open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רחמים אהרוני

שמאל|ממוזער|230px|רחמים אהרוני
**רחמים "גומדי" אהרוני** (1939, תל אביב – 24 בינואר 2016) היה איש עסקים ועבריין ישראלי, חבר כנופיית הכרם, שפעל בשנות ה-70 של המאה ה-20, והתפרסם כשהורשע (לצד שותפו טוביה אושרי) ברצח הכפול של עמוס אוריון ועזר כהן. אהרוני נכלל ברשימת אחד עשר החשודים, כראשי הפשע המאורגן בישראל, וריצה במצטבר 29 שנות מאסר.

## ביוגרפיה
אהרוני נולד בשכונת התקווה בתל אביב וכונה "גומאדי" בשל גופו הקטן. הוא גדל עם משפחתו בצריף קטן, לא סיים את בית הספר היסודי. בגיל 18 התגייס לחיל התותחנים.
כשבגר נכנס לעולם הפשע ונחשב ל"בוס של כרם התימנים" והיה מעורב בעבירות הימורים וסמים. טוביה אושרי, היה לאיש הביצוע שלו ושותפו הצמוד.

אהרוני התפרסם בשנות ה-80 לאחר שהיה ברצח הכפול של עמוס אוריון ועזר כהן לאחר סכסוך כספי ביריות בתת-מקלע עוזי במפעל הבשר "בר-בקר" בבת ים שהיה בבעלות אהרוני ושותפו טוביה אושרי.

אושרי נתפס לאחר הרצח, לפני שהספיק לברוח לחו"ל אך אהרוני כן הצליח עד שאותר באיטליה, נעצר והוסגר לישראל. הוא הורשע בבית המשפט המחוזי בתל אביב רק בקשירת קשר לרצח אך בערעור לבית המשפט העליון, הורשע ברצח ועונשו נקבע על מאסר עולם אותו החל לרצות בגיל 46, בשנת 1986. הוא שוחרר ב-1998 לאחר שריצה 18 שנות מאסר.

אהרוני המשיך בעולם הפשיעה גם לאחר המאסר ובשנת 2004 הורשע בסחר בסמים ונידון ל-12 שנות מאסר. עונשו קוצר ב-2014 בשל מצבו הבריאותי הרופף.

אהרוני נודע בכינוי "רחמים לא ידע" לאחר שתחקיר שפורסם בשנת 2015 ב"עובדה" עובד למערכון קומי ב"ארץ נהדרת".

ב-24 בינואר 2016, נפטר בביתו, ככל הנראה מדום לב.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראל: פשע מאורגן
קטגוריה:מורשעים ברצח בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
פרוביז'נה

**פרוביז'נה** (באוקראינית: **Пробіжна**; בפולנית: **Probużna**, פרובוז'נה; ביידיש: **פראבוזשנע**) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
פרוביז'נה נוסדה כעיירה פרטית באמצע המאה ה-18, ושימשה כמרכז מסחרי לסביבתה החקלאית, בו נערכו ימי שוק שבועיים. בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי פרוביז'נה
יהודים התיישבו בעיירה בסוף המאה ה-18, ובמחצית הראשונה של המאה ה-19 כבר התקיימה ביישוב קהילה יהודית עצמאית. לאחר מלחמת העולם הראשונה השתקמה הקהילה בעיירה בסיוע ארגוני עזרה הדדית ובעזרת יוצאי היישוב בארצות הברית, ובין מלחמות העולם נמנו בה 1,226 יהודים, מתוך 3,136 תושבים. בתקופה זו התקיימה בעיירה פעילות ציונית ענפה.

בתחילת הכיבוש הגרמני של אזור העיירה במהלך מבצע ברברוסה, בקיץ 1941, הובאו לעיירה מספר מגורשים יהודים מהוסיאטין, ומספר היהודים בעיירה הגיע לכ-1,630.

ב-20 בספטמבר 1942 ערכו שוטרים גרמנים ואוקראינים אקציה בעיירה, בה שילחו את רוב יהודיה למחנה ההשמדה בלז'ץ. יתר היהודים גורשו לאחר מכן לקופיצ'ינצה. כמה עשרות יהודים שהועסקו במחנה עבודה קטן בסביבת העיירה נרצחו עד סוף סתיו 1943.

בין רבני העיר היו הרב משה בן הרב צבי אדלשטיין, הרב פישל בן הרב משה, הרב דוד-מאיר באב"ד (משנות התר"י, 1850), חתנו הרב יעקב יוסף דרימר, הרב אברהם בן הרב שלמה דרימר (עד שנת תרל"ג, 1873), הרב ישראל יצחק שמחה ברגר (מחבר הספרים "עשר קדושות", "עשר עטרות" ו"עשר אורות". תרל"ט, 1879 - תרמ"ט, 1889), הרב אברהם יעקב הורוביץ שכיהן בעיר כ-50 שנה ונפטר בשנת תש"ב (1942).

## קישורים חיצוניים

* פרובוז'נה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:מחוז טרנופול: יישובים
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
מרקו רוס

**מרקו רוס** (בגרמנית: **Marco Russ**, נולד ב-4 באוגוסט 1985 בהנאו שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק במרבית הקריירה באיינטרכט פרנקפורט בעמדת הבלם.

## קריירת מועדונים
רוס גדל בקבוצת הנוער של איינטרכט פרנקפורט ועלה לקבוצה הבוגרת בשנת 2004, כאשר היה בן 19. פרנקפורט שיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה, ורוס סייע לקבוצה להעפיל אל הבונדסליגה כבר בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת. רוס שיחק במועדון במשך שבע עונות רצופות, בהן צבר 163 הופעות והבקיע 13 שערים. רוס השתתף עם איינטרכט פרנקפורט בגמר הגביע הגרמני בשנת 2006, בו הפסידה הקבוצה בתוצאה 1-0 לבאיירן מינכן כשרוס משחק 90 דקות. העפלה זו לגמר הגביע העניקה לפרנקפורט את הכרטיס לגביע אופ"א בעונת 2006/07, אך פרנקפורט הודחה בשלב הבתים. בעונת 2010/11 רוס ירד ליגה עם איינטרכט פרנקפורט, ובחר לעזוב את המועדון ולעבור לוולפסבורג. במועדון זה רוס לא נחל הצלחה רבה, ובשתי עונות צבר 24 הופעות בלבד, בהן הבקיע שער אחד. בקיץ 2013 חזר רוס לאיינטרכט פרנקפורט, שעלתה בחזרה אל הבונדסליגה עונה קודם לכן.

בחודש מאי 2016 דווח כי רוס סובל מגידול ממאיר. חרף מחלתו, בחר רוס לשחק במבחני ההישרדות של פרנקפורט בבונדסליגה מול נירנברג, ולהיכנס לטיפולים רק לאחריהם. המשחק הראשון מבין צמד המשחקים נערך יום אחרי הצהרתו של רוס. במשחק זה הבקיע רוס שער עצמי, והמשחק הסתיים בתיקו 1-1. במשחק הגומלין רוס לא נכלל בסגל עקב צבירת כרטיסים צהובים. איינטרכט פרנקפורט ניצחה בגומלין את נירנברג בתוצאה 1-0, ונשארה בבונדסליגה. כובש השער, האריס ספארוביץ', הקדיש את השער לרוס שישב ביציע. בספטמבר 2016 פרסם רוס תמונה שלו לאחר טיפולי כימותרפיה, וקבוצתו הודיעה כי האריכה את חוזהו עד לשנת 2019 כמחווה. באוקטובר 2016 דווח כי רוס החלים מהסרטן ואמור להתחיל תהליך שיקום, שבסיומו יחזור לשירות איינטרכט פרנקפורט. בינואר 2017 דווח כי רוס חזר לאימוני הקבוצה. במאי 2017 ישב רוס על הספסל של פרנקפורט בגמר הגביע הגרמני, בו הפסידה פרנקפורט 2-1 לבורוסיה דורטמונד. בעונת 2017/18 חזר רוס להיות שחקן משמעותי בהגנה של איינטרכט פרנקפורט שרשמה עונה טובה מאוד, שבסיומה זכתה בגביע הגרמני לאחר ניצחון 3-1 בגמר על באיירן מינכן. רוס נכנס כמחליף בגמר במקום ג'ונתן דה גוזמן. בקיץ 2020 הודיע רוס על פרישה ממשחק פעיל.

נכון למאי 2025, רוס מדורג במקום השמיני בטבלת שיאני ההופעות של איינטרכט פרנקפורט בבונדסליגה בכל הזמנים.

## תארים
עם איינטרכט פרנקפורט:
* הגביע הגרמני: 2017/18

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:בלמי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני וולפסבורג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1985
מרטין מקס

**מרטין מקס** (בגרמנית: **Martin Max**, נולד ב-7 באוגוסט 1968 בטרנובסקי גורי שבפולין) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בבורוסיה מנשנגלדבך, שאלקה 04, מינכן 1860 והנזה רוסטוק בעמדת החלוץ.

מקס סיים פעמיים כמלך השערים של הבונדסליגה כאשר היה בן 32 ו-34, והיה מהשחקנים המבוגרים ביותר לזכות בתואר זה.

## קריירת מועדונים
מקס שיחק כילד בפולין במועדון הכדורגל רודלו גורניקי ביטום, ובגיל 14 היגר עם משפחתו, בעלת השורשים הגרמניים, בחזרה לגרמניה, תוך ניצול זכות השיבה לגרמניה למהגרים ממוצא גרמני (בגרמנית: אוסידלר). המשפחה התמקמה בעיר רקלינגהאוזן, ומקס שיחק במועדוני נוער בעיר, ובשנת 1987 עלה לקבוצה הבוגרת של פ.צ. רקלינגהאוזן, שם שיחק שנתיים. 

בקיץ 1989 עבר מקס לבורוסיה מנשנגלדבך, שם שיחק שש עונות, והבקיע 22 שערים ב-142 הופעות. הישג השיא שלו עם הקבוצה היה הזכייה בגביע הגרמני בעונת 1994/95, לאחר ניצחון 3-0 בגמר על וולפסבורג, אם כי מקס לא נטל חלק בגמר זה.

בקיץ 1995 עבר מקס לשאלקה 04, והפך עד מהרה לשחקן הרכב בקבוצה, והבקיע 23 שערים בשתי עונות בבונדסליגה, ועוד שלושה בקמפיין של שאלקה בגביע אופ"א בעונת 1996/97, שהסתיים בזכייה של הקבוצה בגביע, לאחר ניצחון במפגש כפול על אינטר מילאנו. שאלקה ניצחה 1-0 במשחק הראשון, ואינטר ניצחה בתוצאה זהה בגומלין, ובבעיטות ההכרעה שאלקה ניצחה 4-1, כשמקס מבקיע את הבעיטה השלישית. מקס נשאר בשאלקה עד לתום עונת 1999, והוסיף עוד עשרה שערים בשתי העונות המאוחרות שלו בקבוצה.

בקיץ 1999 עבר מקס למינכן 1860, ובניגוד לתקופתו בשאלקה, הפך לכוכב ההתקפי העיקרי של הקבוצה, והשתלב במהרה. כבר בעונתו הראשונה סיים מקס כמלך השערים של הבונדסליגה עם 19 הבקעות, והוביל את קבוצתו למקום הרביעי המפתיע, שהקנה לה מקום בגביע אופ"א. בעונת 2000/01 לא הצליח מקס לשחזר את הצלחת העונה הקודמת, כשהבקיע שמונה שערים, והקבוצה סיימה רק במקום ה-11 בבונדסליגה והודחה מוקדם יחסית מגביע אופ"א על ידי פארמה. בעונת 2001/02 סיימה הקבוצה במקום התשיעי, אך מקס זכה שוב, בגיל 34, בתואר מלך השערים עם 18 הבקעות, בצוותא עם מרסיו אמורוזו. בעונת 2002/03 סיימה הקבוצה במקום העשירי, כשמקס צבר רק 21 הופעות והבקיע שישה שערים, כשאת תפקידי המבקיעים הבכירים של הקבוצה תפסו מרקוס שרוט עם 14 הבקעות ובנימין לאוט עם 13 הבקעות.

בקיץ 2003 עבר מקס לעונת פרישה בהאנזה רוסטוק. זו הייתה עונה מצוינת עבורו מבחינה אישית, כאשר הקבוצה סיימה במקום התשיעי המפתיע, ומקס הבקיע 20 שערים ב-33 הופעות, וסיים שלישי בטבלת מלכי השערים לאחר אאילטון ורוי מקאיי. בתום עונה זו פרש ממשחק פעיל, לאחר שצבר 396 הופעות בבונדסליגה, בהן הבקיע 126 שערים, ונכון לינואר 2016, הוא מדורג במקום ה-25 בטבלת המבקיעים של הבונדסליגה בכל הזמנים.

לאחר פרישתו הקים מקס מחנה כדורגל לבני נוער.

## קריירה בינלאומית
למקס הופעה אחת במדי נבחרת גרמניה. מקס קיבל זימון בעקבות הצטיינותו בעונת 2002, כאשר כבר היה בן 34, ונכנס כמחליף בדקה ה-84 במשחק ידידות מול נבחרת ארגנטינה, שהסתיים בתוצאה 1-0 לארגנטינה.

## תארים
עם בורוסיה מנשנגלדבך:
* הגביע הגרמני: 1994/95

עם שאלקה 04:
* גביע אופ"א: 1996/97

עם מינכן 1860:
* מלך השערים של הבונדסליגה (2): 2000, 2002

## חיים אישיים
מרטין מקס הוא אביו של פיליפ מקס, המשחק באאוגסבורג מהבונדסליגה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:כדורגלני שאלקה 04
קטגוריה:כדורגלני מינכן 1860
קטגוריה:כדורגלני הנזה רוסטוק
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:מהגרים מפולין לגרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1968
Brothers in Arms: D-Day

**Brothers in Arms: D-Day**  הוא משחק וידאו יריות לגימר יחיד מסדרת Brothers in Arms עבור ה-PlayStation Portable. הוא משתמש ב-Unreal Engine 2.0 כבסיס הטכנולוגיה שלו. למרות שסומנה כספין-אוף, עלילת המשחק היא למעשה קרוסאובר/קומפילציה של Brothers in Arms: Road to Hill 30 ו- Brothers in Arms: Earned in Blood מהסדרה הראשית.

## גיימפליי
Brothers in Arms: D-Day לוקח את הגימר דרך המערכה בנורמנדי וכמו קודמיו עוקב אחר סמל מתיו בייקר ורב"ט (מאוחר יותר סרגנאט). ג'ו הארטסטוק במשימות ריאליות שהתרחשו בנורמנדי ביוני 1944 מהפלישה הנישאה באוויר ב-6 ביוני לסנט סובר-לה-ויקונט. כמו Brothers in Arms: Road to Hill 30 ו-Brothers in Arms: Earned in Blood, המשחק נותן הזדמנות לשחקן להשתלט על חוליה ומאפשר לגימר לתת פקודות ולהחליט מהי הדרך הטובה ביותר לתקוף את האויב. BIA: D-Day מציעה גם מגוון רחב של כלי נשק אותנטיים גרמניים ואמריקאים ממלחמת העולם השנייה.

בדומה לשני המשחקים הראשונים של Brothers in Arms, D-Day מתמקד בעיקר בפיקוד על חוליה כדי לדכא ואז לאגף כוח אויב עם התקפות חזיתיות שבדרך כלל מסתיימות באסון. המשחק גם משתמש ביריבים אינטליגנטיים שינסו לתמרן את הגימר, אם כי הבינה המלאכותית ב-D-Day אינה מתקדמת כמו גרסאות המחשב/קונסולה המוקדמות יותר של המשחק. 

## קבלה

Brothers in Arms: D-Day קיבלה ביקורות שונות מכל סקירה. הוא קיבל ציון של 65.76% מהאתר GameRankings וציון של 65/100 Metacritic.

## קישורים חיצוניים
*האתר הרשמי של המשחק 
*הדף של המשחק באתר MobyGames

קטגוריה:Brothers in Arms
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2006
דניאל באומגרטן

**דניאל באומגרטן** (נולד ב-2 באפריל 1982), הוא משורר ומשפטן ישראלי, העוסק בחינוך.

## ביוגרפיה
באומגרטן נולד בבאר שבע וגדל בנחל עוז, כפר עזה ובעומר. מצד אביו הוא נצר לרבי שלמה מטולוצין, לראש"ז וליואל משה סלומון. בוגר תיכון אשל הנשיא, בוגר תואר ראשון בפילוסופיה ופוליטיקה וממשל באוניברסיטת בן-גוריון. בתקופת לימודיו בבן-גוריון היה פעיל בקבוצת "סגול" והדריך את קבוצת הנוער המשותפת של "איגי - ארגון נוער גאה" וסניף באר שבע של אגודת הלהט"ב. לאחר מכן עבר להתגורר בתל אביב. בוגר משפטים מהמכללה למינהל. לאחר לימודיו התמחה בלשכה המשפטית של הכנסת. היה פעיל מרכזי ב"מאבק המשוררים" לקידום השירה בישראל והנגשתה לקהל הרחב. אחראי על פרויקט "שירה לראווה" המציג שירי משוררים עכשוויים על חלונות ראווה של חנויות ברחבי העיר תל אביב. בין היתר עורך באומגרטן ראיונות עם משוררים, ערבי שירה בנושאים שונים וביניהם על שירה וחינוך, שירה להט"בית ומחווה למשוררים. היה בין עשרת הזוכים בפרס מנכ"ל משרד החינוך לשנת 2022.

באומגרטן מתגורר בתל אביב-יפו עם בן זוגו ושתי בנותיהם. הוא מורה ומחנך כיתה בחטיבת הראשונים שבגני תקווה.

## שירתו
שירתו של באומגרטן עוסקת בזוגיות גברית, בקהילה הלהט"בית, בעולם השירה, בעיר תל אביב, בהומניזם ובנושאים פוליטיים והיסטוריים שונים. באומגרטן השתתף באירועי שירת מחאה נגד עוולות חברתיות ומגדריות ולמען שחרור יונתן היילו.

חלק משיריו בספר "זיהוי טווח רחוק" (2020), בהם הוא מתאר את הולדת בנותיו בעזרת פונדקאית בארצות הברית, עלו מחדש לדיון ספרותי וציבורי, לאחר פסיקת בג"ץ בעניין חוק הפונדקאות (2021).

לאחר פרסום רשימות הלהט"ב שערכה מפלגת נעם והעברת סמכויות חינוכיות לאחריותו של חבר הכנסת אבי מעוז, פרסם עיתון ידיעות אחרונות את שיר המחאה של באומגרטן "אבי מעוז, תרשום: אני הומו!". השיר ביטא התנגדות של המשורר, כמורה גאה, ללהט"בפוביה של מעוז, וזאת תוך התכתבות עם מקורות יהודיים והשיר "תעודת זהות" של המשורר מחמוד דרוויש.

## ספריו
* **"למרות שהמשורר הזהיר"**, יצא לאור בשנת 2011, בהוצאת גוונים, תל אביב.
* **"כתב יתדות"**, יצא לאור בשנת 2014, בהוצאת פרדס, חיפה.
* **"זיהוי טווח רחוק"**, יצא לאור בשנת 2020, בהוצאת פרדס

## שירים שהתפרסמו בעיתונות
* "לחון את יונתן היילו" (מפרט הנדסי לשופט על "נקודות יציאה") / דניאל באומגרטן
* "הזאב את כלבי הבית המנומנמים" / דניאל באומגרטן
* "על הישן בגן" / דניאל באומגרטן

## קישורים חיצוניים
* 
* דניאל באומגרטן, באתר של נילי דגן 2013
* 
* 
* הבלוג של גיא פרל, גילוי האנושי – על 'כתב יתדות' מאת דניאל באומגרטן (פרדס, 2014, 64 עמ'), באתר פסיכולוגיה עברית
* הבלוג של ריקי כהן, מהי שירה בעיניך – דניאל באומגרטן, באתר סלונה, 14 באוגוסט 2014
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משפטנים ישראלים
קטגוריה:משוררים להט"בים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי אשל הנשיא
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
וינטרוב

**וינטרוב** (Weintraub) הוא שם משפחה אשכנזי ממקור גרמני, שפירושו ענב. 

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
באנפורה

**באנפורה** (בצרפתית: **Banfora**) היא עיר בדרום-מערב בורקינה פאסו ומשמשת בירת מחוז קסקדס (תרגום מילולי: מפלים) ובירת פרובינציית קומואה (Comoé).

העיר התפתחה בזכות תעשיית קנה סוכר והיא אחת הערים המתוירות ביותר בבורקינה-פאסו בעיקר בזכות מפלי קארפיגלה (Cascades de Karfiguéla) ואגם טנגרלה (Tengrela).

באנפורה ממוקמת על מסילת הברזל שמחברת בין בירת בורקינה-פאסו ואגאדוגו לעיר אביג'אן בחוף השנהב

## כלכלה
כלכלת העיר מבוססת על תעשיית קנה הסוכר

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בורקינה פאסו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1903
מפלי קארפיגלה

**מפלי קארפיגלה** (בצרפתית: Cascades de Karfiguéla) הם סדרת מפלים לאורך נהר קומואה בדרום מערב בורקינה פאסו כ-12 ק"מ מצפון-מערב לעיר באנפורה. המפלים הם בין האתרים המתוירים ביותר בבורקינה פאסו.

מחוז קסקדס (Cascades) שפירושה המילולי הוא מפלים, נקרא על שם מפלי קארפיגלה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בורקינה פאסו: גאוגרפיה
קארפיגלה
קריאף

** קריאף** הוא שם משפחה יהודי הנפוץ ביהדות צפון-אפריקה. יש המציעים כי פירושו בערבית הוא "הטלה" ("אלקריף").

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות צפון אפריקה
רוני גינוסר

**רוני גינוסר** (נולדה ב-16 ביוני 1987) היא זמרת ישראלית, שהתפרסמה בעקבות השתתפותה בתוכנית המציאות "כוכב נולד".

## ביוגרפיה
גינוסר נולדה בכפר-סבא, ובהיותה בת 7 החלה את לימודי הפסנתר בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב, ומיד אחר כך ובמקביל נטלה חלק במקהלת הילדים של שלמה גרוניך. בגיל העשרה הצטרפה למקהלת לי-רון בניצוחה של רונית שפירא. כמו כן, השתתפה בסדנאות מוזיקה בקנדה ובארצות הברית עם מורים מבית הספר ג'וליארד. למדה בתיכון חדש הרצליה במגמת מוזיקה. גינוסר היא בוגרת רימון - בית הספר לג'אז ומוזיקה עכשווית.

בגיל 19 אובחנה גינוסר כאוטיסטית מסוג סוואנט. על חוויית השונות הנוירולוגית והחברתית דיברה באופן גלוי בראיונות שהתקיימו עמה, וכן בטור מיוחד שכתבה לאתר מאקו לקראת עליית הסדרה "פלפלים צהובים". לדבריה, המוזיקה היא המקום המוגן שלה והיא שתורמת לחיבור בינה ובין הקהל.

בשנת 2010 השתתפה בעונה השמינית של התוכנית "כוכב נולד" והגיעה לשלבים המתקדמים.

ב-2007 הופיעה בפסטיבל הג'אז באילת, שם הוענקה לה מלגת הלימודים לברקלי. בשנת 2011 סיימה לימודים במכללת ברקלי למוזיקה.

ב-2013 הופיעה עם גון הלוי בערב שירי סשה ארגוב "כשאור דולק בחלונך" (על שם השיר באותו השם). במקביל הופיעה עם סימפונט רעננה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הסימפונית ירושלים, בערבי שירים פורטוגל-לאדינו, ובערבי אינדי פופ עם סתו גרמן.

מ-2015 הופיעה לצידו של יובל דור בערב של נשמת ארץ, שירים ארץ ישראליים, ובאנסמבל של "מערב פינת מזרח" עם הגיטריסט ארי קטורזה, המתופף יפתח בועז, והבאסיסט יוסי אוחיון.

ב-2017 החלה להופיע עם הפסנתרן שגיא סגל במופע "מחווה לאייטיז", מופע שבו הושמעו עיבודים חדשים לשירים משנות ה-80. ב-2019 המופע בוצע במסגרת פסטיבל הפסנתר בת"א.

ב-2020 החלה להופיע עם הפסנתרן בן יוסף במופע ובו עיבודים חדשים לשירים צרפתים מן המאה העשרים. המופע בוצע במסגרת "ישראל מחוברת" של בית היוצר.

## אלבומים
*"חיוכים" (2011): גרסאות כיסוי לנכסי צאן ברזל של הקלסיקה הישראלית
*"כחוט השני" (2012): אוסף משוררות / פזמונאיות ישראליות כגון : חמוטל בן זאב; סמדר שיר; צרויה להב; נאוה סמל; נורית בת שחר צפריר; עדית פאנק; רחלי שביט ; רחל שפירא. כל הלחנים הולחנו על ידי רוני גינוסר.
*"כשאור דולק בחלונך" (2014): אלבום שהופק מערבי שירי סשה ארגוב בביצוע עם גון הלוי.
*"חיים בבועה" (2018) : האלבום "Living in A Bubble" הולחן כולו על ידי רוני גינוסר, נכתב באנגלית, ומספר עליה. "באלבום יש מתח בין הרצון לחשוף את הסוד לבין רחשי הלב שאומרים: "תהיי כמו כולם". באמצעות המוזיקה אני מסירה חומות ובונה גשרים להבעת רגש." לדברי רוני.

## קישורים חיצוניים
* 

* מחווה לאייטיז, סרטון פרומו באתר YouTube
* "נשים ואוטיזם" - בין הנשי לאישי, סרטון של אלו"ט באתר YouTube
* רוני גינוסר, סרטון היכרות באתר Mako.

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש הרצליה
קטגוריה:בוגרות הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב
קטגוריה:בוגרות רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:בוגרי רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:מתחרות כוכב נולד
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1987
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
לאונרדו ביטנקורט

**לאונרדו ביטנקורט** (בגרמנית: **Leonardo Bittencourt**, נולד ב-19 בדצמבר 1993 בלייפציג שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני, המשחק כקשר בקבוצת ורדר ברמן.

## קריירת מועדונים
ביטנקורט ערך את עונת הבכורה שלו בעונת 2010/11, במדי קבוצת נעוריו אנרגי קוטבוס. לאחר שנתיים בקוטבוס, נרכש על ידי בורוסיה דורטמונד. כעבור עונה אחת בלבד, 2012/13, בה שותף רק ב-5 משחקי בונדסליגה בהם כבש שער אחד ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים, חתם ביטנקורט בקבוצת הנובר 96. בהנובר ביטנקורט שיחק שנתיים והיה חלק חשוב בקבוצה שהשתתפה במאבקי התחתית.

בעונת 2015/16 חתם ביטנקורט בקבוצת פ.צ. קלן.

ביולי 2018, לאחר שירד ליגה עם קלן, חתם ביטנקורט בהופנהיים מהבונדסליגה.

בספטמבר 2019, לאחר עונה אחת בהופנהיים, הושאל בינטקורט לורדר ברמן לעונה אחת, כאשר על ורדר ברמן חלה חובת רכישה בתום תקופת ההשאלה תמורת 7 מיליון אירו. ביולי 2020 חתם באופן קבוע בורדר ברמן.

אביו של לאונרדו ביטנקורט הוא פרנקלין ביטנקורט, כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק במרבית הקריירה בגרמניה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני אנרגי קוטבוס
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני הנובר 96
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני הופנהיים
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:לייפציג: כדורגלנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1993
סימון צולר

**סימון צולר** (בגרמנית: **Simon Zoller**; נולד ב-26 ביוני 1991 בפרידריכסהאפן שבגרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני, ששיחק כחלוץ.

## קריירת מועדונים
צולר החל את הקריירה בקבוצת קרלסרוהה, וערך את הופעת הבכורה עבור המועדון בנובמבר 2010, כאשר נכנס כמחליף במקומו של פטריק דולק בתיקו 0-0 מול אוסנבריק במסגרת הבונדסליגה השנייה. קרלסרוהה ירדה בסיומה של העונה שלאחר מכן לבונדסליגה השלישית, דבר שגרם לצולר לעזוב את המועדון ולחתום בקבוצה מולה ערך את הופעת הבכורה המקצוענית שלו, אוסנבריק.

ביוני 2013, חתם צולר בקבוצת קייזרסלאוטרן. לאחר עונה בה הציג כדורגל משובח, עבר לעולה החדשה לבונדסליגה, פ.צ. קלן, וחתם על חוזה לארבע שנים, כאשר הקבוצה שילמה עבור שירותיו כ-3 מיליון אירו לקייזרסלאוטרן. בקלן צולר לא מצא את דרכו להרכב, דבר שהוביל להשאלתו באמצע עונת 2014/15 בחזרה לקבוצתו הקודמת, קייזרסלאוטרן, לשארית העונה. בתום ההשאלה חזר צולר לקלן.

בינואר 2019 עבר צולר לבוכום מהבונדסליגה השנייה, עמה העפיל לבונדסליגה בסיום עונת 2020/2021, בה הבקיע 15 שערי ליגה. צולר שיחק בבוכום שתי עונות נוספות, בכל אחת מהן הבקיע שלושה שערי ליגה, ונשאר בבונדסליגה עם בוכום.

בקיץ 2023 חתם צולר בפ.צ. זנקט פאולי מהבונדסליגה השנייה. צולר מיעט מאוד לשחק בעונת 2023/24, בה העפילה זנקט פאולי לבונדסליגה. באפריל 2025 הודיע צולר על פרישה ממשחק פעיל בגין ריבוי פציעות, וקיבל תפקיד במועדון הקודם בו שיחק, בוכום.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני קרלסרוהה
קטגוריה:כדורגלני אוסנבריק
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קייזרסלאוטרן
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני בוכום
קטגוריה:כדורגלני זנקט פאולי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1991
אות זאב הארד

**אות זאב הארד** (אנגלית: Bronze Wolf Award) הוא אות הכבוד החשוב ביותר של תנועת הצופים המוענק על ידי ארגון הצופים העולמי כהוקרה עבור "שירות יוצא מן הכלל של יחיד לתנועת הצופים העולמית". זהו האות היחידי המוענק על ידי ועד הצופים העולמי. האות כולל סרט בצבע ירוק כהה הגובל בשני פסים צהובים צרים, ועליו מדליון בצורת זאב עשוי ברונזה. הזאב כולל את סמל הצופים העולמי.

## היסטוריה
מייסד תנועת הצופים, רוברט באדן פאוול, העניק את אות זאב הכסף עבור תרומה יוצאת מן הכלל לתנועת הצופים, אך למרות שהוכר כ"הצופה העולמי הראשי", זאב הכסף הפך עם השנים להיות מזוהה עם הצופים הבריטים.

בשנת 1924, קבעה הוועדה הבינלאומית שלאחר מכן הפכה להיות "ועד הצופים העולמי", שיש צורך באות עם שם ותנאים משלו. באדן פאוול רצה להגביל את מספר האותות, אך קיבל את טענות הוועדה. דיונים בנושא זה נפתחו מחדש בשנת 1932, וההחלטה התקבלה ביוני 1934, כאשר ועד הצופים העולמי אישר את האות בסטוקהולם. ב-2 באוגוסט 1935 הוענק אות זאב הארד הראשון לבאדן פאוול.

במטרה לשמור על חשיבותו של האות, הגבילה הוועדה הבינלאומית את כמות האנשים שיכולים לקבל אותו, כך שבתוך תקופה של שנתיים יכולים לקבל את האות לכל היותר 2 אנשים בעולם. בפועל, האות חולק באופן נדיר אף יותר כאשר רק 12 אותות חולקו בין השנים 1935 ועד 1955. כאשר חל גידול במספר חברי תנועת הצופים, גדלו כמות האותות שחולקו. בין השנים 1955 ו-2015, האות חולק 346 פעמים. על פי התקנות החדשות לחלוקת האות, כמות האנשים שיקבלו את האות תוגבל ל"בערך אות אחד לכל 2 מיליון חברים בתנועת הצופים העולמית".

## בישראל
שלושה ישראלים זכו לקבל את האות עד כה:
* יהודה ברקאי, חבר ההנהגה הבינלאומית, קיבל בשנת 1971 את האות מספר 59
* מוריס זילכה ראש ההנהגה הארצית קיבל בשנת 1998 את האות מספר 270
* עמוס אילני, יושב-ראש התאחדות הצופים והצופות בישראל, קיבל בשנת 2016 את האות מספר 347.

## ראו גם
* תג היער

## קישורים חיצוניים

* 
* רשימת מקבלי אות זאב הארד

## הערות שוליים

קטגוריה:תנועת הצופים
קטגוריה:אותות, עיטורים ומדליות
קטגוריה:זאבים בתרבות
אנדרה סרבנסקי

**אנדרה סֶרבאנסקי** (בהונגרית: **Szervánszky Endre**; 1911, בודפשט – 1977, בודפשט) היה מלחין, מבקר מוזיקה וחסיד אומות העולם מהונגריה, זוכה פרס קושוט פעמיים, זוכה פרס פרנץ ארקל פעמיים.

## ביוגרפיה
בשנת 1922 החל סרבאנסקי ללמוד נגינה בקלרינט באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. הוא ניגן במספר תזמורות ולאחר מכן שב ללמוד באקדמיה. הוא עבד ברדיו ההונגרי, היה אחראי על ניהול תזמורות ברדיו, ולאחר מכן לימד תאוריה באקדמיה למוזיקה. יצירותיו הראשונות שזכו לתשומת לב ציבורית נוצרו בסוף שנות השלושים - יצירות לרביעיית מיתרים. יצירותיו הושפעו מיצירותיהם של בני זמנו, זולטאן קודאי ובלה בארטוק.

### בתקופת מלחמת העולם השנייה
בעת לימודיו האקדמיים הכיר סרבאנסקי יהודייה בשם אווה בירו, לימים סלוט. לאחר פלישת הגרמנים להונגריה במרס 1944 נחלץ סרבנסקי לעזרתה של בירו, אף על פי שלא היו חברים קרובים. באוקטובר 1944 נכלאה בירו במחנה לעבודת כפייה בעיבורי בודפשט. בירו הצליחה להעביר לסרבאנסקי מידע על מקום הימצאה ועל מצבה. סרבאנסקי הצליח לכתוב לה, ולהעביר לה מכתב שסיפק לה הגנה חלקית. מכתב זה הציל אותה מהשילוח של יחידתה לרייך הגרמני והיא נותרה במחנה כשיחידתה יצאה לצעדת מוות לכיוון הגבול האוסטרי.

בירו עברה לבודפשט ונקלטה בבית שהשתייך לשגרירות השווייצרית ועל כן זכה להגנה לפי החוק הבינלאומי. למרות זאת יום אחד פרצו אנשי צלב החץ לבית ותקפו את יושביו היהודים. בירו נמלטה ופנתה לסרבאנסקי בבקשת עזרה. הוא לקח אותה לביתו בבודה ובני משפחתו קיבלוה ללא היסוס. אחד מבני המשפחה נתן לה תעודות זהות מזויפות. כמו כן סיפק סרבאנסקי מזון ותרופות לארז'בט פראגר (בהונגרית: Práger Erzsébet), אשת חברו היהודי, שילדה תינוק באוקטובר 1944. הוא זייף תעודות זהות לפיהן פראגר הייתה אשתו וכך הציל אותה מגירוש. כשהוברר שבעלה של פראגר נספה, נשא סרבאנסקי את פראגר לאישה ואימץ את בנה גֱ'רג' (György).

### לאחר המלחמה
בשנת 1948 מונה סרבאנסקי למשרת פרופסור לקומפוזיציה באקדמיה למוזיקה. משנות ה-50 החל לחבר יצירות גדולות, אחת מהן - קונצ'רטו לתזמורת לזכר אטילה יוז'ף, בהשראת יצירתו של יוז'ף ותוך ציטוט ממנה. יצירתו מתקופה זו ועד שנות השישים מעידה על עניין הולך וגובר בסריאליזם. ביצירה שחיבר בשנת 1963 מופיע מחנה אושוויץ בתור נושא מרכזי. שני אחיו, פטר וינו, הם כנרים, ואחייניתו ולריה היא פסנתרנית.

## פרסים

* פרס פרנץ ארקל (1953, 1954)
* פרס קושוט (1951, 1955)

## הכרה והנצחה
בשנת 1998 הוכר סרבאנסקי בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הונגרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:מלחינים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:מבקרי מוזיקה הונגרים
קטגוריה:זוכי פרס פרנץ ארקל
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1911
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1977
צפרדע העצים

**צפרדע העצים** (שם מדעי: *Frankixalus jerdonii*) היא מין נדיר של צפרדע ממשפחת הרקופוריים (סדרת חסרי זנב) שנתגלתה לראשונה בשנת 1870 על ידי הזואולוג הבריטי תומאס ג'רדוני. הצפרדע אנדמית לאזורים מיוערים בעלי אקלים טרופי בצפון מזרח הודו ושוכנת על גבי צמרות העצים.
הצפרדע שוכנת בנקרות עצים מלאים במים בגובה של 6 מטרים מעל פני הקרקע שם היא מטילה את ביציה. הצפרדעים הבוגרות חוזרות ומטילות ביצים בלתי מופרות באזורי ההטלה מהם ניזונים הראשנים שבקעו. שלא כמו מרבית מיני הצפרדעים הצפרדעים הבוגרות צמחוניות.

## קישורים חיצוניים

* 
* צפרדע עצים "נכחדת" נתגלתה מחדש בהודו לאחר 137 שנה, באתר BBC (אנגלית)

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברט גינטר
קטגוריה:רקופוריים
קטגוריה:דו-חיים יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1876
קטגוריה:הודו: דו-חיים
קטגוריה:הודו: בעלי חיים אנדמיים
S-500

**S-500** (מכונה "פרומתאוס", ברוסית: **Прометей**) היא מערכת טילי קרקע-אוויר רוסית המיועדת ליירוט טילים בליסטיים, הנמצאת בפיתוח חברת אלמז-אנטיי. פיתוח המערכת החל בשנת 2009 והסתיים בשנת 2020.

## כללי
מערכת S-500 היא מערכת חדישה הכוללת טילי יירוט קרקע-אוויר, אולם שלא כמשתמע משמהּ, היא אינה שדרוג של המערכות הקודמות S-400 ו-S-300.

המערכת מתוכננת ליירוט טילים בין יבשתיים וכן נגד מטרות אוויריות. הטווח האפקטיבי המתוכנן הוא 600 קילומטרים עבור טילים בליסטיים ו-400 קילומטרים עבור הגנה אווירית. היא מסוגלת להעסיק בו זמנית 19 מטרות על-קוליות הנעות במהירויות של 5 קילומטרים לשנייה.

במקור, פיתוח המערכת היה אמור להסתיים בשנת 2012, אך נדחה רשמית ל-2017. בפברואר הודיע 2017 סגן שר ההגנה של רוסיה, יורי בוריסוב, שאב טיפוס ראשון יהיה מוכן לקראת שנת 2020. ברם, כבר באביב 2017 טען המפקד העליון של חיל האוויר הרוסי, ויקטור בונדרב, כי המערכת תיכנס לשירות כוחות הנ"מ בזמן הקרוב וכי חניכי האקדמיה הצבאית של כוחות האוויר והחלל כבר מתאמנים על המערכת.

במקביל לפיתוח מערכת יבשתית מפתחת החברה גם גרסה ימית של המערכת שתוצב על נושאות המטוסים מסדרת שטורם, שאף הן נמצאות בשלבי פיתוח.

באוקטובר 2021 נכנסה מערכת ראשונה של טילי קרקע-אוויר S-500 לשירות בארמייה ה-15 של כוחות האוויר והחלל למטרות מיוחדות.

## מבנה המערכת

* רכב השיגור **77P6**, מבוסס על משאית מסוג BAZ-69096 10x10
* עמדות פיקוד ושליטה **55K6MA** ו-**85Zh6-2**, על BAZ-69092-12 6x6
* מערכת **(91N6A(M** (שיפור של 91N6), על גבי נגרר BAZ-6403.01 8x8
* מערכת **96L6-TsP **(שיפור של** 96L6**) על גבי BAZ-69096 10x10
* מערכת **76T6**, על גבי BAZ-6909-022 8x8
* מכ"ם **77T6**, על גבי** **BAZ-69096 10x10

## מפעילים
* הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית

## ראו גם
* הגנה מרחבית בגובה רב
* S-75 דווינה
* S-125 נייבה
* S-200
* S-300
* S-400

## קישורים חיצוניים

* S-500, באתר CSIS Missile Threat

## הערות שוליים

קטגוריה:הגנה נגד טילים
קטגוריה:רוסיה: צבא וביטחון
קטגוריה:טילי קרקע-אוויר רוסיים וסובייטיים
קטגוריה:מוצרים עתידיים: אמצעי לחימה
גיור כהלכה (רשת בתי דין)

**גיור כהלכה** היא רשת בתי דין אורתודוקסיים פרטיים לגיור, המנוהלת על ידי הרב ארי סילברמן ופועלת תחת חסותה של עמותת עתים. הוקמה בישראל באוגוסט 2015 על ידי רבנים מהציונות הדתית, בשיתוף עם עמותת עתים, בית מורשה ואור תורה סטון, ובתמיכת הסוכנות היהודית והפדרציה היהודית של ניו-יורק.

הרשת מיועדת לישראלים שהם אינם יהודים אך הם צאצאים ליהודים. הגיור ברשת מאפשר רישום היהדות במרשם האוכלוסין אך אינו מוכר לצורך נישואים על ידי הרבנות הראשית. הקמת בית הדין לוותה בביקורת חריפה מצד מרבית הרבנים בישראל, הן בשל מחלוקות בהלכות גיור, והן בשל פגיעה לדעתם בממסד הגיור של הרבנות הראשית. הרב נחום אליעזר רבינוביץ' השיב למבקרים: "יש המנסים להציג אותנו כמקלים אך למען האמת אנחנו מחמירים. אנחנו מחמירים בשלמות העם ובקדושת העם. ראוי לציין כי זוהי הדרך בה הלכו גדולי הרבנים בכל הדורות".

## פעילות הרשת
במדינת ישראל חיים כ-580 אלף עולים וצאצאיהם שהגיעו לארץ מתוקף חוק השבות, כלומר להם או לבן זוגם יש אב או סב יהודי, אך הם אינם יהודים על פי ההלכה. רבים מהם מבקשים להיות מוכרים כיהודים. רשת בתי הדין מציעה להם מערכת גיור שהיא מגדירה כתהליך "נגיש, אישי ומכבד" לקטינים ומבוגרים. הבדל בולט בין הרשת לבין בתי הדין הממלכתיים הוא שהדיינים ברשת מאפשרים גיור של ילדים מתחת לגיל בר/ בת מצווה שאמם אינה מתגיירת עמם. כמו כן, אינם דורשים שהילד המתגייר יתחנך בבית ספר דתי. בתי הדין הממלכתיים מסרבים לגייר ילדים כאלה, בנימוק שלאור הניסיון צפוי שברוב המקרים הם לא יתמידו בשמירת מצוות. מדיניות הרשת מתבססת על הערכה שלילד אשר גדל בישראל, כחלק מחברה ישראלית-יהודית, זהות ושייכות יהודית, ודי בזה כדי לאפשר את גיורו. המסלול קיים עבור ילדים לזוגות מנישואי תערובת, ילדים מאומצים וכאלה שנולדו מהליך פונדקאות או תרומת ביצית שנעשו באופן שעורר ספק על יהדותם של הילדים.

בראש רשת בתי הדין עמד עד לפטירתו הרב נחום אליעזר רבינוביץ'. היום חברים ברשת 'גיור כהלכה' כשישים רבנים, המשמשים בפועל כדייני גיור בבתי הדין של הרשת. ביניהם: הרב שלמה ריסקין, הרב דוד סתיו, הרב רא"ם הכהן, הרב חיים אמסלם, הרב יעקב מדן, הרב אליעזר מלמד, הרב יהודה גלעד, הרב שלמה וילק, הרב שאול פרבר, הרב אורן דובדבני, הרב יהושוע רייך. בתי הדין של הרשת מתכנסים באזור ירושלים, המרכז והצפון.

הגיור ברשת אינו מוכר על ידי הרבנות הראשית לצורך רישום נישואין. בחודש ספטמבר 2018 פסק לראשונה בית המשפט כי על משרד הפנים לרשום במרשם האוכלוסין כיהודייה, ישראלית שהתגיירה ברשת, בהתייחס לנסיבות המיוחדות של אותו מקרה ובהיעדר התנגדות של משרד הפנים. מאז מאות ממתגיירי הרשת נרשמו כיהודים בסעיפי הדת והלאום במרשם האוכלוסין.

מאז הוקם מערך "גיור כהלכה" באוגוסט 2015 ועד אוגוסט 2025 התגיירו במסגרתו 2,500 מתגיירים. שיעורן של נשים בקרב המתגיירים ב"גיור כהלכה" עומד על 60% לאורך השנים, ושיעור הילדים מתחת לגיל מצוות עומד על 52% מהמתגיירים. 

## ביקורת על הארגון

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גיור
קטגוריה:ישראל: בתי דין דתיים
קנגוריים

**קֶּנְגּוּרִיִּים** (שם מדעי: Macropodidae) הם משפחה של יונקים אוסטרליים מסדרת הקנגוראים המפורסמת בעיקר בסוגי הקנגורו הגדולים.

לא כל בני המשפחה מזכירים בצורתם את מיני הקנגורו. חלקם שוכני עצים ואחרים חיים על סלעים והם בעלי פרווה עבה ומזכירים עכברים גדולים. מיני הקנגורו הם הגדולים במשפחה, אך בעבר היו מינים גדולים יותר, כמו הפרוקופטודון, שנישא לגובה של שני מטרים.

## מיון
** סוג וואטוטיה (*Watutia*) – נכחד
** סוג דורקופסוידס (*Dorcopsoides*) – נכחד
** סוג קוראבי (*Kurrabi*) – נכחד
* תת-משפחה וולביים ארנביים מפוספסים (Lagostrophinae)
** סוג ומין יחיד וולבי ארנבי מפוספס (*Lagostrophus fasciatus*)
* תת-משפחה קנגורי ענק (Sthenurinae) – נכחדה
* תת-משפחה קנגורים (Macropodinae)
** סוג פרוטמונדון (*Protemnodon*) – נכחד
** סוג טרופוסודון (*Troposodon*) – נכחד
** סוג פריונוטמנוס (*Prionotemnus*) – נכחד
** סוג קונגרוס (*Congruus*) – נכחד
** סוג בארינגה (*Baringa*) – נכחד
** סוג בוהרה (*Bohra*) – נכחד
** סוג סינפטודון (*Synaptodon*) – נכחד
** סוג פיסורידון (*Fissuridon*) – נכחד
** סוג סילבארו (*Silvaroo*) – נכחד
** סוג קנגורו אילני (*Dendrolagus*)
** סוג וולבי הצבי (*Dorcopsis*)
** סוג וולבי יערוני (*Dorcopsulus*)
** סוג וולבי ארנבי (*Lagorchestes*)
** סוג קנגורו (*Macropus*)
** סוג וולבי זנב-מסמר (*Onychogale*)
** סוג וולבי הסלע (*Petrogale*)
** סוג ומין יחיד קואקה (*Setonix brachyurus*)
** סוג פדמלון (*thylogale)
** סוג ומין יחיד [[וולבי ביצות]] (*Wallabia bicolor'')

## תמונות

קובץ:Dendrolagus goodfellowi -Melbourne Zoo, Australia-8a.jpg|קנגורו אילני גודפלו
קובץ:Macropus giganteus Male.jpg|קנגורו אפור מזרחי
קובץ:Rock Wallaby and infant - July 2005.jpg|וולבי סלע אלייד
קובץ:Quokka cropped.jpg|קואקה


## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:אוסטרליה: יונקי כיס
גאליס - קונקט

**גאליס - קונקט** הוא סרט קולנוע ישראלי השני אשר מבוסס על סדרת הטלוויזיה המצליחה "גאליס" של חברת דורי מדיה דרסט, ערוץ הילדים ו-HOT, שיצא לאקרנים ב-14 באפריל 2016.

את התסריט כתבה שירלי מושיוף, ואת הסרט ביים אסף קורמן. הסרט הופק על ידי "דורי מדיה פארן", מפיקי סדרת הטלוויזיה "גאליס", ביחד עם סרטי יונייטד קינג, שגם הפיקו את הסרט הקודם בסדרה. לסרט יצא שיר נושא מיוחד בביצועו של הראל סקעת, "את לי הכל".

## עלילת הסרט
**יונתן** (תובל שפיר), עייף מלהיות 'המיועד', מקבל הצעה חד-פעמית מ**לארק** (עופר שכטר), הבעלים של תאגיד "קונקט", לעבור לעולם "פאנטארקטיקה" שכולו כיף, בילויים וקניות ובו כל אחד חופשי לעשות רק מה שהוא רוצה, אבל כשהוא מגיע לשם, לא ברור לו האם הוא הגיע לגן עדן או לגיהנום. **דני** (אליאנה תדהר) וחבורת גאליס ביקום המקביל יוצאים להצילו ולהשיבו הביתה, 'גאליס קונקט' מתרחש בעולם של "פאנטארקטיקה" שגונב את כל הרעיונות וההמצאות של בני האדם והופך אותם לחסרי שאיפות המבלים את זמנם בקניות ובמשחקי מחשב. בראש התאגיד עומד "לארק טימיאן" הרשע שמתחבר למוח לומד אותו ומתאים עצמו למשתמש האנושי, מה שמשתמשי הצ'יפ לא יודעים זה שברגע שהם מתחברים מופיעה במשרדי התאגיד מפה של המוח שלהם וכל רעיון שעולה במוח המשתמש נשאב על ידי התאגיד, נמחק מהזיכרון ומיוצר ומשווק כהמצאה בלעדית של התאגיד, העולם המקביל פועל אך ורק באמצעות הצ'יפ. השאלה היחידה היא האם כשהם יגיעו אליו הוא ירצה לחזור?

## שחקנים ודמויות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי מתח ישראליים
קטגוריה:סרטי נעורים ישראליים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני ופנטזיה ישראליים
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטי המשך ישראליים
קטגוריה:סרטי יונייטד קינג
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2016
ספר-דתא

[ממוזער|הצגת [קולופון במאגר (קולופון משנת 895)]]
ממוזער|עמוד תוצאות חיפוש במאגר
ממוזער|עמוד תוצאות חיפוש סטטיסטיקה במאגר
**ספר-דתא** (או **ספרדתא**. באנגלית: SfarData) הוא מסד הנתונים הקודיקולוגי של מפעל הפלאוגרפיה העברית.

## המטרה והאיסוף
מטרת המפעל היא איסוף נתונים של כל כתבי היד העבריים, כדוגמת נתונים על הדיו, קודקסים, מסורות העימוד של הטקסט, ממדי דף וטקסט והפרופורציות שביניהם, ניהול השורה (דהיינו תחבולות לגרום ליישור השורה בצידה השמאלית), סימנים גרפים הנלווים לכתב (סימני הבלטה, ר"ת ומספרים). סך הפרמטרים שנאספו מגיע לכ-900.

המאגר מכיל כ-5,000 כתבי יד עבריים המתוארכים או עם קולופון או עם שם הסופר, שנבחנו ב-250 ספריות ואוספים פרטיים, המהווים כ-95% מהקיים.

איסוף הנתונים החל בשנת 1965 על ידי פרופ' מלאכי בית אריה. כבר בשנות ה-70 הועבר המאגר מתוך דפים כתובים למחשב המרכזי של האוניברסיטה העברית בירושלים. עם מעבר המאגר למחשב נוספו אליו יכולות אחזור תכונות, צירופים, הצלבות ותצלומים.

## אתר האינטרנט
עם השנים עבר המאגר לאתר ברשת האינטרנט. באתר ניתן לבצע חיפושים וסטטיסטיקות בחתכים רבים מאוד, לפיהם ניתן לקבוע זיהויים של כתבים אחרים שאינם מזוהים. לדוגמה לדברי פרופ' מלאכי בית אריה ניתן לקבוע כי כל כתב יד עברי המשורטט בדיו הוא מאיטליה מהשנים 1420–1540, תכונה זאת המצוייה מאוד בכתבי היד בכל השפות היא ספציפית ביותר בכתבים עבריים.

באתר ניתן לחפש גם בתוכן כל הקולופנים הקיימים בה.

האתר פועל בשפות עברית ואנגלית, ואינו מחייב כניסה דרך שם משתמש, אך אפשרי עבור חיפושים שמורים למשתמש.

בעתיד יתווספו קישורים בין הפריט באתר לפריט בקטלוג המכון לתצלומי כתבי יד עבריים.

## קישורים חיצוניים
*אתר ספר-דתא
*אודות ספר-דתא 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאגרי מידע
קטגוריה:כתבי יד עבריים
רסקין

**רסקין** הוא שם משפחה יהודי שמקורו בשפות סלאביות.

קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
קטגוריה:שמות משפחה מטרונימיים
אנטה מרקוביץ'

**אנטה מרקוביץ**' (בקרואטית: **Ante Marković**; 25 בנובמבר 1924 – 28 בנובמבר 2011) היה ראש הממשלה האחרון של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, בשנים 1989–1991.

## ביוגרפיה
מרקוביץ' היה בוסני-קרואטי. נולד בקונייץ, שהייתה בזמנו חלק מממלכת יוגוסלביה (ממוקמת כיום בבוסניה והרצגובינה). סיים תואר ראשון במחלקה האלקטרו-טכנית באוניברסיטת זאגרב ב-1954.

ב-1986 הפך לנשיא השביעי של הרפובליקה הסוציאליסטית של קרואטיה, שהייתה חלק מיוגוסלביה. הוא סיים את תפקידו ב-1988.

ב-1989 הפך לנשיא יוגוסלביה, לאחר התפטרותו של ברנקו מיקוליץ'. הדבר הביא לציפיות גבוהות של ארצות הברית, שהחשיבה את מרקוביץ' כבן-בריתה ביוגוסלביה. בסוף אותה שנה מרקוביץ' אכן פרסם תוכנית לרפורמה כלכלית שנועדה לייצב את המטבע ולקדם הפרטה, וכן לפתח סחר חופשי מוגבל. בעקבות ביצוע התוכנית נבלמה האינפלציה ביוגוסלביה, ורמת החיים עלתה. לצד זאת, חלה דעיכה במגזר התעשייתי ביוגוסלביה, ומספר חברות ממשלתיות פשטו רגל כשניסו להתחרות בחברות אחרות בתנאי השוק החופשי יחסית שנוצרו; הדבר הביא להתנגדות כלפי מרקוביץ' בקרב יריביו הפוליטיים. ב-1990 חלה ירידה של 7.5 אחוז בתמ"ג, וב-1991 חלה ירידה של 15 אחוז נוספים.

מרקוביץ' היה פופולרי בשל תדמיתו כפוליטיקאי מודרני ומוכוון למדינות המערב, שמעוניין לבצע רפורמות כדי להפוך את יוגוסלביה למדינה מודרנית ודמוקרטית. בנוסף, הוא נמנע ככל האפשר מהמאבקים הפנימיים בקרב חברי המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה, או שניסה לשמש כמתווך. לאחר פירוק המפלגה ב-1990, הוא הקים את מפלגת "איגוד כוחות הרפורמה", שתמכה ברפורמות ביוגוסלביה. המהלך התקבל במורת רוח על ידי פוליטיקאים רבים, בהם נשיא יוגוסלביה בוריסב ג'וביץ', שטען כי מרקוביץ' פועל כזרוע של ארצות הברית ופוגע בסוציאליזם ובכלכלת המדינה.

ב-1991 פרשו סלובניה וקרואטיה מיוגוסלביה, ובחודשים האחרונים לכהונתו עסק מרקוביץ' בניסיונות לפשר בין הצדדים הפורשים לבין אלו שדרשו את המשך אחדותה של יוגוסלביה. המאמצים נכשלו, בין השאר בשל התייצבות צבא יוגוסלביה לצידו של סלובודן מילושביץ', נשיא סרביה. בעקבות זאת הודיע מרקוביץ' על התפטרותו בדצמבר 1991, מעט לאחר פרוץ מלחמות יוגוסלביה.

מרקוביץ' לא היה פעיל ציבורית בשנים שלאחר מכן, אם כי שמו עלה ב-1993 כמועמדו של נשיא קרואטיה הראשון פרניו טוג'מן לראש ממשלת קרואטיה; לבסוף קיבל ניקיקה ולנטיץ' את התפקיד.

מרקוביץ' פנה לקריירה עסקית. בתחילת שנות ה-2000 שימש כיועץ כלכלי לממשלת מקדוניה.

ב-2003 הופיע כעד במשפטו של סלובודן מילושביץ'. הוא העיד על שאיפותיו של מילושביץ' ליצור את "סרביה הגדולה", ועל הסכם שחתם ב-1991 עם טוג'מן לחלק ביניהם את בוסניה והרצגובינה. לאחר מכן התראיין לראשונה מזה 12 שנים בשבועון "גלובוס" בזאגרב.

מרקוביץ' מת ב-2011 לאחר מחלה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים בוסנים
קטגוריה:פוליטיקאים קרואטים
קטגוריה:פוליטיקאים יוגוסלבים
קטגוריה:ילידי 1924
קטגוריה:נפטרים ב-2011
פיודור קודריאשוב

**פיודור וסילייביץ' קודריאשוב** (ברוסית: **Фёдор Васи́льевич Кудряшо́в**; נולד ב-5 באפריל 1987 במאמאקאן שברוסיה) הוא כדורגלן עבר רוסי.

משיאני ההופעות בליגת העל הרוסית בכדורגל (237 הופעות) ועם 48 הופעות במדי נבחרת רוסיה בכדורגל. נכלל בהרכב הנבחרת למשחקי גביע הקונפדרציות 2017, מונדיאל 2018 (בו הנבחרת העפילה עד לרבע גמר) ויורו 2020.

## קריירת מועדונים
קודריאשוב נולד ביישוב מאמאקאן אשר נמצא במחוז אירקוטסק. בגיל 9 יחד עם המשפחה הוא עבר לעיר בראטסק. מיד אחרי אביו מסר אותו לאקדמיית הכדורגל של סיביריאק המקומי, שם קודריאשוב התחיל ישר לשחק בעמדת המגן השמאלי. בעונת 2003 הוא הופיע 3 פעמים בסגל הבוגר. בשנת 2004 רשם 14 הופעות והבקיע שער, כמו כן הוא רשם בכורה בגביע הלאומי. באותה שנה זכה קודריאשוב בהרכב הנבחרת עד-17 בטורניר בקרסנודאר. באותו משחק נכח מנהל ספרטק מוסקבה סרגיי שאבלו אשר הזמין את קודריאשוב להיבדק בקבוצת הנוער של ספרטק.
### ספרטק
במרץ 2005 קודריאשוב עבר לספרטק תמורת 30 אלף דולר. לדבריו, כמו אביו, הוא אהד את הקבוצה עוד מילדותו. בעונה הראשונה קודריאשוב שיחק בליגת הנוער. ב-2006 התחיל להתאמן עם הרכב הבוגרים כאחד מהמצטיינים בקבוצת הנוער, ובמחזור האחרון של הליגה קודריאשוב הופיע לראשונה במדי האדומים-לבנים מול קריליה סובטוב. ביוני 2008 הושאל לחימקי וחזר לספרטק בתום העונה. במחנה האימונים קודריאשוב תורגל הרבה בהרכב הבוגרים. בעונה החדשה הוא הופיע ב-11 משחקים כולל 2 במסגרת גביע אופ"א. במשחק מול סאטורן הוא קיבל שבר פתוח באף וזעזוע מוח. בשנת 2010 הופיע 9 בליגה וב-26 באוגוסט עבר בהשאלה לטום שם הופיע ב-10 משחקים.
### קרסנודאר, גרוזני, רוסטוב וקאזאן
ב-29 באוגוסט קודריאשוב הושאל לקרסנודאר עם אופציה לרכישה בעדיפות ראשונה, אך המועדון לא מימש אותה. את הופעת הבכורה שלו הוא רשם ב-10 בספטמבר ניצחון 1–3 על רובין. ב-8 באוגוסט 2012 חתם חוזה ל-3 שנים בטרק וב-15 בינואר ביצע מעבר לרוסטוב וב-1 ביולי 2017 עבר לרובין קאזאן.
### איסטנבול
בינואר 2019 עבר לאיסטנבול בשאקשהיר מליגת העל הטורקית בכדורגל. את הופעת הבכורה במדי איסטנבול ערך ב-18 בפברואר 2019 במסגרת המחזור ה-22 במשחק נגד אנטליהספור, שבו גם הבקיע את שער הבכורה שלו, שהיה גם שער הניצחון של המשחק, שאפשר לקבוצה לפתוח פער של 6 נקודות בצמרת טבלת הליגה.

אחרי 8 הופעות בקבוצה הוא עזב ב-20 ביוני 2019.
### סוצ'י
ביולי 2019 חתם בסוצ'י. את הופעת הבכורה ערך במחזור הפתיחה של העונה, ב-13 ביולי, כשעלה כמחליף בדקה ה-75, בהפסד קבוצתו 0–1 לספרטק מוסקבה. בדצמבר 2019 עזב את סוצ'י.
### אנטליהספור
בינואר 2020 חתם באנטליאספור הטורקית.
### פאקל
בקיץ 2023 חזר למולדתו ושיחק במדי פאקל וורונז', ברם פציעה שהשביתה אותו לא אפשרה לו לשחק יותר מדי.

בפברואר 2024 הודיע על פרישה ממשחק.

## קישורים חיצוניים

* סטטיסטיקות ופרופיל באתר התאחדות הכדורגל הרוסית 
* דף השחקן באתר הרשמי של רוסטוב 
## הערות שוליים

קטגוריה:מגני כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני חימקי
קטגוריה:כדורגלני טום טומסק
קטגוריה:כדורגלני קרסנודאר
קטגוריה:כדורגלני אחמט גרוזני
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני רובין קאזאן
קטגוריה:כדורגלני איסטנבול בשאקשהיר
קטגוריה:כדורגלני סוצ'י (2018)
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני אנטליהספור
קטגוריה:כדורגלני פאקל וורונז'
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1987
Weichet nur, betrübte Schatten, רי"ב 202

**Weichet nur, betrübte Schatten** (בעברית: היעלמו, צללים נוגים) רי"ב 202, היא קנטטה חילונית לחתונה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך. מועד ההלחנה והביצוע הראשון אינם ידועים בוודאות, אולם מקובל להניח שהיה זה בהיותו בעיר קטן, בין 1718 ל-1723. על פי חלק מהסברות, הקנטטה בוצעה בחתונתו של באך עצמו לאנה מגדלנה באך ב-1721, והיא עצמה שרה אז את הקנטטה המיועדת לביצוע על ידי סולנית סופרן.

## רקע והיסטוריה
באך עבד כמלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר ועסק במוזיקה בסגנון חופשי יותר. ב-1723 עבר ללייפציג וניהל בית ספר למוזיקה וכן היה אחראי למוזיקה בכמה כנסיות בעיר.

משערים שאת הלברית כתב סלומון פרנק (Salomon Franck), משורר החצר שכתב את הלברית לרוב הקנטטות של באך בתקופה בה עבד בוויימאר. המוזיקולוג ג'ושוע ריפקין (Joshua Rifkin) ואחרים סבורים שבאך הלחין את הקנטטה בתקופה זו, בין 1708 ל-1713, על סמך זהותו של כותב הלברית ועל פי דמיון מוזיקלי שניתן למצוא לקנטטות אחרות מאותה תקופה.

בכל מקרה, ידוע שהקנטטה היא מלפני 1730 מכיוון שהעותק המוקדם ביותר שלה נעשה בשנה זו על ידי יוהאנס רינק (Johannes Ringk) שהיה תלמיד של תלמידו של באך.

הקנטטה פורסמה לראשונה ב-1862 בכרך 11 של "חברת באך", שפרסמה את כל יצירותיו בין השנים 1850-1900.

## טקסט מבנה מוזיקלי
הטקסט עוסק בפריחת האביב, בלבלוב ובאהבה השוררת אז בעולם, תוך שימוש קצר באזכורים למיתולוגיה הקלאסית. הוא מסתיים בברכות ואיחולים לזוג הנישא.

הקנטטה נכתבה לביצוע על ידי סולנית סופרן אחת בליווי אבוב, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. בדומה לקנטטות רבות אחרות שלו, גם הנוכחית מורכבת מאריה ורצ'יטטיב לסירוגין ובה תשעה חלקים:
# אריה: *Weichet nur, betrübte Schatten* (היעלמו, צללים נוגים)
# רצ'יטטיב *Die Welt wird wieder neu* (תבל שוב מחדשת פניה)
# אריה: *Phoebus eilt mit schnellen Pferden* (אפולו נחפז עם המהירים בסוסיו)
# רצ'יטטיב *Drum sucht auch Amor sein Vergnügen* (וכך מבקש גם אל האהבה עצמו את עינוגיו)
# אריה: *Wenn die Frühlingslüfte streichen* (עת צפרירי האביב מנשבים)
# רצ'יטטיב *Und dieses ist das Glücke* (וזהו כל האושר)
# אריה: *Sich üben im Lieben* (שינון מעשה האהבה)
# רצ'יטטיב *So sei das Band der keuschen Liebe* (כה תהא ברית האהבה הטהורה)
# אריה: *Sehet in Zufriedenheit* (ראו בשלווה ובעונג)

## הקלטות
היצירה הוקלטה מעל 70 פעמים בהקלטות מסחריות, בהן כאלה שבוצעו על ידי המנצחים אויגן יוכום (ב-1973), פטר שרייר (ב-1976), טון קופמן (ב-1996) ומסאקי סוזוקי (ב-2012).

## קישורים חיצוניים

* פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך
* טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)

## הערות שוליים

קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך
ברוך דב דיסקין

הרב **ברוך דב דיסקין** (נולד בי"ח בשבט תשי"ט, 27 בינואר 1959) הוא ראש ישיבת אורחות תורה בבני ברק וראש כולל נחלת משה.

## ביוגרפיה
נולד בבני ברק לרב יוסף, ר"מ בישיבת תפארת ציון ולברכה בת שמחה זיסל שפירא. למד בישיבות פוניבז' והיה מתלמידי הרב שך. סבו היה הרב יהושע זליג שהיה רבה של פרדס חנה.

בשנת תשנ"ה, 1995, ייסד אברהם רובינשטיין את כולל נחלת משה - ללימוד הש"ס, ומינה אותו לעמוד בראשות הכולל.

בשנת תשנ"ח, 1998, מונה על ידי הרב שטיינמן לעמוד בראשות ישיבת ארחות תורה יחד עם הרב איתמר גרבוז, בהמשך מונו לראשי ישיבה נוספים הרב יחיאל קלרמן והרב צבי יהודה אדלשטיין. הוא מוסר בישיבה שיעור יומי, מלבד שלושה חדשים בשנה בהם הוא מוסר "שיעור כללי".

בשנת תשס"ה, 2005, מונה לעמוד בראשות ארגון "אחיעזר" שפותח שיעורי תורה בבתי עסק ומפעלים.

עורך יחד עם הרב בונים שרייבר את השאלות למבחני הש"ס של ארגון דרשו.

הרב דיסקין מוסר שיעורים בישיבות נוספות בישראל, ב"ישיבת תורת דוד" באשדוד, בישיבת רנה של תורה בכרמיאל, בישיבת נר זרח - עוצם ובישיבת תורת חסד לצעירים באלעד, כולם שייכים לעמותת אורחות תורה. כמו כן בישיבת היכל ברוך בתל אביב, ובעוד ישיבות.

החל משנת תשע"ד, 2014, עומד הרב דיסקין בנוסף בראשות הכולל של הנגיד דן גרטלר.

בשילהי חורף תשע"ג הוקמה קהילת אברכים בוגרי ארחות תורה בעיר כרמיאל סביב לישיבת רנה של תורה, הרב דיסקין עומד בראשה.

## ספריו
* **רשימות שיעורים** - על המסכתות פסחים, סוכה, יבמות, כתובות, נדרים, גיטין, קידושין, בבא קמא-סנהדרין, בבא מציעא, בבא בתרא ומכות.
* **שיעורי הדף** על כל מסכתות הש"ס
* **רביד הזהב** שני כרכים על התורה ושלושה כרכים על המועדים. נכתב על ידי תלמידו הרב אליהו הופמן.
בנוסף, משנת תשע"ה, מודפס עלון בשם **רביד הזהב**, ובו דברי תורתו משיעורו השביעי בישיבת ארחות תורה.

## משפחתו
נשוי לחוה סימה ממשפחת ברוורמן ולהם שנים עשר ילדים. בין אחיו: הרב אליהו, ראש ישיבת אמרי משה בירושלים ר"מ בישיבת נתיב הדעת ומגיד מישרים, הרב אברהם, ר"מ בישיבת אור שמואל. גיסו הרב צבי ראם, רב בית הכנסת קהל חניכי הישיבות רמב"ם בבני ברק.

## קישורים חיצוניים
* שיעורי אודיו של הרב דיסקין, באתר קול הלשון
;ספריו
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
קטגוריה:רבני ישיבת ארחות תורה
סאסוב

**סאסוב** (באוקראינית: **Сасів**; בפולנית: **Sasów**; ביידיש: **סאַסעוו**) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, כ-8 ק"מ צפונית מזרחית לזלוצ'וב, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
לסאסוב הוענקו זכויות עיר בשנת 1615, והיא נקבעה כתחנה בדרך המסחר הראשית שבין לבוב לטרנופול ולקמיניץ פודולסקי. כמו כן, נקבעו בעיירה ימי שוק שבועיים וירידים שנתיים. בשנת 1649 הביסו הפולנים את הטטרים בקרבת העיירה, ובסוף אותה מאה הועברה הבעלות בעיירה לידי משפחת האצולה הפולנית סובייסקי.

מחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, ועד סיום מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1918, הייתה העיירה בתחום גליציה האוסטרית. בשנת 1887 פרצה בעיירה שרפה גדולה, שכילתה את רוב בתיה.

## יהודי סאסוב
יהודים ישבו בעיירה מהיווסדה, ומהמחצית השנייה של המאה ה-18 נודעה העיירה בשל שושלת האדמו"רים שפעלה בה, שהנהיגה את חסידות סאסוב.

במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19 נטלו היהודים חלק מרכזי בפיתוחה התעשייתי של העיירה. משנות ה-80 של המאה ה-19 היגרו רבים מיהודי העיירה לארצות הברית, ובשנים אלה נמנו בעיירה 1,906 יהודים.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,201 יהודים, כ-40% מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית. הפעילות הציבורית היהודית בעיירה נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

### בשואה
ב-2 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ועוד לפני כניסתם אליה, אילצו האוקראינים המקומיים את יהודי העיירה לבנות לכבודם שער ניצחון, תוך רצח חלקם. לאחר כניסתם לעיירה, רצחו הגרמנים 22 מנכבדי הקהילה היהודית בה, לאחר שהוסגרו לידיהם בידי הכומר המקומי. בהמשך הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע וחובת תשלום סכומי כופר גבוהים. כעבור כחודש ערכו הפולנים והאוקראינים המקומיים פרעות ביהודי העיירה, תוך שוד רכושם, הכאתם ברחובות ושריפת בית הכנסת המקומי.

עם הזמן הגיעו לעיירה פליטים יהודים מכפרי הסביבה, לאחר שהאוקראינים המקומיים ערכו בהם פוגרומים קשים. יהודי העיירה והפליטים היהודים בה הועסקו בעבודות כפייה במחצבות סמוכות ליישוב, בהן חלקם עונו ונרצחו, וחלקם שולחו למחנות עבודה בהם נספו תוך זמן קצר. חרף השתדלות היודנרט המקומי לדאוג להמשך עבודת היהודים, רצחו מעת לעת השוטרים הגרמנים והאוקראינים עשרות רבות של יהודים בעיירה. בערב ראש השנה תש"ג שולחו כ-100 יהודים מהעיירה למחנה ההשמדה בלז'ץ, והחולים והבלתי כשירים לעבודה נרצחו במקום. כעבור כשלושה שבועות נערכה בעיירה אקציה נוספת, בה גם נהרג רב העיר.

בסוף נובמבר 1942 גורשו כ-400 היהודים האחרונים שנותרו בעיירה לגטו זלוצ'וב. לאחר הגירוש עוד המשיך לפעול מחנה עבודה קטן ומגודר בפרבר של העיירה, חומיץ, בו רוכזו כ-700 יהודים מהסביבה. יהודים אלו הועסקו במחצבות הסמוכות לעיירה, ואולצו לנתץ את מצבות בית העלמין היהודי ביישוב, ולרצף איתן את רחובות העיירה. בהמשך, הוקם בעיירה מחנה עבודה נוסף, בו רוכזו כ-70 עובדים. בקיץ 1943 חוסלו שני מחנות אלו, תוך ירי בכל יושביהם.

מקהילת סאסוב שרדו את השואה, ביערות או בשטחי ברית המועצות, כ-25 יהודים.

## לקריאה נוספת
*יצחק ורפל, סאסוב - מצבת לעיירתי, ירושלים, תש"ו

## קישורים חיצוניים

* 
* סאסוב ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:גליציה
קטגוריה:מחוז לבוב: יישובים
קטגוריה:מחוז לבוב: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה