אן בולין במצודת לונדון

**אן בולין במצודת לונדון** (בצרפתית: **Anne Boleyn dans la Tour**, באנגלית: **Anne Boleyn in the Tower of London**) הוא ציור שמן שצויר בשנת 1835 על ידי הצייר הצרפתי אדואר סיבו . היצירה מתארת רגע דרמטי מדומיין מימיה האחרונים של אן בולין, רעייתו השנייה של הנרי השמיני, כאשר שהתה כאסירה במצודת לונדון זמן קצר לפני הוצאתה להורג. הציור, שמציג שתי דמויות נשיות באווירה של עצב והרהור, זכה לפרשנויות רבות בנוגע לזהות הדמויות המופיעות בו, והפך לאחת מן היצירות האייקוניות המתארות את דמותה הטרגית של אן בולין. הציור שמור במוזיאון רולן שבאוטן, בורגון, צרפת.

## תיאור היצירה
הציור מתאר סצנה אינטימית מתוך ימיה האחרונים של אן בולין בעת שהייתה אסירה במצודת לונדון, סמוך להוצאתה להורג בשנת 1536. בקדמת הציור נראית נערה צעירה, כורעת ומביטה לעבר דמות נשית מבוגרת יותר, היושבת ברקע. הדמות היושבת לובשת שמלה שחורה, ראשה מכוסה בכיסוי ראש מסורתי מסוג גייבל, וצווארה מעוטר בתכשיטים. הדמות הכורעת מוצגת עם שיער אסוף בחלקו וגלוי, דבר המזוהה עם בתולות ונערות צעירות באנגליה הטיודורית.

בחלקה האחורי של הסצנה מופיע ספר, המזוהה על ידי צופים כספר תנ"ך או ספר שעות, פרט חזותי המעיד על אמונה דתית או נחמה רוחנית ברגעים האחרונים. יחסי הכוח בין הדמויות ניכרים גם במבנה הקומפוזיציה: הדמות הצעירה נמצאת פיזית נמוך מהאישה היושבת, ומחזיקה בידה.

פרשנויות שונות חלוקות בשאלה איזו מן השתיים היא אן בולין. יש המזהים אותה עם הדמות היושבת והמבוגרת, על סמך צבע הבגד, הסמל שעל שמלתה, התכשיטים וההקשר ההיסטורי. אחרים רואים בה את הנערה הצעירה, ומייחסים את הרגש ואת הבעת הפנים הגלויות לדמות המרכזית. הזהות הלא מוגדרת של הדמות הראשית משקפת את העמימות ההיסטורית סביב דמותה של אן בולין, אשר לא נותרו ממנה דיוקנאות מאומתים מתקופתה.

## פרשנות סמלית
בציור ניתן לזהות בחירות סמליות רבות שנועדו להעביר מסר רגשי והיסטורי עמוק. שמלתה השחורה של הדמות היושבת מזוהה עם אן בולין עצמה, לא רק כסמל לאבל, אלא גם משום ששחור היה אחד הצבעים האהובים עליה. על חזית שמלתה מופיע סמל שמזוהה כתג הנץ של משפחת בולין, מה שמחזק את הזיהוי. השיער הפזור של הדמות הצעירה נחשב לסימן לבתולין, שכן רק נשים רווקות או מלכות בטקסים לבשו כך את שיערן בתקופתו של הנרי השמיני, בעוד שכיסוי הראש של הדמות המבוגרת הוא מסוג גייבל – כיסוי ראש שנלבש בידי נשים נשואות. מיקומן של הדמויות מדגיש גם הוא הבדלי מעמד: הצעירה כורעת, והאישה המבוגרת יושבת, מה שמרמז על הכרה במעמדה הגבוה יותר של האחרונה. תכשיט הצוואר של הדמות המבוגרת וצווארה הארוך תואמים לתיאורים ההיסטוריים של אן בולין, כולל עדותו של שגריר ונציה שתיאר אותה כבעלת "צוואר ארוך", ואמירתה המפורסמת של אן עצמה לפני מותה: "שמעתי שהמוציא להורג טוב, ולי יש צוואר קטן". הסתרת פניה של הדמות המרכזית בציור נתפסת כבחירה מכוונת של האמן, אשר משקפת את חוסר הוודאות ההיסטורית סביב מראה פניה של אן, ומותירה לצופה את האפשרות לדמיין אותה בעצמו.

## השפעה על יצירות אחרות
הציור "אן בולין במצודת לונדון" שימש מקור השראה חזותי לדיוקנאות מאוחרים של אן בולין, והשפיע על האופן שבו דמותה נתפסת בתרבות הפופולרית. במיניאטורה צרפתית מן המאה ה-16, המתארת את מרי לצד בעלה פרנסואה השני, הנמצאת ב־Livres d’heures de Catherine de Médicis, מוצגת אן עם שיער מקושט בפנינים ולבושה בקולרים עומדים. תיאורים אלה נובעים בבירור מהדמות הנשית בציורו של סיבו, מה שמעיד על כך שדיוקן זה הפך לאב־טיפוס חזותי עבור תיאורים מאוחרים של אן בולין.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי היסטוריה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:דיוקנאות של משפחת המלוכה הבריטית
קטגוריה:אן בולין בתרבות