open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גולן רייז

**גולן רייז** (נולד ב-2 בנובמבר 1977) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע ישראלי.

## קריירה
גולן רייז נולד וגדל בקיבוץ הדתי עין צורים. הוא בוגר תואר ראשון במדעי ההתנהגות ותקשורת במכללה למינהל ובוגר מעלה - בית הספר לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים.

בסיום לימודיו יצר שני סרטים זוכי פרסים: "חסימות" (עלילתי, 22 דקות) שזכה בפרס הראשון לסרט הקצר בפסטיבל ירושלים, ו"פרלמנט ארוחת הבוקר" (דוקומנטרי, 40 דקות) שזכה בפרס השני בפסטיבל דוקאביב. לאחר סיום לימודיו יצר את הסרט הקצר "על חבל דק" (עלילתי, 8 דקות) שהשתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, ושנתיים לאחר מכן יצר את "בדרכו שלו" (דוקמנטרי, 40 דקות) על אליסף פרץ, בנה של מרים פרץ. הסרט שודר בערוץ 10.

בשנת 2017 יצר את הסרט: "המחברות של אליש" (דוקומנטרי, 75 דקות) שהשתתף בתחרות הרשמית של פסטיבל דוקאביב. עורכת הסרט שרון יעיש זכתה בפרס העריכה.

בשנת 2021 יצא הסרט הדוקומנטרי "עיניים של אבא", שיצר וביים רייז יחד עם שרון יעיש, בעקבות התמודדותו עם מחלת הסרטן של בנו. בשנת 2022 שיתף פעולה שוב עם שרון יעיש ביצירת המחזמר הדוקומנטרי "לוס אנג'לס דרום", שעלילתו מתרחשת בקריית מלאכי.. בשנת 2023 יצר יחד עם יעיש את הסדרה "שיחה נכנסת" החושפת לראשונה את הדרמות המתרחשות במוקדי ער"ן (עזרה ראשונה נפשית). הסדרה הוצגה לראשונה בפסטיבל דוקאביב 2022 ועלתה לשידור בחודש ספטמבר בערוץ יס דוקו. באותה שנה יצר יחד עם יעיש את הסרט "ג'אדו – שואה במדבר" המציג את מחנה הריכוז ג'אדו שבלוב תוך שימוש בשפה אומנותית ייחודית ושילוב של קטעי ארכיון נדירים. הסרט זכה להכרה ראשונה כאשר השתתף התחרות הרשמית של פסטיבל ירושלים.

### חיים אישיים
נשוי לרעות רייז ואב לחמישה ילדים. מתגורר בקיבוץ עין צורים.

## פרסים
המחברות של אליש
* פרס העריכה פסטיבל דוקאביב 2017.
* פרס היוצר המבטיח פסטיבל Black Movie,שווייץ.
* השתתף בפסטיבל DOK NYC בניו יורק.
חסימות
* פרס ראשון הסרט הקצר פסטיבל ירושלים
* פרס ראשון פסטיבל סנטה ברברה, ארצות הברית
פרלמנט ארוחת הבוקר
* פרס שני פסטיבל דוקאביב 2010

## פילמוגרפיה
* 2010 – פרלמנט ארוחת הבוקר
* 2012 – חסימות
* 2013 – פרויקט סרטוני פרשת שבוע בשיתוף ynet
* 2014 – על חבל דק (עלילתי)
* 2015 – בדרכו שלו (דוקומנטרי)
* 2017 – המחברות של אליש (דוקומנטרי)
* 2021 – עיניים של אבא (דוקומנטרי)
* 2022 – לוס אנג'לס דרום (מחזמר דוקומנטרי)
* 2023 - שיחה נכנסת (סדרה דוקומנטרית בת 8 פרקים)
* 2023 - ג'אדו – שואה במדבר (דוקומנטרי)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* גולן רייז באתר בית הספר לקולנוע מעלה
* 
* ביקורת באתר סריטה על הסרט המחברות של אליש
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:בוגרי מעלה - בית הספר לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:עין צורים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
פנדורה (זמרת)

**קארין אנלי קתרינה פנדורה מגנסון** (בשוודית: **Karin Anneli Catarina Pandora Magnusson**; נולדה ב-20 ביוני 1970), ידועה בשם הבמה שלה **פנדורה**, היא זמרת-יוצרת יורודאנס שוודית. פנדורה פופולרית ב, באסיה ובאוסטרליה.

## קורות חייה
פנדורה נולדה וגדלה בעיר וסטרוס, בפרוורי סטוקהולם. מגיל צעיר, פנדורה למדה פיתוח קול ונגינה בגיטרה. בגיל 16, פנדורה החלה להופיע במספר אירועים בשוודיה, הצטרפה למספר להקות נוער והוציאה גרסאות כיסוי לכמה שירי רוק. בגיל 18, פנדורה החלה ללמוד במכללת המוזיקה "קרלפורססקה", שם עבדה עם מספר אמנים שוודים דוגמת מרטין אנקליוס והנריק אנדסן.

## קריירה
בשנת 1993, פנדורה עברה לבירה סטוקהולם, וחתמה חוזה הקלטות עם חברת התקליטים "וירג'ין רקורדס". באוקטובר 1993, פנדורה הוציאה את סינגל בכורתה "Trust Me". השיר הפך לשיר הנמכר ביותר בשוודיה באותה השנה והוסמך לסינגל זהב. חודש לאחר צאת השיר, פנדורה הוציאה את אלבום הבכורה שלה, *[[One of a Kind]]*. האלבום הוסמך לזהב בשוודיה ובפינלנד. בדצמבר הוציאה את הסינגל "Come On And Do It" אשר הגיע לחמישייה הראשונה במצעדי המוזיקה במדינות הנורדיות.

בפברואר 1995, פנדורה הוציאה את אלבומה השני *Tell the World*. השיר מכר כ-100,000 עותקים בפינלנד ובשוודיה, וכ-1,000,000 עותקים באסיה. בשנת 1996, פנדורה חתמה חוזה הקלטות עם חברת התקליטים "יוניברסל מיוזיק גרופ". בדצמבר באותה השנה, יצא אלבומה השלישי *[[Changes (אלבום של פנדורה)|Changes]]*. בקיץ 1997, פנדורה ערכה את סיבוב ההופעות הראשון שלה. היא הופיעה במספר ערים בסקנדינביה וביפן. בדצמבר באותה השנה, פנדורה הוציאה לאור את אלבומה השלישי, *This Could Be Heaven*. האלבום הוסמך לפלטינה ביפן תוך שישה שבועות. בשנת 1998, פנדורה הוציאה את השיר "Spirit to Win", שהיה לשיר הנושא של אולימפיאדת החורף לשנת 1998. בשנת 1999, פנדורה הוציאה שני אלבומי אולפן חדשים, *Breathe* ו-*No Regrets*. בשנת 2003, פנדורה התמודדה בקדם השוודי לאירוויזיון 2003, עם השיר "You". פנדורה הגיעה למקום האחרון ולא הצליחה להעפיל לגמר. מאוחר יותר באותה השנה, פנדורה הוציאה את אלבומה התשיעי, *9 Lives*. בשנת 2004, פנדורה השתתפה שוב בקדם השוודי לאירוויזיון 2004, עם השיר "Runaway". פנדורה לא הצליחה להעפיל לגמר.

ב-28 במרץ 2007, פנדורה האשימה את הלהקה "סקוץ'", שייצגה את הממלכה המאוחדת באירוויזיון 2007. פנדורה טענה הלהקה העתיקה את לחן השיר מהשיר שלה, "No Regrets". פנדורה אף תכננה להגיש תלונה רשמית לאיגוד השידור האירופי. מנגד, רשות השידור הבריטית (BBC) טענה כי הלהקה לא הכירה כלל את פנדורה ואת שיריה. בנובמבר 2007, פנדורה הוציאה את האלבום *Celebration*, שהגיע למקום ה-38 במצעד האלבומים השוודי. אלבום נוסף של פנדורה יצא בנובמבר 2011.

באביב 2020, פנדורה השתתפה בגרסה הפינית של תוכנית הטלוויזיה "הזמר במסכה" בדמות הטווס. ב-20 בפברואר 2021, פנדורה והאחים טפלון השתתפו בקדם הפיני לאירוויזיון 2021 עם השיר "I Love You". השיר זכה במקום השני עם 180 נקודות.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות פופ שוודיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות שוודיות
קטגוריה:גיטריסטיות
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2003
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2004
קטגוריה:אמנים הידועים בשם במה
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1970
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1970
אימרה באלינט (עיתונאי)

**אימרה בלינט**, (במקור **אוסטררייכר**, בהונגרית: **Bálint Imre**; בודפשט, 21 ביוני 1896 – בודפשט, 19 בדצמבר 1953) היה סופר, עיתונאי יהודי-הונגרי. דודו לאיוש באלינט היה עיתונאי ועורך עיתון ניצול השואה.

## קורות חיים
אימרה באלינט נולד במשפחה היהודית כבנם של מארטון ליפוט באלינט ושל גיזלה קוהן (הגרסה ההונגרית גרמנית לכהן). משנת 1921 הוא עבד עבור היומון וילאג (Világ) ואחר כך עבור "העיתון ההונגרי" (Magyar Hirlap). בשנת 1923 ייסד את היומון "אשטי קוריר" (פירושו:שליח הערב) (Esti Kurír) והיה כותב המאמרים הפוליטיים שלו ועמד בראש המדור "הגהות". בשנת 1944 גורש הן בשל יהדותו והן כאסיר פוליטי למחנה הריכוז מאוטהאוזן, ממנו שב לביתו רק בתום מלחמת העולם השנייה במאי 1945. משנת 1947 עבד כעורך האחראי של וילאג. הוא לקח חלק בעבודת המילון ההונגרי-אנגלי שפורסם בשנת 1953, ואחר כך מינואר 1953 ועד מותו היה עובד ב"מילון הפרשנות".

בת זוגו הראשונה הייתה ארז'ט שומודי, איתה התחתן ב-1 באוגוסט 1925 בטרזווארוש, בודפשט, אך התגרש ממנה ארבע שנים לאחר מכן. אשתו השנייה הייתה סבינה שְטֶרֶר, אותה נישא בשנת 1940 בבודפשט.

## עבודותיו
* נמות עד הבוקר (רומן, בודפשט, 1930)
* סקלרים (רומן, בודפשט, 1936)
* אינפנטריסט שימון (רומן, בודפשט, 1937)

## לקריאה נוספת
* פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים 1990–2002
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967 
* לקסיקון ספרותי הונגרי. עורך ראשי מרצל בנדק. 1963–1965

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:סופרים אסורים (הונגריה, 1944)
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1896
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1953
אימרה באלינט (כלכלן)

**אימרה באלינט** במקור **בלייר** עד 1892, (בהונגרית: **Bálint Imre**; בודפשט, 20 בפברואר 1873 – בודפשט, 24 ביוני 1943) היה כלכלן, סופר, עיתונאי הונגרי יהודי מומר. אחיהם של רז'ה באלינט, נוירולוג, ושל זולטאן באלינט, אדריכל.

## ביוגרפיה
אימרה באלינט נולד במשפחה יהודית כבנם של סוחר התבואה יוז'ף בלייר ושל יוליה פוליצר (1844–1921), אך מאוחר יותר התנצר ואימץ את הדת הרומית-קתולית. בסיום לימודיו החל את הקריירה שלו כעיתונאי ועמד בראש מדור הכלכלה ב"עיתון של בודפשט" (Budapesti Hírlap). הוא ביצע עבודות משמעותיות בתחום הספרות הכלכלית. בשנת 1896, מטעם התאחדות החקלאים ההונגרית, ערך את כתב העת הרשמי של ההתאחדות. כאשר משרד המסחר הקים תפקידי נספחים מסחריים בשנת 1900, הוא מונה בקונסטנטינופול. לאחר חזרתו לבודפשט הפך לסגן מנהל המוזיאון המסחרי ההונגרי המלכותי ומשנת 1911 הפך ראש האגף של משרד המסחר.

## חייו הפרטיים
אשתו הייתה הברונית פרנצישקה קירשנר, איתה התחתן ב-11 בדצמבר 1904 בברנו. בנו היה יאנוש באלינט.

## עבודותיו העיקריות
* הערות להצעת החוק לביטוח (1895)
* מכירות פומביות וירידים (1895)
* ברית המכס והסחר שלנו עם אוסטריה (1896)
* מטבע זר, ובי-מטאליזם (1896)
* חידוש חוזי הסחר שלנו (1898)
* העבר והעתיד של המדיניות הכלכלית שלנו (1898)
* אודות שטרי החוב שלנו (1899)
* ייצוא לטורקיה (1905)
* תמונות מזרחיות (1908)
* אריזת מוצרי היצוא (1910)

## הוקרה
* צלב קצין מסדר פרנץ יוזף
* צלב קוטמור של Corona d'Italia
* מסדר Medjidie דרגה 2 עם כוכב

## לקריאה נוספת
* לקסיקון יהודי-הונגרי. 1929. אימרה באלינט (כלכלן)
* הלקסיקון הגדול של רוואי. בודפשט, 1911.
## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:כלכלנים יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים מומרים הונגרים
קטגוריה:יהודים שהתנצרו
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1873
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1943
AliOS

**AliOS** (נקראה בעבר, **YunOS** וגם **Aliyun OS**) היא מערכת הפעלה המבוססת על ליבת לינוקס, שפותחה על-ידי "קבוצת עליבאבא" הסינית, ומיועדת לשימוש במכוניות אוטונומיות ובמכשירי האינטרנט של הדברים.

ההפצה היא תוכנה קניינית אך בעלת גרסת קוד פתוח שנקרא AliOS Things.

## היסטוריה
ההפצה שוחררה לראשונה בתאריך 28 ביולי 2011, תחת השם **YunOS** ופותחה במטרה להיות מערכת הפעלה הראשית במכשירים הסלולריים המיוצרים על ידי קבוצת עליבאבא הסינית.

בשנת 2011, YunOS הייתה למערכת ההפעלה הראשית במכשיר הסלולר K-Touch W700.

בחודש מאי 2012, הודיעה קבוצת עליבאבא שנמכרו כמיליון טלפונים חכמים המריצים את מערכת ההפעלה שלה.

בחודש דצמבר 2015, שחררה החברה את הגרסה האחרונה של מערכת ההפעלה YunOS 5, שהתבססה על אנדרואיד 6.0.

בחודש אוקטובר 2017, כחלק משינוי אסטרטגי ומיתוג מחדש, הוחלף שמה של מערכת ההפעלה ל-**AliOS**.

## קישורים חיצוניים
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:תקשורת סלולרית
קטגוריה:לינוקס
קטגוריה:האינטרנט של הדברים
קושטאקה

**קושטאקה** או **קושדאחאה** (באנגלית: **Kushtaka** או **Kooshdakhaa**, בתרגום מילולי לעברית: "איש-לוטרת יבשה") הם יצורים משני צורה מיתיים הנמצאים בפולקלור של עמי הטלינגיט בחוף של הפסיפיק נורת' וסט באמריקה הצפונית.

הם דומים ל"וואטסה (Watsa) של עמי טס'מסיין (Ts'msyen), נאט'ינה של העם הילידי דנא'ינה שנמצא בדרום מרכז אלסקה, ואוראיולי של היופ'יק במערב אלסקה".

מבחינת פיזית, קושטאקה מתוארים כמשני צורה שמסוגלים להפוך לצורה אנושית, לצורה של לוטרה ובפוטנציה, גם לצורות אחרות. בכמה סיפורים, קושטאקה מסוגלים ללבוש צורה של כל מיני הלוטרות; בסיפורים אחרים, הם יכולים להפוך רק למין אחד. בכמה סיפורים, קושטאקה הם יצורים אכזריים ששמחים להוליך את ספני הטלינגיט המסכנים אל מותם. באחרים הם ידידותיים ועוזרים, לעיתים קרובות מצילים את האבודים ממוות בקיפאון. בסיפורים רבים, קושטאקה מצילים יצור אבוד על ידי הסחתו עם אשליות דמויות לוטרה של משפחתו וחבריו בזמן שהם משנים את צורתו של היצור לקושטאקה, מה שיאפשר לו להתגבר על הקור. מטבע הדברים, זו נחשבת לברכה מעורבת. עם זאת, האגדות לגבי הקושטאקה הן לא תמיד נעימות. באגדות מסוימות נאמר שהקושטאקה מחקים את בכי התינוק או את צרחותיה של אישה כדי לפתות קורבנות לנהר. בהגיעם לשם, הקושטאקה הורגים את האדם וקורעים את גופו, או שהם הופכים אותו לקושטאקה אחר.

האגדות מספרות כי ניתן להדוף את קושאטקה באמצעות נחושת, שתן, כלבים, ובכמה סיפורים – אש.

מכיוון שהקושטאקה טורפים בעיקר ילדים קטנים, יש סברה שהם משמשים את אמהות שבט הטלינגיט כדי למנוע מילדיהן להסתובב לבדם קרוב לאוקיינוס.

נאמר גם שהקושטאקה פולטים שריקה גבוהה בעלת שלושה חלקים, בתבנית של נמוך-גבוה-נמוך.

## קושטאקה בספרות המודרנית
קושטאקה מופיעים בספרה של פמלה ריי הוטסון, Legends in Wood: Stories of the Totems באגדה "War with the Land Otter Men" ("מלחמה עם אנשי-לוטרות היבשה"), כמו גם ב-Transformation Masks של פמלה ריי הוטסון. הם גם מופיעים ב-Raven Stole the Moon של גארת שטיין. הארי ד. קולפ מתאר מפגש של כורה עם הקושטאקה במפרץ תומאס בסיפור הקצר "The Strangest Story Ever Told".

הם גם הנושא של רומן האימה הממוקם באלסקה של דייוויד פיירדומניקו, Kushtaka. קושטקות מופיעות גם ברומן של ויליאם ג'יראלדי, Hold the Dark, משנת 2015. הספר השני של סדרת The Twins of Petaybee של אן מק'קפרי, Maelstrom, כולל מינים של לוטרות מים-עמוקים משנות-צורה שמתייחסים אל עצמם כקושטאקה.

הקושטאקה הוא האנטגוניסט העיקרי ברומן "The Beast of Barcroft" של ביל שווייגרט משנת 2015.

כמו כן, הם מתוארים בספר Shamans and Kushtakas: North Coast Tales of the Supernatural מאת מרי ג'יראודו בק.

## הערות שוליים

קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:יצורי כלאיים מיתולוגיים
קטגוריה:יצורים מיתולוגיים דמויי אדם
קטגוריה:טלינגיט
הר סמית' (אנטארקטיקה)

[250px|ממוזער|מפת [רכס קונוויי. הר סמית' ממוקם בפינה הימנית העליונה של המפה]]
**הר סמית**' (באנגלית: **Mount Smith**) הוא הר בהרי הנסיך אלברט, באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 1,400 מטרים מעל פני הים; הר סמית' הוא ההר ה-3,189 בגובהו באנטארקטיקה.

ההר ממוקם מצפון לקרחון מוסון; ו-11 קילומטרים צפונית - צפון-מערבית להר מארי.

## היסטוריה
### גילוי ההר

ההר התגלה על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת דיסקברי), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת דיסקברי.

ההר נקרא על שמו של וו. אי. סמית' (W. E. Smith), שהיה הארכיטקט הימי שתכנן ופיקח על בניית ספינת המשלחת "דיסקברי".

## לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, *[https://books.google.co.il/books?id=5YRNAQAAMAAJ&pg=PA235&lpg=PA235&dq=%22Mount+Smith%22+Antarctica&source=bl&ots=tb2sWqtytV&sig=ACfU3U2xYRfQfDCmHrZcmwx9Uf2czWrJKw&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjBwJytxfHuAhURa8AKHZE1Dk44ChDoATAHegQIChAC#v=onepage&q=%22Mount%20Smith%22%20Antarctica&f=falsee Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°]*, P 235

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, *[https://books.google.co.il/books?id=gooNAQAAIAAJ&pg=PA195&lpg=PA195&dq=%22Mount+Smith%22+Antarctica&source=bl&ots=h8nqC5hh4R&sig=ACfU3U29H-_oNaeMkYWjf16bEWYbB1tUkw&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjBwJytxfHuAhURa8AKHZE1Dk44ChDoATAIegQICBAC#v=onepage&q=%22Mount%20Smith%22%20Antarctica&f=false Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°]*, P 195

• Prenzel, Jannis & Lisker, Frank & Monsees, N. & Balestrieri, Maria & Läufer, A. & Spiegel, Cornelia. (2017), *[https://www.researchgate.net/publication/316654732_Development_and_inversion_of_the_Mesozoic_Victoria_Basin_in_the_Terra_Nova_Bay_Transantarctic_Mountains_derived_from_thermochronological_data  Development and inversion of the Mesozoic Victoria Basin in the Terra Nova Bay (Transantarctic Mountains) derived from thermochronological data]*, Gondwana Research. 10.1016/j.gr.2017.04.025

## קישורים חיצוניים
* הר סמית' באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר סמית' באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

סמית'
סמית'
סמית'
מוסווטנט

**מוסווטנט** (בנורווגית: **Mosvatnet**) הוא אגם ליד העיר סטוונגר שבמחוז רוגלנד בנורווגיה. האגם שוכן מערבית למרכז העיר סטוונגר ברובע "אייגנס או וולנד". שטחו של האגם הוא 0.45 קמ"ר והוא האגם השלישי בגודלו באזור סטוונגר. עומקו המרבי של האגם הוא 3.2 מטרים וגובה פני האגם הוא 37 מטרים מעל פני הים.

מהאגם יוצא נחל קטן שעובר דרך צמתים תת-קרקעיים ונשפך לאגם ברייאווטנט שנשפך לפיורד ביפיורן הסמוך.

## היסטוריה
מוסווטנט היה מקור המים של העיר סטוונגר בשנים 1863–1931. לאחר שרפה גדולה שהתרחשה בסטוונגר בשנת 1860 הובן שמוסווטנט הוא לא מאגר מים גדול מספיק ובעקבות זאת, בשנת 1863, יזמה העיר בנייה של מפעל מים חדש במוסווטנט שיעניק לתושבי העיר מי שתייה הולמים וגישה טובה יותר למים לצוותי הכיבוי.

הוקם בית משאבות והונחו צינורות מים לאורך כביש מדלביין. מפלס המים של הבריכה הוגדל משמעותית, וכמה איים וסלעים קטנים נעלמו. העיר השתלטה על מספר נכסים לאורך האגם כדי למנוע זיהום במקורות מי השתייה והיא הפכה את האזורים שמסביב לשטחי פארק. לאחר זמן קצר התברר כי למוסווטנט אין מספיק יכולת לספק לעיר הגדולה מי שתייה לטווח הארוך. בשנת 1903 קנתה העיר סטוונגר זכויות על המים באגם סטורה סטוקווטן ובשנת 1930 הפך האגם למאגר המים החדש של העיר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מערב נורווגיה: ימות ואגמים
קטגוריה:סטוונגר
מונדו

**מונדו** (בצרפתית: **Moundou**; בערבית: **موندو**) היא עיר במחוז לוגון מערב , צ'אד. באזור, פועל שדה התעופה מונדו .

## גאוגרפיה
העיר נמצאת כ-400 ק"מ מבירת צ'אד, נג'מנה, ליד הנהר לוגון.

## אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 26 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא אפריל (34 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא אוגוסט (20 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,291 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש הכי גשמי (348 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש הכי יבש (1 מ"מ גשם).

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'אד: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1923
אבשה (צ'אד)

**אַבֶּשֶה** (בצרפתית: **Abéché**; בערבית: **أبشي**) היא עיר במחוז ודאי, צ'אד. באזור פועל שדה התעופה אבשה .

## גאוגרפיה
העיר ממוקמת כ-656 ק"מ מבירת צ'אד, נג'מנה. מבחינה היסטורית, זה היה מקום בירת הסולטנות המוסלמית אודדאי , ששלטה בחלק גדול מאזור צ'אד לפני הכיבוש הצרפתי בשנת 1912. שרידי הבירה העתיקה כוללים ארמון, קברי סולטנים לשעבר וחורבות מסגד, כולו מוקף בחומה עבה. בעיר יש מסגדים רבים.

## אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 30 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מאי (34 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא ינואר (25 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 707 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש הגשום ביותר (325 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש היבש ביותר (1 מ"מ גשם).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'אד: ערים
פאיה-לארגו

**פאיה-לארגו** (בצרפתית: **Faya-Largeau**; בערבית: **فايا لارجو**), המוכרת גם בשם **פאיה** (בצרפתית: **Faya**; בערבית: **فايا**) היא עיר במחוז בורקו , צ'אד. באזור פועל שדה התעופה פאיה-לארגו .

## גאוגרפיה
העיר ממוקמת כ-777 ק"מ מבירת צ'אד, נג'מנה.

## אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 28 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יוני (34 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא ינואר (18 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 83 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש הגשום ביותר (53 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש היבש ביותר (1 מ"מ גשם).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'אד: ערים
קרחון מוסון (אנטארקטיקה)

**קרחון מוסון** (באנגלית: **Mawson Glacier**) הוא קרחון גדול, באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

מוצאו של הקרחון ברמת הקוטב; הקרחון זורם לכיוון מזרח מן הרמה, מצפון לנונאטאק טרינטי ולרכס קירקווד.

הקרחון נשפך אל ים רוס, ויוצר את לשון הקרח נורדנשלד.

רוחבו של הקרחון 9.2 קילומטרים.

במוצאו של הקרחון, מצויים מפלי קרח, בסמוך לפסגת רקלינג.

פסגת שולץ ופסגת ארמיטאז' ממוקמים מדרון לקרחון מוסון.

נונאטאק באטלמנטס מצוי בסמוך לראש הקרחון.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הקרחון

הקרחון מופה לראשונה על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת נמרוד), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907–1909.

### מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת נמרוד.

הקרחון נקרא על שמו של דאגלס מוסון (Douglas Mawson), פיזיקאי משלחת נמרוד, וחבר במלקת חקר הקוטב המגנטי הדרומי של המשלחת ( South Magnetic Pole Party), אשר מאוחר יותר הנהיג שתי משלחות מחקר לאנטארקטיקה: הראשונה בשנים 1911–1914 והשנייה בשנים 1929–1931.

## לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **[https://books.google.co.il/books?id=XS0ibKr4FU0C&pg=PA236&lpg=PA236&dq=%22Mawson+Glacier%22&source=bl&ots=6UMhKGOm2I&sig=ACfU3U1PUEPowQ-2F52NQjDCTs5E1X2k1Q&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwidpciLz_HuAhUGT8AKHci_D_44FBDoATAJegQICBAC#v=onepage&q=%22Mawson%20Glacier%22&f=false Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°]**, P 236

• Monash University, **[https://www.sciencedaily.com/releases/2020/10/201022083313.htm Ice loss likely to continue in Antarctica, even if climate change is brought under control, study finds]**, ScienceDaily, 22 October 2020. 

## קישורים חיצוניים
* קרחון מוסון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* קרחון מוסון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* קרחון מוסון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* קרחון מוסון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

מוסון
מוסון
One of a Kind

***One of a Kind*** (בעברית: **יחיד במינו**) הוא אלבום הבכורה של הזמרת השוודית פנדורה. האלבום יצא לאור בנובמבר 1993, על ידי חברת התקליטים "וירג'ין רקורדס". האלבום הגיע למקום ה-12 במצעד האלבומים השוודי.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1993
קטגוריה:אלבומי פנדורה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
מכתש ג'זרו

[ממוזער|<div align="center"> מכתש ג'זרו (מימין למטה) ואזור שנראה ממסלול [ויקינג 1|הוויקינג 1]]
ממוזער|מיקום הנחיתה של פרסווירנס במכתש ג'זרו מסומן בעיגול
**ג'זרו** (**Jezero**) הוא מכתש במאדים בקוטר של כ-49 קילומטר. מניחים שבעבר היה בו אגם שהיה קיים בעת שנוצרו על כוכב הלכת רשתות העמקים והערוצים המזכירות אגני ניקוז של נהרות על כדור הארץ. יש בו תצורה של דלתא עשירה בחרסית ותוואים של נהרות עתיקים עם אזורי משקעים בפיתוליהם. מחקר שנערך על הדלתא והנהרות הגיע למסקנה שהאגם נוצר בתקופה שבה היה נגר עילי ארוך שנים. ב-2020 נמצאו עדויות למפלי מים במורדות הדלתא, וכן על קירות האגם ועל קירות מכתש קטן בקוטר 2 ק"מ שנמצא על קרקעית ג'זרו.

האגם העתיק התגלה בשנת 2007, ואז ניתן למכתש השם 'ג'זרו'. פירוש שמו הוא 'אגם' במספר שפות סלאביות, כולל צ'כית, בוסנית, קרואטית, סלובקית, סרבית, מונטנגרית וסלובנית, שבהן הוא נהגה 'יזרו'.

בנובמבר 2018 הוכרז שג'זרו נבחר לאתר הנחיתה של הרובר פרסווירנס במשימת מאדים 2020 של נאס"א. לקראת שיגור המשימה והנחיתה על מאדים, הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית של האו"ם (ICAO) ניפק קוד טיסה (IGY, על שם Ingenuity, שמו של הרחפן של פרסווירנס) וקוד מיקום (JZRO) לטיסת הרחפן ונחיתתו במכתש. זוהי הפעם הראשונה שמונפק קוד טיסה וקוד מיקום לאתר מחוץ לכדור הארץ.
## המכתש
שני ערוצי נהרות מגיעים אל המכתש, אחד מצד צפון והשני ממערב. לכל אחד מהערוצים יש דלתא שבה שקעו משקעים שהובלו על ידי המים. חוקרים העלו השערה שהאגם התמלא מים בשתי פעמים נפרדות. למכתשים בקוטר נתון צפוי להיות עומק מסוים, ועומק קטן מהצפוי פירושו שמשקעים מילאו חלקית את המכתש. חישובים מצביעים על כך שהמכתש עשוי להכיל כקילומטר אחד של משקעים. אורביטר הסקירה של מאדים זיהה מינרלי חרסית במכתש ובסביבתו. מינרלים אלה נוצרים בנוכחות מים וזהו רמז נוסף לכך שהיו מים באזור. במקומות שונים השטח סדוק בצורות מצולעות שנוצרות כשטיט מתייבש.

חוקרים סבורים שהאגם עתיק מאוד ולכן ייתכן שהתפתחו בו חיים. הדלתא שבה ינחת הפרסווירנס נוצרה במשך מיליון עד 10 מיליונים שנים.

בשנת 2024 בוצע חקר אזור סלעי שקיבל שם מפלי צ'יאבה.

## מבחר תמונות

קובץ:PIA23518-Mars2020-LandingSite-20191217.jpg|אתרי נחיתה על מאדים (17 בדצמבר 2019)
קובץ:PIA24172-AncientJezeroCrater-Illustration.jpg|הדמיה של מכתש ג'זרו העתיק
קובץ:PIA23976-Mars-JezeroCraterMap-20200715.jpg|מפת מכתש ג'זרו (בעיגול הירוק אתר הנחיתה של פרסווירנס)
קובץ:PIA24309-MarsPerseveranceRover-JezeroCrater-20210127.jpg|הרובר פרסווירנס במכתש ג'זרו (הדמיה)

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

* נאס"א – מכתש Jezero – DataSheet (14 בינואר 2017)
* נאס"א – מכתש ג'יזרו – תמונות / פרטים על הסדנה (4 באוגוסט 2015)
*   FlyOver bw (01:20) וצבע (02:20) (SDoran; 21 באפריל 2017)
*  חדשות האתר של מאדים 2020 (01:00) (נאס"א, 19 בנובמבר 2018)
*  חדשות האתר של מאדים 2020 (00:50) (MSN; 19 בנובמבר 2018)
*  מאדים 2020: מעלית מכתש Jezero (02:13) (נאס"א, 13 בדצמבר 2018)

## הערות שוליים

קטגוריה:גאולוגיה פלנטרית
קטגוריה:מכתשים על מאדים
ג'יינון, קיסר סין

**גְּ'ייֵנװֶן** (במנדרינית: **建文**, נולד בשם **ג'וּ יוּ'ן-װֶן**; 5 בדצמבר 1377 – 13 ביולי 1402?) היה קיסר סין השני של שושלת מינג אשר שלט בין השנים 1398–1402. ג'יינוון היה נכדו של חונגוו, קיסר סין ואבי השושלת מבנו הבכור, ומכאן היה ליורשו של סבו לאחר מות אביו יורש העצר. ג'יינוון היה נתון להשפעתם של פקידים בחצר המלוכה ומסעו לטיהור פוליטי הביא לעליית התמיכה בדודו, ג'ו-די, נסיך ון, אשר בסדרת מערכות צבאיות כבש את הבירה והפך בשנת 1402 ליונגלה, קיסר סין. עם כיבוש הבירה בידי כוחותיו של ג'ו-די, נעלמו עקבותיו של הקיסר ג'יינוון.

## ביוגרפיה
שושלת מינג הוקמה לאחר מרד המצנפת האדומה על ידי חונגוו, קיסר סין בשנת 1368, והוא זה שהיה בעל הסמכות בחצר הקיסרית לקבוע על מי להיות ליורשו. בעיית הירושה הייתה, שאף על פי שלחונגוו היו 26 ילדים, היורש המלומד בקפידה, בנו הראשון ג'ו ביאו, נפטר בטרם עת בשנת 1392. במקום לבחור את השני לבנו הבכור, החליט חונגוו על בנו הבכור של ג'ו ביאו להיות ליורשו. מדיניות זו הפכה למוסכמה בכל שושלת מינג – בנו הבכור של הקיסר יירש את כס המלוכה, ואם הוא מת לפני שהדבר אפשרי, תועבר הירושה לבנו הבכור. חוקי ירושה אלו נקבעו בידי הקיסר חונגוו. כתוצאה מכך, כשנפטר חונגוו בשנת 1398, ירש את מקומו ג'וּ יוּ'ן-װֶן, שהיה בנו של ג'ו ביאו. בן 21 בלבד, השליט החדש של סין קיבל את השם הקיסרי גְּ'ייֵנװֶן, שפירושו "אדיבות".

לרוע מזלו של הקיסר החדש, מדיניותו של סבו להתקדם דור אחד קדימה בחוקי הירושה החדשים שקבע, לא התקבלה בברכה על ידי כל מקורבי השלטון, במיוחד לא בידי בנו השני של חונגוו, ג'ו-די, הנסיך ין. הנסיך היה שאפתן, הוא כבר הוכיח עצמו כמפקד צבאי מסוגל במערכות נגד המונגולים משושלת יואן והוא פעל להשיג את כס המלוכה לעצמו. באופן משמעותי, תביעתו של הנסיך נתמכה על ידי צבאו הגדול שהוצב במחוזות צפון-מזרח סין ונועד להגן על האזור סביב בייג'ינג. ג'יינוון היה נתון להשפעה ממושכת מצד הסריסים והפקידים בחצר הקיסרית ואלו שכנעו אותו לצד בטיהור פוליטי במטרה להחליש את ההתנגדות לשלטונו. הקש האחרון ביריבות עם ג'ו-די היה החלטתו של ג'יינוון להסיר את תואר הנסיך מבניו החוקיים של הקיסר חונגוו, כולל הנסיך ין. הנסיך לשעבר החל להסית מרד, הטיל ספק בלגיטימיות של ג'יינוון לשלוט והפיץ שמועות לפיהן הקיסר הצעיר הושפע יתר על המידה מפקידים מושחתים אשר משרתים את עצמם.

בעקבות זאת החלה מלחמת אזרחים מרה, אשר נמשכה, לסירוגין, במשך שלוש שנים. הנסיך ין, עם צבא מסודר יותר ומפקדים מסוגלים יותר שעמד לרשותו, היה המנצח הסופי במלחמת האזרחים. מבסיסו הצפוני בבייג'ינג כבש צבא תומכיו של ג'ו-די את צפון סין ולבסוף נכנס בשערי הבירה, נאנג'ינג. לאחר מכן מונה ג'ו-די בטקס רשמי ליונגלה, קיסר סין. עם כיבוש הבירה בייג'ינג הקיסר ג'יינוון פשוט נעלם ואבדו עקבותיו. היו כמה טענות מצד תומכיו של יונגלה, שג'יינוון נהרג במהלך מלחמת האזרחים כאשר פרצה שריפה בארמון הקיסרי בבירה נאנג'ינג. שמועה נוספת אשר סקרנה את יונגלה ואשר התפשטה הטענה כי הקיסר לשעבר הצליח להימלט מהעיר לאחר שהתחפש לנזיר. ללא קשר לגורלו, מעולם לא נשמע שוב הקיסר השני של שושלת מינג.

## ראו גם
* שושלת מינג
* חונגוו, קיסר סין
* יונגלה, קיסר סין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים סינים
קטגוריה:קיסרי סין
קטגוריה:קיסרי שושלת מינג
קטגוריה:מונרכים שוויתרו על כסאם
קטגוריה:ילידי 1377
הר מארי (אנטארקטיקה)

**הר מארי** או **הר מורי** (באנגלית: **Mount Murray**) הוא פסגת גרניט חדה, בהרי הנסיך אלברט באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 1,005 מטרים מעל פני הים; הר מארי הוא ההר ה-2,165 בגובהו באנטארקטיקה.

ההר ממוקם 11 קילומטרים דרומית-מזרחית מהר סמית'.

ההר ממוקם 15 קילומטרים ממערב לנקודת ברוס; מצידו הצפוני של קרחון מוסון.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי ההר

ההר מופה לראשונה על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת נמרוד), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907–1909.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת נמרוד.

הקרחון נקרא על שמו של ג'יימס מארי (James Murray), ביולוג המשלחת.

## לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **[https://books.google.co.il/books?id=XS0ibKr4FU0C&pg=PA235&lpg=PA235&dq=%22Mount+Murray%22+Antarctica&source=bl&ots=6UMhMAMm6F&sig=ACfU3U2dcoFYH7O_32qwzFLlTUcsUiB8Bg&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjpocWo0fXuAhXMesAKHbXUAI0Q6AEwEnoECBMQAw#v=onepage&q=%22Mount%20Murray%22%20Antarctica&f=false Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°]**, P 235

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **[https://books.google.co.il/books?id=gooNAQAAIAAJ&pg=PA195&lpg=PA195&dq=%22Mount+Murray%22+Antarctica&source=bl&ots=h8nqE-ho-S&sig=ACfU3U1QJmW0cOVHltzoalSFW11nn-AG5g&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjpocWo0fXuAhXMesAKHbXUAI0Q6AEwEXoECBQQAw#v=onepage&q=%22Mount%20Murray%22%20Antarctica&f=false Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°]**, P 195

• Adriaenssens, E. M., Kramer, R., Van Goethem, M. W., Makhalanyane, T. P., Hogg, I., & Cowan, D. A. (2017), **[https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC5518109/ Environmental drivers of viral community composition in Antarctic soils identified by viromics]**, Microbiome, 5(1), 83. https://doi.org/10.1186/s40168-017-0301-7

## קישורים חיצוניים
* הר מארי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר מארי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* הר מארי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר מארי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הר מארי באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים)

## הערות שוליים

מארי, הר
מארי, הר
מארי, הר
מארק אינדליקטו

**מארק אינדליקטו** (באנגלית: **Mark Indelicato**; נולד ב-16 ביולי 1994) הוא שחקן, זמר ובלוגר אופנה אמריקאי, הידוע בעיקר בשל תפקידו בתור ג'סטין סוארז בסדרה הקומית "בטי" (2006 - 2010) של רשת ABC.

## ביוגרפיה
אינדליקטו נולד בפילדלפיה, פנסילבניה; בנם של לין ומארק אינדליקטו האב. הוא שלושת רבעי איטלקי ורבע פורטוריקני. הוא למד משחק תחילה במרכז השחקנים בעיר, והוא למד בבית הספר דופרי למוזיקה בלינווד, ניו ג'רזי.

הוא גם למד בתיכון המקצועי לאמנויות הבמה (אנ') בשכונת הלס קיצ'ן, מנהטן, ניו יורק, ולאחר מכן סיים לימודי תואר ראשון מבית ספר גאלאטין של אוניברסיטת ניו יורק.

## קריירה
הוא החל לשחק בגיל שמונה בתיאטרון ואלנט סטריט  בפילדלפיה, והופיע בפרסומות טלוויזיה ארציות, בסדרת הטלוויזיה "האק" של רשת CBS ובתוכנית "המופע של שאפל", ושיחק בתפקיד קבוע בסדרה "בטי" של רשת ABC משנת 2006 עד לסיומה ב-2010.

בשנת 2007, אינדליקטו השתתף בפרק של הסדרה "החיים היפים של זאק וקודי" בערוץ דיסני, בפרק מיוחד בנושא היי סקול מיוזיקל.

ב-27 באוקטובר 2008, אינדליקטו גילם את בוק ביום השנה החמישי למחזמר "מרשעת" בברודוויי בעיר ניו יורק. הוא הופיע שוב ב-28 בפברואר 2009 בתיאטרון גרשווין למען "מאבק באי-השוויון".

הוא כיכב בתפקיד ארטפול דוג'ר בהפקה של CLO למחזמר "אוליבר!" בפיטסבורג, פנסילבניה.

הוא הופיע בפרק מיוחד של תוכנית האירוח "ד"ר פיל" על בני נוער שהיו קורבן לבריונות לאחר שיצאו מהארון. הוא שיתף את חוויותיו כשקיבל איומי מוות רבים והתעללות מילולית מצד אנשים על תפקידו בסדרה "בטי".

בשנת 2014 שיחק בסרט הדרמה והמתח "ציפור לבנה בסופת שלג" בבימויו של גרג אראקי; המבוסס על ספרה באותו שם של הסופרת לורה קשיצקי (אנ').

בשנת 2021 החל לשחק בסדרה הדרמה-קומית "Hacks" של רשת HBO Max; בתור דמיאן, עוזרה האישי של דבורה.

בשנת 2022 השתתף אינדליקטו בגרסת ה-VIP של תוכנית המציאות "המרוץ לדראג של רו פול", "המרוץ לדראג של רופול: VIP"; שם הגיע לגמר לצד טטיאנה עלי בעוד שהזוכה היה הזמר אלכסנדר מקלין.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:שחקנים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:שחקנים הומוסקסואלים
קטגוריה:זמרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:בלוגרים אמריקאים
קטגוריה:מתמודדי המרוץ לדראג של רו פול
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פוארטו ריקני
קטגוריה:בוגרי בית הספר גאלאטין באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1994
ריאן מקגיניס

**ריאן מקגיניס** (באנגלית: **Ryan McGinnis**; נולד ב-15 במאי 1993) הוא שחקן ורקדן אמריקאי, הידוע בעיקר בשל תפקידו בסדרה הקומית "בטי" של רשת ABC, אוסטין מארלי. הוא הופיע גם בתפקיד גלן צ'יילדס ג'וניור בשני פרקים בעונתה השנייה של סדרת הדרמה "האישה הטובה" של רשת CBS.

## חייו וקריירה
מקגיניס למד שיעורי מחול באקדמיה למחול קנכט בלוויטאון, פנסילבניה, עבורה זכה בתוארי מחול לאומיים רבים. הוא היה הפטיט מאסטר דאנס של אמריקה בתחרות "Dance Masters of America" לשנת 2006. לאחר שהופיע בכמה פרסומות ובתפקידים קטנים בקומדיות המצבים של ניקלודיאון "iCarly" ו"ויקטוריוס", וכיכב בפרק של חוק וסדר: כוונה פלילית, מקגיניס לוהק לתפקיד חוזר בעונה הרביעית של הסדרה "בטי", אוסטין מארלי, מושא האהבה של ג'סטין סוארז, אותו מגלם מארק אינדליקטו, שהופיע בחמשת הפרקים האחרונים של התוכנית. הוא מופיע בסרט "Gayby"  משנת 2012.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רקדנים אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
מרצדס-בנץ W110

**מרצדס-בנץ W110** (בגרמנית: **Mercedes-Benz W110**) היא מכונית סלון בעלת 4 דלתות מסדרת "Ponton-Mercedes", אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית **[[מרצדס-בנץ]]** בין השנים 1961–1968.

יוצרו 628,282 יחידות.

## תצורות "מרצדס-בנץ W110"
* 4 דלתות – סדאן.
* 4 דלתות - סדאן, 7 מושבים.
* 5 דלתות - סטיישן.

### דגמי סדרה ראשונה (1961–1965)
* "190c".
* "190Dc".

### דגמי סדרה שנייה (1965–1968)
* "200".
* "200D".
* "230".

## גלריה

קובץ:1965 Mercedes-Benz 190 D sedan -- 03-16-2012.JPG | "מרצדס-בנץ W110" דגם "190 D"
קובץ:Mercedes-Benz W110 rear 20080703.jpg | "מרצדס-בנץ W110" דגם "190"
קובץ:1965 Mercedes Benz 190D (17484871313).jpg | "מרצדס-בנץ W110" דגם "190 D", שנת 1965 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:Rajasthan-33.jpg | "מרצדס-בנץ W110" דגם "200"
קובץ:Mercedes 230 Automatic (3907203088).jpg | "מרצדס-בנץ W110" דגם "230"
קובץ:Mercedes190Dc Taxi.jpg | "מרצדס-בנץ W110" דגם "Dc 190" - מונית
קובץ:Taksit-1966.jpg | "מרצדס-בנץ W110" דגם "D 200", שנת 1966 - מוניות
קובץ:MB190Dc Taxi innen.jpeg | "מרצדס-בנץ W110" דגם "Dc 190" - מונית, מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:Mercedes-Benz 190 Safari (9100481755).jpg | "מרצדס-בנץ W110" דגם "190" - סטיישן
קובץ:Mercedes W110 230 Universal.jpg | "מרצדס-בנץ W110" דגם "230" - סטיישן
קובץ:W110 Tachometer.JPG | "מרצדס-בנץ W110" - מבט ללוח מחוונים


קובץ:Ambulances voor het Rode Kruis, foto F.H.A. de Graaf , J.H. du Pont rechts, dire, Bestanddeelnr 914-2211.jpg | "מרצדס-בנץ W110" - אמבולנס
קובץ:Ambulances voor het Rode Kruis, foto F.H.A. de Graaf , J.H. du Pont rechts, dire, Bestanddeelnr 914-2212.jpg | "מרצדס-בנץ W110" - אמבולנס
קובץ:Bundesarchiv B 145 Bild-F017296-0005, Bonn, Autowerkstatt.jpg | קוו ייצור "מרצדס-בנץ W110" בתצורה אמבולנס, 1964


## ראו גם
* מרצדס-בנץ W108
* מרצדס-בנץ W111
* מרצדס-בנץ W112
* מרצדס-בנץ W114
* מרצדס-בנץ W120
* מרצדס-בנץ W180

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר מרצדס-בנץ העולמי
* אתר מרצדס-בנץ ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:מוניות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1961
W110
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באוסטרליה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בוונצואלה
אולגה ויזינגר-פלוריאן

**אולגה ויזינגר-פלוריאן** (בגרמנית: **Olga Wisinger-Florian**; 1 בנובמבר 1844 - 27 בפברואר 1926) הייתה ציירת אימפרסיוניסטית אוסטרית, בעיקר של נופים ודומם פרחים.

## חיים
ויזינגר-פלוריאן נולדה וחיה כל חייה בווינה. היא החלה בשיעורי אמנות פרטיים בגיל 19. מתוסכלת מהתקדמותה ואיכות ההדרכה, עקבה אחר משאלות הוריה והתאמנה כפסנתרנית קונצרטים עם יוליוס אפשטיין. בין השנים 1868 עד 1873 היא זכתה להצלחה מסוימת כפסנתרנית, עד שפציעה ביד אילצה את פרישתה מהפסנתר.

בגיל 30 חזרה ויזינגר-פלוריאן לציור, והקדישה את עצמה לחלוטין לחדר העבודה שלה. היא למדה תחילה אצל אוגוסט שפר ואחר כך אצל אמיל יקוב שינדלר. כשהייתה בת 35 נכללה בתערוכה של אגודת האמנות הווינאית. היא הייתה אחת מתשע הנשים היחידות שהתבקשו לתרום ל- Die österreichisch-Ungarische, אנציקלופדיה בת 24 חלקים על הארצות והעמים של האימפריה האוסטרו-הונגרית - מבין שאר הנשים, ויזינגר-פלוריאן הייתה האוסטרית היחידה.

משנת 1881 היא הציגה באופן קבוע ציורים בתערוכות השנתיות שהוצגו בבית האמן ובהמשך הוצגה לעיתים קרובות בתערוכות בווינה. העבודה שהציגה בתערוכות הבינלאומיות בפריז ובשיקגו זכתה לשבחים ברחבי העולם. ויזינגר-פלוריאן הציגה את עבודותיה בארמון לאמנויות יפות ובבניין האישה בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.

האמנית, שהייתה פעילה גם בתנועות הנשים של המעמד הבינוני באותה תקופה, זכתה להצטיינות ופרסים רבים. ניתן לייחס את הציורים המוקדמים של ויזינגר-פלוריאן למה שמכונה אימפרסיוניזם אוסטרי. בציורי הנוף שלה אימצה את גישתו של שינדלר לטבע.

המוטיבים שהשתמשה בהם, כמו נוף של שדרות עצים, גנים ושדות, הזכירו מאוד את עבודתו של המורה שלה. לאחר שנפרדה משינדלר בשנת 1884 הלכה בדרכה. תפיסת הנופים שלה נעשתה מציאותית יותר. עבודתה המאוחרת בולטת בצבעים מגוונים, עם השפעה ניכרת של אקספרסיוניזם. עם תמונות נוף ופרחים שכבר היו צבעים בסגנון אקספרסיוניסטי בשנות ה-90 של המאה ה-19, היא הקדימה את זמנה שנים.

למרות תחילת דרכה המאוחרת כציירת, ויזינגר-פלוריאן נהנתה מהכרה בווינה.

עבודותיה נכללו בתערוכת City of Women אמניות בווינה בין השנים 1900–1938.

## גלריה


File:Olga Wisinger-Florian - A coastal landscape,.jpg|נוף חופי

File:Olga Wisinger-Florian - A bouquet of poppies by the window.jpg|אגרטל פרגים

File:Olga Wisinger-Florian - Frühstück in Karlsbad.jpg|ארוחת בוקר בקרלובי וארי

File:Olga Wisinger-Florian - Mill at Goisern.jpg|טחנה בגויסרן

File:Olga Wisinger-Florian - Interior.jpg|חדר מגורים

File:Olga Wisinger-Florian - The pond behind the house.jpg|הבריכה מעבר לבית

File:Olga Wisinger-Florian - The fish market in Venice.jpg|שוק הדגים בוונציה

File:Wisinger-Florian – Farmhouse Garden.jpg|גינה בחווה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות אוסטריות
קטגוריה:ילידות 1844
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1844
קטגוריה:נפטרות ב-1926
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1926
תפסיר א-טברי

**תפסיר א-טברי** (בערבית: تفسير الطبري) הוא תפסיר שנכתב על ידי האימאם מוחמד אבן ג'ריר א-טברי. א-טברי הסתמך בפרשנות שלו על חדית'ים של נביא האסלאם מוחמד, וכלל גם נרטיבים והערות של הצחאבה וא-תאבעון במידת הצורך. תפסיר א-טברי נחשב על ידי רבים לחשוב מבין כל הפרשנויות לקוראן.

## ראו גם
* תפסיר אל-ג'לאלין
* עולום אל-תפסיר
*תפסיר אל-קוראן אל-עט'ים
*תפסיר אל-מאתורידי

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אסלאם
קטגוריה:ספרים בערבית
אלויס ואך

**אלויס ואך** (בגרמנית: **Aloys Wach**; 30 באפריל 1892 - 18 באפריל 1940) היה צייר ואמן גרפי אוסטרי. הוא נטש את שורשיו האמנותיים המודרניים והרחיק את עצמו מיצירותיו האקספרסיוניסטיות המוקדמות על ידי פנייה לדימויים דתיים.

## ביוגרפיה
ואך החליט להיות אמן בתחילת חייו, והגיע לווינה והוא רק בן 17, אך בתחילה ספג סדרה של אכזבות. הוא נדחה כסטודנט על ידי האקדמיה במינכן וניסה בלי הצלחה ללמוד אמנות בווינה. הוא קיבל חינוך רשמי בבית הספר לציור Knirr-Sailer במינכן וכן בשנת 1913 באקדמיה קולארוסי בפריז. את לימודיו סיים אצל היינריך אלתרר בשטוטגרט.

בשנת 1912 עבר לזמן קצר לברלין. שם פגש את הצייר והגרפיקאי יעקב שטיינהרדט, שעודד אותו לנטוש צורות ביטוי ישנות יותר ולהיות אמיץ בחיפוש אחר הסגנון שלו. ואך התמודד גם עם הפעילות בשטורם-גלרי שנפתחה - מרכז האקספרסיוניזם הגרמני. אף שלא ידוע בוודאות, הוא כנראה גם ראה את תערוכת בלאו רייטר (הפרש הכחול) ואת המוצגים הראשונים של התנועה הפוטוריסטית.

לאחר מכן עבר לפריז, שם שהה בין השנים 1913–1914. הוא התיידד עם אמדאו מודיליאני. הוא בוודאי ראה עבודות של רובר דלונה. הוא הבין במהירות את חשיבות המבנים החדשים בציור. באותה תקופה הוא יצר בעיקר רישומים אקספרסיוניסטים-קוביסטיים, תחריטים וגילופי עץ. במהלך שהותו בפריז הוא פגש גם את חברו ותומכו החשוב ביותר, הצייר ומבקר האמנות, ארנסט ל. טרוס, אותו פגש שוב בווינה (1919) ובמינכן (1931).

בשנים 1915 ו- 1916 יצר ואך סדרת חיתוכי עץ המציגה את אימת המלחמה. חיתוכי עץ בגודל גלויה כמו 'ריקוד המת' משנת 1914 ו'דרך הגורל' מתארים מלחמה מתועשת עם פצצות וכדורים וחיילים גוססים. ואך שירת במלחמת העולם הראשונה במשימות לא קרביות. בשנת 1916/7 פרסם שבעה חיתוכי עץ לליווי שיר מלחמתי של משורר לא ידוע.

ואך, יאורג שרימפף ופריץ שפלר היו חברים בקבוצה מהפכנית קצרה אך חשובה שהוקמה בשנת 1919. חיתוכי העץ של ואך הופיעו בקשר לסיבות רדיקליות ומשכו תשומת לב רחבה בעיתונות היומית תוך סיכון רב לעצמו.

משנת 1920 הוא יצר טבע דומם אקספרסיוניסטי, ציורי נוף ודיוקנאות בבראונאו, אך מאוחר יותר התרחק מסגנון ציורי תקופה זו. בעקבות האנשלוס בשנת 1938 נאסר על ואך לצייר על ידי המשטר הנאצי.

הוא נפטר ב־18 באפריל 1940 משחפת ותת תזונה. עבודותיו נשמרו אצל ארנסט טרוס, שקיבל אותן בדנבר, קולורדו בשנת 1945.

בשנת 1956 נערכה תערוכת רטרוספקטיבה במוזיאון להיסטוריה, מדע ואמנות בלוס אנג'לס, עם עבודות שהושאלו למוזיאון על ידי טרוס, שכתב גם את הקטלוג.

## גלריה

File:Aloys Wach - Christ with crown of thorns and triangular halo.jpg|הנוצרי והכתר
File:Wach-Cafe.jpg| קפה
File:Wach-Farmer.jpg|איכר
File:Aloys Wach, Poverty (Armut), 1919, NGA 53389.jpg|עוני
File:Wach-Prophet.jpg|נביא
File:Aloys Wach - Frau vor einer Ruine,.jpg|אשה בחורבות
File:Wach-Peasant.jpg|איכרים


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1940
יוסף פרדס

**יוסף פרדס** (נולד ב-28 בדצמבר 1928) היה מפקח ארצי ומנהל השירות הקהילתי ושיקום שכונות במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים על השירותים הקהילתיים, חוקר בתחום העבודה הסוציאלית. זוכה פרס חזני לחדשנות בשירותי רווחה (1990) ופרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית (1993).

## קורות חייו
### שנותיו המוקדמות
יוסף פרדס נולד בי"ד בטבת תרפ"ט (28 בדצמבר 1928) בירושלים לזהרה ואליהו פרדס, שם סיים את לימודיו בבית הספר העממי. הוא קטע את לימודיו בבית הספר התיכון ובשנת 1944 יצא להכשרת לקיבוץ שדה אליהו. בשנת 1945 התגייס לארגון ההגנה. בשנה זו נעצר על ידי הבריטים כחשוד בפעולות טרור, נעצר ונחקר במשטרת נצרת, משם הועבר לקישלה בירושלים ולאחר מספר שבועות שוחרר. בשנת 1946 השתתף בהכנת הביצורים ביום העלייה לקיבוץ עין הנצי"ב ולאחר כמה חודשים לקח חלק בהדיפת ההתקפה של פורעים ערבים על הקיבוץ.

### ההתיישבות בביריה ובשורות הפלמ"ח
בפברואר 1946, השתתף בעליה ההמונית לביריה ובשנת 1947 היה ראשון חברי ההכשרה שעלה לביריה להתיישבות קבע. היה אחראי על ארבעת הסליקים בביריה, היה נציג הקיבוץ בוועד ישובי הגליל העליון ויצג את הקיבוץ במחלקה להתיישבות של הסוכנות היהודית ושל הקרן הקיימת ובמוסדות התנועה. בפקודת ההגנה התגייס למשטרה הבריטית, בשנת 1947 התגייס לפלמ"ח במסגרת הכשרת ביריה/חצר תל-חי בגדוד השלישי של חטיבת יפתח. השתתף בכיבוש המשלט לצורך פריצת הדרך בין ביריה לעין זיתים, בפיצוץ הבתים בסעסע, בימי המצור היה בין אנשי שיירות הלילה מהר כנען לראש פינה, שנשאו נשק, תחמושת (בפרט פגזי דוידקה) ומזון להר כנען, עין זיתים וביריה. הוא השתתף בלווי השיירה הראשונה לירושלים בדרך בורמה וכן במבצע חירם. פרדס השתתף בכל מלחמות ישראל עד מבצע שלום הגליל. פרדס יזם והיה חלק מתהליך שיקום מצודת ביריה, והקמת המוזיאון במקום.

### כבכיר במשרד הרווחה וכחוקר העבודה הסוציאלית
לאחר מלחמת העצמאות הצטרף למייסדי משואות יצחק והיה שם בשנים 1949–1958. הוא נשלח מטעם המשק כמורה ומדריך בישובי עולים. היה מראשוני סגל עובדי חבל לכיש וראשון המיישמים את שיטת העבודה הקהילתית בישראל. בשנים 1961–1967 היה מנהל המחלקה הסוציאלית והמחלקה לפתוח קהילתי במועצה האזורית שפיר. בשנים 1967–1993 היה מפקח מחוזי, מפקח ארצי, סגן מנהל ומנהל השרות לעבודה קהילתית ושיקום שכונות ומנהל השרות לילד ולנוער במשרד העבודה והרווחה. כן היה היוזם, המתכנן ויו"ר המועצה של בתי הספר לפעילים לקידום מנהיגות ברשויות המקומיות. למד ולימד בבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בר-אילן, המציא ב-1978 את "שיטת פרדס" להקצאת משאבים למערכות שירותים, ששימשה לקביעת תקנים במשרד הרווחה במשך שנים רבות. 90 פרסומים בתחום התמחותו, חלקם תורגמו על ידי משרד החוץ וארגונים בינלאומיים לשפות רבות.

יוסף פרדס נשוי ואב לשתי בנות, מתגורר בירושלים.

## פרסים
* 1990 - בפרס חזני לחדשנות בשירותי רווחה.
* 1993 - בפרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית, על פיתוח והקמה של בתי ספר לפעילים לקידום מנהיגות ברשויות המקומיות, על קביעת "שיטת פרדס", ועל פרסומיו הרבים בתחום.

## לקריאה נוספת
* יוסף פרדס: חתן פרס סאלד לשנת התשנ"ג 1993 : פעליו, תולדותיו, שורשיו, עיריית באר שבע, 1993.
* 
* .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:זוכי פרס סולד
קטגוריה:משואות יצחק: אישים
קטגוריה:עובדי משרד הרווחה והעבודה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:זוכי פרס חזני לחדשנות בשירותי רווחה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
כיפות הקרח הקוטביות של מאדים

[ממוזער| פסיפס של תמונות שצולמו בין 16 בדצמבר 2015 ל -26 בינואר 2016 על ידי [Mars Orbiter Mission|משימת מאדים אורביטר]]
ל**[[מאדים]]** יש **שתי [[כיפת קרח|כיפות קרח]] [[קוטב]]יות** קבועות. במהלך החורף שורר בקוטב חושך מתמשך, מצנן את פני השטח וגורם לריבוץ של 25-30% מהאטמוספירה ללוחות קרח CO<sub>2</sub> (קרח יבש). כאשר הקטבים נחשפים שוב לאור השמש, ה-CO2 הקפוא עובר המראה. פעולות עונתיות אלה מסיעות כמויות גדולות של אבק ואדי מים, מה שמוליד כפור בדומה לכדור הארץ וענני צירוס גדולים.

הכיפות בשני הקטבים מורכבות בעיקר מקרח מים. פחמן דו-חמצני קפוא מצטבר כשכבה דקה יחסית בעובי של כמטר על הכיפה הצפונית בחורף הצפוני, ואילו לכיפה הדרומית כיסוי קרח יבש קבוע בעובי של כ-8 מטרים. כיפת הקרח של הקוטב הצפוני היא בקוטר של כ-1,000 קילומטרים, במהלך הקיץ, ומכילה כ-1.6 מיליון ק"מ מעוקבים של קרח, שאילו היה מתפשט באופן שווה על הכיפה, היה בעובי של 2 ק"מ. (לשם השוואה נפח שכבת הקרח בגרינלנד הוא 2.85 מיליון ק"מ מעוקב). לכיפת הקוטב הדרומי קוטר 350 ק"מ ועובי 3 ק"מ. נפח הקרח הכולל בכיפה הדרומית יחד עם המרבצים בשכבות הסמוכות נאמד גם הוא בכ-1.6 מיליון קמ"ק. בשתי הכיפות הקוטביות מצויות מגרעות ספירליות. ניתוח שנערך לאחרונה על ידי מכ"ם חודר קרח הראה שהמגרעות הן תוצאה של רוחות קטבטיות ניצבות, הנעות בספירלה עקב כוח קוריוליס.

הקיפאון העונתי באזורים מסוימים ליד כיפת הקרח הדרומית מביא ליצירת לוחות בעובי של כמטר, של קרח יבש שקוף מעל הקרקע. עם בוא האביב, אור השמש מחמם את פני השטח והלחץ מהמראה של CO2 מצטבר מתחת ללוח, מעלה אותו וקרע אותו בסופו של דבר. תהליך המוביל להתפרצויות דמויות גייזר של גז CO2 מעורבב עם חול בזלתי כהה או אבק. תהליך זה מהיר, נצפה בחלוף כמה ימים, שבועות או חודשים, קצב די חריג בגאולוגיה - במיוחד במאדים. הגז הנע במהירות מתחת ללוח לאתר הגייזר מגלף תבנית דמוית עכביש של תעלות רדיאליות מתחת לקרח.

ביולי 2018 דיווחו מדענים איטלקים על גילוי לכאורה של אגם תת-קרחוני על מאדים, בעומק של 1.5 ק"מ מתחת לפני השטח של מרבצי השכבות הקוטביות הדרומיות (לא מתחת לכיפת הקרח הקבועה הנראית לעין), ובאורך של כ-20 ק"מ, גוף המים היציב הידוע הראשון על פני הכוכב.

מרכז|ממוזער|500x500 פיקסלים|<center> התפשטות של קרח CO<sub>2</sub> בקטבים, בצפון (שמאל) ודרום (מימין) במהלך שנת מאדים</center>
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כיפות קרח
קטגוריה:מאדים
קטגוריה:קרח
יחיעם פלד

**יחיעם פלד** (1946 – 5 בנובמבר 2013) היה חלילן ומורה למוזיקה ישראלי, היה חלילן ונגן פיקולו ראשי בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון.

## ביוגרפיה
נולד בקיבוץ עין השופט. למד נגינה באקדמיה למוזיקה בתל אביב אצל אורי טפליץ, שהיה החלילן הראשון של התזמורת הפילהרמונית הישראלית. שירת בלהקת הנח"ל, וניגן בתוכניות ה-20 וה-21 של הלהקה. ניגן את נגינת החליל בשיר "שלווה", וכן בשירים "בשמלה אדומה", "החיים היפים" ו"קרנבל בנח"ל".

הופיע בהרכבי נגנים במופעים שונים, כמו כן הופיע בתוכניות "קול ישראל", ובהם "שלכם לשעה קלה".

היה חלילן ראשי בתזמורת הקאמרית הקיבוצית. לאחר מכן הצטרף לתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון והיה חלילן ונגן פיקולו ראשי.

בין הקלטותיו: היצירה "meditation" מאת דב כרמל, ו"השתקפויות", תקליטור שבו ניגן עם הנבלנית רות מעייני קטעים מתוך אופרות.

עסק בהוראת מוזיקה. נמנה עם המורים הראשונים בבית הספר רימון ולימד גם בקונסרבטוריונים של גבעתיים ושל רמת גן.

היה נשוי להגר ואם לשלוש בנות. התגורר ברמת גן.

נפטר בשנת 2013, בגיל 67, ונקבר בבית הקברות בקיבוץ משמר העמק.

## הנצחתו
לאחר מותו מחולק פרס על שמו למוזיקאים מצטיינים, מטעם בית הספר למוזיקה על שם בוכמן-מהטה ואיגוד המוזיקאים.

בשנת 2015 הוציא "המכון למוזיקה ישראלית" דיסק עם יצירות מוזיקליות שונות, שאחת מהן – סונטה לחליל ולפסנתר מאת תאודור הולדהיים – הוקדשה ליחיעם פלד.

## קישורים חיצוניים
* 
* יחיעם פלד, באתר "שרים במדים"

קטגוריה:חלילנים ישראלים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: מוזיקה
קטגוריה:עין השופט: אישים
קטגוריה:חברי להקת הנח"ל
קטגוריה:רמת גן: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים במשמר העמק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
יחסי עומאן – ערב הסעודית

**יחסי עומאן–ערב הסעודית** הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין סולטנות עומאן לממלכת סעודיה.

שתי המדינות מנהלות מערכת יחסים היסטורית ארוכה, והן חברות במועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ. שתי המדינות הן מוסלמיות, אולם עומאן משתייכת לזרם האיבאדיה ואילו ערב הסעודית משתייכת לאסלאם הסוני. שתי המדינות בעלות ברית חזקות, אולם לעומאן יש גישה מקלה יותר בכל הנוגע לאיראן.

שתי המדינות חולקות גבול ארוך, שני באורכו רק לגבול ערב הסעודית–תימן בקרב הגבולות הסעודיים.

## היסטוריה
הח'וארג', קבוצה איסלאמית קיצונית שהוקמה לאחר מותו של הנביא מוחמד במה שעתיד להיות ערב הסעודית, היה אחראי למרד נגד הח'ליף עלי. עם זאת, חלקם, סירבו לסמכותו של ח'וארג' ועברו לדרום ערב, לאזור הכולל כיום את עומאן, והקימו את זרם האיבאדיה.

## יחסים מודרניים
כאשר הגישה הפוליטית המודרנית של עומאן וסעודיה התגבשה על רקע נסיגת הכוחות המזוינים הבריטיים, הם ביססו מערכת יחסים בשנת 1971. עם זאת, עומאן בחרה בגישה מתונה בסדר היום הפוליטי בהשוואה לסעודיה. עומאן שימשה כמתווכת השומרת על היחסים עם איראן כאשר לאיראן יש מתיחות עם מדינות ערביות אחרות, ומאז הפכה לגשר המחבר בין שתי מדינות. כמו כן, עומאן אינה משתתפת בקואליציה בראשות סעודיה במלחמת האזרחים בתימן.

לאחרונה, עומאן משמשת גם כמתווכת מתונה במהלך המשבר הדיפלומטי הקטרי בין קטר לערב הסעודית, ומספקת דרך חלופית לעקוף את חסימת קטר על ידי ערב הסעודית ובעלות בריתה.

## נציגויות דיפלומטיות
* עומאן מחזיקה בערב הסעודית שגרירות בריאד וקונסוליה בג'דה.
* ערב הסעודית מחזיקה בעומאן שגרירות במסקט.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אלפרד צוף

**אלפרד צוף** (בגרמנית: **Alfred Zoff**; 11 בדצמבר 1852 - 12 באוגוסט 1927) היה צייר נוף פוסט-אימפרסיוניסטי אוסטרי.

## ביוגרפיה
אביו היה רופא שהגיע במקור מקרינתיה. אלפרד נולד בגראץ. הוא החליט להיות אמן כבר בגיל צעיר, אף שהחל בלימודי רפואה, בשנת 1869 הוא למד שיעורים באקדמיה הממלכתית לציור בגראץ אצל צייר הנוף הרמן פון קניגסברון.

בשנת 1880 הוא החליט על אמנות כקריירה ונרשם לאקדמיה לאמנויות יפות בווינה, שם למד אצל אדוארד פיתנר פון ליכטנפלס. לאחר מות אביו בשנת 1882 עברה אמו לקלגנפורט ולעיתים קרובות הוא ביקר שם כדי לצייר. המקום נשאר כמועדף למשך שארית חייו. הוא ערך גם נסיעות לאיטליה ובלגיה.

את לימודיו סיים בשנת 1890 באקדמיה לאמנויות יפות, קרלסרוהה, עם גוסטב שנלבר, שהכיר אותו בבית הספר ברביזון לציור נוף. לאחר מכן התגורר במינכן ובקרמס אן דר דונאו.

החל משנת 1907 היה פרופסור לציור נוף ודומם באקדמיה בגראץ, שם היה מעריץ של הסגנון הווינאי אימפרסיוניסטי.

הוא קיבל פרסים רבים, כולל מדליית ארד בתערוכה העולמית (1900). בשנת 1927, זמן קצר לפני מותו, הוא קיבל אזרח כבוד (Bürgerrechte) על ידי העיר גראץ.

עבודתו מצאה קונים ואספנים רבים במהלך חייו. הוא אפילו קיבל את ההכרה הגבוהה ביותר מחצר הקיסריות בווינה באמצעות רכישת מספר עבודות.

נופי הים שלו זכו לפופולריות מיוחדת.

## גלריה

File:Alfred Zoff Enge Gasse in Forio.jpg|סימטה בפוריו

File:Alfred Zoff Bauernhäuser bei Klagenfurt 1905.jpg|בתי חווה

File:Alfred Zoff Brügge Quai des Menetriers 1902.jpg|גשר

File:Alfred Zoff - A harbour on the Riviera.jpg|נמל בריביירה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1852
קטגוריה:נפטרים ב-1927
אוידומבראד

**אוידומבראד** (בהונגרית: **Újdombrád**) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. 

פירוש שם הכפר בהונגרית הוא דומבראד (dombrád) החדשה (Új), והוא הוקם בשנת 1989 אחרי שנפרד מדומבראד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים