open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
טים קוק

**טימותי דונלד "טים" קוּק** (באנגלית: **Timothy Donald "Tim" Cook**; נולד ב-1 בנובמבר 1960) הוא מנכ"ל אפל הנוכחי. הוא מונה לתפקיד עם התפטרותו של סטיב ג'ובס ב-24 באוגוסט 2011.

## ביוגרפיה
קוק נולד בעיר מוביל שבאלבמה, ארצות הברית, אביו היה ספן ואימו עבדה בבית מרקחת. בשנת 1982 קוק קיבל תואר ראשון בהנדסה תעשייתית מאוניברסיטת אובורן, וב-1988 קיבל תואר שני במנהל עסקים מבית הספר לעסקים על שם פיוקווא של אוניברסיטת דיוק.

קוק עבד 12 שנים בהפצה וייצור ב-IBM, וב-1994 החל לעבוד באינטליג'נט אלקטרוניקס בתפקיד סמנכ"ל התפעול של מחלקת המחשבים. ב-1997 שימש קוק כסגן נשיא בחברת המחשבים קומפאק. לאחר חצי שנה בתפקיד עזב את קומפאק ובמרץ 1998 הצטרף לאפל; ותפקד כסגן נשיא בכיר לתפעול בינלאומי.

לאחר הצטרפותו של קוק לאפל, החלה החברה לפשט את קווי הייצור שלה באמצעות סגירת מפעלים ברחבי העולם והעברת חלק מהייצור למיקור חוץ. הודות לכך, החברה הצליחה לצמצם את המלאי המנופח שלה ולייעל את שרשרת האספקה שלה ובכך הגדילה משמעותית את רווחיה.

ב-2000 קוק מונה לראש חטיבת המכירות הגלובליות של אפל, וב-2004 קודם לראש חטיבת מחשבי המק. ב-2007 קודם לתפקיד מנכ"ל התפעול (COO) באפל.

ב-2004 כיהן קוק כמנכ"ל זמני למשך חודשיים, כשסטיב ג'ובס יצא לחופשת מחלה בשל מחלת סרטן הלבלב. ב-2009 שוב מילא קוק את מקומו של ג'ובס, שנטל חופשת מחלה בת חצי שנה בשל השתלת כבד. בינואר 2011 יצא ג'ובס לחופשת מחלה שלישית. באותה תקופה, קוק היה אחראי לניהול השוטף של החברה, והמנכ"ל ג'ובס קיבל את ההחלטות הגדולות. ב-24 באוגוסט 2011 מונה קוק לתפקיד המנכ"ל בעקבות התפטרותו של ג'ובס, וב-4 באוקטובר 2011 הציג את אייפון 4S. יום לאחר ההשקה, ב-5 באוקטובר 2011, נפטר המנכ"ל לשעבר סטיב ג'ובס.

קוק חבר גם בדירקטוריון של נייקי.

### חיים אישיים
קוק הוא חובב כושר גופני ובשעות הפנאי נהנה מטיפוס הרים, רכיבה על אופניים והליכה למכון כושר. באופן קבוע הוא מתחיל לשלוח הודעות אימייל ב-4:30 בבוקר ובעבר אף נהג לערוך ישיבות צוות טלפוניות ביום ראשון בלילה כדי להתכונן לשבוע הבא.

ב-2010 נאם קוק בטקס חלוקת התארים באוניברסיטת אובורן. בנאום הדגיש את חשיבות האינטואיציה בבחירות הגדולות שעשה בחייו, והוסיף שהכנה ועבודה קשה הם הכרחיים ונלווים לאותה אינטואיציה.

ב-2011 הופיע קוק במקום הראשון ברשימת ה-Power 50 השנתית של מגזין אאוט - רשימת 50 אנשי הלהט"ב המשפיעים ביותר.

ב-29 באוקטובר 2014 יצא קוק מהארון, והצהיר רשמית כי הוא הומוסקסואל בכתבה למגזין ביזנסוויק: "אני גאה להיות הומו, ואני רואה בלהיות הומו את אחת המתנות הגדולות ביותר שאלוהים נתן לי."

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* הביוגרפיה של טים קוק, באתר אפל 
* טים קוק, אוסף כתבות וחדשות מאתר גלובס
* טים קוק, אוסף כתבות וחדשות מאתר כלכליסט
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים בתעשיית המחשבים
קטגוריה:מנהלים אמריקאים
קטגוריה:מנכ"לי אפל
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אובורן
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
גוג'י

ימין|ממוזער|200px
**גוג'י** **ברי, (גוז'י ברי או וולפברי)** הוא פרי יער של שיח רב שנתי ממשפחת הסולניים. השם "גוג'י" מתייחס לפריו של *Lycium barbarum*, וגם לפריו של המין *L. chinense*. השיח צומח לגובה של 1–3 מטרים.

"גוג'י ברי" הוא השם בו משווק הפרי. למעשה מדובר בפרי האטד.

מקור הצמח בדרום מזרח אירופה ואסיה. תפוצתו היא בחצי הכדור הצפוני. הפריחה מתרחשת בחודשים יוני עד ספטמבר, בהתאם לקו הרוחב, הגובה מעל לפני הקרקע, והאקלים.
מחקרים ביו-מולקוריים מראים שהמינים *L, barbarum* ,*L. chinense* ו-*L. ruthenicum*, משתייכים לקבוצה טקסונומית אחת (ענף/clade).

## תיאור
עלי הצמח מסודרים בקבוצות של עד שלושה עלים. העלים מחודדים בקצוות ורחבים במרכז, אורכם 7 ס"מ ורוחבם עד 3.5 ס"מ. הפרחים צומחים בקבוצות של 1–3 בחיק העלים. עלי הגביע יוצרים פרח דמוי פעמון צינורי מאונות משולשות. עלי הכותרת הם בצבע סגול בהיר, ובגודל 9–14 מ"מ, עם חמש עד שש אונות קצרות.

הפרי הוא ענבה. הפירות הם בצבע כתום בהיר עד אדום, בצורת אליפסה ובגודל 1–2 ס"מ. מספר הזרעים בכל פרי הוא 10–60 וצבעם צהוב. הפירות מבשילים בחודשים יולי עד אוקטובר.
השיח מתרבה בעזרת קני שורש תת-קרקעיים ועל מנת למנוע את התרבותו יש לתחום את הקרקע ברדיוס מסוים מסביבו.

## שימושים
* פרי הגוג'י ניתן למאכל כשהוא נא, ניתן לשמרו על ידי ייבושו בשמש או על ידי הקפאה.
* בסין משמשים העלים הצעירים בסלט.

## שיווק
מתחילת המאה ה-21 משווק הפרי בעולם המערבי כמאכל בריאות. לעיתים מגובה בהצהרות מדעיות לא מאומתות על ערכו הבריאותי כביכול. רמת הוויטמין סי בפרי דומה לפרי הדר ותות שדה.

### ביקורת על משווקים בארצות הברית
בשנת 2006 הוציא מנהל המזון והתרופות האמריקאי הודעת אזהרה לשניים ממשווקי מיץ הגוג'י שהצהירו בניגוד לחוק שהמוצר הוא "תרופה לריפוי, הפחתה, טיפול או מניעת מחלה" כשאין לזה הערכה מדעית.

בשנת 2009 הוגשה בבית משפט בארצות הברית תובענה ייצוגית נגד 'פרי לייף', משווק פרי ומיץ גוג'י. התביעה האשימה את המשווק במצגי שווא, פרסומת כוזבת ומטעה, ועוד.

## בישראל
רוב פירות הגוג'י שנמכרים בישראל הם מיובשים ומיובאים.

בשנים האחרונות (2010 בערך) התחילו כמה חוות חקלאיות (בשרון; במושב אביגדור, בצפון; חוות הגוג'י במושב ציפורי) לגדל את פרי הגוג'י למכירת הפרי הטרי. זרעים ושיחים של הפרי מזנים שונים (הימלאיה - גדול, טיבט - קטן) ניתנים לקנייה במשתלות והוא מומלץ לגידול בגינה.

בקיץ 2014 נקטף לראשונה, היבול הראשון של פרי הגוג'י בתחנת הניסיונות מרכז ופיתוח רמת הנגב. החוקרים במרכז ניסו לפתח את דרכי הגידול, קטיף, ושיפור חיי המדף של הפרי. תוך כשנה התאפשר גידולו המסחרי במשתלות וחממות מותאמות ברחבי הארץ.
שמאל|200px|גוג'י ברי מיובש|ממוזער
ממוזער|גוג'י ברי פריחה ופרות

## קישורים חיצוניים

* זה מטוס? לא, זה סופר אוכמניה, באתר BeOK, 5 בספטמבר 2006
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:פירות מאכל
קטגוריה:סולניים
קטגוריה:מזון מיובש
גוי ששבת חייב מיתה

**גוי ששבת חייב מיתה** הוא איסור על גוי (אדם שאינו יהודי) לשבות ממלאכה ביום השבת או ביום אחר מימי השבוע. גוי שעבר על האיסור ושבת ממלאכה חייב עונש מוות, אך לדעת הרמב"ם בית הדין אינו מוציא לפועל את העונש, והוא כעין מיתה בידי שמים.

## המקורות
בתלמוד נפסק כי גוי ששבת חייב מיתה, וכמקור מובא הפסוק , שנאמר לנח ובניו לאחר המבול:

במדרש מובא האיסור בשם רבי יוסי בר חנינא, ומובאים לכך מקורות נוספים: האחד, מן הפסוק , המלמד שהשבת ניתנה דווקא "לכם" – לישראל ולא לגויים. מקור נוסף הוא מן הפסוק .

## טעם האיסור
הראשונים נחלקו מדוע אסור לגוי לשבות. לדעת רש"י, האיסור הוא משום שישנו איסור על הגויים לנוח ממלאכה. הפסוק שנאמר לאחר המבול, מחייב את בני האדם לעמול ולישב את העולם, ואם במשך יום שלם לא עשה הגוי מלאכה, הוא חייב מיתה. לשיטה זו, האיסור הוא גם אם המנוחה אינה לשם המצווה או כחלק מחובה דתית, ואפילו מנוחה סתם אסורה. רש"י מבאר שזוהי כוונתו של רבינא שאמר שהאיסור הוא אף ביום שני בשבוע, שאינו יום מנוחה לאף דת.

לעומת זאת, הרמב"ם העניק לפסק זה של ריש לקיש פרשנות האומרת כי איסור זה הוא חלק מאיסור כללי על הגוי לחדש מצוות לעצמו:

.

בקרב פוסקי ההלכה עלו תהיות בדינו של גר שמל ולא טבל, ונמצא במצב ביניים בין יהדות לגויות, אם ישבות יעבור בכך אולי על האיסור "גוי ששבת חייב מיתה", ואם לא ישבות יעבור על איסור על היהודי לחלל שבת. ה"אבני ציון" מסיק כי מכיוון ששבת ניתנה במרה - עוד לפני מתן התורה, נמצא שהיא ניתנה גם לעם ישראל לפני שטבלו - לאחר שמלו, ומכאן שגר כזה שמל ולא טבל נחשב ליהודי לעניין זה. למרות זאת הוא מסיק, כי מי שנקפו לבו יכול לחלל שבת במלאכה הנחשבת לגוי כ"מלאכה" - טרחה ועבודה יתירה, אך אינה נחשבת לכזו אצל יהודי. הוא מסביר כי שביתה גויית אינה נקבעת לפי כללי ל"ט מלאכות שבת, אלא לפי העמל והמנוחה מיום העבודה, וכפי השביתה הגויית המקובלת.

בעל התורה תמימה נתן הסבר נטורליסטי לנושא: לדעתו כל בן אדם צריך להשתדל לעסוק בפעולות יצרניות, מפני ש"הבטלה גורמת מיתה לאדם קודם זמנו". למרות זאת, לדעתו, יהודים שומרי שבת לא מתים קודם זמנם, כי אינם בטלים בשבת אלא עסוקים בתלמוד תורה.

## פרשנות
בקרב פרשני התלמוד נשאלה שאלה כיצד ייתכן שגוי ששבת ביום מימי השבוע חייב מיתה, אם אין ליום זה כל קשר ליום השבת. ומכאן הרדב"ז מוכיח שיום השבת שייך בבחינה מסוימת בכל יום שביעי הנעשה אחרי ששת ימי עבודה. בזאת גם הוא מסביר את הנפסק בתלמוד, כי אדם שנמצא במדבר ואינו יודע מתי הוא יום השבת סופר שישה ימים ונח ביום השביעי, כברייתו של עולם.
### בספרי החסידות
בספרי החסידות מופיע כי מכיוון שגוי ששבת חייב מיתה, על האדם לבדוק מערב שבת ולפשפש בקרבו שלא תהיה בנפשו שום נימה גויית, שעליה נאמר "גוי ששבת חייב מיתה".

## ראו גם
* האיסור ללמד תורה לנכרי

## קישורים חיצוניים
* הרב אשר וייס, נכרי ששבת חייב מיתה, באתר מנחת אשר
* הרב אבינעם זומר, בעניין גוי ששבת חייב מיתה, **מבית מדרשנו**, אלול תשפ"א,, עמ' 363–373, באתר ישיבת מרכז הרב

## הערות שוליים

קטגוריה:כללים ועקרונות בהלכות שבת
קטגוריה:גוי (יהדות)
מבריק רצפות

**מבריק רצפות** הוא מכשיר חשמלי, המשמש לניקוי ותחזוקה של שטח בנוי ללא שטיחים, כמו: פרקט, רעפים, שיש ורצפת לינולאום. עמוד הבסיס של המבריק רצפות הוא גדול וזקוף, והכידון רחב, כך שנדרש להשתמש בשתי הידיים על הכידון כדי לתפעל את המכשיר. המכשיר שידוע גם בשם "מכשיר הרצפה הסיבובית", עשוי ממספר מברשות, המסתובבות בצורה מעגלית במהירות של לפחות 1000 סל"ד. המכשיר מנקה משטחים שטוחים במהירות הרצויה שבוחר בעל-המכשיר. במרכז המבריק רצפות, ישנו מנוע קטן המסובב בצורה ישירה את הכרית בצורה מעגלית בכיוון אחד. 

השימוש במבריק הרצפות נפוץ בעיקר בבתי ספר, בתי חולים, מוסדות ומשרדים. כדי להקל על המשתמש במכשיר, בתחתית המכשיר מותקנים גלגלי גומי קטנים להזזה נוחה וקלה. גרסאות קטנות של המכשיר, נמכרות לשימוש ביתי לעיתים קרובות בשם "מנקה רצפות קשה". 
 

File:HAWIG-Bohnermaschine_Victor_von_1912.jpg|מכונת מבריק רצפות משנת 1912
File:Polish cleaner brand Lux.JPG|מכונת מבריק רצפות


## ראו גם
* שואב אבק

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלים ומכשירים (היגיינה)
קטגוריה:מכשירי חשמל ביתיים
קטגוריה:רצפות
אחוזת המטורפים

**אחוזת המטורפים** (באנגלית: **Maniac Mansion**) הוא משחק מחשב הומוריסטי מסוגת משחקי ההרפתקאות ששוחרר בשנת 1987 על ידי חברת Lucasfilm Games. הוא המשחק הראשון של החברה שהשתמש במנוע SCUMM של החברה. במשחק צריך להציל את סנדי ממדען מטורף. המשחק פותח על ידי רון גילברט וגרי וויניק.
למשחק נוצר משחק המשך, יומו של הטנטקל, אך אין קשר עלילתי חזק בין השניים וכל אחד מהמשחקים עומד בפני עצמו.

ניתן כיום לשחק במשחק גם במחשבים חדישים באמצעות המנוע ScummVM.
## משחקיות
אחוזת המטורפים הוא משחק הרפתקה דו־ממדי. המשחק הוא המשחק הראשון של חברת Lucasarts שממשקו "הצבע והקלק" (עם העכבר) ושהשתמש במנוע SCUMM. המשחק מאופיין בכך שניתן להיהרג או להיתקע בו בדרכים רבות.
במשחק משחקים שלוש דמויות: דייב ועוד שניים שצריך לבחור (סיד, מיכאל, וונדי, ברנרד, רייזר וג'ף הם הדמויות הניתנות לבחירה).

## עלילה
העלילה מתרחשת באחוזתו של ד"ר פרד אדיסון (אחוזת המטורפים), מדען מטורף שחטף את סנדי ושמוחו נשלט על ידי מטאור שנחת ליד האחוזה 20 שנים קודם. דייב, החבר של סנדי וחבריו של דייב צריכים להציל את סנדי מהמדען המטורף.

ניתן לשחק במשחק זה ממשחק ההמשך "יומו של הטנטקל", כאשר נכנסים לחדרו של אספן הבולים בהווה ומדליקים את המחשב.

## חידושים ומשחקי המשך
*אחוזת המטורפים דלוקס (Maniac Mansion Deluxe) הוא חידוש למשחק שנוצר על ידי אוהדים. החידוש נוצר מתוכנת Adventure game studio.
*יומו של הטנטקל הוא משחק ההמשך שנוצר לאחוזת המטורפים, אך אין קשר עלילתי חזק בין השניים וכל משחק עומד בפני עצמו. במשחק ההמשך נלחמים נגד זרוע תמנון (טנטקל).
*Return of the tentcale הוא משחק המשך ליומו של הטנטקל הנוצר בימים אלה על ידי חברה גרמנית ששמה Apeiron Studios.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי הרפתקה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי מחשב
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1987
קטגוריה:משחקי קומודור 64
קטגוריה:משחקי NES
קטגוריה:משחקי לוקאס ארטס
קטגוריה:משחקי הרפתקאות גרפיים מסוג הצבע והקלק
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בארצות הברית
חתונה אלגורית

"**חתונה אלגורית**" (1906) הוא מתווה לשטיח שנוצר על ידי אפרים משה ליליין עבור בית המלאכה לשטיחים של "בצלאל". המתווה נוצר כהכנה לשטיח אמנותי שנועד לשמש כמתנה לרגל חצי יובל לנישואיו של דוד וולפסון, נשיא הקונגרס הציוני העולמי. ולרגל יום הולדתו החמישים של וולפסון.

ליליין, שהגיע ביחד עם בוריס שץ לירושלים בשנת 1906 כמורה ב"בצלאל", התבקש ליצור סדרה של מתווים עבור מחלקת השטיחים של בית הספר. על אף שהייתה זו המחלקה הראשית בשנותיו הראשונות של בית הספר, רמתם הטכנית של עובדי המחלקה החדשה לא אפשרה את אריגתו.

המתווה בנוי במתכונת של טריפטיכון. בתיאורים השונים שילב ליליין השפעות מתקופות שונות בתולדות האמנות, ביניהן אמנות מצרים העתיקה, והרנסאנס האיטלקי. בפנל המרכזי מתוארים בני זוג תחת חופה. הגבר לבוש בבגד אדום והוא מאזכר את דמותו של תגלת פלאסר השלישי, כפי שהוא מופיע על גבי תבליטים מאשור. האישה מהווה ייצוג של "בת ישראל". משני עבריהם מתוארים עבדים או נערים חשופי חזה האוחזים במוטות החופה. במישור הקדמי של התיאור מתוארים פרחי שושן, המאזכרים את שמו של ליליין בגרמנית (Lilien), ומנוגדים לתיאור הקוצים בפנלים הצדדים.

פנלים אלו מכילים תיאורים של הגלות ושל גאולת ישראל. בחלקו הימני של השטיח מתוארת דמותו של ירמיהו, השואבת את השראתה מתיאורו דמות ירמיהו של מיכלאנג'לו בקפלה הסיסטינית. סביב הפנלים יצר ליליאן מסגרת מעוטר המושפעת מסגנון היוגנדסטיל האירופי. בחלקו השמאלי של השטיח מתוארת דמותו של מלאך התוקע בשופר, ומסמל את הגאולה.

יגאל צלמונה טען כי משמעותו של התיאור הוא בחיבור הרמוני של ההשפעות השונות המסמלות "כלולות במובן העמוק של תיקון, חיבור האחדה ויצירת כליל שלמות".

## מחוות באמנות עכשווית
בשנת 2001 האמן דן רייזנר יצר את העבודה "מחווה לחתונה אלגורית", בה יצר פרגמנטים מתוך העבודה המקורית שנתלו במפוזר על הקיר כמסמלים את התפרקותו של החלום הציוני.

## קישורים חיצוניים
*חתונה אלגורית באתר מוזיאון ישראל
## הערות שוליים

קטגוריה:בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות
קטגוריה:טריפטיכון
קטגוריה:מוזיאון ישראל: ציורים
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים בעלי מוטיב יהודי
קטגוריה:ציורים משנות ה-1900
קטגוריה:שטיחים
שחייה באולימפיאדת לונדון (1948)

שמאל|150px
שמאל|150px

**[[אולימפיאדת לונדון (1948)]]** נערכה בלונדון, בריטניה. תחרויות השחייה נערכו בין 30 ביולי 1948 ל-7 באוגוסט 1948. 11 משחים נערכו במשחקים אלו (5 לנשים ו-6 לגברים), בהשתתפות 249 משתתפים (88 נשים ו-161 גברים) מ-34 מדינות.

תחרויות השחייה נערכו בבריכת השחייה "אמפייר", ליד אצטדיון ומבלי. כיום מכונה מרכז הספורט שהכיל את הבריכה, הארנה של ומבלי, הבריכה הייתה בעלת תפוסה של 8000 מקומות ישיבה. הבריכה במקור נבנתה לקראת משחקי האימפריה הבריטית שנערכו בשנת 1934. הבריכה עודכנה וקוצרה לגודל של 50 מטר באמצעות גשר מעץ ששימש את השופטים. 

נבחרת השחייה של יפן () לגברים ששלטה בשחייה לפני מלחמת העולם השנייה נעדרה מהתחרות בעקבות תוצאות המלחמה. השליטה בבריכה לגברים עברה לנבחרת ארצות הברית (), שזכתה בכל 6 מדליות הזהב האפשריות וב-11 מדליות מתוך 16 אפשריות.

### השחייניות הבולטות
אן קרטיס () זכתה ב-3 מדליות, מהן 2 מדליות זהב ומדליית כסף אחת וקארן הארופ () זכתה אף היא ב-3 מדליות, מדליית זהב אחת ושתי מדליות כסף.

### השחיינים הבולטים
ג'יימס מקליין () זכה ב-3 מדליות, מהן 2 מדליות זהב ומדליית כסף אחת, וולטר ריס () וביל סמית' () שזכו כל אחד בשתי מדליות זהב.

## טבלת המדליות

## הזוכים במדליות
### נשים

### גברים

## קישורים חיצוניים

* שחייה באולימפיאדת לונדון (1948), באתר *Sports-Reference* 

*
1948
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:1948 בספורט
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תחרויות שחייה
כל מקדש שביעי

**"כָּל מְקַדֵּשׁ שְׁבִיעִי"** הוא פיוט עתיק שחיבר פייטן בשם משה, כפי שנרמז באקרוסטיכון, ויש ששיערו כי הוא רבי משה בן קלונימוס או רבי משה הדרשן. הפיוט נמצא כבר בכתב יד לונדון 655, בתוך מחזור ויטרי של הרב שמחה בן שמואל מוויטרי מהמאה ה-12. במשך הדורות הוא הולחן בלחנים רבים. יהודי אשכנז נוהגים לשיר אותו בליל שבת.

בכל בית ארבעה חרוזים, כאשר בחרוז הרביעי משובץ פסוק. הפיוט נכתב באקרוסטיכון האל"ף בי"ת החל מהבית השני. המחבר חתם את שמו, משה, באקרוסטיכון במילים השניות בכל שורה מהבית הראשון.

## תוכן הפיוט
הפיוט מכיל דברי שבח לכל שומרי שבת באשר הם, ומדגיש את שכרם הטוב על כך שהם שומרים את השבת. בפיוט מודגשים חוויות השבת, התקווה לגאולת ירושלים ולבניית בית המקדש בעתיד קרוב. השימוש במילה "אור" במשמעותה הרוחנית, כמו "באור פניך תבהיקם" או "צדקתם תצהיר כאור שבעת הימים" מבטא תחושה של ראיית אור רוחני, וכמיהה לגאולה שעתידה לבוא, אשר שומרי השבת זוכים לטעום ממנה גם בהווה.

## סיום הפיוט
ברוב הסידורים הפיוט מסתיים בבית המתחיל באות צ'. בעוד ההמשך חסר ובמקומו התווספה בשלב כלשהו השורה "ה' אלוהי ישראל תשועת עולמים" כדי לחתום את השיר.

לפי אגדה עממית, הבית האחרון נשמט מכיוון שהמחבר נפטר לפני שהספיק לכותבו, כך למשל כותב עגנון בסיפורו "לעבד נמכר יוסף": "שבחרוז זה יצאה נשמת הפייטן, ולא השלים כל סדר אלף בית שקבע בו פיוטו".

אמנם במחזור ויטרי מופיע סיום הפיוט במקומו, ומשלים את האקרוסטיכון האל"ף בי"ת: 

במשך הדורות היו שהוסיפו בית נוסף לשיר החסר, כך למשל רבה של בוטשאטש האדמו"ר רבי אברהם דוד וואהרמן, השלים הפייט בנוסח זו:

הנוסח הופיע לראשונה בדפוס בשנת ה'תרנ"ב ((1892)), ושנית בשנת ה'תר"ע (1910) בפיעטרקוב בלי לציין את המקור. 

הגרסה הזאת מופיעה בהלחנה של הטריו "Schwebel, Scharf, and Levine".

סיום נוסף הוסיף האדמו"ר רבי אברהם אבא מפיטסבורג: "קדושים ישראל מאז ולעולמים, רצים למגדלך ובשמך נשגבים, שבתות קדשך מייחדים ומענגים ובך נדבקים, תיקון השלם ישיגו בחיינו בחסד וברחמים ובקרב הימים".

## לחנים וביצועים
* **כל מקדש** - מקהלת הילדים החסידית **יונגערליך** באלבום **יונגערליך 2**
* **אוהבי ה**' - לחן של חיים בנט וביצוע של שלמה כהן ומקהלת רננו חסידים באלבום אוהבי ה'. ביצוע נוסף לשיר באלבום א שבת טיש.
* **שמחם בבנין שלם** - לחן של אלי שרף, בביצוע על ידי הטריו "Schwebel, Scharf, and Levine". הלחן הזו משמשת בהשלמת הגרסה הנ"ל "רחם עלינו ברוב רחמים".

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* ניגון בנוסח חסידות בעלזא, וידאו ב Youtube
*ביצוע על ידי יהודה יוסף, וידאו ב Youtube

## הערות שוליים

קטגוריה:זמירות ופיוטים לשבת
קטגוריה:ליל שבת
קטגוריה:שירי המאה ה-10
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
אל מסתתר

**אֵל מִסְתַּתֵּר** הוא פיוט קבלי ידוע. הדעה הרווחת היא שהוא חובר על ידי הרב אברהם מֵימִין (תלמידו של רבי משה קורדובירו, הרמ"ק) אשר השתייך לחוג מקובלי צפת במאה ה-16.
[ממוזער|פיוט אל מסתתר, הנאמר בקרב יהודי [איזמיר, טורקיה, ביום השנה לנפטר]]
הפיוט פותח את קובץ שירת הבקשות החלבי-ירושלמי וכן מופיע בחלק מספרי הזמירות של תנועת החסידות, בקרב יהדות טורקיה הפיוט נכלל בסדר התפילות הנאמרות ביום השנה לזכר הנפטר.

שם המחבר נרמז באקרוסטיכון של הפיוט "אברהם מימון חזק".

## תוכן הפיוט
הפיוט עוסק בנושאים מתורת הסוד והקבלה ובמיוחד בעץ הספירות, כאשר כל בית מעשרת הבתים הראשונים עוסק באחת הספירות, מהגבוהה ביותר לנמוכה ביותר, והבית האחרון עוסק באחדות הספירות. שמו של מחבר הפיוט חתום באקרוסטיכון, באלפבית הפותח של בתי הפיוט.

הפיוט מבוסס על עשר הספירות המציינות, מאחת עד 10, את רמת התגלותו של האל בעולם, ואיכותה. עשרת הבתים הראשונים של השיר מתייחסים כל אחד, לאחת הספירות, מ'כתר' הראשונה, ועד ל'מלכות' האחרונה שבספירות.

הפיוט בנוי מאחד עשר בתים בעלי 4 שורות, כאשר שלוש השורות הראשונות מסתיימות בחריזה המבוססת על חזרה של תנועה זהה בסופי המילים, ואילו השורה האחרונה מסתיימת בשם ה', ללמד שכל הספירות מהוות את דרכי ה' בעולם.  כמו כן, השורה האחרונה היא חלק מפסוק מהתנ"ך.

## הניגון
לפיוט מספר לחנים. אחד מהם, זה החסידי, מוכר בחסידויות נוספות עבור שירים אחרים: בחסידות חב"ד שרים את המילים "אמר רבי עקיבא זה כלל גדול בתורה" בניגון זה, ובחסידות סקולען שרים את מילות מזמור כ"ג בספר תהילים ("מִזְמוֹר לְדָוִד ה' רֹעִי לֹא אֶחְסָר") באותו ניגון. בחסידות סקולען נהוג לשיר בסעודה שלישית את הבית "הֲדוֹךְ קָמַי" מתוך הפיוט דרור יקרא בנעימה האמורה, וגם בחסידות אמשינוב מקובל הניגון. הרב משה צבי נריה השאיל את הניגון כלחן לשירו "הוי אחים נריע", אחד משירי בני עקיבא בשנות ה-30 של המאה ה-20, וגם המשורר יעקב אורלנד שאל את הניגון, כמה שנים מאוחר יותר, לשירו "הורה מחודשת" ("רב הלילה, רב שירנו...").

ספר הפרוזה החמישי של הרב חיים סבתו נקרא "בשפריר חביון" והפיוט "אל מסתתר" מהווה ציר מרכזי בו, על גלגוליו השונים - כפיוט של יהודי חלב, פיוט חסידי, וניגון המושאל לשירו של יעקב אורלנד.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

### לחנים ושירה
* במנגינת יהודי ארם צובא (חלב) - למנגינה זאת גרסאות והשמעות רבות בין היתר גם ביצוע עכשווי (דודי לוי ואילן דמרי) 
* בסעודה שלישית בחסידות צאנז (צולם אחר יציאת השבת) במנגינה ששימשה מאוחר יותר להורה מחודשת (רד הלילה רב שירנו)
* אל מסתתר בביצועו של בנימין יפת 
* נגינת כינור ללחנו של בעל הסולם, והשמעה אחרת עם שתי גיטרות, וכן השמעה קולית, בשיבושי לשון קלים ('הדור האחרון')
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמירות ופיוטים לשבת
קטגוריה:סעודה שלישית
קטגוריה:שירת הבקשות
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
קטגוריה:זמירות ופיוטים לסעודה שלישית
על אהבתך

**עַל אַהֲבָתֶךָ אֶשְׁתֶּה גְבִיעִי** הוא פיוט שחובר ונכתב על ידי רבי יהודה הלוי, מגדולי משוררי תור הזהב בספרד.

## תיאור
תוכן הפיוט מדגיש את אהבתו של המשורר רבי יהודה הלוי ליום השבת, ומלווה בגעגועיו, ייסוריו וכיסופיו של המשורר לאהובו, שאינו מתגלה טרם זמנו. 

מאוחר יותר נוסף לפיוט בית נוסף העוסק בשבת (שהמשורר מתייחס אליו בלשון זכר): , (ובחלק מהגרסאות נוסף עוד בית הפותח במילים .) אך במקורו, הפיוט מסתיים במחרוזת השישית (בשעתה של כניסת השבת) והוא איננו מתאר את פגישת האוהבים בשבת עצמה (דבר המתרחש מעבר לשיר בצורה אינטימית).

הפיוט מושר בקהילת יהודי מרוקו, בין היתר בשירת הבקשות של פרשת משפטים.

אחד מהלחנים הידועים של הפיוט במסורת יהודי מרוקו נלקח מהשיר "יא חביב אל קאלב" של המוזיקאי המרוקאי עבד-סאדק שקארה . בשנות התשעים הולחן הפיוט מחדש על ידי יהושע אנגלמן.

## לקריאה נוספת
* **פירושי פרנץ רוזנצווייג לתשעים וחמישה משירי רבי יהודה הלוי**, תרגום: מיכאל שורץ, הוצאת מאגנס, 2011, הפרק "על אהבתך אשתה גביעי", עמ' 183–187.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמירות ופיוטים לשבת
קטגוריה:שירי יהודה הלוי
קטגוריה:שירת הבקשות
קוורנר רייקה

ממוזער|ההיכל הביתי "'''מלאדוסט'''" מבחוץ
**קוורנר רייקה** (בקרואטית: **KK Kvarner Rijeke**) היא קבוצת כדורסל קרואטית מהעיר רייקה על מפרץ קוורנר, המתמודדת בליגת העל הקרואטית.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1946 והשתתפה בליגה היוגוסלבית לשעבר בסך הכל 6 עונות. 

בעונות 1976/77, 1980/81, הגיעה הקבוצה לגמר הגביע היוגוסלבי, אך הפסידה לקבוצות יוגופלסטיקה ספליט וציבונה זאגרב בהתאמה.

הקבוצה משחקת בליגה הקרואטית הבכירה מאז הקמתה. מספר עונות התנדנדה בין הליגה הראשונה לשנייה. בעונת 2000/01 סיימה במקום השלישי. בעונת 2010/11 הגיעה עד לרבע גמר הגביע והפסידה לצ'דביטה זאגרב.

## במסגרת אירופאית
הקבוצה השתתפה בעונת 1977/78 בגביע ספורטה והגיעה עד לשלב בית רבע הגמר, בו סיימה במקום הרביעי והאחרון. כמו כן השתתפה הקבוצה בגביע קוראץ' בעונות 1994/95 (הודחה בסיבוב השני על ידי סקאליג'רה ורונה), 2000/01 (הודחה בסיבוב השני על ידי טורק טלקום), 2001/02 (הודחה בסיבוב הראשון על ידי ק.ק. קאפושוואר). בעונת 2001/02 הקבוצה הייתה בין הקבוצות הראשונות שהקימו את הליגה האדריאטית, בה השתתפה במשך עונה אחת בלבד. 

## שמות ואולם הבית
בעבר אומצה הקבוצה על ידי חברת הביטוח "טריגלאב" ושמה שונה בהתאם למשך מספר עונות. כמו כך נקראה הקבוצה בעבר "טורפדו". כיום יש לקבוצה הסכם חסות עם חברת התיירות "נובי רסורט".

מאז שנת 2009 מארחת הקבוצה ב**היכל מלאדוסט** שהוקם בשנת 1973 ומכיל  3,960 מקומות ישיבה. ההיכל משמש גם את קבוצת הכדוריד המקומית. בשנת 2000 היה אחד משני האולמות שאירחו את אליפות אירופה בכדוריד.

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הקרואטית בכדורסל|הליגה הקרואטית]]**:
**חצי גמר: 2001
***[[הגביע היוגוסלבי בכדורסל|הגביע היוגוסלבי]]**:
**גמר: 1977, 1981
***[[גביע ספורטה]]:**
**רבע גמר: 1978

## שחקנים בולטים בעבר
*  מריו סטואיץ'
*  דאבור קוס
*   קוטיס בוסטיץ'
*   גוראן סוצ'ורוביץ'
*   דורון קלרק

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רייקה: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורסל קרואטיות
תהילים צ"ב

**"מִזְמוֹר שִׁיר לְיוֹם הַשַּׁבָּת"** הוא מזמור צ"ב (הפרק ה-92) בספר תהילים הנאמר בקבלת שבת לאחר שירת הפיוט לכה דודי. הוא נאמר גם בתפילת שחרית של שבת ושל חגים.

## חיבורו
לפי חז"ל אדם הראשון חיבר את המזמור כשבח על כך שניצל ממיתה על חטאו בזכות השבת שסינגרה עליו. לאחר מכן לפי רבי ישמעאל המזמור נשכח ומשה רבנו חידש אותו. כותרתו של המזמור נדרשת בברכת יוצר של יום השבת כאילו "יום השבת" עצמו הוא מחברו של המזמור.

## תוכן המזמור
תוכן המזמור הוא תיאור שמחתו של המשורר במעשיו של הקדוש ברוך הוא ובסיפור שבחיו. המזמור מדבר על הצדיקים והצלחתם, לעומת הרשעים שהצלחתם היא רגעית וחולפת. מזמור שיר ליום השבת היה מושר על ידי הלוויים בעת הקרבת קרבן התמיד של יום השבת. חז"ל נתנו את טעמם לאמירת מזמור זה בשבת; "מזמור שיר לעתיד לבוא ליום שכלו שבת ומנוחה לחיי העולמים".

## זמן אמירתו
המזמור נאמר בפסוקי דזמרא של חג ושבת, והוא מנהג ארץ ישראלי קדום.

מזמור זה הוא הגרעין הראשון של טקס קבלת שבת שהתפתח על ידי מקובלי צפת במאה השש עשרה. מנהג ייחודי קיים בבית הכנסת אלטנוישול בפראג, שם אומרים עד היום את המזמור בקבלת שבת שתי פעמים.

מזמור זה הוא גם שיר של יום שבת.

בקהילות הספרדים וקצת קהילות אשכנז, הוא נאמר גם אחרי קריאת התורה של מנחה בשבת.

## בתרבות
* **מזמור שיר ליום השבת** - דודי קאליש מתוך אלבומו **אשר בחר בנו**, 2020
* **מזמור שיר ליום השבת** - גלעד פוטולסקי ולהקת שלהבת.
* **מזמור שיר ליום השבת** - הרב שלמה קרליבך.
* **מזמור שיר ליום השבת** - ניגון שהולחן על ידי הרב שלום ברוכשטט לרגל יום הולדתו ה-91 של הרבי מליובאויטש.
* **מזמור שיר ליום השבת** - לחן של חיים בנט, ביצוע של שלמה כהן באלבום א שבת טיש
* **כי שימחתני** - שיר של הזמר מוטי שטיינמץ בלחן של שמשי ניימן, מתוך אלבומו **[[הנשמה בקרבי]]**.
* **ואמונתך** - פיני איינהורן, עיבוד שימי קסלר, 2017
* **להגיד בבוקר חסדך** - שיר של הרב שלמה קרליבך.
* **מה גדלו** - יששכר גוטמן בלחן של ישראל באדאנסקי באלבום **טביעת אצבע**.
* **צדיק** - יעקב יהודה דסקל באלבום קבלת שבת.
* **צדיק כתמר** - בלחנו של לואי לבנדובסקי.

## גלריה

Psalm92 Kurfürstenbibel.JPG|המזמור בתרגום התנ"ך של לותר משנת 1768


## קישורים חיצוניים

* תהילים צ"ב באתר 929 - תנ"ך ביחד
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבלת שבת
צב
קטגוריה:שיר של יום
קטגוריה:תפילת שחרית של שבת
קטגוריה:פסוקי דזמרא של שבת
אצטדיון קאראיסקאקיס

**אצטדיון קאראיסקאקיס** (ביוונית: **Γήπεδο Γεώργιος Καραϊσκάκης**) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר הנמל פיראוס שביוון. האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל אולימפיאקוס ומכיל 32,115 מקומות ישיבה. כמו כן, מארח האצטדיון לעיתים את משחקיה הביתיים של נבחרת יוון. האצטדיון נקרא על שם גיבור מלחמת העצמאות היוונית, גאורגיוס קאראיסקאקיס, שנפצע קשה באזור זה.

בניית האצטדיון החלה בשנת 1895, והוא נחנך כשנה מאוחר יותר. האצטדיון אירח את תחרויות הרכיבה של אולימפיאדת אתונה באותה שנה. בשנות השישים שופץ האצטדיון ולקראת המשחקים האולימפיים באתונה בשנת 2004, נבנה כמעט מחדש. באולימפיאדה זו אירח האצטדיון חלק ממשחקי הכדורגל.

ב-8 בפברואר 1981 נהרגו 21 אוהדי כדורגל באסון שאירע באצטדיון, לאחר משחק בין אולימפיאקוס לבין א.א.ק. אתונה, כאשר אלפים מאוהדי הקבוצה בשער 7 נהרו אל מחוץ לאצטדיון כדי לחגוג עם השחקנים מול הכניסה הראשית לאצטדיון. הדלתות היו כמעט סגורות והדלתות המסתובבות בכניסה לשערים הפכו את היציאה לבלתי אפשרית, כך שהמדרגות הפכו למלכודת מוות. לזכר האסון נצבעו 21 כיסאות בשחור במקום באדום, בצורה שיוצרת את הספרה 7.

בין יוני לאוגוסט 2005 הפך האצטדיון לבית קולנוע המופעל באופן יומי, עם מסך קולנוע בגודל של 20x10 מטרים.

## קישורים חיצוניים

* מידע ותמונות מאצטדיון קאראיסקאקיס
* תמונות מאצטדיון קאראיסקאקיס במהלך משחק

קאראיסקאקיס
קטגוריה:אולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:פיראוס: ספורט
קטגוריה:אולימפיאקוס (כדורגל)
קטגוריה:אתונה: כדורגל
שחייה באולימפיאדת הלסינקי (1952)

שמאל|150px
שמאל|150px

**[[אולימפיאדת הלסינקי (1952)]]** נערכה בהלסינקי, פינלנד. תחרויות השחייה נערכו בין ה-26 ביולי 1952 ל-2 באוגוסט 1952. 11 משחים נערכו במשחקים אלו (5 לנשים ו-6 לגברים), בהשתתפות 319 משתתפים (118 נשים ו-201 גברים) מ-48 מדינות.

נבחרת השחייה החזקה של יפן () ונבחרת השחייה של גרמניה () חזרו להשתתף במשחקים האולימפיים, לאחר השעיה שנבעה מתוצאות מלחמת העולם השנייה. 

נבחרת הנשים של הונגריה (23px) בשחייה זכתה ב-4 מדליות זהב מתוך 5 אפשריות וב-7 מדליות בסך הכל מתוך 13 אפשריות. שלוש שחייניות יהודיות אווה סקיי (23px הונגריה), ולריה ג'נגה ויודית תמש (23px הונגריה) זכו ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד, 7 שנים לאחר השואה. 

הרברט קליין יהודי-גרמני () זכה במדליית ארד.

### השחייניות הבולטות
קטלין סוקה (23px הונגריה) זכתה בשתי מדליות זהב ואווה נובק ז'ראר (23px הונגריה) זכתה ב-3 מדליות, מהן מדליית זהב אחת ושתי מדליות כסף.

### השחיינים הבולטים
פורד קונו () שזכה ב-3 מדליות מהן 2 מדליות זהב ומדליית כסף אחת. ז'אן בואטו () שזכה בשתי מדליות זהב וארד. קונו ויושינובו אויאקאווה (), שזכה אף הוא במדליית זהב, נולדו וגדלו בהוואי.

## טבלת המדליות

## הזוכים במדליות
### נשים

### גברים

## קישורים חיצוניים

* שחייה באולימפיאדת לונדון (1952), באתר סימוכין ספורט אולימפי

*
1952
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:1952 בספורט
ענישה קולקטיבית

**ענישה קולקטיבית** (**קיבוצית**) היא ענישה של קבוצת אנשים בגין מעשה או סטטוס של בודדים או חלקים מתוכה. לרוב ענישה קולקטיבית מתבצעת כאשר קשה לדעת מי בדיוק ביצע את המעשה, שלעיתים אף הוגדר כ"פשע" על ידי אותו גורם שהחליט על ענישה קולקטיבית.

ענישה קולקטיבית של אזרחים בזמן מלחמה נחשבת לפשע מלחמה ולעיתים אף פשע נגד האנושות אשר המדינות שחתמו ואשררו את אמנת ז'נבה, התחייבו להימנע מביצועם.

## ענישה קולקטיבית בהיסטוריה
בסין, בזמן שושלת צ'ין, הונהג עונש קולקטיבי של בני משפחה. צ'ין שה-חואנג, הקיסר הראשון של סין, קבע שהעונש על פשעים חמורים כמו בגידה יכול להיות הוצאה להורג של כל בני משפחתו של הפושע. השימוש בעונש זה נעשה לעיתים רחוקות בלבד, אך הוא בוטל רשמית רק בשנת 1905 על ידי הממשלה של שושלת צ'ינג.

בצבא הרומי נעשה שימוש בשיטת ענישה קולקטיבית בשם דקימאטיו. על פי שיטה זו, הוצא להורג חייל אחד מכל עשרה ביחידה צבאית שהיו בה בעיות משמעת. העונש בוצע גם כאשר פלוגה גילתה פחד בעת קרב.

בתנ"ך ישנם תיאורים רבים של ענישה קולקטיבית, חלקם על ידי אלוהים וחלקם על ידי בני אדם.

במאה ה-18 חוקקו האנגלים את חוקי הכפייה, כעונש קולקטיבי על מסיבת התה של בוסטון.

ליל הבדולח הוצג כסוג של עונש קולקטיבי לא רשמי על ניסיון החיסול של ארנסט פום ראט בידי הרשל גרינשפן.

לאחר מלחמת העולם השנייה הוטלו עונשים קולקטיביים על העם הגרמני כעונש על פשעי הנאצים, בין השאר במסגרת גירוש גרמנים בתום מלחמת העולם השנייה, ובמסגרת מדיניות חלוקת המזון של ארצות הברית בגרמניה הכבושה.

במהלך שלטון סטלין בברית המועצות הוגלו עמים שלמים, שהוגדרו כ"אויבי הפועלים", לאזורים שונים במדינה. ביניהם צ'צ'נים, פולנים ותושבי המדינות הבלטיות.

## ענישה קולקטיבית במלחמה
במאה ה-19 נעשה שימוש בענישה קולקטיבית במלחמות רבות, ביניהן מלחמת האזרחים האמריקנית, מלחמת הבורים, ומלחמת צרפת–פרוסיה.

באמנת האג משנת 1907 תקנה 50 נקבעה:

במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה נעשה שימוש רב בענישה קולקטיבית, בייחוד על ידי גרמניה הנאצית אשר השמידה כפרים שלמים כעונש על ניסיונות מרד וכדומה. דוגמה בולטת לכך היא החרבת הכפר לידיצה כעונש על חיסולו של ריינהרד היידריך.

אמנת ז'נבה הרביעית שנוסחה בשנת 1949 קובעת בסעיף 33 איסור על ענישה קולקטיבית:

במאבק בטרור הפלסטיני משתמש צה"ל גם בענישה קולקטיבית. דוגמה: בעקבות פיגוע ירי על ידי חשוד מהכפר אל-מוע'ייר, אמר מפקד פיקוד המרכז, אבי בלוט: "כל כפר וכל אויב צריך לדעת שאם הם עושים פיגוע כנגד התושבים הם ישלמו מחיר כבד, הם יחוו עוצר, הם יחוו כתר והם יחוו פעולות עיצוביות." הפעולות כללו גם עקירת 3,100 עצים בכפר.

## ענישה קולקטיבית בחינוך
בישראל, על פי חוזר מנכ"ל משרד החינוך מאפריל 2015, יש להימנע ככל האפשר מענישה קולקטיבית.

## ראו גם
*ענישת בני משפחה
*דקימאטיו
*אבות אכלו בוסר ושיני בנים תקהינה
*נקמת דם
*ענישה קולקטיבית ביהדות
*גירוש משפחות מחבלים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ענישה
קטגוריה:דין משמעתי
בוריק זאדאר

**בוריק פונטמיקה זאדאר** (בקרואטית: **Košarkaški klub Borik**) היא קבוצת כדורסל קרואטית מהעיר זאדאר, המתמודדת בליגה הקרואטית השנייה.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1974 בבית ספר לכלכלה בעיר. השתתפה בליגה רשמית אזורית לאחר שנתיים. וכבר בעונה הראשונה העפילה לליגה המחוזית של דלמטיה, בה זכתה בגביע ובאליפות בשנת 1984. קבוצת הנוער של המועדון זכתה פעמיים באליפות יוגוסלביה לנוער (1987, 1988). בתחילת שנות ה-90 הוקם בית ספר לכדורסל במועדון. ובעונת 1994/95 החלה הקבוצה להשתתף בליגה הקרואטית הבכירה.

בעונת 2004/05 הגיעה עד לחצי גמר הגביע הקרואטי. 

בעונת 2010/11 הושג הניצחון הגדול בהיסטוריה של הקבוצה הוא מול ציבונה זאגרב 63-86, והקבוצה סיימה במקום החמישי וקיבלה הזמנה מפיב"א אירופה להשתתף במסגרת היורוצ'לנג', אך סירבה מסיבות תקציביות. בסיום עונת 2011/12 נשרה לליגה השנייה לאר שסיימה אחרונה בפלייאוף התחתון.

הכינוי של הקבוצה הוא "פונטמיצ'ארי". מאז עונת 2009/2010, יושב ראש המועדון הוא מירקו יוסיץ'. הקבוצה מארחת בהיכל הספורט **יאזין** שנבנה בשנת 1967 ומכיל 3,200 מקומות ישיבה. ההיכל שימש עד שנת 2008 גם את היריבה העירונית ק.ק. זאדאר.

## שחקנים בולטים בעבר ובהווה
*  מירו דונדוב
*  אנטה קראפיץ'
*   אנטה דוגון
*   איב איבנוב
*   פטאר מאריץ'

## קישורים חיצוניים

* היסטוריית הקבוצה באתר זאדאר-ספורט 

קטגוריה:קבוצות כדורסל קרואטיות
קטגוריה:זאדאר
וורסקלה פולטבה

**וורסקלה [[פולטבה]]** (באוקראינית: **Ворскла Полтава**) הוא מועדון כדורגל אוקראיני מפולטבה, המשחק בליגת העל האוקראינית. הישג השיא של המועדון היה זכייה בגביע האוקראיני בעונת 2008/09.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה ב-1955 ביוזמתו של מיכאיל סטאחורסקי, מזכ"ל הוועדה המחוזית של המפלגה הקומוניסטית של אוקראינה. בעת שהוקמה הקבוצה נקראה קולחוזניק. ב-1965 זכתה הקבוצה בגביע אוקראינה הסובייטית, והחלה להיקרא בשם "קולוס".

ב-1968 הקבוצה נקראה סלסטרוי ואחר כך סטרויטל. ב-1984 הקבוצה נקראה וורסקלה.

החל מעונת 1991 שיחקה הקבוצה בליגת המשנה האוקראינית, שם שיחקה עד להעפלתה לליגת העל האוקראינית בשנת 1996. בעונת הבכורה שלה בליגה האוקראינית, סיימה הקבוצה במקום השלישי וקיבלה את הזכות התמודד במפעלים האירופאיים לראשונה בתולדותיה. כמו כן, בעונה זו הצליחה וורסקלה לגבור בתוצאה 4:3 על דינמו קייב והייתה לקבוצה האוקראינית הראשונה בתולדות הליגה שהבקיעה 4 שערים לדינמו קייב.

במאי 2009 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לגמר הגביע האוקראיני אחרי ניצחון על מטאליסט חרקוב ובגמר הקבוצה ניצחה את שחטאר דונצק וזכתה בגביע האוקראיני, שהיה לתואר הראשון שלה מאז 1965.

בשלבי המוקדמות של הליגה האירופית הפסידה הקבוצה לבנפיקה ליסבון 5:2 בסיכום הכללי.

בעונת 2010/2011 סיימה הקבוצה במקום השישי בליגה האוקראינית ובעונת 2011/2012 העפילה לשלב הבתים של הליגה האירופית והוגרלה מול פ.צ. קופנהגן, סטנדרד לייז' והנובר 96. זהו הישגה הטוב ביותר של הקבוצה מאז ההעפלה לסיבוב הראשון של גביע אופ"א בעונת . מלבד הישגים אלה הסתיימו הופעותיה של הקבוצה באירופה בהדחה בסיבוב המוקדמות השני, בעונת  על ידי אנדרלכט מבלגיה בגביע אופ"א ובעונת  על ידי פורטונה סיטארד מהולנד בגביע האינטרטוטו.

בעונת  העפילה לגמר הגביע האוקראיני אך הפסידה לדינמו קייב בדו-קרב פנדלים. את עונת 2024/2025 סיימה וורסקלה במקום ה-13 שהוביל לפלייאוף העלייה/ירידה, היא התמודדה בפלייאוף בצמד משחקים נגד קודריבקה, לאחר שוויון בתוצאה הכוללת בשני המשחקים ניגשו הקבוצות לדו-קרב פנדלים בו הפסידה וורסקלה וירדה לליגת המשנה האוקראינית.

## תארים
* **[[הגביע האוקראיני|גביע אוקראינה]] (1):** 2009
* **גביע אוקראינה הסובייטית (1)**: 1965
## כדורגלנים מפורסמים ששיחקו בקבוצה
*  סרגיי בלנצ'וק
*  אנדריי פיאטוב
*  איוואן ירמצ'וק
*  רומן בזוס
*  יבהן סלין
*  ארמנד דלקו
*  דבטיק צורי
*  יוואן מרקוסקי
*  יורי רזניק
*  סרגיי צ'ויצ'נקו
*  אוליביה טיל

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל אוקראיניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1955
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה באוקראינה
שמואל בן-דוד

**שמואל בן-דוד** (**דוידוב**) (באנגלית: **Shmuel Ben David**; י"ד באדר ב' ה'תרמ"ד 3 בנובמבר 1884 – כ"ג בכסלו ה'תרפ"ח, 17 בדצמבר 1927) היה צייר ואמן ארץ-ישראלי יליד בולגריה.

## ביוגרפיה
שמואל בן-דוד נולד בסופיה שבבולגריה בשם **שמואל דוידוב**. הוא למד בבית הספר אליאנס של כל ישראל חברים בבולגריה ובגימנסיה ממשלתית. את לימודי האמנות החל באקדמיה לאמנות בסופיה, שם היה תלמידו של בוריס שץ.

עם הקמת בית ספר בצלאל עלה בן-דוד לארץ ישראל, בהזמנתו של שץ, והיה אחד מן התלמידים במחזור הראשון של בית הספר. בבית הספר עבד במחלקת השטיחים כתלמיד בכיר ואחר כך כמורה. בשנת 1907 נבחר לראש ועד התלמידים והעובדים של "בצלאל". בשנת 1909 החל ללמד פרספקטיבה ועיטור בבית הספר.

בשנת 1907 נשא לאישה את יהודית בת נחמן קיפֶּר מרוסיה (אחותו של המחנך משה נחשון (קיפר)), לבני הזוג נולדו שלושה ילדים. בשנים 1912–1913 למד באקדמיה ז'וליאן בפריז. עם שובו מצרפת חזר והמשיך להורות ב"בצלאל" ובמקומות נוספים כגון הגימנסיה העברית רחביה, בבית המדרש למורים העברי ובבית-הספר לבנים בירושלים.

במהלך שנות העשרים של המאה ה-20 היה חבר באגודת אמנים עברית ואף היה היו"ר וחבר הוועד של האגודה.

## גלריה

קובץ:שמואל בן דוד.jpg|שער לחוברת גלויות בעיצוב בן-דוד
קובץ:סיכת בצלאל ראש גבר.jpg|מדליון מעוטר בדיוקן יהודי (1929-1913), תכשיט אמייל בעיצוב אהרן שאול שור ושמואל בן-דוד
קובץ:Kedem 23 013-2.jpg|דיוקן אישה, לא מתוארךשמן על בד, גובה 39 ס"מ, אורך 25 ס"מאוסף פרטי
File:Yemenite Boy Lithograph.jpg|נער תימני, 1910-1908 בקירובהדפס-אבן
File:Postcard with the Balfour Declaration.jpg|גלויה (1917 בקירוב) עם נוסח הצהרת בלפור
File:Portrait of a woman Shmuel Ben David.jpg|דיוקן אישה, 1927-1909הדפס-אבן
File:Shmuel Ben David 002.jpg|דיוקן נער (1927-1909)הדפס סטנסיל
File:Shmuel Ben David Pray at the Western Wall.jpg|מתפללים ליד הכותל המערבי (1927-1906)אפליקציה ורקמה


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* בצלאל, עבודותיו של שמואל בן דוד בבצלאל קטלוג, בצלאל קטלוג

קטגוריה:אמני הדפס יהודים
קטגוריה:ציירים ביישוב
קטגוריה:בוגרי בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות
קטגוריה:סגל בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:בוגרי אקדמיה ז'וליאן
קטגוריה:אמנים יהודים בולגרים
קטגוריה:חברי אגודת אמנים עברית
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1884
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1927
ג'יימס מקליין

**ג'יימס פרייס "ג'ימי" מקליין** (באנגלית: **James Price "Jimmy" McLane**; 13 בספטמבר 1930 - 13 בדצמבר 2020) היה שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי בעל 4 מדליות, מהן 3 זהב ושיאן עולם.

## ביוגרפיה
מקליין נולד וגדל בפיטסבורג, פנסילבניה. הוא בוגר תיכון אקדמיית פיליפס ובשנת 1953 בוגר אוניברסיטת ייל. היה חבר באחוות הגולגולת והעצמות.

בשנת 1944 זכה מקליין באליפות ארצות הברית בשחייה ובכך היה לשחיין הצעיר ביותר אי פעם שזכה באליפות בגיל 13 שנים וחצי בלבד.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת לונדון (1948) זכה מקליין ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 19:18.5 דקות, לפני ג'ון מרשל מאוסטרליה (19:31.3 דקות) וגאורג מיטרו מהונגריה (19:43.2 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם וולטר ריס, וולי וולף וביל סמית' בשיא עולם חדש של 8:46.0 דקות, לפני הונגריה (8:48.4 דקות) וצרפת (9:08.0 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:43.4 דקות, אחרי ביל סמית' שקבע שיא אולימפי חדש של 4:41.0 דקות ולפני ג'ון מרשל (4:47.7 דקות).

בתחרות שחייה שנערכה בניו הייבן, קונטיקט בפברואר 1952 קבע מקליין במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, שיא עולם חדש של 8:29.4 דקות, שיא זה החזיק מעמד 4 שנים.

באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכה מקליין במדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם וויין מור, ביל וולסי ופורד קונו בשיא אולימפי חדש של 8:31.1 דקות, לפני יפן (8:33.5 דקות) וצרפת (8:45.9 דקות), כשחיין אחרון הוא שחה "בזינוק שליחים" תוצאה של 2:06.2 דקות, התוצאה המהירה במשחקים. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 18:51.5 דקות ולא הצליח להגן על תוארו ובמקום שביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:40.3 דקות.

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי, מקסיקו בשנת 1955 בגיל 24, השחיין המבוגר ביותר וקפטן נבחרת ארצות הברית, זכה מקליין ב-3 מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:51.3 דקות, לפני וויין מור (4:53.4 דקות) ואוסקר קרמר מארגנטינה (4:56.1 דקות), במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:04.0 דקות, לפני אוסקר קרמר (20:09.9 דקות) וג'ילברטו ארנגו מקולומביה (20:37.2 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (9:00.0 דקות) לפני ארגנטינה (9:09.0 דקות).

נפטר ב-13 בדצמבר 2020.

## תארים והישגים
* מקליין זכה ב-21 תוארי אליפות ארצות הברית בשחייה וב-2 תוארי NCAA.
* בשנת 1970 זכה מקליין להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:פיטסבורג: אישים
קטגוריה:פנסילבניה: שחיינים
קטגוריה:חברי אחוות הגולגולת והעצמות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
Seven Seas of Rhye

"**Seven Seas of Rhye**" (בתרגום מילולי: "**שבעת ה[[ים|ימים]] של ריי**") הוא שיר של להקת קווין שנכתב על ידי פרדי מרקיורי, סולן הלהקה. השיר הופיע בגרסה מוקדמת ואינסטרומנטלית באלבום ''Queen'' שיצא בשנת 1973 ובגרסתו הסופית באלבום *[[Queen II]]* שיצא בשנת 1974.

## רקע
Rhye היא ממלכה דמיונית שמרקיורי ואחותו, קשמירה, המציאו בצעירותם. לא ניתן לדעת בוודאות למה התכוון מרקיורי כשכתב את השיר אך סביר לשער שמדובר בחייזר או בכוח עליון שבא לכבוש את הממלכה Rhye, אולי בשל כפירת המקומיים בעיני אותו הכובש.

ייתכן שהשיר הוא ביקורת על סיפור סדום ועמורה, שרומז על כך שנטיות מיניות הן חלק מחטאיהם של אנשי הערים הללו. כמו רבים משיריו של מרקיורי, השיר מסתורי וקיימת האפשרות כי אין כל כוונה נסתרת מאחורי המילים.

## הצלחה
נכון לדצמבר 2022, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-78 מיליון.

## קישורים חיצוניים

* קישור לשיר (עם מילים) מאתר YouTube

קטגוריה:שירי 1973
קטגוריה:סינגלים מ-1974
קטגוריה:שירי קווין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על אוקיינוסים וימים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
דוברבה זאגרב

**דוברבה זאגרב** (בקרואטית: **KK Dubrava Zagreb**) הוא קבוצת כדורסל קרואטית משכונת "דוברבה" בעיר זאגרב, המשחקת בליגת העל הקרואטית.

המועדון הוא הרביעי מהעיר זאגרב בליגה הקרואטית הבכירה.
## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1976 והשתתפה בליגה הקרואטית הראשונה בשנים 1986–1989, שהייתה באותה עת ליגה של ליגת העל היוגוסלבית. בעונת 1993/94 החלה להשתתף בליגת העל הקרואטית. 

בעונת 1999/00 תחת השם "בנסטון", הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הפלייאוף על האליפות והפסידה לציבונה זאגרב. בתחילת עונת 2000/01, נחתם הסכם חסות עם חברת "דונה". בעונת 2005/06 ירדה הקבוצה לליגה השנייה, אך חזרה לאחר עונה אחת.

ההשתתפות הראשונה של הקבוצה במסגרת אירופאית הייתה בגביע קוראץ' בעונת 1996/97 במשחק מול מכבי ראשון לציון. הקבוצה המשיכה להשתתף ברציפות בגביע קוראץ' עד שנת 2002.

הקבוצה מארחת באולם הספורט בשכונת **דוברבה**, המכיל 1,800 מקומות.

## שחקנים בולטים בעבר ובהווה
*  דליבור בגאריץ'
*  זוראן פלאניניץ'
*   פיליפ קרושלין
*   איגור מאריץ'
*   סלאבן רימאץ'

## קישורים חיצוניים
* 
קטגוריה:קבוצות כדורסל קרואטיות
דוד מיכאל שר

**דוד מיכאל שר** (4 באוגוסט 1925 - 28 באוקטובר 2001) היה מנהל מחלקת נשים ויולדות במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר ומחלוצי המחקר הגינקולוגי בישראל.

## ביוגרפיה
שר נולד בלידס, אנגליה, ועלה לישראל בשנת 1950. שירת בחיל הרפואה ולאחר מכן עבד בבתי החולים "שערי צדק" ו"הדסה" בירושלים. היה ממקימי מחלקת נשים ויולדות במרכז הרפואי ע"ש שיבא ברמת גן ב-1964, וניהל את המחלקה בין השנים 1969–1995.

במקביל הצטרף לאוניברסיטת תל אביב ועסק בחקר העובר. יחד עם חוקרים ממכון ויצמן ואוניברסיטת תל אביב פיתח מכשיר המאבחן את בשלות העובר בכל שלב של התפתחותו. בנוסף, פיתח עם מדענים ממכון ויצמן מכשיר לניטור פעימות הלב של העובר. עסק בשאלות של אתיקה רפואית הקשורות לחייו המתהווים של העובר ברחם, על פי ההלכה והמשפט האנגלי והאירופי. פעל לבחינת עוצמתה המותרת של בדיקת אולטרה סאונד רפואית המותרת בהריון, וכתוצאה מכך הקים ארגון הבריאות העולמי ועדה לנושא, שפרופ' שר היה חבר בה.

היה שותף, יחד עם פרופ' ליאו זקס וד"ר מתילדה דנון ממכון ויצמן, למחקר בתחום קביעת מין העובר באמצעות בדיקת מי שפיר. עד סוף ימיו שקד על פיתוח שיטות הקושרות בין תגליתו בתחום קביעת מין העובר לבין פיתוח מכשור מדעי המאפשר מעקב אחר התפתחות העובר ברחם.

יסד את התשתית לתוכנית להפריה חוץ-גופית, ואחד מתלמידיו, פרופ' שלמה משיח, הוביל את היחידה שבניהולו להיות בין המתקדמות בעולם בתחום זה.

משנת 1982 עמד בראש החוג למיילדות וגינקולוגיה באוניברסיטת תל אביב. כיהן כיו"ר האגודה הישראלית למיילדות והיה חבר הוועדה לאתיקה של ההסתדרות הרפואית שעסקה בבעיות המוסריות הכרוכות בהפריה חוץ-גופית, בהזרעה מלאכותית ובפונדקאות. בשנת 1979 קיבל תואר של חבר בקולג' המלכותי לגינקולוגיה. וב-1982 קיבל את תואר יקיר העיר רמת גן.

הניח אישה, שלושה בנים ושישה נכדים.

## קישורים חיצוניים

* אורי דרומי, טובת העובר, וואלה!, 21 בנובמבר 2001

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:לידס: אישים
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:רופאים ישראלים בארגון הבריאות העולמי
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הרפואית בישראל
קטגוריה:יקירי רמת גן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
ברונו לוננפלד

**ברונו לוננפלד** (נולד ב-11 בפברואר 1927) הוא פרופסור לרפואה, ממציא התרופה פרגונל המשמשת לטיפולי פוריות, מקים המכון למדעי החי באוניברסיטת בר-אילן והיה  ומדען אורח במכון ויצמן למדע. בשנות ה–80 שימש המדען הראשי של משרד הבריאות.

## ביוגרפיה
לוננפלד נולד בווינה ב-1927, בן לאב עורך דין. לאחר האנשלוס אביו נעצר ונשלח לבוכנוואלד, ואמו של ברונו שלחה אותו לאנגליה בקינדר-טרנספורט. ב–28 באוגוסט 1939 הגיעו הוריו לארץ ישראל, והוא עצמו עלה בפברואר 1940. 

למד בתיכון בפנימיית סנט ג'ורג' בירושלים. הוא הצטרף לאצ"ל, וב-1947 יצא ללמוד רפואה באוניברסיטת ז'נבה. בזמן מלחמת העצמאות נשלח מטעם האצ"ל למשך שנה לצ'כיה, שם עסק בסיוע לעלייה וברכישת נשק. 

ב-1954 קיבל מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ז'נבה תואר דוקטור לרפואה ותואר דוקטור, על עבודה שעסקה בעסקה בהשפעת הגונדטרופינים  על נשים בגיל העמידה. 

בשנת 1967 הקים את המכון למדעי החי באוניברסיטת בר-אילן. שימש במשך שנתיים כמדען ראשי של משרד הבריאות, ובמשך שלוש שנים היה מדען אורח במכון ויצמן.

בשנים 1969–1992 עמד בראש המכון לאנדוקרינולוגיה של המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר.

בשנת 1958 נמנה עם מייסדי האגודה הישראלית לאנדוקרינולוגיה, ושימש כמזכיר הכללי שלה מהקמתה ועד 1967. בשנים 1992–1995 היה נשיא האגודה.

בשנים 1979–1983 שימש נשיא של האגודה הישראלית לחקר הפוריות.

בשנים 1996–2023 שימש עורך ראשי של כתב העת "The Aging Male", שמוציאה לאור החברה העולמית לחקר הזדקנות הגבר "Issam", ארגון שלוננפלד הקים ועומד בראשו.

כתב 19 ספרים וכ-400 מאמרים רפואיים, והוא נושא בעיטורי כבוד רבים של ממשלות, אקדמיות למיילדות ואנדוקרינולוגיה, אקדמיות מדעיות וגם אותות מיוחדים משלל מדינות.

נישא לשושנה, שאותה הכיר בז'נבה, ולהם שני בנים, בהם פרופ' איתן לוננפלד - גינקולוג ביחידה להפריה חוץ גופית בבית החולים סורוקה בבאר שבע. לאחר ששושנה נפטרה מסרטן נישא בשנית לפנינה, שאותה הכיר כשבאה אליו מטעם חברת "טבע" להמליץ לו על תרופת פוריות. התגוררו בתל אביב, ומאז אמצע שנות ה-90 הם מתגוררים בדלריי ביץ' שבפלורידה.

## קישורים חיצוניים
* Prof. Bruno Lunenfeld, באתר ISSAM

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ז'נבה
קטגוריה:ישראלים במלחמת העצמאות
קטגוריה:רופאים ישראלים
קטגוריה:אנדוקרינולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: מדעי החיים
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:מדענים ראשיים במשרד הבריאות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
חצות הלילה (הלכה)

**חצות הלילה** הוא ציון זמן הלכתי מוסכם לרגע המחלק בין יום אחד למשנהו. נקודת הזמן של חצות הלילה מתוזמנת לפי רוב השיטות בדיוק המרבי בין שקיעת החמה להנץ החמה. השעות שבין שקיעת החמה להנץ החמה מחולקות ל-12 שעות זמניות ("סולאריות", כלומר יחסיות), ובסוף השעה השישית חל חצות הלילה.

## חישוב זמן חצות
חצות הוא הזמן שבין השקיעה לזריחה (בלילה) ובין הזריחה לשקיעה (ביום). לכן, בכל יום חצות הלילה הוא כמעט באותה שעה של חצות היום.

ישנה דעה הלכתית לחישוב חצות, בזמן שבית עלות השחר לצאת הכוכבים.

לכדור הארץ 360 מעלות - קווי אורך. ביממה 24 שעות, כך שכל שעה היא 15 מעלות אורך. בזמן שעון גריניץ, קו אורך 0, זמן חצות הממוצע עומד בדיוק על השעה 12:00. כך גם בכל קו אורך שמתחלק ב-15. למשל, קהיר, שהיא בערך 30 מעלות מזרח (ליתר דיוק: 31).

מכיוון שזמני השקיעה והזריחה מתקדמים ומתאחרים במשך שנת החמה, ואינם עושים זאת במקביל (כלומר לפעמים הזריחה מתאחרת והשקיעה מקדימה, לפעמים להפך, אבל לפעמים שתיהן מתאחרות ולפעמים שתיהן מקדימות וכו'), זמן חצות לא נשאר קבוע במשך שנת החמה אלא נע בעליה, ירידה, עליה יותר גדולה ושוב ירידה.

לדעת הרב משה פיינשטיין, חצות היום והלילה תמיד נקבע לפי הזמן הממוצע.

### זמן חצות בארץ ישראל
ישראל אינה על קו אורך שמתחלק ב-15, אלא קו האורך שלה הוא קצת מעל 35 מעלות מזרח. לחלוקה של 35 ב-15 תישאר שארית 5. כלומר ישראל 5 מעלות מזרחה מקהיר. מזרח מקהיר = מוקדם יותר מקהיר (הרי כיוון היום ממזרח למערב). 5 מעלות הן שליש שעה (שעה = 15 מעלות כדלעיל), כלומר 20 דקות. לכן חצות בישראל הוא 20 דקות בממוצע לפני 12:00 (21 דקות ליתר דיוק).

בארץ ישראל זמן חצות נע בערך כך (בשעון חורף): 11:25 -> 11:45 -> 11:25 -> 11:50. הממוצע הוא בערך 11:40 (הממוצע כאן אינו הממוצע בין השעה הקצרה ביותר לארוכה ביותר, אלא בין כל השעות של כל הימים, לכן הוא לא האמצע שבין 11:25 ל-11:50).

זה בערך גם זמן חצות ביום הבינוני - אמצע הסתיו (תקופת תשרי) ואמצע האביב (תקופת ניסן), שאורך היום שווה לאורך לילה.

לפי שיטת הרב משה פייטשנטיין הנ"ל, חצות בארץ תמיד ב-11:39 לפי שעון חורף. על כל פנים, שיטה זו לא נתקבלה חוץ משכונת הלואר איסט סייד, אתריה דהרב פיינשטיין.

## מדיני חצות הלילה
* יש לסיים את אכילת בשר קורבן הפסח עד חצות, לדעת רבי אלעזר בן עזריה מן התורה, ולדעת רבי עקיבא מדרבנן. לפי הדעה (ר' אלעזר בן עזריה) שהוא מדאורייתא, זה גם סוף זמן אכילת אפיקומן. נחלקו הראשונים איך לפסוק להלכה, ובשולחן ערוך נפסק שיש להיזהר לכתחילה לאכלו קודם חצות. לדעת הרמ"א, לכתחילה יש לגמור גם הלל קודם חצות.
* בכל הקורבנות שזמן אכילתם מן התורה הוא עד הבוקר (חטאת, אשם ותודה) - גזרו חכמים שיש לסיים את אכילתם עד חצות הלילה.
* חובה לקרוא קריאת שמע עד חצות הלילה מדרבנן (ברכות פרק א' משנה א'). לדעת רוב הראשונים, בדיעבד ניתן לקרוא גם אחרי חצות.
* לכתחילה צריך להתפלל תפילת ערבית עד חצות הלילה.
* הזמן לאמירת תיקון חצות הוא בחצות הלילה או אחרו לפני עלות השחר.
* זמן אכילת מלוה מלכה במוצאי שבת לכתחילה הוא עד חצות הלילה.

## חצות הלילה במקורות
על פי תורת הקבלה ניתן לחלק את הלילה לשני חלקים: השעות שלפני חצות, מידת הדין (החמורה יותר) היא דומיננטית. בחצות נמלכת ונתקנת מידת הרחמים בעולם.

המאירי כותב שבעולם יש ארבע שיטות ממתי להתחיל למנות את היום: מתחילת הלילה (וכך להלכה לרוב הדינים), מתחילת היום, מחצות הלילה, מחצות היום.

## ראו גם
* חצות היום

## הערות שוליים

קטגוריה:זמני היום בהלכה
קטגוריה:חצות