open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
האוול הפלין

**האוול תומאס הפלין** (באנגלית: **Howell Thomas Heflin** 19 ביוני 1921 – 29 במרץ 2005) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אלבמה בין השנים 1979–1997.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
הפלין נולד ב-19 ביוני 1921 בפולאן שבג'ורג'יה. אביו, מרווין, היה כומר מתודיסטי, ואמו, לואיז, מורה לשעבר. משפחתו עברה לאלבמה, שם למד בבתי ספר ציבוריים והשלים את לימודיו בתיכון במחוז קולברט. בשנת 1942 השלים לימודי תואר ראשון בקולג' בירמינגהאם-סאות'רן.

הפלין גדל במשפחה עם מסורת פוליטית: דודו היה הסנאטור ג'יימס תומאס הפלין, ובן דודו היה חבר הקונגרס .

במהלך מלחמת העולם השנייה שירת כקצין בחיל הנחתים האמריקאי בין 1942–1946. הוא השתתף בקרבות בבוגנוויל ובגואם, עוטר בכוכב הכסף על גבורה קרבית וקיבל שני עיטורי לב הארגמן.

לאחר המלחמה למד משפטים באוניברסיטת אלבמה ובשנת 1948 התקבל ללשכת עורכי הדין. במשך קרוב לשני עשורים עבד כפרופסור למשפטים במקביל לעיסוקו בעריכת דין בעיר טסקמביה שבאלבמה.

### קריירה פוליטית
בשנת 1970 נבחר הפלין לנשיא בית המשפט העליון של אלבמה וכיהן בתפקיד עד 1977.

ב־1978 נבחר לסנאט של ארצות הברית במקומו של ג'ון ספרקמן. הוא זכה במועמדות המפלגה הדמוקרטית לאחר שניצח את חבר הקונגרס וולטר פלאוורס, מקורבו של המושל ג'ורג' וולאס. יריבו הרפובליקני, ג’יימס ד. מרטין, העדיף להתמודד במרוץ אחר, וכך נבחר הפלין ללא מתחרה.

בסנאט היה פעיל בדיוני רפורמה במערכת המשפט, קרא להקמת בית משפט לערעורים ברמה פדרלית כדי להקל על עומסי בית המשפט העליון, ועמד בראש ועדת האתיקה של הסנאט.

הוא נודע כסנאטור שמרני בתוך המפלגה הדמוקרטית: התנגד להפלות, לבקרת נשק ולחוקים נגד אפליה על בסיס נטייה מינית, ותמך בתפילה בבתי ספר ציבוריים. הוא תמך במלחמת המפרץ ב־1991 והתנגד לקיצוצי תקציב הביטחון. מנגד, הצביע נגד הסכמי סחר בינלאומיים כמו NAFTA ו־GATT, ותמך בחוקים של אפליה מתקנת ובאכיפה צרכנית.

הפלין הצביע נגד מינויו של רוברט בורק לבית המשפט העליון ב־1987 וגם נגד מינויו של קלרנס תומאס ב־1991, בטענה של חוסר ניסיון.

אחד מנאומיו הבולטים היה בשנת 1993, כשגיבה את הסנאטורית קרול מוזלי בראון במאבקה למנוע את חידוש הפטנט עבור עמותת הנצחה, משום שהוא כולל את דגל קונפדרציית המדינות של אמריקה. הפלין דיבר בכנות על אהבתו למורשת הדרומית ולמשפחתו תומכת הקונפדרציה, אך ציין כי גזענות היא "אחת המחלות החמורות ביותר שעדיין פוגעות בנו כיום".

הוא נבחר מחדש ב־1984 וב־1990, אך בחר לא להתמודד שוב ב־1996. במקומו נבחר הסנאטור הרפובליקני ג'ף סשנס.

### שנותיו האחרונות ומורשתו
הפלין חי בטסקמביה עד מותו מהתקף לב ב־29 במרץ 2005 בשפילד שבאלבמה. הותיר אחריו את רעייתו אליזבת אן, בנו תומאס ושני נכדים.

הוא נחשב לדמות מוערכת גם בקרב יריביו הפוליטיים. הניו יורק טיימס כינה אותו "מצפון הסנאט". הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת אלבמה הקדישה לזכרו חדר ישיבות על שמו, בעיר טסקמביה נקרא רחוב על שמו, וכן סכר ומערכת תעלות באלבמה.

הפלין היה הסנאטור הדמוקרטי האחרון של אלבמה עד לבחירתו של דאג ג'ונס ב־2017 – מי שהיה בעבר עוזרו הפרלמנטרי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ג'ורג'יה
קטגוריה:בוגרי מכללת דרום ברמינגהאם
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת אלבמה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
ג'ורג' סוויפט

**ג'ורג' רובינסון סוויפט** (באנגלית: **George Robinson Swift**; 19 בדצמבר 1887 – 10 בספטמבר 1972) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית.

## ביוגרפיה
סוויפט נולד ב-19 בדצמבר 1887 במחוז בולדווין שבאלבמה. הוא התחנך בבתי הספר הציבוריים של מחוזו, למד ב-University Military School במוביל ובאוניברסיטת אלבמה  בטסקלוסה, ולאחר מכן עבד בתעשיית העץ. הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של אלבמה בין 1931 ל-1935, וכחבר הסנאט של אלבמה בשנים 1935–1939 ובשנים 1947–1951. בנוסף, שימש אחראי על כבישי המדינה בשנים 1943–1946.

בשנת 1946 מונה לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את המושב שהתפנה בעקבות מותו של ג'ון בנקהד השני. סוויפט ייצג את אלבמה בסנאט מ-15 ביוני 1946 ועד 5 בנובמבר 1946, ולא התמודד בבחירות למושב הקבוע. לאחר מכן חזר לעבוד בתעשיית העץ.

סוויפט נפטר ב-10 בספטמבר 1972 בניו אורלינס שבלואיזיאנה ונקבר בבית הקברות Oak Hill באטמור. אחד מאחיו היה איירה פ. סוויפט (1898–1987), שהגיע לדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אלבמה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1887
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1972
קריסיומה (כדורגל)

**קריסיומה** (בפורטוגזית: **Criciúma Esporte Clube**) הוא מועדון כדורגל מברזיל, שנוסד בשנת 1947 בעיר קריסיומה שבמדינת סנטה קטרינה. הקבוצה משחקת בליגת המשנה הברזילאית, ובעבר שיחקה בליגה הבכירה.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1947 בשם **Comerciário Esporte Clube**. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 הוא נקלע למשבר כלכלי והפסיק את פעילותו. בשנת 1976 ייסדו חברי המועדון לשעבר את הקבוצה מחדש תחת השם הנוכחי, **קריסיומה אספורטה קלובה**.

הישג השיא של המועדון הוא זכייה בגביע הברזילאי בשנת 1991, הישג נדיר במיוחד עבור קבוצה ששיחקה באותה עת בליגת המשנה. בעקבות ההצלחה הועלתה "קריסיומה" לליגה הבכירה בשנת 1992, בה שיחקה במשך חמש עונות רצופות. בשנת 2005 ירדה הקבוצה לליגה השלישית.

לאחר תקופה של קשיים, הצליחה הקבוצה לשוב לליגת העל הברזילאית בשנת 2012, אך ירדה בחזרה לליגת המשנה בשנת 2014.

באליפות סנטה קטרינה (Campeonato Catarinense) זכתה "קריסיומה" עשר פעמים, האחרונה שבהן בשנת 2011.

הקבוצה מארחת את משחקיה הביתיים ב"אצטדיון הרביאדו הולסה" (Estádio Heriberto Hülse), שבבעלות המועדון. האצטדיון נבנה בשנת 1955 ומכיל כ-19,000 מקומות ישיבה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סנטה קטרינה
קטגוריה:קבוצות כדורגל ברזילאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1947
אסראיליאת

**אסראאיליאת** (תעתיק מקוצר: **אסראיליאת** בערבית: **إسرائیلیات** - "Israelisms", "ישראליות") היא ז'אנר משני של פרשנות הקוראן (**[[תפסיר]]**) ושל מסורות החדית' (*ḥadīth*), הכולל נרטיבים וסיפורים שמעשירים את הנרטיבים הקוראניים. חומרי האסראאיליאת עשויים לשאוב ממקורות יהודיים, נוצריים או זורואסטריים. בתקופות המוקדמות של המסורת האסלאמית היה מקובל שימוש נרחב באסראאיליאת, אך בהדרגה - ובייחוד בתקופתו של אבן תַּיְמִיַּה (Ibn Taymiyya) ובמאה שאחריה עם אבן כת'יר - המונח החל להצביע גם על תכנים שנחשבו בעיני חלק מהפרשנים כבעייתיים או כלא־איסלאמיים. בעידן המודרני יש חילוקי דעות: בבחלק מהמסורות (למשל בחלק מהפרשנויות הטורקיות) מקבלים שימוש מסוים באסראאיליאת, בעוד שבקרב פרשנים ערבים רבים הן נדחות או נחשבות לנטולות סמכות.

קטעי־נרטיב מסוג אסראאיליאת מופיעים לעיתים קרובות בפרשנויות קוראניות, בסיפורי סופיות ובספרות אסלאמית רחבה, ומשמשים להעשיר מידע על הנביאים הקדומים המוזכרים בתנ"ך ובקוראן.

## הערות שוליים




קטגוריה:מילים וביטויים בערבית
קטגוריה:מושגים באסלאם
ג'ון בנקהד השני

**ג'ון הוליס בנקהד השני** (באנגלית: **John H. Bankhead II**; 8 ביולי 1872 – 12 ביוני 1946) היה חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אלבמה. כמו אביו, ג'ון בנקהד, נבחר שלוש פעמים לסנאט – וכמו אביו, מת בעת כהונתו.
הוא כיהן בסנאט מ־4 במרץ 1931 ועד מותו ב־12 ביוני 1946. בנקהד נודע כתומך מובהק בחקלאים וכמתנגד לזכויות האזרח של האפרו-אמריקאים.

## ביוגרפיה
בנקהד נולד ב־8 ביולי 1872 במטע משפחת בנקהד שבמחוז למאר, אלבמה, להוריו טלולה ג'יימס ברוקמן וג'ון בנקהד. ב־1893 סיים לימודי משפטים, ולאחר עשור של עיסוק במקצוע לצד אחיו ויליאם, נבחר ב-1903 לבית הנבחרים של אלבמה. לאחר ש"סעיף הסב" – חוק שחסם את רוב השחורים מהצבעה – הוכרז כבלתי חוקתי, היה בנקהד בין מחבריה של גרסת חוק בחירות חדשה, אשר בפועל המשיכה למנוע מרוב השחורים להירשם כבוחרים באמצעות מבחנים ומסי הצבעה.

בבחירות 1930 נבחר לראשונה לסנאט של ארצות הברית, כאשר הביס את ג'יימס תומאס הפלין, מי שירש בעבר את מקום אביו בסנאט. אף שבנקהד ניצח בפער של 20 נקודות, ערער הפלין על התוצאות במשך יותר משנה. בנקהד כיהן כיו"ר ועדת ההשקיה והשיקום. במהלך כהונתו פעל בנקהד לקידום חקיקה במסגרת ה"ניו דיל" לטובת מגדלי הכותנה, ביניהם חוק משקי־עזר (1933), חוק בקרת כותנה (1934) ותיקוני תשלומי הפיצוי לחוק ההתאמה החקלאית (1938). עם פרוץ מלחמת העולם השנייה באירופה, היה בנקהד תומך מובהק בהתערבות. הוא נקט קו "פרו־בריטי" ותמך בתוכנית השאל-החכר של הנשיא רוזוולט. ב־23 באוקטובר 1941 הצביע בעד מימון נוסף לתוכנית, וב־7 בנובמבר אותה שנה הצביע בעד תיקונים לחוקי הנייטרליות – צעד שהקל על ארצות הברית לספק סיוע צבאי ישיר לבריטניה.
ב־1943 יזם חקיקה שפטרה חקלאים העובדים במשרה מלאה מגיוס חובה. בשנת 1944 היה אחד מ־12 מועמדים לכהן כסגן הנשיא לצד רוזוולט. הוא קיבל 98 קולות והגיע למקום השלישי, אך פרש במפתיע והעביר את תמיכתו לסנאטור הארי טרומן – שנבחר לסגן הנשיא, וב־1945 ירש את מקומו של רוזוולט כנשיא.

ב־24 במאי 1946 לקה בנקהד בשבץ מוחי במהלך ישיבת ועדה בסנאט. שלושה שבועות לאחר מכן מת בבית החולים הימי של ארצות הברית בבת'סדה, מרילנד. לאחר מותו הוחלף זמנית בג'ורג' סוויפט, עד לבחירתו של ג'ון ספרקמן כיורשו. 

הוא היה אחיו של יו"ר בית הנבחרים ויליאם בנקהד, אביו של חבר בית הנבחרים וולטר בנקהד, ודודה של השחקנית טלולה בנקהד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אלבמה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1872
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1946
בואו לאכול איתי עונה 9

**בואו לאכול איתי עונה 9** היא העונה התשיעית, עונת היחידים התשיעית והעונה ה-11 במצטבר של תוכנית המציאות הישראלית "בואו לאכול איתי". העונה משודרת החל מ-19 באוקטובר 2025 בכאן 11.

## על העונה
עונה זאת היא העונה התשיעית הרגילה של התוכנית, העונה התשיעית שמתקיימת בפורמט יחידים (השישית בכאן 11) והעונה התשיעית במצטבר ששודרה בכאן 11.

ב-15 באוגוסט 2024, התוכנית חודשה לעונה תשיעית שההרשמה אליה נפתחה ב-2 בספטמבר. ב-17 בנובמבר החלו צילומי העונה יחד עם צילומי עונת ספיישל פסח 2025.

## שבועות העונה
### שבוע 1 (דרום)
השבוע הראשון של העונה הוא שבוע הדרום והוא שודר בין 19 באוקטובר ל-23 באוקטובר 2025. בשבוע זה ניצח יובל ארוש עם 33 נקודות.
* **קמילה קידר** – בת 48, נשואה +2, מבאר שבע.
* **יובל ארוש** – נשוי +4, מברוש.
* **ירדן שלי נקים** – נשואה +2, מבאר שבע.
* **שירה ניר** – בת 49, גרושה +1, מאשקלון.
* **עודד קב** – בן 42, נשוי +3, מירוחם.

### שבוע 2 (ירושלים)
השבוע השני של העונה הוא שבוע ירושלים והוא שודר בין 26 באוקטובר ל-30 באוקטובר 2025. בשבוע זה ניצח תום בייקין אוחיון עם 33 נקודות.
* **חננאל אמיתי** – בן 34, נשוי +2, ממטע.
* **כרמית תא שמע** – נשואה +2, ממודיעין.
* **רוני אילוז** – נשואה, מירושלים.
* **תום בייקין אוחיון** – בן 43, נשוי +2, מצור הדסה.
* **דלילה שמש** – נשואה +, מנחלאות.

### שבוע 3 (תל אביב)
השבוע השלישי של העונה הוא שבוע תל אביב והוא שודר בין 2 בנובמבר ל-6 בנובמבר 2025. בשבוע זה ניצחה לינור אברג'ל.
* **זהר יוספיאן** – מתל אביב.
* **יעל זילברמן** – בת 29, נשואה +2, מבני ברק.
* **חן (חנצ'ה) יאיר** – בן/בת 27, מדרום תל אביב.
* **אתי גלבוע** – נשואה +, מתל אביב.
* **[[לינור אברג'ל]]** – בת 41, בזוגיות, מתל אביב.

### שבוע 4 (השרון והכרמל)
השבוע הרביעי של העונה הוא שבוע השרון והכרמל והוא שודר בין 9 בנובמבר ל-13 בנובמבר 2025. בשבוע זה ניצח אביתר בן פורת.
* **אילנית יורמן** – בת 54, גרושה +2, מכפר סבא.
* **קארין מקס** – מנתניה.
* **אורי זיצ'ק** – מדאלית אל-כרמל.
* **מאיה לב קורן** – רווקה +2, מקציר.
* **[[אביתר בן פורת]]** – בן 36, נשוי +2, מחדרה.

### שבוע 5 (חיפה)
השבוע החמישי של העונה הוא שבוע חיפה והוא שודר בין 16 בנובמבר ל-20 בנובמבר 2025. בשבוע זה ניצחה עדי ויצמן אסולין.
* **אבנית סטרולוב** – בת 45, נשואה +3, מנווה שאנן.
* **אליאס עבוד** – בן 50, רווק, מואדי ניסנאס.
* **אוניקה אלנה דניאלה** – מהדר הכרמל.
* **טל הרוש** – בן 33, נשוי, מנשר.
* **עדי ויצמן אסולין** – נשואה, מקריית אתא.

## מדרוג

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

; ביאורים

9
בז יערות פלומבוס

**בז יערות פלומבוס** (שם מדעי: *Micrastur plumbeus*) הוא מין של עוף דורס נדיר ממשפחת הבזיים, המצוי באמריקה הדרומית. מין זה אנדמי ליערות לחים באזור צ'וקו, המשתרע בדרום-מערב קולומביה ובצפון-מערב אקוודור. הוא נחשב למין בסכנת הכחדה, בעיקר בשל אובדן בתי הגידול הטבעיים שלו.

## תיאור
הוא עוף דורס בעל גוף קטן יחסית. יש לו מקור בצבע צהוב-כתום בולט, ורגליים חזקות בצבע תואם. העיניים שלו כהות וגדולות, והוא יכול לסובב את ראשו בזווית רחבה כדי לצפות בטרפו.

## התנהגות וציד
בז יערות פלומבוס הוא עוף ביישן ומתבודד יחסית. בניגוד לבזים אחרים, הוא נוהג לארוב לטרפו על ענף ולאחר מכן לתקוף במהירות מפתיעה. הוא ניזון בעיקר מחרקים גדולים, זוחלים קטנים ויונקים קטנים.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1918
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ סקלטר
קטגוריה:עופות דורסים
קטגוריה:בעלי חיים
קטגוריה:בזיים
הפשוטע (סדרת טלוויזיה)

**הפשוטע** היא סדרה קומית ישראלית שנוצרה על ידי בר אלמליח, אושרית סרוסי, חן רוטמן ואורי גרוס ובבימויו של דן מסר, המבוססת על דמות רשת בעלת אותו שם. הסדרה מגוללת את סיפורה של בת אל שלאחר פרידה מארוסה, עוזבת את העיר אופקים ועוברת יחד עם חברותיה לשכור דירה בתל אביב. הסדרה צפויה להיות משודרת בכאן 11.

## עלילה
בת אל, המכונה בצי, מאורסת לנהוראי שאיתו היא בזוגיות עוד מהטיול השנתי של כיתה י"א. אך באירוע החינה שלהם הוא נפרד ממנה במפתיע והיא מוצאת את עצמה רווקה לראשונה מאז התיכון. לאחר הפרידה, היא נרשמת ללימודי תקשורת במכללת סבידור מרכז, ויחד עם שתי חברותיה הטובות הן עוזבות את אופקים ושוכרות דירה בתל אביב.

## דמויות
* **בת אל** – אושרית סרוסי
* **טופז** – חן רוטמן
* **טימור** – כרמל נצר
* **נופר** – ניב שיטרית
* **נהוראי** – שון סופטי
* **מלולוב** – איתי תורג'מן
* **אפי** – מתן פרץ
* **יפתח** – עומר דרור
* **כנרת** – מאיה שטרן
* **לביא** – אורי ורד
* **תהילה** – קייסי זפטה
* **מירי** – גלית גיאת
* **יגאל** – צביקה הדר
* **סימי** – תקווה עזיז
* **הודיה** – דורין מנדל
* **טליה** – נופר סרוסי
* **ארנון** – אורי לייזרוביץ'
* **מוצאפי** – עומרי אנגל
* **פריאל** – שיר הדס מאיר
* **דלישס** – עידן בורוליה

## הפקה
### פיתוח
ב-15 בינואר 2025 פורסם על הפקת סדרה טלוויזיה המבוססת על דמות הרשת "הפשוטע" ותופק על ידי טדי הפקות.

הסדרה נכתבה במשך 3 שנים על ידי בר אלמליח, אושרית סרוסי וחן רוטמן.

### ליהוקים
באוגוסט 2025 פורסם על ליהוקו של הסטנדאפיסט מתן פרץ לסדרה. בהמשך פורסם על ליהוקם של צביקה הדר וגלית גיאת.

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות קומדיה ישראליות
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תל אביב-יפו בטלוויזיה
הדיוויזיה ה-208 (האימפריה הגרמנית)

**הדיוויזיה ה-208** (בגרמנית: **208. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-29 באוגוסט 1916 בחזית המזרחית ובאוקטובר 1916 הועברה לחזית המערבית, שם לחמה בקרבות על הסום, קרב אראס, קרב פשנדל, קרב קמברה ומתקפת האביב. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במתקפת מאה הימים עד סוף המלחמה, ובינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.

## מפקדים
* אמיל אלכסנדר הסה (29 באוגוסט 1916 – 27 בנובמבר 1918)
* וילהלם פון גרודק (28 בנובמבר 1918 – ינואר 1919)

## לקריאה נוספת
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

208
208
אלברט אריה

**אלברט אריה** (או **אלבר אריה**, בערבית: **البير آريه**; יוני 1930 – 15 באפריל 2021) היה פעיל פוליטי וסופר יהודי-מצרי שהתאסלם.

## חייו
אלברט אריה נולד במרכז קהיר, ברחוב אל-פלאכי, ביוני 1930.שורשי משפחתו מגיעים מספרד, שממנה גורשה בשנת 1492. לאחר מכן עברה המשפחה לבולגריה ומשם לטורקיה. אביו הגיע למצרים בראשית המאה ה-20. אריה חי כל חייו ברובע עאבדין ולמד בבית הספר "הליסֵה". אביו עבד כסוחר ציוד ספורט, וקיים קשרים עם מנהיגי מפלגת הוופד, בהם סעד זע'לול ואסמאעיל סידקי. אביו ויתר על אזרחותו הטורקית וקיבל את האזרחות המצרית.

שמו של אריה נקשר בתנועה הלאומית המצרית לאורך ההיסטוריה שלה. היה אחד מהפעילים השמאליים בתקופת הנשיא גמאל עבד אל נאצר, ונכלא בשנת 1953 במשך כ-11 שנים יחד עם חבריו לזרם השמאלי בקהיר. בנוסף, התנגד לנשיא אנואר סאדאת, במיוחד בתקופת ההתקרבות עם ישראל, ואף ייסד את "אגודת היהודים נגד הציונות".

הוא נחשב לאחד מהיהודים המצרים הוותיקים ביותר שחיו בקהיר וסירבו לעזוב אותה לאחר הקמת מדינת ישראל ונשאר מצרי פטריוטי, אוהב מצרים, ודבק בעמדותיו הפוליטיות. היה איש שמאל וחבר בתנועת "חדתו". לאחר שחרורו מהכלא, התרחק מהפוליטיקה, סירב להגר ממצרים, והיה קרוב ליהודים המצרים שנשארו נאמנים למצרים והתנגדו לציונות ולעלייה לישראל – כדוגמת שַׁחַתָה הארון והעורך-דין יוסף דרוויש. הוא עבד ביצוא ירקות לאירופה.

## חיים אישיים
בשנת 1966 נישא לסוהיר שפיק, עיתונאית, למענה התאסלם טרם נישואיהם.

## מותו
אלברט אריה נפטר בקהיר ביום חמישי, 15 באפריל 2021, בגיל 91.

## ספרים
הספר **מזכרותיו של יהודי מצרי** (**مذكرات يهودي مصري**) יצא לאור לאחר מותו של אריה, בשנת 2023 במהדורה פוסטומית. הוא הותיר את זיכרונותיו בכתב לפני פטירתו, והם נערכו ופורסמו על ידי ההוצאה دار الشروق (דאר אל-שורוק), במצרים.

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים מצרים
קטגוריה:סופרים יהודים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים
קטגוריה:יהודים שהתאסלמו
קטגוריה:אנטי-ציונים יהודים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים מצרים
קטגוריה:אסירים פוליטיים
קטגוריה:קומוניסטים יהודים

קטגוריה:ילידי 1930
קטגוריה:נפטרים ב-2021
חסן שעלאן

**חסן שעלאן** (בערבית: **حسن شعلان**) הוא עיתונאי ערבי-ישראלי העוסק בתחום העיתונות מאז 2003. שעלאן עובד באתר החדשות המקוון "ynet" ובעיתון "ידיעות אחרונות" בתור כתב לענייני ערבים. בכתבותיו, שעלאן מתעסק בסיקור החברה הערבית בישראל, לרבות בנושאי הפשיעה והאלימות במגזר הערבי.

במסגרת עבודתו, שעלאן השתתף בין היתר בסיקור גל המהומות שפרץ ביישובים ערביים וביישובים בהם מתגוררת אוכלוסייה יהודית לצד אוכלוסייה ערבית במהלך מבצע שומר החומות.

## השלכות החשיפה הציבורית על חייו
בעקבות עבודתו של שעלאן בתור עיתונאי המסקר את נושאי האלימות, הפשיעה והרציחות בחברה הערבית, הוא ומשפחתו ניצבים בפני איומים על חייהם בעקבות עבודתו כעיתונאי.

ב-2020, שעלאן קיבל איומים על חייו, שיחות טלפון והודעות מאיימות.

ביוני 2021 ירו שני רעולי פנים עשרות כדורים על ביתו ומכוניתו בטייבה. מספר מהכדורים פגעו בחדר של ילדיו של שעלאן, הם לא נפגעו. שבועיים לאחר מכן התפוצץ מטען חבלה בביתו החדש של שעלאן בבאקה אל גרבייה. המטען גרם לנזק ברכוש, אך שעלאן ומשפחתו לא שהו בבית ולא היו נפגעים.

בדצמבר 2024, בעת סיקור הלוויה של צעיר ערבי-ישראלי, שעלאן נפצע מרימון הלם שנזרק לעברו.

## התייחסויות שגויות ברשת
ביוני 2024, על רקע הודעת דובר צה"ל כי רס"ם מחמד אלאטרש נהרג ב-7 באוקטובר 2023 וגופתו נחטפה לעזה, מספרי אתרי תקשורת דיווחו על גורלו של אלאטרש ופרסמו בדיווחם תצלום של חסן שעלאן. ככל הנראה, בעקבות כתבה ששעלאן פרסם על מחמד אלאטרש מוקדם יותר, חיפוש של התמונה של אלאטרש הוביל בשוגג לתמונה של שעלאן. התמונות של שעלאן הוסרו מאתרי התקשורת, והוחלפו בתמונה של אלאטרש.

באוקטובר 2024, פרסם פעיל הימין אריאל דנינו פוסט ברשתות החברתיות שבו הופיעה תמונה משנת 2017 ובה נראים העיתונאים הערביים-ישראלים חסן שעלאן ומוחמד מג'אדלה (כתב חדשות 12) לצד אשרף אבו עלי. אשרף אבו עלי הוא ערבי ישראלי שהואשם מספר פעמים בגין הסתה לטרור וגילוי הזדהות עם ארגון טרור. הפוסט לווה במסר תקיף כלפי העיתונאים וטען לקשרים לכאורה בינם לבין פעילים בארגוני טרור.

## קישורים חיצוניים
* חסן שעלאן במייבשים את הביצה, יום שישי, 25 ביוני 2021 רדיו FM102.
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ערבים ישראלים
קטגוריה:באקה אל-גרבייה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אלגרנון פאדוק

**אלגרנון סידני פאדוק** (באנגלית: **Algernon Sidney Paddock**; 9 בנובמבר 1830 – 17 באוקטובר 1897) היה פוליטיקאי אמריקאי, ששימש כמזכיר טריטוריית נברסקה מטעם המפלגה הרפובליקנית, ובהמשך כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת נברסקה לאחר שהצטרפה לאיחוד.

## ביוגרפיה
פדוק נולד בעיירה גלנס פולס ב-9 בנובמבר 1830 שבמדינת ניו יורק. אביו, איירה פאדוק, היה עורך דין בולט. אלגרנון חי בצפון מדינת ניו יורק עד גיל 27. הוא למד באקדמיה של גלנס פולס ובמכללת יוניון, עסק בהוראה ולמד משפטים. לאחר סיום לימודיו ביקר שלושה חודשים את אחיו בדטרויט שבמישיגן, אך חזר לניו יורק.

בשנת 1857 עזב פאדוק את ניו יורק והתיישב באומהה שבטריטוריית נברסקה, שם הקים משפחה ועסק בחקלאות. הוא הצטרף למפלגה הרפובליקנית ונשאר פעיל בה עד סוף חייו. בשנת 1859 נבחר לבית הנבחרים של טריטוריית נברסקה. בין 1858 ל־1859 היה שותף בעריכת העיתון Nebraska Republican. ב־1859 השתתף בוועידה הטריטוריאלית, וב־1860 נבחר כציר לוועידת המפלגה הרפובליקנית. באותה שנה ניהל מסע תעמולה נרחב בעד אברהם לינקולן בנברסקה ובניו יורק.

ב־1861 מינה אותו לינקולן למזכיר טריטוריית נברסקה, תפקיד שבו כיהן עד שהטריטוריה הפכה למדינה בשנת 1867. באותה שנה שימש גם כמושל בפועל. לאחר שנברסקה הצטרפה לאיחוד, התמודד הן לבית הנבחרים והן לסנאט – אך הפסיד בשתי ההתמודדויות. הנשיא אנדרו ג'ונסון הציע לו את תפקיד מושל טריטוריית ויומינג, אך הוא סירב.

בשנת 1869 נשא פאדוק לאישה את אמה מאק, ונולדו להם כמה ילדים. ב־1872 עבר עם משפחתו מאומהה לעיר ביאטריס שבנברסקה, שם הקים חווה ומפעל. בשנת 1875 נבחר לסנאט של ארצות הברית, ובין 1877 ל־1878 שימש כיו"ר ועדת החקלאות. בשנת 1880 הפסיד בבחירות מחדש.

בשנת 1882 מונה כחבר בוועדה שארגנה בחירות בטריטוריית יוטה. במסגרת זו ניסה להיאבק בתופעת הפוליגמיה ביוטה. הוא כיהן בוועדה עד 1886, אז נבחר מחדש לסנאט מטעם נברסקה. במשך כהונה נוספת של שש שנים (1887–1893) שימש כיו"ר שתי ועדות. בשנת 1891 הציע הצעת חוק – שלא עברה – להסדרת ייצור מזון מסוים משיקולי בטיחות. לאחר מותו חוקקו חוקים דומים ומקיפים יותר בתחום זה.

לאחר פרישתו מהסנאט בשנת 1893 חזר פאדוק לעיר ביאטריס, שם עסק בתחום התיווך עד מותו ב-17 באוקטובר 1897. הוא נקבר בבית העלמין פרוספקט היל שבצפון אומהה.

על שמו נקרא היישוב פאדוק במחוז הולט, נברסקה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי מכללת יוניון
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מנברסקה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1830
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1897
אדוארד גולדשטוקר

**אדוארד גולדשטוקר** (בצ'כית: **Eduard Goldstücker**; 30 במאי 1913 – 23 באוקטובר 2000) היה פילולוג, חוקר ספרות גרמנית, פובליציסט, פעיל פוליטי ודיפלומט צ'כוסלובקי-יהודי. כיהן כשגריר ראשון של צ'כוסלובקיה בישראל. חוקר נודע של ספרות פרנץ קפקא. בתקופת האביב של פראג כיהן כיושב של איגוד הסופרים הצ'כוסלובקים.

## קורות חיים
נולד בכפר פודבייל בטרנסלייטניה שהייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום נמצא הכפר בתחומי מחוז ז'ילינה של סלובקיה במשפחה יהודית. הוא למד גרמנית וספרות גרמנית באוניברסיטת קארל בפראג. במהלך הלימודים התקבל כחבר למפלגה הקומוניסטית. בשנת 1935 סיים את לימודיו באוניברסיטה ועבד כמורה לספרות בבית ספר תיכון בפראג. בשנת 1939, לאחר הכיבוש הנאצי של צ'כוסלובקיה, הצליח לעבור לבריטניה. בבריטניה עבד עבור הממשלה הצ'כוסלובקית הגולה.

בתום המלחמה שב לצ'כוסלובקיה, שם החל לעבוד במשרד החוץ. בשנת 1949 מונה לשגריר צ'כוסלובקיה בישראל. בדצמבר 1951 נקרא לחזור לפראג. בשובו מישראל נעצר, נחקר והוחזק בכלא עד מרץ 1953. במרץ 1953 הוא נשפט יחד עם שני עיתונאים. הוא הואשם בפעילות אנטי ממסדית ונידון למאסר עולם. בשנת 1955 שוחרר מן הכלא. כל האישומים נגדו בוטלו ושמו טוהר. לאחר השחרור עבד כמרצה באוניברסיטת קארל בפראג. עסק בחקר הספרות והשפה הגרמנית, בדגש על יצירות של סופרים יהודים, שכתבו בגרמנית. התמחה במיוחד ביצירותיו של פרנץ קפקא והיה לאחד החוקרים המובילים בתחום. הוא תרגם את ספריו של קפקא וסופרים יהודים נוספים מגרמנית לצ'כית. בשנת 1964 קיבל משרת פרופסור ותפקיד ראש מחלקה לפילולוגיה גרמנית באוניברסיטה.

בתחילת האביב של פראג התמנה ליושב ראש איגוד הסופרים הצ'כוסלובקים. בתפקידו ניסה להוביל קו ליברלי ואפשר הוצאה לאור של ספרים, אשר נאסרו עד אז לפרסום. לאחר דיכוי האביב של פראג, עזב את צ'כוסלובקיה ועבר שוב לבריטניה. הוא עבד כמרצה לספרות השוואתית בבריטניה. היה מרצה אורח באוניברסיטת קונסטנץ. בשנת 1990, לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה, שב להתגורר בפראג.

אדוארד גולדשטוקר נפטר בפראג ב־23 באוקטובר 2000.
## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של אדוארד גולדשטוקר 

קטגוריה:יהודים סלובקים
קטגוריה:שגרירים בישראל
קטגוריה:פוליטיקאים צ'כוסלובקים
קטגוריה:קומוניסטים
קטגוריה:פילולוגים
קטגוריה:מתרגמי פרנץ קפקא
קטגוריה:מתרגמים מגרמנית
קטגוריה:מעוטרי עיטור קלמנט גוטוולד
קטגוריה:מהגרים מצ'כוסלובקיה לממלכה המאוחדת
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קארל בפראג
קטגוריה:ילידי 1913
קטגוריה:נפטרים ב-2000
ואדי שועייב

**ואדי שועייב** (בערבית: **وادي شعيب**. בתעתיק לעברית: **ואדי שעיב**. בתרגום חופשי לעברית: **עמק יתרו**) הוא ואדי בירדן.

מניפת הסחף של הוואדי, שם הוא נכנס לחלק הדרומי של בקעת הירדן המזרחית, ידועה בשם **ואדי נמרין**, המוביל אל נהר הירדן. אתר תל נמרין ממוקם בקצה הדרומי של ואדי נמרין, ומזוהה עם היישוב המקראי בית נמרה שבנחלת גד.

## אטימולוגיה
ואדי שועייב קרוי על שם הדמות המקראית יתרו, שבערבית שמו שועייב.

## גאוגרפיה ואקולוגיה
ואדי שועייב שוכן מערבית לסוויילה בגבהים של  עד מתחת לגובה פני הים. הוא מנקז שטח של כ-.

עיירות וכפרים לאורך הוואדי כוללים את סלט, פוהייס ומאהיס, אשר פולטים אליו שפכים מטוהרים ולא מטופלים.

## סכר מודרני
סכר מלא באדמה נבנה לרוחבו בשנת 1968.

## ארכאולוגיה
חפירות אישרו כי האזור היה אתר מרכזי בתקופה הנאוליתית של ירדן.

## ראו גם
* בית נמרה

## קישורים חיצוניים

* [תמונות של ואדי שועיב](https://acor.digitalrelab.com/index.php?s=filter=place_name:Wadi%20Shu'eib%20(Jordan),%20Wadi%20ShuÂ´aib%20(Jordan)) במרכז האמריקאי למחקר

## הערות שוליים

קטגוריה:ירדן: נהרות ונחלים
קטגוריה:יובלי הירדן
Wicked: For Good – The Soundtrack

***Wicked: For Good – The Soundtrack*** הוא פסקול סרט הפנטזיה-מוזיקלי "מרשעת: חלק 2" בבימויו של ג'ון מ. צ'ו, אשר מהווה את החלק השני בעיבוד הקולנועי הדו-חלקי למחזמר באותו השם מאת סטיבן שוורץ וויני הולצמן. האלבום יצא לאור ב-21 בנובמבר 2025, במקביל לעלייתו של הסרט לאקרנים בארצות הברית, בהפצת חברות התקליטים ריפבליק רקורדס וורב רקורדס.

בנוסף לצוות השחקנים של הסרט, הפסקול מקודם תחת שמותיהן של שתי כוכבות הסרט הראשיות, סינתיה אריבו ואריאנה גרנדה. אריבו משתתפת בשבע מתוך אחת-עשרה רצועות האלבום, ואילו גרנדה משתתפת בשש מהן.

## רקע
הפסקול כולל 11 שירים מתוך הסרט, כאשר רובם לקוחים מהמערכה השנייה של המחזמר המקורי. בנובמבר 2022 חשף המלחין הוותיק של המחזמר, סטיבן שוורץ, כי בחלק השני של העיבוד הקולנועי יתווספו שני שירים מקוריים חדשים כדי "לענות על צורכי העלילה", וכי שירים קיימים בשני החלקים יעודכנו ויכללו קטעים חדשים.

שמות השירים החדשים, "No Place Like Home" ו-"The Girl in the Bubble", נחשפו בספטמבר 2025 יחד עם שאר רשימת השירים של הסרט. השיר "No Place Like Home" נכתב בשיתוף פעולה בין שוורץ לבין סינתיה אריבו, שתבצע אותו בדמותה של אלפבה. שמו מהווה רפרנס לשורת המפתח "There's no place like home" מתוך הסרט "הקוסם מארץ עוץ" (1939). השיר "The Girl in the Bubble" יבוצע על ידי אריאנה גרנדה בדמותה של גלינדה. שתי השחקניות חשפו את דבר קיומם של השירים במהלך השתתפותן בפודקאסט "Awards Circuit" של "וראייטי". שיר נוסף בשם "Every Day More Wicked" מופיע כפתיח הפסקול; שמו לקוח ממילים בשיר העוקב "Thank Goodness".

כמו כן, הפסקול יכלול לראשונה הקלטה רשמית של השיר "The Wicked Witch of the East", בביצוע אריבו, מריסה בודי ואית'ן סלייטר. אף על פי שהשיר נכלל במחזמר הבימתי, הוא לא נכלל בהקלטת האלבום המקורית של ברודוויי בשל קשיים בהפקה המוזיקלית ותוכנו הלירי שחושף פרטים מרכזיים בעלילה.

## הפצה
האלבום יצא לאור ב-21 בנובמבר 2025 במגוון פורמטים, בהם הורדה דיגיטלית, הזרמת מדיה, תקליטור (CD), תקליט רגיל וגרסת . האלבום הוצע מראש לשמירה מוקדמת החל מ-5 ביוני 2025.

## רשימת רצועות

* הקטע "Finale" מתוך אלבום המקורי של מחזמר הברודוויי, אשר כונה מחדש "A Wicked Good Finale" ובביצוע סינתיה אריבו ואריאנה גרנדה, מופיע באלבום הפסקול של הסרט.
* קטע פרשנות מאת שוורץ נכלל כרצועה נוספת במהדורת האפל מיוזיק של האלבום.

## פרסים ומועמדויות

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אריאנה גרנדה
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי גרג וולס
קטגוריה:פסקולי סרטים
קטגוריה:פסקולים באנגלית
קטגוריה:הקוסם מארץ עוץ
משאל העם על הצטרפות אסטוניה לאיחוד האירופי (2003)

משאל עם נערך ב-14 בספטמבר 2003 כדי להחליט אם אסטוניה צריכה להצטרף לאיחוד האירופי. קצת יותר משני שלישים מהמצביעים הצביעו בעד ואסטוניה הצטרפה לאיחוד האירופי ב-1 במאי 2004.

## רקע
חברות באיחוד האירופי הייתה אחת המטרות העיקריות של מדיניות החוץ של אסטוניה מאז עצמאותה ב-1991. אסטוניה הוזמנה להתחיל במשא ומתן להצטרפות לאיחוד האירופי ב-1997 והוזמנה רשמית להצטרף בפסגה בקופנהגן בדצמבר 2002. הריגיקוגו (הפרלמנט של אסטוניה) הודיע כי משאל עם על חברות באיחוד האירופי יתקיים באמצע ספטמבר 2003.

## הדיון הציבורי
ממוזער|כרזה של מפלגת Res Publica הקוראת להצביע "כן" במשאל העם|260x260 פיקסלים
בסקרי דעת קהל שנערכו במחצית הראשונה של 2003, נרשמה באסטוניה תמיכה פושרת בלבד בהצטרפות אל האיחוד האירופי. אי לכך, החלה ההנהגה האסטונית – ובכלל זה נשיא אסטוניה ארנולד רוטל, ראש הממשלה יוהאן פרטס  ויושבת ראש הפרלמנט אנֵה ארגמה – לנהל מערכה ציבורית נמרצת בעד תשובה חיובית במשאל העם.

השאלה הכלכלית הייתה אחד הנושאים המרכזיים בה דשו שני צדי המתרס הפוליטי באסטוניה. תומכי ההצטרפות לאיחוד טענו כי היא תאיץ צמיחה כלכלית ותיצור מקומות עבודה נוספים, שעה שהמתנגדים גרסו כי הכפיפות לאיחוד תאט את קצב הצמיחה של כלכלת אסטוניה. המתנגדים אף טענו כי אין זה נכון שאסטוניה תעבור ישירות מברית אחת – ברית המועצות – אל אחרת, האיחוד האירופי.

לקמפיין ה"כן" היה גיבוי משמעותי מן העיתונות האסטונית, כמו גם מן המערכת הפוליטית ומהמערכת הפיננסית, כאשר מפלגת המרכז הייתה המפלגה הגדולה היחידה שהתנגדה להצטרפות. כרזות הקמפיין בעד ההצטרפות שלטו במרחב הציבורי, ואחת מהן, שחולקה על ידי , קראה לאסטונים להצביע בעד "למען גישה למיליוני גברים סקסיים יותר". ככל שהתקרב מועד ההצבעה, הראו הסקרים עלייה מתמדת בתמיכה במחנה ה"כן", ואחד מהם אף הצביע על כ-70 אחוזי תמיכה בהצטרפות לאיחוד.

## שאלת משאל עם
השאלה שעלתה להצבעה במשאל העם הוסכמה על ידי  בדצמבר 2002. נוסח השאלה היה:

האם אתה בעד הצטרפות לאיחוד האירופי והעברת חוק התיקונים לחוקת הרפובליקה של אסטוניה?

## תוצאות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: משאלי עם
קטגוריה:האיחוד האירופי: היסטוריה
קטגוריה:אסטוניה: בחירות
קטגוריה:2003 בפוליטיקה
קטגוריה:2003 באירופה
ג'יימס סקרוגהאם

**ג'יימס גרייבס סקרוגהאם** (באנגלית: **James Graves Scrugham**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי ממדינת נבדה. הוא כיהן כמושל ה-14 של המדינה בין השנים 1923–1927, ולאחר מכן ייצג אותה בשני בתי הקונגרס של ארצות הברית: תחילה בבית הנבחרים האמריקאי ולאחר מכן בסנאט. הוא היה חבר המפלגה הדמוקרטית.

## ביוגרפיה
סקרוגהאם נולד בלקסינגטון שבקנטקי ב-19 בינואר 1880. בשנת 1900 השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת קנטקי, וב-1906 השלים לימודי תואר שני. בין השנים 1903–1914 עבד כפרופסור להנדסת מכונות באוניברסיטת נבדה (אוניברסיטת נבדה ברינו דהיום), ובין 1913 ל-1917 כיהן כדקאן בית הספר להנדסה של האוניברסיטה.

במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס סקרוגהאם לצבא ארצות הברית בדרגת מייג'ור בשנת 1917, וב-1918 קודם לדרגת לוטננט קולונל. לאחר המלחמה המשיך בשירות צבאי כחבר בכוחות המילואים של צבא ארצות הברית. בין השנים 1919–1923 כיהן כנציב השירות הציבורי של נבדה.

בנובמבר 1922 נבחר סקרוגהאם למושל נבדה, וכיהן בתפקיד מ-1 בינואר 1923 ועד 3 בינואר 1927. הוא התמודד על כהונה נוספת ב-1926, אך הפסיד לפרד בלזר, מועמד המפלגה הרפובליקנית. לאחר כהונתו המושל היה העורך והמוציא לאור של "Nevada State Journal". במקביל, החל מ-1927, שימש כיועץ מיוחד למזכיר הפנים של ארצות הברית בנושאי מיזמים לפיתוח נהר הקולורדו.

בשנת 1932 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא נבחר לחמש כהונות רצופות, וכיהן שם ממרץ 1933 ועד 7 בדצמבר 1942, אז התפטר לאחר שנבחר אל הסנאט של ארצות הברית בבחירות מיוחדות שהתקיימו ב-3 בנובמבר 1942 כדי למלא את מקומו של קי פיטמן, שנפטר במהלך כהונתו. סקרוגהאם הושבע לתפקידו בסנאט ב-7 בדצמבר 1942 וכיהן שם עד למותו ב-23 ביוני 1945 בסן דייגו שבקליפורניה.

באוניברסיטת נבדה ברינו נקרא על שמו "בניין ההנדסה והמכרות ג'יימס ג. סקרוגהאם", שנחנך בשנת 1963, ובו שוכנים משרד הדקאן ומחלקות אחדות של הפקולטה להנדסה, לצד הלשכה הגאולוגית והמכרות של נבדה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:לקסינגטון (קנטקי): אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קנטקי
קטגוריה:מושלי נבדה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מנבדה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מנבדה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1945
הנרי צ'מברס

**הנרי ה. צ'מברס** (באנגלית: **Henry H. Chambers**; 1 באוקטובר 1790 – 24 בינואר 1826) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כסנאטור ג'קסוניאני מטעם מדינת אלבמה מ-4 במרץ 1825 ועד מותו.

## ביוגרפיה
הנרי צ'מברס נולד ב-1 באוקטובר 1790 במחוז לוננבורג שבווירג'יניה. בשנת 1808 השלים את לימודיו במכללת ויליאם ומרי ובשנת 1811 סיים בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה. צ'מברס עבר למדיסון שבאלבמה, והחל לעסוק ברפואה. לאחר ששירת במלחמות האינדיאנים כמנתח, חזר לאלבמה והתיישב בהאנטסוויל. הוא שירת כחבר בוועידת החוקה של אלבמה בשנת 1819 ובבית הנבחרים של אלבמה בשנת 1820.

לאחר שהתמודד ללא הצלחה על תפקיד מושל אלבמה בשנים 1821 ו-1823, נבחר צ'מברס כחבר ג'קסוניאני לייצג את המדינה בסנאט של ארצות הברית. הוא נכנס לתפקידו ב-4 במרץ 1825, וכיהן בתפקיד עד מותו. הוא נפטר ב-24 בינואר 1826, בפלאט רוק ליד קנברידג' שבווירג'יניה, בדרכו לוושינגטון הבירה ונקבר בבית הקברות המשפחתי בפלאט רוק. הוא הוחלף על ידי ישראל פיקנס שכיהן בתפקיד עד לבחירת ג'ון מקינלי לתפקיד.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:בוגרי מכללת ויליאם ומרי
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1790
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1826
אמפת

**אֶמְפַת** (מיוונית עתיקה: **ἐμπάθ**) הוא אדם בעל רמה גבוהה מהרגיל של אמפתיה.

בפאראפסיכולוגיה, המנגנון של להיות אמפת הוא תקשור רגשי של אנשים שעליהם אומרים מתקשרים שהם מתעלים את המצבים הרגשיים והחוויות של יצורים חיים אחרים, או אף של רוחותיהם של אנשים מתים, בצורה של "תהודה רגשית".

## שימוש פאראנורמלי
השימוש העל-טבעי במונח נובע בעיקר מעבודתה של הפסיכיאטרית האמריקאית ג'ודית אורלוף. אורלוף משתמשת במונח כדי לתאר אנשים בעלי יכולת מולדת לקרוא את המצב הרגשי של אחרים. היא מציינת שאמפתים מסוגלים לחוש את המחשבות, הרגשות והאנרגיה של אחרים (קרובים או רחוקים פיזית), ושהם מסוגלים להשתמש ביכולת זו כדי לספק ריפוי או נחמה לאחרים, אם הם מנהלים את מצבם בצורה נכונה. ההגדרה והסיווג שלה של סוגי אמפת אינם מוכרים על ידי הפסיכיאטריה המרכזית.

## בתרבות פופולרית
אמפתים על-טבעיים הופיעו ביצירות ספרותיות שונות, כגון "**האמפת**" של מארוול קומיקס, דמותו של דן סמית'סון (פורסט ויטאקר) בסרט מין מסוכן (1995) ודמותה של דיאנה טרוי מ"מסע בין כוכבים הדור הבא". הקונספט נחקר עוד יותר בפרק 12 של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", עונה 3, שכותרתו "**האמפת**".

## ראו גם
* טלפתיה
* אלטרואיזם פתולוגי

## הערות שוליים

קטגוריה:תפיסה
קטגוריה:פאראפסיכולוגיה
קטגוריה:פאראנורמליות
כרטיסי זנר

[ממוזער|ניסוי [תפיסה על-חושית|ESP שנערך עם כרטיסי זנר בשנת 1940]]
שמאל|ממוזער|עיצוב מודרני של כרטיסי זנר
**כרטיסי זנר** (מאנגלית: **Zener cards**) הם קלפים המשמשים לביצוע ניסויים מדעי לתפיסה חוץ-חושית (ESP). הפסיכולוג התפיסתי קרל זנר (1903–1964) עיצב את הקלפים בתחילת שנות ה-30 עבור ניסויים שערך עם עמיתו, הפאראפסיכולוג ג'יי.בי ריין (1895–1980).

## סקירה כללית
ממוזער|יוברט פירס עם ג'וזף בנקס ריין
קלפי זנר הם בדרך כלל חפיסה של 25 קלפים, חמישה מכל סמל. חמשת הסמלים הם עיגול חלול, סימן פלוס, שלושה קווים גליים אנכיים, ריבוע חלול וכוכב חלול בעל חמש נקודות.

במבחן ESP, הנסיין מרים קלף מחפיסה מעורבבת, מתבונן בסמל ורושם את תשובתו של הנבדק, אשר תפקידו לציין איזה מבין חמשת העיצובים נמצא על הקלף. הנסיין ממשיך עד שכל הקלפים בחפיסה השתתפו.

מכוני מחקר כגון ה־CIA השתמשו בקלפי זנר כדי לבצע מחקרים נרחבים בתופעה של קליטה חוץ-חושית.

## נתוח סטטיסטי
טקסט=Standard deviation diagram|שמאל|דיאגרמת סטיית תקן
תוצאותיהם האקראיות של בדיקות המשתמשות בכרטיסי זנר תואמות להתפלגות נורמלית אופיינית.

הסתברות מנבאת את תוצאות המבחן הללו עבור מבחן של 25 שאלות עם חמש תשובות אפשריות אם המקריות פועלת:
* 79.3% מהאנשים יענו נכון על בין 3 ל-7 כרטיסים
* 10.9% יקבלו 8 תשובות נכונות או יותר
* אדם אחד מתוך 73,700 יענה נכון על 15 תשובות או יותר
* אדם אחד מכל 5.16 מיליארד יענה נכון על 20 תשובות או יותר.
* אדם אחד מתוך 298 קוודריליון (5 בחזקת 25) יענה נכון על כל 25 השאלות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
קטגוריה:שנות ה-1930 בארצות הברית
קטגוריה:פאראנורמליות
ויליאם קלי

**ויליאם קלי** (באנגלית: **William Kelly**; 22 בספטמבר 1786 – 24 באוגוסט 1834) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, אשר ייצג את מדינת אלבמה בסנאט של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
קלי נולד ב-22 בספטמבר 1786 בקרוליינה הדרומית, קיבל השכלה רחבה, למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין. לאחר מכן עבר לטנסי, שם עסק בעריכת דין ואף מונה לשופט. החל משנת 1818 חי באלבמה, שם פתח משרד עורכי דין בהאנטסוויל.

לאחר התפטרותו של הסנאטור ג'ון ויליאמס ווקר, תפס קלי את מקומו בסנאט החל מה־12 בדצמבר 1822. בתוך מפלגתו נמנה עם תומכיו של אנדרו ג'קסון, לימים נשיא ארצות הברית. כהונתו בסנאט נמשכה עד 3 במרץ 1825. באותה שנה שימש גם כיו"ר בית הנבחרים של אלבמה, וב־1827 כיהן בתקופת כהונה נוספת בתפקיד זה. בשנת 1830 עבר ללואיזיאנה, שם נפטר בניו אורלינס ארבע שנים מאוחר יותר ב-24 באוגוסט 1834.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1786
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1834
מחוז זנקט ונדל

**מחוז זנקט ונדל** (בגרמנית: **Sankt Wendel**) הוא מחוז בצפון מדינת חבל הסאר שבגרמניה. בירת המחוז היא העיר זנקט ונדל.

## גאוגרפיה
פני השטח במחוז מורכבים בעיקר מגבעות בגובה שבין 200 ל-600 מטרים. הנהר הגדול במחוז הוא נאהה שתחילת נביעתו במחוז, והוא זורם לצפון-מזרח עד שנשפך אל הריין.
בנוסף לעיר זנקט ונדל, קיימים עוד שבע עיריות מקומיות (כפריות).

## היסטוריה
המחוז נוצר בשנת 1834 כאשר פרוסיה קנתה את נסיכות ליכטנברג מדוכסות סקסוניה-קובורג-גותה. לאחר מלחמת העולם הראשונה וחוזה ורסאי, אזור הסאר עבר לשלטון מיוחד של חבר הלאומים כטריטוריית אגן הסאר, וכך חולק מחוז זנקט ונדל לשני חלקים. חלוקת המחוז נותרה בעינה לאחר ששטח הסאר שולב מחדש בגרמניה בשנת 1935. 
לאחר מלחמת העולם השנייה, אזור הסאר נותק שוב מגרמניה, ועבר לחסות צרפת, כ. המחוז, כחלק מחבל הסאר שולב מחדש במערב גרמניה בשנת 1957.

## קישורים חיצוניים

זנקט ונדל
סימפוניה מס' 25 של מוצרט

ממוזער|הפרק הראשון בסימפוניה
ממוזער|הפרק השני בסימפוניה
ממוזער|הפרק השלישי בסימפוניה
ממוזער|הפרק הרביעי בסימפוניה

**סימפוניה מס' 25 בסול מינור של מוצרט** היא סימפוניה של וולפגנג אמדאוס מוצרט (מקוטלגת ברשימת קכל כ-183/173 dB) שהולחנה בשנת 1773 והוא בן 17 בלבד. סימפוניה זו, יחד עם סימפוניה מס' 40 המפורסמת שלו, הן שתי הסימפוניות היחידות שכתב בסולם מינורי, וכן שתיהן באותו הסולם-סול מינור, סולם שמשומש הייטב אצל מוצרט בעיקר כשהוא מתאר עצב וטרגדיה. שימוש מפורסם בפרק הראשון של הסימפוניה הוא בסרטו הביוגרפי של מילוש פורמן על חייו של מוצרט אמדאוס.

## מבנה היצירה
כמקובל למבנה של סימפוניה בתקופה הקלאסית, היצירה מורכבת מארבעה פרקים:
* אלגרו קון בריו – סול מינור
* אנדנטה – מי במול מז'ור
* מינואט וטריו – סול מינור אשר מתחלף בהמשך לסול מז'ור
* אלגרו – סול מינור

## בתרבות הפופולרית
* הפרק הראשון והמפורסם ביותר מהיצירה שומש בכתוביות הפתיחה של הסרט אמדאוס.
* אמנים רבים, ביניהם ראווי שנקר ההודי ביצעו גרסה משלהם בהתאם לסגנונם לפרק הראשון.

## הערות שוליים

25
איילה אשלח

"**איילה אשלח**" (2006) היא פסל מאת האמנית הישראלית טליה טוקטלי.

הפסל "איילה אשלח" מציג פסלון דקורטיבי של איילה העומד על שני קונוסים. העבודה הוצגה לראשונה בתערוכת היחיד "ארס קרמיקה", שנערכה בשנת 2006 בגלריה פריסקופ בתל אביב-יפו. שמה של היצירה שאוב משירו (1972) של אמיר גלבוע. השיר מתאר את האיילה כקרבן וכייצוג של אני אנטי-מלחמתי - "אַיָּלָה אֶשְׁלַח אוֹתָךְ אֶל הַזְּאֵבִים לֹא בַּיַּעַר הֵם | גַּם בָּעִיר עַל מִדְרָכוֹת תָּנוּסִי מִפְּנֵיהֶם בְּהוּלַת | עֵינַיִךְ יָפוֹת יְקַנְּאוּ בִּי לִרְאוֹתֵךְ אֵיךְ | אַתְּ פּוֹרַחַת נִפְחֶדֶת וְנִשְׁמָתֵךְ". 

פסלון האיילה הוא שיעתוק של פסלון איילה ששייך לאוסף החפצים מבית סבא וסבתא מווינה, שנשמרו בבית המשפחה. האיילה מביטה לאחור, אך רגליה שקועות בקונוסים, העשויים אף הם מפורצלן בטכניקה של פייפר קליי. קונוסים אלו, המאזכרים גם מרקם של בד תחתונים, יוצרים מעין דימוי של משקפת, דרכה האיילה מביטה וניבטת. במידה רבה מדגישה האמנית את התחום המיני כאתר של חרדה ואימה, בה מתעצבת הדמות.

## הערות שוליים

קטגוריה:טליה טוקטלי
קטגוריה:יצירות משנת 2006
קטגוריה:קרמיקה ישראלית
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:איילים בתרבות
פרסי ווקר

**פרסי ווקר** (באנגלית: **Percy Walker**; 1812–1880) היה פוליטיקאי אמריקאי מאלבמה, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
ווקר נולד ב-1812 בהאנטסוויל, שהייתה חלק מטריטוריית מיסיסיפי, וכיום חלק מאלבמה, והיה בנו של חבר הסנאט של ארצות הברית ג'ון ויליאמס ווקר. בשנת 1835 השלים את לימודיו במחלקה לרפואה של אוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה. הוא החל לעסוק ברפואה במוביל שבאלבמה. הוא שירת במערכה נגד האינדיאנים משבט הקריק. בהמשך למד משפטים והוסמך כעורך דין, ועסק בעריכת דין במוביל. הוא כיהן כתובע המדינה במחוז השיפוטי השישי.

הוא נבחר לבית הנבחרים של המדינה בשנים 1839, 1847 ו-1853, ונבחר כמועמד המפלגה האמריקאית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס ה-34, וכיהן מ-4 במרץ 1855 עד 3 במרץ 1857. הוא סירב להיות מועמד לבחירה מחדש ב-1856.

הוא נפטר במוביל ב-31 בדצמבר 1880, ונקבר בבית הקברות מגנוליה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:האנטסוויל (אלבמה): אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1812
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1880
מתייה קסלס

[ממוזער|150px|[ויטראז' מתייה קסלס בבית הערייה במאסטריכט ]]
**מתייה קסלס** (בהולנדית: **Matthias Kessels**; 20 במאי 1784 – 4 במרץ 1836) היה פסל הולנדי שעבד בעיקר ברומא ופיסל בסגנון ניאו קלאסי.
## תולדות חייו
קסלס בן של נגר ממאסטריכט, אחד מאחיו נהיה אדריכל בהמבורג ואח אחר הנדריק יוהאן קסלס  היה בונה שעונים ליד אלטונה.
קסלס החל כמתמחה לצורף בפנלו ולאחר תקופה קצרה עזב התמחות זאת לטובת לימודים בבית הספר לאמנויות יפות בפריז.
בגיל 22 הוא עבר דרך המבורג לשמונה שנים בסנקט פטרבורג שם למד יצירת מודלים משעווה ופסלים אצל ג'וזף קמברליין. בשנת 1815 עבד בסודיו של אן-לואי ז'ירודה דה רוסי-טריוזון בפריז והציג ב בסלון 1819 .

קסלס התקבל כמתמחה של ברטל תורוואלסן ברומא בסביבות שנת 1818, וזכה בפרס עבור עבודת טרקוטה בתחרות לאמנים צעירים שארגן אנטוניו קנובה.
התקבל כחבר ובהמשך כפרופסור באקדמיה של סן לוקא, קסלס לימד גם באמסטרדם ובאנטוורפן.

## פסליו במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה

Genio funebre che spegne una fiaccola by Mathieu kessels.jpg|גאון המוות מכבה לפיד
Discobolus by Mathieu Kessels (Royal Museums of Fine Arts of Belgium).jpg|זורק הדיסקוס
Scene of the Flood by Matthias Kessels-Royal Museums of Fine Arts of Belgium.jpg|סצנות המבול
Funerary monument of Countess Louise de Celles.jpg|מצבה של הרוזנת לואיז דה סלס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פסלים הולנדים
קטגוריה:ילידי 1784
קטגוריה:נפטרים ב-1836
לפרק את האשרים

**לפרק את האשרים** (במקור: **Deconstructing the Ushers**) הוא סרט מסוג דרמה קומית אשר צולם בישראל וארצות הברית משנת 2019 בבימויו של אמיר ראג'פורקר ובכיכובם של רוברטו פולק, עידו מוסרי, עירית ענבי, מיקי ברקן, גבריאל אפריה ואיאן פוטר.

## תקציר עלילה
שלושה סיפורים הקשורים לבני משפחת אשר לדורותיהם. בסיפור הראשון, קשיש (רוברטו פולק) הרוצה להחזיר שעון לנינו של חברו הטוב שנהרג במלחמה, נלחם בפושע (עידו מוסרי) שגנב לו את השעון. בשני, אישה הדוגלת באמת (מיקי ברקן), נלחמת ברצון של אחיה (אבישי כהן) לתת לאחותה הגוססת תעודת דוקטורט מזויפת. ובשלישי, רבי (גבבריאל אפריה) שבחורה בה חשק "נלקחה" על ידי חברו (אכלס סימונס), מתמודד עם הרצון להחזירה בעזרת סודו האפל של חברו.

## דמויות ושחקנים

## מועמדויות וזכיות בפרסים

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:סרטים שצולמו בארצות הברית
קטגוריה:סרטי קומדיה
בז'ה ויסטה

**בז'ה ויסטה** (בספרדית: **Club Atlético Bella Vista**) הוא מועדון כדורגל מאורוגוואי. המועדון נוסד בשנת 1920 במונטווידאו. הקבוצה שיחקה בעבר בליגת העל האורוגוואית וכיום משחקת בליגה השלישית.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1920. בשנת 1930 ערכה הקבוצה סבב משחקים ברחבי אמריקה הדרומית וארצות הברית. בשנת 1932 הפכה הקבוצה למקצוענית.

חוסה נסאסי היה בין כוכבי הקבוצה בשנות ה-30 של המאה ה-20, ואצטדיון הקבוצה נקרא על שמו. הוא נקרא על שם הכדורגלן בשנת 1934, זמן קצר לאחר שעזב את המועדון לטובת נסיונל.

במהלך השנים שיחקה הקבוצה בליגה הבכירה של אורוגוואי במשך 55 עונות. עונתה האחרונה בליגה הראשונה הייתה עונת 2012/2013. בז'ה ויסטה זכתה באליפות הליגה פעם אחת בלבד – בשנת 1990.

בעונת 1981 בגביע ליברטדורס השתתפה הקבוצה לראשונה במפעל זה, אך ללא הצלחה. בהמשך השתתפה בטורניר מספר פעמים נוספות, ובעונת 1999 בגביע ליברטדורס הגיעה לשלב רבע הגמר. בסך הכול השתתפה "בז'ה ויסטה" בתחרות 7 פעמים.

לאחר עונת 2012/2013 ירדה הקבוצה לליגה השנייה, אך עקב בעיות תקציביות לא יכלה להשתתף בתחרות. המועדון המשיך להפעיל רק קבוצות נוער. בעונת 2017/2018 חודשה פעילות הקבוצה הבוגרת, שהחלה את דרכה מחדש בליגה השלישית. בשנת 2023 הצליחה לעלות לליגה השנייה, אך ירדה ממנה כעבור עונה אחת. נכון לשנת 2025 היא משחקת בליגה השלישית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל אורוגוואיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1920
לארס אולסון סמית'

**לארס אולסון סמית**' (בשוודית: **Lars Olsson Smith**; 12 באוקטובר 1836 – 9 בדצמבר 1913), שהיה ידוע גם בשם **ל.א. סמית**' (**L. A Smith**), היה יצרן משקאות חריפים ופוליטיקאי שוודי. הוא כונה "מלך המשקאות החריפים" (Brännvinskungen) בשל שליטתו בייצור המשקאות החריפים בסטוקהולם בסוף המאה ה-19. סמית' החל את ייצור וודקת Absolut Rent Brännvin, ששמה מאוחר יותר שונה לוודקה Absolut.

## ביוגרפיה
בגיל 8, לארס אולסון קיבל משרה בחנות כולבו בקרלסהמן לאחר פשיטת הרגל של אביו, וזכה ליחס כה טוב מצד אביו המאמץ, הקונסול קארל סמית', עד שאימץ את שם משפחתו. משנת 1850, הוא עבד בסטוקהולם, תחילה בחנות הכולבו, ולאחר מכן אצל סוכן ספנות. בשנת 1858, הוא הקים סוכנות למספר מזקקות בסקונה ובבלקיניה, וכן מתקן מודרני באי ריימרהולם. המזקקות שסמית' הקים שם הפכו אותו לעשיר בזכות ייצור משקאות חריפים בעלי ערך אלכוהול נמוך במיוחד. הידועה ביותר הייתה ה-tiodubblat renat ("מטוהר פי עשרה") שהביאה לסגירת המזקקות העירוניות. כתוצאה מכך, סמית' ספג תגובות נגד מעיריית סטוקהולם והעביר את פעילותו לריימרהולם, מחוץ לגבולות העיר. הוא מכר את המוצר מאיי פידרהולמרנה, ומשם שלח ספינות שהובילו את האלכוהול לסטוקהולם.

בשנת 2011 הוקמה אבן זיכרון בקיאבי, הכפר בו נולד סמית'.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שוודים
קטגוריה:ילידי 1836
קטגוריה:נפטרים ב-1913
אסטודיאנטס דה מרידה

**אסטודיאנטס דה מרידה** (בספרדית: **Estudiantes de Mérida Fútbol Club**) הוא מועדון כדורגל מוונצואלה. המועדון נוסד בשנת 1971 בעיר מרידה, והוא משחק בליגת העל הוונצואלית.

## היסטוריה
בשנים 1969 ו-1970 נערכו בעיר מרידה תחרויות ארציות של קבוצות חובבים, שבהן ניצחה הקבוצה המקומית. בעקבות הצלחות אלה עלה הרעיון להקים בעיר קבוצת כדורגל מקצועית. הרעיון מומש, וכבר בשנת 1971 זכתה הקבוצה החדשה בגביע ונצואלה.

"אסטודיאנטס דה מרידה" החלה לשחק בליגה הבכירה בשנת 1972, ומאז צברה 55 עונות בליגה הראשונה. רק בעונת 2006/2007 שיחקה בליגת המשנה. הקבוצה זכתה באליפות ונצואלה בשנים 1980 ו-1985, וסיימה כסגנית האלופה 7 פעמים (הפעם האחרונה ב-2019). בנוסף, זכתה ב"גביע ונצואלה" 5 פעמים.

בעונת 1977 השתתפה הקבוצה לראשונה בגביע ליברטדורס, אך ללא הצלחה רבה. בסך הכול העפילה לטורניר 6 פעמים. הישג השיא שלה היה בעונת 1999, אז הגיעה לשלב רבע הגמר בגביע ליברטדורס, וכן העפילה לרבע הגמר של גביע קונמבול באותה שנה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ונצואלה: כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1971
ג'ון ויליאמס ווקר

**ג'ון ויליאמס ווקר** (באנגלית: **John Williams Walker**; 12 באוגוסט 1783 – 23 באפריל 1823) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, והיה הסנאטור הראשון שנבחר על ידי מדינת אלבמה.

## ביוגרפיה
ווקר נולד ב־12 באוגוסט 1783 במחוז אמיליה, וירג'יניה, למשפחה ממוצא סקוטי-אירי, והיה בנם של הכומר ג'רמיה ווקר ושל מרי ג'יין גרייבס. הוא למד באקדמיה היוקרתית של ד"ר מוזס וודל בוילינגטון, סמוך לפטרסבורג, ג'ורג'יה, וקיבל תארים מאוניברסיטת פרינסטון בשנים 1806 ו־1809. לאחר מכן למד משפטים והוסמך כעורך דין בפטרסבורג.

בשנת 1808 התחתן עם מטילדה פופ, בתם של ל'רוי פופ וג'ודית סייל. בשנת 1810 עבר בעקבות חותנו להתיישב בעיירה החדשה האנטסוויל שבטריטוריית מיסיסיפי (כיום אלבמה), ושם החל לעסוק בעריכת דין.

עם הקמת טריטוריית אלבמה בשנת 1817, שימש ווקר כנציג מחוז מדיסון במועצה המחוקקת הראשונה של הטריטוריה בשנת 1818, ובישיבה השנייה אף כיהן כיושב ראש הבית. בשנת 1819 היה נשיא הוועידה שחיברה את החוקה הראשונה של אלבמה, שאִפשרה את קבלתה לארצות הברית.

ב־28 באוקטובר 1819 נבחר ווקר, כמעט פה אחד, על ידי בית המחוקקים של אלבמה, להיות הסנאטור הראשון של המדינה בסנאט ארצות הברית. הוא כיהן מה־14 בדצמבר 1819 ועד שהתפטר ב־12 בדצמבר 1822 בשל בריאות לקויה. הוא נפטר בהאנטסוויל ב־23 באפריל 1823 ונקבר בבית הקברות מייפל היל. מחוז ווקר באלבמה, שהוקם ב־20 בדצמבר 1824, נקרא על שמו.

## משפחתו
ווקר היה אביו של ל'רוי פופ ווקר – שר המלחמה של קונפדרציית המדינות של אמריקה ובריגדיר גנרל, ושל חבר הסנאט של הקונפדרציה , ושל חבר בית הנבחרים של ארצות הברית פרסי ווקר, וכן ילדים נוספים. הוא היה סבו של ריצ'רד ויילד ווקר הבן – שופט בבית המשפט העליון של אלבמה ושופט פדרלי בבית המשפט לערעורים של המחוז החמישי, ושל הדיפלומט האמריקאי ווקר פירן, ששירת כציר דיפלומטי בסרביה (1885–1889), ברומניה (1885–1889) וביוון (1885–1889).

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1783
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1823
יאיר פרחוב

**יאיר פרחוב** (נולד ב-24 בנובמבר 2002) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת רב-אמן ואלוף ישראל בשחמט לשנת 2024.

נכון לאוקטובר 2025, פרחוב מדורג במקום 18 בישראל לפי מד כושר.

## ביוגרפיה

פרחוב למד במועדון השחמט צפריר הובר רחובות מגיל 8 וייצג את המועדון בתחרויות בישראל וגם בעשרות תחרויות בינלאומיות.
בצעירותו, מאמנו היה אלכסנדר מיכלבסקי, כאשר גדל, נוספו לו עוד מאמנים.
. בהמשך עבר לייצג את מועדון השחמט העירוני בבאר שבע. נכון ל-2025, הוא לומד מדעי הנתונים לתואר ראשון באוניברסיטת טקסס בדאלאס וחבר בנבחרת השחמט שלה.

באליפות ישראל ב-2021 הוא סיים במקום שמיני. באותה שנה ייצג את ישראל באולימפיאדת השחמט המקוונת השנייה וצבר שתי נקודות מארבעה משחקים (שני ניצחונות ושני הפסדים).

באליפות ישראל ב-2025 הוא הוכתר כאלוף לאחר שהשיג 7 נקודות מתוך 9 אפשריות, בהקדימו בחצי נקודה את רב האמן יהלי סוקולובסקי.

## קבלת דרגות בין-לאומיות
* 2017 – אמן פיד"ה
* 2019 – אמן בין-לאומי
* 2024 – רב-אמן

## מבחר תחרויות בהן השתתף
* אליפות אירופה בשחמט 2015
* אולימפיאדת השחמט המקוונת 2021
* אליפות ישראל בשחמט: 2021, אליפות ישראל בשחמט 2024

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רחובות: אישים
קטגוריה:רבי-אמנים ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחמט
קטגוריה:נציגי ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2002