בדז'יך קז'ידלו

**בֶּדְזִ'יךְ (בֵּדָה) קְזִ'ידְלוֹ** (בצ'כית: **Bedřich 'Béda' Křídlo**, 10 בספטמבר 1876 – 11 באוגוסט 1902) היה מלחין, פסנתרן ומורה צ'כי. בשנות ה-90 של המאה ה-19 ביסס לעצמו מוניטין כווירטואוז בבוהמיה. בשנת 1900 ייצג את האימפריה האוסטרו-הונגרית ב בווינה, ומאוחר יותר הפך למורה לפסנתר בקונסרבטוריון הקיסרי בקישינב, שם גם קידם את המוזיקה הצ'כית. הקריירה שלו נקטעה באיבה עקב שחפת כרונית, ממנה סבל רוב חייו, והוא נפטר בייצ'ין בגיל 26.

## ראשית חייו
ממוזער|רחוב בדה קז'ידלו בקופידלנו
בדז'יך קז'ידלו נולד ב-10 בספטמבר 1876 בקופידלנו ליוזף קז'ידלו ופרנטישקה (שם נעורים: בלחובה), אשתו השנייה. אביו היה באותם הימים מנהל בית הספר היסודי המקומי של קופידלנו. לבדז'יך הייתה היסטוריה משפחתית של שחפת מצד אמו, שמתה מאותה המחלה כשהיה תינוק. בדז'יך עצמו היה חולה מאז שנולד, וייתכן שנדבק בשחפת מאמו הביולוגית בינקותו. לאחר מכן, יוזף התחתן בשלישית עם מריה (שם נעורים: נובוטנה).

בדז'יך החל ללמוד מוזיקה בבית הספר היסודי של קופידלנו מאביו. אביו, יוזף, היה גם נגן עוגב ומלחין זוטר, והוא גם ניגן בעוגב במיסות הכנסייה המקומית כחלק מתפקידו כמנהל בית הספר. בדז'יך ואחותו זְדֵנְקָה עזרו לאביהם והחליפו אותו בנגינה בעוגב מדי פעם. לאור כישרונו המוזיקלי של בדז'יך, הוא נשלח לבית הספר האזרחי לבנים בנובה פאקה, שם לימד אותו המלחין .

משפחתו של קז'ידלו עברה לייצ'ין בשנת 1890. קז'ידלו למד אז אצל פרנטישק יִירָ֫סֶק, דירקטור מקהלת הכנסייה של ייצ'ין דאז. בשנת 1891 הוא החל ללמוד בבית הספר לעוגב של הקונסרבטוריון של פראג, והתקבל ישירות לשנה השנייה מתוך שלוש. הוא למד בבית הספר לעוגב מ-15 בספטמבר 1891 עד 8 ביולי 1893, סיים את לימודיו בהצטיינות והתקבל ישירות לשנה השלישית ללימודים במחלקת הפסנתר של הקונסרבטוריון של פראג. יום קודם לכן, ב-7 ביולי 1893, בוצעה יצירה שלו בפומבי לראשונה - הפרק השני והשלישי של רביעיית המיתרים שלו בסול מינור בוצעו בפראג. היא בוצעה שוב במהלך חייו בדרהוראז בשנת 1897.

## בקונסרבטוריון של פראג
בקונסרבטוריון של פראג, למד קז'ידלו פסנתר מ, לו הקדיש את יצירות הפסנתר שלו אופ' 9, וכן מ, ובנוסף למד הלחנה מ, מ, ומאנטונין דבוז'אק. כמו כן, תמך בקז'ידלו באופן אישי המלחין . הוא למד שם עד 7 ביולי 1898.

ב-7 ביולי 1894 ערך הופעת בכורה פומבית נוספת כמלחין, כאשר חיבר פואמה סימפונית לבחינות הסיום שלו. היצירה שחיבר, *Příchod Vesny* (בוא וֶסְנָה ) בסולם לה מינור, בוצעה רק פעמיים: ב-7 ביולי 1894 בפראג, וב-21 באוגוסט 1910 בדרוהוראז ליד קופידלנו על ידי אגודת זבונאז'. באותה שנה החל קז'ידלו בסדרה של 39 הופעות כפסנתרן בקונצרטים, בערבי מוזיקה ובמפגשים אקדמיים. הוא ביצע בדרך כלל יצירות של מלחינים מוכרים ובמיוחד של פרנץ ליסט, וכן גם את יצירותיו שלו. מתוך אלו, 22 בוצעו בפראג, שלוש ביִיצ'ין, שתיים ביבלונץ נאד ניסו , ואחת בלומניצה נאד פופלקו, הראדץ קראלובה, צ'סקי ברוד, וינה ולאז'נייה ביילוהראד. במיוחד סייעו לביסוס המוניטין שלו הקונצרטים בארמון ז'ופין, ב, ב בפראג ובאגודת לומיר בווינה. הוא תכנן גם סיבוב הופעות ברחבי הפריפריה הבוהמית. הסיבוב בוטל, היות וקז'ידלו הכפרי והחולה מיקד את מאמציו בלהשיג במהירות האפשרית משרה יציבה, הן באמצעות ביצוע והן באמצעות הלחנה. קז'ידלו זכה להכרה ביצירותיו בקונצרטים שונים בפראג וברחבי בוהמיה, וכמה עיתונים בני זמנו ביקרו את נגינתו באופן חיובי. לעומת זאת, הטריו לפסנתר שלו במי מינור אופ' 4 משנת 1895 נחל הצלחה מועטת יותר. היצירה הוגשה תחת השם *Per aspera ad astra* לתחרות, לא זכתה, וכאשר בוצעה מאוחר יותר ב-28 באפריל 1898 וב-28 במרץ 1899, היא התקבלה באדישות בעיתונות, שהביעה תמיהה על השימוש המופרז באוניסונים בין תפקידי הכינור והצ'לו. העיתון Radikální listy תירץ את אופייה הבוסרי והלא אחיד של היצירה כעבודה מוקדמת של מלחין הנמצא רק בתחילת דרכו.

ב-7 ביולי 1898 סיים את לימודיו בקונסרבטוריון של פראג. בקונצרט השנתי ניגן את הקונצ'רטו במי במול מז'ור של אנטון רובינשטיין בליווי תזמורתי. ב' קלנסקי, עיתונאי מוזיקה וחברו של קז'ידלו, ציין את קושי הקונצ'רטו בגיליונות של 18 ושל 25 בינואר 1899 של *Samostatnost*. הוא תמה על החלטתו של ייראנק לתת לקז'ידלו לנגן יצירה כזו, והציע כי  מבלי לראות הסבר אחר. הבלקה (1936) הציע כלאחר דבר כי הדבר נעשה כהכנה לתחרות אנטון רובינשטיין בשנת 1900, שלקראתה המשיך קז'ידלו ללמוד אצל יוזף ייראנק ולהתכונן, ונשאר בפראג עוד שנתיים.

לקראת סוף לימודיו בקונסרבטוריון, התקרב קז'ידלו ל-*Klub mladých* (מועדון הצעירים), שם בוצעו לעיתים קרובות יצירותיו. המועדון, נוסד בשנת 1895 כתחליף לאגודה הספרותית והרטורית *Slavia* ומחלקת המוזיקה בו בזמנו של קז'ידלו היו ויטייזסלב נובאק ולאחריו יוזף סוק. המועדון שאף לסייע לאמנים צעירים ומתפתחים להשיג הכרה ציבורית ולעודד גיוון ביצירותיהם של מלחינים צעירים. ההופעות התקיימו בעלות נמוכה או בחינם לחלוטין. קז'ידלו השתתף גם הוא, הן בהופעה בשמונה ערבי מוזיקה, והן בלימוד קפדני וביקורת של כתבי היד החדשים שהוצגו שם לשיפוט ציבורי. קז'ידלו היה בקשרים קרובים מאוד עם המועדון, וב-28 במרץ 1899 אף ארגן המועדון ערב פרידה מיוחד עבור קז'ידלו כאשר עזב את פראג.

את המחצית הראשונה של שנת 1900 הוא הקדיש להכנות לתחרות אנטון רובינשטיין, שנערכה באותה שנה בווינה. הוא ייצג את אוסטרו-הונגריה יחד עם שניים נוספים מתוך 13 מתחרים, שמתוכם שלושה פרשו. אף שפרס רובינשטיין לא הוענק לקז'ידלו, הופעתו זכתה להצלחה והתקבלה בחיוב אף בביקורת הרוסית. הבלקה (1936) ראה בכך תוצאה טבעית עבור מועמד אלמוני בתחרות כזו. באפריל 1901 קיבל קז'ידלו אישור בכתב כי אף שהופעתו בתחרות על פרס רובינשטיין לא נחשבה לטובה ביותר, הדבר נבע רק מהנסיבות ומהאנונימיות שלו, בעוד שהופעתו עצמה נחשבה ל"מצטיינת" בחוגים רוסיים.
## בקישינב
לאחר התחרות, ולאור הצלחתו האחרונה בקרב מבקרים רוסים, הוצעה לקז'ידלו משרת הוראה בקונסרבטוריון הקיסרי בסניף קישינב של האגודה למוזיקה רוסית שהוקם שנים מעטות לפני כן, שם לימד נגינת פסנתר. קז'ידלו קיבל את ההצעה, הן כדי להבטיח לעצמו הכנסה יציבה והן מתוך תקווה כי האקלים החם יותר שם ישכך את מחלת הריאות הכרונית שלו. קז'ידלו החל ללמד שם בספטמבר 1900. תוך זמן קצר התחבב על תלמידיו ועל הקהל המקומי. כבר בנובמבר 1900 הופיע בהצלחה רבה בקונצרט של הקונסרבטוריון, שם דרש הקהל הדרנים חוזרים.

זמן קצר לאחר מכן, הוא נדרש להתחיל בשירות צבאי. לאחר שסיים את לימודיו בקונסרבטוריון של פראג, גויס קז'ידלו לצבא האוסטרו-הונגרי, אם כי רק לשמונה שבועות של טירונות, שאותם לא הצליח להשלים במלואם. כבר בימים הראשונים הופיעו תסמינים של מחלת הריאות שלו. הוא הושם בבית חולים צבאי, שם שהה בחדר קר שהחמיר עוד יותר את מחלתו. הוא בילה זמן רב בין בדיקות רפואיות, אותן תיאר בתסכול במכתב אישי ככאלה שהשפיעו עליו , וכי . רק בסתיו 1901 הוא נקרא לנסוע מקישינב לאודסה אל הקונסוליה האוסטרית לבדיקה רפואית סופית לצורך שחרורו מהשירות הצבאי.

לאחר מכן שב קז'ידלו ללמד בקישינב, וציין במכתב נוסף (13 בנובמבר 1901) כי החזרה השפיעה לטובה על בריאותו. על פי חוזה ההעסקה הוא היה צריך ללמד עשרים תלמידים, ובנוסף שני תלמידי מלגה שאותם לימד ללא תשלום. הוא קיבל הזמנה מיצרן הפסנתרים הווינאי לודוויג בסנדורפר  ללמד פסנתר בקונסרבטוריון של וינה, על אף הלך הדעת האנטי-צ'כי שפשה בחברה הגרמנית באותה תקופה. בסנדורפר אף ביקש מקז'ידלו לציין את דרישותיו הן מבחינת זמן והן מבחינת שכר. עם זאת, קז'ידלו דחה את ההצעה, משום שהיה מרוצה בקישינב, ובעיקר משום שהאקלים המקומי התאים למצבו הבריאותי.

בקיץ 1901 שהה ביִיצ'ין, ביקר את הוריו והופיע בלאז'נייה ביילוהראד  לבקשת האקדמיה של ה-ÚMŠ . באוקטובר 1901 שב לקישינב כדי להתכונן לקונצרט סולו גדול. בסוף שנת 1901 העניקה לו האקדמיה הצ'כית למדעים ואומנויות פרס למקום שלישי עבור יצירות הפסנתר אופ' 9 שלו, בשווי 500 כתרים. ב-29 בדצמבר 1901 ביצע את קונצרט הסולו הגדול האחרון שלו, שכלל יצירות בדרגת קושי גבוהה במיוחד. הוא כתב להוריו כי הקונצרט הצליח הרבה מעבר לציפיותיו, למרות ספקות שהיו לו זמן קצר לפני ההופעה. הקהל הגיב בהתלהבות, קרא לו לבמה בחזרה פעמים רבות, ביקש הדרנים חוזרים, ואף המתין מחוץ לאולם כדי לברך ולהודות לו לאחר סיומו. בשל מחיאות הכפיים הוא המשיך לבצע הדרנים נוספים מעבר לתוכנית התובענית ממילא. הוא המשיך להופיע גם ב-14 במרץ וב-1 באפריל 1902 בקישינב, אך באותה עת כבר החלה המחלה להחריף.

ממוזער|קברו של קז'ידלו בבית הקברות ביִיצ'יןקז'ידלו שב ליִיצ'ין ב-11 במאי 1902 כדי לבלות את חופשת האביב עם משפחתו. במהלך שהותו שם החריפה מחלתו המתקדמת ממילא, והוא נאלץ להאריך את שהותו בעיר, כשהוא נחלש מיום ליום. הוא המשיך לעסוק במוזיקה תוך כדי שהוא מאושפז, והלחין את קטעי הפסנתר שבקובץ *Pro velké a malé děti*, אותם שלח אותם למוציא לאור ב-6 באוגוסט. ב-8 באוגוסט, במכתב אישי למורו לשעבר בקונסרבטוריון של פראג, יוזף ייראנק, הסביר קז'ידלו שהשחפת התפשטה למעיו, ושבשלושת החודשים האחרונים שלו הוא נחלש מאוד הן מבחינה פיזית והן מבחינה נפשית. קז'ידלו הביע תקווה כי יוכל לשוב לקישינב בתוך שנה, וביקש מייראנק להציע שניים או שלושה פסנתרנים שיוכל להמליץ עליהם כמורים מחליפים שיחליפו אותו בקישינב בעוד הוא מאושפז. הוא מת מהשחפת ב-11 באוגוסט 1902, בפונדק ביִיצ'ין, בשעה 5 בבוקר, בן 26 במותו. הוא נקבר באחר הצהריים של 13 באוגוסט בבית הקברות ביִיצ'ין. חלק ממקלדת הפסנתר שלו שובץ במצבתו. הקובץ *Pro velké a malé děti* פורסם לאחר מותו על ידי אותו מוציא לאור אליו שלח אותו חמישה ימים לפני מותו.

במהלך שהותו בדרום רוסיה ובבסרביה, קז'ידלו קידם את המוזיקה הקלאסית הצ'כית, ובמיוחד את בדז'יך סמטנה, שהיו בלתי מוכרים שם קודם לכן. הוא היה הראשון מבין כמה צ'כים שלימדו בקונסרבטוריון הקיסרי בקישינב, ולאחריו הגיעו אנשים נוספים כמו הפסנתרן  והכנר .
## יצירות
ממוזער|דיגיטציה של הפולקה מתוך ריקודים צ'כיים לפסנתר בארבע ידיים אופ' 7
סגנונו של קז'ידלו הושפע במידה רבה מפיוטר איליץ' צ'ייקובסקי, שאותו העריץ. הבלקה (1936) ציין כי *Příchod Vesny* אופוס 6 שלו היה הקרוב ביותר במבנהו ליצירותיו של צ'ייקובסקי, ובאופן דומה ציינה ביקורת בת זמנו בעיתון Radikální listy דמיון לצ'ייקובסקי גם בטריו במי מינור לפסנתר, כינור וצ'לו בשלושה פרקים אופוס 4. הבלקה זיהה את בדז'יך סמטנה כהשפעה מרכזית נוספת.

במהלך חייו הקצרים חיבר קז'ידלו מספר יצירות. 12 פורסמו עם מספור אופוס, כאשר האחרונה הוכנה לפרסום זמן קצר לפני מותו והודפסה לאחר מותו בשנת 1903:

שתים עשרה נוספות הוזכרו בביוגרפיה של הבלקה מ-1936, מבלי שפורסמו עם מספר אופוס:
* אווה מריה בסול מז'ור. הולחנה בנובה פאקה.
* *Buď vůle Tvá*. טריו לקולות נשים. הולחן בנובה פאקה.
* עיבוד למארש הגרנדירים של וייס, לפסנתר בארבע ידיים, כינור וצ'לו. הושלם ב-21 בספטמבר 1893.
* מארש, נכתב בספטמבר 1895.
* *Lísteček do památníku* — אלגרטו אמאבילה בדו דיאז מינור. פורסם במוסף המוזיקלי של העיתון Zlatá Praha, שנה IV, מס' 7. הושלם ב-28 באוקטובר 1897 לפי כתב היד.
* *Vzpomínky* — שישה ואלסים לפסנתר ביד אחת או בשתי ידיים בסגנון קל. נקרא במקור *Valčíky*. הוקדשו לגברת מילדה מצאדקובה, הקדשה שנמחקה מאוחר יותר בכתב היד. עותק השמור בספרייה העירונית של פראג פורסם כאופ' 10.
* *Přilítlo jaro z daleka* — שיר לטנור עם ליווי פסנתר למילים מאת Hálek. הבלקה הציע כי היצירה נועדה להיכלל באוסף כלשהו, שכן בכתב היד מופיע המספר 3 בעיפרון.
* פנטזיה לשני פסנתרים על מוטיבים מתוך הכלה המכורה מאת בדז'יך סמטנה. הבלקה החשיב את כתב היד המקורי כאבוד,, אבל עותק חתום שהיה בבעלות ואצלב קולאז' נמצא כיום בספרייה הלאומית של צ'כיה.
* ואלס סלוני. עותק במוזיאון המוזיקה הצ'כי מוערך משנת 1895.
* ואלס רוסי לתזמורת צבאית
* עיבוד לרומנסה של O. Fuchs
* כוראל חתונה
## קישורים חיצוניים
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים צ'כים
קטגוריה:פסנתרנים צ'כים
קטגוריה:מורים למוזיקה ברוסיה
קטגוריה:ילידי 1876
קטגוריה:נפטרים ב-1902