open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
התראת הרתחת מים

**התראת הרתחת מים**, או הנחיית הרתחת מים (באנגלית: **Boil-water advisory** או בקיצור **BWA**), היא אזהרת בריאות הציבור הניתנת על ידי רשויות בריאות ממשלתיות או אחרות, לצרכנים, כאשר יש חשש שמי השתייה של קהילה מסוימת עלולים להיות מזוהמים בפתוגנים.

לפי הנחיות המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן (CDC), תחת הנחיית הרתחת מים, יש להביא את המים לרתיחה מלאה למשך דקה אחת לפני שתייתם, כדי להרוג פרוטוזואה, חיידקים ונגיפים. בגובה של מעל 2,000 מטרים מעל פני הים, יש להרתיח את המים במשך שלוש דקות, זאת בשל הירידה בנקודת הרתיחה בגבהים, המצריכה זמן רב יותר להשמדת פתוגנים. ברוב המקרים, הנחיית הרתחת מים נמשכת 24–48 שעות, אך לעיתים היא נמשכת זמן רב יותר.

הנחיות מסוג זה ניתנות כאשר מתגלים במים מזהמים מיקרוביולוגיים, כגון *[[E. coli]]*, המעידים על זיהום ממקור ביוב. סיבה נוספת היא ירידה בלחץ המים בצנרת, דבר שעלול לאפשר חדירה של פתוגנים אל תוך מערכת האספקה. בארצות הברית, ירידה בלחץ מתחת ל-140 קילו-פסקל (140kPa) נחשבת כגורם המחייב פרסום הנחיית הרתחת מים.

## היסטוריה
ממוזער| הנחיית הרתחת המים המדעית הראשונה הידועה (1866)
המלצתו של ג'ון סנואו משנת 1849 כי יש "לסנן ולהרתיח מים לפני השימוש בהם" הייתה אחת מהיישומים הראשונים של תאוריית החיידקים כגורמי מחלות בתחום בריאות הציבור, והיא מהווה תקדים ישיר להנחיות הרתחת מים המודרניות. סנואו הפגין הבנה ברורה של תאוריית החיידקים בכתביו. הוא פרסם לראשונה את התיאוריה שלו במסה משנת 1849 בשם *On the Mode of Communication of Cholera*, שבה טען נכונה כי ההעברה מתבצעת דרך הצואה לפה, וכי המחלה מתרבה במעיים. במהדורת 1855 של עבודתו אף הציע, בצורה מדויקת להפליא, כי למבנה של חיידק הכולרה יש צורת תא. רעיונותיו של סנואו התקבלו רק שנים לאחר מותו בשנת 1858.

הנחיית הרתחת המים המודרנית הראשונה הידועה שהתבססה באופן בלעדי על תאוריית החיידקים כגורמי מחלות, ללא המלצות מיותרות, פורסמה בשנת 1866 במהלך מגפת הכולרה 1863–1875, האחרונה מבין שלוש מגפות גדולות שפגעו בלונדון במאה ה-19.

## מקרים אחרונים
בנובמבר 2024 הנחיית הרתחת מים הונפקה באשוויל, קרוליינה הצפונית בעקבות הוריקן הלין. ההודעה פורסמה ב-15 באוקטובר 2024. האזהרה ניתנה בשל "ירידת לחץ בצנרת ההפצה ורמות חלקיקים במים". שירותי המים של אשוויל הודיעו כי ההנחיה תישאר בתוקף עד 19 באוקטובר 2024, שכן איכות המים לא עמדה בתקנים של חוק מי השתייה הבטוחים.

## ראו גם
* זיהום מים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טיהור מים
קטגוריה:מי שתייה
טורקמנגז

**טורקמנגז** (בטורקמנית: **Türkmengaz**) היא חברת הגז הלאומית של טורקמניסטן. החברה הוקמה בצו נשיאותי ביולי 1996, במסגרת ארגון מחדש של חלקים מהמשרד לשעבר לענייני נפט ומשאבי מחצבים. בין ינואר לנובמבר 2020, הסתכמו הכנסות החברה בכ-4.1 מיליארד דולר אמריקני. זוהי חברת הגז הגדולה ביותר במרכז אסיה. יושב ראש החברה, בדרגת שר מדינה, הוא באטיר אמנגֶלְדייביץ' אמנוב.

בשנת 2018 טורקמנגז פתחה את המתחם הפטרוכימי בגיאנלי (בטורקמנית: *Gyýanly*) לייצור פולימרים. למתחם יכולת ייצור של 381,000 טונה של פוליאתילן ו-81,000 טון של פוליפרופילן בשנה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות גז טבעי
קטגוריה:טורקמניסטן: ארגונים ממשלתיים
טרס שרנקו

[ממוזער|שמאל|מימין: [יורי שפסאי, גרמן פלורנץ, טרס שרנקו וגיל שלג, לאחר קביעת שיא ישראלי בריצת שליחים 4x400 מטר, סרייבו, 2009]]
**טרס שרנקו** (נולד בשנת 1989), הוא אתלט עבר ישראלי, פעמיים ברציפות אלוף ישראל (2008 ו-2009), מקום שישי בעולם עד גיל 20 ושיאן ישראל עד גיל 20 בריצת 400 מטר משוכות, אלוף ישראל (2009) בריצת 400 מטר ושותף לשיא ישראל (2009–2012) בריצת שליחים 4x400 מטר.

בנוסף, שרנקו הוא אמן רב תחומי המשלב בפסליו חומרים תעשייתיים כברזל ובטון ועליהם הוא משבץ פסיפס של קרמיקה וזכוכית. פסלו "ספסל המזל" במדרחוב נחלת בנימין נמנה עם יצירותיו המפורסמות.

## ביוגרפיה
שרנקו נולד ב-1989 בקירגיזסטן למשפחת אמנים, אלה ויבגני שרנקו. עלה עם משפחתו לישראל בשנת 1993. אימו, אלה, עסקה בקירגיזסטן באמנות ובספורט וכיום מטפלת בעיסוי. אביו, יבגני, אמן רב תחומי, מייצר עבודות פסיפס, ציורי קיר ענקיים, איורים, פסלי מתכת, ועוד.

## קריירה כאתלט
### 2008
#### מקום שישי באליפות העולם לנוער
באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20  שנערכה בבידגושץ', פולין ב-11 ביולי 2008 סיים במקום שישי בריצת 400 מטר משוכות בשיא ישראלי לנוער של 51.35 שניות ובכך היה לרץ הישראלי הראשון שהשתתף בריצת גמר באליפות העולם לנוער. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש לנוער של 51.44 שניות.

### 2009
#### שיאן ישראל
באליפות אירופה דרג ד' שנערכה בסרייבו בוסניה והרצגובינה ב-21 ביוני 2009 זכה במדליית כסף בריצת שליחים ביחד עם גרמן פלורנץ, יורי שפסאי וגיל שלג בשיא ישראלי חדש של 3:10.34 דקות, שיפור לשיא הישראלי בן 5 השנים (3:10.47 דקות).
#### אלוף ישראל
באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף בתחילת יולי היה לאחד האתלטים המצטיינים של האליפות, לאחר שזכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 47.58 שניות ובריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 51.55 שניות.

בשל פציעת גב נאלץ לפרוש מספורט תחרותי.

## קריירה כאמן
לאחר פרישתו החליט להתמקד באומנות. הוא עבר לירושלים ועבד, בין השנים 2013–2015 כשוליה אצל האמן רוסלן סרגייב. כמו סרגייב, גם הוא משלב בפסליו חומרים תעשייתיים כברזל ובטון ועליהם הוא משבץ פסיפס של קרמיקה וזכוכית.

ב-2121 החל בפרויקט ציורי קיר ענק של סלעים בבית העלמין ירקון בפתח תקווה.

### יצירות במרחב הציבורי
* **ספסל המזל** – פסל עשוי ברזל, בטון ופסיפס מקרמיקה וזכוכית. הפסל כולל מספר פרטים, הפסל עצמו – דמות של אישה בשמלה משתפכת ההופכת לספסל מזמין. סביב הפסל ובמורד רחוב מוהליבר "ערוגות" פסיפס סביב 7 עצים. רחוב מוהליבר 40, תל אביב.
* **ריטה** – חידוש של שעון השמש של אדריכל סעדיה מנדל. יצירת פסיפס, קרמיקה וזכוכית. בין הקונסרבטוריון למתנ"ס בירוחם.
* **קוראלים** – שיתוף פעולה עם אביו יבגני שרנקו, שני פסלי פסיפס הממוקמים ביבנה הירוקה.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 400 מטר: 47.58 שניות (2009)
* ריצת 400 מטר משוכות: 51.35 שניות (2008)

## קישורים חיצוניים

* טרס שרנקו, סקר אמנות הקיר בישראל
* הניה מליכסון, כשרוצים לְזַמֵן את המזל.....על יצירתו של האמן טָרַס שרנקו במדרחוב נחלת בנימין, 29 ביוני 2023

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:שיאני ישראל באתלטיקה
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
הינד קבוואת

**הינד קבוואת** (בערבית: **هند قبوات**; נולדה ב-1974) היא פוליטיקאית, חוקרת ופעילה חברתית נוצריה-סורית-קנדית, המכהנת מאז 2025 בתפקיד  בממשלת המעבר הסורית.

## ביוגרפיה
קבוואת נולדה בהודו להורים סורים-נוצרים וגדלה בעיקר בלבנון ומצרים. 

## השכלה וקריירה
לקבוואת יש תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת דמשק וכן תואר במשפטים מהאוניברסיטה הערבית של ביירות. היא בעלת תואר שני ביחסים בין-לאומיים מ באוניברסיטת טאפטס וכן תעודות ביישוב סכסוכים ומנהיגות אסטרטגית מאוניברסיטת טורונטו ובמשא ומתן מאוניברסיטת הרווארד.

מ-1989 עד 2014 עבדה קבוואת בתפקיד יועצת בין-לאומית בכמה משרדי עורכי דין בטורונטו.

הינד קבוואת משמשת גם כמנהלת בניית שלום בין-דתית במרכז לדתות, דיפלומטיה ויישוב סכסוכים  של אוניברסיטת ג'ורג' מייסון. כחלק מתפקידה במרכז היא ניהלה את התוכנית ליישוב הסכסוכים בסוריה, תוכנית שכללה, בין היתר, סמינרים שנתיים מחוץ לסוריה, לסטודנטים לתארים מתקדמים.

### תפקידים נוספים
* בעלת תפקיד בכיר ב
* חברת המועצה המייעצת של הבנק העולמי
* תורמת תכופות לאתר החדשות האמריקני הפינגטון פוסט.

### מלחמת האזרחים בסוריה
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה היא הייתה חברת האופוזיציה הסורית ושימשה בתפקיד סגן ראש משרד ז'נבה של ועדת המשא ומתן הסורית, שבראשו עמד השגריר עבד אל-לטיף דבאח, שגריר סוריה לשעבר באיחוד האמירויות.

## תפקידים בממשלות המעבר בסוריה
לאחר נפילת משטר אל-אסד, הוקמה ב־10 בדצמבר 2024 "ממשלת ההצלה" בראשות מוחמד אל-בשיר שנועדה לכהן עד 1 במרץ 2025, ולהוביל את תהליך השיקום של סוריה לאחר 13 שנות מלחמת אזרחים.

בפברואר 2025 מונתה קבוואת כחברה בוועדת ההכנה ל.

ב-30 במרץ 2025, הושבעה ממשלת מעבר חדשה בראשות הנשיא הזמני אחמד א-שרע והינד קבוואת מונתה לשרה לענייני חברה ועבודה. האישה הראשונה והנוצרית היחידה בממשלה זו. בהצהרה לאחר השבעתה לתפקיד היא אמרה, בין היתר: "אנחנו לא שרים... אנחנו משרתיו של העם".
### עבודה אקדמית ו"בניית שלום"
ב-2013 שימשה קבוואת כ"פרופסור עוזר" ומנהלת המחלקה לדיאלוג בין דתות ויישוב סכסוכים, במכון לדתות ודיפלומטיה באוניברסיטת ג'ורג' מייסון בארצות הברית. בין השנים 2017 ו-2019 היא כיהנה כעמיתה אורחת במחלקה למשא ומתן בפקולטה למשפטים, באוניברסיטת הרווארד.

קבוואת שימשה יועצת וחברה במועצה המייעצת של הבנק העולמי והייתה חברה בדירקטוריון של הארגון הבין-לאומי "אינטרפיס" העוסק בבניית אמצעים להשכנת שלום בתוך מדינות.

## פעילות חברתית ופמיניסטית
הינד קבוואת עמדה בראש ארגון "Tastakel", העוסק בהעצמת נשים ובניית שלום, תוך שימוש באמצעים לא אלימים ודיאלוג כדי להתמודד עם הסכסוך המתמשך בסוריה. הארגון מפעיל מרכזי נשים ברחבי סוריה, המספקים שירותי חינוך וייעוץ, וכן אירוח סדנאות בנושא מעורבות פוליטית ובניית שלום לנשים סוריות הן בתוך סוריה והן אלו החיות כפליטות במדינות שכנות.

קבוואת ניהלה את אגודת הנשים הסוריות-קנדיות בטורונטו.

## פרסים והוקרה
* בשנת 2007, קבוואת זכתה בתואר "משכינת שלום" מאת .
* בשנת 2009, היא קיבלה את "פרס הדיפלומטיה הציבורית" מאוניברסיטת ג'ורג' מייסון.

## חיים אישיים
הינד קבוואת היא נוצריה קתולית. אביה היה יווני-קתולי ואמה יוונית-אורתודוקסית.

קבוואת היא אם לשני ילדים, בן ובת.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נוצרים סורים
קטגוריה:פוליטיקאיות סוריות
קטגוריה:עורכות דין סוריות
קטגוריה:שרי ממשלת סוריה
קטגוריה:שרות ממשלה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דמשק
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הערבית של ביירות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:ילידות 1974
איימי אטקינסון

**איימי אלן-אטקינסון** (באנגלית: **Aimie Allen-Atkinson**; נולדה ב-5 ביוני 1987) היא זמרת ושחקנית בריטית. אביה, טום, ניגן בלהקת רוק חובבנית, והשפיע על אהבתה למוזיקה מגיל צעיר. במהלך לימודיה בבית הספר קולנסווד הייתה אטקינסון חברה בלהקת פושן פרפורמינג ארטס, והופיעה בהפקות שונות. לאחר מכן עבדה כעוזרת אדמיניסטרטיבית בחברה להוצאה לאור, וניהלה סניף של רשת בתי הספר סטייג'קראפט בעיר הולדתה.

ב-2006 זכתה איימי בתחרות *Voice of Musical Theatre* של BBC Radio 2. היא החלה את דרכה המקצועית בהפקה "Days of Hope" של הווארד גודול בתיאטרון קינגס הד. בהמשך גילמה את דמותה של לואיזה בהפקה הנודדת של המחזמר "זורו" ואת דניאלה במחזמר "שכונה על הגובה" בתיאטרון קינגס קרוס. היא גם גילמה את יסמין ב"אלאדין", את סרינה ב"לא רק בלונדינית" ואת שלגיה בהפקה לצד ג'רי הול בתיאטרון ריצ'מונד.

אחד מתפקידיה הבולטים היה גילומה של קתרין הווארד במחזמר "שש" בתיאטראות וסט אנד. הופעתה זיכתה אותה במועמדות לפרס אוליבייה לשחקנית המשנה הטובה ביותר במחזמר. בנוסף לקריירת התיאטרון שלה, איימי היא גם זמרת פעילה. היא הייתה חלק מהרכב הפופ SVN והשתתפה בתחרות הקדם הבריטית לאירוויזיון 2018 עם השיר "I Feel the Love" כחלק מההרכב Goldstone. אטקינסון הגיעה בגמר ה-*[[סן מרינו באירוויזיון 2024#Una voce per San Marino 2024|Una voce per San Marino 2024]]*, הקדם הלאומי של  לאירוויזיון 2024, למקום הרביעי עם השיר "A Dare for Love".

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות בריטיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון בריטיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1987
גביע הזהב 2025

**גביע הזהב של CONCACAF 2025** הוא הטורניר ה-18 של גביע הזהב ("גולד קאפ") והמהדורה ה-28 של אליפות אמריקה הצפונית בכדורגל. הטורניר נערך בארצות הברית וקנדה בין ה־14 ביוני ל־6 ביולי 2025, בניהול CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני.

## משתתפות

## אצטדיונים

## משחקי הטורניר
### שלב הבתים
#### בית א'

#### בית ב'

#### בית ג'

#### בית ד'

### שלב הנוקאאוט

## פרסים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2025
קטגוריה:תחרויות גביע הזהב בארצות הברית
קטגוריה:2025 בארצות הברית
קטגוריה:2025 בקנדה
קטגוריה:2025 באמריקה הצפונית
שני זכאי

**שני זכאי** (נולדה ב-16 בינואר 2006) היא אתלטית ישראלית, פעמיים ברציפות אלופת ישראל (2024 ו-2025) בריצת 400 מטר, ופעמיים סגנית אלופת ישראל (2022, 2024) בריצת 400 מטר משוכות.

## ביוגרפיה

### 2021
באליפות ישראל שנערכה ביוני סיימה במקום חמישי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 1:10.85 דקות.

### 2022
באליפות ישראל שנערכה ביוני זכתה בשתי מדליות כסף: בריצת 400 מטר בתוצאה של 56.41 שניות, אחרי ניצן אסס (56.04 שניות) ולפני ג'ומאן ג'ובראן (57.41 שניות), ובריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 1:03.53 דקות, אחרי נועה לוי (1:00.84 דקות) ולפני גל שחר (1:07.40 דקות). בנוסף, סיימה במקום שמיני בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.90 שניות,.

### 2023
באליפות ישראל שנערכה ביולי זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 56.66 שניות, אחרי ניצן אסס (55.29 שניות) ולפני מעיין דוד (59.08 שניות).

### 2024
באליפות ישראל שנערכה ביוני זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 54.69 שניות, לפני ניצן אסס (55.53 שניות) ועמית הרשקוביץ (58.32 שניות). בנוסף, זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בשיא ישראל עד גיל 20 חדש של 59.59 שניות, אחרי נועה לוי (58.77 שניות) ולפני נועה נחמד (1:03.95 דקות).

### 2025
באליפות אירופה לאומות שנערכה במריבור שבסלובניה ביוני קבעה יחד עם מוחמד אבו ענזה, עומרי שיף וגל נתנאל שיא ישראל חדש של 3:24.04 דקות בריצת שליחים 4x400 מטר משולב.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 400 מטר: 54.33 שניות (2024), **שיא ישראל עד גיל 20**
* ריצת 400 מטר משוכות: 59.59 שניות (2024), **שיא ישראל עד גיל 20**

### אולם
* ריצת 400 מטר: 55.85 שניות (2025)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים ישראלים
קטגוריה:אתלטיות ישראליות
קטגוריה:רצות משוכות ישראליות
קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:אלופות ישראל בריצה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2006
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2006
הונגטו

**הונגטו** (בסינית: **宏图**, Hongtu) היא מערכת לוויינים סינית לחישה מרחוק. הלוויינים ידועים גם בשם PIESAT על פי החברה המפעילה.

הלוויינים משוגרים למסלול מסונכרן-שמש. הם מצוידים במכ"ם. מטרת המערכת לבצע מיפוי מדויק של הקרקע בקנה מידה 1:50,000 לצרכים מסחריים, מדעיים וביטחוניים.

בכל שיגור משוגרים לוויין אם לצורכי תקשורת ו-3 לווייני עזר לביצוע מדידות. בהתאם למפתח המערכת חברת GalaxySpace לוויין האם שוקל כ-320 ק"מ ולוויין עזר כ-270 ק"ג. הלוויינים נבנים במפעל החברה בבייג'ינג. הלוויינים משוגרים בעזרת משגר מדגם צ'אנגג'נג 2D או צ'אנגג'נג 2C בהתאם לנסיבות.

מתוכנן להגיע למערכת של 38 לוויינים כאשר ב-10 מהם יהיה גם מצלמה אופטית וב-28 מכ"ם מפתח סינתטי. הלוויינים הראשונים שוגרו במרץ 2023.

## רשימת לוויינים

הרשימה כוללת לוויינים פעילים נכון לאפריל 2025.

## קישורים חיצוניים
* תיאור הלוויינים
* מידע על המערכת
* מידע על המערכת והחברה המייצרת
* מידע על שיגורים ולוויין

קטגוריה:לוויינים סינים
קטגוריה:לווייני חישה מרחוק
יבגני שרנקו

**יבגני שרנקו** (נולד ב-18 במאי 1960), הוא אמן רב תחומי המשלב בפסליו חומרים תעשייתיים כברזל ובטון ועליהם הוא משבץ פסיפס של קרמיקה וזכוכית.

## ביוגרפיה
שרנקו נולד בברית המועצות. למד שם בפקולטה לאמנות חזותית גרפית, והשתלם ברישום קלאסי ובציור. הוא עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1993. את יצירותיו: ציורי קיר, פסלי מתכת ועבודות פסיפס הציג בארץ וברחבי העולם. בשנים האחרונות מתמקד בעיקר ביצירות פסיפס וציורי קיר גדולים המשתלבים בתכנון מבני ציבור שונים.

## חיים אישיים
שרנקו נשוי לאלה עסקה בקירגיסטן באמנות ובספורט וכיום מטפלת במסג'. בנו, טרס שרנקו, אתלט מצטיין ואמן רב תחומי.

## יצירות במרחב הציבורי
### ישראל
* **דקלים בנוף המדבר** – בית הספר נווה עמרם, מרחבים, דימונה (2010)
* **נופים ומים** – שכונת מגורים, יבנה (2010–2022)
* **שפע של פרחים** – בכל מיני מקומות, דימונה (2020–2024)
* **חוף הים** – בית הקברות, עתלית (2019)
* **נוף מדברי** – שדרות בן-גוריון 1044 פינת רחוב המעפיל 17, דימונה (2012)
* **עצי דקל** – פסיפס על בניין רב־קומות, כובשי אילת 14, דימונה (2016)
* **עמודים מפסיפס** – 25 עמודים לאורכו של נחל יבנה בשכונה הירוקה של יבנה עוטרו בפסיפס (2014–2018)
* **מוזיקה** – פסיפס על חזית הקונסרבטוריון ביבנה (2019)
* **מים ודקלים** – בית הספר התיכון, שגב שלום (1998)
* **נאת מדבר** – בכיכר הכניסה הראשית לירוחם (2009)
* **אירוסים ונוף** – הרצל פינת צבי בורנשטיין, ירוחם (2007)
* **פסל אירוסים בכניסה לירוחם** (2014)
* **אל מול הרי מואב** – מפעלי ים המלח, סדום. ביחד עם ברנהרד יוסף (הנזי) (1995–1997)
* **קוראלים** – שיתוף פעולה עם בנו טרס שרנקו, שני פסלי פסיפס הממוקמים ביבנה הירוקה (2023)
* **נגני צוות הברזל** – בדימונה (2023)
* **כיכר הבזלית** – רחבו הדוגית 16, יבנה (2017)
* **כיכר העמודים הרומיים** – שדרות הציונות, יבנה

### חול
* **מזרקה** – מלון דיפלומט בפראג, צ'כיה (2016)

## גלריה

קובץ:PikiWiki Israel 29103 Architecture of Israel.JPG|"אל מול הרי מואב", ציור הקיר במפעלי ים המלח
קובץ:PikiWiki Israel 29784 Power station in Dead Sea industry.JPG|"אל מול הרי מואב"
קובץ:Dead Sea Works, Sodom, Dead Sea, Israel 45.jpg|"אל מול הרי מואב"
קובץ:PikiWiki Israel 4564 Dimona renewal.JPG|"נוף מדברי", שד' בן-גוריון 1044 פינת רחוב המעפיל 17, דימונה


## קישורים חיצוניים
* יבגני שרנקו, באתר סקר אמנות הקיר בישראל
* יבגני שרנקו בפייסבוק

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
ראיין מקנזי

**ראיין אדוארד מקנזי** (באנגלית: **Ryan Edward Mackenzie**; נולד ב-3 באוגוסט 1982) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של קהיליית פנסילבניה. מקנזי, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן כחבר בית הנבחרים של פנסילבניה בין השנים 2012–2024.

## תחילת דרכו
מקנזי נולד ב-3 באוגוסט 1982 באלנטאון שבפנסילבניה, בנם של צ'ארלס ומילו מקנזי. בשנת 2000 השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון פארקלנד השוגן בסמוך לעיר הולדתו, ולאחר מכן למד באוניברסיטת ניו יורק, שם השלים לימודי תואר ראשון במימון ועסקים בין-לאומיים בשנת 2004. ב-2010 השלים לימודי תואר שני במנהל עסקים בבית הספר לעסקים של אוניברסיטת הרווארד.

## בית הנבחרים של פנסילבניה
ממוזער|מקנזי, בעת כהונתו בבית הנבחרים של פנסליבניה, ספטמבר 2022
בשנת 2012 נבחר מקנזי לייצג את מחוז הבחירה ה-134 בבית הנבחרים של פנסילבניה. לאחר איחודי מחוזות, התמודד מחדש לבית הנבחרים מטעם מחוז הבחירה ה-187 בבחירות 2022.

ב-2013 הוביל מקנזי את חקיקת "חוק 52", שביצע רפורמה בשיטת המיסוי של פנסילבניה באמצעות סגירת פרצות מס לחברות, הפחתת שיעורי מס, וביטול מס הירושה על עסקים משפחתיים קטנים. ב-2024 יזם את חבילת החוקים "הקלה במיסים למשפחות פנסילבניה", שמטרתה להכפיל את זיכוי המס על טיפול בילדים, ולבטל פטורים ממס מכירה על מוצרים כמו ציוד לילדים, מזון לחיות מחמד וחשבונות טלפון נייד.

בשנת 2020 נמנה מקנזי בין יותר מ-60 מחוקקים רפובליקנים מהאספה הכללית של פנסילבניה, בית המחוקקים המדינתי, שפנו לקונגרס של ארצות הברית בבקשה לא לאשר ספירת קולות חבר האלקטורים בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020. במהלך המושב של בית הנבחרים המדינתי לשנים 2023–2024 כיהן מקנזי כיושב ראש ועדת העבודה והתעשייה, וכן כיו"ר-עמית של השדולה ליחסים בין-לאומיים. קודם לכן שימש כיו"ר ועדת הפיקוח הממשלתית, סגן מנהיג הרוב, וסגן יו"ר ועדת המדיניות של סיעת הרוב.

## בית הנבחרים של ארצות הברית
בשנת 2017 הכריז מקנזי כי יתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-15 של פנסילבניה בבחירות 2018. הוא פרש מהמרוץ בראשית מרץ 2018 לאחר שבית המשפט העליון של פנסילבניה שינה את גבולות המחוז.

ב-2021 הודיע שיתמודד למועמדות המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס השביעי של פנסילבניה בבית הנבחרים האמריקאי, אך זמן קצר אחר כך נסוג מהמרוץ והעדיף להתמודד מחדש על מושבו בבית הנבחרים המדינתי.

ביולי 2023 הכריז שוב על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השביעי, הפעם לקראת בחירות 2024. במהלך מסע הבחירות שלו הצהיר כי סוגיית ההגירה הבלתי־חוקית היא "עדיפות עליונה". הוא גם הביע תמיכה בהמשך מלחמת חרבות ברזל, אך התנגד להמשך הסיוע הצבאי לאוקראינה במלחמתה נגד רוסיה.

ב-23 באפריל 2024 זכה מקנזי במועמדות הרפובליקנית לאחר שניצח את קווין דליקר (שהתמודד גם ב-2022) ואת מריה מונטרו. בבחירות הכלליות גבר על חברת הקונגרס המכהנת מטעם המפלגה הדמוקרטית, סוזן ויילד.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי בית הספר לעסקים של הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:חברי האספה הכללית של פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
טוני בריטן

**טוני בריטן** (באנגלית: **Tony Britten**) הוא מנהל מוזיקלי, מלחין ובמאי קולנוע בריטי, הידוע גם בעיבוד המוזיקה וכתיבת הטקסט של המנון ליגת האלופות של אופ"א.

## השכלה וקריירה מוקדמת
בריטן התחנך בבית הספר טריניטי בקרוידון, שם שר במקהלת הבנים של טריניטי והשתתף בתפקידי אופרה מקצועיים כסופרן צעיר. בין תפקידיו הבולטים נמנה יניולד באופרה "פליאס ומליזנד", בניצוחו של פייר בולז בבית האופרה המלכותית בשנת 1969.

לאחר שהשתנה קולו, החל לעסוק בהלחנה, וזכה במלגת לימודים מהאגודה לקידום מוזיקה חדשה ללימודי מוזיקה אלקטרונית עם ג'ורג' ניוסון בקולג' גולדסמיתס של אוניברסיטת לונדון. בהמשך למד שירה, פסנתר וניצוח בהקולג' המלכותי למוזיקה.

## מחזות זמר ואופרה
בתחילת הקריירה עבד בריטן כבמאי מוזיקלי בתיאטרון, ובין היתר שימש כיועץ מוזיקלי של קמרון מקינטוש בהפקות רבות, כולל "גודספל", "מופע האימים של רוקי" ו"אוליבר!". לאחר מכן עבד בתיאטרון הלאומי של בריטניה, שם היה מתזמר ומנהל מוזיקלי בהפקת "בחורים ובחורות" בשנת 1982, בבימויו של ריצ'רד אייר.

בשנות ה-90, הפיק בריטן עם להקת "תיאטרון המוזיקה של לונדון" סדרת עיבודים לאופרות של דה פונטה ומוצרט באולם Drill Hall בלונדון. הלברית תורגמה לאנגלית מודרנית והרצ'יטטיבים הוחלפו בדיאלוגים מדוברים. המוזיקה עובדה לתזמורת קאמרית, והמשתתפים היו שחקנים ולא זמרי אופרה. גישה דומה יישם גם בעיבודיו ל"לה בוהם" של ג'אקומו פוצ'יני ול"פלסטף" של ג'וזפה ורדי, מהם הפיק סרטים בשנים 2000 ו-2005 בהתאמה.

## עבודה קולנועית
בריטן ביים מספר סרטים נוספים והלחין פסקולים לקולנוע. בשנת 1994 הלחין את המוזיקה לספיישל חג המולד המצויר "Mole's Christmas". סרטו "Some Little Joy" משנת 2005 סיפר את סיפור חייו של המלחין האקסצנטרי פיטר וורלוק. בשנת 2007 עיבד וביים גרסה קולנועית של הקומדיה "היא נכנעת בכיבוש" מאת אוליבר גולדסמית' לערוץ Sky Arts. בשנת 2013 יצר סרט תיעודי על בן-שמו, המלחין בנג'מין בריטן. בשנת 2018 יצא לאקרנים סרטו "Through Lotte's Lens: The Story Of The Hitler Emigres". סרט תיעודי נוסף, "John Craxton – A Life of Gifts", הסוקר את חייו ויצירתו של האמן ג'ון קראקסטון, הופק בשנת 2022.

## מוזיקה לספורט
בשנת 1992 הזמינה ממנו אופ"א את עיבוד המנון ליגת האלופות, שנחנכה בעונתה הראשונה בנובמבר 1992. בריטן שאב השראה מהאורטוריה צדוק הכהן של גאורג פרידריך הנדל. היצירה בוצעה על ידי התזמורת הפילהרמונית המלכותית של לונדון ושרה אותה מקהלת האקדמיה של סנט מרטין בשדות. בשנת 2007 חזר להלחנה עבור אירועי ספורט, כשכתב את המנון הטקס הרשמי של פרס הספורט על שם מוסטפא קוֹץ'.

## קישורים חיצוניים
* 
* סרטון UEFA (2016): סיפורו של המנון ליגת האלופות

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:מלחינים בריטים במאה ה-21
קטגוריה:בריטים שנולדו במאה ה-20
גרגוריו ריצ'י-קורבסטרו

**גרגוריו ריצ'י-קורבאסטרו** (באיטלקית: **Gregorio Ricci-Curbastro**; 12 בינואר 1853 – 6 באוגוסט 1925) היה מתמטיקאי איטלקי. ידוע בעיקר על עבודתו בחקר תורת הטנזורים.

עם תלמידו לשעבר טוליו לוי-צ'יוויטה, הוא הוציא את המאמר המפורסם ביותר שלו, עבודה חלוצית על חשבון הטנזורים, וחתם אותו בשם Gregorio Ricci. זוהי הפעם היחידה שריצ'י-קורבסטרו השתמש בצורה המקוצרת של שמו בחתימת פרסום כלשהו, דבר הממשיך לגרום לבלבול.

ריצ'י פרסם מאמרים גם בתחומים אחרים, לרבות ספר על אלגברה גבוהה ועל אנליזה אינפיניטסימלית, בנוסף פרסם מספר מאמרים על המספרים הממשיים, בהם הרחיב את המחקר שהחל על ידי ריכרד דדקינד.

## תרומות למדע
באמצעות המאמר שהשלים יחד עם טוליו לוי-צ'יוויטה על תורת הטנזורים, פיתח אלברט איינשטיין את תורת היחסות הכללית.

בנוסף פיתח ריצ'י מושג הנקרא זרימת ריצ'י, מושג אשר עזר לפענח הוכחה להשערת פואנקרה (אחת משבע בעיות המילינום) לדברי גריגורי פרלמן שהוכיח אותה. זוהי בעיית המילניום היחידה שנפתרה עד כה (2025).

## פרסים והוקרה
ריצ'י-קורבסטרו זכה לכבוד רב והוקרה על תרומתו.

הוא זוכה לכבוד באזכורים באקדמיות שונות, ביניהן:
* מכון ונטו למדע – Istituto veneto di scienze – מכתבים ומאמרים (מ-1892), כאשר היה הנשיא בין השנים 1916–1919.
* האקדמיה לינצ'י – Accademia dei Lincei – בה היה חבר משנת 1899.
* האקדמיה של פדובה – Accademia di Padova – משנת 1905.
* האקדמיה למדעים של טורינו – Accademia delle Scienze di Torino – משנת 1918.
* האקדמיה של גלילי למדע – Accademia Galileiana di Scienze, Lettere ed Arti – מכתבים ומאמרים, כאשר היה הנשיא בין השנים 1920–1922.
* האקדמיה למדעים של המכון של בולוניה – Reale Accademia di Bologna – משנת 1922.
* האקדמיה האפיפיורית למדעים – Accademia Pontificia delle Scienze – משנת 1925.
היה בעל חיים פוליטיים, הן בעיירת הולדתו והן בפדובה.

אסטרואיד, 13642 Ricci, נקרא על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:מתמטיקאים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1853
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1925
מרצ'לה בלה

**מרצ'לה בלה** (באיטלקית: **Marcella Bella**; נולדה ב-18 ביוני 1952) היא זמרת איטלקייה. את קריירת המוזיקה שלה החלה בשנות ה-70 של המאה ה-20. במרוצת השנים עבדה בשיתוף פעולה עם אחיה, ג'אני בלה, שהלחין מרבית משיריה.

בלה השתתפה בפסטיבל סן רמו, הקדם האיטלקי מספר פעמים לאורך הקריירה שלה: בשנים 1972, 1981, 1983, 1986, 1987, 1988, 1990, 1993, 1994, 2005, 2023 ו-2025. במהלך הקריירה שלה הוציאה בלה מספר אלבומים, חלקם בשיתוף פעולה עם מלחינים ומפיקים שונים. הרפרטואר שלה כלל בלדות, שירי פופ ומוזיקה עכשווית, בשפה האיטלקית.

במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 הייתה מעורבת גם בתוכניות בידור ובפורמטים של טלוויזיה איטלקית, ולעיתים חידשה את שיתוף הפעולה האמנותי עם אחיה. בחלק מהתקופות עסקה גם בקידום תקליטים ישנים ופרויקטים מחודשים, כולל אוספים. ב-24 בפברואר 2024 השתתפה בגמר ה-*[[סן מרינו באירוויזיון 2024#Una voce per San Marino 2024|Una voce per San Marino]]*, הקדם הלאומי של  לאירוויזיון 2024. שירה לתחרות היה "Chi siamo davvero", והוא דורג במקום השישי.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות איטלקיות
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1972
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1981
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1983
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1986
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1987
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1988
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1990
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1993
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1994
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2005
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2023
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 2025
קטגוריה:ילידות 1952
ולאדי (מפיק מוזיקלי)

**ולדימירו פריני** (באיטלקית: **Wladimiro Perrini**; נולד ב-1 באפריל 1974), ידוע בשם הבמה **ולאדי** (מעוצב כ-**WLADY**), הוא די ג'יי ומפיק מוזיקלי איטלקי, אחיו הצעיר של די ג'יי ג'אד וחבר בלהקת ארטיקולו 31. את דרכו המוזיקלית החל בשנות ה-90 של המאה ה-20, אז השתתף בתחרויות תקליטנים באיטליה, כולל אירועי ה-DMC בשנת 1992. בהמשך שיתף פעולה עם המפיק ג'וי טי. ונלי בפרויקטים שונים, דוגמת *Original Groove - Vol. 1* ו-*Overnite EP Volume 1*.

בשנת 2000 הקים את הצמד דה אינדיבידואלס עם המפיק אלסנדרו ויאלה. הם הוציאו את הסינגל "I Don't Wanna Be Loved", וב-2001 את "Ferry Cross the Mercy", ששימש כפתיח לתוכנית הטלוויזיה *Le Iene*. ב-2003 הפיק את השיר "Take a Ride", שנבחר לפסקול של משחק הווידאו FIFA 2004 ולסרט "Cani & gatti - La vendetta di Kitty" ב-2010.

ב-2014 שיתף פעולה עם J-Ax באלבום *Il bello d'esser brutti*, והפיק את השיר "Maria Salvador" יחד עם איל צ'ילה, שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים באיטליה. איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי התעיד את היצירה בשישה תוארי פלטינה ו-12 תוארי זהב על נתוני המכירות שלו במדינה. ב-2022 הפיק את השיר "Volevo tutto" עם הזמרת איוואנה ספאגנה. ב-24 בפברואר 2024 השתתף ולאדי עם להקת קורונה, אייס MC ודי ג'יי ג'אד בגמר ה-*[[סן מרינו באירוויזיון 2024#Una voce per San Marino 2024|Una voce per San Marino]]*, הקדם הלאומי של  לאירוויזיון 2024. שירם לתחרות היה "Questa volta", והוא דורג במקום ה-14.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1974
המנון ליגת האלופות של אופ"א

**המנון ליגת האלופות של אופ"א** (באנגלית: **UEFA Champions League Anthem**), הידוע רשמית בשם הפשוט "Champions League", הוא ההמנון הרשמי של ליגת האלופות. ההמנון נכתב בשנת 1992 על ידי המלחין הבריטי טוני בריטן והוא מבוסס על היצירה צדוק הכהן מאת המלחין גאורג פרידריך הנדל.

המנון זה שימש גם כהמנון הרשמי של ליגת האלופות לנשים מאז היווסדה בשנת 2001 ועד לשנת 2021, עת הושק להמנון נפרד.

אורכו של ההמנון כשלוש דקות והוא כולל שני בתים קצרים ופזמון. מילותיו כתובות בשלוש השפות הרשמיות של אופ"א: אנגלית, צרפתית וגרמנית. הפזמון כולל את הקריאה: Die Meister! Die Besten! Les grandes équipes! The champions!

המנון ליגת האלופות מושמע באצטדיון לפני כל משחק במסגרת הטורניר, וכן בפתיח ובסיום של שידורי הטלוויזיה. בגמר ליגת האלופות מבוצעות לעיתים גרסאות ווקליות מיוחדות של ההמנון בביצוע חי. לפי אתר אופ"א: "המנון ליגת האלופות הפך לסמל כמעט כמו הגביע עצמו".

## הלחנה
בשנת 1991 ביקשה אופ"א מחברת TEAM, שותפתה לשיווק מדיה, לעצב מחדש את מותג גביע אירופה לקבוצות, לקראת שינוי שמו לליגת האלופות. כחלק מהתהליך פותחו גם סמל "כדור הכוכבים" והצבעים הרשמיים של המותג, לצד ההמנון.

בריטן ציין כי ההשראה להמנון נבעה מהפופולריות של מוזיקה קלאסית בעקבות הופעת שלושת הטנורים במונדיאל 1990. הוא שילב קטע פתיחה של מיתרים מהיצירה של הנדל, והלחין מנגינה חדשה. הביצוע הרשמי בוצע על ידי התזמורת הפילהרמונית המלכותית והמקהלה שלהאקדמיה של סנט מרטין בשדות.

ב-2024 הוקלטה גרסה חדשה של ההמנון בעיבוד מחודש כחלק מהשקת תדמית מותגית מעודכנת לעונת 2024/25.

 ממוזער|המנון ליגת האלופות מושמע לפני תחילת כל משחק
ההמנון מושמע לפני תחילת כל משחק של ליגת האלופות, כאשר הקבוצות עומדות על המגרש. הוא מושמע גם בפתיח ובסיום של שידורי הטלוויזיה, ובעת הענקת הגביע לזוכה בגמר.

בגמרים מסוימים נכללו ביצועים חיים, ובהם:
* אנדראה בוצ'לי (1996, 2009, 2016, 2017)
* חואן דייגו פלורס (2010)
* All Angels (2011)
* יונאס קאופמן ודייוויד גארט (2012)
* מריזה (2014)
* 2Cellos (2018)
* Asturia Girls (2019)
* אדם גיורגי (2023)
נוסף על כך, מושמעת מוזיקת כניסה המשלבת מוטיבים מתוך ההמנון הראשי.

בשנת 2018 הופקה גרסת רמיקס להמנון מאת הנס צימר בשיתוף הראפר וינס סטייפלס עבור המשחק "FIFA 19".

## קישורים חיצוניים
* דף המידע על המנון ליגת האלופות באתר אופ"א

## הערות שוליים

קטגוריה:ליגת האלופות
קטגוריה:המנונים
בו הריסון

**ויליאם "בו" הריסון** (באנגלית: **William "Beau" Harrison**) (נולד ב-20 בינואר 1993) הוא פקיד ממשל אמריקאי. מאז ינואר 2025 הוא מכהן כסגן ראש סגל הבית הלבן לענייני תפעול וכעוזר לנשיא ארצות הברית.

## קריירה
במהלך כהונתו הראשונה של דונלד טראמפ כנשיא (2017–2021), שימש הריסון כקצין קישור בין הגורמים התפעוליים בלשכת הנשיא, והיה אחראי לתיאום ולביצוע כלל נסיעותיו של הנשיא, לרבות עשרות ביקורים בין-לאומיים מורכבים. טראמפ תיאר אותו כ"עוזר נאמן" וציין את תפקידו הקריטי בתכנון הפסגות ההיסטוריות עם מנהיג קוריאה הצפונית, קים ג'ונג-און.

הריסון הוביל משלחות אמריקאיות במדינות רבות, בהן צפון קוריאה, עיראק ואפגניסטן, ושיחק תפקיד מפתח בקידום הדיפלומטיה האישית של טראמפ עם קים. שלוש פסגות נערכו בין השניים, בהן הראשונה בסינגפור בשנת 2018. לאחר הפסגה ללא הסכם בהאנוי ב-2019, קפאה התקדמות השיחות הגרעיניות בין וושינגטון לפיונגיאנג.

במהלך ההסתערות על גבעת הקפיטול ב-6 בינואר 2021, היה הריסון האדם שהודיע לנשיא טראמפ על מותה של אשלי באביט. בשנת 2022 העיד בפני ועדת הקונגרס שחקרה את האירועים, ועדותו סתרה את גרסתה של העוזרת קסידי האצ'ינסון לגבי תגובתו של טראמפ.

ב-5 בינואר 2025, לקראת תחילת כהונתו השנייה של טראמפ, מונה הריסון לתפקיד עוזר לנשיא וסגן ראש סגל לתפעול.

אשתו, היילי הריסון משמשת כראש הסגל של הגברת הראשונה מלאניה טראמפ.

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ השנייה: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
סגן ראש סגל הבית הלבן

**סגן ראש סגל הבית הלבן** (באנגלית: **White House Deputy Chief of Staff**) הוא עוזרו הבכיר של ראש סגל הבית הלבן, אשר משמש כיועץ המרכזי לנשיא ארצות הברית ומנהל את פעילות הבית הלבן. סגן ראש הסגל פועל תחת סמכותו של ראש הסגל, ובדרך כלל ממוקם באגף המערבי של הבית הלבן.

תפקידו כולל אחריות על תפקודו השוטף והיעיל של המנגנון הביורוקרטי בבית הלבן, לצד תפקידים נוספים המוטלים עליו על פי שיקול דעתו של ראש הסגל. בעשורים האחרונים, מונו מספר סגני ראש סגל במקביל, שכל אחד מהם הופקד על תחום אחר.

במהלך השנים, שישה אנשים שכיהנו בעבר כסגני ראש סגל מונו לימים לתפקיד ראש סגל הבית הלבן: דיק צ'ייני, קנת דוברשטיין, אנדרו קארד, ארסקין בולס, ג'ון פודסטה וג'וש בולטן.

## סגני ראש הסגל

## רשימת סגני ראש הסגל
### ממשל ג'רלד פורד
* דיק צ'ייני (1974–1975)

### ממשל ג'ימי קרטר
* לנדון באטלר (1977–1981)
* ויליאם ג'י. סימפסון (1979–1981)

### ממשל רונלד רייגן
* מייקל דיוור (1981–1985)
* קנת' דוברשטיין (1987–1988)
* אם. בי. אוגלסבי הבן (1988–1989)

### ממשל ג'ורג' הרברט ווקר בוש
* אנדרו קארד (1989–1992)
* הנסון מור (1992)
* רוברט זואליק (1992–1993)

### ממשל ביל קלינטון
**לתפעול:**
* פיליפ ליידר (1993–1994)
* ארסקין בולס (1994–1996)
* אוולין ס. ליברמן (1996)
* ג'ון פודסטה (1997–1998)
* סטיב ריצ'טי (1998–2001)

**למדיניות:**
* מארק גיראן (1993)
* רוי ניל (1993)
* הרולד מ. איקס (1993–1996)
* סילביה מתיוז בורוול (1997–1998)
* מריה אצ'אווסטה (1998–2001)

### ממשל ג'ורג' ווקר בוש
**לתפעול:**
* ג'ו האגין (2001–2008)
* בלייק גוטסמן (2008–2009)

**למדיניות:**
* ג'וש בולטון (2001–2003)
* הארייט מיירס (2003–2005)
* קארל רו (2005–2007)
* ג'ואל קפלן (2006–2009)

### ממשל ברק אובמה
**לתפעול:**
* ג'ים מסינה (2009–2011)
* אליסה מסטרומונקו (2011–2014)
* אניטה דקר ברקנרידג' (2014–2017)

**למדיניות:**
* מונה סאטפן (2009–2011)
* ננסי-אן דה-פרל (2011–2013)
* רוב נייבורס (2013–2015)

**לתכנון:**
* מארק צ'ילדרס (2012–2014)

**ליישום מדיניות:**
* קריסטי קנגלו (2014–2017)

----

### ממשל דונלד טראמפ הראשון (2017–2021)
**סגן ראש סגל ראשי:**
* קירסטין נילסן (2017)
* ג'ים קארול (2017–2018)
* זאקרי פואנטס (2018–2019)
* אמה דויל (2019–2020)

**לתפעול:**
* ג'ו האגין (2017–2018)
* דן וולש (2018–2019)
* אנתוני מ. אורנאטו (2019–2021)

**למדיניות:**
* ריק דירבורן (2017–2018)
* כריס לידל (2018–2021)

**ליישום:**
* קייטי וולש (2017)

**לתקשורת:**
* ביל שיין (2018–2019)
* דן סקאבינו (2020–2021)

### ממשל ג'ו ביידן (2021–2025)
**לתפעול:**
* ג'ן דילון (2021–2024)
* אן תומסיני (2024–2025)

**למדיניות:**
* ברוס ריד (2021–2025)

**ליישום:**
* נטליה קוויליאן (2023–2025)

### ממשל דונלד טראמפ השני (2025–הווה)
* דן סקאבינו – סגן ראש סגל (2025–הווה)
* סטיבן מילר – סגן ראש סגל למדיניות (2025–הווה)
* ג'יימס בלייר – סגן ראש סגל לעניינים חקיקתיים, פוליטיים וציבוריים (2025–הווה)
* טיילור בודוביץ' – סגן ראש סגל לתקשורת וכוח אדם (2025–הווה)
* ניקולס לונה – סגן ראש סגל ליישום אסטרטגי (2025–הווה)
* בו הריסון – סגן ראש סגל לתפעול (2025–הווה)

## הערות שוליים

קטגוריה:משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית
איטטה

*פרובינציית איטטה*' (בספרדית: **Provincia de Itata**) היא אחת משלוש פרובינציות של מחוז ניובלה בצ'ילה. שטחה הנוכחי הוא 2,746.5 קמ"ר, בירתה היא קיריווה.

עד 2018, פרובינציה זו הייתה חלק מהפרובינציה לשעבר של ניובלה, אשר לאחר שהועלתה לקטגוריה של מחוז והופרדה ממחוז ביוביו – חולקה לשלוש פרובינציות: דיגואין, פונייה ואיטטה.

## קומונות ודמוגרפיה
הפרובינציה מורכבת משבע קומונות.

מבוסס על נתוני מפקד אוכלוסין 2017

הקומונות הקטנות יותר של הפרובינציה, יחד עם חלק ניכר מהקומונות הכפריות במדינה, חוו קיפאון אוכלוסין, ובכמה מהן נרשמה ירידה באוכלוסייה בהשוואה למפקד 2002.

## ארגון
בתחילה כלל הארגון הטריטוריאלי של פרובינציית איטטה 8 קומונות (הנוכחיות בתוספת קווילון), ובירת הפרובינציה הייתה אמורה להיות קיריווה. עם הזמן, התעורר ויכוח סוער בין שתי הקומונות החשובות ביותר של הפרובינציה העתידית (קיריווה וקואלמו) מי מתאימה יותר להפוך לבירה. הקהילות של שתי הקומונות הציגו את הטיעונים שלהן. בקואלמו טענו לפיתוח עסקי גדול יותר, ייצור גבוה יותר, שטח חוף גדול יותר אוכלוסייה רבה יותר. בקיריווה, הגנו על מעמדה עם משקל היסטורי גדול יותר, קשרים וקרבה טובים יותר לבירה האזורית, זיקה מסורתית חזקה יותר לאיטטה וניובלה, עיור טוב יותר ותשתיות מסודרות יותר.

בסופו של דבר, הצעת החוק אושרה על ידי הקונגרס, עם ההחלטה לשמור על קיריווה כבירת הפרובינציה, אך להציב את קומונת קוויון בפרובינציית דיגואין.

## מינהל
ממוזער|180x180 פיקסלים| הלוגו של ממשלת הפרובינציה איטטה עד 2021.
כפרובינציה, איטטה היא מחוז מנהלי ברמה השנייה של צ'ילה, המנוהל על ידי נציג מחוזי הממונה על ידי נשיא צ'ילה ונשאר בתפקיד כל עוד הוא נהנה מאמונו.

### מושלי הפרובינציה (2018–2021)

### נציג הנשיאות בפרובינציה (מאז 2021)
ממוזער|180x180 פיקסלים| הלוגו של המשלחת הנשיאותית בפרובינציה של איטטה מאז 2021.
תפקיד חדש המחליף את תפקיד מושל הפרובינציה.

## ראו גם
* דיגואין
* פונייה
* ניובלה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'ילה: פרובינציות
קטגוריה:מחוז ניובלה
וולטר ברונינג

**וולטר ברונינג** (באנגלית: **Walter Breuning**; 21 בספטמבר 1896 – 14 באפריל 2011) היה אזרח אמריקאי שהגיע לגיל 114 ו-205 ימים והיה הגבר המבוגר ביותר בעולם מיולי 2009 ועד למותו. נכון לשנת 2025, הוא במקום השישי ברשימת הגברים המבוגרים ביותר שתועדו אי פעם בעולם.

## ביוגרפיה
ברונינג נולד בעיר  שבמינסוטה לג'ון ולקורה ברונינג. לו שני אחים ושתי אחיות. ב-1901, כשהיה בן חמש, עבר עם משפחתו לעיר דה סמט שבדקוטה הדרומית, שם התחנך במשך תשע שנים עד שהוריו התגרשו ב-1910. אריכות חיים היא מאפיין נפוץ במשפחתו של ברונינג. פרט להוריו, שנפטרו בגיל 50 ו-46, סבו וסבתו מצד אביו ואימו הגיעו לגיל 90 ואחיו חיו עד גיל 78, 85, 91 ו-100.

ב-1910, בגיל 14, עזב ברונינג את בית הספר והחל לגרד תבניות אפייה תמורת 2.5 דולר לשבוע. ב-1913 הצטרף לחברת  ועבד בה עד גיל 66. במלחמת העולם הראשונה נרשם לשירות צבאי, אולם מעולם לא זומן. כשהחלה מלחמת העולם השנייה כבר היה מבוגר מכדי לשרת. ב-1918 עבר למונטנה והמשיך לעבוד כפקיד ברכבת הצפונית הגדולה. במונטנה פגש את אגנס טוקי שעבדה כטלגרפית. הוא היה נשוי לה מ-1922 עד למותה ב-1957. לזוג לא היו ילדים. ברונינג טען שמעולם לא נישא שוב, שכן טען ש"נישואים שניים אף פעם לא מחזיקים מעמד; אפילו נישואים ראשונים לא עובדים היום". אולם לאחר מותו אותרה תעודת נישואים, שחשפה כי הוא התחתן עם מרגרט ונסט ב-5 באוקטובר 1958; היא נפטרה ב-15 בינואר 1975.

ברונינג היה חבר הבונים החופשיים במשך למעלה מ-85 שנים.

בשנת 1960, בגיל 64, אובחן כחולה בסרטן המעי הגס. מאז לא היו לברונינג בעיות בריאותיות אחרות עד ששבר את ירכו בגיל 108. הוא שהה שמונה ימים בבית החולים ושוחרר לאחר 21 ימים. בנובמבר 2007, בגיל 111, הותקנו לברונינג מכשירי שמיעה. בשבוע שלפני יום הולדתו ה-113, בספטמבר 2009, מעד ברונינג ונחבל בקרקפתו, אך לא נפגע.

### הגבר המבוגר ביותר בעולם
ב-18 ביולי 2009 הלך לעולמו , הגבר החי המבוגר ביותר בעולם. עם מותו, תפס ברונינג תואר זה.

בריאיון ל-Associated Press בסתיו 2010 אמר שאין לו פחד או דחייה משינוי – במיוחד מהמוות: "כולנו הולכים למות. יש אנשים שמפחדים מזה. לעולם אל תפחדו למות, כי נולדתם כדי למות".

ב-31 במרץ 2011 אושפז ברונינג בגרייט פולס עקב מחלה שאינה מוגדרת. מושל מונטנה בריאן שווייצר ביקר אותו בבית החולים פעמיים: ב-6 וב-8 באפריל. הוא מת בשנתו בשעה 15:30 בצהריים ב-14 באפריל 2011, בגיל 114 שנים ו-205 ימים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מינסוטה
קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110 בעת החדשה
קטגוריה:אמריקאים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
אייס MC

**איאן קולין קמפבל** (באנגלית: **Ian Colin Campbell**; נולד ב-22 במרץ 1965), ידוע בשם הבמה **אייס MC**, הוא ראפר בריטי, שהחל את קריירת המוזיקה שלו באיטליה. הוא נולד בנוטינגהאם שבאנגליה למשפחה ממוצא ג'מייקני. כינויו "אייס" נגזר מראשי התיבות של "Ian Campbell Esquire".

בשנת 1983 הצטרף קמפבל לקבוצת ברייקדאנס שהופיעה ברחבי אירופה. אחת ההופעות התקיימה בפירנצה שבאיטליה, שם נועד קמפבל עם המפיק רוברטו צנטי, המוכר בשם רוביקס. השניים יצרו את סינגל הבכורה של קמפבל, "Easy", שהגיע למקום השביעי ב-Ö3 אוסטריה טופ 40, למקום השלישי במצעדי ה-GfK אנטרטיינמנט ולמקום הרביעי ב.

במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 הוציא קמפבל מספר אלבומים, דוגמת *Cinema*, *My World* ו-*Ice'n'Green*. האחרון כלל את הלהיטים "Take Away the Colour", "Think About the Way" ו-"It's a Rainy Day", שהפכו לשיריו המוכרים ביותר של קמפבל.

בשנת 1995 נפרדו צנטי וקמפבל, שעבר להתגורר בגרמניה, שם הוציא ב-1996 את האלבום *Dreadatour*. הוא לא זכה להצלחה כמו קודמיו. בשנת 2004 התאחד פעם נוספת עם צנטי לטובת הפקת האלבום *Cold Skool*. ב-24 בפברואר 2024 השתתף קמפבל עם להקת קורונה, ולאדי ודי ג'יי ג'אד בגמר ה-*[[סן מרינו באירוויזיון 2024#Una voce per San Marino 2024|Una voce per San Marino]]*, הקדם הלאומי של  לאירוויזיון 2024. שירם לתחרות היה "Questa volta", והוא דורג במקום ה-14.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראפרים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1965
די ג'יי ג'אד

**ויטו לוקה פריני** (באיטלקית: **Vito Luca Perrini**; נולד ב-27 בדצמבר 1966), ידוע בשם הבמה **די ג'יי ג'אד**, הוא די ג'יי ומפיק מוזיקלי איטלקי. ב-1992 ייסד יחד עם הראפר ג'יי-אקס את הצמד ארטיקולו 31. אלבומם הראשון, *Strade di città* (1993), נחשב לאחד מאלבומי ההיפ-הופ הראשונים בשפה האיטלקית. הצמד זכה להצלחה נרחבת, במיוחד עם האלבום *Così com'è* (1996), שקיבל מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי שישה תוארי פלטינה על נתוני המכירות שלו במדינה. במהלך פעילותם, שיתפו פעולה עם אמנים רבים, כמו לוצ'ו דאלה ופרנצ'סקו גוצ'יני, ואף זכו ב-1998 בפרס המוזיקה של MTV אירופה למופע האיטלקי הטוב ביותר.

לאחר הפסקת פעילות הצמד ב-2006 פנה ג'אד לקריירת סולו. הוא הוציא את אלבומו הראשון, *Milano-New York*, בשיתוף פעולה עם אמני היפ-הופ אמריקאים, כמו קית' מוריי וטוני טאץ'. ב-2010 הוציא את האלבום *Il sarto*. ב-2011 הוציא את האלבום האינסטרומנטלי *Instrumental*, בו שילב סגנונות מוזיקליים שונים, דוגמץ ג'אז ובלוז.

ב-2012 ייסד את ההרכב Udite Suoni Buoni (USB) עם הראפר צ'צ'ו פסטיצ'ו. יחד הוציאו את האלבום *L'astronave* ב-2013, שכלל את הסינגלים "Spargiamo amore" ו-"Tempo imperfetto". האלבום יצא תחת חברת התקליטים העצמאית לה סרטוריה רקורדס, שבבעלותו של ג'אד. ב-2015 יצא אלבום הסולו הרביעי שלו, *Beat in My Soul*.

ב-2018 התאחד מחדש עם ג'יי-אקס לרגל סדרת הופעות לציון 25 שנות קריירה. ב-2023 השתתפו לראשונה בפסטיבל סן רמו, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2023, עם השיר "Un bel viaggio". ב-24 בפברואר 2024 השתתף ג'אד עם להקת קורונה, אייס MC וולאדי בגמר ה-*[[סן מרינו באירוויזיון 2024#Una voce per San Marino 2024|Una voce per San Marino]]*, הקדם הלאומי של  לאירוויזיון 2024. שירם לתחרות היה "Questa volta", והוא דורג במקום ה-14.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1966
מייק קנדי

**מייקל סטיבן קנדי** (באנגלית: **Michael Steven Kennedy**; נולד ב-2 בפברואר 1969) הוא פוליטיקאי ורופא אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת יוטה. קנדי, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן כחבר בית המחוקקים של יוטה טרם היבחרו לקונגרס – תחילה בבית הנבחרים המדינתי בין השנים 2013–2019 ולאחר מכן בסנאט של יוטה בשנים 2021–2025.

## תחילת דרכו
קנדי נולד בלנסינג, בירת מישיגן. הוא השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת בריגהאם יאנג. במהלך לימודיו שם יצא להפסקת לימודים בת שנתיים כדי לשרת כמיסיונר מטעם כנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים. לאחר מכן שב לארצות הברית והשלים תואר דוקטור ברפואה באוניברסיטת המדינה של מישיגן. בנוסף, השלים תואר שני במשפטים מבית הספר למשפטים על שם ג'. ראובן קלארק של אוניברסיטת בריגהאם יאנג – בזמן שלקח קורסים בערב וניהל מרפאה במהלך היום. קנדי מתגורר באלפּיין (Alpine) שביוטה, ועובד כרופא משפחה בקבוצת "Premier Family Medical".

## קריירה פוליטית
כאשר ג'ון דוגל, נציג מחוז הבחירה ה-27 בבית הנבחרים של יוטה, התמודד על תפקיד מבקר המדינה והותיר את מושבו פנוי, נבחר קנדי בידי הוועידה הרפובליקנית המקומית כאחד משני מועמדי המפלגה לקראת בחירות מקדימות שנערכו ב־26 ביוני 2012, שבהן ניצח עם 2,586 קולות (52.9%). בבחירות הכלליות שנערכו ב־6 בנובמבר 2012 ניצח ברוב של 14,335 קולות (92.1%) את מועמד מפלגת החוקה, סקוט מורגן.

בבחירות 2014 התמודד קנדי מול מועמד המפלגה הדמוקרטית ויליאם מקגרי, וניצח עם 6,997 קולות (88.4%). במהלך מושב בית הנבחרים המדינתי לשנת 2016 שירת קנדי בוועדת המשנה להקצאות חינוך ציבורי, בוועדת הבריאות ושירותי האנוש, ובוועדת החלוקות הפוליטיות.

ב־9 במרץ 2018 הפיץ קנדי מכתב לתושבי מחוז הבחירה ה-27 שבו הודיע כי לא יתמודד לכהונה נוספת בבית הנבחרים של יוטה, ובמקום זאת בחר להתמודד לסנאט של ארצות הברית. ב־22 באפריל 2018 גבר קנדי על מיט רומני בוועידת המפלגה הרפובליקנית עם 50.88% מקולות הצירים, לעומת 49.12% לרומני – מה שאפשר לשניהם להתמודד בפריימריז שהתקיימו ב־26 ביוני 2018, אך קנדי הפסיד בהם לרומני.

קנדי עורר תשומת לב כתומך מוצהר בזכות לשאת נשק, ואף נפגש עם אנשי "UtahGunExchange.com" – פלטפורמת סחר פרטית בנשק שהפגינה נוכחות בהפגנת "מצעד למען חיינו" שקראה להגבלת הגישה לנשק ליד קפיטול מדינת יוטה ובצעדת השלום בשיקגו בשנת 2018, כשברשותם רכב בעל מראה צבאי שעליו מוצב דגם של מקלע בקוטר 0.50 אינץ'.

ב־4 בינואר 2024 הודיע קנדי על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השלישי של יוטה, יומיים לאחר שנציג המחוז המכהן ג'ון קרטיס הכריז כי יתמודד לסנאט האמריקאי במקומו של רומני. הוא נבחר בבחירות הכלליות עם 66.4% מקולות הבוחרים, וגבר על מועמד המפלגה הדמוקרטית גלן ג'. רייט.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:לאנסינג: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בריגהאם יאנג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של מישיגן
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של יוטה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מיוטה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
עדיין חי בגדול

"**עדיין חי בגדול**" הוא אלבום הופעה של הראפר הישראלי ג'ימבו ג'יי ולהקת ספא עם תזמורת הרחוב הירושלמית ומקהלת העפרוני, שיצא ב-15 בינואר 2025. האלבום הוקלט במהלך שלוש הופעות חיות שהתקיימו באוגוסט 2024 במועדון הבארבי בתל אביב. האלבום מציג עיבודים מחודשים לשירים קודמים של ג'ימבו ג'יי, לצד ביצועים חיים של יצירות חדשות, ומשקף את התקופה המורכבת שבה נוצר, בצל מלחמת חרבות ברזל.

## רקע והפקה
ג'ימבו ג'יי, ששמו המלא הוא עומר הברון, החל לעבוד על האלבום בתקופה רגישה במיוחד – במהלך שהותו כמפונה מן הבית, לאחר טבח שבעה באוקטובר. באותו יום שהה בביתו בקיבוץ אור הנר שבמערב הנגב, ונאלץ להימלט עם אשתו ושתי בנותיו לאחר שעות של הסתתרות בממ"ד. תהליך העבודה על האלבום החל כשהוא עדיין מפונה, והמשיך לאחר שחזר לביתו בקיבוץ, כשמונה חודשים מאוחר יותר. החזרה לביתו לוותה בחזרות לקראת ההופעות עם תזמורת הרחוב הירושלמית ומקהלת העפרוני. ההפקה של המופע נעשתה תוך כדי שהאמנים עצמם היו מושפעים ישירות מהמציאות הביטחונית: המתופף היה מפונה מהצפון, נערות המקהלה היו בנות להורים במילואים, ונגן הקלרינט היה חלק מצוות חמ"ל בפיקוד דרום.

האלבום הוקלט במהלך שלוש הופעות חיות שהתקיימו באוגוסט 2024 במועדון הבארבי בתל אביב. בהופעות השתתפו כ-20 נגני תזמורת הרחוב הירושלמית וכ-20 זמרות וזמרי מקהלת העפרוני, מה שהפך את המופעים לאירועים מוזיקליים רחבי היקף. האלבום הופק על ידי רועי דורון, שותפו המוזיקלי הקבוע של ג'ימבו ג'יי.

## תוכן האלבום
האלבום כולל 13 רצועות חיות, עם עיבודים מיוחדים לשירים קיימים של ג'ימבו ג'יי. בין השירים הבולטים: "בעזרת השם", "בומים", "כאן המרכז" ו"סלט" שבוצע כדואט עם ואלרי חמאתי.

השירים נכתבו עוד לפני המלחמה, אך קיבלו משמעות חדשה לאחריה. לדוגמה, האלבום הקודם של ג'ימבו ג'יי, אה וואו, נכתב לפני טבח שבעה באוקטובר אך יצא לאחר מכן – והפך, לדבריו, ל"נבואת זעם". ג'ימבו ג'יי סיפר כי יש שירים ישנים מהרפרטואר שלו שהוא מתקשה לשיר כיום, בשל המשמעות הכואבת שהם קיבלו. כך למשל השיר "עזבנו את תל אביב", שנכתב כהלצה על המעבר לעוטף עזה, אך בדיעבד תיאר תרחיש שהפך למציאות.

## משמעות השם
שם האלבום, "עדיין חי בגדול", נלקח ממשפט ששמע ג'ימבו ג'יי במרכול בשדרות, כאשר נשאל אדם לשלומו והוא השיב: "עדיין חי בגדול". המשפט, שנאמר בקלילות אך נשא עמו עומק רגשי, תפס את תשומת ליבו של האמן והפך לשם האלבום, המסמל את הרצון לשמוח ולחיות גם בתקופות קשות. לדבריו, שם האלבום הפך למעין הצהרה על הישרדות ותקווה בתוך תקופה של חוסר ודאות, פחד ועצב קולקטיבי.

## הופעות והשקה
לרגל יציאת האלבום, התקיימו שתי הופעות השקה במועדון הבארבי בתל אביב, ב-3 וב-4 באפריל 2025, בהשתתפות תזמורת הרחוב הירושלמית ומקהלת העפרוני. ההופעות זכו לתשבחות על השילוב בין היפ-הופ למוזיקה תזמורתית ולביצועים הקוליים המרשימים של המקהלה. ההופעות התקיימו בתקופה שבה חדשות רעות כמו הודעות על חטופים וחיילים שנהרגו, ליוו את שגרת החיים. ג'ימבו ג'יי תיאר את הפער שבין אירועים משמחים לבין המציאות הקשה כקשה לעיכול אך גם הכרחי.

האלבום הוקדש לחברו, גיא אילוז, שנחטף בידי חמאס ועדיין נמצא בשבי בעת יציאת האלבום.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי ג'ימבו ג'יי
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:אלבומי הופעה בהוצאה עצמית
ככה זה עכשיו

"**ככה זה עכשיו**" הוא אלבום האולפן החמישי של המוזיקאי הישראלי דניאל סלומון, שיצא לאור ב-3 במרץ 2025. האלבום מאופיין בסגנון רוק קל ומכיל 11 רצועות באורך כולל של 35 דקות. הוא הופק והופץ על ידי סלומון עצמו, בשיתוף חברת ההפצה הפי"ל.

## רקע והפקה
האלבום נוצר לאחר תקופה רגשית סוערת בחייו האישיים של סלומון, שכללה פרידה מגרושתו ופטירת אימו, סטלה, לאחר התמודדות עם דמנציה. בתקופה זו סלומון חווה גם התמודדות מחודשת עם האבל על אחיינו, לייל סלומון-צוקר, שנפטר שמונה שנים קודם לכן. כחלק מהתמודדותו, סלומון יזם שהות באולפן עם קבוצת מוזיקאים, מתוך רצון "פשוט לנגן", ומתוך החוויה האינטואיטיבית הזו נולד האלבום. המוזיקה הוקלטה בגישה אורגנית וישירה – כל הנגנים יחד באותו חלל, דבר נדיר בנוף המוזיקה המודרנית.

### השפעות והשראות
סלומון תיאר את יצירת האלבום כ"ריחוף בתוך געגוע", תוך שימוש בדימויים של שקיעה במים כתחושת אובדן והיעדר חמצן, מול תחושת ציפה של תקווה. לדבריו, כתיבת שירים ומוזיקה מהווה עבורו דרך יעילה להתמודד עם כאב ולהעניק משמעות לחוויות טראומטיות.

## סגנון מוזיקלי ותכנים
"ככה זה עכשיו" משלב אלמנטים של רוק קל ובלוז עם השפעות של מוזיקה אלטרנטיבית.

האלבום מתאפיין בטון מלנכולי ומכיל עיסוק נרחב באובדן, געגוע, פרידה והתמודדות עם כאב נפשי. לדבריו של סלומון, האלבום שימש אותו כמעין תהליך פסיכותרפי עצמי וקבוצתי, ובו ביקש לעבד את רגשותיו ולעורר את תחושת החיים בו מחדש. ההשפעות של מלחמת חרבות ברזל ניכרות גם הן, כאשר סלומון מעיד על חוויותיו מהופעות בפני מפונים וחיילים, בהן הרגיש "באופן מוחשי ולא מטאפורי" כיצד מוזיקה מעניקה נחמה ואפשרות לביטוי רגשי.

השיר "תן סימן", אחד מהסינגלים הבולטים באלבום, מוקדש לזכרו של אחיינו של סלומון, לייל סלומון-צוקר, ומתאר את ניסיונו של סלומון לתקשר עמו באמצעות חלומות וסימנים. שירים נוספים מתייחסים לאובדן האם, לפרידה מבן/בת זוג, ולעיסוק הפילוסופי בפרידה כחלק בלתי נמנע מכל קשר אנושי.

## תגובות וביקורות
דודי פטימר שיבח את סלומון על הצלחתו לזקק את סערותיו הרגשיות לכדי יצירה שלמה, עמוקה ונוגעת ללב. שירים שזכו לציון מיוחד בביקורת כוללים את "אשמור", "אתה יודע" ו"אחות" – כל אחד מהם עוסק בזווית אחרת של פרידה וגעגוע.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי דניאל סלומון
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי בלוז
קטגוריה:אלבומי רוק קל
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת הפי"ל