open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אגרוטיס השורשים

אגרוטיס השורשים (שם מדעי: *Agrotis segetum*) הוא מין של עש ממשפחת התנשמיתיים.
## תיאור
אורכו של אגריטוס השורשים מגיע עד ל - 20 מילימטרים. כנפיה הקדמיות של הנקבה צהובות-חומות, ומסומנות בפסים כהים ונקודות כהות. כנפיו הקדמיות של הזכר בהירות יותר. כנפיה האחוריות של הנקבה אפורות בהירות, עם פס אפור לאורך הקצה. כנפיו האחוריות של הזכר לבנבנות עם עורקים צהובים.

בשעת בקיעתו, צבעו של הזחל לבן-אדמדם, והוא נושא שלושה זוגות של רגליים מדומות. בשלבים המאוחרים של התפתחותו, צבעו הופך לאפור כהה, עם ראש אדמדם ושני פסים אדמדמים מקבילים לאורכו. הוא נושא חמישה זוגות של רגליים מדומות, ואורכו נע בין 40 ל - 50 מילימטרים.

צבעו של הגולם אדום-חום, ואורכו נע בין 16 ל - 20 מילימטרים.

## תפוצה
אגרוטיס השורשים נפוץ באפריקה, אירופה ואסיה במגוון רחב של תנאי אקלים.

## מחזור חיים
נקבת האגרוטיס מטילה כ - 250 ביצים על האדמה בקרבת צמחים. הביצים בוקעות לאחר 3 - 5 ימים, והזחל שבוקע מהן ניזון משורשיהם של הצמחים בקרבתו. לאחר 13 - 18 ימים הזחלים מתגלמים באדמה, ובוקעים מהגולם לאחר 7 - 9 ימים. אורך חייהם של העשים הבוגרים הוא 6 - 9 ימים .

## השפעתו על חקלאות
אגרוטיס השורשים ניזון ממספר רב של מיני צמחים, ונחשב למזיק חקלאי. הוא משאיר חורים על עליהם של צמחים, וחותך פטוטרות של שתילים צעירים. בדנמרק תועד נזק של 20% - 30% ביבולים של סלק וגזר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1775
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי איגנץ שיפנמולר
קטגוריה:תנשמיתיים
ז'ואן גאדו

**ז'ואן קוואקו גאדו** (בצרפתית: **Joane Kouakou Gadou**; נולד ב-17 בינואר 2007 באוברווילייה שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת רד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית.

## קריירת מועדונים
גאדו נולד בצרפת למשפחה ממוצא איבוארי, וגדל במחלקות הנוער של ES ננגיס ופריז סן-ז'רמן. ב-3 בספטמבר 2024 חתם על חוזה לשלוש שנים ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית. ב-28 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על אוסטריה וינה במסגרת המחזור השמיני בליגה לעונת . הוא ערך 21 הופעות ליגה בעונה זו.

ב-18 ביוני 2025 ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע העולם למועדונים, בניצחון 2-1 על פצ'וקה במסגרת שלב הבתים לשנת 2025.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני ליפרינג
קטגוריה:כדורגלני רד בול זלצבורג
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2007
סוטה קיטאנו

**סוטה קיטאנו** (ביפנית: **北野 颯太**; נולד ב-13 באוגוסט 2004 בארידה שבווקאיאמה, יפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת רד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית.

## קריירת מועדונים
קיטאנו גדל במחלקות הנוער של אלמה, ארטריבו יואסה וסרסו אוסקה, ובשנת 2022 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של סרסו אוסקה במסגרת ליגת העל היפנית. הוא ערך 68 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים.

ב-9 ביוני 2025 חתם על חוזה לחמש שנים ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית. ב-18 ביוני ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על פצ'וקה במסגרת שלב הבתים של גביע העולם למועדונים לשנת 2025.

## קריירה בין-לאומית
קיטאנו נכלל בסגל נבחרת יפן עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023, וערך שלוש הופעות בטורניר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים יפנים
קטגוריה:קשרי כדורגל יפנים
קטגוריה:כדורגלני סרסו אוסקה
קטגוריה:כדורגלני רד בול זלצבורג
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-2004
רוברט דרנטון

**רוברט שואט דרנטון** (באנגלית: **Robert Choate Darnton**; נולד ב-10 במאי 1939) הוא היסטוריון חברתי אמריקאי.

## ביוגרפיה
דרנטון נולד בניו יורק ב-1939. אביו, ביירון דרנטון, היה כתב צבאי, ונהרג במלחמת העולם השנייה בשנת 1942. אחיו ג'ון דרנטון המשיך בדרכו של האב, והיה לעיתונאי זוכה פרס פוליצר.
דרנטון סיים את לימודיו במכללת פיליפס בשנת 1957, ובאוניברסיטת הרווארד בשנת 1960. הוא סיים את לימודי הדוקטורט בהיסטוריה באוניברסיטת אוקספורד כזוכה מלגת רודס בשנת 1964. עבודת הדוקטורט שלו הייתה בנושא "מגמות בתעמולה רדיקלית ערב המהפכה הצרפתית (1782–1788)". זמן קצר שימש כעיתונאי בעיתון ניו יורק טיימס בו עבדו אביו ואחיו, אך בשנת 1965 החליט להמשיך בקריירה אקדמית. הוא היה עמית באוניברסיטת הרוורד עד 1968 ובשנה זו הצטרף לסגל אוניברסיטת פרינסטון כמרצה בקתדרת קולום דייוויס להיסטוריה אירופית, וזכה לקבל מלגה בתוכנית עמיתי מקארתור בשנת 1982. הוא היה נשיא האגודה הבינלאומית ללימודי המאה ה-18 בין השנים 1987 ל-1991. דרנטון שימש כנשיא האגודה ההיסטורית האמריקאית ב-1999 והיה בין מייסדי פרויקט גוטנברג.

דרנטון שימש בחבר הנאמנים של הוצאת אוניברסיטת אוקספורד בין 1994 ל-2007, וכן שימש בחבר הנאמנים של ספריית העיר ניו יורק, בה היה בין מייסדי מרכז דורותי ולואיס ב. קולמן למלומדים וסופרים.

בשנת 2007 קיבל מעמד של פרופסור אמריטוס בפרינסטון, והתמנה למנהל ספריית אוניברסיטת הרווארד, והחליף בתפקיד זה את סידני ורבה. בתפקיד זה היה בין מייסדי הספרייה הדיגיטלית של אמריקה.

## פרסים וכיבודים
דרנטון זכה לפרסים ולכיבודים רבים בימי חייו. בין היתר עוטר בשנת 1999 כחבר לגיון הכבוד על ידי ממשלת צרפת, ובשנת 2012 קיבל מהנשיא ברק אובמה את המדליה הלאומית למדעי הרוח.

## כתיבתו
דרנטון הוא היסטוריון חברתי העוסק בהיסטוריה אינטלקטואלית, וסבור כי יש להבין את ההיסטוריה מתוך מבט חברתי-תרבותי וכלכלי נרחב. דרנטון דחה את גישתם של אנשי אסכולת האנאל שלטעמו הייתה סטרוקטורליסטית, לא סיפקה הסבר מלא לתופעות אותן חקרה, ויומרתה לתת הסבר טוטאלי לאירועים נדונה לכישלון. הוא העדיף גישה אנתרופולוגית אותה ניסח ביחד עם חברו להוראה בפרינסטון קליפורד גירץ היוצרת תיאור גדוש ומלא בפרטים, המנסה ככל האפשר לאתר ולהביא את נקודת המבט של המשתתף באירוע ההיסטורי, ובכך להביא פרשנות לאירועים ומעשים שכיום קשה להבינם. כך, לדוגמה, בספרו על המסמריזם (Mesmerism and the end of the Enlightenment in France (1968)) נתן הסברים חברתיים וסוציולוגיים לתנועה המיסטית שעד אז לא התייחסו אל תכניה כראויים למחקר. רעיונות אלו יישם במספר רב של ספרים העוסקים בתנועת ההשכלה, ובתנועות פוליטיות וחברתיות במאה ה-18. בספרו "טבח החתולים הגדול" (1984) תיאר בין היתר מעשה שנראה כיום אכזרי וחסר פשר, טבח חתולים בפריז במאה ה-18, תוך שהוא נותן לו הסבר הבוחן את מחשבותיהם, רגשותיהם ועולמם האינטלקטואלי של המשתתפים בטבח.

## מספריו תורגמו לעברית
* "טבח החתולים הגדול ואפיזודות אחרות בתולדות התרבות הצרפתית" תרגם עודד פלד, הוצאת כרמל, 2016.
* "השיניים התותבות של ג'ורג' וושינגטון - מדריך לא שגרתי למאה ה-18" תרגמה יעל לוטן, הוצאת חרגול, 2007.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מלגת רודס
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:נשיאי האגודה ההיסטורית האמריקאית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
Like I'm Gonna Lose You

"**Like I'm Gonna Lose You**" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מייגן טריינור בשיתוף פעולה עם הזמר-יוצר האמריקאי ג'ון לג'נד, שיצא ב-23 ביוני 2015 בהוצאת חברת התקליטים אפיק רקורדס. השיר מופיע כסינגל הרביעי של אלבום האולפן הראשון של טריינור, *[[Title]]*. השיר נכתב על ידי קטלין סמית', מייגן טריינור וג'סטין ויבר, והופק על ידי כריס גלבודה.

השיר היה מועמד לפרס המוזיקה האמריקאית לשנת 2016 בקטגוריית שיתוף הפעולה של השנה, וכן בפרסי המוזיקה של iHeartRadio לשנת 2016 בקטגוריית שיתוף הפעולה הטוב ביותר.

נכון ליוני 2025, השיר הושמע למעלה מ-914 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-1.2 מיליארד פעמים בספוטיפיי.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ג'ון לג'נד
קטגוריה:שירי מייגן טריינור
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מייגן טריינור
קטגוריה:בלדות משנות ה-2010
קטגוריה:בלדות נשמה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפולין
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בקנדה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
השיר שאת אהבת

"**השיר שאת אהבת**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. את השיר הוציאה ב-10 ביוני 2025 לאור חברת התקליטים  כרצועה השנייה וכשיר הנושא מתוך אלבומו התשיעי של אדם, "תסמינים של פרידה".

## רקע
"תסמינים של פרידה" הוא אלבום האולפן התשיעי של אדם, שיצא לאור ב-10 ביוני 2025 בהוצאת חברת . האלבום כולל עשרה רצועות אשר עוסקות בנושאים של פרידה, כאב רגשי, געגוע ואהבה בלתי ממומשת. האלבום מתאפיין בגוון אישי ואינטרוספקטיבי יותר בהשוואה לאלבומיו הקודמים של אדם, וזכה להתייחסות רחבה בתקשורת הישראלית עם צאתו.

"השיר שאת אהבת" מציג נקודת מבט של הדובר על מערכת יחסים מתפוררת, ומתאר תחושות של עצב, בדידות ואכזבה בעקבות פרידה פתאומית, עם תכנים כמו "לא ראית אותי ממטר" ו"אותה לא נאהב" הממחישים תחושת ניתוק והשלמה עם הסיום.

## הצלחה מסחרית
מיד לאחר יציאתו שובץ השיר במקום השביעי במצעד "היטליסט" של אתר "מאקו", לצד שירים נוספים מהאלבום שנכנסו לעשירייה הפותחת, כמו "היה טוב" ו"מלכת הדור". בשבוע שלאחר מכן עלה למקום השלישי, ונכנסו לעשירייה שירים נוספים מתוך האלבום, כמו "תגידי לי", "שושו" ו"איפה שתגידי".

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי עומר אדם
קטגוריה:שירים בעברית
טורפדו גורקי

**טורפדו גורקי** (ברוסית: **Торпедо-Горький**) הוא מועדון הוקי קרח מהעיר ניז'ני נובגורוד, רוסיה, המתמודד בליגת VHL.

הקבוצה נמצאת בבעלות יצרנית הרכב GAZ וזכתה לראשונה באליפות רוסיה בהוקי קרח בעונת 2024/2025, כשהתמודדה בליגת VHL.
## היסטוריה
הקבוצה נוצרה ב-18 ביוני 2019, כקבוצת מילואים של מועדון ההוקי קרח טורפדו ניז'ני נובגורוד. בהנהלת הקבוצה הוכרז כי הקבוצה תתמודד החל מעונת 2019/20, בליגת ההוקי היבשתית (VHL) כשהקבוצה תיקרא ״טורפדו-גורקי״.

בעונת 2020/21, טורפדו-גורקי לא השתתפה בליגה עקב בעיות כלכליות, אך המועדון חזר לליגת VHL בעונת 2024/25 וכבר בעונת החזרה שלה זכתה באליפות הליגה והוכתרה לאלופת רוסיה בסוף העונה, לאחר שפדרציית ההוקי הרוסית הכירה בליגה כאליפות המדינה.
## תארים
***[[VHL|ליגת המשנה הרוסית בהוקי קרח]] (1):** 2024/2025
* **[[אליפות רוסיה בהוקי קרח]] (1):** 2024/2025

## קישורים חיצוניים
*  

קטגוריה:ניז'ני נובגורוד: ספורט
קטגוריה:קבוצות הוקי קרח רוסיות
היסטוריה משפטית

**היסטוריה משפטית** או **היסטוריה של המשפט** היא ענף בהיסטוריה החוקר את האופן שבו התפתח תחום המשפט ומדוע השתנה במרוצת השנים. ההיסטוריה המשפטית קשורה קשר הדוק להתפתחותן של ציוויליזציות ופועלת בהקשר הרחב יותר של היסטוריה חברתית. משפטנים והיסטוריונים מסוימים של הליכים משפטיים ראו בהיסטוריה המשפטית תיעוד של התפתחות החוקים וההסבר הטכני של האופן שבו התפתחו חוקים אלה, מתוך מטרה להבין בצורה טובה יותר את מקורותיהם של מושגים משפטיים שונים; חלקם רואים בהיסטוריה המשפטית ענף של היסטוריה אינטלקטואלית.

היסטוריונים בני המאה ה-20 ראו את ההיסטוריה המשפטית באופן הקשרי יותר - יותר בהתאם לחשיבתם של היסטוריונים חברתיים. הם התייחסו למוסדות משפטיים כמערכות מורכבות של כללים, שחקנים וסמלים וראו אלמנטים אלה מקיימים אינטראקציה עם החברה כדי לשנות, להתאים, להתנגד או לקדם היבטים מסוימים של החברה האזרחית. היסטוריונים משפטיים אלה נטו לנתח סיפורי מקרים מפרמטרים של חקירה מדעית וחברתית, תוך שימוש בשיטות סטטיסטיות, תוך ניתוח הבדלי מעמדות בין בעלי דין, עותרים ושחקנים אחרים בתהליכים משפטיים שונים. על ידי ניתוח תוצאות תיקים, עלויות עסקה ומספר תיקים שהוסדרו, הם החלו בניתוח של מוסדות משפטיים, פרקטיקות, נהלים וסיכומים, המעניק תמונה מורכבת יותר של החוק והחברה מאשר לימוד משפטים וקודקסים אזרחיים יכולים להשיג.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריה של המשפט
ריתוך רובוטי

[ממוזער|שמאל|220px|סט רובוטים בעלי שישה צירים של חברת FANUC, המשמשים ל[ריתוך באמצעות מערך מבער זרוע-דרך עם מבערים של ABICOR BINZEL]]
**ריתוך רובוטי** הוא שימוש בכלים ממוכנים הניתנים לתכנות (רובוטים) שהופכים את תהליך הריתוך, הכרוך בביצוע וטיפול בחומר העבודה, לאוטומטי לחלוטין. תהליכים כמו ריתוך בקשת מתכת מוגנת בגז, שלעיתים קרובות נעשים בצורה אוטומטית, אינם בהכרח כדאיים כלכלית לריתוך רובוטי. זאת מכיוון שמפעיל אנושי נדרש בהכנת החומרים לריתוך. ריתוך רובוטי משמש בדרך כלל לתהליכי ריתוך נקודות בהתנגדות וריתוך בקשת ביישומים בעלי ייצור גבוה וחזרתיות, כגון תעשיית הרכב.

## היסטוריה
רובוטים הוצגו לראשונה בתעשייה האמריקאית בשנות ה-60 של המאה העשרים. עם זאת ריתוך רובוטי יעיל הוא יישום חדש יחסית בתחום הרובוטיקה. השימוש ברובוטי ריתוך לא היה נפוץ עד בשנות ה-80 של המאה העשרים, עת החלה תעשיית הרכב להשתמש ברובוטים באופן נרחב לתהליכי ריתוך נקודות. מאז, הן מספר הרובוטים המשמשים בתעשייה והן מספר היישומים שלהם התרחבו מאוד. בשנת 2005, יותר מ-120,000 רובוטים היו בשימוש בתעשייה בצפון אמריקה, כמחציתם לריתוך. הצמיחה מוגבלת בעיקר על ידי עלויות הציוד הגבוהות והגבלת התוצאה הנובעת מכך ליישומים בעלי כושר ייצור גבוה.

בעשורים השני והשלישי של המאה ה-21, החל הריתוך הרובוטי בקשת חשמלית לצמוח במהירות והוא מצוי בכ-20 אחוז מיישומי הרובוטיקה התעשייתית. המרכיבים העיקריים של רובוטי ריתוך בקשת חשמלית הם המניפולטור או היחידה המכנית והבקר, הפועל כ"מוח" של הרובוט. המניפולטור הוא שמניע את הרובוט, ואת עיצוב המערכות הללו ניתן לסווג למספר סוגים נפוצים, כגון SCARA  ורובוט קואורדינטות קרטזיאני , המשתמשים במערכות קואורדינטות שונות כדי לכוון את זרועות המכונה.

הרובוט עשוי לרתך במיקום מתוכנת מראש, להיות מונחה על ידי ראיית מכונה , או על ידי שילוב של שתי השיטות. עם זאת, היתרונות הרבים של ריתוך רובוטי הוכחו כהופכים אותו לטכנולוגיה מסייעת ליצרני ציוד מקורי רבים על מנת להגביר את הדיוק, יכולת החזרתיות והתפוקה. רובוט ריתוך אחד יכול לבצע את עבודתם של מספר רתכים אנושיים. לדוגמה, בריתוך בקשת, המייצר ניצוצות חמים ועשן, רתך אנושי יכול לשמור על המבער שלו בעבודה במשך כ-30 אחוזים מהזמן, בעוד רובוטים יכולים לשמור על המבער בעבודה כ-90 אחוזים מהזמן.

מאז סוף שנות ה-90 של המאה ה-20, פותחה טכנולוגיית עיבוד תמונה בחתימה  לניתוח נתונים חשמליים בזמן אמת שנאספו מריתוך רובוטי אוטומטי, ובכך היא מאפשרת אופטימיזציה של ריתוכים.

## קישורים חיצוניים


* Robotic equipment
* Robotic welding video
* ABB Robotics
* ABB arc welding equipment
* ABB spot welding equipment
* FANUC welding robots
* FANUC arc welding robots
* FANUC spot welding robots
* ABICOR BINZEL Through-arm Robot Welding Torches
* Robotic Friction Stir Welding video
* Novarc Technologies Spool Welding Robot In Action
* AutoMetrics Manufacturing Technologies Inc


## הערות שוליים

קטגוריה:ריתוך
קטגוריה:רובוטים
פירסון קולג'

**פירסון קולג**' (באנגלית: **Pearson College UWC**), הוא בית ספר תיכון בינלאומי בקנדה, המשתייך לארגון הקולג'ים הבין-לאומיים (UWC).

ממוקם מדרום מערב לעיר ויקטוריה, קולומביה הבריטית. זהו בית ספר קדם-אוניברסיטאי עם תוכנית לימודים הנמשכת שנתיים. התלמידים מגיעים מלמעלה מ-150 מדינות, וחיים ולומדים ביחד לקראת תעודת הבגרות הבינלאומית, בשילוב חינוך המתמקד בפעילויות המתקיימות בחוץ (OUTDOOR).

בית הספר נקרא על שם לסטר פירסון, מי שהיה ראש ממשלת קנדה והקנדי היחיד שזכה בפרס נובל לשלום. פירסון יזם הקמת קולג' בינלאומי לחוף האוקיינוס השקט כדרך לקידום השלום וההבנה בעולם.

פירסון קולג' הוא אחד מ-18 בתי ספר של ארגון UWC ברחבי העולם.

## היסטוריה
פירסון היה הכוח המניע מאחורי ההקמה של פירסון קולג'. לאחר שפרש מהחיים הציבוריים, גילה פירסון עניין בארגון UWC. באותה עת היה רק בית ספר אחד שהשתייך ל-UWC, הhttps://www.uwcatlantic.org/ בוויילס, אשר נוסד בשנת 1962.

פירסון ביקר בקולג' שבוויילס בשנת 1969, שם נפגש עם תלמידים ומורים, והשתכנע שחייבים להקים עוד בתי ספר כאלה ברחבי העולם, ובמיוחד, קולג' כזה בקנדה, בחוף האוקיינוס השקט. החזון שלו: "**התלמידים יתקבלו בברכה בלי כל קשר לגזע, דת או השקפה פוליטית, ובכוונתנו להעניק מלגות כך שהתלמידים שילמדו בקולג' יגיעו מכל שכבות החברה ויהיו נציגים אמיתיים של העמים שלהם. השיטה הזאת...יכולה להפוך לכוח מהפכני בחינוך הבינלאומי."**

הוא הפך ליו"ר לשם כבוד של ועדה שהוקמה במטרה לבנות את מה שלימים נקרא "פירסון קולג'". הוא פעל ללא ליאות לקידום הפרויקט אך הלך לעולמו בחודש דצמבר 1972. את היוזמה השלימו חבריו ועמיתיו של פירסון. זמן לא רב לאחר מותו הוחלט שהקולג' ייקרא על שמו, להנצחתו ולהנצחת חזונו.

כיו"ר חבר הנאמנים נבחר  שהחל בגיוס כספים. למעלה מ-4 מיליון דולר – 83% גויסו מאנשים פרטיים, מתאגידים ומקרנות ברחבי קנדה והעולם, והיתרה - 17%, גויסה מממשלות.

ב-25 בספטמבר 1973 החלו עבודות הבניה של הקמפוס. הקולג' נוסד בשנת 1974 תחת השם Lester B. Pearson United World College of the Pacific. במהלך השנה הזאת, ג'ק מת'יוס, המנהל המייסד של הקולג', גייס מורים וצוות הוראה מרחבי העולם, וב-25 בספטמבר 1974, הגיעו 100 התלמידים הראשונים. מאז לומדים בקולג' מדי שנה כ-200 תלמידים, בגילאי 16 עד 19.

בישראל פועלת ועדת מיון מטעם UWC שבוחרת מדי שנה את התלמידים שילמדו בקולג'ים השונים.

## גלריה

East House – Pearson College UWC.jpg|מראה אופייני בקמפוס
Pearson College Welcome.jpg|שלט בכניסה
The Docks - Pearson College.jpg|מעגן הסירות בקולג'
Floating Building – Pearson College UWC.jpg|המעבדה למדעי הים בפירסון קולג'
Pearson College, Looking out Towards Olympic Mountains.jpg|מראה ממדשאת הקמפוס למפרץ פדר ולרכס הרי אולימפיק

## קישורים חיצוניים

* 
* ארגון הגג של הקולג'ים הבינלאומיים 
* מאמר בכתב עת מקומי בעיר ויקטוריה
* ערך באנציקלופדיה הקנדית
* מפה
* הענקת שמות חדשים למבנים בקמפוס בשפת הילידים המקוריים

## הערות שוליים

קטגוריה:קולומביה הבריטית: חינוך
המטה המרכזי ח'אתם אל-אנביא

**המטה המרכזי ח'אתם אל-אנביא** (בפרסית: **قرارگاه مرکزی خاتم‌الانبیا**) הוא מטה הפיקוד המאוחד של הכוחות המזוינים של איראן, הנמצא תחת פיקודו הישיר של המטה הכללי. הוא אחראי על תכנון ותיאום פעולות צבאיות המשותפות לכלל הכוחות המזוינים של איראן ובדגש על תיאום בין משמרות המהפכה האסלאמית לצבא איראן בזמני מלחמה ומשברים.

המטה הוקם במהלך מלחמת איראן–עיראק בשנת 1983, ופעלו תחתיו בתחילה שני מטות צבאיים איראניים שברבות השנים הפכו עצמאיים.

## היסטוריה
בשנת 1983, במלחמת איראן–עיראק, הוקם בסיס ח'אתם אל-אנביא כבסיס הפיקוד המשותף של משמרות המהפכה וצבא איראן, תחת  עלי ח'אמנאי. מספר ימים לפני  הועבר הפיקוד לסגנו, אכבר האשמי רפסנג'אני, ולמעשה בכך הפך רפסנג'אני למפקד העליון של המלחמה. מאז ובמהלך כל אותה מלחמה, מטה זה היה למטה הכללי של כוחות איראן ותחתיו תוכננו כל הפעולות והמבצעים, כאשר המטה מקבל בהדרגה לפיקודו את כלל הכוחות.

המטה לא הצליח באופן מוחלט בפתרון המחלוקות בין משמרות המהפכה לצבא, ולכן הוקם במקומו המטה הכללי של הכוחות המזוינים בשנת 1989. בשנת 1991 עברו הכוחות לפיקודו של המטה הכללי, והמטה המרכזי נכנס תחתיו כשתפקידו לשמש כמטה מלחמה וחירום. בהתאם, הוא תוכנן לפעול רק בעתות מלחמה, ולכן מעולם לא פעל עד לשנת 2016, בה הופרד מחדש מהפיקוד הכללי לפיקוד עצמאי הכפוף לו, הפועל דרך קבע.

באפריל 2024 הטילו בריטניה וקנדה סנקציות על מספר מפקדים במטה, ביניהם מפקד המטה מייג'ור גנרל ע'ולאם עלי רשיד, בתגובה למבצע הבטחת האמת שבו תקפה איראן את ישראל באמצעות טילים בליסטיים וכטב"מים.

במכת הפתיחה של מבצע עם כלביא, ב-13 ביוני 2025, ישראל התנקשה בחייו של מפקד המטה, ע'ולאם עלי רשיד. שלושה ימים לאחר מכן, ישראל התנקשה גם ביורשו, עלי שאדמאני. במכת הפתיחה נהרג גם סגן ראש אגף הפיקוח של המטה, .

ב-7 במרץ 2026, במסגרת מבצע שאגת הארי, ב-13 ביוני 2025, ישראל התנקשה בחייו של ראש המטה החדש, אבו אל-קאסם באבאא'יאן.

## כוחות

## מפקדים
במהלך מבצע עם כלביא חוסלו מפקד המטה ע'ולאם עלי רשיד ומחליפו עלי שאדמאני. תשעה חודשים לאחר מכן חוסל גם מחליפם, אבו אל-קאסם באבאא'יאן במסגרת מבצע שאגת הארי.

סוכנויות איראניות רשמיות, כגון תסנים, ממשיכות לייחס את תפקיד מפקד מטה ח'אתם אל-אנביא לעלי אבדאללהי. לעומת זאת, בהודעת דובר צה"ל צוין כי אבו אל-קאסם באבאא'יאן הוא ראש המטה שהחליף את עלי שאדמאני.

מפקדים נוספים במטה הם סגן המטה כיומרס חיידרי, , , , , , יעקוב זוהדי,  ו.

להלן רשימת מפקדי המטה במהלך ההיסטוריה:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: צבא וביטחון
קטגוריה:הכוחות המזוינים של איראן
הליגה הדמוקרטית של קוסובו

**הליגה הדמוקרטית של קוסובו** (באלבנית: **Lidhja Demokratike e Kosovës**) היא מפלגה פוליטית ברפובליקה של קוסובו.

המפלגה הוקמה על ידי קבוצה של אינטלקטואלים מקומיים ב-1989, זמן קצר לאחר שסלובודן מילושביץ', מנהיג סרביה דאז, ביטל את האוטונומיה של מחוז קוסובו. במשך תקופה ארוכה הייתה המפלגה הארגון הפופולרי ביותר שנלחם למען עצמאות המחוז, אך לאחר משבר קוסובו בשנים 1998-1999, כאשר הליגה הדמוקרטית של קוסובו, בהמלצת ארצות הברית, החלה לנהל משא ומתן עם מילושביץ' לסיום הסכסוך, הפופולריות שלה ירדה.

בבחירות לפרלמנט, שנערכו באזור ב-2004, קיבלה המפלגה 45.4% מהקולות ו-47 מתוך 120 המושבים בפרלמנט של קוסובו.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1989
קטגוריה:מפלגות שמרניות
קטגוריה:קוסובו: פוליטיקה
קיטאנו

**קיטאנו** (ביפנית: **北野**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה יפניים
Love Is Like

***Love Is Like*** הוא אלבום האולפן השמיני של להקת הרוק האמריקאית מארון 5. האלבום יצא לאור ב-15 באוגוסט 2025, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ ו-222 רקורדס. זהו האלבום הראשון שיכלול את אותו הרכב כמו הקודם מאז *[[Hands All Over]]* (2010), והראשון שיעניק קרדיט לחברים נוספים של הלהקה ככותבי שירים מלבד הסולן אדם לוין מאז *[[Overexposed]]* (2012).

## רקע והכרזה
ב-7 באפריל 2025, סולן להקת מארון 5, אדם לוין, אישר בתוכנית The Tonight Show Starring Jimmy Fallon כי הלהקה מתכננת להוציא אלבום "במהלך הקיץ". הוא גם גילה כי האלבום יקדים סיבוב הופעות שיתחיל "בערך בסתיו". ב-23 ביוני, הכריזו מארון 5 רשמית על צאת אלבום האולפן השמיני שלהם, *Love Is Like*, שייצא לאור ב-15 באוגוסט. זהו האלבום הראשון של הלהקה מזה ארבע שנים מאז *[[Jordi]]* (2021). הם גם הכריזו על סיבוב הופעות באולפנים בארצות הברית לתמיכה באלבום, שיתחיל ב-6 באוקטובר בפניקס ויסתיים ב-25 בנובמבר בדטרויט.

לוין הצהיר כי עבור האלבום, הלהקה החליטה שהגיע הזמן להתחיל לכתוב שוב כקולקטיב. הגיטריסט הראשי ג'יימס ולנטיין אמר כי בעוד שהלהקה החליטה להפסיק להשתמש במפיקים חיצוניים בהתחלה, הם לא קיצצו אותם לחלוטין, אם כי חמשת השירים הראשונים שהלהקה כתבה לאלבום נכתבו בעיקר בין החברים בלבד.

## סינגלים
האלבום זכה לקידום באמצעות שני סינגלים. הסינגל המוביל, "Priceless" בהשתתפות ליסה, יצא ב-2 במאי 2025. השיר הגיע לראשונה למקום ה-76 במצעד בילבורד הוט 100. הסינגל השני, "All Night", יצא ב-23 ביוני. הסינגל השלישי, "California", יצא ב-17 ביולי.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי 2025
קטגוריה:אלבומי מארון 5
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת פולידור רקורדס
ארוחת הצהריים של החקלאים

**ארוחת הצהריים של החקלאים** (בספרדית: **Almuerzo de campesinos**, נקרא גם: **סצנת פאב עם שני גברים ונערה**) הוא ציור ז'אנר מוקדם מאת האמן הספרדי דייגו ולאסקס. הציור, שמן על בד, צויר בשנת 1617, ומשלב טבע דומם של אוכל ושתייה עם תיאור של שלושה חקלאים, שהאמן בוחן מקרוב את דמותם. בקומפוזיציה נראה גבר צעיר יותר המחווה בידו הימנית, ככל הנראה תוך כדי סיפור כלשהו, וגבר מבוגר יותר מקשיב בתשומת לב תוך שהוא מגביה את כוסו לאישה כדי שתוכל למלא אותה ביין. על השולחן נראים דגים, לחם, גזר, לימון וכלי נחושת.

הקומפוזיציה דומה מאוד לציור אחר של ולאסקס ארוחת הצהריים (1617). שניהם מציגים רגע אותנטי בחיי היומיום של אנשי המעמד הפשוט.

הציור, שמן על בד, מוצג במוזיאון לאמנויות יפות בבודפשט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי פירות
קטגוריה:ציורי מזון ומשקאות
אוניברסיטת שיראז

**אוניברסיטת שיראז** (בפרסית: **دانشگاه شیراز**; דנשגה שיראז; לשעבר **אוניברסיטת [[שושלת פהלווי|פהלווי]]**; בפרסית: **دانشگاه پهلوی**) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בעיר שיראז, בירת פרובינציית פארס בדרום איראן. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1946, והיא רשומה בין שלושת בתי המחקר המובילים במדינה.

האוניברסיטה מציעה מסלולי לימוד באיראן, בתחומי הרפואה, המדע והטכנולוגיה. באוניברסיטה לומדים 20,000 סטודנטים ול-200 מהם יש תואר ראשון (BA, BSc), ל-300 מהם יש תואר דוקטור (MA, MSc), ל-300 מהם יש תואר "וותיק" (DVM) ול-150 מהם יש תואר דוקטור לפילוסופיה (PhD).

## היסטוריה
אוניברסיטת שיראז הוקמה בשנת 1946 בתור מוסד לימוד טכנולוגי. הלימודים במדינה התמקדו במדעי המדע. האוניברסיטה הפכה לבית ספר לרפואה בשנת 1950. ב-1960, מוחמד רזא שאה פהלווי, השאה האחרון של איראן, ביקר באוניברסיטה ביחד עם גיילורד הרנוול.

הישראלי הפרופ' אינו שאקי בשנת 1976 עסק בפיתוח תוכניות הלימודים בבית-הספר לרפואת-שיניים באוניברסיטת פחלאווי בשירז, אירן, ואף שימש כדיקן בית-הספר שם בשנים 1977–1979

לאחר המהפכה האסלאמית, שמה של אוניברסיטת פהלווי שונה לאוניברסיטת שיראז, על שם העיר בה היא שוכנת. האוניברסיטה עברה תהליך של אסלאמיזציה, ולכן הייתה סגורה לתקופה קצרה.

ב-1986, איראן השתלטה על מספר נוסף של בתי ספר לרפואה, מה שהוביל להקמה של אוניברסיטת שיראז למדעי הרפואה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:שיראז: מבנים
בסיס חיל האוויר חריר

**בסיס חיל האוויר חריר** (באנגלית: **Harir Air Base**; בערבית: **قاعدة حرير الجوية**, בכורדית: **بنکەی ئاسمانیی ھەریر**) הוא שדה תעופה צבאי הממוקם ליד חריר  שבמחוז ארביל, כורדיסטן העיראקית, עיראק.

במהלך מבצע נחישות טבועה נגד המדינה האסלאמית בין השנים 2018–2023 אירח הבסיס כוחות של חיל האוויר האמריקני.

## הערות שוליים

חריר
חריר
חריר
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – עיראק
ג'יין לינדסקולד

**ג'יין מ. לינדסקולד** (באנגלית: **Jane M. Lindskold**; נולדה ב-15 בספטמבר 1962) היא סופרת פנטזיה ומדע בדיוני אמריקאית. בשפה העברית, היא ידועה בעיקר בזכות הקשר המקצועי והאישי שלה עם הסופר רוג'ר זילאזני, והשלמת שניים מספריו לאחר מותו.

## ביוגרפיה
ג'יין לינדסקולד נולדה בוושינגטון הבירה וגדלה באזור מפרץ צ'ספיק. היא בעלת תואר דוקטור (Ph.D) בספרות אנגלית מאוניברסיטת פורדהאם, עם התמחות בספרות בריטית.

בתחילת דרכה כסופרת, שימש רוג'ר זילאזני כמנטור שלה והשניים הפכו לחברים קרובים. בשנותיו האחרונות של זילאזני, הייתה לינדסקולד בת זוגו וחיה עמו. לאחר מותו בשנת 1995, היא לקחה על עצמה את המשימה להשלים שני רומנים שהותיר אחריו לא גמורים, על בסיס הערותיו וטיוטות חלקיות שכתב.

כיום היא מתגוררת באלבקרקי, ניו מקסיקו, עם בעלה, הארכאולוג ג'ים מור.

## יצירתה
לינדסקולד החלה לפרסם סיפורים קצרים בשנת 1992, וספרה הראשון, *Brother to Dragons, Companion to Owls*, יצא לאור ב-1994. היא כתבה מספר סדרות פנטזיה מצליחות, בהן סדרת "את'אנור" (Athanor) ו"סאגת שומרת האש" (Firekeeper Saga).

עם זאת, עיקר פרסומה בקרב קהל הקוראים העברי נובע משני הספרים שהשלימה עבור רוג'ר זילאזני, אשר תורגמו לעברית וזכו להערכה.

## ספריה שתורגמו לעברית
שני הספרים שלהלן נכתבו במקור על ידי רוג'ר זילאזני, ולינדסקולד השלימה אותם לאחר מותו.
* **דונרג'ק** (*Donnerjack*, 1997)
** יצא לאור בעברית בהוצאת עם עובד (1999), תרגום: דורית לנדס.
* **שר השדים** (*Lord Demon*, 1999)
** יצא לאור בעברית בהוצאת עם עובד (2000), תרגום: דורית לנדס.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרי פנטזיה אמריקאים
בית הכנסת מולנרגאסה

[ממוזער| [לוחית זיכרון]]
**בית הכנסת מולנרגאסה** (בגרמנית: **Vereinssynagoge Müllnergasse**) היה בית כנסת ברובע אלזרגרונד של וינה. בית הכנסת נבנה בשנים 1888–1889 ברחוב מולנרגאסה 21 שבשכונת רוסאו, לפי תוכניות האדריכל מקס פליישר. הוא נהרס במהלך ליל הבדולח בנובמבר 1938.

## היסטוריה
בית הכנסת תוכנן על ידי האדריכל מקס פליישר ונבנה בשנים 1888–1889. במהלך ליל הבדולח בליל 9 בנובמבר 1938, הוצת בית הכנסת בידי אנשי אס אס בפיקודו של אוטו סקורצני. שמש בית הכנסת, מקס אולמן, הוכה באכזריות במהלך האירוע. סקורצני פעל לפי רשימת יעדים של הגסטפו, מחלקה II G.

רק 16 שנים לאחר מכן התקיים משפט על השריפה, אך העדים טענו כי הפורעים היו צעירים לא מקומיים ללא מדים, ובכך טושטשה אחריותם של חברי האס אס.

## מבנה
בית הכנסת נבנה בין שני בנייני מגורים ברחוב מולנרגאסה. מאחר שהחזית הפונה לרחוב הייתה קיר המזרח שבו מוקם היכל הקודש, הכניסה הראשית למתחם מוקמה דווקא ברחוב גריננטורגאסה (Grünentorgasse) 13, בעוד שבצדו של רחוב מולנרגאסה היו שתי כניסות צדדיות.

חזית המבנה עוצבה בסגנון גותי עם שני מגדלים מחודדים בגובה 35 מטרים כל אחד, בנויים מלבנים חשופות. פנים המבנה כלל אולם תלת-ספינתי, כאשר אגפי הנשים מוקמו בספינות הצדדיות שהוגבהו בשש מדרגות, ללא עזרת נשים קלאסית בקומה שנייה.

האולם המרכזי הכיל 322 מושבים לגברים, ובמרפסות הצדדיות 248 מושבים לנשים. הקירות נתמכו בקשתות מחודדות מברזל יצוק, וחלונות בעלי עיטורים גותיים הכניסו אור טבעי. התקרה קושטה בלוחות פח אבץ מעוטרים, צבועים ומוזהבים.

## לקריאה נוספת
* Pierre Genée: *Wiener Synagogen 1825–1938*. Löcker, Wien 1987, .
* Bob Martens, Herbert Peter: **Die zerstörten Synagogen Wiens. Virtuelle Stadtspaziergänge**. Mandelbaum Verlag, Wien 2009, .
* Georg Niessner, Peter Schilling: **Virtuelle Rekonstruktion dreier Synagogen in Wien von Max Fleischer** Diplomarbeit TU-Wien, 2004.

## קישורים חיצוניים

*  Association synagogue of the Israelite prayer house association Chewra Beth Hatfilah in the Alsergrund district

קטגוריה:וינה: בתי כנסת שנחרבו בליל הבדולח
מבצע בשורת הניצחון

**מבצע בשורת הניצחון** (בפרסית: **عملیات بشارت فتح**, בתעתיק לעברית: **עמליאת בשארת-י פַתְח**) הוא מבצע צבאי איראני נגד בסיסים אמריקאיים בעיראק ובקטר ב-23 ביוני 2025.

## התקיפה
ב-13 ביוני 2025 פתחה ישראל במבצע עם כלביא, בו תקף צה"ל מתקני תוכנית הגרעין האיראנית ומתקנים צבאיים. ב-22 ביוני ארצות הברית תקפה שלושה מתקני גרעין: פורדו, נתנז ואספהאן. איראן איימה להגיב, ובתגובה פינתה ארצות הברית את כל מטוסיה מהבסיס "אל-עודייד" בקטר. למחרת בשעה 19:54 פתחה איראן במבצע "בשורת הניצחון", מתקפת טילים נגד מטרות אמריקאיות ב. 10 טילים שוגרו לעבר בסיס חיל האוויר אל-עודייד בקטר וטיל נוסף שוגר לכיוון בסיס חיל האוויר אל-אסד בעיראק. על פי תצלומי לוויין, התקיפה פגעה ככל הנראה באתר ששימש את צבא ארצות הברית לתקשורת לוויינית מאובטחת. לפי ההערכות, ייתכן כי כלי טיס בלתי מאויש גרם לפגיעה ממוקדת. התקיפה תואמה עם גורמים רשמיים בקטר וניתנה להם התראה מראש כדי לא להביא לנפגעים, אלא כ"תגובה סמלית" למתקפה האמריקאית.

בעולם הערבי, לרבות קטר, סעודיה, מצרים והרשות הפלסטינית גינו את התקיפה האיראנית כהפרת ריבונות והחוק הבין־לאומי. נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ לעומת זאת הודה לאיראן על ההודעה המוקדמת ואמר כי היא "חלשה מאוד".

## ראו גם

* מבצע פסגת האש

## הערות שוליים

קטגוריה:מבצע עם כלביא
קטגוריה:2025 באיראן
קטגוריה:2025 בארצות הברית
קטגוריה:2025 בקטר
בית הכנסת מלצגאסה

**בית הכנסת מלצגאסה** (בגרמנית: **Vereinssynagoge Malzgasse**) הוא בית כנסת היסטורי לשעבר ברובע לאופולדשטאדט שבעיר וינה, אוסטריה.

## היסטוריה
בשנת 1850 נוסדה אגודת "בית המדרש תלמוד תורה" (Beth Hamidrasch Talmud Thora) שפעלה כאגודת תפילה יהודית. משנות ה-70 של המאה ה-19 פעלה במקום ברחוב מלצגאסה 16 תלמוד תורה בניהול האגודה. בשנת 1884 הוקם במתחם זה גם בית כנסת קטן, חד-קומתי, לפי תכנונו של האדריכלים איזידור גיסקאן ותיאודור שרייר, ובו כ־100 מקומות ישיבה.

בשנת 1906 נבנתה מחדש תשתית תלמוד התורה לפי תכנונם של האדריכלים איזידור גיסקן ותאודור שרייר, והכניסה לבית הכנסת הועתקה אל החצר האחורית.

בשנת 1913 נפתח במתחם המוזיאון היהודי הראשון בעולם.

בשנת 1938 במהלך ליל הבדולח הוצתו בית הכנסת ובית הספר, אך לא נהרסו לחלוטין. המוזיאון היהודי נסגר עוד קודם לכן על ידי הנאצים ואוספיו הוחרמו. בדו"ח של שירותי הכיבוי של וינה מיום 10 בנובמבר 1938 נכתב:

לאחר הפוגרום, שימש בניין בית הספר כבית אבות של הקהילה היהודית וינה. בקיץ 1942 הפך המבנה למחנה ריכוז זמני לפני גירוש המוני למחנות השמדה במזרח אירופה. גם לאחר תום משטר הנאצים, פעל במקום בית חולים של מועצת זקני היהודים.

בשנת 1956 נפתח מחדש תלמוד התורה במלצגאסה בניהול אגודת מחזיקי הדת. בית הכנסת שימש לתקופה מסוימת כאולם ספורט של בית הספר.

בפברואר 2018, במהלך עבודות בנייה, נחשפו מרתפים שנקברו בעפר עד לתקרתם, וכללו שרידים משריפת בית הכנסת בליל הבדולח: פריטים מבית הכנסת, מחפצי בית הספר, ואף מהמוזיאון היהודי. הממצאים הוצגו בתערוכה "כבר לא קבור" (**Nicht mehr verschüttet**) בבית ההיסטוריה של אוסטריה בשנים 2019–2020.

## לקריאה נוספת
* Pierre Genée: *Wiener Synagogen 1825–1938*. Löcker, Wien 1987, .
* Bob Martens, Herbert Peter: *Die zerstörten Synagogen Wiens. Virtuelle Stadtspaziergänge*. Mandelbaum Verlag, Wien 2009, .

## קישורים חיצוניים
* עמוד התערוכה, באתר Haus der Geschichte Österreich

## הערות שוליים

קטגוריה:וינה: בתי כנסת
יוסף ז'מיאן

**יוסף ז'מיאן (זיסמאן)** (1922 – 30 בינואר 1971) היה סופר ישראלי, מלוחמי גטו ורשה ומראשי הארגון היהודי הלוחם. ספרו מוכרי הסיגריות מכיכר שלושת הצלבים יצא לאור בהוצאת יד ושם בשנת 1962 בתקופת משפט אייכמן, זכה לפופולריות עצומה ותרם להעלאת השיח הציבורי אודות השואה שעד אז היה די מושתק ומודחק.

## קורות חיים
יוסף ז'מיאן נולד בוורשה בשנת 1922. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, הועברה משפחתו (יוסף, הוריו, אחותו, ושני אחיו) לגטו ורשה, שם הוא הצטרף למחתרת ופעל באגודת צנטוס שטיפלה בילדים יתומים והקימה עבורם בתי מחסה בתחום הגטו. לאחר דיכוי המרד הוא חי בוורשה בזהות בדויה, שימש איש קשר בין הצד הארי של ורשה מטעם הוועד היהודי הלאומי ועסק ברכישת נשק לאי"ל (הארגון היהודי הלוחם), המחתרת היהודית ששפעלה בוורשה לאחר דיכוי המרד בגטו

בסתיו 1943 נתקל ז'מיאן באחד מרחובות ורשה בחברות ילדים, חלקם צעירים מאד, שעסקה בממכר סיגריות ועיתונים בכיכר שלושת הצלבים, אחת הכיכרות המרכזית של העיר ורשה. ז'מיאן, בחושיו המפותחים, חשד שמדובר בילדים יהודים, יצר עימם קשר ופרש את חסותו על הקבוצה. הוא השתדל לדאוג לכל צורכיהם ואף הנפיק להם תעודות מזויפות. את זכרונותיו מאותם ימים, כולל המפגש עם אותם ילדים, העלה ז'מיאן על הכתב ביומנו. לאחר עלייתו לארץ העלה על הכתב את הסיפורים בצורה מסודרת ופרסם אותם כספר שיצא לאור בשנת 1962. הספר זכה כאמור להצלחה עצומה. הוא נדפס במהדורות רבות ותורגם לשפות רבות, ואף זכה בפרסים ספרותיים. בשנת 2022 יצא הספר במהדורה מחודשת ביוזמתם של בני משפחותיהם של הילדים מכיכר שלושת הצלבים.

## אחרי המלחמה
כאשר הסתיימה המלחמה גילה ז'מיאן כי שני הוריו, אחותו שרה (סילה), ושני אחיו שלום (סווק) ומרדכי (מייטק), שהיו גם הם לוחמי מחתרת, נספו כולם. הוא נשאר בוורשה, למד הנדסת בניין באוניברסיטת ורשה ובשנת 1955 עלה לישראל, ונישא לינינה (לבית בראנדווין), מורה ומחנכת, שהייתה גם היא פעילת מחתרת בוורשה. בשנת 1958 נולד בנם היחיד, רמי. המשפחה התיישבה בחולון ולמחייתו עבד ז'מיאן כמהדנס בסולל בונה. יחד עם רעייתו הקדיש ז'מיאן חלק ניכר מזמנו לשימור זכר השואה בכלל, ומרד גטו ורשה בפרט. בין היתר שירטט ז'מיאן מפות מדויקות של גטו ורשה. המפות מצויות בארכיון יד יערי ומשמשות חוקרים רבים של התקופה.

ז'מיאן נפטר בינואר 1971 מסרטן הריאות והוא בן 49 בלבד.

## לקריאה נוספת
* יוסף ז׳מיאן, מוכרי הסיגריות מכיכר שלושת הצלבים, הוצאת יד ושם, 2022

קטגוריה:לוחמי מרד גטו ורשה
קטגוריה:לוחמי הארגון היהודי הלוחם
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:עובדי סולל בונה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1971
פאבלו רוסאריו

**כריסטיאן פאבלו מאניון פאולינו** (בספרדית: **Cristian Pablo Mañón Paulino**; נולד ב-7 בינואר 1997) הוא כדורגלן מהרפובליקה הדומיניקנית עם אזרחות הולנדית המשחק בעמדת הקשר בפורטו ובנבחרת הרפובליקה הדומניקנית.

## קריירת מועדונים
רוסאריו נולד באמסטרדם בירת הולנד להורים שהיגרו מהרפובליקה הדומיניקנית. הוא התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של AVV סוויפט, ובהמשך שיחק בפיינורד ו-DWS אמסטרדם בה זכה לחשיפה בתוכנית כדורגל מקומית. החשיפה לפוטנציאל שלו הובילה אותו בגיל 13 להצטרף לאקדמיה של אייאקס בה שיחק ארבע שנים, אחריהן הצטרף לאלמיירה סיטי.

ב-7 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בליגה השנייה בתיקו 3-3 נגד פנלו.

ב-25 ביולי 2016 רוסאריו חתם לארבע שנים בפ.ס.וו. איינדהובן.

ב-27 ביולי 2021 חתם בניס מליגת העל הצרפתית.

## קריירה בינלאומית
לרוסאריו ניתנה הבכירה לייצג את הולנד או את הרפובליקה הדומיניקנית. בצעירותו שיחק בנבחרות הצעירות של הולנד. באוקטובר  זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת וב-16 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק ידידות נגד  שהייתה ההופעה היחידה שלו בנבחרת.

ב-29 במאי 2025 אישרה פיפ"א לשחקן לשחק עבור הרפובליקה הדומיניקנית ואף נכלל בסגלה לקראת גביע הזהב 2025. ב-7 ביוני 2025 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 4-2 ל.

## תארים
; פ.ס.וו. איינדהובן
*ליגת העל ההולנדית: 2017/2018

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:הרפובליקה הדומיניקנית: כדורגלנים
קטגוריה:קשרי כדורגל הולנדים
קטגוריה:הרפובליקה הדומיניקנית: קשרי כדורגל
קטגוריה:אמסטרדם: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אלמיירה סיטי
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני ניס
קטגוריה:ספורטאים הולנדים בצרפת
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2025
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1997
קטגוריה:כדורגלני פורטו
אדי יורדנסקו

**אדי יורדנסקו** (ברומנית: **Edi Iordănescu**; נולד ב-1978) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת הקשר, וכיום משמש כמאמנה של לגיה ורשה מליגת העל הפולנית.

## ביוגרפיה
הוא החל להיות מקושר למועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט ב-1984 כאשר אשר שימש כעוזר מאמן לקח אותו למשחקים באצטדיון, ב-1996 ביצע את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, הוא שיחק במספר קבוצות נוספות ברומניה וכמו כן גם ב-"Panionios G.S.S" היוונית ובאלקי לרנקה הקפריסאית.

ב-2004 סיים את דרכו ככדורגלן והחל ללמוד להיות מאמן כדורגל, הוא למד זאת באיטליה, ספרד ואנגליה.

ב-2022 נהייה למאמן נבחרת רומניה, ב-18 בנובמבר 2023, לאחר ניצחון 2-1 על ישראל, הבטיחה ארצו את העפלתה ליורו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:ספורטאים רומנים בקפריסין
קטגוריה:מאמני כדורגל רומנים
קטגוריה:מאמני נבחרת רומניה בכדורגל
קטגוריה:מאמני יורו 2024
קטגוריה:מאמני לגיה ורשה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1978
ביירון הווארד

**ביירון פ. הווארד** (באנגלית: **Byron P. Howard,** נולד ב-26 בדצמבר 1968) הוא אנימטור, מעצב דמויות, אמן סטוריבורד, במאי, מפיק ותסריטאי. הוא ידוע על הסרטים שביים באולפני ההנפשה של וולט דיסני, "בולט", "פלונטר", "זוטרופוליס", "אנקאנטו" ו-"זוטרופוליס 2".

## ראשית חייו
ביירון הווארד נולד במיסאווה שביפן, וגדל הן בפרברי פילדלפיה והן באיסקווה שבוושינגטון, בארצות הברית, במשפחה ממעמד הביניים.

הוא למד במכללת אוורגרין סטייט שבאולימפיה, ולאחר מכן המשיך את לימודיו באוניברסיטת איווה, שם השלים תואר ראשון באמנויות יפות בתחומי ציור ורישום.

## קריירה
הווארד החל את דרכו בדיסני כמדריך סיורים באולפני הוליווד של דיסני. הוא חלם לעבוד בדיסני וכבר בילדותו כתב מכתבים לאנימטור הוותיק פרנק תומאס, אחד מתשעת הזקנים של דיסני. הוא התקבל לתוכנית ההתמחות של אולפני דיסני והחל לעבוד שם ב-1994, כששימש כאנימטור בסרטים כמו פוקהונטס, מולאן, לילו וסטיץ' ואחי הדוב. 

הוא היה מועמד ב-2003 לפרס אנני בקטגוריית אנימציית דמויות על עבודתו באחי הדב.
הסרט הראשון שביים הווארד היה "בולט", שהיה מועמד ב-2008 לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר. כבמאי משותף יחד עם כריס ויליאמס, התמקד הווארד בעיצוב דמויות ובאנימציה.

לאחר מכן ביים את סרטי האנימציה של דיסני "פלונטר" (2010, בבימוי משותף עם נתן גרנו) וזוטרופוליס (2016, בבימוי משותף עם ריץ' מור). 

הווארד וגרנו גם ביימו וכתבו יחד את הסרט הקצר "פלונטר: עד עצם היום הזה", שמציג דמויות משנה מ-"פלונטר" והוקרן בבתי הקולנוע לפני ההפצה המחודשת בתלת-ממד של היפה והחיה ב-2012.

לאחר הפקת "זוטרופוליס", הווארד היה אחד מהדוברים המרכזיים בכנס View של 2016. הוא הרצה על תהליך יצירת "זוטרופוליס" והעביר סדנה בשם "ה-DNA של עיצוב דמויות בדיסני". 

לאחר מכן, שיתף הווארד פעולה עם לין-מנואל מירנדה באנקאנטו. הווארד ביים את הסרט יחד עם ג'ארד בוש וצ'ריס קסטרו סמית', בעוד מירנדה כתב את השירים לסרט, שהתמקד בנערה ממשפחה קולומביאנית קסומה שאינה מחזיקה בקסם בעצמה. 

הווארד הוכרז רשמית כבמאי משותף של "זוטרופוליס 2" ב-20 בספטמבר 2024, לצד ג'ארד בוש, שיום קודם לכן מונה למנהל קריאייטיב ראשי של אולפני האנימציה של וולט דיסני לאחר התפטרותה של "ג'ניפר לי" מהתפקיד כדי לביים את לשבור את הקרח 3.
ב-2009 הפך הווארד לחבר באקדמיה האמריקאית לקולנוע.

## חיים אישיים
בסרט התיעודי של Fusion, Imagining Zootopia, ציין הווארד כי הוא הומוסקסואל ונשוי מאז 1988.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
קטגוריה:במאים אמריקאים
קטגוריה:מפיקים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איווה
קטגוריה:במאי סרטי אנימציה
אדריאן מולינה

**אדריאן מולינה** (באנגלית: **Adrian Molina**; נולד ב-23 באוגוסט 1985) הוא אנימטור, אמן סטוריבורד ותסריטאי מקסיקני-אמריקאי.

הוא עובד בחברת פיקסאר, וידוע במיוחד בזכות כתיבת התסריט והסיפור של הסרט קוקו (2017), אותו גם ביים במשותף. הסרט זכה לשבחים רבים, כולל זכייה בפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר ובפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.

## ביוגרפיה
אדריאן מולינה נולד ביובה סיטי, שבקליפורניה, למשפחה ממוצא מקסיקני. את ילדותו ונעוריו בילה בגראס ואלי, שם התחנך ולמד.

בשנת 2003 השלים את לימודיו בתיכון בר ריבר, ולאחר מכן התקבל למכון קליפורניה לאמנויות, מוסד מוכר ללימודי אנימציה ואמנות חזותית, אותו סיים בשנת 2007.

## קריירה
מולינה הצטרף לחברת פיקסאר בשנת 2007. הוא החל את דרכו כאנימטור העוסק בדו-מימד בסרט רטטוי. בהמשך עבר לתפקיד אמן סטוריבורד, ועבד על הסרטים "צעצוע של סיפור 3" ו"בית ספר למפלצות." מולינה גם אייר את ספר הילדים מסדרת ליטל גולדן בוק עבור "צעצוע של סיפור 3". לאחר שכתב לסרט "הדינוזאור הטוב", החל מולינה את משימתו הראשונה כתסריטאי בסרט "קוקו", ולאחר מכן גם ביים את הסרט במשותף. הוא גם כתב מספר מילים לשירים עבור הסרט.

לאחר הצלחת "קוקו" וההכרזה בתערוכת D23 Expo בספטמבר 2022, הוכרז כי מולינה יביים את הסרט העתידי "אליאו", שתוכנן לצאת לאקרנים ב-20 ביוני 2025. עם זאת, באוגוסט 2024 הוכרז כי מולינה עזב את הפרויקט כדי לפתח סרט אחר, כאשר דומי שי ומדלין שרפיאן החליפו אותו בבימוי "אליאו". למרות זאת, הוא שמר על קרדיט הבמאי בסרט.

במרץ 2025, במהלך ישיבת בעלי המניות של דיסני, הכריז המנכ"ל בוב אייגר כי סרט המשך ל"קוקו" נמצא בשלבי פיתוח מוקדמים, כאשר מולינה חוזר לעבוד על הפרויקט מהסרט המקורי.

## חיים אישיים
מולינה הוא הומוסקסואל. הוא נשוי לריאן דולי מאז 2011.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט המונפש הטוב
קטגוריה:אמנים להט"בים
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
קטגוריה:במאי סרטי אנימציה
קטגוריה:אנשי פיקסאר
פרפרים (סרט קצר)

**פרפרים** הוא סרט קצר עלילתי ישראלי משנת 2019, שכתב וביים יונה רוזנקיאר. הסרט עוסק ברגע אנושי קטן ורגיש של פרידה בתוך מסע משפחתי קצר, ומתמקד בקשר שבין אב חולה לבנו ברגע שבו הבן מבין שאביו לא ישוב עוד. הסרט היה מועמד לפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן, וזכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל "Social Justice Film Festival".

## עלילה והפקה
אב חולה, אשתו ובנם יוצאים יחד לנסיעה לבית החולים לצורך טיפול. במהלך הדרך, הם נתקלים בנחיל של אלפי פרפרים נודדים. ברקע מראה הפרפרים, הבן מבין לראשונה שמדובר בנסיעתו האחרונה של אביו. זהו רגע מכונן של הבנה ואובדן, שמלווה אותו מאז ועד היום.

בסרט מככבים השחקנים: יואל רוזנקיאר, אברהם סלקטר וורדה בן חור.
## צוות
* בימוי: יונה רוזנקיאר
* תסריט: יונה רוזנקיאר
* הפקה: קובי מזרחי
* עריכה: אור לי-טל
* צילום: עודד אשכנזי
* פסקול: עמי ערד
* מוזיקה מקורית: ישראל ברייט

## פרסים ופסטיבלים
הסרט הוקרן והיה מועמד בעשרות פסטיבלים ברחבי העולם וזכה לשבחים והכרה בינלאומית. בין ההישגים הבולטים של הסרט: מועמדויות רשמיות לסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן, פסטיבל קולנוע דרום, פסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה, ופסטיבל הסרטים בטורונטו וכן מועמדות לפרס האקדמיה האירופית לקולנוע. בנוסף, זכה הסרט בפרס הארד בקטגוריית הסרט העלילתי הקצר בפסטיבל Social Justice Film Festival שנערך בסיאטל, ארצות הברית.

### רשימת המועמדויות והזכיות של הסרט

## קישורים חיצוניים
* 
* הסרט "פרפרים", באתר אידיבי
* "פרפרים" של יונה רוזנקיאר יתחרה בפסטיבל קאן | באתר אוניברסיטת תל אביב, 29 באפריל 2019
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים ישראליים קצרים
יורדנסקו

**יורדנסקו** (ברומנית: **Iordănescu**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה רומניים
מקרו-היסטוריה

**מקרו-היסטוריה** היא תחום בחקר ההיסטוריה המחפש מגמות גדולות וארוכות טווח בהיסטוריה העולמית על ידי השוואת פרטים קרובים. היא מעדיפה פרספקטיבה השוואתית או היסטורית-עולמית כדי לקבוע את שורשי השינויים, כמו גם את נתיבי ההתפתחות של החברה או תהליך היסטורי.

מחקר מקרו-היסטורי עשוי לבחון את הפיאודליזם היפני והפיאודליזם האירופי כדי להחליט האם מבנים פיאודליים הם תוצאה בלתי-נמנעת עקב תנאים מסוימים. מחקרים מקרו-היסטוריים לעיתים קרובות "מניחים שתהליכים מקרו-היסטוריים חוזרים על עצמם בדרכים מוסברות ומובנות". הגישה יכולה לזהות שלבים בהתפתחות האנושות כולה, כגון, בין היתר, פיתוח כוחות יצרניים וחברה קומוניסטית.

מקרו-היסטוריה נבדלת ממיקרו-היסטוריה, הכוללת מחקר קפדני ומעמיק של אירוע בודד בהיסטוריה. עם זאת, ניתן לשלב את שני אלה, כמו במקרה של לימוד המגמות הגדולות יותר של חברות שלאחר העבדות, הכוללות בחינה של מקרים בודדים וקבוצות קטנות יותר.

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריוגרפיה
קטגוריה:שיטות מחקר במדעי החברה
קטגוריה:תחומים בהיסטוריה
קטגוריה:היסטוריה חברתית
חיים פוזנר

הרב **חיים פוזנר** (תרל"א, 1871 – כ' בניסן תרצ"ט, 9 באפריל 1939) היה רב יהודי-פולני. כיהן כאב"ד בניעשטאט-ניעשנאווא, שימש כרב ומו"ץ וחבר ועד הרבנים בוורשה, וכיהן כרב הצבאי הראשי של פולין בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה. היה ממנהיגי יהדות ורשה ופעיל מרכזי במוסדות הקהילה.

## ביוגרפיה
נולד בשנת תרל"א (1871) בעיירה קוזלוב שלאכצקי , לרבי שמואל דוב ולאמו ברברה לבית רוזנטל. הוא נולד למשפחת בעלי קרקעות עשירה מצאצאיהם של שמואל זביטקובר, והתחנך במסורת יהודית מסורתית. אך משפחתו קיוותה שיפנה ללימודים כלליים באוניברסיטה. למרות זאת, הוא בחר להעמיק בלימודי התלמוד.

מלמדו הציג אותו בפני הרב אלעזר הכהן מפולטוסק מסוכטשוב, שהתרשם עמוקות מכישרונותיו ומהזיכרון החריג שלו, ועודד את הוריו להניח לו להמשיך בלימוד התורה. עוד בילדותו נודע בכישרונו יוצא הדופן ובחריפותו הרבה, וזכה לכינוי "העילוי מפראגה". למד תורה מפי הרב חיים אלעזר וקס, בעל ה"נפש חיה", ונחשב לתלמידו המובהק, וכן למד אצל הרב יוסף רוזין ("הרוגצ'ובר"). בשנת תרנ"א (1891), והוא בן עשרים בלבד, מונה לכהן כאב בית הדין בעיירה ניעשטאט-ניעשנאווא  שבפלך ורשה, לאחר שהרב נחום אש עזב את המקום.

בשנת תרס"ג (1903) עבר לוורשה, שם שימש כמו"ץ (מורה צדק) וכחבר ועד רבני ורשה ורב הצבאי הראשי של פולין. בתפקידים אלו כיהן עד לפטירתו. היה מראשי הדמויות התורניות בעיר, ונחשב לדמות בולטת בהנהגה הרבנית של יהדות פולין.

## פעילות ציבורית
בשנים 1924–1935 כיהן כרב הצבאי הראשי של פולין (בתפקיד אזרחי, ללא דרגה צבאית), במסגרת שירותו בצבא הרפובליקה הפולנית השנייה.

פעל גם בתחום החינוך והקהילה: ביוזמת שמואל אברהם פוזננסקי, לקח חלק בהקמת בית המדרש לרבנים תחכמוני בורשה, מוסד דתי-ציוני המזוהה עם תנועת המזרחי. וניהל את בית הספר "תלמוד תורה" בורשה, עמד בראש אגודת "לינת הצדק" – ארגון סיוע קהילתי, היה נשיא כבוד של קופת הלוואות בקהילה, ושימש עד מומחה לבתי המשפט בנושאים הלכתיים.

פרסם דרשות, קריאות הלכה ומאמרים בעיתונות הדתית ובחוברות עצמאיות. בשנת 1890 נישא לשרה.

## פטירתו והלווייתו
נפטר בכ' בניסן תרצ"ט (9 באפריל 1939) בעיר ורשה, בהלווייתו השתתפו עשרות אלפי אנשים – עדות להוקרה ולהערכה שרחשה לו הקהילה היהודית המקומית. הלוויה נערכה בהשתתפות קהל עצום כל כך עד שנוצרה מהומה המונית, הלחץ הרב שהפעילו ההמונים הביא לדוחק מסוכן, וכתוצאה ממנו נפגעו אנשים בגופם ואף היו אבדות בנפש. ונטמן בבית העלמין היהודי ברחוב אוקופובה בעיר (חלקה 1, שורה 7). ועל מצבת קברו נחרת:

## עיטורים
ממוזער|מצבת קברו של הרב חיים פוזנר
* מדליית 10 השנים לעצמאות פולין

## משפחתו
*בנו, רבי אברהם משה, ניהל הבית המדרש בפראגה.
*בתו, העלא חיה, נישאה לרבי יעקב קופל שיינפרוכט.
היה בן דודו של הסוציאליסט הפולני הבולט סטניסלב פוזנר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 'הרב ר' חיים ב"ר שמואל דוב פויזנער', בתוך: שמואל נח גוטליב, **[[אהלי שם (ספר)|אהלי שם]]**, פינסק תרע"ב, עמ' 58
*קברו של חיים פוזנר, באתר בית העלמין היהודי ברחוב אוקופובה, ורשה
* "Czy wiesz kto to jest?", בעריכת סטניסלב לוזה, ורשה 1938, עמ' 592 (כולל תצלום) 
*ביוגרפיה באתר "דלת" 
* "דבר⁩", 17 אפריל 1939⁩⁩
*היינט⁩, 12 אפריל 1939⁩ (תיאור הלווייתו, וכתבה עליו) 
*היינטיגע נייעס⁩, 9 אפריל 1939⁩ (תיאור הלווייתו)
*ביאליסטאקער אונזער עקספּרעס⁩, 12 אפריל 1939⁩ (תיאור הלווייתו, עם תמונתו) 
*דאס יודישע טאגבלאט⁩, 12 אפריל 1939⁩ (תיאור הלווייתו) 
*היינטיגע נייעס⁩, 5 יוני 1930 (תמונתו)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:רבנים צבאיים
קטגוריה:ורשה: רבנים
קטגוריה:ילידי 1871
קטגוריה:נפטרים ב-1939
אברם אבדלימוב

**אברם בוריסוביץ' אבדלימוב** (ברוסית: **Абрам Борисович Авдалимов**; 10 בספטמבר 1929 – 27 בינואר 2004) היה במאי תיאטרון, זמר ופולקלוריסט בברית המועצות. בעל עיטור "יקיר פעילי התרבות של הרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית האוטונומית של דאגסטן" (1967). מייסד שותף של תיאטרון ג'והורי בדאגסטן. אבדלימוב נודע כאמן שהרים תרומה משמעותית לפיתוח התרבות של דאגסטן.

## ביוגרפיה
אברם אבדלימוב נולד בשנת 1929 בעיר דרבנט, למשפחה של מוזיקאים ושחקני במה. סבו, שמאי, ניגן בוויולה, ואביו, בעז אבדלימוב, עבד בתיאטרון האמנות העממית.

במהלך ילדותו החל אברם אבדלימוב לשיר באופן מקצועי, והופיע על בימת תיאטרון ג'והורי. הוא השתתף בפסטיבל הפולקלור בעיר מוסקבה.

בשנת 1960 החל לעבוד כשחקן בתיאטרון ג'והורי. בשנת 1967 הוענק לו התואר "יקיר פעילי התרבות של הרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית האוטונומית של דאגסטן".

אברם אבדלימוב הוא בוגר מגמת הבימוי של בית הספר למוזיקה דרבנט על שם א.ב. אבדלימוב. במהלך לימודיו הופיע ועבד כבמאי בתיאטרון ג'והורי.

הרפרטואר של אברם אבדלימוב כלל למעלה מעשרים הצגות. בין ההפקות שהעלה נכללו:
* (ברוסית: **Увядшие цветы**) – **פרחים נבולי**
* (ברוסית: **Пери-Ханум**) – **פרי-חאנום**
* (ברוסית: **Ашуг-Гариб**) – **אשוג גאריב**
* (ברוסית: **Лейла**) – **ליילה**, העוסקת במהפכנית בשם ליילה ובמהפכה

אברם אבדלימוב היה גם מחברם של שני מחזות:
* (ברוסית: **Я буду ждать**) – **אני אחכה**
* (ברוסית: **Он не виноват**) – **זו לא אשמתו**

בשנת 1985, זכה אברם אבדלימוב בתעודת הוקרה על הופעתו בכנס הארצי של "יצירה אמנותית חובבנית" על במת תיאטרון בולשוי במוסקבה.

ב-2 באוגוסט 2017 נחנכה לוחית זיכרון לכבודו, ורחוב בעיר דרבנט בו התגורר נקרא על שמו.

## לקריאה נוספת
* א.ב. אבדלימוב (1929–2004), דגסטנקיה פרבדה – 30 בינואר 2004. – עמ'. 4.
* בגישב ע' "בדרך המפוארת": א' ב' אבדאלימוב, עיתון "קומוניסט", 14 בנובמבר 1979.  

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשים מדרבנט
קטגוריה:שחקני תיאטרון סובייטים
קטגוריה:במאים סובייטים
קטגוריה:שחקנים ובמאים של תיאטרון ג'והורי
קטגוריה:במאים מדאגסטן
קטגוריה:יהודי ההרים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1929
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2004
אל תחזור על עצמך

"**אל תחזרו על עצמכם**" (**DRY**) הוא עיקרון בפיתוח תוכנה שמטרתו להפחית חזרות על מידע שעשוי להשתנות, להחליפו בהפשטות שפחות סביר שישתנו, או להשתמש בנורמליזציה של נתונים שמונעת מלכתחילה יתירות.

את עיקרון ה-DRY מציינים באופן הבא: "לכל פיסת מידע חייבת להיות ייצוג יחיד שאינו משתמע לשתי פנים בתוך מערכת". העיקרון נוסח לראשונה על ידי אנדי האנט ודייב תומאס בספרם "המתכנת הפרגמטי" (The Pragmatic Programmer). העיקרון מיושם באופן נרחב בנושאי סכמות של בסיסי נתונים, בדיקות מבחן (test plans), בניית תוכנה, ואפילו תיעוד (דוקומנטציה).

כאשר העיקרון מיושם בצורה מוצלחת, שינוי של אלמנט יחיד במערכת לא דורש שינויים לאלמנטים אחרים שלא קשורים אליו מבחינה לוגית. בנוסף, אלמנטים שכן קשורים זה לזה מבחינה לוגית משתנים בצורה שניתן לחזות מראש ובאופן אחיד. משמע, הם שומרים על סנכרון.

פרט לשימוש בשגרות ותת-שגרות (תכנות מונחה עצמים) בקוד שלהם, תומאס והאנט נעזרים במחוללי קוד, מערכות בניית תוכנה אוטומטיות, ושפות תסריט (Scripting) כדי לשמור על עיקרון ה-DRY בין שכבות שונות.

קטגוריה:עקרונות בתכנות