open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
משה בוצ'קו

הרב **משה בּוֹצ'קוֹ** (תרע"ז, 13 באפריל 1917 – ט' בתשרי תשע"א, 17 בספטמבר 2010) היה ראש ישיבת עץ חיים במונטרה שבשווייץ, והחל מ-1986 בירושלים, שם הסב אותה לישיבת הסדר בשם "היכל אליהו".

## קורות חיים

נולד בשווייץ בשנת 1917 במוצאי אחרון של פסח. למד בישיבה שהקים אביו, הרב ירחמיאל אליהו בוצ'קו, במונטרה שבשווייץ, והוסמך לרבנות בצעירותו. לא הסכים להתפרנס מההוראה בישיבה, וכאביו ניהל מפעל קטן יחד עם אחותו, מרים ויינגורט, וחילק את זמנו בין לימוד התורה וניהול העסק.

בשנת תש"ז (1947) נישא לטובה-עלקא (הלן) לבית אפשטיין, בתו של הרב יחזקאל (איזידור) אפשטיין, והם גרו סמוך לישיבה. בשנת תשט"ז (1956), לאחר פטירת אביו נקרא הרב משה בוצ'קו לעמוד בראש הישיבה. בשנת תש"ל (1970) הפך המוסד לישיבה תיכונית. לצד לימודי הקודש הוקדש חלק קטן יחסית של היום ללימודים לבחינות הבגרות בצרפתית. בוגרי הישיבה מאותה תקופה הופנו לישיבות הסדר בישראל.

לאחר מלחמת ששת הימים ושחרור ירושלים החליט לציין בישיבה את יום ירושלים, על אף הביקורת שספג בשל כך בקרב יהדות אירופה, שהתנגדו לפנייתו לציונות. בשנת תשמ"ו (1986) עלתה הישיבה לישראל. הרב בוצ'קו ואתו כל המורים והתלמידים קבעו את מושבם בירושלים וייסדו מחדש את הישיבה כישיבת הסדר, אשר נקראה על שם מייסדה "היכל אליהו". בישיבה פעלה גם תוכנית מח"ל – תלמידים מצרפת שבאו לישראל לישיבה ולהתנדבות לשירות צבאי. רבים מבוגרי תוכנית זו עלו אחר כך לארץ.

בשנת תשנ"ו (1996) עברה הישיבה ליישוב כוכב יעקב בבנימין, והרב משה בוצ'קו ביקש מבנו – הרב שאול דוד בוצ'קו – שיעמוד בראשה.

הרב משה בוצ'קו נפטר בערב יום הכיפורים תשע"א (2010) ונטמן בבית הקברות סנהדריה. השאיר אחריו חמישה ילדים, בתו היא נעמי וולפסון ונכדו הוא הרב אלישע וולפסון, מראשי ישיבת הר הבית.

## שיטת לימודו

הרב בוצ'קו לא נהג לעיין במפרשים רבים בלימוד הסוגיה, משום שמבחינתו לימוד סוגיה פירושו להזדהות עם הלימוד מתוך עיון מדוקדק, ולא להיות קרוע בין פירושים שונים. הלומד צריך לבחור את הפירוש המשכנע ביותר לדעתו.

## משנתו ופסקיו
* את השקפת עולמו מכנה בכמה מקומות הרב בוצ'קו כ"שיטת מונטרה", כלומר הדרך שבה הוא חינך את תלמידיו בישיבה: 
* התנגד לפשרות טריטוריאליות, אפילו במחיר של פיקוח נפש.
* פסק כי אדם שרגיל לגלח את זקנו בכל יום רשאי להתגלח בחול המועד וחייב להתגלח לכבוד שבת גם בימי ספירת העומר ושלושת השבועות
* במסגרת השקפת עולמו הדתית-לאומית, יחסו ממלכתי למוסדות המדינה והוא מקבל את סמכותם.
* יהודי אתיופיה שלא התנצרו נחשבים ליהודים גמורים וכשרים לבוא בקהל, ואלו שהתנצרו דינם כגויים עד שיתגיירו, כפי שפסק הרב עובדיה יוסף.

## ספריו
* **הגיוני משה**, על המקרא, מועדי ישראל ומשמעותם, וכן מכתבים ומאמרים, בעריכת יהודה עציון, ירושלים, תשס"ב
* **עיוני משה**, על חמישה חומשי תורה, בעריכת יהודה עציון, יצא לאור בשנת תש"ע בהוצאת ישיבת "היכל אליהו"
* **נתיבות משה**, על חמישה חומשי תורה, בעריכת יהודה עציון, יצא לאור בשנת תשע"ב בהוצאת ישיבת היכל אליהו. מתוך דברים שכתב בשנת חייו האחרונה.
* **הגיוני משה על הש"ס**, חידושים על הש"ס
* **והאיש משה**, מתנה לראש הישיבה לרגל חגיגות השמונים לישיבת "עץ חיים" במונטרה

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* אורי פולק, נפטר הרב משה בוצ´קו, אתר כיפה
* 
* האם ניתן לשכפל בן-אדם?

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבות הסדר
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:פעילים ציונים בשווייץ
קטגוריה:ראשי ישיבה שווייצרים
קטגוריה:מונטרה: רבנים
משה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
מט לדעת

בשחמט, **מט לדעת** (מכונה גם "**מט עצמי**") הוא סוג של בעיית שחמט, שבה על הלבן לגרום לשחור להנחית עליו מט במספר מסעים מוגבל, חרף מאמציו של השחור להימנע ממתן המט. למרות ששני הצדדים פועלים באופן הפוך למקובל במשחק שחמט רגיל (הלבן שואף להפסיד במשחק והשחור אינו מעוניין בניצחון), כל המסעים חייבים להיות חוקיים.
בעיות אלו מסומנות כ- S#n (קיצור של selfmate), כאשר n הוא מספר המסעים שבו על הלבן להגיע למט.

## דוגמאות
### בעיה בסיסית

הבעיה משמאל היא דוגמה פשוטה לבעיית מט לדעת.
אם הלבן יוכל להכריח את השחור לשחק ר:ז2, הבעיה נפתרה. הלבן יכול להזיז את הרץ הזה, אבל זה לא טוב, כי אז השחור יוכל להזיז את הרץ שלו. הזזת הפרש הלבן תאפשר הזזת המלך השחור; 1.ה6 יאפשר 1...ה:ו6 ו-2...ו5; 1.ו7 או 1.ו:ה7 יאפשרו 1...מ:ז7; 1.ז8=מה או 1.ז8=צ לא טובים אחרי 1...ר:ז2+ 2.מה/צ:ז2; 1.ז8=פ מנחית מט על השחור, מה שכמובן לא מהווה פתרון; ו-1.ז8=ר מאפשר 1...ה7:ו6 2.ה5:ו6 ר:ז2+ שכעת אינו מהווה עוד פתרון, בגלל 3.רד5. לכן חייבים להכתיר את הרגלי בג7. הכתרה למלכה, צריח או רץ תתן הגנה מפני ר:ז2+. יוצא שהמהלך האפשרי היחיד הוא **1.ג8=פ!** ומכאן יש שתי אפשרויות: 1...ה:ו6 2.ה:ו6 ר:ז2; ו- 1...ה6 2.ז8=ר ר:ז2. שימו לב שהכתרת הרגלי לרץ אפשרית כעת, כי הרגלי השחור ב-ה6 חוסם את האפשרות של רד5.

### בעיה מורכבת

קיימות גם בעיות מט לדעת מורכבות מאוד, כמו זאת משמאל שחוברה על ידי יעקב מינץ ב-1979. כפי שניתן לראות, עמדת הפתיחה בבעיה זו "פתוחה" בהרבה מאשר בדוגמה הפשוטה לעיל ולכן בעיה זו דורשת ניתוח מעמיק בהרבה.
הפתרון: 1. ז8=מה+ מח6 2.ו8=מה+ מח5 3.ה8=מה+ מח4 4.מהו4+ מהז4 5.מהח2+ מהח3 6. מהא4+ מח5 7.מהזז4+ מח6 8.מהד6+ מח7 9.מהא7+ מח8 10.מהזד4+ מז8 11.מהז6+ מו8 12.מהזז7+ מה8 13.מהזו7+ מד8 14.מהא5+ מג8 15.מהה8+ מב7 16. מההב5+ מג8 17.מהא8+ מג7 18.מהבג4+ מד7 19.מהאג8+ מה7 20.מהג4-ג5+ מו7 21.מהה6+ מה:ה6. שימו לב שכל המסעים של השחור כפויים, הלבן מוביל תוך רצף "שחים" בלתי פוסק למצב שבו המלכה השחורה חייבת להנחית מט.

## ראו גם
* מט עזר
* בעיית שחמט
* כפאי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעיות שחמט
לדעת
דיר (עיר)

[250px|שמאל|ממוזער|[מסופוטמיה באלף השלישי לפנה"ס]]
**דֵיר** הייתה עיר שומרית קדומה ששכנה ממזרח לחידקל, בגבול של שומר עם עילם, כיום במחוז ואסט שבעיראק.

## היסטוריה
דֵיר הייתה מיושבת מתקופת השושלות הקדומה ועד לאימפריה האשורית החדשה. לאל המקומי קראו אישתרן, והוא היה מיוצג על פני האדמה באמצעות סגנו, נחש בשם נירה.

דיר הוזכרה פעמיים באלף ה-3 לפנה"ס, בתקופת שלטונו של שולגי משושלת אור 3: השנה ה-11 של שלטונו נקראה "השנה שבה אישתרן של דיר הובא למקדש שלו" והשנה ה-21 נקראה "השנה שבה דיר נהרסה".

באלף ה-2 לפנה"ס, כתב רים-סין הראשון מלרסה שבשנת ה-20 לשלטונו הוא הרס את דיר. עמי-דיתנה מבבל כתב שבשנת שלטונו ה-37 הוא הרס את חומות העיר דיר, וכמו כן כתב שחומות אלו נבנו מוקדם יותר על ידי דמיק-אילישו מאיסין.

בשנת 720 לפנה"ס יצא המלך האשורי, סרגון השני, במלחמה כנגד עילם, אבל הכוח האשורי הובס ליד דיר על ידי כוח משולב של חומבן-ניקש הראשון מעילם ומרדוך-אפלה-אידינה השני מבבל.

בקיץ של שנת 623 לפנה"ס, ניצלה העיר את האנרכיה והמרידות שהיו ברחבי האימפריה האשורית בתקופת מלכותו של סין-שר-אישכון והשתחררה מעול אשור.

## ארכאולוגיה
אף שבדיר לא בוצעו חפירות ארכאולוגיות, בקרבת המקום נמצאו כמה חפצים, כולל אבני גבול כודורו. במשך השנים ניזוק האתר בשל מים, ואי לכך נחשב לבלתי אפשרי לקיום חפירות ארכאולוגיות.

## קישורים חיצוניים
* אסטלה במוזיאון הבריטי המזכירה את דיר

## הערות שוליים

קטגוריה:ערי מדינה בשומר
קטגוריה:עיראק: אתרים ארכאולוגיים
דב איסר הכהן קוק

הרב **דב איסר הכהן קוק** (נולד בב' בתשרי ה'תשי"ז, 7 בספטמבר 1956) הוא מקובל ישראלי המתגורר בטבריה. חיבר כמאתיים ספרים בתורת הנגלה והנסתר.

## ביוגרפיה
נולד לשושנה ולרב נחום קוק, אביו היה מרבני העיר רמת גן וסבו הוא הרב רפאל קוק, שהיה רבה של טבריה.ממוזער|הרב דב קוק בתפילת ערבית של מוצאי שבתלמד בישיבת קול תורה ובישיבת פוניבז', שם התקרב למשגיח רבי יחזקאל לווינשטיין ועמד בקשר אף עם ראש הישיבה הרב אלעזר מנחם שך. לאחר נישואיו החל בלימוד קבלה. בשנות השמונים עבר לטבריה. הוא מתגורר בדירה שהייתה של סבו ולומד בבית המדרש הצמוד ששימש גם הוא את הסב. סביבו התקבצו תלמידים, רובם בעלי תשובה. אף שהוא אשכנזי-ליטאי, הוא מתפלל בנוסח עדות המזרח ובהגייה ספרדית. שיטתו משלבת את תורות הרמח"ל, תנועת המוסר והתניא. בחלק מהתפילות הוא משלב כלי נגינה והקדיש נאמר גם הוא בניגון. כמו כן, הוא נוהג לשמש כשליח ציבור בחזרת הש"ץ.

אשתו היא הרבנית הדרשנית לאה קוק, בתו של הרב יצחק זילברשטיין. בנו הבכור הרב ישראל מאיר חתנו של הרב יוסף אפרתי מונה לדיין בבית הדין הרבני.

סגנון חייו סגפני מאוד. הוא עטוף בכמה טליתות-קטן, לובש בשבתות בגדי לבן, וסדר יומו כולל שעות רבות של תפילות ולימוד. עיקר לימודו עוסק בסוגיות התלמוד, אולם הוא מקדיש שעות רבות גם ללימוד קבלה.

חיבר למעלה ממאתים ספרים על התורה, על הש"ס ועל התפילה. בשנת ה'תשע"ט הוקם מכון "שפתי כהן" המוציא לאור את כתביו.

בעקבות טענות על בעיות בגיטין שערך, פסק בית הדין הרבני האזורי בטבריה כי אסור לו לערוך גיטין, וכי "מי שערך גט אצל הרב קוק צריך להגיע לבית הדין הרבני טבריה לצורך הסדרת הגט מחדש". הרב קוק קיבל את פסק בית הדין והודיע שקיבל על עצמו לא לסדר גיטין.

הרב קוק הוא מתומכי הארגון החרדי "אגודת קדושת ציון" העוסק בפעילות חינוכית והסברתית בענייני ארץ ישראל בחברה החרדית.

בשנת 2006 עלה להר הבית. בחודש אב תשפ"ד פסק שמצוה לעלות בזמננו להר הבית, מאוחר יותר כתב מכתב שאינו פוסק הלכה למעשה נגד גדולי הדור, אך המשיך לתמוך בישיבת הר הבית.
## אילן יוחסין

#### משפחתו

## מספריו

## קישורים חיצוניים
* 
* שיעורים לצפייה באתר בינינו
* עלון שפתי כהן בפורום אוצר החכמה
* כתבה על ההגדה של פסח שפתי כהן, אתר JDN
* 
* יענקי קצבורג, ראיון חג נדיר עם המקובל הרב דב קוק שחיבר 150 ספרים, ואשתו הרבנית, באתר כל הזמן, י"ג בתשרי ה'תשע"ח 3 באוקטובר 2017
* 
* כל הכתבות על הרב דב קוק, באתר ערוץ 7
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת מנדלבוים
דב
קטגוריה:משפחת אלישיב
קטגוריה:משפחת אריה לייב שפירא
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:טבריה: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת קול תורה
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:פרשני הגדה של פסח
קטגוריה:משפחת אריה לוין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
אייל שיינר

**אייל שיינר** (נולד ב-4 ביוני 1967), הוא רופא ישראלי, פרופ' במיילדות וגינקולוגיה בבית החולים סורוקה ומנהל מחלקת נשים ויולדות ב' בבית החולים. בעבר שימש פרופ' שיינר כסגן מנהל בית החולים סורוקה וכיו"ר ועדת ההתמחות בו.

## ביוגרפיה
שיינר נולד בתל אביב וגדל ברמת גן. השתתף בתוכנית הטלוויזיה החינוכית הדוברמן החברמן ("דובי דוברמן"). הוא למד בתיכון קלעי גבעתיים. את שירותו הצבאי מילא שיינר בנח"ל ובחיל המודיעין בשנים 1985–1988. בוגר (MD) מהפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בשנת 1995, את התואר סיים בהצטיינות. את הסטאג' סיים בבית החולים סורוקה בשנת 1996. זכה בפרס מתמחה מצטיין בשנת 1999 וסיים את ההתמחות במיילדות וגינקולוגיה בבית חולים סורוקה בשנת 2003.

ב-2005 זכה שיינר במלגת פולברייט, השתלמות באוניברסיטת רש שבשיקגו באולטרסאונד.

משנת 2007 שיינר הוא דוקטור (PhD) באפידמיולוגיה ובריאות הציבור.

בשנת 2009 מונה לפרופ' לגינקולוגיה ובשנת 2012 מונה למנהל מחלקת יולדות ד' בבית החולים סורוקה. הדריך מעל 60 סטודנטים בעבודת ההתנסות המחקרית (בתואר MD) ו-18 מתמחים (מגינקולוגיה, פתולוגיה, רדיולוגיה, רפואה פנימית, דרמטולוגיה, אורולוגיה, אורתופדיה, ואף אוזן גרון) מבית החולים בחצי שנת מדעי היסוד בהתמחות. בשנים 2015-2014 היה סגן מנהל בית החולים סורוקה ויו"ר ועדת ההתמחות בו.

אייל שיינר נשוי לד"ר עינת שיינר, רופאה תעסוקתית והם הורים לארבעה ילדים.

## פרסומים ומאמרים
שיינר פרסם מעל 360 מאמרים בעיתונים מדעיים, מהם 308 מחקרים מקוריים, 31 מאמרי סקירה, 12 תיאורי מיקרה ו-10 מאמרי מערכת. בנוסף, הוא כתב 26 פרקים בספרות מדעית.

הספר "אפידמיולוגיה פרינטאלית" של שיינר כעורך בודד, בהוצאת NOVA SCIENCE וכן ערך עוד שמונה ספרים מדעיים.

שיינר חבר מערכת של 4 עיתונים בהם Archives of Gynecology and Obstetrics, BMC Pregnancy and Childbirth ומבקר של כ-40 עיתונים מדעיים נוספים.

## תארים והישגים
* זוכה מלגת פולברייט (2005).
* בשנת 2008 זכה שיינר בפרס טורונטו להצטיינות במחקר.
* בשנים 2008 ו-2009 זכה שיינר בפרסי הצטיינות בהוראה, באוניברסיטת בן-גוריון.
* פירסי הצטיינות במחקר בכנסים ארציים ובינלאומיים (פרס המחקר המצטיין בכנס האירופאי למיילדות וגינקולוגיה 2014, סקוטלנד).

## קישורים חיצוניים
* האתר של פרופסור אייל שיינר

קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון קלעי (גבעתיים)
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מדעי הבריאות
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:בוגרי תוכנית פולברייט ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
הצי האווירי הראשון

שמאל|ממוזער|250px|ואקאמיה, נושאת המטוסים הראשונה של הצי הקיסרי היפני
[ממוזער|250px|מטוסים ממריאים מנושאת המטוסים [אקאגי (נושאת מטוסים)|אקאגי]]
**הצי האווירי הראשון** (*Dai-ichi Kōkū Kantai* 第一航空艦隊) היה צי נושאות המטוסים של הצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה. בתחילת המלחמה, היה זה צי נושאות המטוסים הגדול בעולם, והוא התרכז סביב פלגת "קידו בּוּטאי," הפלגה החזקה ביותר בצי. 

## רקע והקמה
בשנת 1912, הצי המלכותי הבריטי הקים את זרוע האוויר שלו, "שירותי האוויר של הצי המלכותי". הצי היפני, שנבנה על-פי המודל הבריטי, הקים את שירותי האוויר של הצי היפני הקיסרי. ב-1913, הוסבה אוניית התובלה "ואקאמיה" לנושאת מטוסים, ובנוסף נרכשו מספר מטוסים. עם הזמן, הפך הצי האווירי הראשון לחלק מרכזי בצי היפני המשולב.  

ב-10 באפריל 1941, הקים הצי הקיסרי את הצי האווירי הראשון, אשר הכיל את כל שבע נושאות המטוסים של הצי היפני, נושאות מטוסים קלות ו-474 מטוסים. היה זה כוח נושאות המטוסים הגדול בעולם. נושאות המטוסים נשאו על סיפונן שלושה סוגי מטוסים: מטוסי קרב, מפציצי צלילה ומפציצי טורפדו. עם תחילת הלחימה באוקיינוס השקט, מנה הצי 10 נושאות מטוסים וכ-600 מטוסים.

## פעילות
#### קידו בוטאי
קידו בוטאי (*Kido Butai* (機動部隊) הייתה פלגת נושאות המטוסים העיקרית של הצי, שעל סיפונה פעל הצי האווירי הראשון. פלגה זו הוקמה במיוחד על מנת להוביל את ההתקפה על פרל הארבור, תחת פיקודו של תת-אדמירל צ'ואיצ'י נאגומו, בדצמבר 1941. בהתקפה זו, כללה הפלגה שש נושאות מטוסים (אקאגי, זואיקאקו, היריו, שוקאקו, סוריו וקאגה), שעל סיפוניהן 450 מטוסים, ועוד מספר רב של כלים מלווים. 
קידו בוטאי השתתפה אף בקרב מידווי, ב-4 ביוני 1942. בקרב זה ספגה הפלגה מכה קשה כאשר ארבע מתוך שש נושאות המטוסים הוטבעו. לאחר קרב זה, ב-14 ביולי 1942, פורק הצי האווירי הראשון ושאריותיו צורפו לצי היפני השלישי.

#### סיום הפעילות
הצי האווירי הראשון הוקם מחדש ב-1 ביוני 1943. כחלק מתוכנית אסטרטגיה חדשה, קבעה הממשלה היפנית כי הצי ייפרס באיים הקוריליים, איי בונין, איי מריאנה, איי קרוליין, מלאיה, אינדונזיה ובורמה, ויהווה את הכוח העיקרי בתוכנית ההגנה על הטריטוריות היפניות. אולם, לאחר התבוסה בקרב ים הפיליפינים, שונתה התוכנית, והצי האווירי הראשון נפרס מחדש בפיליפינים. באוקטובר 1944, תקפו מטוסי הצי האמריקאי את בסיסי הצי האווירי הראשון בפיליפינים, כמבצע מקדים לנחיתה על האי לייטה, וצמצמו את מספר מטוסיו לכ-30 מטוסים בלבד. מפקד הצי באותו זמן, תת-אדמירל טקיג'ירו אונישי, החליט לנצל את שארית המטוסים למתקפות קמיקזה.

## לקריאה נוספת

Thorpe, Donald W. **Japanese Naval Air Force Camouflage and Markings World War II**, Fallbrook, CA: Aero Publishers, Inc., 1977. 


## קישורים חיצוניים
* קידו בוטאי, באתר combinedfleet.com
* היחידות האוויריות של הצי היפני הקיסרי

קטגוריה:הצי הקיסרי היפני
אברהם שרמן

הרב **אברהם חיים שרמן** (נולד בתשעה באב תש"א, אוגוסט 1941) הוא דיין חרדי ישראלי אשר כיהן כחבר בית הדין הרבני הגדול.

## ביוגרפיה
נולד בבני ברק למשפחה דתית-לאומית. אביו, יוסף, בוגר ישיבות ליטא, היה מורה בחינוך הממלכתי-דתי. אמו מלכה, מפעילות תנועת אמונה, בתו של הרב משה אקסלרוד, שהיה רב העיירות בליוב וז'לובין, מחסידיו של הרבי הרש"ב. אחיה הוא הדיין הרב גדליהו אקסלרוד.

התחנך בבית הספר של החינוך העצמאי בבני ברק. לאחר מכן למד בישיבת היישוב החדש בתל אביב, והמשיך את לימודיו בישיבת חברון. לאחר נישואיו שימש כרב צבאי.

בשנות השבעים פנה ללימודי דיינות והחל משנת 1975 לערך למד במכון הארי פישל. כן למד בכולל של ישיבת איתרי. במשך שנים שימש דיין בבית הדין בתל אביב, ובשנת 1998 מונה לדיין בבית הדין הרבני הגדול. פרסם מאמרים רבים בתחום המשפט העברי.

במשך שנים רבות התייעץ בנושאים רבים עם הרב יוסף שלום אלישיב, אותו הוא רואה כרבו המובהק וגדול הדור.

משמש כרב של הקהילה הדתית-לאומית "סגולה" בבני ברק.

### חיים אישיים
מתגורר בבני ברק. נשוי ללאה, מרצה לשעבר בכמה סמינרים, בתו של הרב רפאל קוק רבה של טבריה, ונכדתו של הרב שמחה מנדלבוים. לזוג 9 ילדים. גיסו הוא הרב שמחה הכהן קוק.

## פרשת גיורי הרב דרוקמן

במאי 2008 קבעו שלושה מדייני בית הדין הרבני הגדול, בראשות הרב אברהם שרמן, פסק דין כי יש לפסול את כל הגיורים שנעשו משנת 1999 על ידי הרב חיים דרוקמן, שעמד בראש מערך הגיור. הפסק ניתן בעקבות גיוריה של אשה בבית הדין לגיור בראשותו של הרב דרוקמן, שבית הדין באשדוד ביטל את תוקפו לאחר שהתברר כי האישה אינה שומרת מצוות. האשה ערערה לבית הדין הגדול, ולאחר שדן בנושא אישר את הפסק, ובעקבותיו הוציא פסק המבטל את תוקפם של גיורי מערך הגיור של הרב דרוקמן.

בעקבות תלונה שהגיש הרב דרוקמן קבעה נציבת תלונות הציבור על שופטים, טובה שטרסברג-כהן, כי הרב שרמן הסתמך "על תיק עלום שלא הוצג כראיה" והמליצה להדיחו, המלצה שנתמכה על ידי שר המשפטים דניאל פרידמן, אך הוועדה למינוי דיינים לא אישרה המלצה זו. בסוף 2008 פנה היועץ המשפטי מני מזוז לבג"ץ, וביקש מהם לפסול את החלטות בית הדין הרבני באשדוד ובית הדין הרבני הגדול ולהכיר בגיוריו של הרב דרוקמן. בסוף 2012 בג"ץ מתח ביקורת חריפה על פסקי הדין של הרב שרמן והרב עטיא, אולם נמנע מלבטלם שכן הם כבר בוטלו על ידי בתי הדין האזורי בתל אביב.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* כל הכתבות - הרב אברהם שרמן, באתר ערוץ 7

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:דייני בית הדין הרבני הגדול
קטגוריה:משפחת מנדלבוים
קטגוריה:משפחת קוק
קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:רבנים צבאיים ישראלים
קטגוריה:דיינים ישראלים
קטגוריה:בוגרי מכון אריאל
קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
אוליביה ויליאמס

**אוליביה ויליאמס** (באנגלית: **Olivia Haigh Williams**; נולדה ב-26 ביולי 1968) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה. היא מופיעה בסרטי קולנוע בריטים ואמריקאים.

## ביוגרפיה
ויליאמס נולדה בשכונת קמדן טאון שבעיר לונדון. שני הוריה הם עורכי דין. היא למדה ספרות אנגלית בניוהם קולג' שבקיימברידג' ואחר כך למדה שנתיים בבית הספר למשחק בריסטול אולד ויק. הצטרפה ללהקת הרויאל שייקספיר קומפני, ושיחקה אתם במשך שלוש שנים.

במסגרת הרויאל שייקספיר קומפני הופיעה ויליאמס בסטרטפורד אפון אייבון ובלונדון. ב-1995 השתתפה בסיור הופעות בארצות הברית בהצגה השייקספירית "ריצ'רד השלישי" בכיכובו של איאן מקלן. הופעתה החשובה הראשונה על המסך הייתה ב-1996 כשגילמה את דמותה של ג'יין פיירפקס בסרט הטלוויזיה "אמה" עיבוד לרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן.

הופעת הבכורה שלה בקולנוע הייתה בשנת 1997 בסרט "הדוור", שאליו נבחנה על ידי קווין קוסטנר. ב-1998 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "המרוץ לצמרת של מקס פישר" של וס אנדרסון. אחר כך הופיעה בדמות אשתו של ברוס ויליס בסרט שובר הקופות "החוש השישי". מאוחר יותר היא גילמה פרודיה של הדמות בסיטקום הבריטי " Spaced".

ויליאמס הופיעה במספר סרטים בריטים כמו "לאקי ברייק" (2001), "לב חצוי" (2002) וב"לחנך את ג'ני" (2009). על תפקידה ב"לב חצוי" זכתה בפרס הקולנוע הבריטי העצמאי כשחקנית הטובה ביותר. עוד הופיעה בעיבוד קולנועי ל"פיטר פן" כגברת דרלינג. ב-2006 שיחקה בסרט "X-מן: המפלט האחרון" בתפקיד ד"ר מוירה מק'טגרט.

בטלוויזיה הופיעה ויליאמס בסרט "החרטות של מיס אוסטן" כשהיא מגלמת את דמותה של הסופרת ג'יין אוסטן. בשנים 2009 ו-2010 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "בית הבובות" של רשת FOX בתפקיד אדל דה-ויט.

בנובמבר 2003 התחתנה עם רשאן סטון , שחקן תיאטרון ומחזאי אמריקאי. לזוג נולדו שתי בנות.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:חברי התיאטרון המלכותי הלאומי
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1968
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1968
אינטר איירליינס

**אינטר איירליינס** (באנגלית: **Inter Airlines**) הייתה חברת תעופה טורקית שבסיסה היה בנמל התעופה הבינלאומי של אנטליה.

החברה הפעילה טיסות צ'רטר מבלגיה, מגרמניה ומהולנד לטורקיה, ובנוסף הפעילה טיסות עבור חברות תעופה אחרות אשר חכרו את מטוסיה.

## תולדות החברה
החברה נוסדה ב-17 בדצמבר 1999 והחלה לפעול ב-4 באפריל 2002. החברה הייתה בבעלות מלאה של החברה "ברייס טיולים", והיו לה כ-200 עובדים.

ב-13 בנובמבר 2008, בעקבות המשבר הכלכלי העולמי, הפסיקה החברה את פעילותה.

## צי המטוסים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות תעופה טורקיות
קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו
אדקיט (פטרולוגיה)

__ללא_תוכן_עניינים__
שמאל|ממוזער|200px|סגירת אוקיינוס-אוקיינוס
שמאל|ממוזער|200px|סגירת אוקיינוס-יבשה
שמאל|ממוזער|200px|סגירת יבשה-יבשה
**אדקיט** הוא מונח חדש יחסית בפטרולוגיה ואינו מגובש דיו, שבמקורו תוכנן להתייחס לקבוצה של סלעי יסוד פלוטוניים וגעשיים עתירי סיליקה שנוצרו בראשיתם באמצעות התכה ישירה של קרום בזלתי מופחת. אדקיטים בהגדרה זו מתאפיינים בהרכב כימי מסוים, בעיקר ביחסים גבוהים של Sr/Y וLa/Yb ותכולה נמוכה של Y וYb. במקור תוכנן המונח להתייחס גם לתוצר ישיר של התכה בקרום אוקייני צעיר. תוצאת ניסויים של התכה בלחץ גבוה על בזלות רטובות כמו גם מידע-שדה ומידע מינרלוגי תומכים באפשרות של התכת לוח. עם זאת, תוצאות של ניסויים מוכיחות כי קרוב לוודאי שנתך של לוח קדום לא ישרוד במהלך המעבר בשולי מעטפת פרידוטיטית, ולכן מרבית האדקיטים בקשתות מודרניות מכילים מאגמת-כלאיים או מאגמה שנוצרה בהתכת שולי מעטפת מטאסומטית במהלך התכת הלוח. בכל מקרה, התכת לוח מתרחשת לרוב באזור הפחתה, ולכן היא מהווה מקור חשוב למכלול המרכיבים המופחתים.

הבלבול הנוגע להיווצרות אדקיטים נובע מהתפתחות הגדרת אדקיט באופן משמעותי והכללת כמה סוגים של קשתות, שבאופן מסורתי נחשבו כנובעות מהמעטפת. בלבול נוסף נובע מכך שהמאפיינים הכימיים של נתך לוח – בשלב זה: הקריטריון היחיד להגדרה כאדקיט – משותפים לכמה סוגי סלעים לא-קשתיים המערבים גארנט או אמפיבול כפאזה שיורית במהלך התפתחותם. מחקרים מפורטים מראים כי סלעים אדקיטיים אלה לא היו יכולים להיווצר באמצעות התכת לוח. כחלופה מוצע כי הם נוצרו באמצעות גיבוש מפריט בלחץ מופחת של בזלות מכילות-אמפיבול בתאי מאגמה בהם התרחש חידוש מלאי של מאגמה, בגיבוש מפריט בלחץ גבוה או באמצעות אגירה של בזלות מותמרות בתחתית הקרום, וכן בהתכה של הקרום המאפי התחתון. מודלים חלופיים אלה עולים בקנה אחד עם תוצאות ניסויים מעבדתיים המוגבלים באמצעות תצפיות שדה מפורטות ומודלים של יסודות קורט, והנתמכים באמצעות מידע מדעיכת איזוטופים. בנוסף, מאחר שכמה מסלעים אלה אינם בהכרח מוגבלים לסביבת אזורי הפחתה, יש להם פוטנציאל נפח גדול יותר מאשר אדקיטים. לכן, סלעי יסוד עם יחסים גבוהים של Sr/Y וLa/Yb ותכולה נמוכה של Y וYb אינם יכולים להוות אינדיקציה להגדרת התכת לוח.

מחקר אחר מציין כי אדקיט נחשב למונח גאוכימי המתייחס לקבוצה של סלעים בינוניים עד פלסיים המצויים באופן בלעדי באזורי הפחתה. המחקר מתייחס לסלעים שנוצרו במהלך האוליגוקן-מיוקן ונחשפו בטיבט, וטוען כי הם נוצרו אמנם בגבול סגירה, אך לא באזור הפחתה אלא באזור אורוגני. תמיכה להשערה זו גורסת כי קיימת סבירות גבוהה להיווצרות נתכים אדקיטיים בבסיס הקרום המעובה באזור האורוגני.

## ראו גם
*גאולוגיה - מונחים
*מאגמה
*סלע יסוד

## הערות שוליים

*
קטגוריה:פטרולוגיה
קטגוריה:וולקנולוגיה
יאחונט

**П-800 Оникс** (כך ברוסית; באותיות לטיניות: **P-800 Oniks**), הידוע בישראל בשם שבו הוא קרוי לעיתים לצורכי ייצוא **יאחונט** (Яхонт, "אבן יקרה", "קורונדום"), הוא טיל שיוט על-קולי נגד ספינות שמיוצר על ידי חברת נ.פ.ו הנדסה (НПО машиностроения) הרוסית. ככל הידוע, ייצור הטיל החל בשנת 1983 ועד שנת 2001 הוא כבר היה מותאם לשיגור מהאוויר, מהיבשה ומהים על ידי ספינות וצוללות. הטיל קיבל את שם הקוד **SS-N-26** לפי קוד דיווח נאט"ו.

טיל היאחונט נועד ככל הנראה להחליף את טיל השיוט P-270 Moskit, אולם ייתכן שהוא נועד להחליף גם את הטיל נגד ספינות P-700 Granit. לפי מספר סברות, הוא שימש כבסיס לטיל ה-PJ-10 BrahMos, מיזם רוסי-הודי משותף לבניית טיל שיוט נגד ספינות.

בשנת 2010 דווח כי רוסיה תספק את טיל היאחונט לסוריה, בהתאם לעסקה שנחתמה בין שתי המדינות ב-2007. במסגרת העסקה סיפקה רוסיה לסוריה שתי מערכות בסטיון, עם 72 טילים.

על פי יוסי מלמן, בשנת 2012 סופקו טילי יאחונט גם לארגון חזבאללה, והם עלולים לשמש לפגיעה באסדות גז. כמו כן, איראן מפתחת טיל בעל יכולות הדומות לאלה של טיל היאחונט, על בסיס ידע טכנולוגי סיני.

## מאפיינים
טווח הטיל הוא מעבר לאופק והוא למעשה פועל בשיטת שגר ושכח. בעת שיגורו, ניתן להגדיר את מסלול הטיסה של הטיל - טיסה בגובה נמוך או טיסה בגובה בינוני. כמו כן, הטיל הוא על קולי בכל שלבי הטיסה, והוא ניתן לשיגור ממגוון רב של פלטפורמות מסוגים שונים, החל בספינות מלחמה, עבור בצוללות וכלה במשגרים יבשתיים מתנייעים.

לטיל יכולת התמודדות בפני מערכות נגדיות, בפני לוחמה אלקטרונית ותחת אש אויב.

## משתמשים
*
*
*
*
*
*

## קישורים חיצוניים

* 
* "ברק 8" נגד "יאחונט" מאתר Israel Defense
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טילים נגד ספינות
קטגוריה:טילים רוסיים וסובייטיים
קטגוריה:טילי שיוט
קטגוריה:חזבאללה: אמצעי לחימה
ניקי (חברת תעופה)

ממוזער|שמאל|Niki head office
**ניקי** (באנגלית: **Niki**) הייתה חברת תעופה זולה למחצה וחברת בת של אייר ברלין. בסיסה הראשי של החברה היה בנמל התעופה הבינלאומי וינה-שווכאט. החברה הפעילה טיסות שכר מווינה, זלצבורג ולינץ, ליעדים באירופה ובמצרים.

בעקבות פשיטת הרגל של אייר ברלין, נרכשה החברה על ידי לופטהנזה באוקטובר 2017. החברה הפסיקה את פעילותה בדצמבר 2017.

## תולדות החברה
החברה נוסדה בשנת 2003 על ידי נהג המרוצים בפורמולה 1 ניקי לאודה, לאחר שהוצא מן ההנהלה של חברת התעופה שהקים לאודה אייר (בשנת 2000), שרוב מניותה נמכרו לחברת התעופה האוסטרית אוסטריאן איירליינס. בשנת 2003 רכש ניקי לאודה את חברת התעופה ארו לויד אוסטריה. ב-28 בנובמבר באותה שנה החלה החברה לפעול.

ב-2004 הודיעו החברות ניקי ואייר ברלין על שיתוף פעולה ביניהן, שנקרא "הברית האירופאית הראשונה לטיסה במחיר נמוך". לברית הצטרפה חברת התעופה הרוסית S7 איירליינס. שלוש החברות היו צפויות להצטרף לברית חברות התעופה Oneworld עד תחילת 2012 אך הדבר לא יצא לפועל.

אייר ברלין החזיקה ב-49.9 אחוזים מהבעלות בחברה. החברה העסיקה כ-200 עובדים.

## יעדי החברה
החברה הפעילה טיסות לכ-33 יעדים באירופה והמזרח התיכון.

## צי המטוסים (07/2016)

## פעילות החברה בישראל
החברה הפעילה בעבר שלוש טיסות שבועיות בקו נמל התעופה הבינלאומי וינה-שווכאט לנמל התעופה בן-גוריון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה אוסטריות
קטגוריה:חברות לטיסות חסך
רובע המוזיאונים בווינה

ממוזער|שמאל|250px|מבט מלמעלה אל הרובע
**רובע המוזיאונים בווינה** (בגרמנית: **Museumsquartier MQ**) הוא אחד המרכזים הגדולים בעולם לאמנות ותרבות. הרובע מכיל מספר מוזיאונים חשובים לאמנות ומתקיימים בו מופעי תרבות ומגוון פעילויות חינוכיות. 
ישנה תחנת מטרו בקו הסגול (U2) של מטרו וינה, אשר סגורה זמנית לרגל שיפוצים.

## היסטוריה
הרובע נחנך ביוני 2001 והוא ממוקם במה שהיו פעם בנייני האורוות המלכותיות של ארמון הקיסר הסמוך הבנויים בסגנון אדריכלות הבארוק. לצידם הוקמו בניינים נוספים בעיצוב אדריכלי מודרני.

בין המוזיאונים השונים ברובע נכללים:
;המוזיאון לאמנות מודרנית (מומוק): המוזיאון הגדול ביותר לאמנות מודרנית במרכז אירופה. מכיל יצירות אמנות מתחילת המאה העשרים ועד ימינו, ביניהם יצירותיהם של פבלו פיקאסו, פול קלי, וסילי קנדינסקי ואחרים.

;מוזיאון לאופולד: מוזיאון אמנות חשוב המתרכז באמנים אוסטריים שפעלו במחצית הראשונה של המאה העשרים כמו אגון שילה, ואוסקר קוקושקה מהזרם האקספרסיוניסטי וצייר האר-נובו גוסטב קלימט.

;המוזיאון הלאומי לארכיטקטורה: נוסד ב-1993. מתמקד בארכיטקטורה ובעיצוב עירוני של המאות ה-20 וה-21 ומארגן טיולים אדריכליים בווינה.

;מוזיאון צוּם (Zoom Kindermuseum): מוזיאון לילדים המציג מבחר של פעילויות מעוררות חושים ואינטראקטיביות.

## קישורים חיצוניים

* 

ממוזער|שמאל|250px|רובע המוזיאונים
* סרט וידאו על רובע המוזיאונים (MQ) 
* אתר המוזיאון לאמנות מודרנית
* אתר מוזיאון לאופלד

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר מוזיאונים
קטגוריה:וינה: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:וינה: גאוגרפיה
קטגוריה:וינה: תרבות
קטגוריה:וינה: מוזיאונים
אייר סווידן

**אייר סווידן** (**אייר שוודיה**, באנגלית: **Air Sweden**) הייתה חברת תעופה שוודית, בסיסה היה בסטוקהולם והיא הפעילה טיסות שכר. החברה נוסדה בדצמבר 2009 במקום חברת נורדיק איירווייז, שפשטה את הרגל בינואר אותה שנה. בספטמבר 2011 הפסיקה החברה את כל פעילותה.

## צי המטוסים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות תעופה שוודיות
קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו
אנדריה

**אנדריה** (באיטלקית: **Andria**) היא עיר במחוז פוליה שבאיטליה. אנדריה ממוקמת על המורדות המזרחיים של מישור מורג' (Murge), ממש דרומית לברלטה, ליד הרכבת מבארי לפוגיה. העיר היא מרכז חקלאי באזור המפיק יין, שקדים וזיתים. מספר התושבים בעיר (נכון להערכה משנת 2018) הוא כ-100,000.

## היסטוריה
מעט מאוד ידוע על ההיסטוריה המוקדמת של העיר. ההיסטוריה המתועדת שלה החלה עם בואם של הנורמנים במאה ה-11, כאשר פייטרו הראשון, הרוזן הנורמני של טראני הסמוכה, הגדיל וביצר את הכפר הקטן לוֹקוּס אנדרה. העיר עברה לשושלת אנגווין (Angevin dynasty that ruled the Kingdom of Naples), לאוטו הרביעי (אוטו מבראונשווייג), ולמשפחות אורסיני, אקוואוויבה (Acquaviva) וקראפה (Carafa or Caraffa). בשנת 1046 מופיע אנדריה כעיר נורמנית. העיר הפכה לבירת דוכסות במאה ה-14. בשנת 1431 נמצאו בעיר שרידיו של הקדוש הנוצרי ריצ'רד מאנדריה ומאז הוא פטרון העיר. 

העיר הייתה אחד מהמקומות האהובים על פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה והוא בנה בסמוך אליה את קסטל דל מונטה ("מצודת ההר"). המבנה מצטיין בתכנון סימטרי ומדויק, והוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 1996.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:פוליה: ערים
וילם השני, רוזן הולנד

**וילם השני, רוזן הולנד** (בהולנדית: **Willem II van Holland**; 1228 - 28 בינואר 1256) היה רוזן הולנד משנת 1235 עד לשנת 1256, אנטי-מלך גרמניה משנת 1247 עד 1254 במקביל לפרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנים 1247-1250 ובמקביל לקונראד הרביעי, מלך גרמניה בשנים 1250-1254 ומלך גרמניה משנת 1254 עד מותו בשנת 1256.

## ביוגרפיה
ממוזער|פסל מוזהב של וילם השני בחצר הפרלמנט ההולנדי
וילם נולד בשנת 1228 לפלוריס הרביעי, רוזן הולנד ולמתילדה מבראבנט, רוזנת הולנד, בתם של היינריך הראשון, דוכס בראבנט, ומעט מאוד ידוע על ילדותו. בגיל 7 נהרג אביו בדו-קרב. לאחר מות אביו הושם וילם תחת השגחת דודיו עד הגיעו לבגרות, אז זכה לקבל את התואר רוזן הולנד. בשנת 1247 נשאב וילם לפוליטיקה של הקיסרות הרומית הקדושה. עם נידוי הקיסר על ידי האפיפיור פנו נסיכים גרמניים מתנגדי הכתר לווילם ובהסכמתו בחרו בו כמלך גרמניה במקביל וכנגד הקיסר ובנו קונרד הרביעי, מלך גרמניה. בשנת 1248 ניצלו וילם ותומכיו את הכאוס הפוליטי בגרמניה שנבע מהמאבק בין תומכי הקיסר המנודה ובין מתנגדיו בגרמניה וכבשו את העיר אאכן, שם הוכתר כמלך.

בשנת 1252 התחתן וילם עם אליזבת מבראונשווייג-לינבורג, בתו של אוטו הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג, במטרה להתקרב לנסיכים הגרמנים ולהרחיב את מעגל תומכיו המצומצם שמעולם לא חרג מגבולות חבל הריין. באותה שנה הוא נבחר לתואר "מלך הרומאים" תואר שמלכי גרמניה אימצו במטרה להדגיש את השלטון הנרחב שלהם גם אם היה הצהרתי יותר ממעשי.

מנישואיו עם אליזבת מברונסוויק-לונבורג, נולד בן, פלוריס החמישי, רוזן הולנד (1254 - 1296). בתקופת שלטונו פלוריס התמקד בקידום של הולנד כישות גאו-פוליטית: הוא עסק במודרניזציה של הממשל, מדיניות מועילה למסחר, ונקט בצעדים למען האינטרסים של איכריו על חשבון האצולה, והשבת קרקעות מהים. הוא נרצח על ידי מתנגדים פוליטיים והפך אותו לגיבור בהולנד. בתקופת שלטונו הראשונה ניהל פלוריס סדרת קרבות כנגד הצבאות והשליטים של פריזיה הן המטרה לבסס את שלטונו והן במטרה למצוא ולהביא לקבורה את גופת אביו.

וילם מעולם לא זנח את שאיפותיו בארצו ולחם מול רוזנות פלנדריה על שליטה בזיילנד - מחוז בדרום-מערב הולנד. החל משנת 1254 ניהל קרבות כנגד רוזנות פריזיה ובקרב שנערך בסמוך לעיירה הוגווד ביום 28 בינואר 1256 נפל עם סוסו לאגם קפוא. חיילים פריזיים שמצאו אותו הרגו אותו וקברו את גופתו מתחת לרצפת בית. גופתו הוצאה מקברה על ידי בנו ושייריו הועברו לקבורה בקתדרלת מידלבורך. השלטון בשטחים שהיו תחת שלטונו של וילם עבר רשמית לידי בנו פלוריס שהיה בן שנתיים במות אביו, הלכה למעשה השלטון היה בידי עוצרים המשמורת תחילה בידי פלוריס דה ווג מ-1256 עד 1258 ולאחר מכן אדלייד מהולנד מ-1258 עד 1263 המאבק על המשמורת הגיע לשיאו בקרב על ריימרסוואל ב-22 בינואר 1263, שם הביס הרוזן אוטו השני מגלדירס את אלידייד ונבחר לעוצר, תפקיד בו שימש עד שמלאו לפלוריס 12 שנים.

אליזבת מבראונשווייג-לינבורג המשיכה להתגורר בהולנד לאחר מות בעלה ב-1256 היא מתה ב-27 במאי 1266 ונקברה בכנסיית המנזר של מידלבורך. באותה שנה הוכרז בנה פלוריס החמישי כמבוגר דיו לשלוט ללא אפוטרופסות.

במקורות ספרותיים של המאה ה-13 וילם השני מוצג כגיבור בדומה לדמויות המופיעות בסיפורי אגדות אנגליות מימי הביניים על המלך ארתור. פסל מוזהב של ויליאם מוצב בחצר הפנימית של מכלול הבניינים הקרוי "**ביננהוף**" (Binnenhof) שבהאג מקום מושבו של הפרלמנט של הולנד.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלכי גרמניה
קטגוריה:ילידי 1228
קטגוריה:נפטרים ב-1256
אוניברסיטת נאפולי פדריקו השני

**אוניברסיטת נאפולי** ידועה גם בשם **אוניברסיטת פדריקו השני** על שם מייסדה פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (איטלקית: **Università degli Studi di Napoli Federico II**), היא אחת האוניברסיטאות הוותיקות ביותר שעדיין פעילות. האוניברסיטה נוסדה בנאפולי בשנת 1224 על ידי הקיסר מתוך מטרה ברורה להסיט את מרכז הכובד של החינוך הגבוה באיטליה מהצפון (בעיקר בולוניה ופדובה) העוין לקיסרות לדרום. הקיסר שכר את המורים ומשכורתם שולמה מקרנות קיסריות. על-מנת להבטיח את מעמד האוניברסיטה, לא הורשו הבוגרים והסגל לצאת מתחומי נאפולי. בוגרי האוניברסיטה התחייבו להישאר נאמנים לכתר ולהישאר פעילים באוניברסיטה לא פחות מ-16 חודשים לאחר סיום לימודיהם. לאחר מות הקיסר בשנת 1250 ידעה האוניברסיטה עליות ומורדות בהתאם לאקלים הפוליטי הסוער של איטליה ושינתה את משכנה מספר פעמים.

איחוד איטליה הביא גם להסדרת הלימודים הגבוהים והאחדת תוכנית ודרישות התוארים, כפי שנקבע בחוקים משנת 1877 ו-1859.

בעת החדשה שני שלבים עיקריים בתולדות האוניברסיטה. בשנת 1884, בעקבות מגפת כולרה שעשתה שמות באוכלוסיית העיר הוסבו מבני ציבור ישנים לשימוש האוניברסיטה. הבולט בהם הוא הבניין המרכזי השוכן ושולט על הנוף של רחוב **אומברטו הראשון**, שבנייתו הושלמה בשנת 1912 ובו שוכנים מוסדות סנאט האוניברסיטה וחלק מבית הספר למשפטים. האירוע השני הוא הפצצת האוניברסיטה במלחמת העולם השנייה במספר הזדמנויות, והיא אף הייתה לזירת קרבות בין פרטיזנים איטלקיים לבין כוחות צבא גרמניים במהלך שנת 1943. בקרבות אלו עלו באש חלק מבנייני האוניברסיטה. לאחר כיבוש איטליה שימשו חלק ממבני האוניברסיטה כמטה כוחות הכיבוש האמריקאים והבריטים, ונזקים נוספים נגרמו למבנים ולפעילות הסדירה של המוסד.

האוניברסיטה זכתה לפריחה מוחדשת בשנות השישים של המאה ה-20 - נוספו פקולטות חדשות ומבנים חדשים נבנו, בעיקר בפריפריה של נאפולי. הבולטים בהם הן הפקולטות לרפואה ולווטרינריה והפקולטה להנדסה. בשנת 2000 נבנה קמפוס גדול וחדש בשם **מונטה סנט'אנג'לו** (Complesso Universitario di Monte Sant'Angelo) ובו שוכנו הפקולטות למתמטיקה, פיזיקה, ביולוגיה וכלכלה. כיום פועלות באוניברסיטה 13 פקולטות המחולקות ל-82 מחלקות, ולומדים בה כ-100,000 תלמידים, מספר שנותר יציב מתחילת שנות השמונים של המאה ה-20. באוניברסיטה עובדים כ-3,000 אנשי סגל הוראה וכ-4,500 עובדים נוספים.

## ראו גם
* נאפולי
* ממלכת נאפולי
* אוניברסיטת בולוניה
* אוניברסיטת פדובה

## קישורים חיצוניים

* 

* 

נאפולי פדריקו השני
קטגוריה:נאפולי: מבנים
נאפולי פדריקו השני
קרן ספרא

**קרן ספרא (Edmond J. Safra Philanthropic Foundation)** תומכת במפעלי חינוך, דת, רפואה, תרבות, וסיוע הומניטארי ברחבי העולם. הקרן הוקמה על ידי אדמונד ספרא וקרויה על שמו. לאחר פטירתו של ספרא כיהנה אשתו לילי כיו"ר הקרן עד לפטירתה.

## פעילות
הקרן תומכת במוסדות חינוך, פקולטות ואוניברסטיאות. בדצמבר 2018 העניק הטכניון תואר דוקטור לשם כבוד ללילי ספרא בהוקרה על תמיכתה בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון.

הקרן תומכת בבנייה ושיפוץ של בתי כנסת במקומות שבהן מצויות קהילות יהודיות. בתי כנסת רבים ברחבי העולם נושאים את שמו של יוסף ספרא, אביו של אדמונד ספרא. רבים מבתי הכנסת הללו מצויים במרכזים יהודיים גדולים ברחבי העולם, וחלקם במקומות מרוחקים.

הקרן תומכת גם במיזמים חברתיים שונים. החל משנת 2023 הקרן פועלת למען חיזוק ושיפור סמינרים חרדים ספרדים לבנות, והשתתפה בהקמת 'התאגדות הסמינרים' הספרדיים.

## שיתוף פעולה עם ארגונים ועמותות
*קרן ספרא היא "השותף המרכזי" של קרן אייסף

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרנות נדבנות
קטגוריה:משפחת ספרא
קרולין בליס

**קרולין בליס** (באנגלית: **Caroline Bliss**; נולדה ב-12 ביולי 1961) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע אנגלייה.

## ביוגרפיה
קרולין בליס היא נכדתו של המלחין סר ארתור בליס. היא למדה בבית הספר לתיאטרון בריסטול אולד ויק. היא ידועה ביותר בשל גילום דמותה של מיס מניפני בסרטי ג'יימס בונד בהם כיכב טימותי דלטון. בהיותה בת 26 היא החליפה את לואיס מקסוול, (ששיחקה את התפקיד במשך 24 שנה) בסרטים 007 באזור המסוכן ורישיון להרוג, בו הופעתה הייתה קצרה יותר. סמנתה בונד ירשה אותה בתפקיד, החל מהסרט גולדן איי משנת 1995, לצידו של פירס ברוסנן. בליס היא השחקנית הצעירה ביותר ששיחקה את מיס מניפני.

## פילמוגרפיה
* Charles & Diana: A Royal Love Story (1982) (טלוויזיה)
* Killer Contract (1984) (טלוויזיה)
* Pope John Paul II (1984) (טלוויזיה)
* My Brother Jonathan (1985) (טלוויזיה)
* The Moneymen (1987) (טלוויזיה)
* 007 באזור המסוכן (1987) מיס מניפני
* רישיון להרוג (1989) מיס מניפני
* Braxton (1989) (טלוויזיה)
* The Paradise Club (1990) (טלוויזיה)
* Insektors (1994) (טלוויזיה)
* Ruth Rendell - A Case of Coincidence  (1996) (טלוויזיה)
* Blitzlicht, נודע גם כ-Inside Out בארצות הברית (1996)

## תיאטרון

* Blood Brothers
* Blue Remembered Hills
* Eve
* Fuente Ovejuna
* Good
* Particular Friendships
* Romeo and Juliet
* Rough Justice
* The Invisible Man
* The Night They Raided Minskys


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1961
מאלמה תעופה

**מלאמה תעופה** (בשוודית: **Malmö Aviation**) היא חברת תעופה שוודית, בסיסה במאלמה והיא מעסיקה כ-500 עובדים. החברה נוסדה בשנת 1981, ובשנת 1991 החלה להפעיל טיסות בינלאומיות.

החברה הפסיקה לפעול בשנת 2020.
## צי המטוסים

## קישורים חיצוניים

* 
 מדיה וקבצים בנושא מלאמה תעופה באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה שוודיות
אנג'י זפאטה

שמאל|ממוזער|250px|אנג'י זפאטה (בקדמת התמונה)
**אנג'י זפאטה** (באנגלית: **Angie Zapata**, 5 באוגוסט 1989 - 17 ביולי 2008) הייתה אישה אמריקאית שהוכתה למוות בעיר גרילי שבקולורדו, ארצות הברית, וזאת על רקע היותה טרנסג'נדרית. אלן אנדרדה הורשע ברצח ממדרגה ראשונה וביצוע פשע שנאה, שכן רצח את זפאטה לאחר שגילה כי היא טרנסקסואלית. פרשיית הרצח הייתה הראשונה במדינה אשר בה התקבלה הרשעה בביצוע פשע שנאה כנגד טרנסקסואלים. הפרשה עוררה הדים רבים בארצות הברית ופורסמה בהרחבה באמצעי התקשורת, בעיקר בשל גילה הצעיר של זפאטה, שהייתה בת 18 בעת הרצח. כמו כן נודעה הפרשייה בקרב הקהילה ההיספנית וסרט אודות המקרה שודר בערוץ "Univision", הגדול ביותר הפונה לקהילה זו בשם "סיפורה של אנג'י זפאטה".

## רקע
זפאטה נולדה כזכר בשם ג'סטין בריאן זפאטה ב-5 באוגוסט 1989, בברייטון שבקולורדו. היא אימצה לעצמה את השם "אנג'י" כאשר הייתה בת 16, אז החלה לנהל את חייה בתור אישה. היא הייתה בת 18 כאשר הכירה את אלן אנדרדה (אז בן 31), דרך רשת חברתית סלולרית. לפי אנדרדה, השניים נפגשו לראשונה ב-15 ביולי 2008 ובילו יחד במשך שלושה ימים, במהלכם קיימו יחסי מין. התובע מטעם המדינה ציין כי מאוחר יותר נודע לאנדרדה כי זפאטה היא טנסג'נדרית, ועקב כך הכה אותה למוות – ראשית באגרופים ולאחר מכן במטף לכיבוי אש, עד שמתה. בתצהיר המעצר, אמר אנדרדה שידע כי "הרג את זה" בטרם עזב את זירת הרצח במכוניתה של זפטאה עם כלי הרצח וראיות מפלילות נוספות. הוא נעצר בסמוך למקום מגוריו, נוהג במכוניתה של זפאטה.

## משפטו של אנדרדה
התביעה להכיר ברצח כפשע שנאה ולא כפשע רגיל הוגשה על ידי משפחתה של זפאטה. המשפט החל ב-6 באפריל 2009, ובמהלכו הושמעה לחבר המושבעים הקלטה של שיחה מבית הכלא, ובה התבטאות הומופובית של אנדרדה שאמר "דברים הומואיים חייבים למות". ב-22 באפריל 2009 הורשע אנדרדה ברצח ממדרגה ראשונה של זפאטה, ביצוע פשע שנאה, גנבת רכב חמורה וגנבת זהות. הוא נשלח למאסר עולם ללא אפשרות לשחרור מוקדם. כיוון שהיו לאנדרדה שש הרשעות קודמות, כינה אותו השופט "פושע סדרתי", והכפיל בארבע את עונשו ל-60 שנים נוספות.

## ראו גם

*גוון אראוחו
*ברנדון טינה

## קישורים חיצוניים

* אנג'י זפאטה , אתר לזכרה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:2008 בארצות הברית
קטגוריה:קורבנות של אלימות נגד להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:קורבנות רצח בארצות הברית
קטגוריה:טרנסג'נדריות אמריקאיות
קטגוריה:טרנסג'נדרים אמריקאים
קטגוריה:פשע בקולורדו
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1989
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1989
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2008
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
ברנרדו רוסלינו

**ברנרדו רוסלינו** (באיטלקית: **Bernardo Rossellino**) בשמו המקורי **ברנרדו די מתאו דל בורה** (באיטלקית: **Bernardo di Matteo del Borra Gamberelli**; 1409, סטינינו טוסקנה – 23 בספטמבר 1464, פירנצה) היה פסל ואדריכל איטלקי מהדור השני של אמני הרנסאנס.

## ביוגרפיה
רוסלינו נולד בעיירה סטיניאנו שבקרבת פירנצה, למשפחה של חוואים ובעלי מחצבות. ב-1420 הגיע לפירנצה לבית מלאכה של אחד הפסלים בעיר. משערים שזה היה נאני דה ברטולו (Nanni di Bartolo) שכונה איל רוסו (=הג'ינג'י) ומכאן קיבל את כינוי רוסלינו (=הג'ינג'י הקטן). אחיו היה האמן אנטוניו רוסלינו. רוסלינו הושפע מגדולי אמני פירנצה של אותה תקופה: ברונלסקי, דונטלו, גיברטי ומזאצ'ו. דזידריו דה סטיניאנו הוכשר ככל הנראה בבית מלאכתו של רוסלינו.

פרסומו כארכיטקט החל בעקבות עבודות שביצע ברומא עבור האפיפיור ניקולאוס החמישי, בהם תוכנית לבניה מחדש של בזיליקת פטרוס הקדוש, תוכנית שלא בוצעה בעקבות מותו של ניקולאוס החמישי. 

מקומו של רוסלינו בהיסטוריה של הארכיטקטורה נקבע בזכות הפרויקט של הבנייה מחדש של העיירה פיינצה עבור האפיפיור פיוס השני, בשנים מ-1459 עד 1464. רוסלינו יישם במבנה זה לראשונה את העקרונות הרנסאנסיים של תכנון הערים ההומניסטי, שבהמשך אומצו בערים נוספות באיטליה. אחד המבנים הראשונים שתכנן הוא מעון הקיט של האפיפיור המזמין, פאלאצו פיקולומיני, אותו החל לתכנן ב-1459.  

ביוגרפיה של רוסלינו נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.  

יצירות חשובות נוספות משלו:
* מצבת הקבר של לאונרדו ברוני בבזיליקת סנטה קרוצ'ה בפירנצה.
* ארמון רוצ'לאי (Palazo Rucellai) בפירנצה. ביחס למבנה זה קיימים חילוקי דעות בין החוקרים, יש המייחסים אותו ללאון בטיסטה אלברטי.

## גלריה

Bernardo (e forse Antonio) Rossellino, monumento funebre di Leonardo Bruni, 1450, 02.jpg|מצבת הקבר של לאונרדו ברוני בבזיליקת סנטה קרוצ'ה בפירנצה
Tomba del cardinale di Portogallo-Antonio e Bernardo Rossellino.jpg|מצבת קבר הקרדינל של פורטוגל בבזיליקה של סן מיניאטו אל מונטה בפירנצה מאת האחים הפסלים אנטוניו רוסלינו וברנרדו רוסלינו
Chiostro del Rossellino of the Basilica of Santa Croce (Florence).jpg|קלויסטר רוסלינו בבזיליקת סנטה קרוצ'ה בעיצוב פיליפו ברונלסקי ובמעורבות רוסלינו


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר
קטגוריה:אדריכלים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1409
קטגוריה:נפטרים ב-1464
אנדרטת ההומואים והלסביות (סידני)

**אנדרטת ההומואים והלסביות** (באנגלית: **Gay and Lesbian Memorial**) היא אנדרטה שהוקמה על ידי פעילים חברתיים בדרלינגהרסט שבסידני, אוסטרליה. האנדרטה הוקמה לזכרם של הומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים שנרדפו ונרצחו במהלך מלחמת העולם השנייה עקב נטייה מינית או זהות מגדרית. האנדרטה היא בצורת משולש ורוד, ששימש בגרמניה הנאצית לסימונם של הומוסקסואלים, שנכלאו במחנות הריכוז בהתאם להוראותיו של סעיף 175 לחוק העונשין הגרמני, הסעיף שאסר על יחסים אינטימיים בין גברים.

מיקום האנדרטה נבחר לאחר התייעצות עם מועצת דרום סידני, שהתקיימה אחרי שהפעילים אספו את הכסף הדרוש להקמה. דרלינגהרסט נחשבת למרכז אוכלוסיית הלהט"ב של סידני. המקום בו הוצבה האנדרטה, גרינפארק, נמצא בסמוך למוזיאון היהודי של סידני ובכך נשמר הקשר ההיסטורי.

חנוכת האנדרטה נערכה ב-27 בפברואר 2001. הטקס הועבר על ידי המרכז הגאה של סידני ונאמו בו בין היתר ראש מועצת דרום סידני, יו"ר הפרויקט, וניצולת השואה קיטי פישר.

## ראו גם

* הומוסקסואלים בגרמניה הנאצית
* אנדרטה לזכר ההומואים והלסביות שנרדפו בשואה (תל אביב)
* אנדרטת ההנצחה להומוסקסואלים שנרדפו על ידי הנאצים (ברלין)
* הומומונומנט

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סידני: מבנים
קטגוריה:אוסטרליה: אנדרטאות
קטגוריה:אנדרטאות לזכר נפגעי רדיפת הלהט"ב בגרמניה הנאצית
פארק המשולש הוורוד

**פארק המשולש הוורוד** (באנגלית: **Pink Triangle Park**) הוא פארק קטן בצורת משולש הממוקם ברובע הקסטרו בסן פרנסיסקו, קליפורניה שנוצר למטרת זיכרון של הומוסקסואלים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב), אשר הופלו לרעה בגלל נטייתם המינית וזהותם המגדרית. האנדרטה נפתחה ב־23 ביוני 2003 וזוהי האנדרטה הראשונה באמריקה לזכר עשרות אלפי הלהט"ב אשר נרצחו במחנות ההשמדה הנאצים במלחמת העולם השנייה.

## רקע
250px|ממוזער|שמאל|איור של מבנה הפארק
הפארק ממוקם ברחוב 17 ברובע הקסטרו שבסן פרנסיסקו, הידוע כרובע הומוסקסואלים. יוצרי המיזם הם האמנים רוברט ברוס וסוזן מרטין, חברי אגודת קידום עמק אאוריקה, קבוצה שכונתית הטוענת שהפארק הוא . בניית הפארק החלה ב-10 בדצמבר 2001 באופן סמלי לזכר ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם במטרה להדגיש את הזכות לזכויות האדם ללא קשר לנטייה מינית או זהות מגדרית. בטקס הפתיחה לפארק נכח ראש עיריית סן פרנסיסקו וילי בראון. הפארק מורכב מ-15 עמודי גרניט משולשים, שכל אחד מהם מייצג 1,000 מאנשי הלהט"ב אשר נפלו קורבן במהלך מלחמת העולם השנייה במחנות הריכוז של גרמניה הנאצית. על כל עמוד ישנו משולש ורוד.

העמודים נושאים משולש הוורוד משום שהנאצים אילצו הומוסקסואלים לענוד משולש ורוד על בגדיהם שישמש לאמצעי זיהוי ועל מנת לבייש אותם. לסביות, בדומה לזונות ונשים אשר סירבו ללדת ילדים, הוכרחו לענוד משולש שחור.

שלט ההנצחה בכניסה לפארק מזכיר שלאחר נפילת המשטר הנאצי, הומוסקסואלים נשלחו חזרה לכלא ועד שנת 2002 השלטון לא הכיר בהם כקורבנות הרייך השלישי.

בלילו של ה-10 בינואר 2008 הושחת הפארק בידי נאו נאצים שציירו גרפיטי של צלבי קרס על גבי עמודי הגרניט ושלט ההנצחה שבכניסה לפארק.

## ראו גם

* הומוסקסואלים בגרמניה הנאצית
* אנדרטת ההנצחה להומוסקסואלים שנרדפו על ידי הנאצים (ברלין)
* אנדרטה לזכר ההומואים והלסביות שנרדפו בשואה (תל אביב)
* אנדרטת ההומואים והלסביות (סידני)
* הומומונומנט

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סן פרנסיסקו: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: גנים ופארקים עירוניים
קטגוריה:סן פרנסיסקו: פארקים
קטגוריה:הקסטרו
קטגוריה:אנדרטאות לזכר נפגעי רדיפת הלהט"ב בגרמניה הנאצית
שרה ריינרטסן

**שרה ריינרטסן** (באנגלית: **Sarah Reinertsen**; נולדה ב-22 במאי 1975) היא אתלטית אמריקאית פאראלימפית.

## ביוגרפיה
ריינרטסן היא ילידת הנטינגטון, ניו יורק ובוגרת בית ספר התיכון הנטינגטון. היא נולדה עם ליקוי בצמיחת עצם שלבסוף הביאה להפיכתה לגידמת מעל הברך בהיותה בת שבע.
אחרי שכרתו את רגלה, היא החלה לרוץ ושברה את שיא העולם ל-100 מטר לנשים קטועות מעל הברך כשהייתה בת 13. 

היא הייתה האישה קטועת הרגל הראשונה שהתחרתה באליפות העולם בטריאתלון איש הברזל בקונה, הוואי.
במירוץ של שנת 2004, נפסלה מכיוון שלא עלה בידה לעמוד בזמן של קטע האופניים, תוך שהיא פיגרה ב-15 דקות. היא שבה ב-2005 והשלימה את התחרות בלמעלה מ-15 שעות.
פרט למרתון וטריאתלון, ריינרטסן גם מתחרה במרוצי אופניים. 

ב-2006 היא השתמשה ב-Total Knee 2000 Ossur וב-Talux Foot כשהיא התחרתה עם בן זוגה לשעבר Peter Harsch ב-The Amazing Race 10. הם סיימו את המירוץ במקום השביעי.

מאז 1991 היא השיגה מספר שיאי אתלטיקה:
* העמידה שיאי עולם חדשים בריצות למרחקים של 100 מטר, 200 מטר, 400 מטר בקטגוריה שלה (T42).
* הייתה החברה הצעירה ביותר במשלחת הפראלימפית של ארצות הברית ב-1992 שטסה לברצלונה.
* ניצחה בשבעה מרתונים (ניו יורק 1997, 1998; לוס אנג'לס 1998, 1999; מילניום ניו זילנד 2000; לונדון 2002; בוסטון 2004).
* מחזיקה בשיא העולם בחצי מרתון (2:12)  ובמרתון (5:27)  לנשים קטועות מעל הברך.

היא הופיעה על גבי השער של המגזין Runner's World והוכתרה כאחת משמונה "גיבורות הריצה".
היא הופיעה גם בתמונת השער של המגזין Triathlete ושל מגזין Max Sports & Fitness. היא השתתפה במסע הפרסום ל-Lincoln MKZ ב-2007. באוקטובר 2009 היא צולמה בעירום חלקי לגיליון הגוף של מגזין ESPN the Magazine.

היא הייתה מתאמת השיווק של Ossur והדוברת של "התאחדות האתלטים המאותגרים" (Challenged Athletes Foundation).
כיום היא מתגוררת ומתאמנת במחוז אורנג', קליפורניה. היא גם עובדת כנואמת מוטיבציה.

## קישורים חיצוניים

* 
* צעד קדימה תותבים, מעצב ובונה של התותבים של שרה ריינרטסן

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:רצות מרתון אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס ESPY: הספורטאית הנכה של השנה
קטגוריה:טריאתלטיות אמריקאיות
קטגוריה:אתלטיות נכות אמריקאיות
קטגוריה:אתלטיות במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:מתחרי המירוץ למיליון
קטגוריה:מדינת ניו יורק: אתלטים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
אברהם אוסטשגה

שמאל|ממוזער|180px|חתימתו של אוסטשגה, חרותה על מצבה מעשה ידיו
**אברהם אוֹסְטְשֶגָה** (או אוֹסְצֶ'גָה; בכתיב יידי: **אָסטזשעגאַ**; בפולנית: **Abraham Ostrzega**; 1889–1942) היה פסל יהודי-פולני מפורסם בפולין שבין מלחמות העולם, שנודע בפיסולי המצבות שיצר.

## קורות חיים
אוסטשגה נולד בכפר אוֹקוּנְיֶיב, כ-20 ק"מ ממזרח לוורשה, ב-1889. רכש את הכשרתו בפיסול בסדנאותיהם של הנריק קונא (Kuna) ואדווארד ויטיג (Wittig). בתקופה שבין מלחמות העולם היה אוסטשגה ממובילי התרבות היהודית בפולין; בין היתר היה אחד ממייסדי "האגודה היהודית לאמנות יפה" (יידישער געזעלשאפט צו פארשפרייטן קונסט; Żydowskie Towarzystwo Krzewienia Sztuk Pięknych) ב-1923. ברחוב מילנה 9 שבוורשה פעל הסטודיו שלו ושל הצייר-תפאורן ולדיסלב ויינטרוב, שבו היו מכינים מצבות אמנותיות.

בעת הכיבוש הנאצי, אז חי אוסטשגה בגטו ורשה, הסבו הוא וויינטרוב את הסדנה שלהם למפעל לייצור אבני השחזה, להשחזת סכינים, ואמנים רבים הועסקו בו.

באוגוסט 1942 נשלח אוסטשגה לטרבלינקה, שם נספה.

מרבית יצירותיו של אוסטשגה אבדו במהלך הכיבוש הנאצי; כיום נותרו בעיקר המצבות המפוסלות שבבית העלמין היהודי בוורשה. הידועה שבהן היא "מאוזוליאום שלושת הסופרים" (מכונה גם "אוהל פרץ" – המונומנט שמעל קברם של י"ל פרץ, יעקב דינזון וש. אנ-סקי); וכן המצבה על קברו של זיגמונט ביחובסקי; קברה של פרנצ'ישקה אייגר; קברו של אדולף פרץ; קברו של יוסף איזביצקי; קברו של הירש דוד נומברג וכן זה של אורי ניסן גנסין.

באוניברסיטה העברית בירושלים בספרייה הלאומית מצויות שתי פרוטומות מעשי ידיו: האחת בדמות הרמב"ם, שנשלחה על ידי בוריס סטבסקי (שעמד בראש שוחרי האוניברסיטה בפולין) כמתנה לאוניברסיטה עם הנחת אבן הפינה ב-1925 (מוצגת בבניין הפקולטה למשפטים), והשנייה בדמותו של סטבסקי.

## גלריה

Mauzoleum Trzech Pisarzy 4.JPG|"מאוזוליאום שלושת הסופרים" (או "אוהל פרץ") בבית העלמין היהודי בוורשה, שיצר אוסטשגה ב-1924
POL JCP grob rozalia zweigerhaft.jpg|מצבה על קברה של רוזליה צווייגנהפט
Ostrzega's Protome of Maimonides, close look.jpg|פרוטומה של הרמב"ם מעשה ידי אוסטשגה, המוצגת בבניין הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים


## קישורים חיצוניים

*  
*  
* יאָנאס טורקאָוו, 'וול. וויינטרויב און א. אָסטזשעגאַ', בספרו **פארלאָשענע שטערן**, כרך ב, בואנוס איירס: צענטראל-פארבאנד פון פוילישע יידן אין ארגענטינע ('דאס פוילישע יידנטום', 96), תשי"ד 1953, עמ' 100–107, באתר ארגון הספריות היהודיות באירופה (Rachel) 
* מארק טורקאָוו, "סקולפּטאָר אברהם אָסטשעגאַ – דער שעפער פון "אוהל-פּרץ"", בתוך: י. צודיקער (רעדאקטאר), **פנקס סטאָק: ביי ווענגראָוו**, בואנוס איירס: ארגון יוצאי סטוק בישראל, תשל"ד 1974, עמ' 313–316  (, תמונה 317 ואילך)
* 
* פיוטר שוברט (האקדמיה לאמנות יפה בוורשה), אברהם אוסטשגה, באתר "culture.pl" 
* 
* ,  (על "אוהל פרץ" ואוסטשגה)

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים יהודים פולנים
קטגוריה:פסלים יהודים פולנים
קטגוריה:אסירים בגטו ורשה
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה טרבלינקה
קטגוריה:פסלים שנספו בשואה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1942
טבי (עיר)

**טֵבִּי** (בשוודית: **Täby**) היא עיר במחוז סטוקהולם, שוודיה, השוכנת 16 קילומטרים מצפון לבירה סטוקהולם.

## גאוגרפיה
טבי מוכרת בזכות מסלול מרוצי הסוסים שבה, שנחנך ב-1960 כשהוא מחליף את המסלול הוותיק שהיה בסולנה. כפרוור של סטוקהולם, מצטיינת טבי בבנייה-למגורים צפופה וגבוהה יחסית בעיקר בחלקה המרכזי, כשאחד המבנים הדומיננטיים הוא בית-הדירות "סטורסטוגן" ("הבקתה הגדולה") שבשכונת טיבְּלֵה, שבנוי בחצי-סהר ובו 16 קומות שבהן 704 דירות. בנייתו הסתיימה ב-1970, והוא מבתי-הדירות הגדולים בשוודיה. המרכז המסחרי "טבי סֵנְטרוּם" שבחזיתו של הבניין, הוא מהקניונים הגדולים בשוודיה.

בשוודיה אין חפיפה בין שטח העיריות לשטח היישובים בפועל, וכך היישוב טבי, ששטחו 25.82 קמ"ר, מתחלק למעשה בין שלוש עיריות (קומינים) סמוכות, כשהנתח הגדול הוא עיריית טבי, נתח קטן יותר שייך לעיריית דנדריד וחלק קטנטן תחת עיריית סולנטונה. ב-2005 גרו בטבי כ-58,600 נפש ואילו בשטח המוניציפלי של עיריית טבי, שמקיף אוכלוסייה סמוכה, מתגוררים 63,335 תושבים נכון ל-2010.

הקהילה הכנסייתית של טבי היא הגדולה ביותר בשוודיה, ומונה קרוב ל-47,000 חברים.

בקרקע שעליה נבנתה טבי נמצאו ממצאים מתקופת הברונזה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שוודיה: ערים
קטגוריה:סטוקהולם