעזה במהלך האינתיפאדה הראשונה. הוא זוכה מחמת הספק.

במהלך תקופת יחסיהם, שנמשכה שנתיים, סבלה רוגל מגילויי אלימות משמן וביקשה להיפרד ממנו, אולם הוא לא הניח לה והטריד אותה ללא הפסק, עד שהתבקש לא להגיע לקיבוצה.

במוצאי שבת, בליל 29 ביוני 1991, הגיע שמן לשער הגולן והצליח להיכנס ליישוב מכניסה אחורית. הוא חדר לדירתה של רוגל וירה בה למוות בשנתה. גופתה התגלתה על ידי אמה למחרת בבוקר.

## ההליכים המשפטיים
בשנת 1993 הרשיע בית המשפט המחוזי בנצרת את שמן ברציחתה של רוגל וגזר עליו מאסר עולם. שמן הגיש ערעור לבית המשפט העליון, בטענה שבזמן ביצוע הרצח סבל מאי שפיות זמנית, ולכן יש להקל בעונשו.

בית המשפט העליון החזיר את הדיון לבית המשפט המחוזי, שם הוא נדון בפני השופטים יהודה אברמוביץ, גדעון גינת ומרדכי הס. גזר-הדין מיום 2.3.1998 נכתב על ידי השופט גדעון גינת בהסכמת הנשיא אברמוביץ והשופט הס. פסיקתם הייתה שיש להותיר את העונש על כנו.

בעקבות זאת ערער שמן פעם נוספת לבית המשפט העליון. פסק הדין, שנכתב על ידי השופטת טובה שטרסברג-כהן בהסכמת השופטים אילה פרוקצ'יה ואדמונד לוי, ניתן ביום 29.01.2002. בהחלטתם לדחות את הערעור כתבו השופטים:

## ריצוי המאסר
בשנת 2009 המליצה הוועדה לקציבת מאסרי עולם לנשיא המדינה שמעון פרס לקצוב את עונשו של שמן ל-30 שנות מאסר. משפחתה של רוגל ניהלה מאבק נוכח המלצה זו ואף הציגה מידע לפיו במהלך חופשה ממאסרו הכה שמן את בת הזוג שלו לעיני בנם המשותף. הנשיא החליט לבסוף לקצוב את עונשו ל-36 שנות מאסר.

בשנת 2019 הגיש שמן בקשה לוועדת השחרורים לשחרור מוקדם, אך הדיון בבקשה נדחה בשנה על מנת ששמן ישלים את הליך השיקום. ביוני 2020 נדחתה בקשתו לשחרור מוקדם. בשנת 2023 שוב הגיש בקשה לוועדת השחרורים לשחרור מוקדם. ב-18 בדצמבר 2023, החליטה ועדת שחרורים מיוחדת במקום מושבה בבית הסוהר צלמון, לקבל את בקשתו של שמן והורתה על שחרורו המוקדם. בתאריך 10 בינואר 2024 הפך בית המשפט המחוזי בנצרת את החלטת ועדת השחרורים המיוחדת, וקבע כי שמן ימשיך לרצות את מאסרו. בית המשפט קיבל את עמדתה של משפחתה של הנרצחת כי ראוי מבחינה מוסרית שירצה את כל תקופת מאסרו. הוא צפוי להשתחרר מהכלא לאחר ריצוי עונשו המלא בשנת 2027.

## בתרבות
בשנת 1998 הפיקה הבמאית נילי טל סרט תיעודי על הפרשה, בשם "עזה כמוות". בית המשפט המחוזי התיר לה, בהסכמת הצדדים, בפעם הראשונה מאז משפט אייכמן, לצלם בזמן אמת את המשפט.

בשנת 2022 יצא שיר לזכרה הנקרא "העיניים של עינב" שנכתב והולחן על ידי אלעד שודלר וביצעה אותו הזמרת סי היימן.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:1991 בישראל
רוגל, עינב
רוגל, עינב
קטגוריה:שער הגולן
רוגל, עינב
קטגוריה:בקעת הירדן: היסטוריה
האשם ספי א-דין

**האשם סַפי א-דין** (בערבית: **هاشم صفي الدين**, בתעתיק מדויק: **האשם צפי אלדין**; 3 במאי 1964 – 4 באוקטובר 2024) היה טרוריסט ואיש דת שיעי לבנוני, ששימש כראש המועצה המבצעת של חזבאללה מאז 2001, והחליף את חסן נסראללה בתור מזכ"ל חזבאללה בשבוע שלאחר חיסולו במהלך מלחמת חרבות ברזל, עד שחוסל גם הוא. א-דין הוכרז כמחבל עולמי שהוכרז באופן מיוחד על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית ובנוסף הוגדר כטרוריסט על ידי ערב הסעודית.

## חייו
ספי א-דין נולד ב-3 במאי 1964 בדיר קאנון א-נהר בדרום לבנון, למשפחה שיעית מכובדת. הוא היה בן דודו של חסן נסראללה מצד אמו. אחיו, עבדאללה ספי א-דין, הוא נציג חזבאללה באיראן. הוא למד לימודי תאולוגיה בנג'ף שבעיראק ובקום שבאיראן, ביחד עם בן-דודו נסראללה, עד שנקרא בחזרה ללבנון על ידי נסראללה בשנת 1994.

## בחזבאללה
בשנת 1995 קודם לחבר במועצת השורא, המועצה העליונה בחזבאללה. כמו כן מונה לראש מועצת הג'יהאד. ב-2001 נבחר באספה הכללית לראש המועצה המבצעת של הארגון, ומאז הוא עמד בראשה. המועצה המבצעת מפקחת על הפעילות הפוליטית, החברתית והחינוכית של חזבאללה. ספי א-דין היה אחד מששת אנשי הדת החברים במועצת א-שורא של חזבאללה. בנוסף, הוא נמנה עם תשעה מחברי המועצה המייעצת המחליטה, שהיא הגוף העליון בארגון.

ספי א-דין היה אחד משלושת המנהיגים העיקריים של הארגון לצד חסן נסראללה ונעים קאסם, אך נחשב שני רק לנסראללה. בשנת 2006 קודם על ידי איראן כיורשו וכממשיך דרכו של נסראללה לתפקיד מזכ"ל חזבאללה. באוקטובר 2008 נבחר לרשת את נסראללה כמזכ"ל חזבאללה באספה הכללית. מהלך מינויו כיורש ראוי לנסראללה נתמך בידי האיראנים. בשנת 2009 שוב נבחר למועצת השורא. הוא התמנה למפקד הצבאי של חזבאללה באזור דרום לבנון בנובמבר 2010.

בשנת 2018 הוא הוגדר כמחבל עולמי שהוכרז באופן מיוחד על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית.

ספי א-דין נחשב לאחד מבכירי הארגון הקרובים ביותר לחסן נסראללה, ולאחר הריגתו של נסראללה בתקיפה של חיל האוויר הישראלי ב-27 בספטמבר 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, התמנה לתפקיד המזכיר הכללי של חזבאללה. בחזבאללה הכחישו את הדיווחים על בחירתו לתפקיד, אך נעים קאסם הודה בנאום בפברואר 2025 שספי א-דין נבחר להיות מחליפו של נסראללה. זמן קצר לאחר מכן, ב-4 באוקטובר 2024, תקף חיל האוויר הישראלי את מקום המסתור של ספי א-דין במפקדת המודיעין של חזבאללה ברובע הדאחייה. ב-22 באוקטובר 2024 חולצה גופתו מההריסות, ודובר צה"ל אישר את הריגתו בתקיפה.

### הלוויה

ממוזער|ארונו של האשם ספי א-דין, 23 בפברואר 2025
ב-23 בפברואר 2025, האשם ספי א-דין נקבר בטקס רב משתתפים בכפר הולדתו, דיר קאנון א-נהר, באותה השעה שבה נקבר חסן נסראללה בבירות.

## חייו האישיים

היה נשוי לראדה פאקי, בתו של איש דת שיעי יוסוף פאקי. בשנת 2020 התחתן בנו של ספי א-דין, רידא, עם זיינב סולימאני, בתו של קאסם סולימאני, מפקד כוח קודס של משמרות המהפכה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילי חזבאללה
קטגוריה:טרוריסטים לבנונים
קטגוריה:אנשי דת מוסלמים שיעים
קטגוריה:מחבלים עולמיים שהוכרזו באופן מיוחד
קטגוריה:ראשי ארגוני טרור אסלאמי
קטגוריה:פעילי חזבאללה שנהרגו בידי ישראל במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:מבצע חיצי הצפון
קטגוריה:אישים שנהרגו בתקיפות אוויריות ישראליות
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1964
קטגוריה:לבנונים שנפטרו ב-2024
אתר קראסני בור

ממוזער| צו הוועד המנהל של מועצת הצירים העממיים של לנינגרד על הקמת "אתר הבדיקה הניסויי האדום קראסני בור", 1969.
ממוזער|שרפה באתר, 2008
ממוזער|שרפה באתר, 2014.
ממוזער|פסולת נוזלית באתר, 2015
ממוזער|מבנים אדמיניסטרטיביים וחדרי שירות, 2015.
**קרסני בור** (Полигон Красный Бор) היא מזבלה לאחסון פסולת רעילה תעשייתית ממפעלים בסנט פטרבורג ובמחוז לנינגרד, למעט פסולת רדיואקטיבית. זהו המפעל היחיד לפינוי פסולת תעשייתית מסוכנת בצפון מערב רוסיה. המזבלה ממוקמת במחוז המשנה טוסנו שבמחוז לנינגרד, בסמוך לכפר קרסני בור, ליד קולפינו וסנקט פטרבורג.

כשני מיליון טונות של פסולת רעילה נמצאים בשטח האתר, שנאספו במשך 50 שנה (מאז 1969) מכל רוסיה ואף מהמדינות הבלטיות. שטח הקבורה מיצה את שטחו המיועד ומהווה איום סביבתי על סנקט פטרבורג.

שריפות מתלקחות באופן קבוע במזבלה, מלוות בשחרור כימיקלים מסוכנים לאטמוספירה. נרשמו הפרשות של שפכים לא מטופלים מהאשפה ובגין הפרות שיטתיות של חוקים סביבתיים בסילוק ופינוי פסולת, השירות הפדרלי להגנת הסביבה קנס שוב ושוב את הארגון המנהל את האתר. בדצמבר 2019 האתר הועבר לידי הממשל הפדרלי ובשיתוף פעולה עם ממשלת מחוז לנינגרד בכוונתו לפעול לפינוי וניקוי האתר.

ב-10 באפריל 2019, אישר נשיא רוסיה ולדימיר פוטין את ההצעה להעביר את אתר קרסני בור למשרד משאבי הטבע של רוסיה כדי לפעול למיגור הנזקים הסביבתיים על חשבון כספי התקציב הפדרלי. בינואר 2020 השלימה עיריית סנקט פטרבורג את העברת המזבלה לבעלות פדרלית על מנת להפחית את הנטל על תקציב העיר הקשור לתחזוקת המתקן ולהמשיך בעבודות לצמצום השפעתו השלילית על הסביבה.

על פי צו של ממשלת הפדרציה הרוסית, החברה לניהול פסולת רדיואקטיבית של ממשלת הפדרציה הרובית, RosRAO (חלק מהתאגיד הממלכתי Rosatom), אחראית לטיפול בנזק הסביבתי שהצטבר במזבלה של קרסני בור.

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז לנינגרד
קטגוריה:תעשייה
קטגוריה:פסולת
קטגוריה:פינוי פסולת
מוחמד חג'אזי

**מוחמד חוסיין-זאדה חג'אזי** (בפרסית: **محمد حسین‌زاده حجازی**, בתעתיק מדויק: **מחמד חסין-זאדה חג'אזי**; 1956 – 18 באפריל 2021) היה מפקד צבאי איראני במשמרות המהפכה האסלאמית, ששימש כסגן מפקד כוח קודס.

## ביוגרפיה
מוחמד חג'אזי נולד בשנת 1956 באספהאן שבאיראן והיה בוגר אוניברסיטת טהראן. במאי 1979, זמן קצר לאחר המהפכה האסלאמית, הצטרף לשורות משמרות המהפכה האסלאמית. במהלך קריירה ארוכה מילא שורה של תפקידי מפתח ביטחוניים, ובהם מפקד הבסיג' כוח המתנדבים של משמרות המהפכה), ויועץ לענייני מודיעין וביטחון של המנהיג העליון, עלי ח'אמנאי. ב-20 בינואר 2020, בעקבות חיסולו של קאסם סולימאני, מונה חג'אזי לסגן מפקד כוח קודס בצו ישיר של ח'אמנאי. הוא כיהן בתפקיד זה עד למותו מהתקף לב ב-18 באפריל 2021. 

## מעורבות בפעילות בינלאומית ודיכוי פנימי
שמו של חג'אזי נקשר למספר אירועים ביטחוניים ופוליטיים משמעותיים. על פי נתוני הוועד היהודי-האמריקאי, חג'אזי השתתף באוגוסט 1993 בישיבה מצומצמת שבה תוכנן הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה. בישיבה זו נכחו לפי הדיווח גם עלי ח'אמנאי, הנשיא אכבר האשמי רפסנג'אני, שר המודיעין עלי פלאחיאן ושר החוץ עלי אכבר ולאיתי. 

בזירה הפנימית, כיהן חג'אזי בשנת 2008 כסגן מפקד משמרות המהפכה וכמפקד בסיס "ת'אראללה" בטהראן. יחידות הבסיס שתחת פיקודו מילאו תפקיד מרכזי בדיכוי "המחאה הירוקה", המחאה שפרצה בעקבות הבחירות לנשיאות באיראן ב-2009. 

בשנת 2019 חשף צה"ל את מעורבותו של חג'אזי בפרויקט דיוק הטילים של ארגון "חזבאללה" בלבנון. במסגרת קמפיין תקשורתי, פורסמו פרטיו לצד קצינים בכירים נוספים במשמרות המהפכה, תוך פירוט חלקו בקידום טכנולוגיות טילים מתקדמות עבור גרורותיה של איראן במזרח התיכון.
## קישורים חיצוניים

* שמעון שפירא ומיכאל סגל, מי אתה מוחמד חג’אזי – סגן המפקד החדש של כוח אל קודס?, המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, 22 ינואר 2020

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי משמרות המהפכה האסלאמית
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1956
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-2021
קטגוריה:מבצע עם כלביא
קטגוריה:מבצע שאגת הארי
Life Support

***Life Support*** (בעברית: "**תמיכת חיים**") הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדיסון ביר. האלבום יצא לאור ב-26 בפברואר 2021, על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים.

## סינגלים
"Good in Goodbye", יצא כסינגל המוביל של האלבום ב-31 בינואר 2020. הוא הגיע למקום 15 במצעד האיגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי ויצא לרדיו הלהיטים העכשווי באיטליה ב-3 באפריל 2020. השיר קיבל וידאו קליפ שליווה את יציאת השיר. "Selfish", יצא כסינגל השני של האלבום ב-14 בפברואר 2020. הוא הגיע למקום 19 במצעד הסינגלים במצעד השירים מתחת להוט 100 וכן נכנס למצעדים רשמיים בקנדה, אירלנד ובריטניה. זה השפיע על רדיו הלהיטים העכשווי בארצות הברית ב-19 במאי 2020. השיר קיבל גם קליפ שביימה ביר עצמה. "Baby", יצא כסינגל השלישי של האלבום ב-21 באוגוסט 2020, יחד עם וידאו קליפ. "Boyshit", יצא כסינגל הרביעי מהאלבום ב-11 בדצמבר 2020. וידאו קליפ של השיר יצא ב-22 בינואר 2021.

### סינגלים שיווקים
* "Stained Glass" - יצא לאור ב-3 באפריל 2020, כסינגל שיווקי הראשון מתוך האלבום. עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-20 במצעד האיגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2021
קטגוריה:אלבומי מדיסון ביר
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת אפיק רקורדס
גביע המדינה בכדורגל נשים 2002/2003

**[[גביע המדינה בכדורגל נשים]]** לעונת **2002/2003** הייתה התחרות ה-5 מאז היווסדה. משחקי התחרות החלו ב-2 בדצמבר 2002 ומשחק הגמר נערך ב-27 במאי 2003 והסתיים בניצחון של מכבי חולון על מכבי חיפה בדרך לזכייה ראשונה בתואר.

מתוך 12 קבוצות ששיחקו בעונה זו בליגת כדורגל נשים נרשמו לגביע 11 קבוצות.

לפי תקנון התחרות, בעונה זו נערכו 4 סיבובים כשבסיבוב הראשון השתתפו 6 קבוצות ו-5 האחרות התחילו מהשלב הבא שהיה גם רבע הגמר.

## שמינית הגמר
הסיבוב הראשון בתחרות נערך ב-2 בדצמבר 2002 והיה למעשה שמינית הגמר. 6 מתוך 11 הקבוצות שנרשמו לתחרות הוגרלו לקחת בו חלק.

## רבע הגמר
אל 3 המנצחות מהסיבוב הראשון הצטרפו 5 קבוצות שהוגרלו להתחיל בשלב זה. המשחקים נערכו ב-3 בפברואר 2003 פרט למשחק בין אס"א ת"א למכבי חולון שנערך ב-1 במאי.

## חצי הגמר
המשחקים נערכו ב-14 במאי 2003.

## הגמר

## ראו גם
* עונת 2002/2003 בליגת כדורגל נשים

## קישורים חיצוניים
* גביע המדינה לנשים 2003, דף מארכיון האינטרנט - במקור מ-geocities.
* 
* גביע המדינה בכדורגל לנשים  02/03, גמר: מכבי חולון - מכבי חיפה 2:3, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 27 במאי 2003
* 

קטגוריה:2002 בישראל: כדורגל
קטגוריה:2003 בישראל: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2002
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2003
קטגוריה:גביע המדינה בכדורגל נשים
החוסמים המובילים בתולדות ה-NBA

[שמאל|ממוזער|220px|[האקים אולאג'ואן, החוסם המוביל בתולדות ה-NBA]]
רשימה זו מציגה את 30 שחקני ליגת ה-NBA אשר ביצעו את מספר החסימות הרב ביותר בליגה, מאז החלה לעקוב אחר חסימות כנתון סטטיסטי בעונת . הנתונים מתייחסים לעונה הסדירה בלבד, כמקובל בליגת ה-NBA אשר מפרידה בין נתונים סטטיסטיים של העונה הסדירה לבין אלו של פלייאוף ה-NBA.

החוסם המוביל בתולדות ה-NBA הוא האקים אולאג'ואן, אשר לאורך 18 עונותיו בליגה חסם 3,830 פעמים בסך הכול. מאז תחילת רישום החסימות ב-NBA, החזיקו בתואר "החוסם המוביל" שלושה שחקנים שונים: אלמור סמית' (1973–1976), כרים עבדול-ג'באר (1976–1995) ואולאג'ואן (מאז שנת 1995).

## רשימת 30 החוסמים המובילים
[שמאל|ממוזער|200px|[דיקמבה מוטומבו, ניצב במקום השני ברשימה]]
[שמאל|ממוזער|200px|[כרים עבדול-ג'באר, ניצב במקום השלישי ברשימה]]
[שמאל|ממוזער|200px|[מארק איטון, ניצב במקום הרביעי ברשימה]]
[שמאל|ממוזער|200px|[טים דאנקן, ניצב במקום החמישי ברשימה]]
[שמאל|ממוזער|200px|[דייוויד רובינסון, ניצב במקום השישי ברשימה]]
[שמאל|ממוזער|200px|[שאקיל אוניל, ניצב במקום השמיני ברשימה]]

*הנתונים מעודכנים לסוף עונת :

## קישורים חיצוניים
*רשימת החוסמים המובילים בליגות ה-NBA וה-ABA, באתר basketball-reference.com

קטגוריה:רשימות בנושא ספורט
קטגוריה:NBA
ג'וואד ע'פארי

חאג' **ג'וואד ע'פארי** (בפרסית: **جواد غفاری**), המוכר גם בשם **[[סייד]] ג'וואד**, הוא גנרל איראני, בעבר פיקד על גיס סוריה-לבנון (גיס 18000) של כוח קודס במשמרות המהפכה האסלאמית ועל יחידה 4000 למבצעים מיוחדים של משמרות המהפכה, שימש כמפקד גדוד 18700 של הכוחות האיראנים בסוריה והוביל את מאמצי ההתבססות באזור. בסיוע סגנו, אבו באע'ר הוא היה אחראי על גיוס ואימון אנשי מליציות שיעיות בשירות הכוחות האיראנים.

על פי מקורות מסוימים, שמו המקורי הוא אחמד מדני.

ע'פארי, הידוע גם בכינויו "הקצב של חלב", עבר לסוריה באמצע שנת 2014 והגיע להכרה במהלך קרבות חלב ובזכות המצור עליה.

ע'פארי, מבוגרי מלחמת איראן-עיראק, היה מצוי תחת פיקודו הישיר של מפקד כוח קודס, קאסם סלימאני, עד שזה חוסל, והוא הופקד האחראי לניסיון פיגוע הרחפנים ב-24 באוגוסט 2019.

## לקריאה נוספת
* ג'ואד ע'פארי – "הקצב מחלב" – ארכיטקט בניין הכוח האיראני בסוריה, מיכאל סגל, המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, 3 ספטמבר 2019
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי משמרות המהפכה האסלאמית
אופל סופר

**אופל סופר** (נולדה ב-20 במאי 1997) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כקשרית בקבוצת מ.ס. קריית גת בליגת העל בכדורגל נשים וכן בנבחרת ישראל.

## ביוגרפיה
סופר נולדה באבן יהודה למשפחה דתית. למדה בבית הספר היסודי הדתי בקדימה ולאחר מכן בחטיבת ביניים לבנות, ובבית הספר התיכון "אמית רננים" ברעננה. מגיל צעיר מאוד נכח הכדורגל בביתה – אביה שיחק בעברו בקבוצת הנוער של מכבי נתניה ואחיה משחק בקבוצת ספורטינג תל אביבליגה ב'.

שירתה בצה"ל כספורטאית מצטיינת בחיל המודיעין.

## קריירה מקצועית
### מועדונים
סופר הצטרפה לקבוצת הנערות של הפועל רעננה בשנת 2010 כשהיא בת 13, ולאחר עונה אחת עברה לשחק בקבוצת הפועל עירוני פתח תקווה לשתי עונות (2011/12, 2012/13), בשתיהן זכתה עם הקבוצה באליפות המדינה וגביע המדינה לנערות.

בשנת 2013 התקבלה סופר לאקדמיה לכדורגל בנות במכון וינגייט, שם התאמנה במשך שנתיים שבסופן שיחקה במדי נבחרת ישראל עד גיל 19 באליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 שהתקיימה בישראל. לאחר האליפות חזרה לשחק בשורות הפועל עירוני פתח תקווה לשנתיים נוספות.

לקראת עונת 2017/2018 עברה לקבוצת מ.כ רמת השרון, עמה זכתה בסיום העונה בגביע המדינה שהיה לתואר הראשון בקריירה שלה. בסיום עונה זו עברה לשחק באס"א תל אביב וזכתה יחד עם הקבוצה בדאבל בעונת 2018/19.

לאחר ארבע עונות במדי אס"א תל אביב, בעונת 2022/23 עברה סופר לשחק במ.ס. קריית גת, עמה זכתה בשתי אליפויות, גביע המדינה, וגביע אתנה במהלך שתי עונות.

בקיץ 2024 חתמה במדי סגנית האלופה דאז, הפועל קטמון ירושלים. במהלך עונת 2024/25 צברה סופר 24 הופעות, שער ו-5 בישולים בליגת העל, 3 הופעות בגביע, ו-5 הופעות בגביע אתנה.

בקיץ 2025 חזרה סופר למ.ס. קריית גת.

### נבחרת ישראל
משנת 2013 סופר היא חלק מסגל נבחרות ישראל לנערות. היא צברה 9 הופעות בנבחרת ישראל עד גיל 17 ו-13 הופעות בנבחרת ישראל עד גיל 19 במהלכן הבקיעה שער אחד. השתתפה עם הנבחרת באליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 בשנת 2015 ובשנת 2016. במהלך האליפות של שנת 2016 השתתפה בסרט התיעודי "אמיצות" של הבמאים כרמית שלומי ואיתי מאיר שסיקר את השתתפות הנבחרת באליפות והוקרן בפסטיבל דוקאביב באותה שנה.

בשנת 2016 זומנה לסגל הנבחרת הבוגרת. את הופעת הבכורה ערכה ב-13 במרץ נגד נבחרת ליטא. נכון ליוני 2024, לזכות סופר 16 הופעות בנבחרת הבוגרת.

בשנת 2018 ייצגה את ישראל במדי נבחרת האוניברסיטאות באליפות העולם בכדורגל אולמות שנערכה בקזחסטן.

## תארים
### מ.כ רמת השרון
* גביע המדינה: 2017/2018

### אס"א תל אביב
* אליפות המדינה: 2018/2019
* גביע המדינה: 2018/2019
### מ.ס. קריית גת
* אליפות המדינה: 2022/23, 2023/24
* גביע המדינה: 2023/24
* גביע אתנה: 2022/23

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל באתר אופ"א
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלניות ישראליות
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשריות כדורגל ישראליות
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלניות הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלניות מ.כ. רמת השרון
קטגוריה:כדורגלניות אס"א תל אביב
קטגוריה:כדורגלניות הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1997
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997
קטגוריה:כדורגלניות הפועל קטמון ירושלים