פרשת ירדן מן

**פרשת ירדן מן** הייתה פרשת מעצרה של ירדן מן, מורה לחינוך מיוחד, בעקבות תלונתה של השרה להגנת הסביבה, עידית סילמן, בדבר תקיפה שלכאורה בוצעה כלפיה על ידי מן. הפרשה התפתחה במהירות יוצאת דופן, כאשר בתוך פחות מ-24 שעות הגישה משטרת ישראל כתב אישום נגד מן, שהתבסס על איסוף עדויות ראשוני בלבד. ב-17 בספטמבר 2025 זוכתה ירדן מן מכל ההאשמות שיוחסו לה. השופטת ציינה כי השרה סילמן היא זו שיצרה מגע ראשוני, נכנסה למרחב האישי של מן, וחסמה את דרכה, וכי המשטרה לא הצליחה להציג כל תיעוד המאשש את טענת התקיפה. המשפט, שלווה בסיקור תקשורתי נרחב, הסתיים בביקורת חריפה של בית המשפט על התנהלות המשטרה בפרשה.ממוזער|ירדן מן עם זיכויה במשפט
[ממוזער|ירדן מן עם עורכי הדין [גבי לסקי ויוני נוסבאום ממערך עוטף עצורים לאחר הקראת פסק הדין ספטמבר 2025]]

## רקע
ירדן מן, תושבת רחובות, היא מורה לחינוך מיוחד ופעילה חברתית, אשר לקחה חלק פעיל בהפגנות נגד הרפורמה המשפטית. פעילות מחאתית זו התעצמה לאחר טבח שבעה באוקטובר. לאחר מכן התמודדה למועצת העיר רחובות במסגרת רשימת "רחובות חופשית ומאוחדת". היא הוצבה במקום החמישי, אך מפלגתה זכתה בשלושה מושבים בלבד בבחירות לרשויות המקומיות.

עידית סילמן היא פוליטיקאית אשר החלה את דרכה במפלגת הבית היהודי. בשנת 2021 מונתה ליושבת ראש הקואליציה מטעמה. היא עוררה סערה ציבורית כשפרשה ממפלגתה בראשות נפתלי בנט, כשהעילה לכך היא החלטת שר הבריאות דאז ניצן הורוביץ להתיר הכנסת חמץ לבתי חולים במהלך חג פסח, והובילה בסופו של דבר להפלת הממשלה. בתמורה קיבלה סילמן שריון במפלגת הליכוד, ואת תפקיד השרה להגנת הסביבה בממשלת ישראל ה-37.

### טענות לתקיפות קודמות
ביוני 2021 טענה סילמן כי רכב מסתורי עקב אחריה על מנת לאסוף עליה מידע, בעקבות כוונתה לתמוך בהקמת ממשלת ישראל ה-36. בלשי משטרה שאיתרו את העוקבים, גילו כי מדובר בתלמידי ישיבה שלא עקבו אחריה בחשאי, אלא להפך, כרזו עם רמקול קריאות מרכבם לסילמן ולניר אורבך שלא להצטרף לממשלה.

בנובמבר 2021 טענה עידית סילמן כי הותקפה בתחנת דלק במודיעין, אך גרסתה עוררה ספקות לאחר שהתגלו סתירות ונודע שלא פנתה למשטרה ולקצין הכנסת, אלא לאחר זמן רב. נהג משאית שנכח במקום טען שלא אירעה תקיפה פיזית. בהמשך דווח כי החקירה נסגרה בשל שיתוף פעולה חלקי מצדה, וסילמן תקפה את המשטרה על אופן ניהול החקירה.

## תחילת הפרשה
ב-24 בינואר 2024 נתקלו השתיים זו בזו במרכז מסחרי ברחובות, עיר מגוריהן. לפי גרסתה של ירדן מן, שאומצה במלואה על ידי בית המשפט, המפגש היה מקרי. מן החלה לצלם את סילמן, ובתגובה, סילמן החלה לצלם את מן באמצעות הטלפון הנייד שלה. כפי שתיארה מן, סילמן "דחפה לי את המצלמה מול הפנים", ומן, בתגובה אינסטינקטיבית, הזיזה את המצלמה של סילמן. בשלב זה, החל ויכוח קולני שבמהלכו מן אמרה לסילמן, בין היתר, "איך את לא מתביישת", והמשיכה בדרכה. אולם, סילמן הגיבה בקריאות "את חוצפנית" והחלה לרדוף אחרי מן, תוך שהיא מתעדת אותה. מן, חשה מהמקום במהירות, תוך שסילמן המשיכה במרדף אחריה. היא אף הפצירה בסילמן ללא הרף להפסיק לגעת בה, אך סילמן מיאנה להפסיק. סרטון שצולם על ידי מן בטלפון הנייד, מציג אותה מבקשת מעובר אורח שיסייע לה להתרחק, בשל העובדה שסילמן רודפת אחריה ללא הרף.

### מעצר על ידי המשטרה
באותו היום נעצרה ירדן מן ובית המשפט האריך את מעצרה עד למחרת. על רגעי המעצר סיפרה מן: "השוטר סגר עליי את דלת הניידת. הייתי אזוקה, רועדת מקור בגשם כבד, בלי מעיל. בניידת הרגשתי קלסטרופוביה איומה. הם התעסקו רק עם סילמן, נתנו לה ליטופים מסביב, בזמן שאני בקושי יכולה לנשום". היא הועברה לכלא נווה תרצה. "נכנסתי לזינזנה, קשורה בידיים וברגליים, כאילו אני אויבת המדינה. שם הכריחו אותי להתפשט, חיפשו עליי בצורה משפילה, דפקו לי על דלת השירותים ולא נתנו לסגור אותה". עוד ציינה כי במהלך הלילה הושארה בקור מקפיא עם אורות מכובים וללא מזון ושתייה. עוד אמרה כי נמנע ממנה טיפול רפואי, אף שהתריעה על תחושת לחץ בחזה וקושי בנשימה.

למחרת, ב-25 בינואר, במהלך דיון המעצר בבית המשפט השלום ברחובות, התעלפה מן. אנשי שב"ס סירבו להזמין לה אמבולנס, וגם לא אפשרו לרופאה שנכחה במקום לתת לה טיפול. רק בסיום הדיון ולאחר שבעלה ליאור חתם על התנאים המגבילים למעצר הבית שלה, אופשר לו להזמין אמבולנס והיא פונתה בניידת טיפול נמרץ לבית חולים אסף הרופא, שם נקבע שעברה אירוע לבבי. היא נשארה באשפוז חמישה ימים.

חברת הכנסת מירב בן ארי מתחה ביקורת על התנהלות המשטרה בפרשה בנאום שנשאה בכנסת ב-30 בינואר 2024.

## המשפט
[ממוזער|השרה לאיכות הסביבה, [עידית סילמן |188x188 פיקסלים]]בצעד חסר תקדים, כתב אישום נגד ירדן מן הוגש בתוך פחות מיממה מהאירוע. היא הואשמה בתקיפת עובד ציבור ובהיזק לרכוש במזיד, אף שלמשטרה לא היה תיעוד של המקרה, והאישום התבסס על שלושה עדויות ראשוניות בלבד. סרטון ממצלמתה של סילמן הועבר רק לאחר מכן. ראש חטיבת התביעות, תת־ניצב דדו זמיר, הצהיר כי המשטרה עומדת מאחורי ההחלטה ומשוכנעת בחוזק הראיות.

המשפט נגד ירדן מן נפתח באפריל 2024 בבית משפט השלום ברחובות בפני השופטת קרן וקסלר, כשהיא מיוצגת בידי גבי לסקי ויוני נוסבאום ממערך עוטף עצורים. מן כפרה בכל הטענות נגדה וטענה שסילמן דחפה לה מצלמה לפנים, והיא רק הזיזה אותה באופן אינסטינקטיבי. סילמן מצדה טענה כי מן סטרה על פניה והפילה את הטלפון שלה. במהלך המשפט שני עדי תביעה חזרו בהם מעדותם. אחד הודה שלא ראה סטירת לחי, אלא שמע רעש, ואינו יודע להסביר מהו הרעש ששמע. השופטת ציינה כי גם מתיעוד האבטחה עולה ספק אם אחד העדים בכלל נכח במקום בזמן האירוע. העדה השנייה שינתה את הגרסה שנתנה במשטרה, לפיה היא ראתה את מן סוטרת לסילמן ומפילה את הטלפון שלה. בעדותה בבית המשפט ציינה שרק ראתה תנועה של יד. על נפילת הטלפון הנייד והסדק שנגרם לו שמעה מפיה של סילמן אחרי האירוע.

מעצרה של מן, כמו גם דיוני המשפט לאורך שלביו השונים, לוו בהפגנות תמיכה מצד פעילי מחאה וארגוני מחאה, וביניהם החזית הוורודה.

### פסק הדין
ב-17 בספטמבר 2025 פסק בית משפט השלום ברחובות בתיק, וזיכה את ירדן מן מכל האישומים. השופטת קבעה כי השרה עידית סילמן היא שיזמה את המגע, ואף חסמה את דרכה של מן. זאת ועוד, גרסתה של מן נתמכה בראיות ברורות, בהן סרטוני האבטחה והסרטון שצילמה בעצמה. לעומת זאת, בעדות סילמן נמצאו סתירות מהותיות, והעדויות של עדי התביעה הוגדרו כבלתי מהימנות.

בית המשפט ביקר בחריפות את המשטרה על ניהול החקירה, תוך מתן עדיפות לעדותה של סילמן על פני עדותה של מן, וההחלטה להגיש כתב אישום חפוז. צוין כי סילמן כיוונה את החוקרים למיקום האירוע בעוד שעדותה של מן כמעט שלא זכתה להישמע. לפיכך נבדקו מצלמות האבטחה רק במקומות המתאימים לה, ובכך סילמן הגדירה את גבולות החקירה. למרות זאת המשטרה לא הצליחה להציג תיעוד של התקיפה הנטענת. עוד נחשף, כי במהלך החקירה נשאלה מן שאלות פוליטיות לא רלוונטיות. בפסק הדין נמתחה ביקורת גם על קצין החקירות רפ"ק גבי ישראלוב, שלא ידע להסביר מדוע סילמן לא נחקרה בשטח כדי שעדותה לא תזדהם, ואפילו לא בתחנה, אלא בביתה כשעה וחצי לאחר האירוע. הוא לא ידע להסביר מדוע לא נערך שיחזור, ומדוע ביקש להאריך את מעצרה של מן בנווה תרצה, בטענה למסוכנות ולחשש לשיבוש חקירה.

## לאחר המשפט
סילמן מתחה ביקורת על מערכת המשפט וצייצה ברשת X: "אילו רק הייתי שופטת שנזרקה עליה נעל". מן התראיינה לתקשורת וציינה כי זה יכול לקרות לכל אחד, וקראה לציבור להתעורר.

## קישורים חיצוניים
* ת"פ (רחובות) 61200-01-24 מדינת ישראל נ' מן, ניתן ב-17 בספטמבר 2025
* 
* 
* 
* הייתי אזרחית שעומדת מול שרה שרודפת אחריה, אוהד חמו ויניר קוזין מראיינים את ירדן מן, גלי צה"ל, 18 בספטמבר 2025
* 
* 
* נאום חברת הכנסת מירב בן ארי אודות פרשת ירדן מן

## הערות שוליים

קטגוריה:2025 בישראל
קטגוריה:רחובות
קטגוריה:הפגנות בישראל
קטגוריה:פסקי דין פליליים בישראל
קטגוריה:פסקי דין ישראליים מ-2025