open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כריסטינה סטד

**כריסטינה סְטֶד** (**Christina Stead**; 17 ביולי 1902, סידני, אוסטרליה – 31 במרץ 1983, שם) הייתה סופרת אוסטרלית שחיברה רומנים וסיפורים קצרים, וזכתה להכרה על שנינותה הסאטירית ועל התובנה הפסיכולוגית שהפגינה באפיון הדמויות ביצירותיה.

## ביוגרפיה
אביה היה דייוויד ג'ורג' סטד, ביולוג ימי וחלוץ בתחום השימור. סטד עצמה הייתה מרקסיסטית אדוקה, אף כי מעולם לא הצטרפה למפלגה הקומוניסטית.
ממוזער|ביתה של כריסטינה סטד באוסטרליה
על אף שנולדה ומתה בסידני, סטד חיה שנים ארוכות באנגליה ובארצות הברית. תחילה עקרה מאוסטרליה לפריז, ועבדה שם בבנק בין שנת 1930 ל-1935. שם גם פיתחה מערכת יחסים עם המסאי, הכלכלן הפוליטי, והתווכן ויליאם ג' בלייק (שמו המקורי היה וילהלם בלך), ונסעה איתו לספרד (עד פרוץ מלחמת האזרחים בספרד), ומשם לארצות הברית.

בשנת 1952 הצליח בלייק להתגרש מאשתו הקודמת, וסטד נישאה לו. בשנת 1968 מת בלייק מסרטן הקיבה, וסטד שבה לאוסטרליה. ייתכן שאחד הגורמים לשובה לאוסטרליה היה פסילתה מזכייה בפרס בריטניקה-אוסטרליה בנימוק שהיא "חדלה מלהיות אוסטרלית".

## יצירתה
סטד חיברה 15 רומנים ומספר אסופות של סיפורים קצרים. בשנים 1943-1944 לימדה "סדנה לכתיבת רומנים" באוניברסיטת ניו יורק, וכן כתבה תסריטים עבור חברות הפקה הוליוודיות באותו עשור,, ובין היתר השתתפה בכתיבת הסרט הביוגרפי על מארי קירי (בשם "מאדאם קירי") וסרט המלחמה של ג'ון פורד בכיכוב ג'ון ויין, *They Were Expendable*.

הרומן הראשון של סטד, *Seven Poor Men of Sydney* (1934) עוסק בחייהם של פעילים רדיקלים ופועלי נמל בני התקופה, על אף שככלל לא השתייכה לזרם הריאליזם הסוציאליסטי.

הרומן הידוע ביותר שלה הוא גם היחיד שתורגם לעברית: **האיש שאהב ילדים** (פורסם באנגלית בשנת 1940; יצא בעברית בתרגום ג. אריוך, בהוצאת זמורה ביתן, תשמ"ו, 1986). הרומן לא זכה לתשומת לב רבה בשני העשורים שאחרי פרסומו. הוצאה מחודשת בשנת 1965 בצירוף הקדמה מאת רנדל ג'רל עוררה עניין רחב יותר בספר. בשנת 2005 כלל טיים מגזין את הרומן ברשימת "100 הרומנים הטובים ביותר מהשנים 1923-2005". בשנת 2010 כינה הסופר ג'ונתן פרנזן את הספר "יצירת מופת" ברשימת ביקורת בניו יורק טיימס.

הרומן *Letty Fox: Her Luck* נאסר לפרסום באוסטרליה במשך שנים מספר בטענה שהוא לא-מוסרי ופורנוגרפי.

בנוסף לסיפורת, פרסמה סטד גם שני כרכי מכתבים (וכרך נוסף פורסם לאחר מותה).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מרקסיסטים
קטגוריה:סופרות אוסטרליות
קטגוריה:סופרים אוסטרלים
קטגוריה:ילידות 1902
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:נפטרות ב-1983
קטגוריה:נפטרים ב-1983
אנה שיפוש

**אנה שיפוש** (בהונגרית: **Sipos Anna**; 3 באפריל 1908 – 1 בינואר 1988) הייתה שחקנית טניס שולחן יהודייה-הונגרייה, זכתה ב-21 מדליות באליפויות עולם בטניס שולחן מהן 11 מדליות זהב, 2 מהן ביחידות, 6 ברציפות בזוגות נשים עם מריה מדניאנסקי ו-3 בזוגות מעורבים (2 עם ויקטור ברנה ו-1 עם סטיבן קלן). 

שיפוש הייתה האישה הראשונה בעולם ששיחקה טניס שולחן כשאחזה את המחבט בסגנון עט.

## ביוגרפיה
שיפוש נולדה בסגד. היא הייתה האישה הראשונה בעולם ששיחקה באחיזת המחבט בסגנון אחיזת עט (penhold) עד שנת 1932.

באליפות העולם שנערכה בבודפשט בשנת 1929, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב, בתחרות לזוגות מעורבים עם אישטוון קלן. מדליות ארד, בתחרות ליחידות ובתחרות לזוגות נשים עם מריה מדניאנסקי. 

באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 1930, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מריה מדניאנסקי. מדליות כסף, בתחרות ליחידות לאחר שהפסידה במשחק הגמר למנדניאנסקי ובתחרות לזוגות מעורבים עם אישטוון קלן.

באליפות העולם שנערכה בבודפשט בשנת 1931, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי, מדליית כסף, בתחרות לזוגות מעורבים עם ויקטור ברנה ומדליית ארד, בתחרות ליחידות. 

בשנת 1932 היא שוכנעה לשנות את אחיזת המחבט שלה לשיטה מקובלת, "שייק הנד", והישגיה השתפרו מאוד.

### אלופת עולם ליחידות
באליפות העולם שנערכה בפראג, צ'כיה בשנת 1932, זכתה שיפוש ב-3 מדליות זהב, בתחרות ליחידות לאחר ניצחון במשחק הגמר על אלופת העולם וחברתה לנבחרת מנדניאנסקי, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי ובתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה.

באליפות העולם שנערכה בבאדן, אוסטריה בשנת 1933, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בתחרות ליחידות בפעם השנייה ברציפות, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי ומדליית ארד בתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה.

באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1934, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי ומדליות כסף, בתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה ובתחרות הקבוצתית.

באליפות העולם שנערכה באצטדיון ומבלי בלונדון, אנגליה בשנת 1935, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי בפעם השישית ברציפות, בתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה ומדליית כסף, בתחרות הקבוצתית.

שיפוש נפטרה ב-1 בינואר 1988 בבודפשט.

## תארים והישגים
* בשנת 1996 נבחרה שיפוש להיכל התהילה של הספורט היהודי 
* בשנת 1993 נבחרה שיפוש להיכל התהילה הבינלאומי של טניס השולחן

## קישורים חיצוניים
* אנה שיפוש, באתר *ITTF*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאיות הונגריות
קטגוריה:שחקניות טניס שולחן יהודיות
קטגוריה:שחקני טניס שולחן הונגרים
קטגוריה:אלופי עולם יהודים
קטגוריה:ספורטאיות יהודיות הונגריות
קטגוריה:אלופות עולם יהודיות
קטגוריה:ניצולות השואה: הונגריה
קטגוריה:סגד: אישים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: הונגרים
קטגוריה:הונגריות שנולדו ב-1908
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1908
קטגוריה:הונגריות שנפטרו ב-1988
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1988
ויקטוריה (אלה)

[ממוזער|300px|ה[קוודריגה בראשו של שער ברנדנבורג בלילה]]
**ויקטוריה** (לטינית: **Victoria**) היא אלת הניצחון בדת הרומית העתיקה. ויקטוריה היא המקבילה לאלה היוונית ניקה, והשותפה של בלונה. היא הותאמה מדמותה של אלת החקלאות הסבינית, ואקונה, והמקדש הראשי שלה נמצא בגבעת הפאלאטיום. האלה ויקה פוטה מזוהה לעיתים כוויקטוריה.

שלא כמו האלה היוונית ניקה, האלה ויקטוריה לקחה חלק מרכזי בחברה הרומית ומקדשים רבים הוקמו לכבודה. כשפסלה הוסר בשנת 382 לפנה"ס על ידי הקיסר גרטיאנוס היה זעם רב ברחובות רומא. לרוב היא נערצה על ידי גנרלים אשר חזרו מניצחונותיהם בקרבות. הבדל נוסף מניקה היוונית הוא בכך שוויקטוריה הייתה ידועה בהצלחה במשחקי האתלטיקה כמו מרוצי מרכבות, ויקטוריה הייתה הסמל לניצחון על המוות וקבעה מי ינצח במלחמה.

ויקטוריה מופיעה רבות על מטבעות רומיים, תכשיטים, מבנים, ואמנויות אחרות. היא נתפסה לעיתים קרובות עם או בתוך מרכבה, כמו בפסל הניצחון מסוף המאה ה-18 קוודריגת שער ברנדנבורג בברלין שבגרמניה; או באנדרטת ויטוריו אמנואלה השני, בנוכחות עם 2 קוודריגות. ניקה או ויקטוריה הייתה נהגת המרכבה של זאוס בקרב בו השתלט על האולימפוס.

על שמה של ויקטוריה נקרא האסטרואיד "12 ויקטוריה" בחגורת האסטרואידים הגדולה.

## ראו גם
* סימן V
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלות רומיות
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מיתולוגיה רומית
פורר

**פורר** (באנגלית: **Forer**; **Forrer**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
פול ואן רייפר

**פול ואן רייפר** (באנגלית: **Paul K. Van Riper**; נולד ב-5 ביולי 1938) הוא גנרל אמריקאי יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית אשר שימש כראש אגף המודיעין של חיל הנחתים. לאחר פרישתו נעשה למומחה לאסטרטגיה צבאית ולוחמת גרילה.

## חיים מוקדמים ולימודים
ואן רייפר נולד וגדל בעיירה בראונסוויל שבמדינת פנסילבניה.

## קריירה
בשנת 1956 התגייס ואן רייפר לחיל הנחתים. הוא עבר הכשרה כלוחם ובשנת 1964 השלים קורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה בגדוד רגלים שבדיוויזיית הנחתים השנייה. ואן רייפר לחם ברפובליקה הדומיניקנית ולאחר מכן בשנת 1966, בעת מלחמת וייטנאם, שירת כיועץ צבאי לצבא דרום וייטנאם. ואן רייפר נפצע במהלך תקיפת עמדת מקלע בשדה אורז בקרבת סייגון. למרות פציעתו הכווין ואן רייפר אש סיוע אווירית עד להשמדת העמדה. בשנת 1969, והוא כבר מפקד פלוגה, הוביל התקפה כנגד יעד מבוצר. הוא עוטר בשני עיטורי כוכב הכסף על גבורתו. בהמשך שירת כמפקד הגדוד השני ברגימנט ה-7 של החיל ולאחר מכן על הרגימנט ה-4. לאחר מכן פיקד על דיוויזיית הנחתים השנייה. ואן רייפר שירת במלחמת המפרץ כקצין מטה בכוח המשלוח של חיל הנחתים. לאחר מכן שירת כראש אגף המודיעין של חיל הנחתים. בשנת 1997 סיים את שירותו ופרש לגמלאות.
### תרגיל המילניום
בשירות מילואים שימש ואן רייפר כמפקד "הכוח האדום" בתרגיל אתגר המילניום, אשר דימה את כוח האויב (מדינת מפרץ כלשהי) עמו נדרש "הכוח הכחול" (ארצות הברית) להתמודד. הכוח בפיקודו הצליח, כבר בימים הראשונים של התרגיל, לשגר כמות מאסיבית של טילים נגד ספינות (קרקע-ים וים-ים) נגד ספינות המלחמה האמריקאיות, בהן נושאות מטוסים, ובסופו של דבר הטביע 13 ספינות - זאת למרות שהכוח שמול רייפר היה חזק בלי כל יחס פרופורציונלי מבחינת נשק ויכולות מודיעיניות.

ואן רייפר התמודד עם האיומים הימיים באמצעות שליחת סירות קטנות (כדוגמת סירות דיג או סירות גומי) לאזור של ספינות מלחמה מהכוח הכחול, וביצע התקפות קונבנציונליות והתאבדותיות כנגד כלי השיט. פעולה מוצלחת נוספת של ואן רייפר הייתה שליחת שליחים על אופנועים ליעדיהם על מנת למנוע מהכוח הכחול לנטר מסרים אלקטרוניים למיניהם. כלומר - שליחים אנושיים במסווה של אזרחים.

בשל הצלחת הכוח בפיקודו הכתיבו מנהלי התרגיל לוואן רייפר כללי משחק חדשים במטרה לרסן את יכולותיו. בשל כך עזב ואן רייפר את התרגיל ומתח עליו ביקורת בתקשורת.

## קישורים חיצוניים

* .
* עמרי פדהצור, חשיבה יצירתית שיטתית בצבא, **[[מערכות]]** 443 (יוני 2012), עמ' 4–11.

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:מפקדי דיוויזיית הנחתים השנייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
שלווה (מזון)

**שלווה** הוא חטיף העשוי מחיטה תפוחה, שנמכר בישראל החל מסוף שנות ה-60.

## ייצור
חטיפי שלווה יוצרו בתנאים ביתיים או בסדנאות עוד לפני פתיחת המפעל הראשון. אחד המפעלים הראשונים שייצרו שלווה היה מפעל אשבול, שנוסד ב-1968 בחולון על ידי צבי מרדכי גולדרייך. המפעל הועתק לאחר כמה שנים לראש העין. השם שלווה הוא סימן מסחר של חברת אשבול.

שלווה עשויה מגרגירי חיטה, מזנים כגון "דורום" (המשמש גם לייצור פסטה) או "ענבר". הגרגירים מחוממים תחת לחץ ונתפחים עם שחרור הלחץ. לאחר ההתפחה הגרגירים עוברים ציפוי בסוכר. מיוצרות גם גרסה ללא סוכר וגם גרסה עם סוכר חום ודבש.

## ברכה על שלווה
הברכה הראשונה היא בורא פרי האדמה. אך אם עברה בשול או אפילו שרייה במים עד שהפכה לדייסה, ברכתה מזונות.

לגבי ברכה אחרונה דעת הרמב"ם והרשב"א שמברכים בורא נפשות, כיוון שאין לאכילה כזו חשיבות אז אין מברכים עליה "מעין שלוש". התוספות הסתפקו לגבי הברכה האחרונה, אולי תיקנו חכמים ברכה מעין שלוש ולסיים ב"על האדמה", ולכן לפי דעתם יש לאוכלה בתוך סעודה שאוכל בה לחם. השולחן ערוך פסק שעיקר הדין כרמב"ם שמברכים בורא נפשות, אך הוסיף שראוי להחמיר לאכול בתוך הסעודה, כשיטת התוספות.

## ראו גם
* פופקורן קרמל

## קישורים חיצוניים
* שרית שמואלי, שלווה החטיף וההיסטוריה, טעמים
* אודותינו, אתר אשבול
## הערות שוליים

קטגוריה:חטיפים
קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:מותגי מזון
קטגוריה:מאכלים שברכתם שנויה במחלוקת
שקע חזיתי

**שקע חזיתי** (באנגלית: **Frontal depression**) הוא סוג של מערכת סינופטית האופיינית לאזור הממוזג, ושבה נפגשים גושי אוויר חמים, הבאים מאזור קו המשווה, עם גושי אוויר קרים, המגיעים מאזורי הקטבים. גושי האוויר אינם מתערבבים זה בזה, וכל גוש נע בתנועה סיבובית המתכנסת לתוך השקע כדי למתן את הלחץ נמוך שבו. קווי המפגש של גושי האוויר החמים והקרים נקראים "חזיתות", והשקע שהם מתכנסים לתוכו נקרא "שקע חזיתי". מעברו של שקע כזה מעל לאזור גאוגרפי נתון יכול להימשך כמה יממות.

## סוגים עיקריים של חזיתות
**חזית קרה** - כאשר האוויר הקר נע כלפי האוויר החם, נוצרת בקו המפגש שלהם תופעה המכונה חזית קרה. בחזית הקרה האוויר הקר והצפוף יותר נכנס מתחת לאוויר החם וגורם לו לעלות במהירות. עלייה מהירה של אוויר חם ולח יוצרת ענני ערמה מפותחים מקבוצת הקומולוס והקומולונימבוס. עננים אלה גורמים לירידתן של כמויות משקעים גדולות, המלוות לעיתים בברקים ורעמים כבדים ובברד. חזית כזאת יכולה ליצור תנאים להתפתחות טורנדו במקרים פחות שכיחים.

**חזית חמה** - כאשר האוויר החם נע לעבר גוש האוויר הקר נוצרת במקום המפגש שלהם חזית חמה. בחזית החמה האוויר החם והקל עולה לאט יותר מעל לגוש האוויר הקר. עלייה איטית יחסית של האוויר החם מביאה ליצירת ענני שכבה מקבוצת הסטרטוס והנימבוסטרטוס, המשתרעים על פני שטחים גדולים. המשקעים היורדים מעננים אלה הם בעלי עוצמה נמוכה יותר, והם סוערים פחות. גושי האוויר החם והקר מסתחררים, מתכנסים לתוך השקע ו"ממלאים" אותו, עד שהם מאזנים את הבדלי הטמפרטורות ואת הלחץ.

## שקעים חזיתיים בישראל
רוב הגשמים בישראל מגיעים מחזיתות קרות הנלוות לשקעים חזיתיים. השקעים מוסעים בדרך כלל על ידי הרוחות המערביות שמעל לים התיכון, ובמהלך אופייני, נוטים להתעמק בין קפריסין לבין ישראל. החזית החמה תגיע על פי רוב ראשונה לחופי הארץ, ואילו החזית הקרה שאחריה תביא עמה את מרב המשקעים. השלגים המעטים היורדים בישראל, מקורם באוויר הקר המגיע מצפון-מזרח אירופה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מטאורולוגיה
אליעזר ריבלין (סופר)

**אליעזר ריבלין** (ט"ו באדר תרמ"ט, 16 בפברואר 1889 - י' בסיוון תש"ב, 26 במאי 1942) היה עיתונאי, סופר והיסטוריון.

## ביוגרפיה
אליעזר ריבלין נולד בירושלים לעטל זילברשטיין ולבנימין, נצר למשפחת ריבלין המפורסמת. בכ"ה בכסלו תרס"א נפטר אביו של אליעזר, ומכאן ואילך, גדל הנער בבית דודו - ראובן ריבלין. את חינוכו קיבל בתלמוד תורה וישיבת עץ חיים, שם נותר עד גיל 20. בשנת 1909 נשא ריבלין את חוה בת חיים המבורגר לאשה. ולאחר מכן יצא מן הישיבה ועסק במסחר למשך תקופה מסוימת, עד שהתקבל לעבודה כפקיד במושב הזקנים הכללי המאוחד, שם עבד עד סוף ימיו, בתקופה זו החל לפרסם מאמרים בעיתון היידישאי "מאָרגען זשורנאל".

בעת מלחמת העולם הראשונה הוצא צו גירוש למחזיקי נתינות זרה בירושלים, ואליעזר, בעל הנתינות האמריקאית, גורש לדמשק, חוה, שהייתה נתינה עות'מאנית, בחרה להצטרף אליו, ושם, ב-1918 היא חלתה, מתה ונקברה. את עת שהותם בדמשק ניצלו הוא ובן-דודו יוסף יואל ריבלין למחקר אודות תולדות הקהילה היהודית ואת פרי עבודתם פרסמו במאמר "לקורות היהודים בדמשק במאה הרביעית לאלף הששי".

בשנת 1920 נשא לאשה את חיה רייזיל שושנה מושקין-שטרנברג, שאף היא התאלמנה בזמן המלחמה.

במהלך השנים פרסם כמה וכמה קבצים שונים - ביוגרפיות של רבנים (מאיר אוירבך, יוסף זונדל מסלנט, משה רבקש ועוד) ושל אישי צבור אחרים (כגון יוסף ריבלין, מרדכי סלומון ועוד), מחקרים בתולדות יהודי ירושלים וארץ ישראל, ההדיר כתבי יד עתיקים, כגון פירוש התורה של רפאל מרדכי מלכי. גולת הכותרת של מחקריו היא הספר **תולדות חכמי ירושלים** שכתב אריה ליב פרומקין, וריבלין, שקבל לידיו את כתב היד לאחר מספר שנים, ההדירו, הרחיבו והוסיף את הערותיו הרבות והדפיסו מחדש. כמו כן, ערך ריבלין את "ספר היחס", המפרט את תולדות משפחת ריבלין, אך בחר שלא להוציאו לאור וציווה שיעשה כן רק לאחר שיוולד נכד של דוד-מטיבו, ראובן ריבלין, ויקרא על שמו; הצוואה קויימה לאחר לידתו של ראובן ריבלין.

בשנת 1942 חלה ונפטר, בן 53 במותו. במרכז ירושלים קרוי רחוב על שמו.

ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* קטעים מיומנו של אליעזר ריבלין, אתר משפחת ריבלין
* 
* 
* 
* "ר' אליעזר ריבלין, ז"ל: שלושים לפטירתו", הצופה, 28 ביוני 1942:
** 
** 
** 
** 
** 
** 
* 
* 
* 
* 

### ספרים מקוונים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

אליעזר
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:חוקרי ארץ ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:חוקרי תולדות עם ישראל בארץ ישראל
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:חוקרי ירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1889
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1942
Where Angels Fall

**Where Angels Fall** (בעברית: "היכן שמלאכים נופלים") היא להקת מטאל גותי מנורווגיה.
## היסטוריה
הלהקה הוקמה ב-2003 באוסלו על ידי אנדרה בנדיגטסן ואולה לווברג, שרצו לנגן מוזיקה אפלה אך מלודית. ב-2004 הצטרפה איירין בנדיגטסן ללהקה כסולנית ומספר נגנים נוספים, וביחד הוציאו את המיני אלבום (EP) הגותי-סימפוני Dies Irae באותה שנה.

בשנותיה הראשונות ניגנה הלהקה מטאל גותי סימפוני שהתבסס על שירתה של הזמרת איירין בנדיגטסן, ושילב קלידים (כולל קלידים המדמים עוגב) ושירת מקהלה. בשנותיה האחרונות משלבת הלהקה גם רוק גותי ומוזיקה אלקטרונית בשיריה.

הלהקה הפסיקה את פעילותה ב-2016 וחידשה אותה ב-2022.

## דיסקוגרפיה
* Dies Irae - מיני אלבום, 2004
* Illuminate - אלבום אולפן מלא, 2006
* Marionettes - אלבום אולפן מלא, 2008
* Indifferent - סינגל, 2009
* Senseless - סינגל, 2013
* Redemption - אלבום אולפן מלא, 2014

## חברי הלהקה
### חברים נוכחיים
* Kristian Svenning - גיטרה
* André Bendigtsen - גיטרה מובילה וקלידים (2003-היום)
* Eirin Bendigtsen - זמרת סולנית (2004-היום)
* Espen Lohne - גיטרת באס (2004-היום)

### חברי עבר
* Jarle Byberg - תופים
* Øyvind "Lionheart" Larsen - גיטרה
* Ole Kristian Løvberg - תופים (2003)
* Kristian Andersen - גיטרת באס (2004–2008)
* Tom Remi Flygel - קלידים (2004–2005)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות מטאל גותי
קטגוריה:להקות נורווגיות
אנתוני זיני

**אנתוני צ'ארלס זיני** (באנגלית: **Anthony Charles Zinni**; נולד ב-17 בספטמבר 1943) הוא גנרל אמריקאי יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית אשר שימש כמפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית וכשליח הנשיא ג'ורג' ו. בוש לישראל ולרשות הפלסטינית.

## ביוגרפיה
זיני נולד וגדל בפנסילבניה.

בשנת 1965 התגייס זיני לחיל הנחתים. הוא עבר הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט הנחתים ה-6. בשנת 1967, בעת מלחמת וייטנאם, שירת זיני כיועץ צבאי לצבא דרום וייטנאם. בשנת 1970 שב לווייטנאם שנית כמפקד פלוגת נחתים ונפצע בלחימה. בהמשך שירת כמפקד הגדוד השני ברגימנט ה-8 של החיל ולאחר מכן על הרגימנט ה-9. לאחר מכן פיקד על כוח המשלוח הראשון של חיל הנחתים ועל הכוח הרב לאומי בסומליה. בשנת 1997 מונה למפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית. במסגרת תפקידו פיקד זיני ב-20 באוגוסט 1998 על מבצע שועל המדבר בעיראק. בנוסף פיקד על מבצע השגה אינסופית ("**Operation Infinite Reach**"), פעולת תגמול לפיצוץ שגרירויות ארצות הברית בקניה וטנזניה על ידי אל-קאעידה ב-7 באוגוסט אותה שנה. במהלך המבצע ירה הצי האמריקני 75 טילי שיוט נגד מחנות של אל-קאעידה באפגניסטן, בין היתר במטרה להרוג את אוסאמה בן לאדן. בנוסף ביצעו ספינות הצי האמריקני אשר בים הערבי ירי של טילי שיוט כנגד מפעל החשוד שהוא מייצר נשק כימי בסודאן. במהלך התקיפות נהרגו כשלושים מחבלים בסודאן ובאפגניסטן, אולם בן לאדן עזב את המחנות מספר שעות קודם לכן. בשנת 2000 סיים את שירותו ופרש לגמלאות.

בשנת 2002 שימש זיני כשליחו המיוחד של הממשל האמריקאי הנשיא ג'ורג' ו. בוש לישראל ולרשות הפלסטינית ומאוחר יותר למזרח התיכון כולו.

## לקריאה נוספת
* עמוס הראל ואבי יששכרוף, **המלחמה השביעית - איך ניצחנו ולמה הפסדנו במלחמה עם הפלסטינים**, הוצאת ידיעות אחרונות, 2004
* רביב דרוקר ועפר שלח, **בומרנג - כישלון המנהיגות באינתיפאדה השנייה**, הוצאת כתר, 2005 (לקריאת הספר ברשת)

## קישורים חיצוניים

* .
* .
* .
* .
* .
* .
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וילאנובה
קטגוריה:גנרלים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:מפקדי פיקוד מרכז של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
אריק שקד

**אריה (אריק) שקד** (נולד ב-29 בנובמבר 1949) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, פיקד על חטיבה 519.

## ביוגרפיה
שקד (במקור מנדלמן) נולד בטבריה ולמד בבית הספר החקלאי כדורי.

את שירותו הצבאי החל בסיירת שריון, במלחמת יום הכיפורים פיקד על פלוגת חרמ"ש שהורכבה מחניכי קורס מ"כים של חטיבה 460. הפלוגה שלחמה תחת אות הקריאה "מקנס" לחמה בחזית המצרית. תחילה סופחה לחטיבה 14 ולחמה תחילה בגזרת גדוד 184 בפיקוד שאול שלו ולאחר מכן בגזרת גדוד 79/196 בפיקוד עמרם מצנע. היא הופעלה במשימות סיור, תצפית, אבטחה ופינוי נפגעים. ב-12 באוקטובר עברה הפלוגה תחת פיקוד חטיבה 421 והופעלה במשימות אבטחה, לחימה בכוחות קומנדו מצריים והגנה על מאמצי צליחת התעלה. לאחר המלחמה המשיך שקד בשירות בחיל השריון, בשנים 1979 עד 1980 פיקד על גדוד טנקים ולאחר מכן השתחרר משירות הקבע.

במלחמת לבנון הראשונה פיקד על גדוד שריון במילואים שהשתתף בלחימה בגזרה המזרחית. לאחר המלחמה חזר לשירות הקבע למשך כעשר שנים. בשנים 1984 עד 1988 פיקד על חטיבה 519 ובהמשך פיקד על מגמת יבשה בפו"ם ושירת כסגן מפקד עוצבת עמוד האש.

שימש דירקטור בחברת אית"ם (כיום סטאר נייט טכנולוגיות), יצרנית ציוד אלקטרואופטיקה ודירקטור בחברת רילון. היה הבעלים של קבוצת האבטחה "אנוש" שקרסה בשנת 2005. מכהן כסגן נשיא לפיתוח עסקי בקבוצת ברן. ב-2012 התמודד בפריימריז של מפלגת העבודה אך לא זכה להצלחה.

שקד בעל תואר ראשון בהיסטוריה ומדע המדינה מאוניברסיטת בר-אילן, בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה.

היה נשוי פעמיים והוא אב לארבעה: שתי בנות מרעייתו הראשונה ותאומים מרעייתו השנייה, מיכל מירון-שקד, ממנה התאלמן ב-2007.

## קישורים חיצוניים
* צינה בחולות, סיפור לחימתה של פלוגת "מקנס", באתר חטיבה 421

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי חטיבה 600
קטגוריה:פעילי מפלגת העבודה
קטגוריה:בוגרי בית הספר כדורי
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
אחיעזר בן השמעה הגבעתי

**אֲחִיעֶזֶר בֶּן־הַשְּׁמָעָה הַגִּבְעָתִי** הוא דמות מקראית, ראש לגיבורים מבנימין אשר לפי הסיפור המקראי הצטרפו אל דוד בציקלג, ונמנו ברשימה העוקבת לרשימת גיבורי דוד בגרסת ספר דברי הימים א. היה מאנשי בנימין אשר חברו אל דוד עוד בטרם נהיה דוד למלך.

## אחיעזר ברשימת הגיבורים הבאים לציקלג
אחיעזר מוזכר ראשון ברשימת הגיבורים מבנימין (ומאזורים אחרים) אשר הצטרפו אל דוד בהיותו במקלט מפני שאול בעיר צקלג, תחת חסות אכיש מלך גת הפלישתי, וזהו אזכורו היחיד במקרא. על פי השימוש בספר דברי הימים בביטוי "הראש", משמע שהיה בתפקיד פיקודי בצבא דוד.

המקרא מאפיין את בני בנימין בכישרון של שימוש דומיננטי בשתי ידיהם בשווה, דבר הנותן יתרון בקרב והאופייני לגיבורים בשבט בנימין, ומתאר את אחיעזר כראש להם:

 
יש משמעות להצטרפותו עם קבוצה משבט בנימין לדוד בזמן שדוד נמלט מפני שאול המלך, איש בנימין, והטקסט המקראי מדגיש זאת. 

מתוך זה, ניתן לראות בגיבורים הללו מורדים במלכות שדינם מיתה כדוד, ואף חמור מכך לגבי אחיעזר עצמו ויואש,, בשל ייחוסם השבטי ושייכותם לבירת הממלכה גבעת בנימין. 

לפי משה גרסיאל, ניתן לראות מבחינה ספרותית את אזכורי הגיבורים בספר דברי הימים, ובהם רשימת הגיבורים משבט בנימין, ואף מעיר המלוכה, או גם משפחתו של שאול בראשם אחיעזר ויואש בני השמעה הגבעתי, כמו גם אזכורים של גיבורים משבטים נוספים (שבט גד ושבט מנשה), כהדגשה לתמיכה הרחבה וההערכה שזכה לה דוד בקרב עם ישראל בטרם נהיה למלך.

## שמו וייחוסו המשפחתי

על פי מרטין נות, השם אחיעזר הוא מן הקדומים בישראל, ומשמעותו: האח-כלומר האל, הוא עזר. בכך שם זה הינו שם תאופורי מוסווה-עקיף. 

בתרגום השבעים ובוולגטה (התרגום ללטינית) כתוב "בן השמעה" ולא "בני השמעה", ועל פי זה ייתכן שרק יואש היה "בן השמעה הגבעתי", ואחיעזר לא היה אחיו ולפיכך גם לא בהכרח מן הגבעה. מכל מקום גם שמו של שמעה גם הוא שם תאופורי אך מסוג מקוצר. בכל אופן לפי נוסח המסורה אחיעזר, כמו יואש, נולד בגבעה, עיר הולדתו של שאול. 

על פי רד"ק, אחיעזר היה מקרובי שאול, ועל פי רש"י אחיעזר היה רק משבטו של שאול – בנימין. על פי פירוש המצודות, אחיעזר פיקד על כל הגיבורים משבט בנימין שנספחו אל דוד בהיותו בציקלג, בעוד שעל פי המלבי"ם, אחיעזר פיקד על עשרה מהם. 
## ראו גם
* גיבורי דוד

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמים בתנ"ך
קטגוריה:אישים בספר דברי הימים
קטגוריה:גיבורי דוד
קטגוריה:אישים משבט בנימין
דלעת הנחש הסורית

**דלעת-נחש סורית** (שם מדעי: *Bryonia syriaca*) היא מטפס עשבוני רב-שנתי ממשפחת הדלועיים הנפוצה בישראל, ירדן, לבנון, ובחצי האי סיני. הפרחים חד-מיניים, ירוקים צהובים, מעורקים בעורקים שקועים בצבע ירוק כהה, ובעלי חמישה עלי כותרת. לפרח הזכרי חמישה אבקנים, ולפרח הניקבי עמוד עלי אחד. לרוב הצמח דו-ביתי. העלה משולש ושעיר בשני צדדיו, וכן הגבעול. הפרי הוא ענבה ירוקה בקוטר כסנטימטר אחד המבשיל בקיץ. הפרי רעיל לאדם.

דלעת-נחש סורית היא אחד מבין שני מינים בסוג דלעת-נחש הגדלים בר בישראל. המין השני הוא דלעת-נחש מצויה בעלת עלים שמחולקים כעין כף יד ל-5 עד 7 אונות עמוקות, ולעיתים האונה האמצעית של העלה מאורכת ומסתיימת בחוד. בסוף שנת 2022 נמצא מין נוסף ונדיר בחרמון - דלעת-נחש רחבת עלים. מין זה גדל בר בטורקיה, באיראן, בעיראק, בלבנון (?) ובסוריה. החרמון מהווה עבור דלעת-נחש רחבת עלים את גבול תפוצתה הדרומי בעולם.

התפתחות העלווה היא מתחילת נובמבר עד אמצע מאי. הפריחה מסוף נובמבר עד תחילת מאי. פרי בהפצת זרעים מספטמבר ועד דצמבר.

## תפוצה ובית גידול
משרעת התפוצה העולמית היא מזרח הים התיכון: סוריה, לבנון, ירדן, סיני וישראל. בישראל מין זה נפוץ בגליל העליון, בגליל התחתון, בכרמל, בגלבוע, בחוף הגליל, בעמק עכו, בחוף הכרמל ובגלעד; מצוי בגולן, בבקעת כנרות, בעמק יזרעאל, בבקעת בית שאן, בשפלה, בהרי יהודה, בעמון; נדיר בשרון; נדיר מאוד בבקעת חולה, בערבות הירדן ובאדום.

מין זה גדל בבתי גידול טבעיים בלבד בחורש וביער ים-תיכוני וגם בבתות הספר. 

## תמונות

קובץ:דלעת-נחש סורית פרי בשלבי התפתחות שונים.jpg|דלעת-נחש סורית - הפרי בשלבי התפתחות שונים
קובץ:דלעת-נחש סורית פירות.jpg|פירות של דלעת-נחש סורית בגבעת השחומית קריית שמונה
קובץ:דלעת-נחש סורית פרי אדום.jpg|פרי בשל ואדום של דלעת-נחש סורית
קובץ:Bryonia syriaca - fruit.JPG|פירות של דלעת-נחש סורית
קובץ:Bryonia syriaca kz01.jpg|דלעת-נחש סורית
קובץ:דלעת-נחש סורית שרועה על אבני בזלת.jpg|דלעת-נחש סורית שרועה על אבני בזלת


## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1856
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אדמון בואסייה
קטגוריה:דלועיים
חיים ירקוני

**חיים ירקוני** (18 בפברואר 1931 - 6 בפברואר 2026) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, כיהן כמפקד עוצבת התקומה וכסגן קצין תותחנים ראשי.

## חייו
ירקוני נולד בעיר רדאוץ שבבוקובינה ברומניה בשם קרול גרינברג. בתקופת מלחמת העולם השנייה שהה במחנות ריכוז בטרנסניסטריה. בסיום המלחמה חזר לרדאוץ והצטרף לתנועת בית"ר. הוא עבר הכשרה באיטליה, ב-1947 העפיל לארץ ישראל באמצעות אוניית המעפילים חיים ארלוזורוב. האונייה נתפסה על ידי הבריטים, וירקוני נשלח למחנות המעצר בקפריסין, שם שהה במשך מספר חודשים עד הגעתו לישראל.

בישראל התגייס לצה"ל ושירת בחיל התותחנים. במלחמת סיני לחם כקצין ניהול אש בגדוד 403, גדוד תותחי 155 מ"מ. אחרי המלחמה שימש מדריך ראשי בענף אימון קצינים בבה"ד 9, בשנים 1962 עד 1963 פיקד על גדוד 404. ב-1963 מונה למפקד גדוד 403 והסב אותו מתותחים נגררים לתותחים מתנייעים M7 פריסט. לאחר מכן שירת כראש ענף ההדרכה ותורת חת"ם במפקדת קצין תותחנים ראשי. היה חניך בפו"ם ובשיבוץ חירום שימש מפקד גדוד מילואים 827 באגד ארטילרי 212. בתקופת ההמתנה לקראת מלחמת ששת הימים גויס הגדוד ובמלחמה השתתף הגדוד תחת חטיבה 37 בקרבות כיבוש צפון השומרון, שכם ורמת הגולן. שימש מפקד בה"ד 9 ב-1970 מונה למפקד עוצבת התקומה אותה הקים כאגד ארטילרי קבוע של עוצבת המפץ. שימש מפקד התותחנים הפיקודי של פיקוד המרכז ובתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש סגן קצין תותחנים ראשי עד שחרורו ב-1973.

לאחר שחרורו עבד כמנהל במפעלי תעשייה בהם במפעלי נייר חדרה.

כיהן בהתנדבות כיו"ר ארגון "צוות" בגבעתיים ובמחוז דן וכיו"ר ועדת ההתנדבות. ב-2014 זכה לאות יקיר העיר גבעתיים.

## לקריאה נוספת
*קרול גרינברג - זיכרונות, הוצאה עצמית, 2001

## קישורים חיצוניים
* אנו באנו - חיים ירקוני, אתר רשת א'

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:גולי מחנות המעצר בקפריסין
קטגוריה:ילדים בשואה: רומניה
קטגוריה:יקירי גבעתיים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 213
קטגוריה:מפקדי בית הספר לתותחנות שדה
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 215
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 282
קטגוריה:מפקדי עוצבת התקומה
קטגוריה:מפקדי תותחנים פיקוד המרכז
קטגוריה:ניצולי השואה: רומניה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2026
רומן בירקי

**רומן בירקי** (בגרמנית: **Roman Bürki**; נולד ב-14 בנובמבר 1990 במינסינגן שבשווייץ) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בעמדת השוער בקבוצת סנט לואיס סיטי.

אחיו הצעיר הוא מרקו בירקי, המשחק בקבוצת פ.צ. תון.

## קריירת מועדונים
בירקי החל את הקריירה שלו בשנת 2007 בקבוצתה המילואים של יאנג בויז ברן. בשנת 2009 הוא הושאל לתון, ולאחר חצי שנה הושאל לשאפהאוסן. בקיץ 2010 חזר ליאנג בויז ברן, ולאחר חצי שנה הושאל לגראסהופרס ציריך. בהמשך חתם במועדון באופן קבוע.

ב-24 במאי 2013 חתם בירקי בפרייבורג, והחליף את אוליבר באומן שעזב להופנהיים. בירקי שיחק בכל 34 המשחקים של קבוצתו, והציג יכולת טובה מאוד, אך לא הצליח למנוע את נשירת הקבוצה אל הבונדסליגה השנייה.

ב-14 ביוני 2015 הודיעה קבוצת בורוסיה דורטמונד על החתמתו על חוזה עד סוף 2019. ב-15 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה בניצחון 4:0 על בורוסיה מנשנגלדבך במחזור הראשון בבונדסליגה.

ב-16 במרץ 2022 בירקי חתם בסנט לואיס סיטי שהחל מעונת  תשחק ב-MLS.

## קריירה בינלאומית
בירקי שיחק בנבחרת שווייץ בכדורגל עד גיל 21, והשתתף עמה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2011. לאחר מכן, בירקי היה חלק מהסגל של נבחרת שווייץ הבוגרת במונדיאל 2014, אך לא שיחק בטורניר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-18 בנובמבר 2014 במשחק ידידות נגד נבחרת פולין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:שוערי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:כדורגלני יאנג בויז ברן
קטגוריה:כדורגלני תון.
קטגוריה:כדורגלני שפהאוזן
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני פרייבורג
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1990
קטגוריה:כדורגלני סנט לואיס סיטי
אברטון ריביירו

**אברטון אוגוסטו דה בארוס ריביירו** (בפורטוגזית: **Everton Augusto de Barros Ribeiro**; נולד ב-10 באפריל 1989 בארוז'ה שבברזיל), הידוע בקיצור כ**אברטון ריביירו** הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדות הקשר ההתקפי וקשר הכנף בקבוצת באהיה. ידוע ביכולות המסירה והכדרור שלו. נבחר כשחקן השנה של ברזיל בשנת 2013.

בשנת 2015 עבר לקבוצת אל-אהלי דובאי תמורת המחיר המוערך בכ-15 מיליון אירו.

## קריירה בינלאומית
ריביירו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל ב-6 בספטמבר 2014 במשחק ידידות נגד נבחרת קולומביה, כשהחליף את וויליאן בדקה ה-72.

זומן לסגל הנבחרת בקופה אמריקה 2015 ובקופה אמריקה 2021.

ב-18 ביוני 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 4-0 על נבחרת פרו במסגרת קופה אמריקה 2021.

נכלל בסגל נבחרת ברזיל לטורניר מונדיאל 2022.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני קורינתיאנס
קטגוריה:כדורגלני סאו קייטנו
קטגוריה:כדורגלני קוריטיבה
קטגוריה:כדורגלני קרוזיירו
קטגוריה:כדורגלני שבאב אל-אהלי דובאי
קטגוריה:כדורגלני פלמנגו
קטגוריה:כדורגלני באהיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2015
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2021
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים באיחוד האמירויות הערביות
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1989
דוד הכהן סקלי

הרב **דוד ה[[משפחות כהן#כהן סקלי|כהן סקלי]]** (כ"ח באלול ה'תרכ"ב, 3 בספטמבר 1862 – כ"ד באייר ה'תש"ט, 23 במאי 1949) היה מקובל, דיין ואב בית הדין של אוראן שבאלג'יריה, מחבר הספרים שו"ת קריית חנה דוד, דרשות על התורה לך דוד, לדוד ברוך ועוד.

## ביוגרפיה
ממוזער|339x339 פיקסלים|הרב סקלי
נולד בעיר דבדו שבמרוקו לרבי משה צאצא למשפחת כהן-סקלי ולרחל בת הרב אצבן בן שמואל. בגיל 13 החל ללמוד תורה אצל הרב אברהם בן סוסאן, ובהמשך אצל הרב אהרן הכהן והרב שלמה הכהן צבאן (ארבי לקביר). נשא לאישה את בת דודו, שמחה.

בשנת 1896 עבר להתגורר בעיר תלמסאן שבאלג'יריה, שם לימד תורה את בני הקהילה היהודית ביחד עם הרב חיים בלייח. מאוחר יותר, בשנת 1900, התבקש להגיע ללמד תורה בעיר אוראן, בישיבת 'וזאת ליהודה' שנתמכה על ידי הגביר הרב יהודה חסאן. שם למד בחברותא עם רבי יוסף בן וואליד. בשנת 1913 נתמנה לדיין בעיר לצד הרב מיכאל בן סעיד, ויותר מאוחר ירש את תפקיד אב"ד בבית הדין של אוראן.

מלבד עיסוקו במשפט העברי ובפסיקת ההלכה, עסק גם בקבלה, ונהג במנהגי חסידות ופרישות. ניתן למצוא בכתביו אזכורים רבים מהזוהר, ומכתבי האר"י.

עמד בקשרים הדוקים עם רבני ארץ ישראל ורבני צפון אפריקה אשר העריכו אותו מאוד. הרב יוסף משאש כינה אותו במכתביו "המלך דוד הכהן".

ראה בעין טובה את העליות לארץ וההתארגנות הלאומית וכך כתב: .

בתאריך כ"ד באייר ה'תש"ט - 1949 כינס את כל בני קהילתו בביתו, וביקש מרעייתו ליטול לו את ידיו, עטף את עצמו בתכריכים ונשא נאום פרידה מכל הנוכחים. בתום דבריו נפטר, בגיל 87.

## חיבוריו
* **קריית חנה דוד** – שאלות ותשובות על ארבעת חלקי השו"ע, שני חלקים. הספר הודפס לראשונה בשנת 1935 ופעם נוספת בשנת 1988.
***קרן דוד** – חידושים על הש"ס. בספר זה נדפסו עוד שני חיבורים: **ילקוט דוד** – חיבור על הזוהר; **בנפש דוד** – חידושי דינים ומאמרי הלכה ואגדה.
* **לך דוד** – על פרשיות התורה וההפטרות.
* **משכיל לדוד** – ביאור על הזוהר.
***לדוד ברוך** – דרושי הרב לפי העת והזמן.
* **בשוב דוד**

## תלמידיו
*חתנו הרב שלמה הכהן זאגורי – רב העיר תאורירת ומחבר הספר "ויקץ שלמה".
*הרב דוד אבן כליפא – רב המחוזות עין תמושנת וסעידה באלג'יריה, ורב קהילת מאסי בצרפת וראש בית המדרש ובית הכנסת "קריית חנה דוד- מכלל יופי" בירושלים. מחבר שו"ת "דרכי דוד".
*הרב אליהו בן גיגי – רבה של סעידא, אלג'יריה. מחבר הספר – "קול צעקת הרועים".
*הרב שמואל מרציאנו (לחימר) – מח"ס שו"ת ויען שמואל.
*הרב משה בן גיגי – רבה של לעיון.
*הרב דוד מרציאנו בן עקו – רבה של ברגנט ולאחר מכן של מיסור.
*הרב יעקב אסרף בן שלמה לעסרי.
*הרב יחייא אמסלם

## קישורים חיצוניים
* מאמר על הרב דוד הכהן סקלי באתר מכון מאיר.
* ספרו קרן לדוד באתר HebrewBooks.
* ספרו קריית חנה דוד ח"א, וחלק ב, באתר HebrewBooks.
* 
* 
* , שיעורו של הרב משה אלחרר
* אתר משפחת הכהן סקאלי ויהודי דבדו
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דבדו: רבנים
קטגוריה:אוראן: רבנים
קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:אבות בתי דין
דוד
קטגוריה:ילידי 1862
קטגוריה:נפטרים ב-1949
צומת וולקן

**צומת ווּלקָן** הוא צומת ראשי באזור מפרץ חיפה. שמו הרשמי של הצומת במדריך רחובות חיפה הוא **הל"ט** והוא מוגדר ככיכר.

הצומת הוא מקום המפגש של כביש 4 - שדרות ההסתדרות עם רחוב החרושת הפונה צפון-מערבה לכיוון מרכז הקניות "חוצות המפרץ" ולבתי המלאכה של הרכבת, דרום-מערבה לרחוב משה דיין המוביל לבית הספר הטכני של חיל האוויר ומספר דרכי-שרות.

הצומת קיים לפחות משנות ה־30 של המאה ה־20, אז קישר בין כביש חיפה - עכו ובתי המלאכה של הרכבת. בעבר הצומת הוסדר באמצעות מעגל תנועה.

שמו הרשמי של המקום, **כיכר הל"ט**  (השלושים ותשעה), מציין את זכרם של 39 עובדי בתי הזיקוק היהודים שנרצחו בידי פועלים ערבים בטבח בתי הזיקוק ב-30 בדצמבר 1947. שמו הפופולרי יותר של הצומת הוא **צומת וולקן**, ניתן לו על שם בית-היציקה ומפעל האמבטיות וולקן, ששכן בעבר במקום שבו נמצא היום מרכז הקניות. המפעל הוקם בשנת 1934 ונקרא על שם וולקן, שמו הרומי של הפייסטוס אל האש, הנפחים וחרשי הברזל במיתולוגיה היוונית. בניית מרכז הקניות במקום בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 השפיעה על המורכבות והעומס של הצומת.

מחלף ההסתדרות (נחנך ב־2012) ממוקם מעט מדרום לצומת, ומקשר בין אזור הצומת לכביש 22 (עוקף קריות). בסמוך למחלף מפגש מסילת ברזל של מסילת שירות קצרה המוליכה לבתי הזיקוק ומפעל דשנים.

בצומת ישנה תחנת אוטובוס לכל הקווים הנוסעים מחיפה צפונה (לעכו, שפרעם ועיירות הגליל, נהריה, כרמיאל וצפת), ותחנות לכל קווי המטרונית בשני כיווני הנסיעה.

בשנת 1999 יצא לאקרנים הסרט "צומת וולקן" בבימויו של ערן ריקליס, המגולל את סיפורה של קבוצת צעירים בקריות בתקופה שלפני מלחמת יום הכיפורים. במרכז הקבוצה עומדת להקת הרוק שחלקם חברים בה, "צופן גנטי", והפאב המקומי הקרוי "צומת וולקן" בשל קרבתו לצומת.

## קישורים חיצוניים

* כביש 22 (ותמונות המחלף), באתר נתיבי ישראל

## הערות שוליים

ההסתדרות, מחלף
קטגוריה:חיפה: צמתים ומחלפים
קטגוריה:רובע המפרץ
ז'אן פרנסואה דוקלרק

**ז'אן פרנסואה דוקלרק** (בצרפתית: **Jean-François Duclerc**; נולד בגוואדלופ; נפטר ב-18 במרץ 1711 בריו דה ז'ניירו) היה רב חובל צרפתי ואביר במסדר סנט לואיס.

## ביוגרפיה
הוא נולד בגוואדלופ לז'אן דוקלרק. דוקלרק החל את הקריירה שלו בחיל הים הצרפתי, תחילה כקפטן, ולאחר מכן בפיקוד של פריגטה. במלחמת הירושה הספרדית ב-10 במאי 1710 הוא הפליג מלה רושל כמפקד של שייטת קטנה כדי לתקוף את ריו דה ז'ניירו. היו ברשותו רק שש ספינות ו-1,200 אנשים. 

בסוף אוגוסט 1710 הם הגיעו לריו דה ז'ניירו וניסו לכבוש את העיר, מה שהתברר כאסון. הפורטוגזים קיבלו מידע על הגעתם, ולא נתקלו בקשיים נגד הכוח הקטן. 400 צרפתים נהרגו ו-700 נתפסו. על-אף הכישלון, דוקלרק נעשה אביר במסדר סנט לואיס. ב-18 במרץ 1711 נרצח דוקלרק בכלא בנסיבות מסתוריות על ידי קבוצה של רעולי פנים. בספטמבר 1711 כוח צרפתי גדול יותר בהנהגתו של רנה דוגאי-טרוין הצליח לכבוש את ריו דה ז'ניירו ושחרר את האסירים השורדים מהפשיטה של דוקלרק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צרפתים
קטגוריה:רבי חובלים
קטגוריה:נפטרים ב-1711
אום סלאל (כדורגל)

**נאדי אום סלאל א-ריאדי** (**מועדון הספורט אום סלאל**; בערבית: **نادي أم صلال الرياضي**; בתעתיק מדויק: **נאדי אם צלאל אלריאצ'י**) הוא מועדון כדורגל מהעיר אום סלאל מוחמד שבקטר. בעבר הוא נקרא "מועדון הספורט א-תדאמון". זהו המועדון הקטרי הראשון שהעפיל לשלב חצי הגמר של ליגת האלופות האסיאתית.

## היסטוריה

מועדון הספורט אום סלאל נוסד בשנת 1979 תחת השם "מועדון ספורט א-תדאמון", ונכנס לליגת המשנה הקטרית לצד חמישה מועדונים אחרים. לאחר התפרקות של שני מועדונים בליגה, התפרקה גם קבוצת א-תדאמון.

הקבוצה הוקמה מחדש בשנת 1996, כאשר השייח' עבדולעזיז בן עבדולרחמן אלת'אני עומד בראשה. היא זכתה באליפות ליגת המשנה הקטרית בעונתה השנייה ועשתה זאת גם בשנים 2000 ו-2006.

בשנת 2004 שונה שם המועדון ל"אום סלאל" בהחלטת הוועד האולימפי של קטר.

המועדון העפיל לליגת העל הקטרית בעונת 2006/2007. הוא נהנה מהצלחה בליגה, כשסיים במקום השלישי מספר עונות ברצף. בשנת 2008 העפיל המועדון לליגת האלופות האסיאתית 2009, לאחר שניצח את אל-גראפה בתוצאה 4:1 בדו-קרב בעיטות עונשין מ-11 מטרים בגמר גביע אמיר קטר.

כינויה של הקבוצה, "הבזים של ברזן", מתייחס למגדל ברזאן.

## תארים
* **[[גביע אמיר קטר]] (1)**:
** 2008
* **[[גביע השייח' ג'אסם]] (1)**:
** 2009

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל קטריות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1979
ג'ורדן קלארקסון

**ג'ורדן טיילור קלארקסון** (באנגלית: **Jordan Taylor Clarkson**; נולד ב-7 ביוני 1992) הוא כדורסלן אמריקאי-פיליפיני המשחק בקבוצת ניו יורק ניקס מליגת ה-NBA. מאז קיץ 2018 חבר קלארקסון בנבחרת הפיליפינים בכדורסל כמתאזרח.

## נעורים וקריירת מכללות
קלארקסון נולד בטמפה שבפלורידה ועבר עם משפחתו לאוסטין ולסן אנטוניו שבטקסס. אביו מייק קלארקסון הוא אמריקאי אפריקאי ואמו אנט דייוויס היא ילידת הפיליפינים. בגיל צעיר התגרשו הוריו והוא גדל עם אמו וסבתו. שיחק כדורסל בנבחרת תיכון קארן וגנר בסן אנטוניו שניצחה ב-105 מ-119 משחקים בשלוש שנותיו בקבוצה. בשנתו האחרונה בתיכון נבחר לשחקן השנה של התיכונים בטקסס.

ב-2010 החל ללמוד באוניברסיטת טלסה באוקלהומה ושיחק שנתיים בנבחרת הכדורסל של האוניברסיטה. ב-2012 עבר לאוניברסיטת מיזורי ובמשך שנה לא שיחק בקבוצת הכדורסל שלה בשל מגבלות ה-NCAA באשר לשיתוף שחקנים שעברו מכללה. בעונת 2013/2014 רשם ממוצע של 17.5 נקודות ונבחר לחמישייה השנייה של ליגת ה-SEC בה משחקת מיזורי. בתום העונה בחר לא לשוב ללימודים ולהעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.

## קריירה ב-NBA
### לוס אנג'לס לייקרס
קלארקסון נבחר על ידי וושינגטון ויזארדס בבחירה מס' 46 בסיבוב השני של דראפט 2014. מיד לאחר מכן הועבר בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס בתמורה להסדר כספי. במהלך המחצית הראשונה של עונת 2014/2015 ב-NBA שיחק כשחקן מחליף בחלק ממשחקי הקבוצה ובחלק מהזמן שיחק עבור קבוצת לוס אנג'לס די-פנדרס מליגת הפיתוח של ה-NBA. לקראת סוף ינואר 2015 הפך לשחקן פותח קבוע בחמישייה של הלייקרס ונהיה לקלע הבולט של הקבוצה. בין השאר השיג שיא אישי של 30 נקודות במשחק מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר ובשני ערבים רצופים השיג דאבל-דאבל של נקודות ואסיסטים במשחקים מול פילדלפיה 76' (26 נקודות, 11 אסיסטים וכן 6 ריבאונדים) ומול ניו אורלינס פליקנס (18 נקודות, 10 אסיסטים וכן 7 ריבאונדים). בתום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA.

### קליבלנד קאבלירס
ב-8 בפברואר 2018 עבר קלארקסון לקליבלנד קאבלירס אחרי טרייד שהעביר אותו ואת לארי נאנס ג׳וניור לקליבלנד, בתמורה לאייזיאה תומאס, צ'אנינג פריי ובחירת דראפט בסיבוב הראשון.

### יוטה ג'אז
בדצמבר 2019 הועבר בטרייד ליוטה ג'אז, בתמורה לדנטה אקסום ושתי בחירות דראפט עתידיות. בנובמבר 2020 חתם על הארכת חוזה ביוטה ל-4 עונות נוספות, עבור כ-52 מיליון דולר.

## סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA
### בעונה הסדירה

### בפלייאוף

## קישורים חיצוניים

* פרופיל, באתר אוניברסיטת מיזורי

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פלורידה
קטגוריה:טמפה: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת טלסה
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:בחירות דראפט של וושינגטון ויזארדס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס לייקרס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס די-פנדרס
קטגוריה:כדורסלני קליבלנד קאבלירס
קטגוריה:זוכי תחרות אתגר הכישורים של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלני יוטה ג'אז
קטגוריה:פלורידה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
יגבהה

שמאל|ממוזער|150px|נחלות שבטי ישראל
**יָגְבְּהָה** הייתה עיר מקראית בעבר הירדן, בנחלת שבט גד.

## בתנ"ך
העיר נזכרת לראשונה בספר במדבר, כעיר שבנו בני שבט גד בשטחי סיחון מלך האמורי: .

מאוחר יותר, נזכרת העיר בתיאור המרדף שניהל גדעון בן יואש אחר המדיינים בעבר הירדן: .

יגבהה אינה נזכרת בתיאור נחלת שבט גד ב.

בחלק ממהדורות תרגום השבעים, תורגם הפסוק מ כך: . באחת המהדורות של התרגום ל תורגמה המילה "יגבהה" למילה "יגבאל". בשני המקרים נראה כי מדובר על שיבוש בתרגום.

## זיהוי
ממיקומה של העיר ברשימת שבספר במדבר, נראה שמדובר בעיר שנמצאת בחלק הצפוני של נחלת שבט גד. מאזכורה של העיר בספר שופטים, נראה כי מדובר על עיר במרחב המזרחי של הנחלה ולכן רואים את העיר כממוקמת בחלק הצפון-מזרחי של נחלת שבט גד.

באמצע המאה ה-19 הוצע זיהויה של העיר הקדומה עם קבוצת תלים המכונה **ח'רבת ג'ביהה**, כאחד עשר ק"מ צפונית-מערבית לרבת עמון, בהם נתגלו מגדל שמירה עמוני לצד ממצאים מהתקופה הישראלית. כיום באזור זה נמצאת העיר ג'וביהא. זיהוי זה עולה יפה גם מבחינה גאוגרפית וגם מבחינה לשונית.

אפשר שמקור השם הוא במילה העברית "גבוה", בשל מיקומה הטופוגרפי של העיר.

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט גד
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
הרברט נורקוס

[ממוזער|נערי ה[היטלריוגנד בהלווייתו של נורקוס]]
**הרברט נורקוס** (בגרמנית: **Herbert Norkus**; 26 ביולי 1916, ברלין - 24 בינואר 1932, ברלין) היה נער גרמני חבר ההיטלריוגנד שנרצח בידי פעילים קומוניסטים והפך למיתוס בקרב המפלגה הנאצית.

## חייו
הרברט נורקוס נולד ב-1916 בברלין. אימו הייתה אשה חולנית בעלת עצבים רופפים ומתה שנה לפניו. בניגוד לטענה המקובלת, אביו ככל הנראה היה נאצי בעצמו ואף היה חבר באס אה. בבית הספר נודע כילד רגיל ולא בולט. נורקוס הצטרף להיטלריוגנד, בבוקרו של ה-24 בינואר 1932 הסתובב יחד עם כמה חברים בברלין ותלה כרזות פרסומת לאירוע תעמולה של המפלגה הנאצית. כמה נערים מהתנועה הקומוניסטית ראו אותם ורדפו אחריהם, נורקוס הוכה ונדקר. הוא ניסה ככל הנראה להגיע אל בית החולים אולם מת מפצעיו בדרך. גופתו נמצאה מאוחר יותר באותו היום והרצח זכה לכיסוי תקשורתי נרחב. הלווייתו התקיימה ב-28 בינואר והשתתפו בה 5,000 אנשים. הוא נקבר בבית הקברות סנט יוהאן בברלין. הרוצחים נידונו לשלוש שנות מאסר.

## המיתוס
הנאצים הבינו את הזדמנות הפז שנפלה לידיהם, רצח של נער תמים בידי קבוצת בריונים קומוניסטים. נורקוס הפך לקדוש מעונה ויום מותו הוכרז כיום אבל בקרב הנוער ההיטלראי. הסופר קרל אלויס שקנזינגר כתב רומן על חייו עוד באותה השנה. בספר נורקוס מתואר כבנו של קומוניסט נלהב שרוצה לחנך את בנו כמוהו, אולם הבן לא מתלהב מהקומוניסטים הגסים ומרגל לטובת ההיטלריוגנד עד שבסופו של דבר אימו מתאבדת והוא נרצח בידי קומוניסט ממורמר. שנה לאחר מכן עובד הספר לסרט בשם "נער היטלר קווקס" שהופק בידי הנס שטיינהוף. הסרט הוקרן בבתי ספר ובבתי קולנוע. מה שהביא לכך שלהיטלריוגנד הצטרפו עשרות מתגייסים ומתגייסות חדשים.

במשך שלטונה של המפלגה הנאצית בגרמניה יצאו עוד מספר ספרים אודותיו והוא גם כיכב במספר שירי תעמולה של ההיטלריוגנד. כמה רחובות נקראו על שמו, בקריגסמרינה אף תכננו לבנות ספינת מלחמה בשם "הרברט נורקוס".  הספינה מעולם לא נכנסה לשימוש פעיל והוטבעה בידי בעלות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה. ליד ביתו בברלין הוצב שלט לזכרו שהוסר במסגרת הדה-נאציפיקציה. אגודת נאו-נאצים הפועלת בסקסוניה קרויה "אחוות נורקוס" על שמו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נאצים שנרצחו
קטגוריה:ילידי 1916
קטגוריה:נפטרים ב-1932
קטגוריה:הנוער ההיטלראי
יבגני שאחוב

**יבגני סרגייביץ' שאחוב** (ברוסית: **Евгений Сергеевич Шахов**; נולד ב-6 ביולי 1962) הוא כדורגלן עבר סובייטי ואוקראיני ששיחק בעמדות הקשר וחלוץ בקבוצות מטאלורג זפוריז'יה ודנייפר דנייפרופטרובסק בתקופת ברית המועצות, ובשנות ה-90 שיחק חמש עונות בקבוצת מכבי פתח תקווה הישראלית. אחרי פרישתו ממשחק פעיל עבר לאימון, ושימש כעוזר מאמן במספר קבוצות בליגה האוקראינית.

## קריירה
שאחוב התחיל את הקריירה שלו בקבוצת "מטאלורגז זפוריז'יה" מליגת המשנה הסובייטית. בשנת 1981 התגייס לשירות חובה בצבא הסובייטי. במהלך שירותו שיחק בקבוצה הצבאית סק"א אודסה. לאחר סיום שירות החובה חזר לשחק במטאלורג זפוריז'יה. בשנת 1987 עבר לקבוצת דניפרו דניפרופטרובסק. בעונת 1988 זכה עם הקבוצה באליפות ברית המועצות. באותה עונה היה שאחוב מלך השערים של ליגת העל הסובייטית. שנה לאחר מכן זכה עם דניפרו בגביע ברית המועצות.
בשנת 1990 שיחק זמן קצר בקבוצת פ.צ. קייזרסלאוטרן מהבונדסליגה.

בשנת 1991 הגיע לישראל. שיחק בקבוצת מכבי פתח תקווה עד לסוף עונת 1994/1995. לאחר מכן שיחק במשך עונה אחת במכבי יפו ועונה אחת במכבי נתניה. בשנת 1997 פרש ממשחק פעיל. שאחוב ניסה לקבל מעמד של תושב קבע בארץ, אך בקשותיו נדחו על ידי משרד הפנים. הוא נאלץ לעזוב את ישראל ולחזור לאוקראינה.

באוקראינה אימן קבוצות מליגת המשנה. בשנים 2008 - 2014 היה עוזר מאמן של קבוצת דניפרו דניפרופטרובסק מהליגה הבכירה באוקראינה.
## תארים
* אליפות ברית המועצות : 1988
* הגביע הסובייטי: 1989
* מלך השערים של הליגה הסובייטית : 1988
## משפחתו
ליבגני שאחוב יש שני בנים - סרגיי ויבגני, שניהם היו כדורגלנים מקצועיים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:זפוריז'יה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מטאלורג זפוריז'יה
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קייזרסלאוטרן
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:ספורטאים אוקראינים בישראל
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1962
צל בבגדד

**צל בבגדאד** הוא סרט תיעודי משנת 2013 בבימויו של הבמאי דוקי דרור, ובתמיכת קרן גשר לקולנוע רב תרבותי. הסרט מתעד את סיפורה של לינדה עבדול עזיז מנוחין, עיתונאית ישראלית שבצעירותה נמלטה מארץ מולדתה עיראק, במהלך שנות ה-70, ואת הקשר שלה עם עיתונאי עיראקי צעיר שיוצר איתה קשר במאמץ לעזור לה לחקור את היעלמותו של אביה בעיראק זמן קצר אחרי שנמלטה משם. הסרט מדלג בין האירועים בישראל, ירדן ועיראק. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים חיפה והיה בין הגורמים שהובילו לעניין ציבורי בארץ ובעולם, בסיפור היעלמותם של קהילות יהודי ערב. הסרט הוקרן גם בספריית הקונגרס האמריקאי בוושינגטון עם פתיחת תערוכת הארכיון היהודי-עיראקי בארכיון הלאומי של ארצות הברית.

## תקציר העלילה
הסרט נפתח עם מנוחין, עיתונאית ישראלית עצמאית הכותבת לכלי תקשורת בשפה הערבית, כשהיא חוצה את הגבול מישראל לירדן, בניסיון שלא צלח בסופו של דבר, להצביע בבחירות לנשיאות עיראק ב-2010. למרות שמנוחין מתחילה את היום באופטימיות בנוגע ליכולתה להשתתף בבחירות כעיראקית, היא נתפסת ומוחזקת בידי הרשויות העיראקיות בקלפי בשגרירות עד ששירותי הביטחון הירדנים מתערבים בעניין. עם שובה לישראל, מנוחין כותבת בלוג על חוויותיה בירדן, ובעקבות כך פונה אליה עיתונאי עיראקי שמתעניין בסיפור שלה ושל אביה, יעקב עבדול עזיז, שנעלם בעיראק כמה עשורים קודם לכן. יחד עם התעמקות הקשר בין שני העיתונאים, הם מתחילים לחקור יותר ויותר לעומק את עברה של מנוחין, כמו גם זה של הקהילה העיראקית-יהודית, בניסיון למצוא רמזים למה יכול היה להיות גורלו של אביה. בעוד הם נאבקים למצוא רמזים שיתחקו אחר עקבותיו של אביה, העיתונאי העיראקי יוצא לרחובות בגדאד, סורק את האזור אל מוסבאח בו מנוחין חיה בעבר עם משפחתה. בינתיים, בישראל, מנוחין מבקרת אנשים שהיו שייכים בעבר לקהילה העיראקית-היהודית בבגדאד, את אלה שהכירו את אביה לפני שהם עצמם נמלטו לישראל, כדי לנסות ולהבין טוב יותר את הנסיבות שבהן אביה נעלם.

## קישורים חיצוניים
* 

* דף הפייסבוק של "צל בבגדאד"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2013
פונדלפארק

**פונלדפארק** (בהולנדית: **Vondelpark**) הוא פארק בגודל של כחצי קילומטר רבוע הממוקם ברובע דרום מזרח בעיר אמסטרדם.

הפארק נפתח לציבור בשנת 1865 בשם 'הפארק החדש' (Nieuwe Park), בהמשך שונה שמו לפונדל על שם הסופר מהמאה ה-17 יוסט ואן דן פונדל. לאורך הפארק ישנם מספר שבילים וגופי מים בין אזורים מיוערים ומדשאות רחבות, בנוסף ישנם מספר מסעדות ובתי קפה. את הפארק פוקדים כעשרה מיליון מבקרים בשנה.

## היסטוריה
בשנת 1864 הוקמה "העמותה להקמת פארק לרכיבה והליכה" על ידי מספר תושבי העיר אמסטרדם. העמותה רכשה שטחי אדמה וביצות בפאתי העיר במטרה להקים בהן את הפארק החדש, הם פנו לאדריכל יאן דוויד זוכר לסייע בתכנונו.
[250px|ממוזער|ימין|שערי הכניסה לפארק, [1914.]]

בשנת 1865 נפתח 'הפארק החדש' (Het Nieuwe Park) באופן חופשי לחברי העמותה ותמורת תשלום גם לכלל התושבים. שנתיים לאחר פתיחתו הוקם בו פסל לזכר המשורר יוסט ואן דן פונדל בעיצובו של לויס רוייר, כתוצאה מכך זכה הפארק בכינוי הלא רשמי "הפארק של פונדל", עד שב-1880 שונה שמו הרשמי של הפארק לפונדלפארק.

בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20, עלויות התחזוקה של הפארק החלו לצמוח כתוצאה מהפופולריות הרבה שלו בקרב תושבי העיר. בשנת 1953 העמותה מכרה את הפארק לעיריית אמסטרדם, כתוצאה מכך הפארק עבר שיפוץ במהלך שנות ה-50, האדריכל אחברט מוס החל בשיפוץ הפארק להקל על התחזוקה שלו כמו גם כדי שיהיה נגיש יותר לתושבי העיר.

במהלך שנות ה-60 וה-70, בתקופת "ילדי הפרחים", נודע הפארק כמקום שבו הכל אפשרי וכמעט הכל מותר. במהלך שנות ה-90 מספר המבקרים בפארק גדל לכדי כעשרה מיליון בשנה, מה שהביא לשיפוץ נרחב נוסף שהתרחש במהלך שנות האלפיים והסתיים ב-2010. בשנת 1996 זכה הפארק להכרה כאתר מורשת לאומית (rijksmonument).

## אתרים בפארק
250px|ממוזער|התיאטרון הפתוח ומולו אגם במרכז הפארק
* **בית התה הכחול** (Blauwe Theehuis): בית קפה ומסעדה עגולה שנבנתה בשנת 1937 בסגנון מודרניסטי.
* **התיאטרון הפתוח** (Openluchttheater)
** **פונדלינג** (Vondeling): בר\מסעדה הצמודה לתיאטרון הפתוח.
* **בית החלב הגדול** (Groot Melkhuis): בית קפה ומסעדה מרכזית בצפון הפארק.
* **גינת פונדל** (Vondeltuin): בר מסעדה במרכז הפארק, סמוך לתיאטרון הפתוח.
* **הפונדלפארק פביליון** (Vondelparkpaviljoen)
* **במת התזמורת** (Muziektent): מבנה עגול אשר שימש כבמת תזמורת, נבנה בשנת 1873.
* **גינת הוורדים**: הוקמה בעיצוב דומה לגינות אנגליות מספר שנים לאחר פתיחת הפארק.
* **פסל יוסט ואן דן פונדל**: הוקם שנתיים לאחר פתיחת הפארק והעניק לו את שמו.
* **פסל "הדג"**: פסל שעוצב על ידי פבלו פיקאסו בשנת 1965.

## תמונות

Vondelpark, Amsterdam (5719298304).jpg|אגם בדרום הפארק
Amsterdam - Vondelpark - 1496.jpg|מבקרים בפארק בין אופניים
Amsterdam 0056.jpg|מטיילים בשבילי הפארק
Blauwe Theehuis 2.jpg|'בית התה הכחול'
Overzicht waterspeeltuin - Amsterdam - 20425553 - RCE.jpg|ילדים בבריכת השחיה


## קישורים חיצוניים

* 
* אודות הפארק באתר 'Amsterdam.info'.

קטגוריה:אמסטרדם
קטגוריה:אירופה: גנים ופארקים עירוניים
קטגוריה:הולנד: אתרי מורשת לאומית