open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הטיה

**הַטָּיָה** (גם: **נְטַאי;** מכונה **בָּיָאס**, מאנגלית Bias) הוא עיוות של תוצאות מדידה או הערכה המוביל לפירוש מוטעה שלהן.
לדוגמה, מתן העדפה מודעת או בלתי מודעת לנקודת מבט (פרספקטיבה) או אידאולוגיה מסוימת על פני החלופות האחרות.

## גורמים להטיה
ישנם גורמים רבים היכולים ליצור הטיה.
בשלב איסוף הנתונים ההטיה יכולה להיווצר בעקבות גורמים הקשורים במכשיר המדידה או בכלי ההערכה, בגורמים הקשורים במושא ההערכה (אדם, חפץ, תופעה וכו'), בגורמים הקשורים בסיטואציית ההערכה ובאינטראקציות שבין כל הגורמים הללו.

## היבט קוגניטיבי ופסיכולוגי

אחד הגורמים האפשריים להטיה בתהליכים התפיסה והחשיבה האנושיים היא הסכמות. הסכמות מסייעות לאדם להבין את העולם באופן יעיל על סמך ניסיון העבר שלו ומאפשרות לו להתמודד עם היצף מידע של גירויים מהסביבה לנוכח צוואר הבקבוק של החשיבה האנושית.
צוואר הבקבוק נוצר משום שהזיכרון לטווח קצר יכול להכיל פחות או יותר שבע יחידות מידע בו זמנית למשך זמן קצר בלבד.
הסכמות משפיעות על החשיבה בכך שהן פועלות כמסנן עבור מנגנוני הקשב שלרוב מאפשר רק למידע שתואם אותן להירשם בתודעה ולעבור את תהליך הקידוד בזיכרון לטווח ארוך. לא רק זאת, אלא שהן משפיעות גם על המידה ואופן השליפה של אותו המידע. כתוצאה מכך יש להן עמידות בפני מידע סותר ונטייה לעודד התנהגות אשר תוביל לאישורן.

נאמר שמישהו הוא בעל דעה מוטה, אם שיקול דעתו מושפע מהטיה עד לרמה שבה השקפותיו אינן יכולות להיתפס כנייטרליות או אובייקטיביות, אלא כסובייקטיביות. הטיה יכולה, למשל, לגרום לאדם לקבל או לדחות את האמת שבטענה מסוימת, לא בשל חוזקם של הטיעונים ממנה היא מורכבת, אלא מכיוון שהיא תואמת או בלתי תואמת את רעיונותיו המגובשים-מראש. דבר זה מכונה הטיית אישור.
בפועל, הטיה נובעת לעיתים קרובות מהעדפה לא-מודעת מצדו של האדם אשר נדרש לברור או לתווך בנושא כלשהו שלא מתוך עניין אישי.

## היבט מערכתי
הטיה מערכתית (systematic bias) נגרמת כתוצאה מפגם מובנה במערכת שבה נוצרת הטיה (דוגמה - תרמוסטט שלא כויל כראוי ייטה במספר מעלות קבוע). כתוצאה מכך, הטיה מערכתית גורמת ל**שגיאות מערכתיות**. זאת בניגוד ל**שגיאות אקראיות** שפעמים רבות מבטלות את עצמן.

## ראו גם
* אפליה
* דעה קדומה
* הטיה לשונית בין-קבוצתית
* מוח (קוגניציה)
* עיוותי חשיבה
* פיתומות

## קישורים חיצוניים

* 
* Ben Goldacre: What doctors don't know about the drugs they prescribe – הרצאה מאתר TED על הסכנה להיווצרות הטיה בעקבות הימנעות מפרסום תוצאות שליליות של מחקרים. 
* בן גולדייקר: להילחם במדע גרוע – הרצאה באנגלית מאתר TED עם כתוביות בעברית 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מחנה הריכוז פלוסנבירג

**מחנה הריכוז פלוסנבירג** (**Flossenbürg**) היה מחנה ריכוז שהקימו הנאצים ב-1938 ביישוב פלוסנבירג ליד העיר ויידן, ביער פפאלץ העילי (Oberpfälzer Wald) בבוואריה, קרוב לגבול עם חבל הסודטים.

## היסטוריה
בסך הכול נכלאו במחנה כ-90,000 בני אדם, מהם נרצחו לפחות 30,000. אף שהמחנה הורחב שוב ושוב, היה מספר הכלואים בו גבוה תמיד בהרבה מקיבולת המחנה. תנאי המחיה במחנה היו קשים מנשוא. עבודת הפרך במחצבות והטיפול הבלתי-מספק שקיבלו הכלואים במחנה, וכן אכזריותם של סוהרי ושומרי המחנה, עלו לאסירים רבים בחייהם. 

לאחר 1943 נוספה למחנה רשת ענפה של כמאה מחנות חוץ בבוואריה בסקסוניה ובבוהמיה. אסירי המחנה הועבדו בתעשיית הנשק, במפעלים כדוגמת "אוניברסל", וכן בבנייתם של מטוסי קרב של חברת מסרשמיט ואראדו פלוגצויגוורקה. 

ב-8 באפריל 1945 החלו אנשי האס אס במחנה בהעלמת העדויות על שאירע בו (מבצע 1005). 

ב-20 באפריל 1945 פונה המחנה סופית. מפקדו מקס קגל (Koegel) הורה על צעדת מוות בכיוון מחנה הריכוז דכאו. לאחר סוף מלחמת העולם השנייה נמצאו לאורך נתיבי צעדת המוות של האסירים כ-5,000 גופות. במחנה נותרו כ-1,600 אסירים שלא היו כשירים למסע. 
שמאל|ממוזער|250px|בניין המפקדה בכניסה למחנה (צולם ב-2004)
; אסירים מפורסמים במחנה: 
* דיטריך בונהופר, כומר גרמני שהתנגד לנאציזם
* הנס אוסטר, מן הקושרים נגד היטלר
* וילהלם קנריס
* לודוויג גרה
* קרל זק
הדיוויזיה ה-90 של צבא ארצות הברית הגיעה למחנה ב-23 באפריל וכבשה אותו ללא התנגדות. רבים מבין האסירים ששהו בו מתו במהלך השבועות הבאים בגלל מצבם הבריאותי הרעוע.

## אחרי מלחמת העולם השנייה

מאז 1946 הלך המחנה והוכשר בהדרגה לשמש כאתר הנצחה. בחלק מן השטח נבנו שיכונים. חלקים אחרים מהמחנה שימשו לתעשייה. 

בחודש יוני 2006 הוכרז המחנה כולו, ובפרט המבנים מתקופת הרייך השלישי והמחצבה, כאתר הנצחה.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר ההנצחה פלוסנבירג 
* עמותת אסירי המחנה לשעבר
* על המחנה, במוזיאון השואה האמריקני
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחנות ריכוז בגרמניה
קטגוריה:בוואריה: היסטוריה
קטגוריה:גרמניה הנאצית: תעשייה
דניאל איציג

שמאל|ממוסגר|מדליה שהוטבעה לכבוד יום הולדתו השבעים של דניאל איציג, 1793
**דניאל איציג** (בגרמנית: **Daniel Itzig**; גם: **דניאל יפה**; 1723 - 21 במאי 1799), היה בנקאי וסוחר יהודי גרמני, יהודי החצר של פרידריך הגדול ושל פרידריך וילהלם השני מלכי פרוסיה, מראשי הקהילה היהודית בברלין.

## קורות חיים
נולד למשפחת סוחרים עשירה. אשתו, מרים, הייתה מצאצאי הרמ"א והש"ך. החזיק בבנק גדול, חלק מהזמן בשותפות עם פייטל היינה אפרים, וכן בבתי חרושת לעופרת ולשמן. בפעילותו התעשייתית והמסחרית במלחמת שבע השנים סייע לפרידריך הגדול מלך פרוסיה והתעשר מאוד בעצמו. ב-1756 מסר לידיו פרידריך הגדול את המטבעה המלכותית וב-1797 מינה אותו פרידריך וילהלם השני להיות בנקאי החצר של פרוסיה. הוא היה מן היהודים המועטים שקיבלו זכויות אזרחיות מלאות בפרוסיה בתוקף היותם "יהודים מועילים". פרידריך וילהלם השני גם מינה אותו לעמוד בראש ועדה שתדון במצב האזרחי של היהודים ובדרכים לשיפורו. בוועדה ישב גם חתנו, דוד פרידלנדר.

איציג תמך מבחינה כספית במשכילים מוקדמים ובאנשי תנועת ההשכלה, ובהם בין השאר ישראל מזמושץ, שמואל רומאנלי ויצחק סטנוב. ב-1761 החל לתכנן את הקמתו של בית ספר לילדי עניים יהודים בברלין, וב-1778 פתחו בנו יצחק דניאל איציג וחתנו דוד פרידלנדר את בית הספר החופשי (פריישולע, Freischule) "חברת חינוך נערים". בית ספר זה ובית הדפוס שפעל לצדו, בתמיכה כספית של איציג, היו מן המפעלים המרכזיים של תנועת ההשכלה בברלין. הוא גם החזיק בית מדרש של תלמידי חכמים ברוח המסורת, והביא לברלין את הרבנים צבי הירש לוין ויוסף תאומים כדי שישמשו שם כרבני הקהילה. ב-1782 עמד לצדו של נפתלי הרץ וייזל בפולמוס על החוברת "דברי שלום ואמת", והפעיל את כובד השפעתו כנגד הרבנים שביקשו להחרים את החוברת; אך מנגד סייע לשכנע את הרב צבי הירש לוין שלא לעזוב את הקהילה בעקבות הפרשה.

איציג שימש כפרנס וכמנהיג הראשי של קהילת ברלין ושל כל קהילות פרוסיה מ-1764 עד מותו ב-1799. הוא היה גם אספן של ספרים ובאוספו היו גם כמה וכמה כתבי יד. החותמת שלו מופיעה בכל ספריו באוסף: "דניאל בר"א [=בן רב איציק] ז"ל." הוא הוליד שלושה עשר ילדים, שהם וצאצאיהם היו דמויות מרכזיות בתולדות יהודי גרמניה. בתו ססיליה (ציפערצ'ע; 1760–1836)  התחתנה עם הבנקאי ברנהרד (דוב) פון אסקלס , שבתקופה מסוימת היה ראש הקהל בקהילת יהודי וינה, אך בהמשך חייהם, הם הטבילו את ילדיהם לנצרות. שתיים מנכדותיו התחתנו עם שניים מבניו של משה מנדלסון, אברהם (אביו של המלחין פליקס מנדלסון-ברתולדי) ונתן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בנקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודי החצר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי הישן בברלין
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1723
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1799
קטגוריה:יהודי ברלין
קטגוריה:יהודים חברי הבונים החופשיים
מדינות לפי שם

ערך זה מפרט את רשימת המדינות המוכרות, המדינות שאינן מוכרות, ורשימת הטריטוריות שאינן ריבוניות.

## מדינות ריבוניות עצמאיות מוכרות
על פי האו"ם (אפריל 2020), בעולם יש 193 מדינות חברות, שתי מדינות משקיפות ו-10 מדינות אחרות. להלן רשימה ממוינת של מדינות הכוללת 196 רשומות ומידע עיקרי כמו דגל המדינה, שם מלא, שם בשפה הרשמית, עיר הבירה, העיר הגדולה ביותר, יום העצמאות, אזור זמן, סיומת אינטרנט וקידומת טלפון בין-לאומית.

לרוב המדינות ברשימה זו גבולות מוכרים וללא סכסוכים בנושאי ריבונות. עם זאת, יש מספר מדינות שההכרה בהן מוגבלת.

## מדינות שההכרה בהן מוגבלת

## טריטוריות שאינן ריבוניות

## ראו גם

* :קטגוריה:מדינות העולם
* מדינות לפי אוכלוסייה, שטח, צפיפות, תמ"ג ופיתוח אנושי
* ערי בירה
* מדינות החברות באומות המאוחדות

## קישורים חיצוניים
*   – למה המדינות בעולם נקראות כמו שהן נקראות? פרק בפודקאסט "מינהר הזמן". שבו ערן מינהר מארח את איתי הרמן ("הצ'ייסר").
*  
* 

## הערות שוליים

**
קטגוריה:רשימות מדינות
מרטין יול

**מארטן "מרטין" קורנליס יול** (הולנדית: **Maarten "Martin" Cornelis Jol**; נולד ב-16 בינואר 1956 בהאג), שחקן עבר ומאמן כדורגל הולנדי שאימן את אל-אהלי המצרית ב-2016. אימן בעבר את קבוצת טוטנהאם הוטספר הלונדונית, והוביל אותה לגביע אופ"א לראשונה בשבע השנים האחרונות.

## קריירה
יול התחיל את קריירת המשחק שלו כבלם בעיר הולדתו האג, שם שיחק בעונת 1976, לאחר מכן עבר לקבוצת הפאר הגרמנית באיירן מינכן. בנוסף הוא שיחק 4 עונות בקבוצת וסט ברומיץ' אלביון, שם קיבל את ההכרה שלו באנגליה. הוא נבחר לשחקן השנה בהולנד ב-1985, כשחזר לשחק בדן האג.

גם את קריירת האימון הוא התחיל בעיר הולדתו, שם אימן בין השנים 1991-1995. הישגו הגדול ביותר בהולנד הוא הצלת ר.ק.ס. ואלבייק, שם אימן בין השנים 1998-2004, מירידה, והפיכתה למועדון צמרת. הוא זכה פעמיים התואר מאמן השנה בארצו. ב-2004 מונה לתפקיד מאמן טוטנהאם הוטספר -התפקיד הרם ביותר בקריירה שלו- במקום ז'אק סאנטיני. משחק הבכורה שלו היה בדרבי נגד ארסנל בו טוטנהאם הפסידה 5-4. זהו אחד ממשחקי הדרבי הצפון לונדוני הזכורים ביותר. הוא הגיע עם הקבוצה להצלחות יחסיות, בהן הגעה למקום החמישי בעונת 2005/06.

ב-25 בנובמבר 2007 הכריז מרטין יול על התפטרותו מטוטנהאם הוטספר עקב תוצאות לא טובות. לאחר מכן אימן בהמבורג במשך עונה אחת, ובסופה החל לאמן את אייאקס אמסטרדם עד להתפטרותו מהמועדון בדצמבר 2010.

ב-7 ביולי 2011 חתם יול בפולהאם לשנתיים. ב-1 בדצמבר 2013 פוטר מאימון הקבוצה בשל חוסר הצלחתו בתחילת העונה. ב-24 בפברואר 2016, מונה למאמנה של אל-אהלי המצרית שאותה אימן כחצי שנה (עד אוגוסט אותה השנה).

## תארים
### כשחקן
;דן האג
* הגביע ההולנדי: 1974/1975

### כמאמן
;רודה
* הגביע ההולנדי: 1996/1997

;אייאקס
* הגביע ההולנדי: 2009/2010

;אל אהלי
* אליפות מצרים: 2015/2016

### אישיים
* מאמן העונה בליגה ההולנדית: 2000/2001
* מאמן החודש בפרמייר ליג: דצמבר 2004

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:כדורגלני דן האג
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני טוונטה
קטגוריה:כדורגלני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:כדורגלני קובנטרי סיטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:האג: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני כדורגל הולנדים
קטגוריה:מאמני רודה
קטגוריה:מאמני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:מאמני אייאקס
קטגוריה:מאמני פולהאם
קטגוריה:מאמני המבורג
קטגוריה:מאמני אל-אהלי (קהיר)
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1956
שערי הברזל

[ממוזער|250px|שמאל|ה[סכר בשערי הברזל]]
**שערי הברזל** (ברומנית: Porţile de Fier, בסרבית: Гвоздена врата) הוא שמו של קטע מתוואי הדנובה, באורך 134 קילומטרים, במפגש הרי הקרפטים עם הרי הבלקנים, בגבול רומניה עם סרביה.

שערי הברזל הוא קניון שחצב נהר הדנובה בסלעי ההרים בדרכו אל הים השחור. המעבר צר ושימש בימי קדם מקום נוח להציב בו מארבי שודדים לעוברי הדרך וגם למארבים צבאיים נגד פולשים. 

בשנים 103–105 בנה אפולודור מדמשק במקום זה את גשר טראיאנוס שאיפשר את מעבר הצבא הרומי וכיבוש דאקיה במלחמה הדאקו-רומאית השנייה. בתקופה המודרנית הוקם במקום סכר עבור תחנת הכוח ההידרואלקטרית שבקרבת העיר אורשובה. בקטע הסרבי של הקניון יש פארק לאומי בשם "דרדפ". בקטע הרומני, ניצב הפסל דצ'באל, לזכר כיבוש דאקיה.

הקניון היה זרוע סלעים רבים, שסיכנו מאוד את המפליגים בנהר. במהלך המאה ה-19, החל מ-1834, פעלה ממשלת הונגריה לפינוי מסלול שיט על ידי פיצוץ הסלעים בנתיב השיט. היוזמה התחדשה לקראת סוף המאה והגיעה לסיומה ב-1895. ב-1896 הגיע למקום פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה לחנוכת מסלול השיט, שעלה לאוצר ההונגרי יותר מעשרים מיליוני פלורינים, ולכבודו הגיעו גם קרול הראשון, מלך רומניה ומילאן הראשון, מלך סרביה. בנתיב השיט המשופר גדלה מאוד תנועת האוניות.

במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 נבנתה במקום תחנת כוח הידרואלקטרית. בעקבות בנייתה הוצף האי אדה קלה ותושביו פונו לאזורים אחרים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רומניה: נהרות ונחלים
קטגוריה:סרביה: גאוגרפיה
קטגוריה:דנובה
צנחנים

**צנחן** הוא אדם המאומן לקפוץ ממטוס ולהגיע אל הקרקע בעזרת מצנח. לצניחה שימושים צבאיים ואזרחיים.
יונתן ורמולן

**יונתן ורמולן** (בהולנדית: **Jonatan Vermeulen**; 22 ביולי 1971 – 28 בדצמבר 2000) היה בן למשפחה של נוצרים אוהבי ישראל מהולנד, התפרסם בעודו ילד בן 4, כאשר תמונתו כשהוא נוטע עץ התנוססה על כרזה של קק"ל, וכשנהרג כלוחם משמר הגבול בתחילתה של האינתיפאדה השנייה.

## קורותיו
יונתן ורמולן נולד באטן לר שבדרום הולנד. הוריו, הילטיה ומחיל, עלו לישראל בשנת 1972, והתיישבו במושב השיתופי נס עמים המאכלס תושבים ומתנדבים נוצרים אוהבי ישראל. כעבור מספר שנים עבר עם הוריו אחותו נעמי ואחיו יורם לנהריה שם התגוררו 10 שנים נוספות. בשנת 1975, בהיותו בן ארבע, צולם כשהוא נוטע עץ. מאז, ובמשך הרבה שנים, שימשה התמונה ככרזת הפרסום של קק"ל, הקוראת ליהודי התפוצות להשתתף במפעל הייעור בארץ.

בהיותו בגיל 18, בעוד חבריו התגייסו לצה"ל, הוא עזב להולנד לעבוד עם דודו. בתחילת מלחמת המפרץ חזר לישראל והתעקש להתגייס לצה"ל. בשנת 1993 גויס לצה"ל ושירת כלוחם בחיל השריון (מסלול פיקודי). באותה שנה עזבו הוריו את הארץ וורמולן התגורר ביחד עם חבריו, במושב אשרת, בקיבוץ חניתה, במושב לפידות ולבסוף במושב בן שמן עם חברתו איה. עם שחרורו מצה"ל הצטרף כלוחם לימ"מ ולאחר מכן שירת כחבלן במשמר הגבול בעזה. החל בתהליך גיור.

ב-28 בדצמבר 2000 נהרג יחד עם קצין הגששים  מפיצוץ ליד גדר המערכת סביב רצועת עזה, בשטח ישראל ובקרבת מעבר סופה שבין ישראל לרצועת עזה, בשעה שעסקו בפירוק מטען חבלה אחר.

בהלווייתו אמר אביו:  יונתן נקבר בבית הקברות של קיבוץ חניתה.

הריגתו של השוטר יליד הולנד זכתה לחשיפה מרובה בהולנד. ארבע שנים אחרי מותו, בשנת 2004, שידרה רשת EO תוכנית תיעודית על קורות השוטר ומשפחתו בישראל ובהולנד.
ממוזער|250px|מצפור יונתן ורמולן ליד צומת סעד

#### 
בדצמבר 2004 הוקמו **מצפור ורמולן** על ידי חבריו ליחידה לזכרו. המצפור ו**חניון ורמולן** הסמוך נמצאים בחורשת סעד בסמוך לצומת סעד. המצפור משקיף על עזה ובכלל זה על המקום ליד גדר המערכת בו נהרג ורמולן. המצפור גם משקיף על שדות חיטה ולידו כלניות רבות.

## קישורים חיצוניים
* 
* הקמת מצפור ע"ש יונתן ורמולן, באתר משטרת ישראל (כולל תמונה)
* , חניון ורמולן+תמונת הילד הנוטע
* סרטון הנצחה על יונתן ומשפחתו וסרטון נוסף בערוץ יוטיוב.
*כתבה בטלוויזיה הישראלית

## הערות שוליים

קטגוריה:חללי משטרת ישראל
קטגוריה:חללי טרור ישראלים
קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:לוחמי הימ"מ
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף עמל נהריה
קטגוריה:עולים לא-יהודים
קטגוריה:ישראלים ילידי הולנד
קטגוריה:בן שמן (מושב): אישים
קטגוריה:מועצה אזורית מטה אשר: אישים
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:חללי טרור בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
ד.צ. חוף אילת

**ד.צ. חוף אילת** (דואר צבאי חוף אילת) הוא סרט קולנוע ישראלי, קומדיית סלפסטיק משנת 1989 בבימוי דובי גל ובהפקתו של דורון ערן. לצד דובי גל כיכבו בסרט אילנה שושן, נתן נתנזון, ליאורה גרוסמן ודרור טפליצקי.

## תקציר העלילה
גרשון פנחסי (דובי גל) הוא בעל מוסך שרוצה לצאת עם המאהבת שלו אתי (אילנה שושן) לחופשה במלון באילת. כדי לצאת לחופשה הוא משקר לאשתו רותי (ליאורה גרוסמן) ואומר שעליו לצאת למילואים ברמת הגולן. אשתו מאמינה לתרמית ומנצלת את ההזדמנות לצאת עם המאהב שלה אפי (נתן נתנזון) אף היא לאילת. במקריות שני הזוגות מתאכסנים באותו מלון בחדרים סמוכים. 

גרשון שמגלה את אשתו עם המאהב מנסה כנקמה לרצוח אותו במספר דרכים שלומיאליות.

## שחקנים
* דובי גל – גרשון
* ליאורה גרוסמן – רותי
* נתן נתנזון – אפי
* אילנה שושן – אתי
* דרור טפליצקי - פאצ'ו, עוזרו של גרשון
* גיל אלון - ברקוביץ'
* ירון לוי סבג - מנחה במלון  

## צילומים
חלק מהצילומים של הסרט צולמו במלון המלך שלמה באילת. השחקן ירון לוי סבג שהיה אז בתחילת דרכו ניהל צוות בידור במלון והופיע בקטע קטן מאוד של הסרט בתור מנחה במלון.

## קישורים חיצוניים

*  - ביקורת
## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1989
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:אילת בקולנוע
קטגוריה:סרטי דובי גל
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1989
סימולציה ממוחשבת

**סימולציית מחשב** (נקרא גם: הדמיות מחשב) היא תהליך סימולציה של הרצת מודלים מתמטיים בתוכנת מחשב, אשר נועד לחזות את ההתנהגות, או את התוצאה של מערכות בעולם אמיתי. השימוש במחשב נועד לתאר משוב דינאמי של מערכות, לרוב, מערכות מורכבות שונות שפועלות על עצמן, ומשפיעות על מערכות אחרות, וכך משנות את מצבן הפנימי. שינוי המצב הפנימי של המערכת בעקבות תהליכים חיצוניים ופנימיים, פרושה שהתגובה החיצונית או מעבר למצב חדש, יכולה להשתנות עם הזמן, גם בתגובה לאותו קלט בדיוק.

ניתן לקבוע את המהימנות של מודל מתמטי על ידי השוואת התוצאות שמערכת הסימולציה חוזה לתוצאות שמתקבלות ממדידות בעולם האמיתי. הדמיות מחשב הפכו לכלי שימושי למידול מתמטי של מערכות טבעיות רבות בפיזיקה (פיזיקה חישובית), אסטרופיזיקה, חקר האקלים, כימיה, ביולוגיה (אקולוגיה, מדעי המוח). הם משמשות בצורה נרחבת גם במערכות תעשייה, תכנון וייצור, כמו גם במחקר של מערכות אנושיות בכלכלה, פסיכולוגיה, מדעי החברה, בריאות והנדסה. סימולציה של מערכת מיוצגת כהפעלת המודל של המערכת. ניתן להשתמש בו כדי לחקור ולקבל תובנות חדשות לגבי טכנולוגיה חדשה ולהעריך את הביצועים של מערכות מורכבות מדי עבור פתרונות אנליטיים .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

 

קטגוריה:סימולציה
רוברט בליי

**רוברט בליי** (באנגלית: **Robert Bly**; 23 בדצמבר 1926 – 21 בנובמבר 2021) היה משורר, סופר ומתרגם אמריקאי.

## ביוגרפיה
בליי נולד במינסוטה שבארצות הברית להורים ממוצא נורווגי. בשנת 1944 התגייס לצי האמריקאי, ולאחר כשנתיים חזר לארצות הברית והחל בלימודיו. בתחילה במינסוטה, ובהמשך באוניברסיטת הרווארד היוקרתית. בעת לימודיו שם חבר לקבוצה של יוצרים צעירים ולא מוכרים, ובהם אדריאן ריץ', קנת' קוך, ג'ון אשברי, פרנק אוהרה, דונלד הול, הרולד ברודצקי ואחרים. בתום לימודיו עקר לניו יורק, וחי כמה שנים ממלאכות מזדמנות.

בין השנים 1951–1954 התבודד רוברט בליי בבקתה מבודדת במינסוטה, ועבר לניו יורק, וחי במכוון חיי נוודים, מן היד אל הפה. באותן שנים הגיע לכמה תובנות בשירתו ששירתוהו כל חייו.

בשנת 1954 החל רוברט בליי ללמוד כתיבה וספרות באוניברסיטת איווה, והשתתף בסדנאות עם משוררים מוכרים. הוא נשא אז לאישה את קרול מקלין, אשתו הראשונה, והם גידלו ארבעה ילדים.

בשנת 1956 זכה במלגה על שם פולברייט, יצא לנורווגיה ותרגם משירתה לאנגלית. בעת שהותו בנורווגיה ערך הכרה עם כמה מגדולי המשוררים בעולם: פבלו נרודה, גיאורג טראקל, ססאר ואייחו, ואחרים. הוא תרגם את שירתם לאנגלית, ובכך פתח את שירתם לקוראים האמריקאים.

רוברט בליי שב לחווה במינסוטה, הקים כתב עת ספרותי נחשב, שפרסם שירה, מקור ותרגום, וכן מסות על השירה. בכתב העת שלו נתן מקום רב למשוררי דורו, חבריו למשמרת המשוררים, והיה בין אלה שביססו את מעמדם בשירה האמריקאית.

בשנת 1966 היה רוברט בליי בין מייסדי חזית הסופרים נגד מלחמת וייטנאם. וכשזכה בפרס הספר הלאומי - פרס נחשב בארצות הברית, הקדיש את כספי הפרס להתנגדות למלחמה.

ספרו "ג'ון החסון", Iron John, הפך לרב מכר עולמי, ותורגם ללשונות רבות, ביניהן גם לעברית. בספרו זה, וביצירות רבות נוספות משלו, עסק רוברט בליי בעולמו של הגבר האמריקאי בעידן המודרני.

שירים בודדים של רוברט בליי תורגמו לעברית בידי כמה מתרגמים, בין השאר בידי עודד פלד, רפי וייכרט ותלמה דינשטיין, ונדפסו בכתבי עת ספרותיים.

נפטר ב-21 בנובמבר 2021.

## שיר לדוגמה משל רוברט בליי
:::::מתוך השיר **מִלִים עוֹלוֹת**, בתרגומו של רפי וייכרט

## ספריו בעברית
* **ג’ון החסון**, מסע לעולמו של הגבר בעקבות "הגבר הפראי", תרגום תמי צור, חיפה, 2002.
* **אנשים כמונו**, תרגום משה דור, הוצאת קשב לשירה תל אביב, 2008

רוברט בליי פרסם למעלה משלושים כרכים של שירה ותרגומי שירה, מסות ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מינסוטה
קטגוריה:משוררים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איווה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא נורווגי
קטגוריה:זוכי פרס הספר הלאומי האמריקאי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
פאבל האס

**פאבל האס** (צ'כית: **Pavel Haas**; נולד ב-21 ביוני 1899 בברנו, נרצח ב-17 באוקטובר 1944 באושוויץ) היה מלחין יהודי צ'כוסלובקי.

## חייו
נולד בברנו, אז באימפריה האוסטרו-הונגרית וכיום בצ'כיה, לאולגה לבית אפשטיין מאודסה ולזיקמונד האס שהיה סנדלר. בגיל 14 החל ללמוד מוזיקה באופן רשמי. מגיל 20 למד הלחנה בקונסרבטוריון אצל יאן קונץ  ווילם פטרז'לקה  במשך שנתיים, ובהמשך השתלם שנתיים נוספות אצל לאוש יאנאצ'ק.

במהלך 20 השנים הבאות חיבר האס מעל 50 יצירות, אך מהן הוא מספר ורשם רק 18 שעברו את מסננת הביקורת העצמית המחמירה שלו. בשנים שעבד בעסק של אביו, כתב יצירות מוזיקליות מכל הסוגים, כולל יצירות סימפוניות וכוראליות, לידר, מוזיקה קאמרית, מוזיקה לסרטים ולתיאטרון ואת האופרה "השרלטן".

האס נשלח למחנה הריכוז טרזיינשטט, לשם נשלחו גם המוזיקאים גדעון קליין וויקטור אולמן. בשנת 1941 ואחר לאושוויץ, שם נרצח. הסימפוניה הגדולה שלו נשארה בלתי גמורה עד 1994, כאשר תוזמרה על ידי זדנק צוהאר בסגנונו של האס. במחנה טרזיינשטט חיבר יצירה בעברית בשם "אל ספוד" למקהלת גברים (1942) וארבעה שירים סיניים טראגיים לקול באס. המנצח קארל אנצ'רל, שהיה עמו במחנה, שיחזר את יצירתו "תרגיל למיתרים": מחלקים מקוטעים.

במוזיקה של האס, ששורשיה נעוצים בתרבות הבוהמית והמוראבית, מופיעים מדי פעם גוונים של ניגונים עבריים. משמונה יצירות, לפחות, שחיבר בתקופת שהייתו במחנות הריכוז לא נותר למעשה דבר.

## החייאת יצירתו של האס
בשנים האחרונות נעשו מאמצים רבים להחייאת יצירתו. הפסנתרן והמוזיקולוג פרופסור דוד בלוך ז"ל, הוא זה שהחיה את המוזיקה מטרזין החל משנת 1986. המלחין והמנצח מיכאל וולפה שקד על עבודת הקודש שעשה פרופסור בלוך, בהשלמת יצירותיו ועל גילוין מחדש. פרופסור בלוך הוא זה שאחראי ליצירתה של הסדנה השנתית 'מוזיקה, היסטוריה וזיכרון' המתקיימת בבית טרזין מאז 1988. ובית טרזין הקדיש כמה מפגשים למלחין וליצירתו. יצירותיו נחקרו על ידי המוזיקולוג הישראלי דוד ריד בלוך. ב-2012, נערך קונצרט מיצירותיו של האס בבית טרזין בגבעת חיים איחוד לסיום שבוע סדנה על יצירותיו. בקונצרט נוגנו מיצירותיו על ידי רביעיית מיתרים של בוגרי האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, והושרו משיריו בפיהם של זמרים וזמרות מהאקדמיה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלחינים יהודים צ'כים
קטגוריה:יהודים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים בגטו טרזיינשטט
קטגוריה:מוזיקאים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:מוזיקאים שנספו בשואה
קטגוריה:ילידי 1899
קטגוריה:צ'כים שנפטרו ב-1944
סנט תומאס (איי הבתולה)

**סנט תומאס** (באנגלית: **Saint Thomas**) הוא אי בים הקריבי המהווה מחוז של איי הבתולה של ארצות הברית - טריטוריה של ארצות הברית. באי ממוקמת בירת הטריטוריה: עיר הנמל שארלוט אמאלי. נכון לשנת 2020 התגור באי 42,261 תושבים. שטח האי 80.7 קמ"ר.

## היסטוריה
### קודם להתיישבות האירופית
המתיישבים הראשונים הגיעו אל האי במאה ה-14 לפנ"הס (לפני הספירה), היו אלה אנשי שבט הקיבוני האינדיאני. מאוחר יותר הגיעו לאי אנשי שבט האראוואק ואחריהם הקאריב.

כריסטופר קולומבוס היה האירופאי הראשון שגילה את האי (במסעו השני לאמריקה, בשנת 1493). זמן קצר לאחר מכן, הגיעו מתיישבים אירופאים ולאחר הגעת האירופאים לאי מתו כל התושבים המקומיים הקריביים ממגפות או משימושם כעבדים.

ב-150 השנים לאחר גילוי האי, שימש האי כבסיס לשודדי הים הקאריביים.

### התקופה הקולוניאלית הדנית
ההתיישבות הדנית הראשונה באיים החלה בשנת 1666. בשנת 1672 שלטו הדנים באיי הבתולה באמצעות חברת מערב הודו וגינאה הדנית.

האי חולק למטעים בהם גודל בעיקר קנה סוכר. מטעים אלה התבססו בעיקר על עבודת עבדים. בשנת 1685 השתלטה חברת ברנדנבורג אמריקן על סחר העבדים בין האיים ובאי הוקם שוק העבדים הגדול ביותר ביבשת אמריקה.

בשנת 1691 שונה שם היישוב המרכזי של האי לשארלוט אמאלי על שם אשת מלך דנמרק כריסטיאן החמישי. המלך פרדריק החמישי הכריז על העיר כעל נמל חופשי.

במהלך המאה ה-19 נפגע גידול קנה הסוכר ובעקבותיו כלכלת האי: מסופות הוריקן, בצורות (בצורת) ותחרות מצד מטעים בארצות הברית. בשנת 1848 בוטלה העבדות באי והעלייה בעלויות גידול הסוכר הביאו לקריסה כלכלית של האי. בשל חשיבותו האסטרטגית של האי הציעה ארצות הברית לדנמרק לרכוש את האי בשנות ה-60 של המאה ה-19 בעלות של 7.5 מיליון דולרים. ההצעה לא התגבשה לכדי חקיקה של הקונגרס ולא יצאה לפועל.

[ממוזער|350px|מבט על [סנט תומאס (נבדה)|סנט תומאס, שנת 1900.]]

### רכישת האי על ידי ארצות הברית
בשנת 1917 נרכש האי (יחד עם האיים סנט ג'ון וסנט קרואה) על ידי ארצות הברית בעלות של 25 מיליון דולרים, כחלק מתוכנית אסטרטגית לבנות מערך המגן על איי הים הקריבי ועל תעלת פנמה בשל מלחמת העולם הראשונה.

בשנת 1927 קיבלו תושבי האי אזרחות של ארצות הברית. בשנת 1931 עבר ניהול האי לשליטת משרד הפנים של ארצות הברית.

במהלך מלחמת העולם השנייה הוקמו באי בסיסים של כוחות צבא ארצות הברית.

בשנת 1954 הוענק רשמית לאי מעמד של טריטוריה של ארצות הברית.

בשנת 1970 קיבל האי אוטונומיה פנימית מלאה.

בשל האמברגו האווירי והימי על קובה ועלויות הטיסה הנמוכות הפך האי במחצית השנייה של המאה ה-20 לאתר תיירות פופולרי. בשנת 1989 נפגעו תשתיות האי מהוריקן הוגו ובשנת 1995 מהוריקן לואיז והוריקן מרילנד.

עם זאת, הפופולריות התיירותית של האי לא נפגעה.

## תחבורה
באי נמצא שדה התעופה סיריל א. קינג. בדומה לבריטניה, הנהיגה בכבישי האי היא בצד שמאל של הכביש. בשונה מבריטניה, הרכבים הם מאותו סוג בו נעשה שימוש בארצות הברית - היינו ההגה הוא בצד השמאלי של הרכב.

## ראו גם
* איי הודו המערבית הדנים

## קישורים חיצוניים

*איי הבתולה של ארצות הברית במדריך לונלי פלנט.
*"עיתון סנט תומאס"
* 
* 

*
קטגוריה:איי הבתולה של ארצות הברית: מחוזות
קטגוריה:איים בים הקריבי
קטגוריה:איי הבתולה של ארצות הברית: איים
דאף מק'אגן

**מייקל אנדרו מק'אגן ** (באנגלית: **Michael Andrew McKagan**, נולד ב-5 בפברואר 1964) או בשם הכינוי **דאף רוז מק'אגן** **(Duff Rose McKagan)**, מוזיקאי אמריקאי. התפרסם בעיקר כחבר להקת הרוק Guns N' Roses בה משמש כבסיסט.

## היסטוריה
דאף נולד ב- 6 בפברואר 1964 בסיאטל שבוושינגטון והיה הצעיר מבין אחיו. דאף התעניין עוד בילדותו במוזיקה ובגיל 14 כבר ניגן בלהקות פאנק בסיאטל. התחיל את הקריירה המוזיקלית שלו בנגינה על גיטרה ותופים. עזב את סיאטל ועבר להוליווד לצורך התפתחות מקצועית. זכה לפרסום כבסיסט של להקת Guns N' Roses. גיטרת הבס המזוהה איתו היא "פנדר ג'אז בס ספיישל" יפנית, מעין שילוב של פנדר ג'אז בס והפנדר פרסיז'ן בס.

## Guns N' Roses

לאחר שהכיר את איזי סטראדלין שגר בבית ממולו, הוא הצטרף ללהקת "Hollywood Rose" כבסיסט. הלהקה התפתחה במהרה ללהקת "Guns N' Roses" וב-1987 הם הוציאו את אלבומם הראשון Appetite For Destruction. לאחר מכן הוציאה הלהקה את האלבום החצי אקוסטי "GN'R LIES" ואת האלבום הכפול "Use Your Illusion". בשנת 1996 עזב דאף את הלהקה בעקבות חילוקי דעות עם הסולן אקסל רוז. בשנת 2016 חזר אליה יחד עם הגיטריסט סלאש.

## כיוצר
באלבום הכפול "Use Your Illusion" דאף לא רק ניגן אלא גם כתב ויצר.
שירים בהם השתתף דאף:
**So Fine
**Dust N' Bones (בתור זמר משני).
**Bad Apples
**Civil War (בתור זמר משני).
**Get In The Ring
בהופעות התפרסם דאף במיוחד בזכות השיר Attitude שהופיע גם באלבומה החמישי של הלהקה והיה גרסת כיסוי לשיר פאנק של להקת "מיספיטס".
דאף עזב בשנת 1996 את להקת Guns N Roses, מאז הוא ניסה ללכת לקריית סולו ואף הקים את להקת "Loaded" ומאז ניגן יחד עם חבריו ללהקה סלאש ומאט סורום בלהקה Velvet Revolver עד פירוק הלהקה ב 2008.

## להקות בהן היה חבר
*Silly Killers
*Guns N' Roses
*DUFF
*Velvet Revolver
*The Fast Backs
*Warning
*Hollywood Rose
* Loaded

## ציוד
גיטרת הבאס המזוהה עם דאף, כאמור, היא פנדר ג'אס בס ספיישל תוצרת יפן משנת 1986, אותה רכש מהלך הקלטות האלבום Appetite For Destruction. דאף מנגן במגבר Gallien-Krueger דגם 800RB עם קבינות 1X15 ו-4X10. בנוסף הוא ניגן במהלך Appetite For Destruction עם פדאל קורוס של Ibanez דגם CS9 ולאחר מכן עבר ליחידת ראק של Yamaha דגם SPX90. דאף משתמש במיתרים של חברת Rotosound ומפרט של חברת Dunlop.

## חיים אישיים
בשנת 1988 מק'אגן התחתן עם מנדי בריקס, הזוג התגרש בשנת 1990. בשנת 1992 מק'אגן התחתן בשנית עם לינדה ג'ונסון, הם התגרשו בשנת 1995. בשנת 1999 מק'אגן התחתן בשלישית עם סוזן הולמס, לזוג 2 בנות.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר המוקדש ללהקה של דאף "Loaded"
* אתר המוקדש לדאף

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:בסיסטים אמריקאים
קטגוריה:חברי להקת Guns N' Roses
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
ולרי לובנובסקי

**ולרי וסילייביץ' לובנובסקי** (ברוסית: **Вале́рий Васи́льевич Лобано́вский**; 6 בינואר 1939 – 13 במאי 2002) היה כדורגלן ומאמן כדורגל אוקראיני, הידוע בעיקר כמי שהוביל את דינמו קייב, ספינת הדגל של הכדורגל בברית המועצות, להישגים רבים בליגה המקומית ובמסגרת האירופאית. כמו כן אימן את נבחרת ברית המועצות בשני מונדיאלים (1986 ו-1990) וביורו 1988.

## ביוגרפיה
לובנובסקי נולד בקייב והחל את דרכו כשחקן בדינמו קייב המקומית. תפקידו על המגרש היה בכנף-שמאל והוא הרבה להבקיע שערים. לאחר שבע שנים בדינמו, בהן זכה באליפות ברית המועצות וב, הוא שיחק עוד שלוש שנים בצ'רנומורץ אודסה ושחטאר דונצק, לפני שפרש בגיל 29. לזכותו עמדו 71 שערים ב-253 משחקים ואף שתי הופעות בינלאומיות במדי נבחרת ברית המועצות.

כשנה לאחר הפרישה מונה למאמנה של דנייפר דנייפרופטרובסק, והעלה אותה לליגה הבכירה. ב-1974 עבר לדינמו קייב לקדנציה הראשונה שלו מתוך שלוש, שבסך הכול התפרשו על פני 21 שנים.

דינמו בהובלת לובנובסקי שמה קץ לדומיננטיות הרוסית בכדורגל הסובייטי, כשזכתה ב-8 אליפויות ו-6 גביעים. היא הייתה הקבוצה הסובייטית הראשונה שזכתה בתואר אירופי, גביע אירופה למחזיקות גביע ב-, ואף חזרה על ההישג ב-.

בין הקדנציות בדינמו, ולעיתים גם במקביל להן, אימן לובנובסקי את נבחרת ברית המועצות בשלוש תקופות. האחרונה שבהן הייתה המוצלחת ביותר, בה הגיעה הנבחרת לסיבוב השני של מונדיאל 1986 ולגמר יורו 1988, בו הפסידה ל.

לאחר כישלון הנבחרת במונדיאל 1990 והתפרקות ברית המועצות עזב לובנובסקי את הנבחרת ואת דינמו, שאיבדה את שחקניה המובילים שעזבו למערב אירופה. בשנים הבאות אימן את נבחרות  ו.

ב-1997 החלה הקדנציה האחרונה שלו בדינמו קייב, שנקלעה למשבר. הקבוצה הורחקה מאירופה כעונש על ניסיון שוחד, וגמגמה גם בליגה האוקראינית. תחת לובנובסקי יצאה הקבוצה מהתקופה הקשה, זכתה בחמש אליפויות רצופות ואף הגיעה לחצי גמר ליגת האלופות ב-. ניסיון כושל להוביל את נבחרת אוקראינה למונדיאל 2002 לא מנע ממנו מלקבל, לאחר מותו משבץ מוחי באותה שנה, את עיטור "גיבור אוקראינה", הכבוד הגדול ביותר שיכול לזכות לו אזרח המדינה.

ללובנובסקי הייתה השפעה גדולה על אנדריי שבצ'נקו, שנחשב לגדול הכדורגלנים האוקראינים, שהתפתח בדינמו קייב תחתיו בסוף שנות ה-90. ב-, לאחר שזכה בליגת האלופות במדי מילאן, טס שבצ'נקו לקייב והניח את מדליית המנצחים על קבר מאמנו הנערץ.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:קייב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני שחטאר דונצק
קטגוריה:כדורגלני צ'רנומורץ אודסה
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:מאמני כדורגל סובייטים
קטגוריה:מאמני נבחרת אוקראינה בכדורגל
קטגוריה:מאמני נבחרת איחוד האמירויות הערביות בכדורגל
קטגוריה:מאמני נבחרת כווית בכדורגל
קטגוריה:מאמני דינמו קייב
קטגוריה:זוכי פרס מאמן השנה באירופה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מעוטרי גיבור אוקראינה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין באיקובה
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי אוקראינה
קטגוריה:מאמני מונדיאל 1986
קטגוריה:מאמני מונדיאל 1990
קטגוריה:מאמני יורו 1988
קטגוריה:מאמני גביע אסיה 1992
קטגוריה:ילידי 1939
קטגוריה:נפטרים ב-2002
המשבר המרוקאי השני

שמאל|ממוזער|200px|אגאדיר
**המשבר המרוקאי השני** או **משבר אגאדיר** הוא שמו של משבר בינלאומי שנוצר בין צרפת לגרמניה לאחר תפיסת שליטה צרפתית על בירת מרוקו. בגרמניה, צעד זה נחשב כמקדים לסיפוח מרוקו לצרפת. המתיחות הגיעה לשיאה ב-1 ביולי 1911 כאשר "פנתר", ספינת תותחים קטנה של הצי הקיסרי הגרמני, הגיעה לנמל אגאדיר. ממשלת גרמניה טענה כי היא שיגרה את "פנתר" ואת "ברלין", סיירת קלה גדולה יותר שהגיעה כעבור ימים אחדים לאגדיר, כדי להגן על נתינים גרמנים בדרום מרוקו. הבריטים חששו שהגרמנים מתכוונים לבנות בסיס ימי באוקיינוס האטלנטי. כתוצאה מכך נסוג הצי הבריטי קרוב לעבר צרפת, והאיבה בין בריטניה וגרמניה הגיעה לשיאה.

הגרמנים לא הסכימו עם פתרונו של משבר טנג'יר ב־1906, ותבעו עצמאות מוחלטת של מרוקו מידי צרפת.

משא ומתן בין צרפת לגרמניה החל ב־9 ביולי ונמשך עד 4 בנובמבר, ונסתיים בחתימתן של שתי המדינות על הסכם לפיו גרמניה תכיר בשליטתה של צרפת במרוקו, וזו תתן לה מושבה חדשה באפריקה בשטח הרפובליקה של קונגו היום.

צרפת השלימה ב־20 במרץ 1912 את הפיכת מרוקו לארץ תחת חסותה, עם החתימה על הסכם פס.

הגיבוי שנתנה בריטניה לצרפת חיזק את הברית ביניהן. בנוסף, המשבר גיבש את ההסכמה המשולשת בין רוסיה, צרפת ובריטניה והביא להתגברות החימוש בשני הצדדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אגאדיר
קטגוריה:מרוקו: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הגרמנית
קטגוריה:האימפריה הבריטית
קטגוריה:האימפריה הקולוניאלית הצרפתית
קטגוריה:הרפובליקה הצרפתית השלישית
קטגוריה:1911 בצרפת
קטגוריה:1911 בגרמניה
קטגוריה:יחסי הממלכה המאוחדת – צרפת
דגל איי הבתולה של ארצות הברית

**דגל [[איי הבתולה של ארצות הברית]]** (באנגלית: **The Flag of the United States Virgin Islands**) אומץ רשמית בשנת 1922.

## תיאור הדגל
הדגל כולל גרסה בסיסית של סמל ארצות הברית. משני צדדי הסמל מופיעות האותיות V ו-I – ראשי תיבות של שם הטריטוריה.

העיטם לבן-הראש מחזיק בטופריו הימניים ענף עץ זית ובטופריו השמאליים שלושה חיצים המייצגים את שלושת איי הטריטוריה: סנט תומאס, סנט ג'ון וסנט קרואה.

העיטם פונה במבטו לכיוון ענפי הזית המסמלים שלום.

## היסטוריה
את הדגל עיצב פי. וו. ספארקס (P.W. Sparks), קצין בצי ארצות הברית, ביוזמת אדמירל הציר קיטל (Kitelle). ספארקס ביקש מאשתו – תושבת איי הבתולה – ומאחותה, בלנש ג'וזף (Blanche Joseph) לתפור את הדגל הראשון. בדגל זה נעשה שימוש עד שהחלו לייצר את הדגלים בצורה מסחרית.

לבקשת משפחת ספארקס, נרשמו פרטי יצירת הדגל בצורה רשמית במסמכי הקונגרס ב-30 באפריל 1986.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

איי הבתולה
איי הבתולה
קטגוריה:איי הבתולה של ארצות הברית: סמלים
הבתולה של ארצות הברית
קטגוריה:עיט בתרבות
קורט זנדרלינג

**קורט זנדרלינג** (בגרמנית: **Kurt Sanderling**; 19 בספטמבר 1912 – 18 בספטמבר 2011) היה מנצח יהודי-גרמני.

## ביוגרפיה
זנדרלינג נולד באריס Orzysz בפרוסיה המזרחית. אחרי תקופת עבודה קצרה באופרה העירונית בברלין שרלוטנבורג החל מ-1931, נאלץ בשל יהדותו לעבוד במסגרת ה"קולטורבונד" החל ב-1933. אזרחותו הגרמנית נלקחה ממנו בשנת 1935 ובשנת 1936 הוא היגר לברית המועצות, שם עבד עם תזמורת רדיו מוסקבה. משנת 1942 עד 1960 כיהן כמנצח ראשי שותף (עם יבגני מראווינסקי) של התזמורת הפילהרמונית של סנקט פטרבורג. לאחר מכן חזר לגרמניה (במועד זה גרמניה המזרחית) שם ניצח על תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין ועל התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן. בשנת 1970 הופיע לראשונה בבריטניה, והיה מקורב ביותר לתזמורת פילהרמוניה, שמינתה אותו בסופו של דבר למנצח בדימוס.
בשנת 2002 הוא הודיע על פרישתו.

קורט זנדרלינג הוא אביהם של המנצחים תומאס זנדרלינג, שטפן זנדרלינג ומיכאל זנדרלינג.

## קישורים חיצוניים

* דיסקוגרפיה, באתר OoCities.com

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים יהודים גרמנים
קטגוריה:מוזיקאים שעזבו את גרמניה הנאצית
קטגוריה:משפחת זנדרלינג
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור דגל העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:יהודים מזרח גרמנים
קטגוריה:גרמנים  שנולדו ב-1912
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2011
אלחנן אלקס

250px|אלקס יושב באמצע בישיבת היודנראט בגטו קובנה ב-1943|ממוזער|שמאל
**אלחנן אלקס** (בליטאית: **Elchanan** ar **Chonelis Elkesas**; באנגלית: Elchanan Elkes 1879 - 17 באוקטובר 1944) היה רופא, פעיל ציוני ויו"ר האלטסטנראט בגטו קובנה.

## קורות חיים
אלחנן בן ישראל-מאיר ושרה אלקס נולד בקלווריה שבליטא, בפלך סובאלק של האימפריה הרוסית. אביו היה רב וממנו קיבל בילדותו חינוך מסורתי. למד בקובנה, וסיים לימודי רפואה ב-1903 בקניגסברג שבפרוסיה המזרחית.
בשנת 1912 נישא למרים אלבין ולזוג נולדו שני ילדים - יואל ושרה.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה שירת בצבא הרוסי כקצין רפואה ואף זכה באותות הצטיינות.
אחרי המלחמה, ב-1923, מונה כמנהל המחלקה הפנימית בבית החולים היהודי "ביקור חולים" שבקובנה.
בנוסף עבד כרופאה של השגרירות הגרמנית בקובנה והיה רופאו האישי של השגריר. נחשב אחד הרופאים הטובים ביותר בליטא.
אלקס היה פעיל בתנועה הציונית, בעל קשרים בתנועת הנוער החלוץ, והיה מעורב בפעילות התרבותית של הקהילה היהודית.
בנו ובתו יצאו שניהם ללימודים באנגליה. בנו הגיע לשם ב-1931 ובתו ב-1937. 
לאחר פלישת הסובייטים לליטא ביוני 1940 השתמש בקשריו עם הממשל הסובייטי כדי להנפיק אלפי אשרות יציאה לפליטים יהודים מפולין שנמלטו לליטא בעקבות הפלישה הנאצית בספטמבר 1939.

ב-24 ביוני 1941 נכבשה קובנה בידי הנאצים. למרות שדיפלוטים זרים הציעו לאלקס אשרת יציאה, הוא סירב והחליט להישאר בעיר.
בחודש יולי הוציאו הנאצים צו להקמת גטו ברובע סלובודקה, שאמור היה להסגר עד 15 באוגוסט. 

אלקס כיהן כיושב ראש האלטסטנראט במשך כל תקופת קיומו של הגטו וזכה להערכה רבה.
מועצת היהודים הפעילה מערכת שירותים ומוסדות למען אוכלוסיית הגטו, וכן קיימה קשר הדוק עם הנהגת המחתרת האנטי-נאצית שפעלה בגטו ואף הגישה סיוע ממשי לחברי המחתרת הפרטיזנים שיצאו ליערות.  אלקס עמד גם בראש מצו"ק - "מרכז ציוני ויליאמפולה קובנה" שהיה ארגון על שריכז את פעולתן של התנועות הציוניות הבלתי לגאליות בגטו.

ב-1944, משהתקרב הצבא האדום לקובנה, הועברו היהודים שנותרו בגטו אחרי האקציות, לשלוחה של מחנה הריכוז דכאו בקאופרינג שבבוואריה. שם מונה ד"ר אלקס כאחראי על צריף החולים, חלה בעצמו ונפטר. רעייתו מרים הועברה למחנה הריכוז שטוטהוף, שם שרדה עד שחרור המחנה.

אלקס כתב ב-11 בנובמבר 1943 צוואה לבנו ובתו באנגליה. הוא הפקיד את המכתב היקר, הצוואה היחידה של מנהיג יודנראט ששרדה, בידי אברהם טורי, שברח מהגטו במרץ 1944:
"זכרו, שניכם, את אשר עשה לנו עמלק. זכרו זאת ואל תשכחו כל ימי חייכם ומסרו כצוואה קדושה לדורות הבאים. הגרמנים הרגו, שחטו, רצחו אותנו בשלווה ובמנוחה פנימית..."

אלמנתו מרים עלתה לישראל ונפטרה ב-1965.
בנו, פרופ' יואל אלקס, רופא ומדען, הקים קרן לעידוד מדענים צעירים בישראל הנושאת שמות הוריו, אלחנן ומרים אלקס.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה קצרה, באתר יד ושם
* ביוגרפיה מפורטת, באתר של אילת גורדין לויתן (Kovno) 
* 'אלקס, אלחנן בן ישראל-מאיר', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 114 טורים 1ו-2 (, תמונה 1312).
* דף עד על אלחנן אלקס שמסרה מרים אלקס ב-27 בנובמבר 1956

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים בשואה: ליטא
קטגוריה:יודנראט
קטגוריה:אסירים בגטו קובנה
קטגוריה:רופאים יהודים ליטאים
קטגוריה:רופאים שנספו בשואה
קטגוריה:רופאים יהודים בשואה
קטגוריה:ילידי 1879
קטגוריה:ליטאים שנפטרו ב-1944
תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין

**תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין** (בגרמנית: **Konzerthausorchester Berlin**) היא תזמורת סימפונית מרכזית בברלין שבגרמניה.

## פעילות
[ממוזער|297x297px|[הקונצרטהאוס של ברלין: אולם הבית של התזמורת]]
התזמורת נוסדה בשנת 1952 במזרח ברלין. הפילהרמונית של ברלין, שנוסדה 90 שנה לפניה, עברה למערב ברלין לאחר שבעלות הברית חילקו את העיר אחרי מלחמת העולם השנייה.

מנצחה הקודם מאז 2012 היה איוואן פישר. קודמו בתפקיד היה לותאר צגרוסק, שהתמנה לתפקיד בשנת 2006. המנצח ידוע השם ביותר לפניו היה קורט סנדרלינג.

בשנת 2019 התמנה המנצח הגרמני כריסטוף אשנבאך לתפקיד המנצח הראשי של התזמורת. בשנת 2023 נכנסה לתפקיד המנצחת והפסנתרנית הגרמניה ג'ואנה מלוויץ.

משכנה הקבוע של התזמורת הוא ה"קונצרטהאוס", אשר תוכנן על ידי האדריכל קארל פרידריך שינקל. הבניין, השוכן בכיכר ז'נדארמנמארקט שבמרכז ברלין, נהרס בזמן מלחמת העולם השנייה ונבנה מחדש בשנים 1979–1984.

התזמורת מופיעה בכ-100 קונצרטים בכל עונה. לצד יצירות המופת של המסורת הקלאסית-רומנטית, כולל הרפרטואר שלה יצירות מוכרות פחות ממכלול המוזיקה בת זמננו. התזמורת מקבלת הזמנות רבות להופעות ברחבי העולם. בשנת 2005 היא סיירה בסין, ביפן ובקוריאה. בשנת 2006 הופיעה בספרד ובדרום גרמניה.

בשנים האחרונות חל "מהפך דורות" בתזמורת, תוך פרק זמן קצר ביותר. השפעתם של נגנים חדשים וצעירים מכל רחבי העולם ניכרת בנגינתה. מאז החל בכהונתו כמנצח ראשי בספטמבר 2001, אליהו ענבל עיצב את התזמורת ופיתח ביתר שאת את צלילה הייחודי.

במהלך שנות קיומה התפתחה תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין והייתה לאבן פינה חשובה בנוף המוזיקלי הרבגוני של בירת גרמניה.

## מנצחים ראשיים
* הרמן הילדברנדט - 1952 - 1959
* קורט זנדרלינג - 1960 - 1977
* גינתר הרביג - 1977 - 1983
* קלאוס פטר פלור - 1984 - 1991
* מיכאל שונוונדט - 1992 - 1998
* אליהו ענבל - 2001 - 2006
* לותאר צגרוסק - 2006 - 2011
* איוואן פישר - 2012 - 2018
* כריסטוף אשנבאך - 2019 - 2023
* ג'ואנה מלוויץ -  2023 - ממשיכה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תזמורות סימפוניות
תזמורת סימפונית
קטגוריה:תזמורות גרמניות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1952
קלאוס פטר פלור

ממוזער
**קלאוס פטר פלור** (בגרמנית: **Claus Peter Flor**; נולד ב-16 במרץ 1953) הוא מנצח גרמני.

## ביוגרפיה
פלור, יליד לייפציג, ניגן בצעירותו ניגן בכינור ואחר למד ניצוח אצל רולף רויטר.

פלור היה המנצח הראשי של תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין משנת 1984 עד 1991. הוא כיהן כיועץ אמנותי ומנצח אורח ראשי של תזמורת טונהאלה בציריך בשנים 1991 עד 1996. הוא היה מנצח אורח ראשי של תזמורת פילהרמוניה מ-1991 עד 1994, ומכהן כמנהל מוזיקלי של תזמורת ג'וזפה ורדי של מילאנו מאז 2017.

נכון ל-2006 הוא מנצח אורח ראשי של תזמורת ג'וזפה ורדי של מילאנו ושל התזמורת הסימפונית של דאלאס. לתקופות קצרות היה בעבר מנצח אורח ראשי ויועץ אמנותי לתזמורת טונהאלה בציריך ומנהל מוזיקלי של תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין.

בארצות הברית כיהן פלור כמנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של דאלאס, השלישי בתולדותיה, מ-1999 עד 2008. ב-2008 התמנה פלור למנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של מלזיה. החוזה הראשוני שלו הוא לשלוש שנים.

## קישורים חיצוניים



* Agency biography 
* Malaysian Philharmonic Orchestra page on Flor


## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:לייפציג: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1953
וין

**וין** (בווייטנאמית: **Vinh**) היא עיר נמל חשובה בצפון וייטנאם ובירת מחוז נגה אן. מבחינה מדינית, וין היא מחוז בתוך מחוז נגאה אין, בעלת מעמד שווה אליו. אוכלוסיית העיר נאמדת במעל 490,000 תושבים לפי אומדן 2015. העיר היא צומת תחבורה חשוב, בעקבות מיקומה בחיבור בין החלק הצפוני של המדינה לדרומי.

## היסטוריה
שם העיר היה במקור קה ואן, ולאחר מכן בזה אחר זה קה וין, וין גיאנג, וין דואנְהְ, ולאחר מכן וין תְהְי. בסופו של דבר, ב 1789 השם הרשמי נהיה פשוט וין, קרוב לוודאי בעקבות ההשפעה האירופאית, ומאז ועד היום זה נשאר כך.

בתקופות שונות היו לעיר צבא חשוב והשפעה פוליטית ניכרת. מאוחר יותר, כשהאומה הווייטנאמית החלה להתפתח בצפון הארץ ורק בהדרגה התפתחה לשטחה כיום, נקראה העיר פעמים רבות "שער לדרום". שושלת טאי סון (1788 - 1802) חשבו על העיר כבירה אפשרית לווייטנאם, אך בעקבות משך זמנה הקצר של השושלת התוכנית שלהם לא באה לידי מעשה, אך ההתעניינות של השושלת בעיר גרמה לבנייה והתפתחות נרחבת בה. בימי הכיבוש הצרפתי של וייטנאם העיר התפתחה עוד יותר כמרכז תעשייתי, ונודעה במפעליה.

במשך השנים וין נפגעה קשות במספר מלחמות. בשנות ה-1950 מלחמה בין הכוחות הקולוניאלים הצרפתיים למחתרת הווייטנאמית וייט מין גרמה להרס של רוב העיר, ונזק נוסף קרה לעיר בהפצצות של בריטניה במלחמת וייטנאם, ובעקבות כך רק חלק קטן מהעיר המקומית נשאר. ההתפתחות של העיר נשענה בעיקר על הסגנון הסובייטי, העיר מובחנת ברחובותיה הרחבים ובדירות הבטון שלה.

היסטורית, לוין וסביבתה היו לעיתים קרובות מקומות חשובים של פעילויות מרד ומהפכנות. במאות ה-19 וה-20 העיר הייתה מרכז בולט של התקוממות כנגד הצרפתים. בנוסף לכך, מספר דמויות מהפכניות נולדו בעיר או בקרבתה, והן כוללות את פאי בוי צ'או, לה הונג פון, נגוין תהי מין חאי והו צ'י מין. מקום לידתו של הו צ'י מין, במרחק של כ־14 ק"מ מהעיר הוא אטרקציית תיירות לווייטנאמים רבים. מקומות חשובים נוספים הם מקדש הון סון והר קוּיֵט.

## כלכלה
השירותים הציבוריים הם הענף הכלכלי הגדול בעיר, ו-55% מהעובדים עוסקים בתחום הזה. לאחר מכן בא ענף התעשייה, עם 30% מהעובדים, ולאחר מכן החקלאות הייעור והדיג עם 15% מהעובדים.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:וייטנאם: ערים
קטגוריה:וייטנאם: ערי חוף
קטגוריה:אסיה: ערי נמל
יברך אותך אלוהים, אדון רוזווטר

**יברך אותך אלוהים, אדון רוזווטר** (באנגלית: **God Bless You, Mr. Rosewater**) הוא רומן מאת הסופר האמריקאי קורט וונגוט. הספר פורסם ב-1965 ויצא לאור בעברית בשנת 1981, בהוצאת זמורה ביתן מודן בתרגומה של אבירמה גולן.

בשנת 1979 עובד הרומן להצגת תיאטרון, שנודעה כשיתוף הפעולה הראשון בין הצמד המצליח המלחין אלן מנקן והפזמונאי הווארד אשמן.

בספר זה טבע וונגוט את המילה "**סָאמָארִיטְרוֹפְּיה**", שפירושה "**אדישות קיצונית לצרותיהם של בעלי גורל פחות טוב משלך**".

## קישורים חיצוניים
*
*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי קורט וונגוט
קטגוריה:ספרי 1965
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
פיג'מה

[שמאל|ממוזער|190px|[ילדות|ילדים לבושים בפיג'מה]]
[שמאל|ממוזער|190px|ילדה ו[בובה לבושות בפיג'מה]]
[ממוזער|190px|[ציור של נערה לבושה בפיג'מה]]
[שמאל|ממוזער|190px|[סרטוט של פיג'מה]]
**פיג'מה** (מפרסית: **پای‌جامه**; "לבוש לרגל") היא בגד לשינה, לרוב נוח וצבעוני. קיימים סוגים שונים של פיג'מות, פיג'מות דו-חלקיות (חולצה ומכנסיים), פיג'מות חד-חלקיות (חלוק או כתונת לילה) ופיג'מות המכסות את כל הגוף, כולל כפות הרגליים, הנקראות סרבל-פיג'מה או "וואנזי" .

## גיזרון
מקור המילה "פיג'מה" במילה הפרסית "پای‌جامه", הנהגית "פּאי ג'אמה" המורכבת מ"פאי" שפירושה "רגל" ו"ג'אמה" שפירושה בגד. לאותה המילה הפרסית הייתה צורה שונה בפרסית האמצעית: "پای‌جامگ", הנהגית "פּאי ג'אמג". צורה זו נשאלה לעברית, דרך הארמית, בתור "פוזמק". לכן המילים "פיג'מה" ו"פוזמק" מהוות כפלה בעברית החדשה.  

"נמנמת" הוא שם נרדף ל"פיג'מה", אך אינו נחשב למילה תקנית על ידי האקדמיה ללשון העברית. האקדמיה אישרה את המילה "פיג'מה" כשם הלועזי, והציעה את החלופה העברית "**חליפת שינה**". למרות זאת, "נמנמת" נפוצה בשימוש בקרב הציבור ומשמשת כשם עממי לפיג'מה.

## היסטוריה
הפיג'מה הגיעה למערב מהודו והובאה לבריטניה במאה ה-18. לפני כן, לבוש הלילה הסטנדרטי היה כותונת לילה ארוכה ( או ). בהשפעת הקולוניאליזם הבריטי, קצינים ופקידים אימצו את מכנסי ה"פאי-ג'אמה" (Pāy-jāmeh) הנוחים, שהפכו בהדרגה לבגד לילה מודרני. בתקופה הוויקטוריאנית הפיג'מה הפכה לפופולרית בראש ובראשונה בקרב גברים, כחלופה נוחה והיגיינית לכותנת הלילה, ובהמשך אומצה גם על ידי נשים בצורה איטית יותר.

## בתרבות
אחד הסגנונות הידועים בעבר של פיג'מות היו "פיג'מות פסים" המזכירות את הזברה. דבר זה הוביל לכתיבת השיר "מי יודע מדוע ולמה לובשת הזברה פיג'מה" של הלל עומר.

## מסיבת פיג'מות

מכיוון שהפיג'מה היא בגד לילי, מכונה לעיתים מסיבה לילית בשם "מסיבת פיג'מות". לרוב הכוונה למסיבה של ילדים או בני נוער הנשארים ללון בביתו של עורך המסיבה. בשנים האחרונות נתקבע מנהג בגני הילדים בשבוע שלפני חג פורים כשאחד הימים נחגג כ"מסיבת פיג'מות" ועל ילדי הגן ללבוש פיג'מות ולהגיע עם חפצי השינה הקבועים שלהם.

## ראו גם
* פרעה בפיג'מה
* הפיג'מות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בגדי שינה
שינה
וולפגנג קאפ

**וולפגנג קאפ** (בגרמנית: **Wolfgang Kapp**; 24 ביולי 1858 – 12 ביוני 1922) היה עיתונאי גרמני תושב פרוסיה המזרחית.

## ביוגרפיה

בברלין וולפגנג התחנך בגימנסיה פרידריך-וילהלם. הוא למד משפטים באוניברסיטת טובינגן. לאחר שעזב את האוניברסיטה עבד במשרד האוצר ומאוחר יותר ניהל אחוזה במזרח פרוסיה. קאפ הפך למייסד מכון האשראי החקלאי אשר זכה להצלחה רבה בקידום צורכיהם של בעלי אדמות וחקלאים באותו פרובינציה.

במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא פיתח דעות ימניות והיה אחד המבקרים המובילים של הקנצלר תיאובולד פון בתמן-הולווג. בשנת 1917 הוא איחד כוחות עם אלפרד פון טירפיץ להקמת מפלגת המולדת הגרמנית. בקיץ 1918 היו בה כ -1,250,000 חברים. המפלגה פורקה לאחר המהפכה הגרמנית בתום המלחמה. בשנה שלאחר מכן הוא נבחר לרייכסטאג שם פעל למען שיקומו של הקיסר וילהלם השני. באוגוסט 1919 הוא עזר לגנרל אריך לודנדורף ולולדמאר פאבסט להקים את מפלגת האיחוד הלאומי, שנאבקה למהפכה נגדית ולממשל מיליטריסטי שמרני. קאפ היה ממייסדי מפלגת העם הלאומית הגרמנית ונבחר לרייכסטאג ב-1919. התפרסם כמנהיג לאומני בגרמניה שהנהיג את הפוטש של קאפ ברפובליקת ויימאר ב-13 במרץ 1920. הוא היה לקנצלר גרמניה לתקופה קצרה בעת הפוטש שמארגניו היו מפקדי הפרייקור. ניסיון ההפיכה נכשל לאחר שביתה של פועלים גרמניים בכל רחבי המדינה.

לאחר כישלון הפוטש, קאפ מצא מקלט בשוודיה. אולם לאחר שנתיים בגלות הותר לו לחזור לגרמניה באפריל 1922. הוא מת חודשיים לאחר מכן ממחלת הסרטן בלייפציג.

## קישורים חיצוניים

* [שידור רדיו משנת 1920 על [הפוטש של קאפ]]
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים גרמנים
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: פוליטיקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טיבינגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1858
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1922
סנט תומאס (נבדה)

שמאל|ממוזער|250px|יסודות מבנה שנותר בסנט תומאס
**סנט תומאס** (באנגלית: **St. Thomas**) שבמדינת נבדה שבארצות הברית היא עיר רפאים. העיר ניטשה כאשר, בעקבות בניית סכר הובר, עלו מימי אגם מיד והציפו את העיר.

העיר מצויה כיום מתחת לפני האגם ומהווה חלק מאתר הנופש הלאומי אגם מיד.

## היסטוריה
העיר הוקמה בשנת 1865 על ידי מתיישב מורמוני בשם תומאס סמית'. אוכלוסייתה מנתה בשיאה 500 איש. אחרון התושבים עזב את העיר בשנת 1938 כאשר נהר הקולורדו החל להציף את העיר בעקבות הקמת סכר הובר.

שרידי העיר נראים מתחת למימי האגם, בשנות בצורת, כאשר גובה פני האגם נמוך יחסית. שרידים אלה נחשבים כאתר היסטורי מוגן, והם מוגנים על ידי רשות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.

## ראו גם
* אגם מיד
* סכר הובר

## קישורים חיצוניים

* מידע על העיר באתר הפארקים הלאומיים של ארצות הברית

קטגוריה:נבדה: יישובים
קטגוריה:ערי רפאים בארצות הברית
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1865
מונוגליצריד

שמאל|ממוזער|250px|מבנה מולקולת המונוגליצריד

**מונוגליצריד** הוא גליצריד המכיל שרשרת חומצה שומנית אחת הקשורה למולקולת גליצרול בקשר אסטרי.

מונו ודיגליצרידים הם תוספי מזון ידועים אשר שימושם הוא ערבוב שני חומרים שונים, כמו מים ושמן, כאשר ללא הגליצרידים לא היו מתערבבים טוב.

המקור למונוגליצריד יכול להיות טבעי, מן החי (פרות למשל) או מן הירק, או תוצר של סינתזה מלאכותית לקבלת המונוגליצריד הרצוי.

המונוגליצריד יכול להימצא בתוצרי מאפיות, משקאות, גלידות, מסטיקים, ציפויי מוקצפים ובמרגרינה.

## מקורות
*
## ראו גם
*גליצריד
*דיגליצריד
*טריגליצריד
*גליצרול

## קישורים חיצוניים

*שבירה מדעית של מונוגליצרידים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ליפידים
קטגוריה:אסטרים של חומצות שומן
ממסר בוכהולץ

שמאל|ממוזער|200px|חתך של ממסר בוכהולץ
שמאל|ממוזער|200px|שנאי כח (למעלה, מכל השמן בצבע ירוק)
**ממסר בוכהולץ** הוא התקן בטיחות, סוג של מבטח המותקן בשנאי כוח המבודדים ומקוררים על ידי שמן מינרלי. הממסר קרוי על שם מקס בוכהולץ (Max Buchholz) שהמציא אותו בשנת 1921.

שנאי כח הם מתקנים המאפשרים המרת מתחים ברשת החשמל. בשנאים אלו משתמשים בשמן מינרלי לבידוד ולקירור השנאי. במקרה של תקלה בשנאי, עומס יתר או מחסור בשמן יש סכנה של יצירת קשת חשמלית בשנאי עקב המתח הגבוה. תקלה כזו עלולה לגרום להתחממותו של השנאי ובזאת להחמיר את התקלה עד כדי שרפה או פיצוץ.

ממסר בוכהולץ רגיש לגזים הנוצרים בשמן כתוצאה מיצירת קשת חשמלית והוא מפסיק את פעולת השנאי עם גילוי התקלה. בשל מבנהו, ממסר בוכהולץ מפסיק את פעולת השנאי גם במצב של רעידת אדמה מעל עוצמה מסוימת.

תפקידיו של הממסר הם:
#לתת התרעה כאשר מצטברת כמות גזים קטנה כתוצאה מקשת חלשה.
#להפסיק את פעולת השנאי אם כמות הגזים רבה, עקב תקלה פנימית חמורה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ייצור חשמל
קטגוריה:בטיחות חשמל
קטגוריה:התקני בטיחות