open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רנייה מוטגוצ'י

**רנייה מוטגוצ'י** (ביפנית: **Mutaguchi Renya**, **牟田口 廉也**;  7 באוקטובר 1888 - 2 באוגוסט 1966) היה קצין בדרגת לוטננט-ג'נרל בצבא היפני הקיסרי במהלך מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
מוטגוצ'י נולד במחוז סאגה. הוא סיים במחזור ה-22 של האקדמיה הצבאית הקיסרית ב-1910 ובמחזור ה-29 במכללת המטה הצבאי ב-1917.

מוטגוצ'י שירת בצבא היפני בזמן התערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה כנגד הצבא האדום בסיביר, ולאחר מכן נשלח כנספח צבאי לצרפת.

ב-1926, קודם מוטגוצ'י לדרגת מייג'ור, וב-1930 לדרגת קולונל. בין השנים 1933–1936 הוא שירת כמזכיר כללי של מטה הצבא היפני הקיסרי בטוקיו, ולאחר מכן נשלח לסין, על מנת ליטול את הפיקוד על חיל המצב שישב בבייג'ינג. בין השנים 1936–1938 פיקד מוטגוצ'י על רגימנט הרגלים הראשון, ולאחר מכן מונה לתפקיד מטה במפקדת צבא קוואנטונג.

במהלך שירותו בסין, ב-7 ביולי 1937, היה מוטגוצ'י מעורב בתקרית גשר מרקו פולו, אשר קדמה לפרוץ מלחמת סין–יפן השנייה. מוטגוצ'י קודם לדרגת מייג'ור-ג'נרל ב-1938, ושימש כמפקד "הארמייה הרביעית" בין השנים 1938–1939. לאחר מכן, שב מוטגוצ'י ליפן, ושימש כמפקד בית-הספר הקדם צבאי.

ב-1940, עם תחילת מלחמת העולם השנייה, קודם מוטגוצ'י לדרגת לוטננט-ג'נרל, והפיקוד על "הדיוויזיה ה-18" נמסר לידיו באפריל 1941. דיוויזיה זו מלאה תפקיד חשוב בקרב מלאיה, ומוטגוצ'י עצמו נפצע במהלך קרב סינגפור באפריל 1942. לאחר נפילת סינגפור, נשלחה הדיוויזיה ה-18 לפיליפינים, על מנת לתגבר את היחידות היפניות אשר הדפו את הכוחות האמריקאים דרומה בחצי האי בטאן. באפריל, נשלחה הדיוויזיה ה-18 לבורמה, שם לקחה חלק במערכה על בורמה.

מוטגוצ'י קיבל לידיו את הפיקוד על "הארמייה ה-15" במרץ 1943. הוא ניצל את מעמדו על מנת לקדם את תוכניתו לכיבוש אסאם שבהודו, פעולה שהביאה לבסוף לקרב אימפאל. לאחר ההפסד בקרב זה, לקראת סוף 1944, סירב מוטגוצ'י לבקשת מפקדי הדיוויזיות שלו לסגת, ובמקום, שחרר את שלושתם מתפקידם. כ-50,000 חיילים מתוך 65,0000 החיילים שהרכיבו את הארמייה נהרגו בבורמה, רובם מרעב וממחלות. עם התמוטטות האחיזה היפנית בבורמה שוחרר מוטגוצ'י מתפקידו, ונקרא חזרה לטוקיו. בדצמבר 1944, הוא אולץ לפרוש.

מוטגוצ'י נקרא לשירות לזמן קצר ב-1945, על מנת למלא שוב את תפקיד מפקד בית-הספר הקדם צבאי. עם סיום המלחמה, הוא נעצר על ידי האמריקאים והוסגר לסינגפור. בסינגפור הוא עמד בפני בית משפט צבאי והואשם בפשעי מלחמה. הוא שוחרר מהכלא ב-1948 ושב ליפן.

מוטגוצ'י נפטר בטוקיו, ב-2 באוגוסט 1966.

## לקריאה נוספת

* Fuller, Richard. **Shokan: Hirohito's Samurai**. London: Arms and Armor, 1992 .
* Louis, Allen. **Burma: The longest War**, Dent Publishing, 1984 .


## קישורים חיצוניים

* Budge, Kent. Mutaguchi Renya. ''Pacific War Online Encyclopedia.


קטגוריה:גנרלים יפנים
קטגוריה:פושעי מלחמה יפנים
קטגוריה:נספחים צבאיים יפנים
קטגוריה:המערכה על בורמה
קטגוריה:מפקדי ארמיות יפניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי מסדר השמש העולה
קטגוריה:יפנים במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1888
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1966
מכירי כהונה

**מכירי כהונה** הוא כינוי תלמודי להסכם בלתי רשמי, שלפיו תושבי עיר מסוימת או משפחה מסוימת נוהגים לתת את יבולם של מתנות כהונה אך ורק לכהן מסוים.

במונח ההלכה, הסכם מכירי כהונה הוא שטר מכר שעליו חותם כהן שהוא מוכר את זכות כל בני שבטו הכהנים לקבלת מתנות הכהונה של זרוע, לחיים וקיבה בעד סכום כספי.  לפי הרגיל, ההסכם נחתם בחודש ניסן ועומדת בתוקפה למשך השנה עד חודש ניסן הבא.

## מקורות הביטוי במקרא

חז"ל, על הפסוק  דרשו שדוד המלך היה נוהג להעביר מתנותיו (תרומות ומעשרות בכלל) אל עירא היאירי הכהן בלבד -דהיינו שעירא היאירי היה הכהן ה"מוכר" של דוד המלך.

מקור נוסף מופיע במילים שאמר יואש (מלך יהודה) אל הכהנים .

### במשנה ותלמוד
במשנה, מופיע מקרה שאיש ישראל הלווה לכהן מעות על תנאי שהמתנות הניתנות ממנו (איש הישראלי) בדרך כלל אליו (לכהן) יימכר כהתשלום שהכהן חייב להאיש הישראלי.

בתלמוד מוסבר שהאיש הישראלי קיים מצוותו של נתינת המתנות על אף שלא הגיע עצם המתנות אל יד הכהן הואיל שמדובר במקרה של "מכירי כהונה" (שאינו רגיל ליתן אלא לכהן זה).  דעת עולא בגמרא היא שעצם העניין שכאן קבעו חז"ל כאילו המתן התקבל ליד כהן ובאמת לא בא לידו, הוא כולו תקנת חכמים כדי שיימצא לכהן מעות ללוות אם יצטרך לכך.

כמו כן, בתלמוד בבלי מובא מקרים מסוימים שלפיהם כהן שהוא גם תלמיד חכם, גם עני, וגם "מוכר בכהונה" בשכונתו רשאי לזכות את מתנותיו לאחר על אף שלא הגיע לידו כלל

## היסטוריית הסכם מכירי כהונה בארץ ישראל
  
בימי כהונת הרב לוי בן חביב כרבה של ירושלים הפעיל הסכם עם הכהנים להמיר מתנת הזרוע, לחיים וקיבה בעד מתנת דמים.

הרב צבי פסח פרנק, כרבה של ירושלים, הפעיל מנהג זו בשינוי שלא להעביר כסף המותן לכל הכהנים (כמנהג הרב בן חביב) -אלא בוחרים כהן אחד מבין שבט הכהנים והוא חותם על ההסכם עבור אחיו הכהנים.

הרב פרנק הפעיל הנהגה זו כלכתחילה בנימוקו שנתינת המתנות יגרום הפסדים גדולים לבעלי האטליזים,  הואיל ועל ידי קיום המצווה כפשוטה יתייקר מחיר הבשר הכשר בארץ וייתכן שעל ידי הפרזת המחירים יבואו העם לידי מכשולות.

### המאזן השנתי של מועצת הדת
בשנת תשכ"ז, הדפיס הרב ברוך ישר ספר בשם **תורת הכהן והלוי בימינו**, בה העתיק נוסח שטר ההסכם עם הכרה להרב שמואל הכהן וינגרטן שמסר לו המאזן השנתי של המועצה דתית, ובו סעיף מיוחד אודות המתנות:

להסכם זה קמו מתנגדים בטענה כי אין לכהן פרטי סמכות לוותר על מתנת כלל הכהנים ו"למכור" את המצווה. בנוסף קיים חשש שהמכירה איננה נעשית בשווי האמיתי של הבשר, וגם איננה נעשית תוך הסכמה אמיתית ומלאה של הכהן, וכמו כן מונעת מהכהן האפשרות לאכול את המתנות "בצלי ובחרדל" כדרשת התלמוד.

## הערות שוליים

קטגוריה:מתנות כהונה
ליותפראנד

ממוזער|226x226 פיקסלים|ליותפראנד על מטבע
**ליותפראנד** (**Liutprand**, מת בינואר 744) היה מלך הלומברדים בין יוני 712 ועד מותו בשנת 744 והוא זכור בעיקר בשל מתת סוטרי (בשנת 728) ובשל זמן שלטונו הארוך, במהלכו נקלע לסכסוכים ברחבי איטליה של ימינו (ובדרך כלל יצא בהם כשידו על העליונה). תקופתו נחשבת בדרך כלל כתקופת השיא של לומברדיה. ליותפראנד ניצל את חולשתם של הביזנטים להרחבת השפעתו לאזור אמיליה-רומאניה. ליותפראנד בלט בחוקים שהנחיל ללומברדיה ובקידום הנצרות בארצו. בתקופתו הפכו הדוכסויות ספולטו (Spoleto) ובנוונטו לחלק מממלכתו, והוא ויתר על רומא לטובת האפיפיור זכריה בהסכמים בין ממלכתו לזו של האפיפיור. 

ליותפראנד נולד לפני 680 למלך לומברדיה אנספראנד, הדוכס מאסטי. תחילת דרכו בישרה לו דווקא רעות: אביו גורש מממלכתו לגלות בקרב הבווארים; אחיו הגדול זיגיפרט עוּוַר על ידי המלך אריפרט השני ואמו ואחותו הפכו לנכות. ליותפראנד ניצל מכיוון שנראה צעיר ולא מסוכן. הוא שוחרר מכלאו של אריפרט והורשה להצטרף לאביו בגולה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלכי הלומברדים
קטגוריה:ילידי 690
קטגוריה:נפטרים ב-744
Death of a Ladies' Man

**Death of a Ladies' Man ** (בעברית: "**מותו של איש נשים**") הוא אלבומו החמישי של המשורר והזמר הקנדי לאונרד כהן. האלבום, שיצא לאור ב-1977, נכתב והופק במשותף עם פיל ספקטור, דבר שהפתיע את מעריציו של כהן, שהתאפיין בשירים עם סאונד מינימליסטיים, בעוד ספקטור היה ידוע בטכניקת "קיר הסאונד" שפיתח, טכניקה בה מקליטים שכבות של סאונד, כשהתוצאה הסופית נשמעת כמו תזמורת מלאה. האלבום יצא במקור תחת חברת האחים וורנר, אבל מאוחר יותר הופץ תחת החברה איתה עבד כהן, קולומביה רקורדס.

האלבום הוקלט בלוס אנג'לס, קליפורניה. לפני שהקלטתו הושלמה, גירש אותו ספקטור מהאולפן, והמשיך את תהליך עיבוד האלבום לבד. בריאיון לסרט תיעודי שנעשה על כהן ב-2005, "I'm Your Man", הביע כהן אכזבה מההקלטות ואמר כי השירים לא עמדו בדרישות ששאף אליהן. הוא ציין גם כי האלבום היה אהוד מאוד בקרב תרבות הפאנק (Punk).

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו על ידי לאונרד כהן, והולחנו על ידי פיל ספקטור.

### צד ראשון

### צד שני

## קישורים חיצוניים

* מילות שירי האלבום ודגימות מהם
*  

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי לאונרד כהן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק קל
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
עברית בסימן טוב

**עברית בסימן טוב** הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית, ללימוד עברית, ששודרה בטלוויזיה הלימודית. הסדרה הופקה בשנים 1973–1975 ב-19 פרקים, ששודרו גם בשידורים חוזרים. 

הדמות המרכזית בסדרה הייתה "סימנטוב" (דודיק סמדר), מדריך תיירים, אשר עסוק גם בפתרון תעלומות בלשיות, לצד הצגת נופי ישראל לתיירים. עוד השתתפו בתוכנית רחל הפלר כ"אביבית", מזכירתו של סימן טוב, מרדכי בן זאב (מר גולומבק), עלינה סטרניצקה (גב' סימן טוב), רולף ברין, יצחק ברקת (איז'ו), יעקב טימן וצביה דורון. 

פרקי הסדרה הוקדשו לסוגיות שונות בשפה העברית וכן הוצגו בה נופים ואתרים בארץ. אחד ממאפייני הסדרה הוא: נעימות חליל צד ששימשו מוזיקת הרקע. אות הפתיחה של התוכנית היה השיר "טוב ללכת בדרכים" של נתן יונתן בביצוע שלישיית שריד.

את התסריט כתבה רות בונדי והמפיקה הייתה דניה אביאל. האחראי לצד הלשוני לימודי של הסדרה היה פרופ' חיים רבין. הסדרה לוותה אף בסדרת ספרים שנמכרו לקהל הרחב. 
 
במשך שנים רוב פרקי הסדרה נחשבו לאבודים, מאחר שהחינוכית לא המירה את הפרקים לפורמט עדכני, אך בשנת 2012 מרבית פרקי הסדרה (מלבד הפרק השני) שוחזרו בהצלחה לפורמט עדכני מקלטות שידור שנעשה בהם שימוש בשנות השמונים. הפרקים המשוחזרים עלו לערוץ היוטיוב של החינוכית בנובמבר 2012 יומיים לפני פטירתו של דודיק סמדר. ב-5 בדצמבר 2016 עלה הפרק השני לערוץ היוטיוב של הטלוויזיה החינוכית במסגרת פרויקט הדיגיטציה של הטלוויזיה החינוכית.

## קישורים חיצוניים
* 
*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות ללימודי עברית
בית סוריכ

**בית סוריכּ** (בערבית: **بيت سوريك**) הוא כפר פלסטיני השוכן מצפון-מערב לירושלים, ממערב לרמאללה, מול הר אדר ומבשרת ציון, בסמוך לקו הירוק. הכפר מונה כ-4,000 תושבים, שמרביתם מתפרנסים מחקלאות. לכפר אלפי דונמים של אדמות חקלאיות.

ייתכן שיש קשר בין שמו של הכפר לנחל שׂורק הסמוך. בתחומי הכפר מצויים מערות קבורה עתיקות מזמן המשנה והתלמוד. ב-1901 נחשפה במקום רצפת פסיפס מהתקופה הביזנטית. מסורת מקומית מייחסת את מוצא תושביו לחג'אז. מוצע לזהות בג'בל א-רמל עליו שוכן הכפר את הר עפרון הנזכר בספר יהושע.

במלחמת העצמאות חנו בכפר לוחמיו של עבד אל-קאדר אל-חוסייני, והוא שימש בסיס להתקפות על השיירות לירושלים. בסוף דצמבר 1947 תקף כוח של ההגנה את הכפר. ב-19 - 20 באפריל 1948 נכבשו הכפרים בידו ובית סוריכ על ידי חטיבת הראל במבצע יבוסי, אולם בעקבות הכישלון בקרב נבי סמואל נסוגו הכוחות מהכפר. חלק מבתיהם נהרסו כדי למנוע אפשרות שישובו להוות איום ביטחוני. במסגרת מבצע שלח לחמך, שמטרתו, בין השאר, הייתה הרעלת בארות והפצת מחלות בכפרים ערבים בפרוזדור ירושלים, הורעלו לאחר כיבוש בידו ובית סוריכ מקורות מים בכפרים אלה. לאחר המלחמה עבר הכפר לשלטון ירדן.ממוזער|בית סוריכ ושדותיו|מרכז|500x500px
## בג"ץ בית סוריכּ
[ממוזער|[גדר ההפרדה ובית סוריכּ מאחוריה. במקור הגדר הייתה צריכה להיות צמודה לבתי היישוב ובעקבות בג"ץ בית סוריכ, הורחקה ממנו, וכך הגישה של החקלאים לחלק משטחי החקלאות של הכפר לא נפגעה|טקסט=גדר ההפרדה ובית סוריכּ מאחוריה. במקור הגדר הייתה צריכה להיות צמודה לבתי היישוב ובעקבות בג"ץ בית סוריכ, הורחקה ממנו, וכך הגישה של החקלאים לחלק משטחי החקלאות של הכפר לא נפגעה|310x310 פיקסלים]]
הכפר בית סוריכּ נמצא כיום בשטח B, כלומר הניהול האזרחי שלו מופקד בידי הרשות הפלסטינית והסמכות הביטחונית בכל האזור היא ישראלית. לעומת זאת, מרבית האדמות החקלאיות של הכפר הן בשטח C - כלומר באחריות ישראלית מלאה.

הכפר זכה לפרסום בעקבות העתירה לבג"ץ שהוגשה על ידי התושבים נגד תוואי גדר ההפרדה בשנת 2004, ופסק הדין של בית המשפט העליון בעקבותיה. בית המשפט פסק כי הפגיעה באוכלוסייה האזרחית כתוצאה מתוואי הגדר אינה עומדת בעקרון המידתיות ויש להזיז את התוואי ולשנותו. באותו פסק הדין התייחס בית המשפט לחוות הדעת של בית הדין הבינלאומי בהאג, וקבע כי בניגוד לחוות דעתו של בית הדין, עצם הקמת גדר ההפרדה היא חוקית כל עוד היא משמשת למטרות ביטחוניות. העתירה הביאה להזזת התוואי, אך מערכת הביטחון קבעה אותו באמצע האדמות החקלאיות של הכפר, ולא צמוד להר-אדר ולמבשרת ציון כפי שהציעו אנשי המועצה לשלום ולביטחון בבית המשפט. עם בניית גדר ההפרדה באזור, כ-3400 דונם מן האדמות החקלאיות נותרו במרחב התפר מעבר לגדר ההפרדה והחל מדצמבר 2008 גישה של תושבי בית סוריכ אליהן מתאפשרת רק בהיתר ישראלי פרטני. האגודה לזכויות האזרח הצטרפה ב-2010 למאבק של תושבי בית סוריכּ על גישה חופשית לאדמות באמצעות הבלוג "פעולה אחת ביום".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת אל-קודס
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:גדר ההפרדה
סופר קאפ האלופות הבין-יבשתי

**סופר קאפ האלופות הבין-יבשתי** (באנגלית:** Intercontinental Champions' Supercup**, בספרדית: **Supercopa de Campeones Intercontinentales**) שהיה ידוע גם בשם **הסופר קאפ הבין-יבשתי** או **הרקופה הבין-יבשתי**, היה טורניר כדורגל שהתקיים החל מ-1968 ביוזמת שלושת מועדוני הכדורגל הדרום אמריקאים שזכו בעבר בגביע הביניבשתי: סנטוס, ראסינג ופניארול. קונפדרציות הכדורגל CONMEBOL ואופ"א קיבלו בברכה את היוזמה, והטורניר התקיים ב-1968 ו-1969. בנוסף לשלושת המועדונים החשובים בדרום אמריקה, השתתפו בטורניר גם שני מועדונים מרכזיים מיבשת אירופה: אינטר מילאנו וריאל מדריד.

בטורניר שהתקיים ב-1968, קיימו ביניהן שלוש הקבוצות מדרום אמריקה סדרה של שישה משחקים, והטובה בסדרה, סנטוס, התמודדה בגמר הטורניר מול אינטר מילאנו, המנצחת בהתמודדות הנפרדת שקיימו ביניהן הקבוצות האירופאיות. במשחק הגמר, שהתקיים באצטדיון סן סירו במילאנו ב-24 ביוני 1969, ניצחה סנטוס בתוצאה 1:0 וזכתה בגביע רקופה.

בטורניר שהתקיים ב-1969, הצטרפה לשלוש הקבוצות הדרום-אמריקאיות גם הקבוצה אסטודיאנטס לה פלאטה, וארבעתן קיימו ביניהן סדרה של 11 משחקים. המשחק ה-12 והאחרון, בין אסטודיאנטס וסנטוס, שנועד ל-8 בינואר 1970, לא התקיים. פניארול הוכרזה כזוכה בגביע, לאחר שהייתה הטובה מבין כל המשתתפות.

טורניר זה היה האחרון בגביע רקופה. הטורניר השלישי, שנועד להתקיים במהלך 1970, נדחה מספר פעמים, ולבסוף בוטל.

## משחקי הגמר של גביע רקופה

קטגוריה:תחרויות כדורגל בין-לאומיות למועדונים
קטגוריה:תחרויות כדורגל באמריקה הדרומית
קטגוריה:תחרויות כדורגל באירופה
קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות
מדרש פליאה

**מדרש פליאה** הוא כינוי ל"מדרש" מוזר ומתמיה. במאות הט"ז-י"ז, היו דרשנים שהמציאו חידות מעוררות עניין שניתן לבסס עליהן את הדרשה בפני הקהל וכינו אותן "מדרש פליאה". חלקם אף ייחסו את דבריהם למדרשים קדומים ועלומים, ביודעם שהציבור לא מכיר את כל ספרי המדרש.

בשלהי המאה ה-19 התחברו כמה ספרים בשם "מדרש פליאה", שתכליתם לרכז ולפרש את המדרשים הללו. בספרים אלו שלובים מדרשי חז"ל מקוריים עם "מדרשים" מאוחרים שחוברו מלכתחילה כחידות, לעיתים מתוך הנחה שגויה שגם אלו האחרונים הם מאמרי חז"ל מקוריים. לצד מאמרים אלו, נדפסו פירושים שניסו לפצח את החידות. הספר הראשון מסוג זה נכתב על ידי הרב יצחק ליפיעץ משדליץ והוא ראה אור בוורשה בשנת 1891.

## דוגמאות למדרשי פליאה מלאכותיים
*ויהי ערב ויהי בוקר יום אחד - מכאן שראש השנה שני ימים.
*אמרי נא אחותי את - מכאן ששוחטים לחולה בשבת.
*על כן לא יאכלו בני ישראל את גיד הנשה - לרבות תשעה באב.
*מה בצע כי נהרג את אחינו - מלמד שהשבטים היו מתפללים שחרית וערבית.
*ותמת שרה בקריית ארבע - מלמד שאדם הראשון בלשון ארמי סיפר.
*הלא אחיך רועים בשכם - הדא הוא דכתיב לדור ודור נגיד גדלך.
*מדוע לא הצליחו המרגלים? מפני שהימים ימי ביכורי ענבים ולכן כתיב ותצפנהו שלשה ירחים.
* אין מניחים תפילין אלא בשבת - רבי עקיבא איגר פירש : בשבת - במקום ש'יער במקום ת'פוח.

## ביקורת על המצאת מדרשי הפליאה
בספרות התורנית מתועדת ביקורת חריפה על הדרשנים שהמציאו מדרשי פליאה. כך כתב המהרש"א: "חדשים מקרוב באו בעוונותינו הרבים, הדרשנים המטעים את העולם בשקריהם, הן שאומרים מדרשים שקרים והן שאומרים בו דברי שקר, מה שאין המדרש והדעת סובל, וכל מי היותר יכול להגדיל השקרים - הוא משובח בעיני ההמון... וראוי להרחיק אנשים כאלו לשמוע תורת פלסתר שלהם". דברים ברוח זו, באריכות רבה, כתב בעקבותיו גם רבי דוד אופנהיים.

החיד"א בספרו שם הגדולים (מערכת ספרים, דרשות הר"ן) סקר בקצרה את תולדות הדרשנות בישראל, והתווה את הדרך הרצויה לדעתו, כאשר דרשות הר"ן משמשות לו כמודל לחיקוי. אגב כך מתח ביקורת נוקבת על מדרשי הפליאה: "יש בודה מאמר מלבו ואומר שהוא פליאה, ועולים ויורדים בו בכמה תלוליות וקשרים שאינם של קיימא ובית עכביש מבטחם".

גם הבעל שם טוב, ובעקבותיו תלמידיו ובראשם רבי יעקב יוסף מפולנאה, יצאו בתוקף נגד תופעה זו. מסופר כי "פעם אחת בערב יום הכיפורים ראה הבעש"ט שיש בשמים קטרוג גדול על ישראל, ועוד מעט תילקח מהם תורה שבעל פה חס ושלום. התעצב אל לבו כל אותו היום, ולא יכול היה כדרכו לברך את הבאים אליו. כשהגיע לבית הכנסת נפל לפני ארון הקודש ובכה במרירות, ואמר: כיצד נוכל לחיות בין הגויים בלי תורתנו הקדושה? והמשיך וצעק: כי הרבנים אשמים על שבודים שקרים מלבם!".

## כביטוי
בעברית זמננו משמעות המונח התרחבה והוא משמש לעיתים כביטוי לדבר מה תמוה.

## לקריאה נוספת
* 
* אוצר מדרשים (איזנשטין, יהודה דוד) - חלק ב, בערך "פליאה" (עמוד 473).

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* מדרש פליאה (עם פירוש אמרות טהורות, הרב ראובן תימצטית), קאזאבלנקה ה'תרצ"ד 1934
* מדרש פליאה (עם פירוש שערי בינה, הרב טמקין יהודה בן שמואל רפאל הכהן), ורשה ה'תרס"א
* מדרש פליאה (עם פירוש כתנת תשבץ), ניו יורק תשל"א, באתר אוצר החכמה
* מדרש פליאה (הרב ברוך יוסף), ניו יורק תרפ"ג, באתר HebrewBooks

### מאמרים
* מדרש פליאה, "יוסיף דעת" מבית "שבת טיש", מכון "למשפחותם"

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מדרשים
קטגוריה:פסאודואפיגרפיה
כפר עזיז

**כפר עזיז** הוא כפר יהודי מתקופת המשנה, המזוהה עם חורבת אל עזיז, כחצי ק"מ מדרום לעיירה יטה בדרום הר חברון (נ"צ 157023). בכפר זה התגורר התנא רבי ישמעאל.

## זיהוי הכפר
המשנה במסכת כלאיים מספרת:

הכפר אינו ידוע ממקורות אחרים בספרות חז"ל. במקום אחר במשנה נאמר שרבי ישמעאל התגורר "סמוך לאדום", ובתלמוד הירושלמי מוסבר: "מהו סמוך לאדום? לדרומה". הדבר מתאים לדרום הר חברון, בספר מדבר יהודה המפריד בין ארץ ישראל לארץ אדום.

## חפירות ארכאולוגיות
בסקר ארכאולוגי שנערך בחורבת אל עזיז בשנת תשכ"ח (1968) נמצאו חרסים מהתקופה הרומית והביזנטית, ימי המשנה והתלמוד. במקום נמצאו גם גתות ובית בד, ושברי גלוסקמאות. מערות הקבורה במקום מעידות על יישוב יהודי גם במאה ה-2 וה-3, דבר המלמד על התאוששות האזור לאחר מרד בר כוכבא. עוד נמצאו שרידי מבנה ציבורי מרכזי, בעל עמודים, שכנראה היה כנסייה, וממנו יש להסיק על קיומו של יישוב נוצרי במקום בשלהי התקופה הביזנטית. המקום לא נחפר, וזמנו המדויק של המבנה אינו ידוע.

כיום נבנית במקום שכונת מגורים ערבית, תוך פגיעה קשה בשרידים העתיקים.

## בית המגנייה
השערות שונות נאמרו לגבי טיבו של "בית המגנייה" המוזכר במשנה וקשרו לכפר עזיז. יש הסבורים שזהו שם מקום סמוך לכפר עזיז, או שם משפחה שהתגוררה בכפר עזיז. הצעה אחרת שהועלתה: בתי מערות שנחצבו בסלע, כמקום הגנה ומסתור מפני פולשים. מערות רבות מסוג זה אכן מצויות בחורבת אל עזיז, ומאפיינות את דרום הר חברון בכלל.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים
* דוד עמית, "חידת יוטה", בתוך: "טבע וארץ" אדר-ניסן תשמ"א, מרס 1991, חוברת ל"ג, בהוצאת החברה להגנת הטבע (פירוט הממצא הארכאולוגי בכפר עזיז)

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
הצהרת נאמנות

**הצהרת נאמנות** היא הצהרה שנדרשת ממהגרים המעוניינים להתאזרח באופן רשמי במדינה בה הם מתגוררים. הצהרת נאמנות היא בדרך כלל אחד מהשלבים האחרונים בתהליך ההתאזרחות, ונעשית במעמד רשמי. הצהרת הנאמנות באה להכריז על נאמנות ותחושת פטריוטיות של המתאזרח כלפי המדינה החדשה שלו.

הדרישה להצהרה זו קיימת בין היתר באוסטרליה, בארצות הברית, בקנדה וב-22 מ-33 מדינות אירופיות, כאשר בגרמניה ובאיטליה הדרישה אינה חלה על כלל המתאזרחים: בגרמניה פטורים ממנה מתאזרחים בני הלאום הגרמני ("Volksdeutche") החיים מחוץ לגרמניה, ובאיטליה פטורים מהצהרה זו מי שמוכיחים קשר דם לאומה האיטלקית, כגון איטלקיים החיים בארצות הברית. מדינות מסוימות המנהיגות משטר מונרכי, דורשות מהמגרים גם הצהרת נאמנות למונרך. כמו כן קיימות מדינות בהן הצהרת הנאמנות כוללת התייחסות לאלוהים, אולם לרוב זהו סעיף אופציונלי שמושמט עם בקשת המתאזרח.

## נוסחי ההצהרה
### ארצות הברית

ע"פ החוק, לבקשת המתאזרח ניתן להשתמש בביטוי "ומאשר בכובד-ראש" במקום המילים "תחת שבועה", וכן להשמיט את המילים "שכה יעזור לי אלוהים".

### הממלכה המאוחדת

החל משנת 2004, נדרשים המתאזרחים גם להצהרה הבאה:

### אוסטרליה

התוספת "בפני אלוהים" היא אופציונלית.

### ישראל

ע"פ **[[חוק האזרחות (ישראל)|חוק האזרחות, התשי"ב-1952]]**, על כל המבקש לקבל אזרחות ישראלית להצהיר ע"פ הנוסח:

הצהרה זו נדרשת מכל המקבלים אזרחות ישראלית.

ב-10 באוקטובר 2010 אישרה הממשלה להגיש לאישור הכנסת תיקון לחוק האזרחות, לפיו אדם המבקש אזרחות שלא מכוח חוק השבות יחויב להוסיף בסוף ההצהרה המקורית את המילים "כמדינה יהודית ודמוקרטית". התיקון לא אושר בכנסת.

## קישורים חיצוניים
*הצהרת נאמנות כתנאי לקבלת אזרחות – סקירה משווה, באתר מרכז המחקר והמידע של הכנסת, 22 בדצמבר 2010

## הערות שוליים

קטגוריה:אזרחות
קטגוריה:הגירה
דממה מדברת

**דממה מדברת** (באנגלית: **Stillness Speaks**) הוא ספר רוחני ופילוסופי מאת אקהרט טולה.

## תוכן
הספר הוא אסופת קטעים קצרים המיועדים להגות, לקשב ולמדיטאציה. ספר זה משתמש במילים, שבמהלך הקריאה הופכות למחשבות. אך אלה אינן מחשבות רגילות - המחשבות שחוזרות על עצמן, האנוכיות, "הרועשות, הזועקות לתשומת לב". לכן טוען טולה שזה לא ספר כמו כל הספרים, כי מילים הופכות למחשבות, שהרי ספר מסוג זה מחויב למילים המבטאות מחשבות, רגשות, רצונות. אך לא מדובר בסתם מחשבות רגילות. מדובר בהתמקדות זו, בעבודה זו של "עוצמת המחשבה" אשר בזכותה מגדיל האדם את יכולותיו להגיע אל השקט הפנימי, הודות לכישוריו ולתרגוליו על-מנת להרגיע את המחשבות, הרגשות והפעולות.

טולה מנחה את הקורא למודעות, כדי לעמוד בצורה מודעת על מחשבותיו, שחוזרות על עצמן, במיוחד האנוכיות, הרועשות, הזועקות לתשומת לב. המחשבות שמפריעות לגוף ולנפש להתארגן כראוי בחיים הארציים.

טולה מתמקד בבחירת מילים מדויקות, ולאחר כל קטע, מבקש מהקורא להגות בקטע, לספוג אותו פנימה, באמצעות הסימן הזה ~. לאחר כל סימן כזה ~ יש להפסיק את הקריאה ולממש את עצותיו. טולה נחשב למורה רוחני של אנשים רבים, במיוחד בזכות ספרו: "כוחו של הרגע הזה", שם התרגול הפילוסופי עולה על הכול. שם היכולת האנושית מתמקדת בריכוז ברגע הזה, עכשיו, לא העבר ולא העתיד. בספר "דממה מדברת" טולה שואב דימויים מהתנ"ך, מתאור אליהו הנביא: "קול דממה דקה", והכוונה לנוכחותה של שתיקה מוחלטת. טולה נותן לקורא כמה אמצעים ותרגילים מעניינים. אחד מהם עולה בשאלתו: "האם הסבל באמת חשוב?" ותשובתו היא: 
המסר העיקרי בספר מדבר על כך שאם אדם יתחבר אל הדממה שבתוכו, יוכל להרגיע ולהשקיט את מחשבותיו ורגשותיו, יגלה שלווה, סיפוק ואפילו בהירות רבה יותר בזכות המודעות. הקורא ילמד גם כיצד להרחיב את הדממה והשקט הפנימיים למרחבים ולמעמקים של הנשמה.
"המחשבות שבספר הזה אינן אומרות הביטו בי", אלא במפורש הרבה פחות אנוכיות, הן אומרות "הביטו מעבר לי", המחשבות נובעות מן הדממה ואל הדממה תשובנה. "דממה זו היא גם השקט הפנימי, היא מהות הקיום האמיתית ביותר של האדם ולכן כל אחד יוכל למצוא אותה כאן, בדממה הפנימית: "הדממה הפנימית היא זו שתושיע את העולם ותשנה אותו".

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרים רוחניים
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי 2003
אימפריית סונגהאי

**אימפריית סונגהאי** הייתה מדינה במערב אפריקה אשר מתחילת המאה ה-15 ועד לסוף המאה ה-16 הייתה אחת מהאימפריות האפריקאיות הגדולות ביותר אי פעם. האימפריה נשאה את שמה של הקבוצה האתנית השולטת סונגהאי ובירתה הייתה גאו, שחלשה על מדינה קטנה מהמאה ה-11. לב האימפריה שכן במקום עיקולו של נהר הניז'ר, במדינות ניז'ר ובורקינה פאסו. הסונגאי יישבו את גאו בשנת 800 לערך. ב-1340 ניצלה המדינה את חולשתה של אימפריית מאלי, וביססה את עצמאותה. לאחר שסכסוכי ירושה העמיקו את המשבר במאלי הצליחה אימפריית סונגהאי להרחיב את שטחה מערבה לאורך הסאהל. ב-1591 הובסה האימפריה על ידי מרוקו בהנהגת אחמד אל-מנסור והיא התמוטטה.

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

* African Kingdoms has a section about the Songhai Empire
* The Story of Africa: Songhay — BBC World Service
* Askiyah's Questions and al-Maghili's Answers is an essay about the rule of the Songhai Empire from the 15th century.


*
קטגוריה:מדינות לשעבר באפריקה
סאבוי (אילינוי)

**סאבוי** (באנגלית: **Savoy**) הוא כפר במחוז שמפיין שבמדינת אילינוי שבארצות הברית. הכפר מהווה פרוור של העיר שמפיין ומונה, נכון לשנת 2020 8,857 בני אדם.

הכפר גובל עם שמפיין מצפון ונמצא במרחק שני קילומטרים מהקמפוס של אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. מדרום גובל הכפר בשדה התעופה ווילארד המקיים טיסות סדירות לשיקגו ודאלאס, טקסס.

## תרבות ומסחר
הכפר מקיים מדי שנה בחודש ספטמבר את "פסטיבל ימי המטע" (Savoy Orchard Days Festival) הכולל הופעות של אמנים מקומיים, מכירת תוצרת של חקלאים מהמחוז ובירה מקומית. 

מצפון לכפר קיים מרכז מסחרי וקולנוע המשרתים את תושבי הכפר, את תושבי שמפיין ואת הסטודנטים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אילינוי: כפרים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
יוחנן בן קרח

**יוחנן בן קרח** היה ראש הצבא בתקופת גדליהו בן אחיקם, אחרי מותו של צדקיהו, מלך יהודה.

## רקע
לאחר שנבוכדנצר מלך בבל החריב את בית המקדש הראשון, החליט להשאיר גרעין יהודי בארץ ישראל שהיה מורכב מאנשים המשתייכים לדלת העם. נבוכדנצר הפקיד את גדליהו בן אחיקם כמנהיגם של האנשים שבארץ יהודה. יוחנן בן קרח וקצינים נוספים, משרידי הצבא, הצטרפו אליו עם חייליהם.

## תחת שלטון גדליהו
לקראת ראש השנה הגיעו יוחנן וחייליו למצפה והודיעו לגדליהו שישמעאל בן נתניה זומם להורגו, כנראה בשליחותו של בעליס, מלך בני עמון. יוחנן בן קרח אף הציע לו שהוא יהרוג את ישמעאל בן נתניה בסתר, מחשש (שהתאמת) שעם מותו של גדליהו יקיץ הקץ על היישוב היהודי בארץ. גדליה בן אחיקם לא קיבל את אזהרותיו ואף אסר עליו להרוג את ישמעאל. 

ישמעאל בן נתניה אכן הגיע בראש השנה למצפה ועמו עשרה חיילים. בזמן הסעודה הכו את גדליה ואת כל האנשים שהיו אתו, ביניהם אנשי מלך בבל. למחרת באו שמונים איש מהשומרון וגם אותם רצחו ישמעאל ואנשיו, פרט לעשרה אנשים שנתנו את כל מחסני התבואה שלהם על מנת שלא יהרגם.

## לאחר מות גדליהו
ישמעאל לקח בשבי  והתקדם לעבר בני עמון. יוחנן בן קרח יצא כנגד ישמעאל ועשרת חייליו והשיב את העם שהיה איתו למצפה; ישמעאל נמלט אל בני עמון עם שמונה אנשים בלבד. הפסוקים אינם מתארים את המלחמה אלא רק את נחישותו של יוחנן ואנשיו לשמור על שארית הפליטה. 

לאחר שיוחנן בן קרח הציל את העם הנשאר נאספו כל העם ליד בית לחם, בדרכם לרדת למצרים, בפחדם מזעמו של נבוכדנצר. הסיבה לפחד היה מפני שכאשר ישמעאל הרג את נציגו של נבוכדנצר, גדליה בן אחיקם, הרג גם את חיל המצב הבבלי שהיה איתו. המלך עלול היה לחשוב שהעם ממשיך במרד של צדקיהו והיה מעניש אותם קשות. לכן העם פנה לנביא ירמיה בבקשת עזרה שיתפלל עליהם ויביא את דבר ה' האם לברוח למצרים או להישאר ביהודה. לאחר עשרה ימים הביא ירמיה את דבר ה': לא לרדת למצרים ולהישאר ביהודה. אם יעשו כן נבוכדנצר יאמין להם והם ישגשגו, ובמידה ולא – חרב נבוכדנצר תשיג אותם במצרים. 

יוחנן בן קרח והעם לא הסכימו לקבל את דברי הנבואה וטענו נגד ירמיהו: . העם ירד למצרים בניגוד לאזהרות ירמיהו, ויוחנן בן קרח מת שם.

קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:אישים בספר ירמיהו
קטגוריה:אישים באימפריה הבבלית החדשה
קטגוריה:צום גדליה
וראקרוס (מדינה)

**וראקרוס** (בספרדית: **Estado Libre y Soberano de Veracruz de Ignacio de la Llave**; מכונה בקיצור **Veracruz**; מילולית: הצלב האמיתי) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. המדינה גובלת בטמאוליפס בצפון, במפרץ מקסיקו במזרח, בטבסקו בדרום מזרח, באואחאקה ובצ'יאפס בדרום ובפואבלה, באידלגו ובסן לואיס פוטוסי במערב. עם כ-7 מיליון תושבים, וראקרוס היא המדינה השלישית לפי גודל האוכלוסייה, אך רק ה-11 לפי גודל שטחה בקרב מדינות מקסיקו. במדינה עמים אינדיאנים רבים ואוכלוסייה ממוצאים מעורבים, דבר המשתקף בתרבות ובמטבח של וראקרוס. עיר הבירה היא חלפה, וערים חשובות נוספות הן וראקרוס, אוריסבה, קורדובה וקואצקואלקוס.

## היסטוריה
בתקופה הפרה קולומביאנית מספר עמים ישבו בשטחה של מדינת וראקרוס ובהם האוטומי והאולמקים, שחיו באזור המהווה כיום את דרום וראקרוס. יש מספר שרידים לתרבויות העתיקות, למשל באל טחין. האצטקים שלטו בחלקים נרחבים באזור החל מהמאה ה-15 עד לבואם של הספרדים בתחילת המאה ה-16. עיר הנמל וראקרוס הייתה העיר הראשונה תחת שליטתו הישירה של כתר ספרד וממנה החל כיבוש האימפריה האצטקית. המחלות שהביאו עימם האירופאים גרמו למוות נרחב, והובאו עבדים מאפריקה כדי לעבד את האדמה. במהלך מלחמת העצמאות של מקסיקו הייתה תמיכה רבה במחוז לעצמאות, ולאחריה נמל וראקרוס נחסם, על ידי הצרפתים ב-1838 ועל ידי האמריקאים במלחמת ארצות הברית–מקסיקו. בירת המדינה הועברה מספר פעמים עד שנקבעה בחלפה ב-1885. לאחר פרשת טמפיקו החליט נשיא ארצות הברית וודרו וילסון לשגר כוחות לווראקרוס, אשר נשארו בה במשך חצי שנה. בתגובה לכך ניתקו שלטונות מקסיקו את הקשרים הדיפלומטיים עם ארצות הברית. נמל התעופה הבינלאומי של וראקרוס נפתח בשנות ה-70 של המאה ה-20.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקסיקו: מדינות
טובה אברמוב

**טובה אברמוב** (נולדה בשנת 1963) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה.

## ביוגרפיה
אברמוב התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל חולון/בת ים. בהמשך היא התאמנה במסגרת פנימיית המחוננים בווינגייט בהדרכתו של יוסף טלקי.

### 1977
#### אלופה ושיאנית ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר 1977 זכתה אברמוב ב-7 מדליות, 4 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:36.98 דקות, לפני ענת פרקש ממכבי תל אביב (2:41.44 דקות) ולפני בת אגודתה ליז בוכשטבר (2:42.53 דקות), במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 5:32.03 דקות, לפני ענת פרקש (5:42.72 דקות) ולפני דניאלה יוסטר ממכבי תל אביב (5:53.75 דקות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, ביחד עם אסנת ארליך ואיריס קרפ בשיא ישראלי חדש לקבוצות של 4:24.90 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם ליז בוכשטבר, שוש עזרתי ואיריס קרפ בשיא ישראלי חדש לקבוצות של 4:51.50 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:23.81 דקות, אחרי פרקש (1:20.79 דקות) ולפני נילי בן שושן מהפועל הקישון (1:24.36 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:59.22 דקות, אחרי פרקש (2:55.06 דקות) ולפני רות הרשקוביץ מהפועל בת ים (3:01.50 דקות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:09.89 דקות, אחרי נטע יוסף מהפועל בית ברל שקבעה שיא ישראלי חדש של 1:09.39 דקות ולפני פרקש (1:09.98 דקות).

### 1978
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף יולי 1978 זכתה אברמוב ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:37.28 דקות, לפני מיכל כהן ממכבי תל אביב (2:40.68 דקות) ומירב הדר מהפועל חוף השרון (2:43.35 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:35.0 דקות, לפני מיכל כהן (5:41.98 דקות) וענת פרקש (5:50.73 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:24.80 דקות, אחרי ענת פרקש (1:21.36 דקות) ונילי בן שושן מהפועל קישון (1:21.72 דקות).

### 1979
בתחרות שחייה לנוער שנערכה בדרמשטט, גרמניה ביולי 1979 קבעה אברמוב במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 1:08.03 דקות, שיא זה נישבר על ידי נטע יוסף (1:07.64 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר שיא ישראלי חדש נוסף של 2:31.20 דקות, שיפור לשיא של שוש עזרתי (2:34.21 דקות).

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכתה אברמוב ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:08.03 דקות, לפני ליאור בירקאן (1:08.29 דקות) ונטע יוסף (1:08.73 דקות), במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 2:30.23 דקות, לפני ורד כהן מהפועל רמות השבים (2:36.93 דקות) והדר רובינשטיין ממכבי קריית אונו (2:38.29 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:32.20 דקות, לפני מיכל כהן ממכבי תל אביב (5:33.52 דקות) ורונית גבאי מהפועל עמק הירדן (5:37.52 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:33.97 דקות, אחרי ליאור בירקאן (2:32.05 דקות) ולפני מירב הדר מהפועל שפיים (2:35.54 דקות).

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:שחייניות פרפר ישראליות
קטגוריה:שחייניות חזה ישראליות
קטגוריה:שחייניות מעורב אישי ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1963
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
פביאן לוסטנברגר

**פביאן לוסטנברגר** (בגרמנית: **Fabian Lustenberger**, נולד ב-2 במאי 1988) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת הקשר.

לוסטנברגר שיחק לאורך רוב קריירת הבוגרים שלו בהרטה ברלין, ולזכותו שלוש הופעות במדי נבחרת שווייץ.

## קריירה

הקריירה המקצוענית של לוסטנברגר החלה במועדון השווייצרי לוצרן, בו ערך את הופעת הבכורה בקיץ 2005. תוך זמן קצר הפך לשחקן קבוע בהרכב הראשון של הקבוצה. והיה חלק מסגל הנבחרת הצעירה של שווייץ.

בקיץ 2007 עבר לוסטנברגר להרטה ברלין, אז בבונדסליגה, תמורת 1.5 מיליון אירו, וחתם על חוזה לחמש שנים. את שערו הראשון בקבוצה הבקיע בדצמבר 2007 במשחק ההפסד 2-1 לנירנברג. לאחר ירידת הקבוצה לבונדסליגה השנייה האריך לוסטנברגר את חוזהו בשנתיים נוספות עד יוני 2014.

בקיץ 2019 עזב לוסטנברגר את הרטה ברלין לאחר 12 שנים, וחתם ביאנג בויז ברן השווייצרית.

## קישורים חיצוניים

* הבונדסליגה השנייה - גרמניה (bundesliga.de)
* הרטה ברלין - אתר הבית (herthabsc.de)

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:קשרי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:כדורגלני לוצרן
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:כדורגלני יאנג בויז ברן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1988
זנקט פאולי (כדורגל)

**אֶף.צֶה. זַנְקְט פַּאוּלי** (בגרמנית: **FC St. Pauli** או **Fußball-Club Sankt Pauli von 1910 e.V**) הוא מועדון כדורגל גרמני מרובע זנקט פאולי שבעיר המבורג. המועדון משחק בבונדסליגה.

## היסטוריה
המועדון נוסד ב-15 במאי 1910. עד עונת  שיחק בליגות אזוריות בהמבורג. בעונת  הגיע לשמינית גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת המבורן 07. בעונת  הגיע לשמינית גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת קיקרז אופנבך. בעונת  הגיע לרבע גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת נירנברג.

בעונת  שיחק בפעם הראשונה בבונדסליגה ובסוף העונה ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה השלישית עד עונת 1987/1988. בעונת 1986/1987 הגיע לשמינית גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת המבורג.

בסוף עונת 1987/1988 עלה לבונדסליגה ושיחק במשך 3 עונות עד עונת 1990/1991 שבסיומה ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק בליגה השנייה עד עונת 1994/1995. בעונה זו הגיע לרבע גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת פ.צ. קייזרסלאוטרן. בסוף העונה עלה לבונדסליגה ושיחק שנתיים עד עונת 1996/1997. בעונה זו הגיע לרבע גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת אנרגי קוטבוס. בסוף העונה ירד לליגה השנייה.

המועדון שיחק בליגה השנייה עד עונת  שבסיומה עלה לבונדסליגה, שיחק בה עונה אחת וירד חזרה לליגה השנייה. בסיום עונת  נשר המועדון אל הליגה השלישית בה שיחק במשך ארבע עונות. בעונת  הגיע לחצי גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת באיירן מינכן.

בשנת 2007 הצליח המועדון לחזור אל הבונדסליגה השנייה, ובסיום עונת  הצליח להעפיל אל הבונדסליגה, אך נשר ממנה כעבור עונה. המועדון משחק בליגה השנייה מעונת .

בעונת 2023/2024 חזר המועדון אל הבונדסליגה. בעונת החזרה, עונת 2024/2025 הצליחה הקבוצה לשרוד בבונסליגה וסיימה במקום ה-14. 

זנקט פאולי נחשב למועדון המשויך לשמאל הגרמני, אף אנרכיסטי והאנטי-לאומי. קבוצות האולטראס של המועדון מקיימות קשרים ענפים עם קבוצות אולטראס שמאליות ברחבי העולם, ביניהן גם ארגון האוהדים של הפועל תל אביב, ולוקחות חלק בקמפיינים נגד גזענות, סקסיזם והומופוביה ביציעי הכדורגל.

## בתרבות פופולרית
* מריו, הדמות הראשית בסרט הקולנוע "מריו" משנת 2018, הוא חלוץ מרכזי בזנקט פאולי.

## סגל הקבוצה
;נכון ל-13 בפברואר 2026

 (בהשאלה מניו יורק סיטי)
 (קפטן)

  

  

 (בהשאלה מברנלי)

 (בהשאלה ממונטריאול)

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל גרמניות
קטגוריה:המבורג: מועדוני כדורגל
קטגוריה:המבורג: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1910
סטריליזציה (כלכלה)

[שמאל|ממוזער|250px|[הבנק הפדרלי, הבנק המרכזי של ארצות הברית. בנק זה ביצע סטריליזציה במהלך מלחמת הפנים שהובילה לשפל הגדול.]]
במקרו-כלכלה, **סְטֵרִילִיזַצְיָה** (מכונה גם **עיקור**) מתייחסת לפעולת הבנק המרכזי בשוק פתוח שמטרתה לנטרל השפעות של שוק הכסף על שוק המטבע העולמי.

ברוב המקרים מבצע הבנק המרכזי פעולה זו על מנת לנטרל השפעות פוגעות של תנועות הון נכנסות כמו ייסוף שער החליפין, אובדן תחרות בייצוא ואינפלציה. באופן כללי, הסטריליזציה מתייחסת לכל מדיניות מוניטרית שמבקשת להותיר את כמות הכסף במשק ללא שינוי במהלך זעזועים כלכליים או שינויים אחרים, כולל תנועות הון יוצאות.

לשם דוגמה, נניח כי ערך המטבע של מדינה מסוימת ירד (במדינה משטר שער חליפין נייד). על מנת למנוע זאת, הבנק המרכזי של אותה מדינה מחליט להעלות את ערך המטבע על ידי יצירת ביקוש מלאכותי למטבע המקומי בשוק מטבע החוץ. הדבר נעשה באמצעות שימוש ביתרות המט"ח של הבנק המרכזי לקניית מטבע מקומי. הביקוש המתואר אכן גורם לעצירת ירידת ערך המטבע המקומי, אך יוצר גרעון במאזן התשלומים עקב ירידת שער החליפין. שער החליפין הנמוך יותר במונחי מטבע מקומי מגדיל את הייבוא, אך מקטין את הייצוא. הגרעון במאזן התשלומים גורם לירידה בכמות הכסף במשק. לכן, במטרה לקזז את ההשפעה השלילית הזו של ירידה בכמות הכסף הנזיל, הבנק המרכזי יבצע פעולות בשוק הפתוח שיגרמו להגדלת כמות הכסף במשק. פעולות אלו של קניית איגרות חוב מקומיות באמצעות מטבע מקומי "ינטרלו" את ההשפעות השליליות של הפעולות בשוק המט"ח.

## הערות שוליים




קטגוריה:מקרו-כלכלה
קו משווה

**קו משווה** היא עמותה ישראלית שמטרתה עידוד התעסוקה של אקדמאים ערבים-ישראלים.

העמותה הוקמה ב-2007 על ידי דב לאוטמן וארגוני מעסיקים שבראשם התאחדות התעשיינים, במטרה לחולל סביבה עסקית פתוחה ושוויונית להעסקת אקדמאים ערבים, ולהגדיל משמעותית את מספר האקדמאים הערבים המשולבים בחברות עסקיות וציבוריות בתפקידים ההולמים את כישוריהם. מנכ״ל העמותה הוא סאמי אסעד.

## היסטוריה
"קו משווה" הוקמה ביוזמתם של דב לאוטמן, ד"ר עירית קינן, התאחדות התעשיינים וארגוני מעסיקים נוספים. פעילותה של העמותה נתמכת על ידי משרד ראש הממשלה.

## פעילות
"קו משווה" מקדמת את שינוי הגישה בעולם העסקי, פועלת לקליטתם של אקדמאים ערבים-ישראלים בחברות עסקיות, ועוזרת למעסיקים ולמועמדים הערבים להצליח בתהליכי הגיוס, המיון והקליטה לטווח ארוך.

"קו משווה" שמה דגש על קידום ופיתוח מנהלים ויזמים מהחברה הערבית מתוך הבנה שככל שירבו מנהלים ערבים – כך הם יקלטו יותר עובדים ערבים. בנוסף, ריבוי סיפורי הצלחה מעוררי השראה של התקדמות עובדים ערבים תביא להגברת האמון של הצעירים הערבים ביכולתם להשתלב ולהתקדם בארגונים ישראלים.

כממשק מקצועי בין העסקים לאקדמאים הערבים, פיתחה קו משווה כמה מרכזי פעילות: מרכז השמה, מרכז קריירה להשלמת כישורים עסקיים לאקדמאים, מרכז פיתוח ידע וכלים רב תרבותיים למנהלים בעסקים ומרכז ליווי, ייעוץ, מיון וקליטה.

דרכי פעולה עיקריות:
* הקמת מאגר ארצי ממוחשב של מועמדים מוכשרים, אקדמאים ערבים, למגוון משרות.
* הפעלת מרכז השמה ארצי ממוחשב.
* הפעלת סדנאות הכנה רב תרבותיות למקום העבודה.
* תכנון תהליכים אסטרטגיים בעסקים לגיוון סביבת העבודה.
* גיבוש קבוצות ייעוץ מעורבות - STAKEHOLDERS DIALOG.
* ליווי המעסיקים והמועסקים וייעוץ בהתאם לנדרש.
* הכשרות והדרכות משלימות בתאום עם המעסיק ועל בסיס צרכיו.

״קו משווה״ היא מהמייסדים של הפורום הישראלי לגיוון בתעסוקה, קואליציה תלת מגזרית הפועלת לקידום העסקה מגוונת במשק.

## קישורים חיצוניים
* 

* קו משווה, באתר YouTube
* קו משווה, באתר ישראל תורמת
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגונים חברתיים
קטגוריה:סוציולוגיה של הנתינה
קטגוריה:ערביי ישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:שותפות יהודית-ערבית בישראל
עקרון האופקיות המקורית

שמאל|ממוזער|250px|שכבות מקומטות
**עיקרון האופקיות המקורית** הוא אחד מעקרונות היסוד בגאולוגיה המשמשים לקבוע את גילן היחסי של שכבות סלע ואת זמן ואופן היווצרותן ומהווים כלים חשובים בסטרטיגרפיה.

עיקרון זה קובע כי ההרבדה המקורית של שכבות משקע תהיה תמיד אופקית, או כמעט אופקית. על-פי העיקרון, יש להניח כי שכבות כאלה תהיינה שבורות, מקומטות או נטויות רק לאחר שחלו עליהן תהליכים מאוחרים להרבדה, אחרי שהשכבות התמצקו והתלכדו לסלע. כיום מקובל כי עיקרון זה מהווה קירוב כללי אך מדויק מספיק.

## התפתחות
שמאל|ממוזער|150px|דף השער של פרסום המחקר של סטנו משנת 1669
### שיני כריש
ניסוח העיקרון מיוחס לניקולאוס סטנו, מלומד דני בן המאה ה-17. סטנו למד רפואה ואנטומיה בקופנהגן והמשיך בלימודיו בליידן ואמסטרדם. ב-1665 עקר סטנו לפירנצה ושימש כרופאו האישי של פרדיננדו השני דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה. באוקטובר 1666 לכדו שני דייגים כריש ענק סמוך לעיר הנמל האיטלקית ליבורנו, ופרדיננדו השני הורה לשלוח את ראשו לסטנו. סטנו ניתח את ראש הכריש ופרסם את ממצאיו ב-1667. בחינה של שיני הכריש הראתה דמיון מפתיע לעצמים מסוימים עשויים מאבן שנמצאו בסלעים, שהמלומדים בני-זמנו כינו "גלוסופטראה" (glossopetrae), כלומר: "לשונות אבן". בניגוד למקורות קדומים ששיערו כי אבנים אלה נפלו מהשמיים או מהירח או כי המאובנים גדלו באופן טבעי בתוך הסלעים, טען סטנו גופים אלה נראים כשיני כריש מפני ש"היו פעם שיני כריש". הוא סבר כי השיניים הגיעו מפיותיהם של כרישים קדומים, ובמשך הזמן נקברו בבוץ או בחול שעכשיו הוא יבשה. סטנו טען כי תוך כדי תהליך הפיכת השיניים למאובנים השתנה הרכבם הכימי אבל צורתם נשמרה.

מחקרו זה של סטנו הוביל אותו לשאלה כיצד קורה שגוף מוצק אחד מצוי בשלמותו בתוך גוף מוצק אחר: סלע או שכבת סלעים. המחקר – שפורסם ב-1669 בשם " De solido intra solidum naturaliter contento dissertationis prodromus" – הביא לייחוס כמה מעקרונות היסוד בגאולוגיה הנוגעים לסטרטיגרפיה, בהם עיקרון האופקיות המקורית.

תצפיותיו בשכבות סלע הובילו את סטנו להסיק כי כדור הארץ לא היה סטטי וכי כוחות עצומים פעלו עליו לאורך תקופות ארוכות – מסקנות שהובילו במאה ה-20 לפיתוח מדע הטקטוניקה ולהבנה כי תנועת הלוחות והתנגשותם גורמים לשבירה, קימוט והטיית השכבות.

עיקרון האופקיות המקורית לא התקבל מיד, אולם הפך למקובל בקרב גאולוגים כמאה שנים לאחר ניסוחו.

[ממוזער|300px|משקעים נטויים במורדות [פיורד]]
### יוצאים מן הכלל
כאמור, העיקרון מהווה קירוב כללי אך מדויק מספיק. סטנו יצא מתוך הנחה כי כל המשקעים מורבדים תמיד אופקית, אולם ידוע כי שכבות עשויות לשקוע בנטייה, למשל: משקעי נחלים וחוליות היוצרים שיכוב צולב אינם שוקעים אופקית אלא בזווית השיפוע הטבעי של אותם חומרים – הזווית המרבית לשיפוע יציב של החומר ברמת לחותו הטבעית. זווית זו נקבעת על-פי מידת החיכוך בין הגרגירים, צורתם ומידת ההידבקות ביניהם.

גם משקעים השוקעים מעל שטח נטוי – למשל בדלתה של נהרות גדולים או סביב שונית – ישקעו בנטייה, הנקראת "נטייה התחלתית".

## ראו גם
*גאולוגיה - מונחים
*סטרטיגרפיה

## לקריאה נוספת
*
*

## קישורים חיצוניים
*שלמה שובאל, **[http://ebooks.openu.ac.il/olive/am3/C20117 צפונות כדור הארץ]**, האוניברסיטה הפתוחה (דורש הרשמה לאתר) וב גוגל ספרים

קטגוריה:גאולוגיה
קטגוריה:סטרטיגרפיה
קטגוריה:עקרונות יסוד בגאולוגיה
קטגוריה:פילוסופיה של המדע
קטגוריה:היסטוריה של המדע
סימן

קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
אשל הירדן

**אֵשֶׁל הַיָּרְדֵּן** (שם מדעי: *Tamarix jordanis*) הוא מין אשל המצוי בגדות נחלים ובמלחות, לאורך בקעת הירדן והכנרת.

המין נמנה עם קבוצת אשל היאור, שפרחיה מתאפיינים ב-5 עלי כותרת, 5 עלי גביע, 5 אבקנים, ושלוש צלקות. הוא דומה מאוד לאשל היאור ואפשר להבדיל ביניהם רק על פי התפוצה השונה, נבדל מאשל ארץ-ישראלי (מין נוסף קרוב מקבוצת אשל היאור) בתפרחותיו הקצרות יותר וכן בתפוצה השונה.

## תיאור
אשל הירדן הוא שיח-עץ ירוק עד המסועף מבסיסו לכמה ענפים ראשיים, ומתנשא לגובה 3–6 מטרים. ענפיו בעלי קליפה אדומה-חומה. הענפים הצעירים ירוקים ונושאי עלים זעירים דמויי קשקשים. העלים יושבים, בעלי בסיס צר, ואינם לופתים את הענף. לעומת מיני האשל האחרים, עליו של אשל הירדן מוארכים ומחודדים יותר. הפרחים ערוכים באשכולות צפופים שאורכם כ-3–6 ס"מ.

הפריחה נמשכת מתחילת האביב ועד הסתיו, החל בחודש מרץ וכלה בסוף חודש ספטמבר. צבע הכותרת ורוד לבנבן. הפרי הלקט דמוי חרוט משולש צלעות שאורכו 6–8 מ"מ. הזרעים מרובים, זעירים, בעלי ציצות ומתפזרים ברוח. הנביטה בשלהי האביב ובקיץ, עם ירידת מפלס הנחלים והאגמים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1867
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אדמון בואסייה
קטגוריה:ארץ ישראל: עצי בר
קטגוריה:אשליים
קטגוריה:ארץ ישראל: אשליים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אלרגניים
פוליפוזיס משפחתית

**פוליפוזיס משפחתית** (באנגלית: **Familial Adenomatous Polyposis**, ובראשי תיבות: **FAP**) היא מצב גנטי מורש בו נוצרים פוליפים רבים לאורך מערכת העיכול ובעיקר באפיתל המעי הגס. הפוליפים מתחילים כשפירים אך ללא טיפול עלולים לעבור התמרה ממאירה ולהפוך לסרטן המעי הגס. 

שכיחות המוטציה הגנטית הגורמת למצב זה היא בין 1:10,000 ל-1:15,000 לידות. עד גיל 35 95% מן האנשים עם המוטציה יגדלו פוליפים. ללא כריתת המעי הגס, סרטן הוא כמעט בלתי נמנע. הגיל הממוצע להופעת סרטן המעי הגס אצל אנשים לא מטופלים הוא 39.

## קישורים חיצוניים

*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גידולים ממאירים באיברי העיכול
קטגוריה:גידולים שפירים
אביה בן ירבעם

במקרא, **אֲבִיָּה בֶן יָרָבְעָם** היה בנו של ירבעם בן נבט מלך ישראל.

## אביה בן ירבעם במקרא
בתרגום השבעים למלכים א, פרק יב, פסוק כד, ישנה תוספת המציגה מסורת מיוחדת על תקופת גלותו של ירבעם במצרים, המקבילה לסיפור הדד האדומי. מן הלשון היוונית ברור כי מקורה בטקסט עברי: "ושישק נתן לירבעם את אנו אחות תחפניס הגבירה אשתו לו לאישה. והיא גדלה בתוך בנות המלך ותלד לירבעם את אביה בנו". לפי תוספת זו, אביה נולד עוד בזמן גלותו של ירבעם במצרים.

לאחר תיאור חטאיו של ירבעם בן נבט, מתוארת במקרא מחלתו של בנו, אביה. ירבעם שולח את אשתו אל הנביא אחיה השילוני, אשר היה זה שבישר לו שימלוך, לבקש להתפלל על בנו החולה. הוא מצווה עליה להתחפש בבואה אל הנביא, כדי שלא תזוהה כאשת ירבעם.

אלוהים מודיע לאחיה, שבאותו זמן כבר התעוור מרוב זקנה, שבקרוב תבוא אליו אשת ירבעם, ועל כן כבר בשומעו את קול צעדיה הוא מזהה אותה. אחיה מנבא לאשת ירבעם נבואה קשה על איבוד המלוכה של בית ירבעם והשמדת זרעו, ושגם אביה ימות בבואה העירה. הוא מציין שבעוד מתיו של בית ירבעם ייאכלו על ידי הכלבים ולא יובאו לקבורה, היחיד שיבוא לקבורה הוא דווקא אביה, שגם ייספד על ידי כל ישראל, "יַעַן נִמְצָא בוֹ דָּבָר טוֹב אֶל ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל בְּבֵית יָרָבְעָם". ואכן, מיד כשאשת ירבעם חוזרת לביתה, בנה מת, כאשר ניבא לה הנביא, וכל ישראל סופדים לו.

## שמו של אביה
משמעות שמו של אביה: אבי הוא יה (קיצור של יהוה). יש הלמדים מן העובדה שירבעם קרא לבנו האחר (שמלך תחתיו) בשם נדב שירבעם ביקש להידמות לאהרן הכהן, ששני בניו הגדולים הגדולים נקראו נדב ואביהוא. בחקר המקרא מקובל דווקא הכיוון ההפוך, ולפיו מנסחי הסיפור בתורה על נדב ואביהוא, עשו זאת בהשראת בניו של ירבעם, וכן סיפור חטא העגל כולו הוא סיפור יהודאי שמטרתו לדרוש לגנאי את העגלים שהציב ירבעם בבית אל ובדן.

## בספרות חז"ל
חז"ל מתקשים בשאלה מהו אותו "דבר טוב" שנמצא באביה. התלמוד הבבלי אומר בהקשר זה: 

## מקום קבורתו
על פי המסורת, נקבר ברומי הקטנה, שבבקעת בית נטופה.

## לקריאה נוספת
* יגאל אריאל, מקדש מלך - עיונים בספר מלכים, חיספין, תשנ"ד.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:ירבעם בן נבט
קטגוריה:אישים משבט אפרים
גשר מפעלים חינוכיים

**גשר מפעלים חינוכיים** ("גשר"), היא עמותה ישראלית שמעמיקה את הקשר בין קבוצות בעם ישראל ובאוכלוסיית מדינת ישראל, ובינן לזהות היהודית-ישראלית.

בחג סוכות תש"ל (1969), בכפר עציון, ביוזמת מייסד הארגון והנשיא הרב ד"ר דניאל טרופר, הרב חנן פורת והרב אלי סדן פתחה "גשר" את הסמינר הראשון של מפגש בין תלמידים מבתי ספר דתיים וחילוניים. מאז ועד היום השתתפו מאות אלפי תלמידים בפעילויות של "גשר", ולמדו על פי חומרי הלימוד שהופקו על ידה. בתקופת כהונתו של דניאל גולדמן כיו"ר גשר, הארגון עסק בשיפור ההידברות עם הציבור החרדי ותעסוקת חרדים.

"גשר" מפתח ומכשיר מנהיגים בחברה הישראלית לשיפור מרקם החיים המשותף. הארגון מגייס משתתפים לקורס עם מפגשים והרצאות, שמתעסקות בסוגיות חברתיות ושיח זהויות. בקורס יוצאות משלחות לקהילות יהודיות בחו"ל.

הארגון מציין ביום הזיכרון לרצח שלושת הנערים את "יום האחדות", שמצוין גם בקהילות יהודיות בתפוצות.

ישנם סניפים של גשר בלונדון ובניו יורק שמשפרים את הקשר של יהודים במדינת ישראל עם יהודי התפוצות. משלחות מנהיגות יוצאות לקהילות יהודיות בתפוצות ויוצרות היכרות ודו-שיח.

## ראו גם
* מרק"ם
* צו פיוס

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר קרן גשר לקולנוע רב תרבותי
* 
* 

קטגוריה:ציונות דתית: תנועות
קטגוריה:ישראל: ארגונים חברתיים
קטגוריה:ישראל: עמותות
*
קטגוריה:ארגוני התחדשות יהודית
קטגוריה:ארגונים החברים באיגוד ארגוני יהדות ישראלית
ז'ואנוויליים

**הז'ואנוויליים** (שם מדעי: Joinvilleaceae) היא משפחת צמחים מסדרת הדגנאים. תפוצת המשפחה במלזיה ובאיי דרום-מזרח אסיה והיא כוללת סוג אחד בלבד, ז'ואנווילאה (*Joinvillea*). משפחת הז'ואנוויליים דומה לדגניים וקרובה אליה פילוגנטית, אולם נבדלת ממנה בפירותיה העסיסיים, בעוד לדגניים פרי יבש שקליפתו מאוחדת עם קליפת הזרע.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1970
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ בארי טומלינסון
קטגוריה:דגנאים
קטגוריה:משפחות צמחים
מירב הדר

**מירב הדר** (נולדה בשנת 1963), היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה.

## ביוגרפיה
הדר נולדה וגדלה בקיבוץ שפיים. אחותה הצעירה, אילה הדר, אף היא אלופת ישראל בשחייה בעברה. היא למדה בבית הספר התיכון עין השרון. היא התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל גש"ם בהדרכת אביה אברהם "הגא" הדר ואחר כך בהדרכתו של גרשון שפע.

### 1978
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף יולי 1978 זכתה הדר במדליית ארד, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:43.35 דקות, אחרי טובה אברמוב מהפועל חולון/בת ים (2:37.28 דקות) ומיכל כהן ממכבי תל אביב (2:40.68 דקות).

### 1979
#### אלופה ושיאנית ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף חודש אוגוסט 1979 זכתה הדר ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.36 דקות, לפני ליאור בירקאן (1:02.43 דקות) ומישל קובין (1:03.44 דקות), שתיהן מהפועל ימק"א ירושלים ובמשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 1:19.08 דקות, שיפור לשיא בן 7 שנים של שלומית ניר (1:19.90 דקות), לפני מירב כהן ממכבי קריית אונו (1:21.69 דקות) וענת פרקש (1:22.14 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:56.44 דקות, אחרי ענת פרקש (2:54.92 דקות) ומירב כהן (2:55.01 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:35.54 דקות, אחרי ליאור בירקאן (2:32.05 דקות) וטובה אברמוב מהפועל חולון/בת ים (2:33.97 דקות).

### 1980
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1980 זכתה הדר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:21.51 דקות, אחרי רבקה פרידלנד ממכבי קריית אונו (1:20.32 דקות) ולפני תמי מוניוז מהפועל מטה יהודה (1:22.13 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.39 דקות, אחרי עופרה מוניוז מהפועל מטה יהודה שקבעה שיא ישראלי חדש של 1:00.91 דקות וליאור בירקאן (1:01.69 דקות).

### 1982
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף חודש אוגוסט 1982 זכתה הדר במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 28.13 שניות, שיפור לשיא של עופרה מוניוז (28.18 שניות). שיא זה החזיק מעמד 4 שנים ונישבר על ידי ענת ישראל (28.00 שניות).

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:שחייניות חזה ישראליות
קטגוריה:שחייניות חופשי ישראליות
קטגוריה:שחייניות מעורב אישי ישראליות
קטגוריה:שיאניות ישראל ב-50 מטר חופשי
קטגוריה:שפיים: אישים
קטגוריה:בוגרות בית החינוך המשותף חוף השרון
קטגוריה:בוגרי בית החינוך המשותף חוף השרון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1963
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
ישראל שחורי

**ישראל שחורי** (1 בפברואר 1913 – 22 ביולי 1948) היה מפקד העיר תל אביב והמרחב, שנהרג במלחמת העצמאות. לאחר מותו הועלה לדרגת סגן-אלוף.

## קורות חייו
שחורי נולד בחיפה לפסיה ויוסף טשרני, שעלו ארצה ב-1909. בשנת 1922 עיברת האב את שם המשפחה לשחורי. שחורי, בן רביעי מתוך חמישה בנים, גדל בחיפה ולאחר סיום לימודיו בבית הספר היסודי, החל לעבוד כפקיד בגלל קשיים כלכליים, והשלים את לימודיו בערבים.

שחורי הצטרף בגיל צעיר לארגון "ההגנה". שם הכינוי שניתן לו היה "יאיר" ומדריכו הראשון בנשק היה אחיו הבכור אלכסנדר. בפעילותו בחיפה הגיע לדרגת סגן מפקד פלוגה. היה פעיל בהסתדרות וב"בחרות הסוציאליסטית". ב-1938 הועבר על ידי ההגנה לתל אביב, מילא תפקידים שונים במסגרתה ובמלחמת העצמאות פיקד על חזית הדרום – החזית בין תל אביב ליפו. במסגרת תפקידו תכנן את הגנת העיר. אחרי כניעת יפו נתמנה כמפקד העיר והמרחב של צה"ל וסגן מפקד חטיבת קרייתי (החטיבה התל אביבית).

ב"קרבות עשרת הימים" השתתפו לוחמים מגדוד 2 של חטיבת קרייתי. לאחר ש"ההפוגה השנייה" נכנסה לתוקפה, קיבלה חטיבת קרייתי את האחריות להחזקתם של כמה משלטים באזור הכפר הערבי הנטוש ג'ימזו.

בסיור ממונע שערך שחורי עם הקצינים יחזקאל בן דוד ואלכסנדר (שורה) אושרוביץ (על שמו מחנה שורה) ב-20 ביולי לצורך הקמת משלטים חדשים עלה רכבם על מוקש נגד טנקים. הקצינים בן דוד ואושרוביץ נהרגו במקום. שחורי נפצע אנושות ונפטר מפצעיו ביום למחרת.

על שמם קרוי רחוב השלושה בתל אביב.

## לאחר מותו
במקום נפילתם, בפאתי הכפר ג'ימזו, הוקמה אנדרטה לזכרם. שביל ישראל עובר למרגלות האנדרטה. ישראל שחורי נטמן בחלקה הצבאית בבית העלמין נחלת יצחק.

על שמו נקרא מחנה ישראל, ששימש כמחנה עולים ומעברה בשנות ה-50 צפונית ללוד, באזור בו נהרג. רחוב השלושה בתל אביב נקרא על שמו ועל שם שני הקצינים הנוספים שנפלו. כמו כן נקראה על שמו קרן ההגנה.

## גלריה

IsraelShchoriSoldier.jpg|ישראל שחורי במדים
IsraelShchoriMonument2.jpg|אנדרטת זיכרון למפקדי ההגנה במרחב תל אביב הנמצאת ליד מושב גמזו
IsraelShchoriMonument1.jpg|הכתובת שהוספה על אנדרטת הזיכרון למפקדי ההגנה במרחב תל אביב


## לקריאה נוספת
* יוסף אוליצקי, **ממאורעות למלחמה: פרקים בתולדות ההגנה על תל אביב**, בהוצאת מפקדת ההגנה בתל אביב.

## קישורים חיצוניים
* , באתר ההנצחה של חללי ישראל

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:חיילי חטיבת קרייתי במלחמת העצמאות
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת העצמאות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1948