אמבראר EMB 312 טוקנו

ה-**אמבראר EMB 312 טוקנו** הוא מטוס אימון ותקיפה קל, בעל כנף נמוכה ומנוע טורבו-פרופ יחיד שפותח ויוצר על ידי אמבראר בברזיל. חיל האוויר הברזילאי מימן את פרויקט ה-EMB-312 בסוף שנת 1978. עבודות התכנון והפיתוח החלו בשנת 1979 על מטוס אימון בסיסי חדש, זול, פשוט ובעל תכונות חדשניות, המטוס בסופו של דבר הפך לסטנדרט הבינלאומי למטוסי אימון בסיסיים. אב הטיפוס טס לראשונה בשנת 1980, ויחידות הייצור הראשוניות סופקו בשנת 1983.

הייצור הראשוני התבסס על הזמנה מקומית של 118 מטוסים, עם אפשרות לרכישת 50 נוספים באוקטובר 1980. מאוחר יותר, בשנת 1993, רכשה אותו ברישיון ייצור מצרי, ולאחר מכן יוצרה גרסה בשם הטוקנו הקצר, אשר יוצרה ברישיון בממלכה המאוחדת. הטוקנו פרץ לזירת האימונים הצבאיים והפך לאחת מהצלחות השיווק הבינלאומיות הראשונות של אמבראר. סך הכל יוצרו 637 יחידות (477 על ידי אמבראר ו-160 על ידי חברת שורט הבריטית), שטסו ב-18 חילות אוויר.

## פיתוח
### רקע
הממשל הצבאי הברזילאי ראה במטוסים ציוד אסטרטגי, ובמאמץ להפחית את התלות בחברות זרות, הוקמה בשנת 1969 חברת התעופה הממשלתית אמבראר. רישיון ייצור להרכבת ה־MB-326 נרכש בשנת 1970 כדי להכיר לחברה תכנון צבאי, ובשנת 1973 הוצג ה־EMB 110 Bandeirante, שהיה המטוס הראשון של החברה.

לאחר ניסויים בתוכניות אימון שהתבססו לחלוטין על מטוסי סילון בשנות ה-50, מגוון מטוסים מונעי מדחף שימשו לאימון טייסים במהלך שנות ה-60 וה-70. בשנות ה-70, מחירי הנפט עלו במהירות, כאשר מחיר חבית נפט עלה מ-3 דולר בשנת 1973 ל-36 דולר בשנת 1980, מה שפגע קשות בכלכלה הברזילאית. באותה תקופה, חיל האוויר הברזילאי הפעיל את מטוס הססנה T-37C, שעוצב בשנות ה-50, ולאחר משבר האנרגיה של שנות ה-70, הפך יקר לתפעול. בשנת 1977, חיל האוויר הברזילאי הביע רצון להחליף את ה-T-37, תוך ציון כי המטוס המחליף יצטרך להיות זול לתפעול, ותוכנן לחקות מקרוב את מאפייני מטוסי הסילון.

### מענה לדרישות
בתחילת 1977, אמבראר הציגה שתי הצעות לדרישות חיל האוויר הברזילאי למטוסי אימון: מטוס האימון הבסיסי EMB-301 והמטוס ללוחמה בעצימות נמוכה EMB-311. אף אחת מההצעות לא הייתה מקובלת על חיל האוויר, אך הובעה התעניינות ב-EMB-311 בעל הביצועים הגבוהים יותר. מאוחר יותר באותה שנה, פרסם משרד האווירונאוטיקה בברזיל דרישה חדשה. לכן, בינואר 1978, צוות העיצוב של אמבראר, בראשות גואידו פונטגלנטה פסוטי וכלל את ג'וזף קובאץ', החל לעצב מחדש את ה-EMB-311 כדי לייצר את ה-EMB-312.

ב-6 בדצמבר 1978, אמבראר זכתה בחוזה לייצור שני אבות טיפוס ושני שלדי מטוסים לבדיקות התעייפות. המפרטים הושלמו בפברואר 1979, וההבדלים העיקריים מה-EMB-311 היו מנוע חזק יותר, תא טייס אחורי מוגבה ותוספת מושבי מפלט. בסופו של דבר, המפרט המקורי עבר שינוי משמעותי, כולל גוף מטוס קטן יותר עם זנב צלב זקוף (cruciform tail) במקום זנב נטוי לאחור; חופה כיפתית יותר; הגהי גובה מורחבים; מרחק גדול יותר בין גלגל האף לגלגל האחורי; הקטנת שורש הכנף, הגדלת מוטת הכנפיים, הזנב וכני הנסע. בסוף שנת 1979 נבנה דגם בקנה מידה מלא עם תא טייס להערכת מחווני הטיסה, ומודל מחקר בקנה מידה קטן, נשלט על ידי רדיו, תוכנן להערכת מאפייני הטיסה החופשית לפני בניית אב טיפוס בקנה מידה מלא.

בתוך 21 חודשים ממועד חתימת החוזה, המריא האבטיפוס הראשון ב-16 באוגוסט 1980, כשהוא נושא את המספר הסידורי FAB 1300. האבטיפוס השני טס לראשונה ב-10 בדצמבר 1980, תוך יישום שיפורי נגישות למערכת כדי לצמצם את הוצאות התחזוקה. ניסויי טיסה בשבי של כלי נשק הביאו לתוספת של פילה של סנפיר לשיפור היציבות הצידית. באוגוסט 1982, אב הטיפוס השני אבד במהלך ניסויי כשירות, גם הטייס וגם טייס המשנה הצליחו לפלוט את המטוס בבטחה.

## היסטוריה מבצעית
### אנגולה
חיל האוויר הלאומי של אנגולה (Força Aérea Nacional Angolana, FANA) קיבל שמונה מטוסי AT-27 חדשים בשנת 1998. שישה מטוסי AT-27 נוספים נרכשו ארבע שנים לאחר מכן מחיל האוויר הפרואני. מטוסי ה-AT-27 הוקצו לביצוע תקיפות אוויריות ומשימות מעקב במהלך מלחמת האזרחים באנגולה.

### ארגנטינה
ביוני 1987, חיל האוויר הארגנטינאי קיבל את ההזמנה הראשונה של 15 מטוסים מתוך סך של 30 מטוסים שהוזמנו, והסוג יועד להחליף את ה־MS.760 Paris. מטוסי הטוקנו, שבסיסם בבית הספר הצבאי לתעופה בקורדובה, שימשו כמטוסי אימון במסגרת תוכנית הקורס הבסיסי המשותף לתעופה צבאית, והכשירו טייסים עבור חיל האוויר, הצי והצבא הארגנטינאי. ב-25 השנים הראשונות לשירותו בחיל האוויר הארגנטינאי, צבר המטוס 104,000 שעות טיסה ואימן למעלה מ-800 טייסים.

### ברזיל
[ממוזער|[חיל האוויר הברזילאי T-27]]
סך של 118 מטוסי T-27 נרכשו על ידי חיל האוויר הברזילאי (FAB) עם אופציה ל-50 מטוסים נוספים. ב-29 בספטמבר 1983, היחידות הראשונות סופקו כמטוסי מטס אירובטיים עבור טייסת ההדגמה של FAB, והמטס הראשון התקיים בדצמבר של אותה שנה. בשנת 1990, ה-FAB הזמינה 10 יחידות נוספות מתוך 50 האופציות שהיו להן בחוזה המקורי משנת 1980. בסופו של דבר, קיבלה ה-FAB את 40 המטוסים הנותרים, מה שהעלה את המספר הכולל של היחידות שסופקו ל-168.

כחלק מתוכנית הכשרת הטייסים בת ארבע השנים של ה-FAB באקדמיה דה פורסה (AFA), ה-EMB-312 טס בשנה האחרונה כמטוס אימון מתקדם. לאחר 75 שעות טיסה במטוס האימון הבסיסי של Neiva Universal, הטייסים הסטודנטים מתקדמים ל-125 שעות אימון מתקדם בטוקנו, שבמהלכן לומדים הצוערים לשלוט במטוס באמצעות אקרובטיקה, תמרון מדויק, טיסת מכשירים ומטסי ראווה. צוערים של חיל הים הברזילאי נדרשים לטוס 100 שעות על גבי הטוקנו ב-AFA במהלך השלב הראשון של תוכנית ההכשרה בת שלוש השנים.

במהלך מבצע טריירה בפברואר 1991, שישה מטוסי טוקנו שימשו לסיוע אווירי קרוב נגד קבוצה של 40 מורדים מכוחות המזוינים המהפכניים של קולומביה (FARC).

### קולומביה
ממוזער|טוקנו קולומביאני
ארבעה עשר מטוסי AT-27 הוזמנו בשנת 1992, ומסירתן של שש היחידות הראשונות התרחשה בדצמבר של אותה שנה, שבע יחידות נוספות הגיעו בהמשך אותו החודש. המטוסים, שהוקצו לטייסת קרב 212, תוכננו בתחילה כמטוסי אימון, אם כי במהרה הוקצה הסוג גם לביצוע משימות סיוע אווירי קרוב ועליונות אווירית כחלק מפעולות נגד התקוממות במהלך הקרב ארוך השנים והאכזרי עם FARC. הסוג ביצע עשרות פעולות, ומעל 50,000 שעות טיסה הושלמו מאז הצגת המטוס לשירות ללא אובדן אחד.

בשנת 1998, בסיוע חיל האוויר הפרואני, שולבו משקפי ראיית לילה במטוסים לביצוע משימות לילה. תרחיש הלחימה הביא את חיל האוויר להפעיל את המטוס מעבר לגבולות הביצועים שתוכננו לו, במטרה להתגבר על מגבלותיו המבצעיות. המטוס שימש כפלטפורמת ניסוי בתנאי שדה קרב, והניסיון המבצעי שנצבר הוביל לגיבוש לקחים אשר תורגמו לדרישות חדשות, שיושמו לאחר מכן בתכנון הסופר טוקנו.

### מצרים
בדצמבר 1983 נחתם חוזה בסך 181 מיליון דולר לרכישת עשרה מטוסים מוכנים ו־110 מטוסים נוספים בערכות להרכבה עצמית הרכישה המשותפת של מצרים ועיראק לוותה בתוכנית מקיפה להעברת טכנולוגיה, שבמסגרתה יוצרו חלקים מהמטוס והרכבתו הסופית בוצעה במפעלי התעשייה האווירית בחלוואן, והפכה לניסיון הראשון של אמבראר בהרכבת מטוסים בחו"ל. שמונים מתוך 110 היחידות שנבנו במצרים סופקו לעיראק. המטוס הראשון הגיע למצרים בסוף 1984 והיחידה הראשונה שהורכבה במצרים סופקה בשנת 1985. הזמנה נוספת של 14 מטוסים בוצעה בשנת 1989, מה שהביא את סך המטוסים ל-54 טוקנו. מטוסי האימון הוטסו עם טייסת 6, טייסת 25 וטייסת 35. טייסת מס' 6 הוציאה את מטוסי הטוקנו שלה מהשירות. בשנת 2023, מטוסי הטוקנו עדיין פועלים מהבסיסים באינשאס (טייסת 25), אסמאעיליה (טייסת 25) וע'רדקה (טייסת 35) לצורך אימון טייסים במטוס הטרקטור האווירי AT-802.

### צָרְפַת
ממוזער|EMB-312 טוקנו צרפתי
בעקבות מגמה עולמית להחלפת מטוסי אימון סילוניים במטוסי טורבו־פרופ זולים יותר, הזמין חיל האוויר הצרפתי ביולי 1990 שמונים מטוסים מדגם שעבר התאמות קלות, שסווגו כ־EMB-312F. העסקה, שתהליך המשא ומתן עליה נמשך כשנתיים, נעשתה במסגרת עסקת קיזוז על רקע רכישת 36 מסוקי AS365 ו־16 מסוקי AS350 על ידי צבא ברזיל, וכן 30 מסוקי AS355 עבור חיל הים הברזילאי. שני מטוסי טרום-ייצור נבנו לתהליך הערכה שנמשך שנה במנהל הכללי לחימוש, ה-EMB-312F טס לראשונה באפריל 1993. לדגם היו בלם אוויר תחתון ומערכת תקשורת צרפתית. המספר הכולל של המטוסים שהוזמנו הצטמצם ל-50, כאשר דגם הייצור הראשון הופעל בשנת 1995. המטוסים מוקמו בסלון-דה-פרובנס, והחליפו את ה-Fouga Magister שסיפק הכשרה לסטודנטים של חיל האוויר הצרפתי במשך כמעט 40 שנה. לאחר הצגת הסוג, תוכנית האימונים של חיל האוויר החלה עם האפסילון, המשיכה עם הטוקנו והגיעה לשיאה עם האלפה ג'ט לאימון קרב מוכנה. לאחר 15 שנות שירות, צי הטוקנו הצרפתי הוצא משירות ב-22 ביולי 2009, למרות העובדה שרוב המטוסים הגיעו רק למחצית מחיי הפעולה הפוטנציאליים שלהם.

### הונדורס
ממוזער|מטוס AT-27 הונדורסי בבסיס חיל האוויר הקטור סי מונקדה
הונדורס, המדינה הזרה הראשונה שרכשה את הטוקנו, רכשה את הסוג שיחליף את ה־T-28 טרויאן. שנים עשר מטוסי EMB-312 התקבלו בין השנים 1982 ו-1983. המטוסים משמשים הן לאימונים מתקדמים והן לסיורים במרחב האווירי של הונדורס לצורך חיפוש טיסות בלתי חוקיות.

ב-14 באפריל 2003, הסוג שימש להפלת מטוס Aero Commander 500, שני הנוסעים הקולומביאנים מתו במהלך ההתרסקות, בעוד ש 942 קילוגרם של קוקאין נאספו מהריסות. באוגוסט 2010, מטוס פייפר סנקה שהגיע מקולומביה אותר על ידי מטוס AT-27. חמישה פושעים נעצרו ו־550 קילוגרים של קוקאין נתפסו. שלושה חודשים לאחר מכן, נעשה שימוש במטוס טוקנו כדי ליירט מטוס שכלל 550 קילוגרם של קוקאין.

בפברואר 2012, צבא הונדורס ואמבראר החלו במחקר על AT-27 מזדקנים עבור תוכנית שיפוץ אפשרית. מאוחר יותר באותו חודש, שר ההגנה של הונדורס הצהיר כי שיפוץ שישה מטוסים יעלה 10 מיליון דולר. במאי של אותה שנה, מטוס טוקנו יירט מטוס שהוחרם ממנו כ-400 קילוגרם של קוקאין. בחודש שלאחר מכן, הפיל טוקנו מטוס ססנה דו-מנועי, שהיה מעורב בהברחת סמים, מעל איי המפרץ, והרג את שני הנוסעים, כולל סוכן סמוי של ה-DEA. החוק ההונדורסי אינו מתיר להפיל טיסות בלתי חוקיות, ולכן האירוע הוביל לפיטוריו של הגנרל שהורה על התקיפה.

### איראן
[ממוזער|מטוס האמבראר EMB-312 טוקנו של חיל האוויר [משמרות המהפכה האסלאמית|של משמרות המהפכה האיראני בתערוכת אוויר בכיש בשנת 2014]]
איראן קיבלה 25 מטוסים בין השנים 1989 ועד ל-1991. בשנים 2000 ו-2001, השתמשו משמרות המהפכה בטוקנו נגד עמדות טליבאן ובפעולות נגד הברחת סמים בגבולות המזרחיים של איראן.

### עִירַאק
עיראק רכשה 80 מטוסים שיוצרו ברישיון בחלוואן, האספקה הושלמה בשנת 1987. לאחר סיום מלחמות המפרץ ועיראק, לעיראק לא נשאר EMB-312 במלאי שלה.

### מאוריטניה
[ממוזער|EMB-312F [מאוריטניה|מאוריטניי]]
בשנת 2011, חיל האוויר של מאוריטניה קיבל אימון מחיל האוויר הצרפתי; שגם מכר להם ארבעה מטוסי EMB-312F צרפתיים, שעדיין נותרו להם שני שלישים מאורך החיים שלהם. המטוס עבר שיפוץ יסודי לפני המסירה, וקיבל נקודות כנף קשיחות עבור תאי נשק ומכשירי קשר חדשים. הסוג מבוסס באטאר בצפון מערב המדינה, שם הם משמשים במשימות תקיפה נגד מחבלים של ארגון אל-קאעידה במגרב האסלאמי (AQIM). במרץ 2012, מטוסי EMB-312F מאוריטניים חדרו למרחב האווירי של מאלי בעת שתקפו מטרות טרור של AQIM בתוך מאלי; המדינות משתפות פעולה נגד מחבלי AQIM.

### פרגוואי
ממוזער|AT-27 פרגוואני
פרגוואי קיבלה שישה מטוסים בשנת 1987. שישה נוספים נרכשו בסוף שנות ה-90, אך העסקה נכשלה, ומכונות אלו הפכו בסופו של דבר לגל השני שנמכר לאנגולה. בשנת 2011, עברו מטוסי הטוקנו הפרגוואיים, בסיוע חיל האוויר הברזילאי, שיפוץ מנוע מלא.

ממוזער|EMB-312 פרוואני

### פרו
בשנת 1986, פרו הזמינה 20 מטוסי טוקנו. האספקות לחיל האוויר הפרואני החלו באפריל 1987 בקצב של שתי יחידות לחודש; המשלוח האחרון התרחש בנובמבר 1987. בשנת 1991 נרכשו 10 מטוסי טוקנו נוספים לפעולות אכיפה נגד סמים, והגיעו לסך של 30 מטוסים, אם כי שישה מהם נמכרו מחדש לאנגולה בשנת 2002.

המטוסים היו חלק מתוכנית שמטרתה להחזיר לשירות ציוד שאינו תקין בשנת 2002, אשר יושמה בשנת 2007 במרץ 2012, חיל האוויר הפרואני שקל אפשרות לחדש 20 מטוסי EMB-312 במסגרת תוכנית שנוהלה במשותף על ידי חיל האוויר הברזילאי ואמבראר במסגרת הסכם הגנה רחב היקף שנחתם עם משרד ההגנה הברזילאי.

### ונצואלה
[ממוזער|AT-27 של [חיל האוויר הוונצואלי]]
ב-14 ביולי 1986, חיל האוויר הוונצואלי קיבל את ארבעת מטוסי האמבראר EMB-312 טוקאנו AT-27 הראשונים מתוך הזמנה של 30 מטוסים בשווי 50 מיליון דולר. שנה לאחר מכן, סופקו המטוסים הנותרים, מחולקים לשתי גרסאות: 18 מטוסי T-27 למטרות אימון ו-12 מטוסי AT-27 לסיוע טקטי. מטוסי ה-AT-27, יחד עם מטוסי הברונקוס מדגם OV-10, היו מעורבים באופן פעיל בקמפיינים רבים נגד גרילה, סמים וחטיפות בקרבת גבולות קולומביה.

ב-27 בנובמבר 1992, המטוסים שימשו קצינים מורדים שביצעו הפיכה נגד הנשיא קרלוס אנדרס פרס. המורדים הטילו פצצות וירו טילים נגד מבני משטרה וממשל בקראקס. מטוס EMB-312 אחד הופל במהלך המרד על ידי מטוסי F-16 שהוטסו על ידי טייסים נאמנים למשטר. 12 יחידות תוכננו לעבור שיפוץ בוונצואלה נכון לשנת 2013.

## לקריאה נוספת

* ;
* ;
* ;
* ;
* ;
* ;
* ;
* ;
* ;
* ;

## קישורים חיצוניים

* המרכז ההיסטורי אמבראר
* טייסת העשן
* טוקאנוס פרואני 
* תמונות של טוקאנו, באתר airliners.net
* היסטוריה של חיל האוויר הברזילאי 

## הערות שוליים

קטגוריה:מטוסי אמבראר
קטגוריה:מטוסי אימון
קטגוריה:מטוסי קרב
קטגוריה:מטוסים קלים