open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
וילה בורגזה

[ממוזער|250px|וילה בורגזה: מקדש [אסקלפיוס שנבנה במאה ה-19 בהשפעת האגם בסטורהד      בוילטשייר שבאנגליה]]
[ממוזער|שמאל|250px|ציור וילה מדיצ'י והגנים מעשה ידי [דייגו ולסקס]]
**וילה בורגזה** (באיטלקית: **Villa Borghese**) היא גן בסגנון אנגלי המצוי ברומא שבאיטליה. בגן מצויים מספר מבנים המשמשים כיום כמוזיאונים, והוא הגן הציבורי השני בגודלו ברומא (אחרי וילה דוריה פמפילי).

## הקמת הגן
בשנת 1605 החשמן שיפיונה בורגזה , אחיינו של האפיפיור פאולוס החמישי והמממן של הפסל ברניני החליט להפוך כרם נרחב שהיה בבעלותו לגן הפרטי המפואר ביותר שנבנה ברומא מאז תקופת האימפריה הרומית. הכרם היה ממוקם במקום בו עמדו בעבר גני לוקולוס – גנים מתקופת שלהי הרפובליקה הרומית.

הגנים נבנו בסגנון צרפתי פורמלי ונבנו בהם מספר מבנים ששימשו את הקרדינל לצורכי אירוח. בסוף המאה ה־19 שונה מבנה הגנים והם הפכו לסגנון האנגלי הפחות פורמלי.

בשנת 1903 נרכשו הגנים על מבניהם על ידי העיר רומא, והפכו לשטח ציבורי.

במרכז הפארק נמצאת **[[גלריה בורגזה|וילה בורגזה פינצ'אנה]]** שנבנתה על ידי האדריכל פלמיניו פונציו על פי תוכניות של שיפיונה בורגזה עצמו.

וילה נוספת הנמצאת בגנים היא וילה ג'וליה שנבנתה בין השנים 1551–1555 כבית קיץ עבור האפיפיור יוליוס השלישי. כיום משמש המבנה כמוזיאון האטרוסקי. בגנים נמצאת גם וילה מדיצ'י בה נמצאת האקדמיה הצרפתית ברומא, ובקרבתה ה"פורטצואולה" (**Fortezzuola**) – גן פסלים גותי המכיל את פסליו של פייטרו קנוניקה.

וילות נוספות שנבנו ברחבי הגנים נבנו עבור התערוכה העולמית שנערכה ברומא בשנת 1911, ובהם מבנה "הגלריה הלאומית לאומנות מודרנית", המציגה יצירות אומנים איטלקיים מהמאה ה־20.

אחד המבנים הידועים שנבנו בפארק הוא הביתן האנגלי שנבנה עבור התערוכה של 1911, ותוכנן על ידי האדריכל סר אדווין לוטיינס, המשמש כיום משכנה של האקדמיה הבריטית ברומא.

בפארק מצויים גם גן חיות ומוזיאון זואולוגי.

## גלריית תמונות

VillaBorgheseWaterClock.jpg|שעון המים


## קישורים חיצוניים

* 
* וילה בורגזה - ההיסטוריה של הגנים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומא: גנים
קטגוריה:רומא: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:בית בורגזה
בורגזה
רודי בוטום

**רודי בוטום** (באנגלית: **Roswell Christopher Bottum III**; נולד ב-1 ביולי 1963) הוא מוזיקאי אמריקאי, ממקימי להקת הרוק פיית' נו מור.

## חייו
רודי בוטום נולד בלוס אנג'לס. בגיל צעיר החל ללמוד לנגן על פסנתר. בגיל 18 עבר לסן פרנסיסקו ובגיל 20 עזר בהקמת פיית' נו מור. שימש כקלידן עד לפירוק הלהקה בשנת 1998.

בשנת 1994 ניגן עם הרכב צד בשם "אימפרייל טין". בוטום נחשב להומוסקסואל הראשון במטאל כאשר יצא מהארון בשנת 1993 והיה למודל לאלפי צעירים שלא ראו עצמם משתלבים בנוף הקוויר.

השיר הידוע של פיית' נו מור מהאלבום Angel Dust שנקרא "Be Aggressive" (היֵה אגרסיבי) שכתב בוטום, ובו הוא מספר על אהבתו למין אוראלי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:פיית' נו מור
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
עמך

**עמך** הוא מרכז ישראלי לתמיכה נפשית וחברתית בניצולי השואה ובני משפחותיהם, כולל בני הדור השני והשלישי. המרכז, שהוא עמותה, נוסד בשנת 1987 על ידי ניצולי השואה כמרכז קטן לסיוע עצמי. בין המקימים היו מנפרד קלפטר, ד"ר נתן דורסט ופרופ' חיים דסברג. כיום פזורים המרכזים של עמותת "עמך" ברוב ישראל, מהסניף הצפוני ביותר בנהריה, דרך המרכז וירושלים ועד לסניף הדרומי ביותר הממוקם בבאר שבע.
 
"עמך" מציעה מגוון רחב של שירותים ופעילויות ייחודיות להתמודדות עם הצרכים הנפשיים והחברתיים של ניצולי השואה ובני משפחותיהם.

מקור שם העמותה הוא במילת הקוד **עמך** שסייעה ליהודים נרדפים לזהות את בני עמם בזמן השואה.

יושב ראש "עמך" (מאז 2007) הוא עו"ד אריה ברנע - איש חינוך וחוקר השואה, לשעבר מנהל התיכון האזורי בבאר טוביה.
מנכ"ל העמותה הוא אייל גלובוס. המנהל הקליני הוא הפסיכיאטר ד"ר מרטין אורבך.

בנוסף להיותה עמותה הפועלת למען ניצולי שואה, מציעה העמותה סיוע וטיפול נפשי בשלל תחומים בהשתתפות הקופה או באופן עצמאי לפונים מכלל האוכלוסייה.

## ראו גם
*עמותת אלה

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תמיכה בניצולי השואה ושיקומם
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ישראל: ארגוני קשישים
בכחוס החולה

**בכחוס החולה** (באיטלקית: **Bacchino Malato**) הוא ציור שמן מסוג דיוקן עצמי של הצייר קאראווג'ו שצויר בין השנים 1592–1593. הדיוקן מוצג כיום בגלריה בורגזה שברומא ומכונה גם **דיוקן עצמי כבכחוס** (האל הרומי האחראי בין השאר על היין והגפן).

הציור צויר על ידי קאראווג'ו בשנותיו הראשונות לאחר הגעתו לרומא ממילאנו - בשנת 1592. באותה תקופה היה קאראווג'ו חולה מאוד, והיה מאושפז למעלה מחצי שנה בבית החולים סנטה מריה דלה קונסולאציונה, שם צייר קאראווג'ו מספר ציורים שלא נשמרו.

הדוגמן בציור הוא ידידו הטוב של קאראווג'יו - מריו מיניטי.

יצירה זו הגיעה לאוסף של ג'וזפה צֶ'זרי ונרכשה על ידי אספן האמנות הקרדינל שיפיונה בורגזה בשנת 1607 יחד עם **[[נער מקלף פרי (קאראווג'ו)|נער מקלף פרי]]** ו**[[נער עם סל פירות (קאראווג'ו)|נער עם סל פירות]]**.

ציור אוטוביוגרפי זה שימש את קאראווג'ו כפרסומת, המציגה את יכולתו לצייר הן טבע דומם, הן דיוקנאות והן ציורים של דמויות מיתולוגיות. זווית הראש של הדמות - 3/4 ממנה מופנה לצופה - אופיינית לציור מתקופת הרנסאנס, אולם ייחודה של התמונה בזווית הראש ובעווית בה היוצרת הרגשה של סבל.

ציור זה מושווה לרוב ל"נער עם סל פירות" בו מצבם של הפירות טוב יותר - דבר המעיד על מצבו הפיזי, הנפשי והכלכלי הטוב יותר של קאראווג'ו בעת ציירו את המאוחר מבין הציורים. ציור זה מזכיר גם את הנער ב"נער הננשך על ידי לטאה".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קאראווג'ו
קטגוריה:דיוקנאות עצמיים
קטגוריה:דיוקנאות גברים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:גלריה בורגזה: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
נער עם סל פירות (קאראווג'ו)

**נער עם סל פירות** (באיטלקית: **Fanciullo con canestro di frutta**) הוא ציור משנת 1593 לערך, של אמן הבארוק האיטלקי קאראווג'ו, המוצג כיום בגלריה בורגזה שברומא.

היצירה צוירה זמן קצר לאחר הגעתו של קאראווג'ו לרומא ממילאנו. הדוגמן שדגמן עבורו היה ידידו הטוב, הצייר הסיציליאני מריו מיניטי, שהיה באותה עת בן 16. ציור זה, שהיה חלק מאוספו של ג'וזפה צ'זרי, נרכש על ידי הקרדינל שיפיונה בורגזה בשנת 1607.

המועד המדויק של ציור התמונה אינו ידוע, אולם המומחים סבורים שהיצירה קדמה לציורים נוספים בהם מופיע מיניטי, כגון "מגדת העתידות", ו"המרמים במשחק הקלפים". אלה האחרונים צוירו בשנת 1594.

היצירה היא יצירה גנרית, שנועדה להראות את יכולתו של האמן להציג מרקמים וצבעים שונים - החל מעורו של הנער וקליפת האפרסק, דרך בדי הגלימה ועד לנצרי הסלסלה.

הצל ברקע התמונה הוא כנראה צלו של קאראווג'ו עצמו, ושל בד הציור. הפירות צוירו בצורה יוצאת דופן באיכותה, ובסלסלה סוגי פירות רבים על מנת להראות את יכולות האמן. ניתן לראות בסל אפרסק בשל, ארבעה אשכולות ענבים (שנים שחורים, אחד אדום, ואחד "לבן"), רימון פרוס, ארבע תאנים - שתים שחורות ושתים ירוקות, שלושה תפוחים בשלים - שנים אדומים ואחד צהוב, ושני ענפים עם אגסים.
עלי הפירות מעידים על מחלות שונות של עצי פרי - והדבר מדגים את יכולתו של קאראווג'ו לצייר בצורה ריאליסטית את האובייקט מולו, מבלי לייפות אותו ולהפכו לאידיאלי.

היצירה ייחודית גם במיניות המופגנת של מיניטי - כתפיו החשופות ותנוחת הצוואר מאפיינים ציורים נשיים בתקופת הבארוק ולא ציורים של גברים.

## קישורים חיצוניים

*מאמרו של פרופסור ג'ולס ג'ניק על הפירות בציוריו של קאראוואג'ו.

קטגוריה:קאראווג'ו
קטגוריה:ציור של תקופת הבארוק
קטגוריה:גלריה בורגזה: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:ציורי פירות
רכבת הצ'ו צ'ו של היימליך

ממוזער|300px|הרכבת של היימליך
**רכבת הצ'ו צ'ו של היימליך** (באנגלית: **Heimlich's Chew Chew Train**) היא רכבת שעשוע איטית בארץ החרקים שבפארק השעשועים ההרפתקה הקליפורנית של דיסני באתר הנופש דיסנילנד שבקליפורניה.

## תיאור המתקן
הרכבת בנויה בצורת דמותו של הזחל היימליך, המדבר במבטא גרמני. דמות זו, הלקוחה מהסרט "באג לייף" ידועה בכך שהיא נוהגת לאכול הכל, ובמהלך הנסיעה במתקן עוברת הרכבת דרך מזון בממדים מתאימים (כפי שהוא נראה לחרק) - כך עוברים המבקרים דרך פופ קורן ענקי, קרקרים ענקיים, גזר ואבטיח. היימליך מסביר למבקרים (באמצעות רמקולים המוסווים לאורך הנסיעה במתקן) מדוע הוא אוהב ממתקים ושונא ירקות.

המתקן משתמש גם בריחות, והמבקרים מריחים את הממתקים בעוברם לידם.

## נתוני המתקן
* **פתיחה:** 7 באוקטובר 2002
* **מתכנן:** וולט דיסני אימג'ינירינג
* **סרט נושא:** קשה להיות חרק
* **מספר רכבות:** 2
** **תמה עיקרית:** הגוף של היימליך
* **משך הנסיעה במתקן:** 1:30
* **סוג המתקן:** רכבת איטית

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:דיסנילנד
קטגוריה:ההרפתקה הקליפורנית של דיסני
ג'ורג'ו פרלסקה

[ממוזער|שמו של פרלסקה מונצח על לוח זיכרון ל[ראול ולנברג ולמצילי יהודים נוספים, בחצר בית הכנסת הגדול של בודפשט]]
**ג'ורג'ו פרלסקה** (באיטלקית: **Giorgio Perlasca**; 31 בינואר 1910 – 15 באוגוסט 1992), היה חסיד אומות העולם איטלקי שסייע ללאסלו סמושי בעבודתו בשגרירות הספרדית אשר התחזה למיופה הכוח של ספרד בהונגריה בחורף 1944, ובכך סייע לסמושי בהצלת חייהם של אלפי יהודים מגרמניה הנאצית והשואה.

## ילדות
פרלסקה נולד בקומו וגדל במזרה די פאדובה, שבמחוז ונטו. במהלך שנות ה-20 הוא הפך לתומך בפשיזם, ולחם במזרח אפריקה במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה ובמלחמת האזרחים בספרד, וכהכרת תודה הוא קיבל מפרנסיסקו פרנקו רישיון מעבר לשגרירויות הספרדיות. בהדרגה הוא התאכזב מהפאשיזם - במיוחד לאור הברית בין איטליה לגרמניה הנאצית, ובעקבותיה החלת החוקים האנטישמיים ב-1938.

## מלחמת העולם השנייה
במהלך מלחמת העולם השנייה, פרלסקה עבד ברכישת אספקה לצבא איטליה בחבל הבלקן. כאשר הנאצים כבשו את הונגריה ב-1944, במקום להסתלק יחד עם יתר הצוות הדיפלומטי (איטליה באותה עת נכנעה לבעלות הברית), הוא נמלט לשגרירות הספרדית בבודפשט, ומיד הפך לאזרח ספרדי תחת השם חורחה פרלסקה, בשל מעמדו כתומך במהפכה שהתחוללה במלחמת האזרחים בספרד. הוא עבד יחד עם הדיפלומט הספרדי אנחל סאנס בריס, ודיפלומטים אחרים ממדינות נייטרליות למען הברחת יהודים מהונגריה.

כשסאנס בריס סולק מהונגריה לשווייץ בנובמבר 1944, ממשלת הונגריה הורתה לפנות את מבנה השגרירות הספרדית ומבנים אקסטרה-טריטוריאליים נוספים בהם יהודים מצאו מפלט. פרלסקה מיד מסר הצהרת שקר, כי סאנס בריס נסע לשווייץ לביקור קצר, ומלבד זאת הוא מינה ממלא מקום במקומו.

במשך החורף, פרלסקה פעל לשם החבאתם, הגנתם, והאכלתם של אלפי יהודים בבודפשט, וכן ניסה להשיג להם אישורי מעבר בטוחים, על בסיס החוק הספרדי המעניק אזרחות ליהודים ממוצא ספרדי.

## הכרה בפועלו
מיד לאחר המלחמה שב פרלסקה לאיטליה וחי בצניעות לאחר שהשקיע כמעט את כל רכושו בתשלומי שוחד לבכירים גרמניים והונגריים בבודפשט. הוא התגלה בתחילת שנות ה-90 על ידי העיתונאי האיטלקי אנריקו דאליו (Enrico Deaglio). בתחילה סירב להתראיין בטענה שאין שום דבר מיוחד במעשיו וכי "כל אדם הגון היה נוהג כך". דאליו פרסם את סיפורו של פרלסקה בספר שיצא בשנת 1991 תחת הכותרת "La Banalità del Bene: Storia di Giorgio Perlasca" ("הבנאליות של הטוב: סיפורו של ג'ורג'ו פרלסקה". כותרת הספר היא פרפרזה על שם ספרה הידוע של חנה ארנדט "אייכמן בירושלים: דוח על הבנאליות של הרוע"). הספר היווה מקור השראה לסרט איטלקי "Perlasca, Un Eroe Italiano" ("פרלסקה, גיבור איטלקי").

ג'ורג'ו פרלסקה נפטר מהתקף לב ב־1992, וקיבל אות כבוד מממשלות איטליה, הונגריה וספרד. בישראל, העניק לו יד ושם את התואר חסיד אומות העולם. ב־1998 הנפיק השרות הבולאי בישראל, בשיתוף יד ושם, בול ליום הזיכרון לשואה ולגבורה, הנושא את דיוקנותיהם של חמישה דיפלומטים חסידי אומות העולם, ביניהם פרלסקה.

בשנת 2010, השרות הבולאי באיטליה הנפיק בול עם דיוקנו של ג'ורג'ו פרלסקה.
ממוזער|העץ שניטע ביד ושם לכבוד פרלסקה

היה נשוי עם ילדים ונכדים.

## קישורים חיצוניים

* [על ג'ורג'ו פרלסקה ב[יד ושם]]
* בול "דיפלומטים חסידי אומות העולם" באתר "התאחדות בולאי ישראל".
* ג'ורג'ו פרלסקה - פעילותו להצלת יהודים בתקופת השואה, באתר יד ושם 

קטגוריה:איטלקים חסידי אומות העולם
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:זוכי פרס ראול ולנברג
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1910
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1992
לואיס גרסיה

**לואיס חאבייר גרסיה סאנס** (בספרדית: **Luis Javier García Sanz**; נולד ב-24 ביוני 1978 בבדלונה ) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.

## קריירה
גרסיה התחיל את דרכו בתור שחקן בברצלונה, בה גדל. לאחר מכן עבר לריאל ואיאדוליד, ממנה הושאל לקבוצת דפורטיבו טולדו, לאחר מכן לטנריפה (שם התאמן תחת רפאל בניטס) – איתה עלה לליגה העליונה בספרד, ואז חזר לוויאדוליד. לאחר מכן, עבר לאתלטיקו מדריד וכעבור שנה חזר לקבוצת נעוריו – ברצלונה.

בשנת 2004 עבר לואיס גרסיה לליברפול – להתאמן תחת שרביטו של בניטס בפעם השנייה בקריירה. העונה הראשונה שלו בליברפול הייתה מוצלחת, ובעזרת השערים שלו בטורניר ליגת האלופות, זכתה ליברפול בגביע זה בפעם החמישית בתולדותיה. לאורך הטורניר הוא הבקיע שער נגד יובנטוס בוולה מ-30 מטרים לחיבור. בנוסף, הבקיע גרסיה את השער שהעלה את ליברפול לגמר – במשחק הגומלין מול צ'לסי. בעונה הראשונה שלו באנפילד הוא הבקיע 13 שערים וסיים כמלך השערים יחד עם סטיבן ג'רארד – קפטן הקבוצה. בעונתו השנייה בליברפול הוא הבקיע 11 שערים.

לאחר שעזב את ליברפול חזר לאתלטיקו מדריד, ולאחר מכן שיחק גם בראסינג סנטנדר. בשנת 2010 עבר לפנאתינאיקוס היוונית, וכעבור שנה עבר לשחק בליגת העל המקסיקנית. בשנת 2013 פרש ממשחק פעיל.

בספטמבר 2014 חזר גרסיה מפרישה וחתם בקבוצת אתלטיקו קולקטה מליגת ה-ISL ההודית עמה זכה באליפות הליגה. בתום העונה פרש ממשחק פעיל. ב-16 בינואר 2016 חזר לשחק כדורגל כשאר חתם בסנטרל קואסט מארינרס מליגת העל האוסטרלית.

לואיס גרסיה שיחק גם בנבחרת ספרד, כולל במשחקי מונדיאל 2006, ובסך הכל לזכותו 20 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש ארבעה שערים.

## חיים אישיים
גרסיה וכוכבי כדורגל נוספים שפרשו ממשחק פעיל חתמו בשנת 2018 על חוזה פרסומי עם חברת MyHeritage שבמסגרתו נדגמו ומופה הדנ"א שלהם לצורך הרחבת החשיפה של הציבור הכללי לגנטיקה ושירותי החברה.
לפי תוצאות הבדיקה שלו גרסיה הוא 84.7% איברי, 11.3% יהודי-ספרדי ו-4% ממקור של עמי האי הבריטי, את תוצאת הבדיקה שלו פרסם עם חולצה שעל גבה נכתב במקום מספר השחקן כי הוא "11.3% יהודי-ספרדי", כשהוא עצמו מביע כי "לא היה לו מושג מעולם שהוא ממוצא יהודי".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קטלאנים
קטגוריה:כדורגלנים קטלאנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני טנריפה
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני ראסינג סנטנדר
קטגוריה:כדורגלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורגלני פואבלה
קטגוריה:כדורגלני אוניברסידד נסיונל
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו קולקטה
קטגוריה:כדורגלני סנטרל קואסט מארינרס
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:צאצאי אנוסים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1978
גאורגה חאג'י

**גאורגה חאג'י** (ברומנית: ; נולד ב-5 בפברואר 1965 בסצ'לה, מחוז קונסטנצה, רומניה) הוא כדורגלן עבר רומני ומאמן כדורגל המאמן את קבוצת פארול קונסטנצה מליגת העל הרומנית. הוא בן למשפחה של ארומנים והוא פעיל בחיי קהילות הארומנים ברומניה.

חאג'י הוא מלך השערים של נבחרת רומניה בכדורגל, והוא נחשב בעיני רבים ככדורגלן הרומני הטוב אי פעם; כמו גם כאחד הקשרים ההתקפיים הטובים ביותר בדורו.

## קריירת מועדונים

## נבחרת רומניה
עד אוגוסט 1983 חאג'י שיחק במסגרת הנבחרת עד גיל 16, ארבעה משחקים, במסגרת הנבחרת עד גיל 17, 13 משחקים והבקעה אחת ובמסגרת הנבחרת עד גיל 18, 32 משחקים ותשעה שערים. ב-10 באוגוסט 1983 הופיע במסגרת הנבחרת הבוגרת במשחק ידידותי, באוסלו, נורווגיה.

ב-16 באוקטובר 1985 נבחר לתפקיד קפטן נבחרת רומניה במשחק נגד צפון אירלנד בשלבים המוקדמים של גביע העולם בכדורגל. בהמשך שימש חאג'י כקפטן נבחרת רומניה ב-65 משחקים, משחקו האחרון היה הפסד 0:2 לאיטליה ברבע גמר יורו 2000, כשקיבל כרטיס אדום על התחזות ברחבה. עד פרישתו מהנבחרת הלאומית ב-24 באפריל 2001. במהלך 19 שנות פעילותו בנבחרת לקח חלק בשני טורנירים של גמר הגביע העולמי, בשנת 1994 בארצות הברית ובשנת 1998 בצרפת.

בנובמבר 2003, במסגרת פרסי היובל של אופ"א, נבחר חאג'י לכדורגלן הזהב של רומניה. בשנת 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.

## קריירת אימון

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:קשרי כדורגל רומנים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני סטיאווה בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני ברשה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:מאמני כדורגל רומנים
קטגוריה:מאמני סטיאווה בוקרשט
קטגוריה:מאמני בורסאספור
קטגוריה:מאמני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני הזהב של אופ"א
קטגוריה:מאמני נבחרת רומניה בכדורגל
קטגוריה:כדורגלני יורו 1984
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1965
מודל (אמנות)

[שמאל|ממוזער|250px|[נער עם סל פירות (קאראווג'ו)|נער עם סל פירות, יצירתו של אמן הבארוק האיטלקי קאראווג'ו, שבה המודל הוא ידידו הטוב, הצייר הסיציליאני מאריו מיניטי שהיה באותה עת בן 16]]
**מודל** הוא אדם המציג את גופו מול אמן צייר, צלם, פסל או אמן מיצגים, או מול כיתה הלומדת מקצועות אמנותיים אלה, על מנת שיפיקו יצירת אמנות המבוססת על דמות המודל, בלא שיתבססו על הדמיון בלבד.

## המודל כמקצוע או פעילות
כשהמודל עובד הוא מתבקש להישאר בתנוחה קבועה ולא לדבר במשך מספר דקות או שעות. לעיתים משמש המודל רק בחלק מתהליך היצירה, שעשוי להיות ממושך למדי, וביתר הזמן מסתפק האמן בתצלומי דיוקן של המודל.

בדרך כלל לא מדובר בעבודה במשרה מלאה, אלא בעיסוק צדדי, אף על פי שישנם אנשים שעל זה פרנסתם. מודלים יכולים להיות משני המינים. מודלים בתשלום אינם זוכים בדרך כלל בהכרה, ולרוב נותרים אנונימיים. במקרים אחרים, המודל מהווה השראה לאמן שהיצירה תלויה בנוכחותו, ואז לרוב יש גם התייחסות לזהותו. במקרים אחרים המודלים הם חלק מעולמו הפרטי של האמן, ואינם מקצוענים כלל. 

כאשר המודל הוא אדם המבקש לקבל יצירת אמנות המציגה את דמותו, הוא משלם לאמן תמורת עבודתו. במקרים כאלה לא מדובר במודל אלא במזמין "שיושב" לפני האמן. דבר זה היה מקובל בעבר רק בחברה הגבוהה כיוון שעבודת אמנות כזו לא הייתה זולה.

## היסטוריה
השימוש במודל החל כנראה ביוון העתיקה. באותה תקופה השתמשו במודלים עם לבוש ובלעדיו כפי שניתן לראות מן הפסלים מאותה תקופה. מאוחר יותר בימי הביניים הופסק כנראה השימוש הזה בגוף העירום, ייתכן בגלל השפעת הנצרות. עם תחילת הרנסאנס חזרו האמנים ונעזרו במודלים לעבודותיהם. נראה כי לאורך התקופות השתנתה ההתייחסות לגוף האדם, ועמה היחס לשימוש בו באמנות.

## מודל עירום
[250px|ממוזער|שמאל|מודל עירום בשלוש נקודות מבט, בציורו של [ז'ורז' סרה "דוגמניות"]]
ממוזער|שמאל|שיעור פיסול עם דוגמנית עירום במכון אבני בתל אביב, 1946
מודל עירום הוא מודל המציג את גופו כשהוא עירום, לשם יצירתם של תמונה או פסל.

דוגמנות עירום לאמנות שונה מפורנוגרפיה כיוון שמטרתה אינה יצירת גירוי לפריקת דחפים מיניים, אלא שימוש בגוף ליצירת אמנות.

## מודל בצילום
מאז התחלת השימוש בצילום היה גם צורך במודלים לאמנות זו. כיוון שלקח זמן עד שהצילום נחשב אף הוא לסוג של אמנות, היה לאמנים צלמים קושי, בהשגת מודלים, ובייחוד מודלים לעירום. במשך הזמן נקבעו לכך תקנות ששומרות על זכויות המודל לפרטיות. היו מקרים כשמודלים הפכו בגיל מאוחר יותר לכוכבים בזכות עצמם, בהם התעוררו שאלות הנוגעות לזכויות השימוש באותם צילומים, כיוון שערכם עלה, וזאת בזכות ההתפתחות של המודל ולא עליית חשיבותו של הצלם.

## קישורים חיצוניים

* 

* Bay Area Models Guild
* The Art Model's Handbook
* The Swedish Organization for Life Models
* Life Models' Society (Melbourne, Australia)


## הערות שוליים

*
קטגוריה:משרות
קטגוריה:אמנות
לויצן אגברטוס יאן בראואר

**לויצן אגברטוס יאן בראואר** (בהולנדית: **Luitzen Egbertus Jan Brouwer**; ידוע בעיקר בשמו המקוצר **L E J Brouwer**; 27 בפברואר 1881 – 2 בדצמבר 1966) היה מתמטיקאי הולנדי, אבי זרם האינטואיציוניזם בפילוסופיה של המתמטיקה. עסק בטופולוגיה, תורת הקבוצות, תורת המידה ואנליזה מרוכבת. על שמו קרוי משפט נקודת השבת של בראואר.

## חייו
בראואר נולד בהולנד להורים פרוטסטנטים. בגיל 14 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון.
למד מתמטיקה באוניברסיטת אמסטרדם, ובשנת 1904 קיבל תואר מוסמך. כבר בתחילת לימודיו גילה עניין גם בפילוסופיה של המתמטיקה, במיסטיקה ובפילוסופיה. בשנת 1905 פרסם את הספר Leven, Kunst, en Mystiek (החיים, אמנות ומיסטיקה). ב-1907 קיבל תואר דוקטור, על עבודה שתרמה תרומה נכבדה לוויכוח שבין ברטראנד ראסל לאנרי פואנקרה על יסודות המתמטיקה. בראואר המשיך לפתח את רעיונותיו בספרו The Unreliability of the Logical Principles.

בשנים 1909–1951 כיהן כפרופסור באוניברסיטת אמסטרדם. עסק בטופולוגיה, תורת הקבוצות, תורת המידה ואנליזה מרוכבת.

במסגרת מחקריו בטופולוגיה נתן הגדרה גאומטרית למושג הממד, וקישר מושג זה להגדרה המקובלת בגאומטריה אנליטית. הוכיח משפט יסודי בטופולוגיה אלגברית.

משפט נקודת השבת של בראואר מוכיח קיום של נקודת שבת במצבים מסוימים, אך אינו מראה דרך למצוא אותה. ברבות השנים הפך בראואר למתנגד חריף לגישה של הוכחות לא בונות דוגמת זו שלו עצמו.

כיוצרו של זרם האינטואיציוניזם במתמטיקה הציע בראואר לוגיקה חדשה, השונה מהלוגיקה הפרגיאנית; ה"לוגיקה האינטואיציונית" אינה כוללת את כלל השלישי מן הנמנע (החוק על פיו טענה חייבת להיות אמיתית או שקרית, ואין חלופה אחרת). אקסיומת הבחירה נדחית אף היא. בראואר הלך בדרך זו כחלופה לפורמליזם. דרך זו מובילה לקיצוץ משמעותי של רבים מענפי המתמטיקה, ובעקבות זאת זכתה לביקורת על ידי מתמטיקאים רבים. עם זאת ישנם פיתוחים שאפשריים במתמטיקה אינטואיציוניסטית בלבד, ולא במתמטיקה קלאסית.

היה מרצה מוזמן לקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים ב-1908 ברומא וב-1912 בקיימברידג'.

בשנת 1912 נבחר כחבר באקדמיה המלכותית ההולנדית לאמנויות ומדעים 

בשנות ה-20 של המאה ה-20 היה בראואר מעורב בעימות עם המתמטיקאי הנודע דויד הילברט, סביב מדיניות העריכה של כתב העת Mathematische Annalen. כאשר בראואר מנע פרסום מאמרים של אוסטיודן בכתב העת הדיח אותו הילברט מעריכת כתב העת. בראואר הפך למבודד, והמשך קידומו של האינטואיציוניזם נעשה בידי תלמידו, ארנד הייטינג. מאוחר יותר הביא קורט גדל לשילוב הרעיונות של האינטואיציוניזם בלוגיקה המתמטית.

במהלך מלחמת העולם השנייה תמך בראואר במחתרת ההולנדית, וסייע לתלמידיו היהודים. בשנת 1943 שלטונות הכיבוש הגרמנים דרשו לחתום על הצהרת נאמנות לגרמניה, ובראואר עודד את תלמידיו להיענות לדרישה זו. לאחר תום המלחמה נימק את צעדו ברצון שהסטודנטים יוכלו לסיים את לימודיהם, אך הוא הושעה מעבודתו למשך חודשים אחדים, עד לבירור פרשה זו.

לאחר פרישתו מאוניברסיטת אמסטרדם בשנת 1951, הרצה באוניברסיטאות בדרום אפריקה, בארצות הברית ובקנדה.

בשנת 1966 נהרג בתאונת דרכים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* Mark van Atten, Luitzen Egbertus Jan Brouwer, Stanford Encyclopedia of Philosophy


## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים הולנדים
קטגוריה:טופולוגים
קטגוריה:פילוסופים של המתמטיקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אמסטרדם
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת אמסטרדם
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1881
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1966
פארוק

**פארוק** (בערבית: **فاروق**) הוא שם פרטי ושם משפחה בעולם הערבי והמוסלמי.
אי-שוויון צ'בישב

בתורת ההסתברות, **אי-שוויון צֶ'בּישב** (גם: **צ'בישוֹב**) הוא אי-שוויון המאפשר להעריך את ההתפלגות של משתנים מקריים על ידי התוחלת שלהם. אי-השוויון קרוי על שמו של ממציאו, המתמטיקאי הרוסי פפנוטי צ'בישב.

אי-שוויון צ'בישב קובע כי אם השונות והתוחלת של משתנה מקרי \ X  קיימות, אז
לכל \ C > 0 מתקיים:

אי-שוויון צ'בישב מאפשר להעריך את ההסתברות לכך שמשתנה מקרי כלשהו יסטה במידה זו או אחרת מהתוחלת שלו, באופן מדויק יותר מאי-שוויון מרקוב, ונותן משמעות נוספת למושג השונות. בפרט נובע ממנו שכאשר השונות קטנה, ההסתברות לסטיות גדולות מהתוחלת קטנה גם היא. בעזרת אי-שוויון צ'בישב אפשר להוכיח את החוק החלש של המספרים הגדולים למקרה הפרטי שבו לסדרת המשתנים המקריים יש שונות סופית. אי-שוויון צ'רנוף נותן גרסה חזקה יותר עבור משתני ברנולי.

בגרסה כללית יותר, אי-שוויון צ'בישב קובע כי \operatorname{P}(|X|\geq C) \leq {\operatorname{E}(X^2) \over C^2}. אי-שוויון קאנטלי הוא גרסה חד צדדית של אי-שוויון צ'בישב.

## הוכחת אי-שוויון צ'בישב
על פי הגדרת התוחלת:
:\operatorname{E}(f^2)=\int_{\Omega}f^2(\omega)\,dP(\omega).
עבור אינטגרציה רק על קבוצת הנקודות במרחב ההסתברות עבורן |f(\omega)|\geq C יתקבל גודל הקטן יותר או שווה לזה שהתחלנו ממנו:

:\operatorname{E}(f^2)=\int_{\Omega}f^2(\omega)\,dP(\omega)\geq \int_{\{\omega: |f(\omega)|\geq C\}}f^2(\omega)\,dP(\omega)\geq\int_{\{\omega: |f(\omega)|\geq C\}}C^2\,dP(\omega)=C^2\operatorname{P}(|f|\geq C)

חלוקת שני האגפים ב־C^2 מביאה לצורה הכללית של אי-שוויון צ'בישב:
:\operatorname{P}(|f|\geq C) \leq {\operatorname{E}(f^2) \over C^2}

ניתן גם להוכיח את אי-שוויון צ'בישב ישירות מאי-שוויון מרקוב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

צ'בישב
רקדן

שמאל|ממוזער|250px|צמד רקדנים
**רקדן** הוא אומן המבצע יצירות ריקוד או מחול מול קהל צופים או במסגרת טקס (בטקסים חברתיים, מסורתיים או דתיים). אופן ההבעה האמנותית של הרקדן הוא באמצעות תנועות הגוף. פעילות כרקדן מתקיימת כמקצוע, שבו עיקר עיסוקו של הרקדן הוא בפעילות זו, תמורת תשלום, וכתחביב, שבו הרקדן עוסק בפעילות זו במסגרת להקת חובבים או ללא תמורה כספית. 

גם אדם העוסק בריקוד באופן פרטי למטרות בילוי בתוך קהל רוקדים, בזוג או לבדו, קרוי רקדן בעת שהוא עוסק בפעילות זו. 

רקדן מבצע את הכוריאוגרפיות שנמסרות לו על ידי הכוריאוגרף. עקב השליטה בגוף, הכושר והגמישות הנדרשים על מנת לבצע יצירות ריקוד מורכבות, דרושה הכשרה רבת שנים על מנת להפוך לרקדן מקצועי, ואימונים רבים על מנת לשמור על רמה מקצועית נאותה. 

אנסמבל של רקדנים מקצועיים מכונה להקת מחול, קבוצת מחול או בָּלֶט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:מקצועות האמנות
קטגוריה:מחול
הירונימוס הקדוש כותב (בורגזה)

**ג'רולמו הקדוש** (**[[הירונימוס|הירונימוס הקדוש]]**) (באיטלקית: **San Gerolamo**) המכונה גם **ג'רום הקדוש כותב** הוא ציור שמן של האמן קאראווג'ו שצויר בשנת 1605 לערך. היצירה מוצגת בגלריה בורגזה שברומא. גרסה מאוחרת יותר של יצירה זו – **[[הירונימוס הקדוש כותב (ולטה)|הירונימוס הקדוש כותב]]** מוצגת בוולטה שבמלטה, וגרסה דומה **[[הירונימוס הקדוש מהרהר]]** מוצגת במנזר מונטסראט שבספרד.

התקופה בה צייר קאראווג'ו את היצירה, הייתה זמן קצר לאחר שיא מאבק בין הפרוטסטנטיזם לכנסייה הקתולית. בעוד שהפרוטסטנטים תמכו בתרגום הביבליה לשפות מקומיות, הקתולים החליטו לקדש את הוולגטה – הגרסה הלטינית של ביבליה שתורגמה מיוונית ועברית על ידי הירונימוס הקדוש במאה הרביעית. מסיבה זו רכש שיפיונה בורגזה את היצירה מיד לאחר מינויו לחשמן על ידי דודו, האפיפיור פאולוס החמישי.

בתקופה שקדמה לרפורמציה נהגו לצייר את הירונימוס עם אריה כחיית מחמד וכובע של קרדינל (כגון ציוריהם של אלברכט דירר ואנטונלו דה מסינה המציגים את הירונימוס כקרדינל עשיר), אולם לאחר הרפורמציה שונתה הגישה ובפסלו של ברניני, כמו גם בציורו של קאראווג'ו מצויר הירונימוס כאדם רזה וזקן. קאראווג'ו השתמש באותו דוגמן בו השתמש בציירו את אברהם. הירונימוס יושב בתמונה ומתלבט בקוראו את כתבי הקודש בעוד ידו מורמת, מוכנה להמשיך לכתוב. על ספר נוסף הנמצא על השולחן מצויה גולגולת (המקשרת את הצופה לרזונו השלדי כמעט של הירונימוס), והמזכירה לצופה כי המוות יגיע לכל אדם (ממנטו מורי) בניגוד לספר הקדוש שהוא נצחי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קאראווג'ו
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:גלריה בורגזה: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:גברים בציור
קונפדרציית הכדורגל של אסיה

**קונפדרציית הכדורגל של אסיה** (באנגלית: **Asian Football Confederation**, ראשי תיבות **AFC**) היא הגוף העליון של הכדורגל ביבשת אסיה, ואחת משש הקונפדרציות האזוריות במסגרת פיפ"א.

הקונפדרציה נוסדה ב-1954 והיא מארגנת תחרויות הן ברמת הנבחרות – **[[גביע אסיה]]** (מקביל לאליפות אירופה בכדורגל) ותחרות העבר גביע האתגר של ה-AFC, והן ברמת הקבוצות – **[[ליגת האלופות האסיאתית]]** (מקביל לליגת האלופות) וגביע AFC, וגביעי העבר גביע אסיה למחזיקות גביע והסופר קאפ האסיאתי.

בנוסף הקונפדרציה מחלקת כל שנה את פרס כדורגלן השנה באסיה לכדורגלן האסיאתי הטוב ביותר.

בשנת 1978 גורשה ישראל מהקונפדרציה, עקב החרמת ישראל בספורט על-ידי מדינות מוסלמיות וערביות (ולצדן גם צפון-קוריאה).

לאחר התפרקות ברית המועצות, בשנות ה-90 של המאה ה-20, צורפו לקונפדרציה גם מדינות עצמאיות חדשות מסוימות שהיו לפני כן רפובליקות בשטחה האסיאתי של ברית המועצות לשעבר, ביניהן קזחסטן שב-2002 עזבה את הקונפדרציה האסיאתית – והצטרפה לאופ"א האירופאית.

לעומתם, בשנת 2005 החליטה אוסטרליה באופן עצמאי להצטרף לקונפדרציה האסיאתית, ולעזוב את זאת של אוקיאניה.

## חברות בארגון
שמאל|ממוזער|תת הפדרציות של ה-AFC
ל-AFC ישנן 47 חברות:

; הערות

### חברות לשעבר
*  (1954–1974), הושעתה מתחרויות ה-AFC בשנת 1974, כתוצאה מהצעתה של כווית להשעותה. ההצעה התקבלה ברוב של 17 מול 13 עם 6 הימנעויות. הפכה לחברה מלאה באופ"א החל מ-1994.
*  (1964); מהחברות המקימות של קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה ב-1966, ומאז חברה בה.
*  (1972–1990); הצטרפה לצפון תימן וכיום היא חברה כתימן.
*  (1993–2002); הצטרפה לאופ"א ב-2002 מרצונה.

## דירוג נוכחי לנבחרות AFC
להלן דירוג הנבחרות ב-AFC לפי הדירוג העולמי של פיפ"א לנבחרות גברים ולנבחרות נשים:

## טורנירים אזוריים
### לנבחרות
* גביע אסיה בכדורגל לאומות – הגביע הראשון בחשיבותו לנבחרות באסיה.
* גביע הסולידריות (בעבר נקרא גביע האתגר של ה-AFC) – הגביע השני בחשיבותו לנבחרות באסיה.
* אליפות אסיה בכדורגל נשים – הגביע הראשון בחשיבותו לנבחרות נשים באסיה.

### למועדונים
* ליגת האלופות האסיאתית – הגביע הראשון בחשיבותו למועדונים באסיה (נקרא בעבר "גביע אסיה למחזיקות גביע" ולאחר מכן "גביע האלופות האסיאתי").
* ליגת האלופות האסייתית 2 הגביע השני בחשיבותו למועדונים באסיה (עד 2015 התקיים "גביע נשיא ה-AFC", שלאחר מכן נטמע בתוך גביע ה-AFC).

### טורנירים של הפדרציות הכפופות ל-AFC
*אליפות איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה בכדורגל (**ASEAN**/**AFF**), נקרא גם "**גביע AFF סוזוקי**" (בעבר נקרא בעבר "גביע טייגר").
*אליפות פדרציית הכדורגל של דרום אסיה (**SAFF**), נקרא גם "**גביע SAFF סוזוקי**".
*גביע פדרציית הכדורגל של מזרח אסיה (**EAFF**), נקרא גם "**אליפות EAFF E-1**".
*אליפות פדרציית הכדורגל של מערב אסיה (**WAFF**), נקראת גם "**אליפות ה-WAFF**".
*אליפות פדרציית הכדורגל של מרכז אסיה (**CAFA**).
*גביע המפרץ לאומות, נקרא גם "**גביע המפרץ**" – מאורגן על ידי פדרציית המפרץ הערבי לכדורגל (**AGCFF**).

### טורנירים לנערים ונוער
* גביע אסיה בכדורגל עד גיל 23
* גביע אסיה בכדורגל עד גיל 20
* גביע אסיה בכדורגל עד גיל 17
* אליפות אסיה בכדורגל נשים עד גיל 20
* אליפות אסיה בכדורגל נשים עד גיל 17

## ראו גם

* טורניר ברקליס אסיה

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר ליגת האלופות האסיאתית
* אתר גביע אסיה

## הערות שוליים

קטגוריה:קונפדרציות הכדורגל של פיפ"א
קטגוריה:ארגוני כדורגל
קטגוריה:אסיה: כדורגל
שרון פרמינגר

**שרון פּרֶמינגֶר** (נולדה ב-1960) היא מתרגמת ספרות מאנגלית ומצרפתית לעברית.

## ביוגרפיה
פרמינגר גדלה ולמדה ברמת השרון ובבית ספר אליאנס ברמת-אביב. לאחר שירות צבאי בחיל המודיעין, השלימה תואר ראשון בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, ובעקבות קורס "תרגום לתיאטרון" בהנחייתו של שמעון לוי, תרגמה שני מחזות שהועלו בסמינר הקיבוצים: "הגברת מדובוק" בבימויה של רינה ברוך ו"יום נפלא לשברון לב" בבימויה של דורית ירושלמי.

בהמשך למדה לתואר שני במגמה לתרגום בחוג לספרות כללית באוניברסיטת תל אביב, בהנחייתם של גדעון טורי, ניצה בן-ארי, יעל רנן ועוד.

בשנת 1990 החלה את דרכה כמתרגמת בתרגום ספרי מתח של ג'ון גרישם, ובתוך זמן קצר עברה לתרגום ספרי מופת כגון "שידוך הולם" מאת ויקראם סת, "סיפורים אחרונים" מאת איזק דינסן ו"המין השני" מאת סימון דה-בובואר. בהמשך הוציאה תרגומים חדשים ל"ג'יין אייר" (שרלוט ברונטה), ל"אורלנדו", "גברת דאלוויי" ו"בין המערכות" (וירג'יניה וולף), ל"נשים קטנות" (לואיזה מיי אלקוט) ועוד, שזכו בשבחי הביקורת. תרגומה ל"הרפתקאות תום סוייר" (מארק טוויין) זכה בעיטור הנס כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער.

תרגמה עד היום כ-150 ספרים (נכון לשנת 2022).

## מבחר מתרגומיה

### ספרות יפה
;* "נאמנות" ו"במרחבים" מאת הרנאן דיאז
;* "אנו החיים" מאת איין ראנד
;* "הקול והזעם", "בבוא מותי", "הבוזזים" ו"אור באוגוסט" מאת ויליאם פוקנר
;* "גברת דאלוויי", "אורלנדו" ו"בין המערכות" מאת וירג'יניה וולף
;* "וולף הול" ו"הביאו את הגופות" מאת הילרי מנטל
;* "ג'יין אייר" מאת שרלוט ברונטה
;* "פיאוני" ו"האדמה הטובה" מאת פרל בק
;* "פרנקנשטיין" מאת מרי שלי
;* "סטונר" ו"אוגוסטוס" מאת ג'ון ויליאמס2013.
;* "שידוך הולם" מאת ויקראם סת
;* "ציפורים בלי כנפיים" מאת לואי דה ברנייר
;* "הים" מאת ג'ון באנוויל
;* "חיים ועוד חיים" ו"חיים אחרים" מאת קייט אטקינסון
;* "תחנה אחת-עשרה" מאת אמילי סנט ג'ון מנדל
;* "פנלופיאה" מאת מרגרט אטווד
;* "הגולם והג'יני" מאת הלן וקר

### עיון
*"המין השני" מאת סימון דה בובואר

### [[ספרות ילדים|ספרי ילדים]] ונוער
*"רובוטית על אי בודד" ו"הרובוטית בורחת" מאת פיטר בראון
*"הרפתקאותיו של תום סויר" מאת מארק טוויין
*"נשים קטנות" מאת לואיזה מיי אלקוט
*"קרנשו" מאת קתרין אפלגייט.
*"היינו שקרנים" ו"שקר אמיתי" מאת א' לוקהארט
*"ארתור והמינימונים" מאת לוק בסון
*"עונת הציד של שיילו" ו"להציל את שיילו" מאת פיליס ריינולדס ניילור
*"מעשה פלאים" מאת בריאן סלזניק

### מחזות
*"הגברת מדובוק" מאת אדוארד אלבי (הוצג בסמינר הקיבוצים)
*"יום נפלא לשברון לב" מאת טנסי ויליאמס (הוצג בסמינר הקיבוצים)

### רבי-מכר
*"האי של סופייה", "הריקוד של סוניה", "חוטים מקשרים", "הזריחה" ו"גלויות מיוון" מאת ויקטוריה היסלופ
*"רשימת המשאלות", "אבני הסליחה" ו"הזכות לאהוב" מאת לורי נלסון ספילמן

### מתח
*"רצח בהחלפה", מאת סטיב קוואנו
*"הפירמה", "תיק שקנאי" ו"הלקוח", מאת ג'ון גרישם
*"פרנויה", "המנכ"ל", "רצח בעיניים", "השתלטות עוינת" ו"מחיר השתיקה", מאת ג'וזף פיינדר
*"כוכב עולה", מאת אביר מוקהרג'י

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמות מאנגלית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
קטגוריה:מתרגמות מצרפתית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מצרפתית לעברית
קטגוריה:זוכות עיטור אנדרסן
קטגוריה:זוכי עיטור אנדרסן
קטגוריה:בוגרות תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
המרכז למבצעי תודעה

**המרכז למבצעי תודעה (מל"ת)** הוא יחידה ללוחמה פסיכולוגית הכפופה לחטיבת ההפעלה המבצעית באגף המודיעין של צה"ל.

המרכז הוקם בשנת 2005 במסגרת אגף המבצעים כגוף תכנון מערכתי וביצועי במטרה לרכז ולפתח את תחום התודעה ולתאם בין מאמצי התודעה בצה"ל לכדי מערכה תודעתית. במהלך 2006 הועברה היחידה לאגף המודיעין והייתה לגוף ביצועי בלבד אשר חלק ניכר מפעילותה חשאי.

**המערכה על התודעה** היא 'אוסף הפעולות שנועדו לשנות את תפיסת המציאות, העמדות, הרגשות וההתנהגות של קהל היעד׳. זהו מושג רחב, הכולל פעולות חשאיות וגלויות. כמה מהן פורסמו ברבים: חלוקת כרוזים, השתלטות על שידורי רדיו וטלוויזיה של הרשות הפלסטינית ומדינות ערב ושיבושם, הקמת אתרי אינטרנט פיקטיביים ועוד.

## מבצעים
* במלחמת לבנון השנייה, בהובלת היחידה הטיל חיל האוויר הישראלי על לבנון עצי ריח, בצורת עץ ארז שמסמל את לבנון, וחסן נסראללה קטן מסתתר מאחוריו. זאת במטרה להכניס לתודעה של תושבי לבנון שהצרות שלהם נובעות מנסראללה, ושהוא משתמש במדינה לצרכיו ומסתתר מאחוריה. בנוסף, השימוש בסמלים התכתב עם פתגם בערבית שמשמעותו "עזוב אותנו בריח טוב".
*במבצע "עופרת יצוקה" מבצעי המידע של צה"ל נועדו בעיקר לפגוע בתמיכה העממית בחמאס בקרב האוכלוסייה. המל"ת הפעיל כלים שכללו הטלת כרוזים, השתלטות על תחנות רדיו וטלוויזיה, ופעילות באתרי מדיה חברתית. בנוסף, צה"ל חסם שידורי רדיו וטלוויזיה המזוהים עם חמאס והמל"ת הפיק "מהדורות חדשות" ששודרו בתחנות הרדיו עליהן השתלט צה"ל. בנוסף בוצעו שיחות טלפון שקיבלו אזרחים בעזה עם מסר אוטומטי אותו היה המל"ת מעוניין להעביר.
*במבצעים "עמוד ענן" ו"צוק איתן" התמקד המל"ת בעיקר בלוחמה פסיכולוגית שמטרתם דמורליזציה בקרב חמאס ולא בניסיון להשפיע על תפיסת הרחוב העזתי את חמאס. בתחום מבצעי המידע תפקידו עסק בעיקר באזהרת אוכלוסייה האזרחית והרחקתה מאזורי הקרבות בניסיון למנוע פגיעה בחיי אדם. משימה זו מומשה בכלל האמצעים שבהם השתמש המל"ת בעבר, דוגמת כרוזים והשתלטות על רשתות טלוויזיה ורדיו.

## לקריאה נוספת
* סיפור הקמת המלת  - מל"מ, אפריל 2019

## קישורים חיצוניים
* רון שלייפר, לוחמה פסיכולוגית בישראל - עיון מחדש, מרכז בגין סאדאת למחקרי אסטרטגיה, יולי 2002
* 
* 
* 
* 
*רועי שולמן ודוד סימן טוב, '''מבצעי המידע של ישראל''', המכון למחקרי ביטחון לאומי, 15 בפברואר 2021
*המערכה על התודעה במרחב הקיברנטי, Digital Whisper, גיליון 136, פברואר 2022
* אל"ם גיא וסער רווה, למה לי השפעה עכשיו?, בין הקטבים, גיליון 37,  22 בספטמבר 2022.

## הערות שוליים

קטגוריה:אגף המבצעים
קטגוריה:אגף המודיעין
סמואל בארבר

**סמואל בארבר** (באנגלית: **Samuel Barber**; 9 במרץ 1910 – 23 בינואר 1981) היה מלחין אמריקאי.

## ביוגרפיה
בארבר נולד בווסט-צ'סטר שבפנסילבניה, למשפחה מוזיקלית: אמו הייתה פסנתרנית ואחותה זמרת אלט מפורסמת. הוא החל לנגן בפסנתר בגיל שש, את יצירתו הראשונה כתב בגיל שבע, ובגיל 12 כבר שימש כנגן עוגב בכנסייה המקומית. בגיל 14 התקבל למכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, שם למד פסנתר, שירה וקומפוזיציה. שם גם פגש את ג'אן קרלו מנוטי, לימים שותפו לחיים וליצירה (מנוטי כתב את הלברית לשתיים מהאופרות שהלחין).

בגיל 23 כתב בארבר את יצירתו התזמורתית הראשונה: האוברטורה "The School of Scandal", שביצעה תזמורת פילדלפיה. בשנת 1936 כתב רביעייה לכלי קשת, ובשנת 1938 עיבד את חלקה השני לתזמורת כלי קשת רחבה תחת השם "**[[האדאג'ו לכלי מיתר (אופוס 11)|האדאג'ו לכלי מיתר]]**". גרסה זו הייתה ליצירתו המוכרת ביותר וכן ליצירה האמריקנית הראשונה שבוצעה על ידי המנצח ארטורו טוסקניני.

בהשפעת דודתו הזמרת וכבעל הכשרה בשירה בעצמו, הרבה בארבר לכתוב יצירות ווקאליות, מהפופולריות ברפרטואר הקלאסי של המאה ה-20. גם את האדג'ו הידוע לכלי מיתר עיבד למקהלה מעורבת בת שמונה קולות. פרט לכך כתב מספר אופרות, יצירות לכלי סולו ותזמורת (ביניהן קונצ׳רטו לכינור, יצירות לצ'לו ולפסנתר), יצירות לפסנתר סולו ולהרכבים קאמריים שונים.

בארבר זכה בפרסים רבים על יצירתו, בהם שלושה פרסי "פוליצר" בשנים 1935, 1936 (על הקונצ'רטו לפסנתר ותזמורת), וב-1958 (על האופרה "Vanessa"). יצירותיו בוצעו על ידי רשימה ארוכה של אמנים ידועי שם, בהם ולדימיר הורוביץ, מרתה גרהם, ארטורו טוסקניני, ג'ון בראונינג, ג'ני טוראל ואלאנור סטבר.

כמעט בכל יצירותיו של בארבר ניתן להבחין בקו מלודי אחד לפחות ברור ודומיננטי, לכן הוגדר לעיתים כ"נאו-רומנטיקן", אולם ניתן לזהות בהן גם השפעות קלאסיות ומאפיינים מודרניים ודיסוננטים בסגנון סטרווינסקי. סגנונו היה אקלקטי וקשה לאפיון: הוא לא ייסד אסכולת כתיבה חדשה, לא דבק בסגנון מסוים, נמנע מלהיקלע לוויכוח הנפוץ בזמנו בעולם המוזיקה – סטרווינסקי (מוזיקה טונאלית) לעומת שנברג (מוזיקה אטונאלית) – וככזה משך אליו אש מבקרים וקולגות. בשנת 1966 הועלתה הופעת הבכורה של אופרה שכתב – "אנטוניוס וקלאופטרה" – בטקס פתיחת האודיטוריום של בניין המטרופוליטן אופרה במרכז לינקולן לאמנויות הבמה. האופרה ספגה ביקורת קשה וסימנה את בארבר כמלחין ש"אינו רלוונטי לתקופתו". לאחר מפלה זו מיעט בארבר לכתוב, ויצירותיו האחרונות זכו להתעניינות מועטה בלבד.

## לקריאה נוספת

* Barbara B. Heyman, **Samuel Barber: the Composer and his Music**, Oxford University Press, 1992 
* Barbara B. Heyman, **Samuel Barber: a Thematic Catalogue of the Complete Works**, Oxford University Press, 2012 
* Peter Dickinson, **Samuel Barber Remembered: a Centenary Tribute**, Boydell & Brewer, 2010 
* Wayne C. Wentzel, **Samuel Barber: a Research and Information Guide**, Routledge, 2010 
* Daniel Felsenfeld, **Britten and Barber: their Lives and their Music**, Amadeus Press, 2005 

## קישורים חיצוניים

* סמואל בארבר באתר Classical.net
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:מלחיני אופרה אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:בוגרי מכון קרטיס למוזיקה
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: מוזיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1910
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1981
נבחרת מאוריציוס בכדורגל

**נבחרת מאוריציוס בכדורגל** (באנגלית:**Mauritius national football team**, בצרפתית: **Équipe de Maurice de football**), הידועה בכינוייה "Club M", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מאוריציוס.

הנבחרת מורכבת בעיקר על ידי כדורגלנים חובבנים מקומיים. משחקים בה גם כדורגלנים שנולדו באירופה ומשחקים בה בליגה מקצוענית.

## כל [[גביע העולם בכדורגל|גביעי העולם]]
* 1930 עד 1970 - לא נכנסה
* 1974 - לא העפילה
* 1978 - לא נכנסה
* 1982 - לא נכנסה
* 1986 - לא העפילה
* 1990 - כניסתה נדחתה בגלל חובותיה לפיפ"א
* 1994 - לא נכנסה
* 1998 עד 2010 - לא העפילה
* 2014 - פרשה
* 2018 עד 2026 - לא העפילה

## כל [[גביע אפריקה לאומות|גביעי אפריקה]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## מלבישות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מאוריציוס: כדורגל
מאוריציוס
מדינת אכזיב

**מדינת אכזיב** היא מדינה לכאורה שהוקמה על ידי אלי אביבי. בפועל הייתה מדינת אכזיב כפר נופש בוהמי שמשך אליו צעירים רבים, בעיקר בשנות ה-70 המאוחרות של המאה ה-20, וממשיך לפעול גם בעשור השלישי של המאה ה-21. נשיא "מדינת אכזיב", אלי אביבי, נפטר ב-16 במאי 2018.

המדינה לכאורה ממוקמת בסמוך לשרידי אכזיב, יישוב קדום לחופי הים התיכון בגליל המערבי, כ-5 ק"מ צפונית לנהריה. בסמוך ישנם גן לאומי אכזיב, 2 שמורות טבע (שמורת חוף אכזיב ושמורה ימית), בית ספר שדה אכזיב ושרידים של הכפר הערבי א-זיב , נכבש על ידי כוח של חטיבת כרמלי במלחמת העצמאות.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|הבית, במצבו הקודם, במדינת אכזיב
ממוזער|250px|המוזיאון במדינת אכזיב
מדינת אכזיב לקחה את שמה מאכזיב, עיר נמל עתיקה שהייתה בעלת חשיבות מתקופת הברזל ואילך. העיר התדלדלה עם השנים, והפכה לחווה וכפר דייגים. נקודת היישוב הפכה במהלך התקופה הערבית בארץ ישראל לא-זיב, נכבש בידי חטיבת כרמלי במהלך מבצע בן עמי במאי 1948 ותושביו גורשו.

בשנת 1952 שכר אלי אביבי מרשויות מדינת ישראל שני מבנים על החוף במטרה לשפץ אותם. הוא בנה שם את ביתו (בית שבסיסו בנוי אבן וקומותיו העליונות עשויות עץ) בטכניקות בנייה וגימור שונות מהמקובל, ופתח בו מוזיאון אקלקטי. הכפר של אביבי זכה להצלחה, והיה מוקד משיכה לבליינים ולצעירים. בעקבות ההצלחה, הוחלט להקים במקום את כפר הנופש הצרפתי ומאוחר יותר את הגן הלאומי. מדינת אכזיב הוקמה על ידי אביבי ואשתו רינה בשנת 1971, כצעד מחאה נגד בנייתו של הגן הלאומי במקום. למדינה לכאורה נבחרו נשיא (אביבי), דגל והמנון, ואף הונפקו דרכונים. מבקרים באתר יכולים לבקש שדרכוניהם יוחתמו בחותמת מיוחדת. בשנת 1988 חובר האתר לרשת החשמל הארצית.

המוזיאון לתולדות אכזיב, שהקים אביבי, מרכז ממצאים ארכאולוגיים מההיסטוריה של אכזיב, חלקם בני למעלה מ-3,000 שנה. המוצגים אינם מוגנים על ידי זכוכית, ומוצגים בגובה העיניים. על קירות האבן נמצאים העתקים של ציורים עתיקים, וסיפור המקום כתוב עליהם. כיום, לאחר מותו של אלי אביבי, ב"מדינה" מתגוררת באופן קבוע "אזרחית" אחת - רינה אביבי, אלמנתו.

## דגל אכזיב
דגלה של "מדינת אכזיב" מעוצב בעיצוב פס ספרדי בסדר הצבעים תכלת, צהוב, כחול. הפס הצהוב כפול בעוביו משני הפסים האחרים. בצדו הימני של הפס הצהוב מוטען מבנה המסמל את מוזיאון אכזיב, ובצדו השמאלי של הדגל ישנה בתולת ים (מועתקת מדגל הפרובינציה ההולנדית לשעבר ), המסמלת ככל הנראה את מוצאה של "המדינה" לים.
ממוזער|אלי אביבי

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

אכזיב
קטגוריה:הגליל המערבי
קטגוריה:ישראל: אטרקציות תיירותיות
Colony 5

**Colony 5** (עברית: מושבה 5) היא להקת סינתפופ/EBM שוודית שנוסדה בשנת 1999.

## חברים בלהקה
* פי או סוונסון (1999-הווה)
* מאגנוס קאלנינס (2002-הווה)
* מאגנוס לופדהל (1999–2001)
* יוהאן נילסון (2001–2003)

## ביוגרפיה
הלהקה הוקמה על ידי פי או סוונסון וגנוס לופדהל כתחביב, במרץ 1999. בד בבד עם השינויים הפרסונליים, השתנה סגנונה המוזיקלי של Colony 5 וצלילה הפך עקבי יותר. הלהקה הופיעה במספר מדינות ברחבי אירופה, מקסיקו, ובשנת 2010 אף הופיעה הלהקה בישראל.

בשנת 2001, בעקבות זכייה במקום השני בתחרות Quest for Fame, הקליטה הלהקה את המיני-אלבום הראשון שלה, *Colony 5*, ואת אלבומה המלא הראשון, *Lifeline*. בתקופה זו עזב מאגנוס לופדהל את הלהקה והצטרף יוהאן נילסון. בשנת 2002 הצטרף מאגנוס קאלנינס, והלהקה בהרכבה המחודש הקליטה את הסינגל *Follow Your Heart*.

בשנת 2003 הושק הסינגל "Black" ובעקבותיו האלבום המלא *Structures*. בשנים 2004–2005 ערכה הלהקה הופעות רבות באירופה, ולא השיקה אלבומים חדשים.

בשנת 2005 הוציאה Colony 5 אוסף סינגלים בשם *Colonisation* ואלבום בשם *Fixed*, שהושק גם במהדורת אלבום כפול (הדיסק השני כלל רמיקסים לשירים מהאלבום וגרסת כיסוי לשיר
"Last Man On Earth" של להקת S.P.O.C.K).

## דיסקוגרפיה
* Colony5 - 2001
* Lifeline - 2001
* Follow Your Heart - 2002 - סינגל
* Black - 2003 - סינגל
* Structures - 2003
* Colonisation - 2004
* Fixed - 2005
* 2005 - Plastic World - סינגל
* 2007 - Knives - סינגל
* 2008 - Buried Again

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:להקות סינת'-פופ
קטגוריה:להקות EBM
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1999
נבחרת בוטסואנה בכדורגל

**נבחרת בוטסואנה בכדורגל**, הידועה בכינוייה "הזברות", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של בוטסואנה.

 נבחרת בוטסואנה מעולם לא העפילה לגביע העולם בכדורגל. הנבחרת השתתפה פעמיים בבגביע אפריקה לאומות, אך בשתי הפעמים הפסידה בכל משחקיה והודחה בסיבוב הראשון.

## כל [[גביע העולם בכדורגל|גביעי העולם]]
* 1930 עד 1990 - לא נכנסה
* 1994 - לא העפילה
* 1998 - לא נכנסה
* 2002 עד 2026 - לא העפילה

## כל [[גביע אפריקה לאומות|גביעי אפריקה]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## שחקנים מפורסמים
* דיפסי סלולוואנה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוטסואנה: כדורגל
בוטסואנה
מתמר

**מתמר** הוא רכיב הממיר אות פיזי כלשהו לאות חשמלי ולהפך, לשם מדידה, בקרה או העברת מידע.

**דוגמאות:**
* מיקרופון – ממיר קול לאות חשמלי.
* רמקול – ממיר אות חשמלי לקול.
* CCD – ממירה אור לאות חשמלי.
* שפופרת קרן קתודית – ממירה אותות חשמליים לאור המוצג כתמונה דו-ממדית.
* דיודה פולטת אור – ממירה אות חשמלי לאור.
* אנטנה – ממירה גלים אלקטרומגנטיים לאות חשמלי.
* משדר – ממיר אות חשמלי לגלים אלקטרומגנטיים.
* פיקאפ – ממיר תנודות של מיתרי הגיטרה לאות חשמלי.

גם חיישן הוא מתמר. חיישן הוא רכיב הרגיש לגירוי מסוים בסביבתו. הוא ממיר את הגירוי לאות חשמלי המשמש למדידה או לבקרה. חיישן אור – רגיש לשינויי אור בסביבתו, חיישן טמפרטורה – רגיש לשינויי טמפרטורה בסביבתו וכדומה.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:רכיבים חשמליים
מערת חריטון

**מערת חריטון** (בערבית: **مغارة المعصة**; תעתיק מדויק: מע'ארת אלמעצה) היא מערה קרסטית, השנייה בגודלה בארץ ישראל. גדולה ממנה רק מערת מלח"ם בהר סדום, שהיא מערת מלח. המערה נמצאת צמוד ליישוב תקוע, סמוך לחרבת חריטון, בגדה המערבית של נחל תקוע. היא נקראת על שם הנזיר הנוצרי בן המאה ה-4 חריטון, שחי באזור.

## תיאור
שטחה הכללי של המערה הוא 3,450 מ"ר, והיא כוללת ארבעה מפלסים עיקריים ו־55 חדרים, שחלקם נקראים גם אולמות. המרחק מפתח המערה ועד לנקודה הרחוקה ביותר ממנה הוא כ־400 מטרים. הפרשי הגובה בין המפלסים מגיעים עד שלושה מטרים בין מפלס ראשון לשני, עד שבעה מטרים בין השני לשלישי ועד 12 מטרים בין השלישי לרביעי. פנים המערה כולל תהומות, מצוקים, אולמות גדולים ומחילות טבעיות. היא מופתה בעזרת צלעון מדוד רק בשנת 1969 על ידי קבוצת מתנדבים חברי "החברה להגנת הטבע" מירושלים בראשות גדעון מן. המרכז לחקר מערות מיפה את המערה במלואה בשנים 2008–2009.

פתח המערה נמצא מעל מצוק הפונה אל הנחל מאחורי שני גושי סלע גדולים המכונים על ידי המטיילים "לוחות הברית". היא מכילה אולם כניסה גדול ומרווח כאשר מחילת הכניסה למכלול המסועף של המחילות והחדרים נמצא בקיר אולם הכניסה.

## היסטוריה
בתקופה הביזנטית ובתקופת הצלבנים זוהתה המערה בטעות כמערת עדולם שבה הסתתר דוד המלך מפני שאול. בשנת 1139 פשטו כוחות בדואים על העיר תקוע, שהייתה יישוב צלבני חשוב. תושבי העיר נמלטו אל המערה והסתתרו בה.

הראשון שחקר את המערה בתקופה המודרנית היה טיטוס טובלר, בשנת 1853. הוא דיווח על חלקי ארונות מתים, חציבות במעברים ומערכת מים שכללה בורות מים, תעלות ובריכה בעומק המערה. כמו כן דיווח על כתובות רבות ביוונית עתיקה, ערבית ועברית. אולם כוונתו של טובלר לא הייתה למערה הנקראת בימינו מערת חריטון אלא למערה הנמצאת כ־500 מטרים דרומה לה, הקרויה "מערת חריטון האמיתית" (כיוון ששם סביר להניח שהתגורר הנזיר) או "מערת חריטון התלויה".

ב־1873 חקרה את המערה משלחת הקרן לחקר ארץ ישראל בראשות קלוד קונדר, שמיפתה בדיוק רב את מה שחשבה לכלל המערה. כיום ידוע שהמיפוי חלקי ביותר וכולל רק חלק קטן ממנה. מיפוי נוסף ותיאור מפורט ורחב היקף נערך ב־1965 על ידי משלחת גרמנית בראשות שטרובל (Strobel) ופורסם ב"עיתון האגודה הגרמנית לחקר ארץ ישראל". אולם המפה אינה שימושית כיוון שהיא מכילה שגיאה חמורה בכיוון ולא ניתן לנווט על פיה במערה.

בשנת 1969 מופתה המערה בעזרת צלעון (מפוי 'השלד' של המערה) על ידי גדעון מן, חנן וורקר וצוות מתנדבים מהחברה להגנת הטבע בירושלים.

המרכז לחקר מערות מיפה את המערה במלואה בשנים 2008–2009.

ב־8 במאי 2001, במהלך האינתיפאדה השנייה, נרצחו הנערים קובי מנדל ויוסף איש-רן מתקוע סמוך למערה בזמן שיצאו לטייל באזור.

## קישורים חיצוניים

* מערת חריטון, באתר מלח"ם
* בועז לנגפורד ועמוס פרומקין, מערות הגיר הארוכות בישראל
* עמוס פרומקין: מערת חריטון. בתוך: אטלס מערות מדבר יהודה, הוצאת מאגנס ומלח"ם (כולל מפה)
* מערת חריטון באתר בית ספר שדה כפר עציון
* מערת חריטון באתר היישוב תקוע
*
* 
* יורם אלמכיאס, טיולי הנוער העברי להרודיון, נחל תקוע ומערת חריטון בשנים שלפני קום המדינה | מחקרי ארץ יהודה (ה), 2022, עמ' 111-85

## הערות שוליים

קטגוריה:גוש עציון
קטגוריה:תקוע
חריטון
יועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר

**יחידת יועצת הרמטכ"ל לענייני המִגדר** (בראשי תיבות: **יוהל"ם**; בעבר נקראה **יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים**; **יוהל"ן**) היא יחידה השייכת לאגף כוח האדם ותפקידה לספק מידע והמלצות למטה הכללי של צה"ל בנושאים הקשורים למגדר, בעיקר בנושא שירות נשים בצה"ל, לרבות שילוב נשים בתפקידי לחימה. היחידה הוקמה בשנת 2001, בעקבות פירוקו של חיל הנשים, ובראשה עומדת קצינה בדרגת תת-אלוף. בשנים 2004–2006, בימי כהונתם של הרמטכ"לים משה יעלון ודן חלוץ, יזם ראש אגף כוח האדם, האלוף אלעזר שטרן, את ביטול תפקיד היוהל"ן ואיחודו עם תפקיד קצין שלישות ראשי, או ראש מחלקת סגל באכ"א. היוזמה לא אושרה.

ב-23 בפברואר 2016 שונה שם היחידה ל"יועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר". מסמך צבאי שכותרתו "מנשים למגדר - הבסיס התפיסתי" שנכתב על ידי ענף מוקד ידע מגדר ביוהל"ן, פירט את הבסיס התפיסתי לשינוי. לאחר חשיפת המסמך בידי ארגון "תורת לחימה" הוא הוסר מאתר האינטרנט של צה"ל.

היוהל"ם הנוכחית היא תא"ל רוזיטל אביב, שנכנסה לתפקיד בחודש אוגוסט 2025.

## תפקידים ותחומי עיסוק
* ייעוץ לרמטכ"ל ולפורום מטכ"ל בנושא קידום שוויון הזדמנויות מגדרי וקידום שילוב ומיצוי משמעותי של נשים בשירות.
* טיפול בנושאים ייחודיים הנובעים ממינם, נטייתם המינית וזהותם המגדרית של המשרתים.
* ייצוג צה"ל בפעילות מול גופים ממלכתיים וציבוריים העוסקים בנושאים מגדריים.
* גיבוש המדיניות בנושא פגיעה על רקע מיני בצה"ל והטמעתה.
* תמיכה בנפגעי ונפגעות פגיעה על רקע מיני, אלימות במשפחה ובזוגיות (דרך יחידת מהו"ת הכפופה ליועצת).
* טיפול בהיריון לא מתוכנן של חיילות בשירות חובה (דרך יחידת מהו"ת הכפופה ליועצת).
* סיוע וליווי למשרתות ולמשרתים בחיבור בין הורות לשירות (דרך מרכז "מצפים" הכפוף ליועצת).

## יועצות הרמטכ"ל לענייני נשים ומגדר

## ראו גם
* שירות נשים בצה"ל
* חיל הנשים
* קצינת ח"ן ראשית

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* פקודת יוהלן לגבי שירות טרנסג'נדרים.

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אגף כוח האדם
צער בעלי חיים (עמותות)

בישראל פועלות כמה עמותות שונות בשם **צער בעלי־חיים**, שמטרתן העיקרית היא מניעת צער וסבל מבעלי חיים. העמותות השונות פועלות למתן הגנה ולמקלט לבעלי החיים, נאבקות בהתאכזרות לבעלי החיים, מעודדות אימוץ חיות מחמד ופועלות לשכנע את הקהילה להבנה ולטיפול בבעלי חיים. העמותות ממומנות על ידי תרומות, דמי חבר ומענקים רפואיים-וטרינריים.

פועלות כיום עמותות שונות הנושאות את אותו השם, אך מדובר בעמותות שונות שפועלות בערים תל אביב, ירושלים, חיפה, רמת גן, באר-שבע והנגב, ורחובות.

## העמותות השונות
250px|ממוזער|קצין בריטי בסיוע המשטרה המקומית ממתינים להיכנס לאחר העוצר לעיר העתיקה בירושלים עם רכב של צער בעלי חיים, כדי לאסוף ולטפל בבעלי חיים חולים' 1938
#### תל אביב
ממוזער|משרדי עמותת צער בעלי חיים בתל אביב
עמותת "צער בעלי־חיים תל אביב" היא הוותיקה ביותר, ונקראה במקור **צער בעלי־חיים בישראל**, על פי הפסוק  ופירשו חז"ל:  האגודה נוסדה בשנת 1927 בסיוע האגודה המלכותית למניעת התאכזרות לבעלי חיים שפעלה בארץ ישראל מטעם המנדט הבריטי. האגודה הקימה בית מחסה לבעלי חיים באבו כביר בדרום תל אביב, דומה לאלו שקמו באנגליה ובאירופה באותה תקופה, ובו אושפזו וטופלו סוסים, חמורים וגמלים.

#### רמת גן
עמותת "צער בעלי חיים רמת גן והסביבה" הוקמה בשנת 1944 בשכונת נחלת יצחק בו שוכן המקום עד היום. את העמותה הקימה גרטה בירן שנמלטה לישראל מהנאצים בזמן מלחמת העולם השנייה.

**ירושלים**

כמו בעיר תל אביב, גם בירושלים בשנת 1927 כבר פעל בית חולים לטיפול בבעלי חיים מטעם 'החברה למניעת התאכזרות לבעלי חיים' S.P.C.A . בית החולים היה ממוקם בפינה הדרום-מזרחית של בריכת הסולטן.

## המתה יזומה של בעלי חיים
אחד הנושאים השנויים במחלוקת לגבי פעילות העמותות הוא המתת בעלי חיים שאינם נמסרים לאימוץ. מכיוון שלעמותות רבות יש מדיניות של "דלת פתוחה", הן מקבלות לבית המחסה כל בעל חיים שננטש. באופן זה, מתמלאים בתי המחסה בבעלי חיים מעבר לצפיפות המקובלת, מבלי שיימצאו מאמצים לכל בעלי החיים. פתרון לבעיית הצפיפות הוא המתת בעלי החיים.

## ראו גם
* יד 4

## קישורים חיצוניים

* 
*  אגודת צער בעלי חיים בתל אביב, 1964, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגוני בעלי חיים
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:מקלטים לבעלי חיים
קטגוריה:ישראל: זכויות בעלי חיים