open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
איליה מורומץ (מטוס)

[ממוזער|שמאל|מטוס איליה מורומץ רוסי, [1919.]]
ממוזער|תרשים
**איליה מורומץ** (ברוסית: С-22 «Илья Муромец») היה שמו של מטוס רוסי, ששימש הן כמטוס נוסעים אזרחי והן כמפציץ אסטרטגי בחיל האוויר הרוסי. המטוס פותח על ידי איגור סיקורסקי, שהיה המהנדס הראשי בפרויקט לפיתוח המטוס הארבע־מנועי הראשון, והיה גם טייס הניסוי בטיסת הבכורה שלו. המטוסים יוצרו בחטיבת התעופה של מפעל הקרונות הרוסי-בלטי בסנקט פטרבורג ונקראו על שם אחד משלושת הגיבורים האפיים בסיפורי העם הרוסיים.

## היסטוריה
המטוס ביצע את טיסת הבכורה שלו ב־13 במאי 1913. מאז, הוא היה בשימוש חיל האוויר הרוסי. בספטמבר 1914, הועברו 4 מטוסי איליה מורומץ לחיל האוויר הרוסי. בדצמבר אותה שנה, הודיע הצאר ניקולאי השני על הקמת סיירת ספינות האוויר, "טייסת איליה מורומץ". במסגרת מלחמת העולם הראשונה, ביצעה הטייסת למעלה מ-400 טיסות, הטילה 65 טונות של פצצות, השמידה 12 מטוסי אויב ואיבדה מטוס אחד בלבד, במהלך קרב אווירי. בסך הכול, יוצרו 73 מטוסי "איליה מורומץ". ייצור המטוס הופסק ב-1918, עקב פרוץ המהפכה הרוסית. "איליה מורומץ" היה מטוס הנוסעים הראשון בעולם, והמטוס הראשון שהכיל חדרי שינה, שירותים וסלון. טיסתו המסחרית האחרונה נערכה ב-1922.המטוס המשיך לשמש כמטוס אימון בבית הספר לטיסה עד לשנת 1923, הופסק השימוש בו לחלוטין, עקב הזדקנותו והעדר יכולת לתחזק אותו.

## מדינות/ארגונים שעשו שימוש במטוסי איליה מורומץ ([[1914]]-[[1920]])
* חיל האוויר הרוסי
* חיל האוויר של הרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה
* חיל האוויר הפולני
* חיל האוויר הסובייטי
* חיל האוויר של הרפובליקה העממית של אוקראינה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת רוסיה
קטגוריה:סיקורסקי
הנס רייטר

**הנס רייטר** (**Hans Conrad Julius Reiter**; 26 בפברואר 1881 – 25 בנובמבר 1969) היה רופא ובכיר בממסד הרפואי בגרמניה הנאצית. רייטר היה מעורב בביצוע פשעים נגד האנושות במסגרת עריכת ניסויים באסירי מחנות הריכוז.

## קורות חיים
לאחר שקיבל את תואר הדוקטור שלו בשנת 1906 התמקד רייטר בבקטריולוגיה ובמסגרת זו השתלם מספר חודשים במכון פסטר בפריז ובכמה בתי חולים באנגליה. בשנת 1916 הוא תיאר את התסמונת אשר נקראה על שמו: תסמונת רייטר. התסמונת מאופיינת על ידי שלושה סימנים (טריאדה) של דלקת מפרקים (Artheritis), דלקת בדרכי השתן (Urethritis) ודלקת עיניים (Conjunctivitis).

קרוב לוודאי שהוא לא היה החוקר הראשון שתיאר את התסמונת; באותה שנה תיאר צמד חוקרים אחרים, פייסינגר ולירוי (Feissinger & Leroy), מקרה דומה שהופיע לאחר דיזנטריה. בשנת 1818 החוקר ברודי (Brodie) תיאר חמישה מקרים דומים לתסמונת שהופיעו לאחר זיהומים בדרכי השתן.

ד"ר רייטר הצטרף בגיל צעיר למפלגה הנאצית, ובשנת 1933 מונה כנשיא מינהלת הבריאות של הרייך. משרדו היה אחראי, בין השאר, על פעולות הסירוס והעיקור שבוצעו במדינה. בשנת 1935 מונה ליועץ רפואי בכיר של המפלגה הנאצית בנושאי בריאות העם.

ד"ר רייטר נעצר לראשונה על ידי שלטונות ברית המועצות בשנת 1945, הוחזק במעצר ונחקר בתחילה בברלין ולאחר מכן הועבר לנירנברג ונכלא שם. אף על פי שהומלץ להעמידו לדין הוא לא נשפט, ובשנת 1947 שוחרר.

הפשע העיקרי שבו הואשם ד"ר רייטר היה מעורבותו הישירה בפיתוח חיסון נגד מחלת הטיפוס, שכלל הזרקת חיידקי טיפוס לאלפי אסירים במחנה ההשמדה בוכנוואלד. הזרקות אלו גרמו למותם של מאות אסירים לפחות. הוא גם הואשם בריכוז ובפיקוח על פעולות הסירוס והעיקור של אלפי אסירים.

הסיבות האמיתיות לשחרורו התמוה על ידי הרוסים, נותרו עלומות עד עצם היום הזה. אחת הסברות לשחרורו ממעצר ולאי העמדתו לדין היא מסירת מידע מסווג לשלטונות הסובייטיים על מחקרים בתחום הלוחמה הבקטריולוגית שנערכו על ידי רופאים נאצים.

לאחר שחרורו בשנת 1947 הוא עוד הספיק לפרסם 11 מאמרים רפואיים. הוא אף פנה בכתב לראומטולוגים יהודים בצרפת והציע להם שיתוף פעולה במחקר. את מכתבו אליהם פתח במילים: "קולגות יקרים". בשנת 1961 הוא אף הוזמן כמרצה אורח לכנס ראומטולוגי בינלאומי שנערך ברומא.

רייטר נפטר בגיל 88. הוא מעולם לא הביע חרטה או ביקש מחילה על פשעיו.

## "תסמונת רייטר" בספרות הרפואית
עד שנת 2000 היה נהוג להשתמש בשמו (Reiter's syndrome) לכינוי המחלה "דלקת מפרקים ריאקטיבית" (Reactive Arthritis). בשנה זו פרסמו לראשונה שני ראומטולוגים אמריקנים יהודים מאמר בעיתון Journal of Clinical Rheumatology שבו הוכיחו את הקשר של ד"ר רייטר לביצוע פשעי מלחמה. השניים הציעו לאיגוד הראומטולוגי האמריקני ולקרן לדלקות מפרקים למחוק את השם "תסמונת רייטר" מהספרות הראומטולוגית.

מאז שהתגלתה והוכחה מעורבותו של ד"ר רייטר בביצוע פשעים חמורים, הולך וקטן מספר החוקרים המזכירים את שמו. האיגוד הישראלי לראומטולוגיה החליט שלא להשתמש בשמו ולא להזכירו עוד, לא בעל פה ולא בכתב. במאמר שבדק את המשך השימוש בשמו לתיאור התסמונת, נמצא כי חלה ירידה משמעותית בשימוש בשם, ובעיקר נצפתה הירידה בעיתונים המשפיעים בתחום הרפואה.

## מקורות
* ד"ר הנס רייטר ― פושע מלחמה נאצי, באתר Medicalmedia (לקוח מכתב העת "ראומטולוגיה", גיליון 2, דצמבר 2006)

קטגוריה:רופאים נאצים
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים: פושעים
קטגוריה:סגל מחנה בוכנוואלד
קטגוריה:אימונולוגים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1881
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1969
רות הורם

שמאל|ממוזער|200px|האמנים רות הורם וניהאד דביט יוצרי הפסל "חלומו של זית"
[שמאל|ממוזער|200px|האמנים רות הורם ו[ניהאד דביט]]
[שמאל|ממוזער|200px|פסל ממתכת ממוחזרת בבית ספר ב[ירושלים]]

**רות הורם** (1931 – 2 באוגוסט 2021) הייתה ציירת ופסלת ישראלית.

## ביוגרפיה
הורם נולדה בתל אביב. בתחילת שנות ה-50 למדה אמנות ב"סנט מרטין סקול אוף ארט"  בלונדון. ב-1960 הוענק לה בפריז פרס ראשון בתערוכת אונסק"ו לציור. כיהנה כיושבת-ראש אגודת הציירים והפסלים בירושלים בין השנים 1964 ו-1967. ב-1969 נסעה לסיאול, בירת קוריאה הדרומית, להתמחות בקליגרפיה, ושבה לישראל בשנת 1973. ב-1983 התקבלה כאמנית-אורחת בסדנת האמנים של מפעל הקרמיקה Arabia בפינלנד. ב-1996 העניקה לה קרן MASTO מענק יצירה.

הציגה תערוכות יחיד רבות והשתתפה בתערוכות קבוצתיות בישראל וברחבי העולם. על כך אמרה:
:תערוכה מאפשרת חשיפה, אני לא מציירת למגירה, אלא מעוניינת להיות נראית. המסר שלי הוא לא פוליטי או חברתי, אלא אסתטי. אני לא רוצה להבהיל את העולם ולזעזע אותו דרך היצירות שלי; אני כן אדם פוליטי והולכת להפגנות, אבל באמנות שלי אני מראה ראשית כול את עצמי. זה צורך מאוד אגואיסטי: ליהנות ממה שאני עושה ומראה, שהמוצר ימצא חן בעיניי וגם בעיני הסביבה. אבל הסביבה זה דבר משני.

משנת 1993 ועד למותה היא עבדה בסדנת ההדפס ירושלים. הדפסי המונוטייפ שהיא יצרה היו עשויים ממספר רב של רשתות מודפסות באופן חופשי זו על-גבי זו. במהלך העבודה שילבה הורם לסירוגין חומרים כגון מגזרות נייר, עלים וזרדים, קרעי בדים, צילומי טבע וערים. מדובר בסדרות נושא, כאשר כל הדפס נוצר באופן חד-פעמי.

רות הורם עסקה גם בפרויקטים אמנותיים ציבוריים, בעיקר בירושלים, אך גם בערים אחרות בישראל (על חשיבותה של פעילות זו עמדה כבר ב-1968). במסגרת זו שיתפה פעולה פעמים רבות עם האמנית מגדלנה חפץ. בפרויקטים האלה הדגישה הורם נושאים אקולוגיים, בפרט את נושא המיחזור. הורם מיחזרה חומרים שונים, בעיקר גרוטאות של חלקי מכוניות, לשם יצירת פסלים העומדים ברשות הרבים. בין יצירותיה הציבוריות כלולות עבודת קרמיקה פיסולית בספרייה העירונית באר-שבע (בשנת 1992), ציור קיר במרכז "מרשל" בבית שערי העיר בירושלים (בשנת 1999), עבודות במתכת צבעונית על קירות חיצוניים של מבנים בירושלים, באוניברסיטה העברית, בבית הספר למדעים ולאמנויות ובבית-הספר התיכון בבית צפאפה, וכן פסל סביבתי ממתכת צבעונית בבית-הספר "היובל" בגבעת משואה בירושלים (העבודות בבית צפאפה ובגבעת משואה נעשו בשיתוף מגדלנה חפץ). בשנת 2015 בנתה במסגרת פסטיבל מידברן את הפסל "לב אישה" (בשיתוף ניהאד דביט) - פסל בגובה 17 מטר העשוי חוטי ברזל מלופפים.

נפטרה ב-2 באוגוסט 2021 . התגוררה בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* 
* , ניהאד דביט
* 
* רות הורם באתר "לב אישה"
* רות הורם באתר "אמנות"
* רונית מזרחי, מירב שלום, , nrg, 14 בנובמבר 2008
* Ruth Horam HD, באתר YouTube
* 
* עדי כץ, כיום הקריירה בראש מעייני, אתר מוטק'ה, 30 באוקטובר 2012
* על התערוכה בעיניי, עכבר העיר, נובמבר 2012

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלות ישראליות
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים: אמנות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2021
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
עדן (להקה)

**עדן** הייתה להקת בנים ופופ ישראלית. הלהקה התפרסמה במיוחד לאחר שייצגה את ישראל באירוויזיון 1999 בשיר "יום הולדת".

את הלהקה הקימו ב-1996 האחים אדי וגבריאל בטלר, מקהילת העבריים מדימונה, וחבריהם רפאל דהן ודורון אורן. היא נקראה על שם בתו של אדי בטלר מחברתו לשעבר. ב-1997 פרצה הלהקה בזכות הופעה בתוכנית הטלוויזיה של אמנון לוי. ב-1999 היא נבחרה לייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון שנערכה בירושלים, והגיעה למקום החמישי מתוך 23, בשירה "יום הולדת". בשנה זו יצא גם האלבום הראשון של הלהקה, שנקרא גם הוא "יום הולדת".

בשנת 2001 התפרק ההרכב, וחבריו יצאו לקריירות עצמאיות. אדי בטלר ייצג שוב את ישראל באירוויזיון 2006, בשירו "זה הזמן", והגיע למקום ה-23 – שני מהסוף. אחיו, גבריאל היה חתום בחברת התקליטים של סאבלימינל, "משפחת תאקט". כמו כן השתתף כזמר ברוב פרקי תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים", כ-50 במספר.

הלהקה הוזכרה בשיר "גם זה יעבור" של הראפר טונה.

## חברי הלהקה
* אדי בטלר - זמר
* גבריאל בטלר - זמר
* רפאל דהן - זמר
* דורון אורן - זמר

## דיסקוגרפיה
* **יום הולדת** (1999) - אלבום הכולל עשרה שירים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות פופ ישראליות
קטגוריה:הרכבים ווקאליים ישראליים
קטגוריה:רביעיות ווקאליות
קטגוריה:להקות בנים
קטגוריה:נציגי ישראל באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1999
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1996
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 2001
יאיר עברון

**יאיר עברון** (נולד ב-1931) הוא פרופסור אמריטוס בחוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב, מומחה לאסטרטגיה, ליחסים בינלאומיים וללימודי ביטחון לאומי.

נולד בירושלים למשפחה מצאצאי הראש"ז צורף והוא נינו של יואל משה סלומון מצד אמו שרה גוטפריד-המבורגר. אחיו היה העיתונאי בועז עברון.

עברון שימש חוקר בכיר במכון למחקרי ביטחון לאומי שהיה בין מייסדיו. לימד בעבר בחוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב, כיהן כראש החוג בשנות ה-90 ושימש כראש התכנית ללימודי ביטחון למ״א. לימד גם באוניברסיטת סאסקס ובאוניברסיטה העברית בירושלים.

כמו כן, עברון הוזמן כעמית מחקר או כפרופסור אורח באוניברסיטאות הבאות: אוקספורד, הרווארד, קורנל, קונקורדיה,  Georgetown, UCLA.

עברון גם היה חבר במכון הבינלאומי ללימודים אסטרטגים (IISS) ובתנועת Pugwash.

בפעילותו הציבורית, עברון היה פעיל בשנות ה-50 בתנועה הכנענית ובפעולה השמית. משנות ה-70 היה פעיל בקידום מפגשים ישראלים-ערבים וחתר להבנה בין העמים. 

רעייתו הייתה ד״ר רות עברון המנוחה ולהם בן אחד, רועי.

## פרסומים
עברון חיבר 4 ספרים ולמעלה מ-40 מאמרים בנושאי אסטרטגיה גרעינית, פוליטיקה בינלאומית, הסכסוך הישראלי-ערבי, פיקוח על אמצעי לחימה וכדומה.

בשנת 1987 הוציא עברון לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד את הספר "הדילמה הגרעינית של ישראל", בנושא מדיניות הגרעין של ישראל.

### ספרים

*Evron, Yair, Israel's Nuclear Dilemma, Ithaca, NY: Cornell University Press, 1994.
*Evron, Yair: War and Intervention in Lebanon, Baltimore, MD: The Johns Hopkins Press, 1987.
*עברון, יאיר: הדילמה הגרעינית של ישראל, ת"א: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1987
*Evron, Yair, The Middle East: Nations, Superpowers and Wars, Praeger Publishers, 1973.


### מבחר ממאמריו

*Evron, Yair, Deterrence: The Campaign against Hamas, *Strategic Assessment*, Volume 11, No. 4, February 2009.
*Evron, Yair, [An Israel-Iran Balance of Nuclear Deterrence: Seeds of Instability](http://www.inss.org.il/upload/(FILE)1216205527.pdf), in Israel and a Nuclear Iran: Implications for Arms Control, Deterrence, and Defense, Ephraim Kam, ed., *Memorandum No. 94*, Tel Aviv: Institute for National Security Studies, 2008.
*Evron, Yair, Deterrence and its Limitations, *Strategic Assessment*, Vol. 9, No. 2, August 2006.
*Evron, Yair, Disengagement and Israeli Deterrence, *Strategic Assessment*, Vol. 8, No. 2, August 2005.
*Evron, Yair, Problems of Arms Control in the Middle East, *Adelphi Papers*, No. 138, London: IISS, 1977.
*Evron, Yair, The Demilitarization of Sinai, *Jerusalem Papers on Peace Problems*, No. 16, Jerusalem: The Leonard Davis Institute for International Relations, The Hebrew University of Jerusalem, 1975.


## קישורים חיצוניים
* דף קורות חיים במכון למחקרי ביטחון לאומי באוניברסיטת תל אביב
* 
* דף פרטים באתר PoweBase
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מדע המדינה
קטגוריה:משפחת סלומון (הראש"ז)
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: יחסים בין-לאומיים
קטגוריה:סגל המכון למחקרי ביטחון לאומי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
שניר (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
השירות למאבק בסמים (טורקמניסטן)

**השירות למאבק בסמים של [[טורקמניסטן]]** ידוע רשמית בשם **השירות הממלכתי להגנת בריאות הציבור** (בטורקמנית: ** Türkmenistanyň sagdyn jemgyýet howpsuzlygyny goraýyş döwlet gullugy**) והוא הזרוע הממשלתית העיקרית בטורקמניסטן האחראית לאכיפת חוק המלחמה בסמים. 

הארגון הוקם תחילה כגוף עצמאי הכפוף לנשיא טורקמניסטן בלבד. ב-1 במרץ 2016 הוכפף הארגון למשרד הפנים.
## היסטוריה
הארגון הוקם ב-18 בינואר 2008 כגוף משטרתי בשם *השירות הממלכתי למלחמה בסמים*' ולראשו מונה מיראט איסלאמוב. הרקע להקמת הארגון היה המצב הגאופוליטי במדינות מרכז אסיה והתגברות הסחר הלא חוקי בסמים המגיע ממחוז הלמנד שבאפגניסטן. מיראט הוחלף לאחר מכן באמאן גראייב.

ב-1 באוגוסט 2012 נשיא טורקמניסטן חתם על צו להפיכת השירות לשירות הממלכתי לביטחון הציבור, אמאן גראייב מונה לראש משמר הגבול הממלכתי ובמקומו מונה אטאדורדי אוסמאנוב לראש השירות הממלכתי לביטחון הציבור.

הסוכנות חתומה על הסכם שיתוף פעולה עם הסוכנות הטג'יקית למאבק בסמים.

## ראשי השירות

## ראו גם
*משמר הגבול הממלכתי של טורקמניסטן

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר חוק ומשפט
קטגוריה:טורקמניסטן: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ארגוני מאבק בסמים
קטגוריה:טורקמניסטן: ממשל
ג'ונתן ריס מאיירס

**ג'ונתן ריס מאיירס** (באנגלית: **Jonathan Rhys Meyers**; נולד ב-27 ביולי 1977) הוא שחקן ודוגמן אירי. הוא ידוע בתפקידיו בסרטים "מייקל קולינס" (1996), "ולווט גולדמיין" (אנ') (1998), "טיטוס" (אנ') (1999), "שחקי אותה כמו בקהאם" (2002), "אלכסנדר" (2004), "נקודת מפגש" (2005), "משימה בלתי אפשרית 3" (2006) ובטלוויזיה הוא מוכר בתור אלביס פרסלי במיני-סדרה הביוגרפית "אלביס" (אנ') (2005), עבורו זכה בפרס גלובוס הזהב וקיבל מועמדות לפרס אמי, התפרסם גם בתור הנרי השמיני, מלך אנגליה בסדרת הדרמה ההיסטורית "שושלת טיודור" (2007–10), מה שזיכה אותו בשתי מועמדויות לפרס גלובוס הזהב, ובתפקיד הראשי של דרקולה בסדרת הדרמה של NBC, "דרקולה" (2013–14). הוא גם כיכב בתור הבישוף האמונד בסדרת הטלוויזיה של ערוץ ההיסטוריה "ויקינגים" (2017–2019).

מאיירס המשיך לככב בסרטים נוספים, כמו "אלברט נובס" (2011), גילם את ולנטיין מורגנשטרן בסרט "בני הנפילים: עיר של עצמות" (2013), הוא הופיע בסרט "סטונוול" (אנ') מ-2015, בבימויו של רולנד אמריך; בשנת 2017, הוא כיכב בסרט "האדם השנים עשר" (אנ'); ובשנת 2018 גילם את סוכן המוסד ארי בן ציון בסרט הריגול "פרשת דמשק".

בשנת 2020, הוא דורג במקום ה-43 ברשימת שחקני הקולנוע הגדולים של אירלנד מטעם האייריש טיימס.

## שנותיו הראשונות
נולד בשם **ג'ונתן מייקל פרנסיס או'קיף** (**Jonathan Michael Francis O'Keeffe**) בדבלין שבאירלנד, למשפחה קתולית. בנם של ג'רלדין (לבית מאיירס) והמוזיקאי ג'ון או'קיף. מאיירס נולד עם בעיות בליבו ובילה את חודשיו הראשונים בבית החולים. בגיל שנה עברו הוריו לעיר קורק שם גדל. יש לו שלושה אחים צעירים בשם ג'יימי, אלן ופול ושלושתם מוזיקאים מקצועיים. כשהגיע לגיל שלוש, נפרדו הוריו ואימו גידלה אותו ואת אחיו אלן בעוד שני אחיו האחרים התגוררו בבית סבתם יחד עם אביו.

## קריירה
תפקידו הראשון היה בשנת 1994 בסרט "איש ללא חשיבות". תפקידו הראשון בטלוויזיה היה במיני-סדרה בת ארבעה פרקים בשם "Gormenghast" משנת 2000 אשר שודרה ברשת ה-BBC.

החל משנת 2005 שימש פרזנטור של חברת האופנה הוגו בוס למספר קמפיינים, ובשנים 2006–2007 נבחר לשמש פרזנטור לחברת הבגדים ורסצ'ה.

משנת 2007 עד 2010 כיכב מאיירס בסדרה "שושלת טיודור" של רשת שואוטיים בתפקיד הנרי השמיני. תפקיד זה העניק לו שתי מועמדויות לפרס גלובוס הזהב עבור השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה. מאיירס ביצע גם תפקידים מוזיקליים.

בשנת 2013 בחר לגלם את דמותו של האנטי-גיבור בסדרה "דרקולה" של רשת NBC. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת בלבד.

ב-2014 העניק העיתון "The Irish Post" למאיירס פרס על תרומתו למשחק ועל הישגיו בעשרים השנים האחרונות.

## חיים אישיים
בבעלותו של מאיירס בתים בלוס אנג'לס, בלונדון, בדבלין ובמרוקו.

בחודש מאי 2005 הוא נכנס למוסד גמילה מאלכוהול. ב-24 באפריל 2007 דווח כי הוא חזר לגמילה. ב-18 בנובמבר 2007 נעצר מאיירס בנמל התעופה בדבלין בשל שכרות והפרעה לסדר הציבורי. לאחר מכן הוא שוחרר בערבות, והמשפט התקיים ב-5 בדצמבר 2007. ב-27 בפברואר 2009 הוא נכנס לגמילה בפעם השלישית, ושוחרר ב-15 במרץ 2009. ב-27 ביוני 2009 נעצר בפריז בשל תקיפה ואיומים על עובדים בבר, ושוב שוחרר בערבות והובא לפני שופט בספטמבר 2009.

במאי 2010 הושעה ריס לצמיתות משימוש בטיסות של חברת "יונייטד איירליינס".

למאיירס ולארוסתו מארה ליין יש בן שנולד ב-2016.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אירים
קטגוריה:דוגמנים אירים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1977
הסברו

שמאל|ממוזער|230px|סמליל הסברו ישראל
**הַסְבְּרוֹ בע"מ** (באנגלית: **Hasbro, Inc.**) היא חברה אמריקאית לייצור צעצועים ומשחקי לוח, אחת הגדולות בעולם בתחום זה. מטה החברה ממוקם בפוטאקט, רוד איילנד, ארצות הברית, ומרבית מוצריה מיוצרים במזרח אסיה.
## היסטוריה
בשנת 1923 הקימו שלושה אחים יהודיים: הנרי, הילל והרמן הסנפלד, את "האחים הסנפלד" (**Hassenfeld Brothers**), חברת טקסטיל בהסברוק הייטס, ניו ג'רזי. החברה התרחבה במשך שני העשורים שלאחר מכן וייצרה גם קלמרים וציוד לבית הספר. בשנות ה-40 של המאה ה-20 ייצרה "האחים הסנפלד" ערכות רופא ואחות שהיו לצעצועים הראשונים של החברה. הצעצוע הראשון של החברה שהפך ללהיט היה מר ראש תפוד, אותו רכשה החברה מג'ורג' לרנר ב-1952. בשנת 1964 ייצרה החברה את ג'י. איי. ג'ו, NERF, ובובות בדמות חיילי קומנדו, אשר עבורה טבעו את המונח "בובת פעולה", במטרה לשווקן לבנים שלא רצו לשחק עם בובות.

ב-1968 קיצרה החברה את שמה ל"הסברו", ובשנת 1983 ייצרה החברה מוצר מצליח נוסף – הפוני הקטן שלי. החברה רכשה בשנת 1984 את חברת מילטון בראדלי והחלה לשווק את משחקיה, לרבות פלונטר, סולמות ונחשים, ארבע בשורה ויאצי. בשנת 1965 ייצרה והפיקה את סדרת האנימציה, ג'ם וההולוגרמות וייצרה את מוצרי הסדרה. באותה שנה ייצרה החברה את בובות הרובוטריקים - בובות פעולה בדמות רובוטים חמושים היכולים להפוך לכלי רכב ובעלי חיים שונים. סדרת צעצועי הרובוטריקים זכתה להצלחה רבה והולידה זיכיון שכלל סדרות טלוויזיה מצוירות ומספר סרטי לייב אקשן מצליחים. בשנת 1986 רכשה החברה את פלייסקול ובשנת 1991 את האחים פארקר, ויחד איתה את משחקיה המובילים: מונופול, משחק הלוח המצליח ביותר בכל הזמנים, וסיכון. בשנת 1998 רכשה הסברו את "אבלון היל" ואת WowWee, ושנה לאחר מכן את מכשפי החוף, העוסקת בפיתוח ושיווק משחקי תפקידים. בנוסף החברה ידועה כמשווקת מותג הצעצועים בייבלייד במערב, ברישיון מהיצרנית היפנית המקורית טאקארה טומי. 

חברת הסברו היא חברת אם של מספר חברות בת, אשר כולן משווקות את מוצריהן תחת מותגיהן המקוריים.

בעבר פעלה חברת הסברו ישראל אשר שיווקה את מוצרי הסברו בארץ. זו הייתה חברת בת של הסברו העולמית אשר פעלה החל משנת 1993 עד ל-2004. מוצרי החברה יוצרו במפעלי הסברו ברחבי העולם. עד פתיחת החברה קודקוד הייתה זכייניתה בארץ.

כיום מיוצרים ומשווקים מוצרי הסברו בישראל על ידי קודקוד. הייצור מתבצע במפעל החברה בערד.
## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:חברות צעצועים
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:חברות תקשורת המונים בארצות הברית
אפרת דור

**אפרת דור** (נולדה ב-6 בינואר 1983) היא שחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
דור נולדה בבאר שבע, וגדלה ביישוב השכן עומר למשפחה ממוצא פולני. סבתה היא ניצולת שואה. לה שלושה אחים. בנעוריה למדה במגמת התיאטרון בבית הספר התיכון "אשל הנשיא״.

בשנת 2001 למדה בבית הספר המפורסם לאומנויות הבמה "לי סטרסברג" שבניו יורק ובשנת 2003 החלה את לימודיה בבית הספר לאמנויות הבמה "בית-צבי".

## קריירה

### בטלוויזיה
[250px|ממוזער|דור על הסט של "[עספור", 2011]]

בשנים 2006–2009 גילמה דור דמויות משנה במספר סדרות טלוויזיה: "אולי הפעם", "החיים זה לא הכול" (בתפקיד דיילת), "מסודרים" ו"מעורב ירושלמי", והשתתפה בתפקידי אורח בסדרות רבות כדוגמת "החברים של נאור".

בשנת 2010, פרצה דור למודעות כשגילמה את שיר אמבר, בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה היומית "עספור". היא המשיכה בתפקיד זה גם בעונתה השנייה של הסדרה, ב-2011.

ב-2011 גם גילמה חוקרת מז"פ בשם לירון בעונה השנייה של הסדרה "תמרות עשן", כחלק מהקאסט הקבוע של העונה.

באותה שנה, כיכבה דור לצדו של עמוס תמם בסדרת המשטרה "אחת אפס אפס" בתפקיד השוטרת אלכסנדרה יודאיוב. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2012. היא חזרה וגילמה תפקיד זה גם בעונה השנייה של הסדרה, בשנת 2014.

ב-2014 גילמה גם את דמותה של אלינור בדרמה "בתולות", ששודרה בהוט 3.

בשנת 2016, שיחקה בעונה השלישית של "החממה", בתור אירנה – עוזרתו של זאב (שרון אלכסנדר), הנבל הראשי של הסדרה.

בשנת 2017 דור הצטרפה לקאסט הגרסה האמריקאית של הסדרה "החממה", שנקראת "אקדמיית החממה" והופקה עבור נטפליקס, שם גילמה את העיתונאית מישל וולאס (דמות שאותה גילמה בגרסה הישראלית השחקנית מגי אזרזר).

בשנת 2019 החלה להשתתף בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "כנופיית המאיה", סדרת הספין אוף של "ילדי האנרכיה", בתור אנה ליינרס. באותה השנה הצטרפה לעונה השלישית של הסדרה "סניקי פיט" בפריים וידאו.

בפברואר 2020, הצטרפה לצוות שחקני סדרת גיבורי העל "הפלאש" בתפקיד קבוע של גאונת המדע אווה מקולך.

### בקולנוע
בשנת 2011 גילמה דור את ג'סיקה בסרט הקולנוע "פובידיליה" בבימויים של האחים יואב ודורון פז.

בשנת 2013 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "בננות" בבימויו של איתן פוקס.

בשנת 2015 הצטלמה אפרת דור לסרט הוליוודי ראשון, "אשתו של שומר גן החיות" (שיצא לאקרנים במרץ 2017), שם כיכבה לצד השחקנית ג'סיקה צ'סטיין.

בשנת 2017 כיכבה בסרט הקומדיה הרומנטית "ואז היא הגיעה", לצד חן אמסלם ומיכאל אלוני. באותה השנה שיחקה בסרט הצרפתי-בלגי "Holy Lands" עם ג'ונתן ריס מאיירס וטום הולנדר.

בשנת 2019 השתתפה בסרטו של אלון גור אריה "המוסד", בתפקיד סוכנת ה-CIA לינדה האריס.

בשנת 2026 שיחקה בסרטו של נדב לפיד, "כן!" בתור יסמין.

## חיים אישיים
הייתה נשואה לבמאי מושיק מימון, ולהם בת ובן. משנת 2018 הם התגוררו בלוס אנג'לס, קליפורניה. בדצמבר 2020 דווח כי השניים נפרדו. סוכניה של אפרת לא אישרו את הפרטים והשחקנית הכחישה את השמועות. במרץ 2023 הזוג התגרש רשמית.

החל משנת 2024 מנהלת מערכת יחסים זוגית עם השחקן גל אמיתי. בספטמבר 2025 השניים התארסו.

מתגוררת בשכונת נווה צדק בתל אביב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות תיכון אזורי אשל הנשיא
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי אשל הנשיא
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:עומר: אישים
קטגוריה:נווה צדק: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
מיתר הגב

שמאל|ממוזער|500px|חתך רוחב של עובר אפרוח, לאחר הדגרה של 45 שעות**מיתר הגב** (באנגלית: **Notochord**, מיוונית: νῶτον = גב, χορδή = מיתר) הוא מבנה מוארך וגמיש שנמצא בעוברים של כל המיתרניים. הוא מורכב מתאים שמקורם מהמזודרם ומגדיר את הציר הקדום בעובר. במיתרנים מסוימים, הוא ממשיך להתקיים לאורך כל חייהם כציר התמיכה העיקרי של הגוף, ואילו אצל רוב בעלי החוליות הוא הופך להיות הגרעין הַמּוֹכִי של הדיסק הבין חולייתי. מיתר הגב נמצא מצד הגחון לצינור העצבי.

מיתר הגב היה "עמוד השדרה" הקדום ששימש כמבנה תמיכה במיתרנים כגון הייקויכטיס (מין נכחד של חולייתן). מיתר הגב היווה יתרון לאב הקדמון של הדגים, כי הוא היה מבנה נוקשה לאחיזת השרירים, ועם זאת גמיש מספיק כדי לאפשר תנועה יותר מאשר, למשל, שלד חיצוני של בעלי החיים הדומיננטיים של אותה תקופה. לעוברים של בעלי חוליות יש מיתר גב גם היום, ככל הנראה מפני שהוא שמר על תפקיד מרכזי של איתות ותיאום ההתפתחות העוברית, גם אם הוא לרוב אבד בשלב הבוגר. ברוב בעלי החיים מקבוצת בעלי ארבע רגליים, הוא בסופו של דבר מתפתח להיות הגרעין הַמּוֹכִי של הדיסק הבין חולייתי.

מיתר הגב מורכב בעיקר מליבה של גליקופרוטאינים, עטוף במעטה של סיבי קולגן המתלפפים לשני סלילים מנוגדים. הזווית בין סיבים אלו קובעת האם הגדלת הלחץ בליבה תגרום לקיצור ועיבוי הגוף או להתארכות והיצרות שלו.[שמאל|ממוזער|300px|מיתר הגב (Notochord) בחתך רוחב של [דג ריאות]]

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטומיה של חולייתנים
קטגוריה:ביולוגיה התפתחותית
לובץ' (מחוז)

**מחוז ([[אובלסט]]) לובץ**' (בבולגרית **Област Ловеч**) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בצפון מרכז בולגריה, שטחו מהווה 3.7% משטח המדינה ועיר בירתו היא לובץ'. המחוז משופע בנופים קרסטים ולאורכו זורמים הנהרות ויט ואוסאם.

## היסטוריה
ראשית התיישבות אנושית מאורגנת במחוז מתוארכת למאה ה-3 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. מהמאה ה-1 לפנה"ס ועד המאה ה-4 שלטה באזור האימפריה הרומית ולאחריה האימפריה הביזנטית. בראשית המאה ה-9 נכבש האזור על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה. בראשית המאה ה-11 פלש צבא האימפריה הביזנטית בפיקודו של בסיליוס השני, כבש את האזור וגרם לקריסת האימפריה הבולגרית. בשלהי המאה ה-12 נשלט החבל על ידי האימפריה הבולגרית השנייה והפך לצומת דרכים מסחרית. באמצע המאה ה-14 עבר המחוז לחזקת האימפריה העות'מאנית והיה חלק מפלך רומליה העות'מאני. לאחר כ-500 שנות שלטון עות'מאני, בשלהי 1877 שוחרר החבל על ידי צבא האימפריה הרוסית במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ובהמשך הפך חלק מנסיכות בולגריה.

## דמוגרפיה
אוכלוסיית המחוז מצויה במגמת קיטון מתונה (תמותה לעומת ילודה) ובמגמת הגירה שלילית. 89.55% הם בולגרים, 4.99% ממוצא טורקי ו-3.72% הם צוענים. 49% הם גברים ו-51% הן נשים. 86.4% הם נוצרים אורתודוקסים, ו-6.2% הם מוסלמים סונים. במחוז 8 ערים ועיירות ו-142 כפרים.

## אקלים
במחוז שורר אקלים ממוזג מתון. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 12.5oc כאשר ערכי הקיצון הממוצעים נעים מ-3oc בינואר ועד 24oc ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 733 מילימטרים והחודשים הגשומים בשנה הם מאי וספטמבר. בין נובמבר לאפריל ישנם 24 ימי שלג בממוצע והחודש המושלג ביותר הוא דצמבר עם 6 ימי שלג בממוצע.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

לובץ'
ג'ובאני פריני

**ג'ובאני פריני** (באיטלקית: **Giovanni Ferrini**  1699 בקירוב - 1758) היה בונה צ'מבלי איטלקי.
## ביוגרפיה
פריני היה עוזרו של ברתולומאו כריסטופורי בפירנצה עד מותו בשנת 1732. נראה שחלקו בבניית רבים מכלי הנגינה החתומים של כריסטופורי מן השנים 1720–1726 היה גדול וגם תשלובת הצ'מבלו-פסנתר שלו משנת 1745, אחד מן השניים ששרדו מעבודתו, נוצר על פי שרטוט של כריסטופורי. עדויות מתועדות מצביעות על כך, שפריני המשיך לייצר פיאנו-פורטה, אך עד כה לא זוהו כלים משלו, מה גם שדמיונם של הצ'מבלי ששרדו לאלה שיצאו מסדנת כריסטופורי מקשה על קביעת מקורם של כלים אלה.

## קישורים חיצוניים
* דיון על כלים שנבנו על ידי כריסטופורי ופריני
* ג'וליאנו פרדיננדו טליאוויני, אתר Jstor, "ג'ובאני פריני"

קטגוריה:ילידי 1699
פסנתרים
קטגוריה:נפטרים ב-1758
דן הרינגטון

**דן הרינגטון** (אנגלית: **Dan Harrington**, נולד ב-6 בדצמבר 1945, בקיימברידג', מסצ'וסטס), הוא שחקן פוקר ושש-בש מקצועי אמריקאי, וכיום עוסק גם בנדל"ן. בקרב שחקני הפוקר הוא מוכר כ"אקשן דן" ("Action Dan") התייחסות אירונית לסגנון המשחק השמרני אך התקיף שלו. הגעתו לשולחן הגמר בשתי אליפויות עולם ברציפות (בשנים 2003 ו-2004) נחשבת לאחד ההישגים המרשימים ביותר בהיסטוריה של אליפות העולם בפוקר (WSOP), ובשנת 2010 נבחר להיכל התהילה של הפוקר. הוא מוכר גם בזכות כובע ה"רד-סוקס" הירוק שהוא נוהג לחבוש בזמן המשחק.

## קריירת פוקר
הרינגטון החל את דרכו כשחקן מקצועי במשחק השחמט, בו במהרה הפך לאמן ולאחד השחקנים המובילים באזור ניו-אינגלנד. ב-1972 הוא זכה באליפות השחמט במסצ'וסטס, בפער גדול מול רוב השחקנים המובילים באזור. ב-1976 הוא התחיל לשחק שש-בש, והיה למאסטר גם במשחק זה, ולאחד משחקני הכסף הטובים ביותר באזור בוסטון. ב-1981 זכה בגביע העולם בשש-בש בוושינגטון, כשהביס את השחקנים הטובים בעולם. הרינגטון החל לשחק פוקר באופן מקצועי בשנת 1982.

### ניצחונות בולטים
* האירוע המרכזי באליפות העולם בפוקר: בשנת 1995 סיים במקום הראשון, במקום השישי ב-1987, שלישי ב-2003 ורביעי ב-2004.
* מקום ראשון באליפות אירופה בפוקר (1995).
* מקום ראשון באירוע ה-$2,500 נו-לימיט הולד'ם במסגרת אליפות העולם בפוקר 1995 (WSOP).
* מקום ראשון באליפות ארבע המלכות (Four Queens 1996).

הרינגטון השתתף לראשונה באירוע ה-$10,000 נו-לימיט הולד'ם שבמסגרת אליפות העולם בפוקר (WSOP) בשנת 1987, וסיים במקום השישי. הוא השתתף באליפות שלוש-עשרה פעמים, בארבע מתוכן הגיע לשולחן הגמר, הישג מדהים כשלעצמו.

הרינגטון אחד משחקני הנו-לימיט הולד'ם המכובדים ביותר, ויריב מאיים במשחקי לימיט הולד'ם. הוא חי בסנטה מוניקה, שם הוא שותף בחברת "הלוואות אנקור" העוסקת בנדל"ן. נכון לשנת 2007 זכיותיו בטורנירי פוקר הסתכמו בלמעלה משבעה וחצי מיליוני דולרים.

## ספרות פוקר
בדצמבר 2004 פרסם הרינגטון, בשיתוף עם ביל רוברטי, מדריך פוקר (Harrington on Hold'em), המתרכז באסטרטגיה לשלבים הראשונים של טורנירי נו-לימיט טקסס הולדם. המדריך, הפך ברבות השנים לאבן יסוד בספרות הפוקר העולמית. הספר מתפרש על פני שני כרכים, ובעקבותיהם פרסם הרינגטון ספר שלישי באותה הסדרה, ושני ספרים נוספים שעניינם הוא אסטרטגיה למשחקי כסף (Cash games). ספריו נחשבים לספרי אסטרטגיית הפוקר הטובים ביותר שנכתבו, והם תורגמו ללמעלה מ-30 שפות, בהן עברית.

## לקריאה נוספת
* דן הרינגטון, **טקסס הולד'ם - פוקר למתקדמים**, הוצאת זיגל, נובמבר 2009

## קישורים חיצוניים

* 

* דן הרינגטון באתר הוצאת הספרים 2+2 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:קיימברידג' (מסצ'וסטס): אישים
קטגוריה:שחקני פוקר אמריקאים
קטגוריה:שחקני שש בש
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סאפוק
קטגוריה:זוכי צמיד אליפות העולם בפוקר באירוע המרכזי
קטגוריה:זוכי צמיד אליפות העולם בפוקר מארצות הברית
קטגוריה:זוכי סבב הפוקר העולמי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוקר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
LATAM ארגנטינה

[ממוזער|250px|[איירבוס A320 של LAN ארגנטינה  בשמה ובסמלה הישן]]
**LATAM ארגנטינה** בעבר: **LAN ארגנטינה** היא חברת תעופה ארגנטינאית המהווה חלק מקבוצת LATAM איירליינס. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי מיניסטרו פיסטריני שבעיר הבירה בואנוס איירס. החברה מפעילה טיסות סדירות פנימיות בארגנטינה וכן טיסות בינלאומיות ליעדים בדרום אמריקה וצפון אמריקה.

## תולדות החברה
החברה נוסדה במרץ 2005. הטיסות הראשונות שלה נערכו ב-8 ביוני 2005 למנדוסה וקורדובה.

ב-28 בספטמבר 2006, קיבלה את הזכויות מהרשויות לתעופה של ארגנטינה, להפעיל טיסות ל-35 יעדים פנימיים ובינלאומיים.

מאז 2007, LATAM ארגנטינה היא חלק מברית חברות התעופה Oneworld.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה, נכון ליולי 2018:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה ארגנטינאיות
ארגנטינה
גווידו ד'ארצו

ממוזער|120px|פסלו של גווידו ד'ארצו
ממוזער|גווידו ד'ארצו לומד נגינה במונוקורד אצל טבאלד
**גווידו ד'אָרֶצוֹ** (או: **גווידו מֵאָרֶצוֹ**; באיטלקית: **Guido d'Arezzo**; 991 או 992 - אחרי 1033) היה תאורטיקן מוזיקה מתקופת ימי הביניים. נחשב לממציא התיווי המוזיקלי המודרני. הוא רשם תווים על גבי חמשה, שכללה אז רק ארבע שורות במקום חמש, כנהוג כיום; צורת רישום זו החליפה את רישומי הנוימות. הטקסט שלו, ה"מיקרולוגוס", היה החיבור הנפוץ ביותר בנושא מוזיקלי בימי הביניים, אחרי כתביו של אניציוס מניליוס סוורטינוס בואתיוס.

גווידו היה נזיר ממסדר הבנדיקטינים מעיר-המדינה ארצו באיטליה. מחקר עדכני מתארך את ה"מיקרולוגוס" שלו ל-1025 או 1026. כיון שהוא ציין במכתב את גילו כשלושים ושבע כשנכתבה המסה, משערים ששנת הולדתו הייתה בסביבות 991 או 992. ראשית הקריירה שלו הייתה במנזר פומפוזה על חוף הים האדריאטי, סמוך לפרארה. בימי חייו שם עמד על הקושי של זמרים לזכור מזמורים גרגוריאניים. הוא המציא שיטה לשינון מהיר של מזמורים, ותוך זמן קצר התפרסם ברחבי צפון איטליה. בד בבד עם פרסומו, עורר את עוינות הנזירים האחרים במנזר, וזו הניעה אותו לעזוב את המקום ולעבור לארצו, עיר שלא היה בה מנזר, אך הייתה בה קבוצה גדולה של זמרי קתדרלה, ובישוף העיר ארצו - טבאלד, הזמינו להדריכם.
ממוזער|180px|ביתו של גווידו ד'ארצו
בחייו בארצו פיתח גווידו שיטות הוראה חדשות, כגון תיווי-חמשה וסולפז' - אביו-מולידו של סולם ה-"דו-רה-מי", שהברותיו לקוחות מן ההברות הראשונות של כל אחד מפסוקי התפילה הראשונים בבית ראשון מזמור התפילה: Ut queant laxis. ייתכן שעבודתו זו התבססה על עבודתו הקודמת במנזר פומפוזה, אך האנטיפונים שכתב שם אבדו. לגווידו מייחסים גם את המצאת "היד הגווידונית",
שיטת מנמוניקה נפוצה בשימוש במיפוי שמות התווים לפי חלקי היד האנושית. ה"מיקרולוגוס", שנכתב בקתדרלת העיר ארצו והוקדש לטבאלד, מכיל את שיטת ההוראה של גווידו כפי שפותחה אז. תוך זמן קצר משכה השיטה את תשומת לבו של האפיפיור יוחנן ה-19, שהזמין את גווידו לרומא. קרוב לוודאי שגווידו יצא לשם ב-1028, אך הוא חזר עד מהרה לארֶצו, בגלל בריאותו הרעועה. דבר אינו ידוע עליו אחר כך, פרט לכך שהאנטיפון האבוד שלו הושלם, ככל הנראה, ב-1030.

על שם גווידו ד'ארצו קרוי "תיווי מוזיקה גווידו" (GUIDO music notation), פורמט לתצוגת מחשב של פרטיטורות.

## קישורים חיצוניים

* 

* Ut queant laxis, אתר צלילוגיה

## הערות שוליים

מוזיקה
קטגוריה:תאורטיקאי מוזיקה
קטגוריה:ילידי 991
קטגוריה:נפטרים ב-1050
ליגת הקיץ

**ליגת הקיץ הישראלית** היא ליגת כדורסל המשוחקת בישראל בחודשי הקיץ בזמן הפגרה בין העונות. הליגה התקיימה לראשונה בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 ביוזמתו של אריה מליניאק אך הופסקה וחזרה להתקיים ב-2010 ביוזמת מנהלת ליגת העל בכדורסל.

לאחרונה חזרה להתקיים בשנת 2017 על ידי יפתח בוכמן והיא פועלת מאז במספר ערים ברחבי הארץ בשיטת ליגות מקומיות כאשר מקומות 1 ו-2 עולות לשלב שמינית גמר ארצי. 

מטרת הליגה היא לתת במה לשחקנים צעירים וכן לתת מענה לקהל המחכה לפתיחת משחקי העונה הבאה.

## ליגות הקיץ 2010, 2017, 2019, 2020
הליגה חודשה באוגוסט 2010 בהשתתפות 4 קבוצות. כל קבוצה נקראת על שם הספונסר הראשי שלה: AND1, וואלה! טורס, ג'פניקה ומעדני מיקי. המשחקים התקיימו בבית מכבי בראשון לציון בתחילת חודש אוגוסט 2010. המשחקים שודרו באתר ONE.הליגה התנהלה כבית אחד, כל קבוצה שיחקה נגד כל קבוצה פעם אחת - 2 הקבוצות שסיימו במקום הראשון והשני מתחרות על המקום הראשון במשחק הגמר, והקבוצות במקום השלישי והרביעי מתחרות על מקום 3-4.

השחקנים המשתתפים בקבוצות היו שחקנים ישראלים בעיקר צעירים המשחקים בליגת העל ובליגה הלאומית. באליפות הליגה זכתה קבוצת "ג'פניקה" בהובלת עמית תמיר ואבי בן-שימול. בסגנית האלופה "מעדני מיקי" בלטו מאיר טפירו ומורן רוט. למקום השלישי הגיעה "AND1" בה שיחק עודד שעשוע, למרות שסיימה את הבית במקום האחרון. למקום האחרון הגיעה קבוצת "וואלה! טורס" עם אבי סוכר, שסיימה במקום השלישי את שלב הבתים.

ליגת הקיץ 2017- החלה להתקיים באולם עירוני ט' שבתל אביב והשתתפו בה 8 קבוצות. בשיטת 2 בתים ולאחר מכן פיינל פור. בין השמות הבולטים שנטלו חלק: כרמל בוכמן, איתן רוטנברג, אבי אליהו, אילן ברקוביץ', רז אלבז.

ליגת הקיץ 2019- התקיימה ב-5 ערים במקביל ברחבי הארץ (דימונה, ירושלים, קריית ביאליק, גבעת שמואל ופתח תקווה) בהשתתפות 24 קבוצות, בגילי נערים ובוגרים.

קבוצת "חיפה לחיפאים" זכתה במקום הראשון ונהנתה מחופשה קבוצתית ברודוס.

ליגת הקיץ 2020- צפויה להתקיים ב-8 ערים ברחבי הארץ, ב-4 קטגוריות גיל: ילדים, נערים, נוער ובוגרים.

## ראו גם

*ליגת העל בכדורסל

## קישורים חיצוניים
*מנהלת ליגת העל, יוזמת הליגה

קטגוריה:ליגות כדורסל ישראליות
קטגוריה:תחרויות כדורסל לא פעילות
קטגוריה:קיץ
בורית אדומה

**בורית אדומה** (שם מדעי: *Saponaria  mesogitana*) היא מין צמח מסוג בורית שבמשפחת הציפורניים. פריחתה באביב, וצבע עלי כותרתו ורוד. הבורית האדומה נזכרת במגדירי צמחים כצמח נדיר מאוד, ונראה בארץ ישראל בטבע לעיתים נדירות. תפוצתה בישראל היא בגליל העליון, בגולן, במישור החוף ובשפלת יהודה. נראית לעיתים גם בהרי יהודה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1843
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אדמון בואסייה
קטגוריה:ציפורניים
ברנרד קינג

**ברנרד קינג** (אנגלית: **Bernard King**; נולד ב-4 בדצמבר 1956, בברוקלין, ניו יורק) הוא כדורסלן עבר, ששיחק בעמדת הסמול פורוורד בליגת ה-NBA. שיחק 14 עונות עבור הקבוצות ניו ג'רזי נטס (בשנים 1977–1979 ו-1993), יוטה ג'אז (1979–1980), גולדן סטייט ווריורס (1981–1982), ניו יורק ניקס (1982–1987) ווושינגטון בולטס (1987–1991). בשנת 2013 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל.

## קריירת ה- NBA

קינג שיחק בקולג' באוניברסיטת טנסי, ונבחר כבחירה השביעית בדראפט של שנת 1977 על ידי ניו יורק נטס, אשר כמה חודשים מאוחר יותר העתיקו את מקום מושבם לניו ג'רזי ונודעו כ"ניו ג'רזי נטס". שני מטרים וסנטימטר גובהו, היה קינג התגלמות הסמול פורוורד של ה-NBA בשנות השמונים. עם זרועותיו הארוכות ושחרור הכדור המהיר, קינג היה מותאם בשלמות למשחק מהיר כסקורר מעולה. קינג הוביל את טבלת הקלעים של הליגה בשנת 1985 עם 32.9 נקודות למשחק ונבחר פעמיים לחמישיית העונה של הליגה ושלוש פעמים למשחק האולסטאר.

בעונת הרוקי שלו, 1977/1978, הוא קבע שיא קליעה לשחקן שנה ראשונה בניו ג'רזי נטס, 1909 נקודות. ב-31 בינואר 1984, כשחקן הניקס, קבע קינג שיא בהיותו לשחקן הראשון מאז 1964 לקלוע לפחות 50 נקודות למשחק בשני משחקים רצופים; הוא עשה זאת בקולעו 50 נקודות מול סן אנטוניו ספרס עם 20 קליעות מ-23 זריקות, כולל קליעת 10 שלשות ב-30 בינואר בניצחון הניקס 113–117, ולמחרת קלע שוב 50 נקודות בניצחון חוץ נוסף, הפעם 105 - 98 מול דאלאס מאבריקס עם 20 קליעות מ-28 ניסיונות ושוב 10 שלשות. בעונה שלאחר מכן, הוביל קינג את ניו ג'רזי נטס כשבחג המולד 1984 קלע 60 נקודות והפך לשחקן העשירי ב-NBA לקלוע לפחות 60 נקודות במשחק יחיד.

ב-23 במרץ 1985 סבל קינג מפציעה קשה בברכו, פציעה שהשביתה אותו למשך כל עונת 1985/1986. כשחזר מהפציעה ניכר בבירור שאיבד את ההתפרצות הסוחפת שלו לסל, דבר שגרם לניקס לשחרר אותו בסוף עונת 1987. עם זאת, היה לקינג קאמבק מוצלח בוושינגטון, שם הפך לכוכבה הבלתי מעורער של הקבוצה. הוא שיפר את קליעתו מבחוץ וחזר לאולסטאר פעם אחת נוספת ב-1991, עונתו המלאה האחרונה. לאחר הפסקה זמנית של שנה וחצי וחזרה ל-32 משחקים במדי ניו ג'רזי נטס בשנת 1993, הכריעו אותו בעיות בברך וכפו עליו פרישה סופית ממשחק, כשבאמתחתו 19,665 נקודות שקלע ב-874 משחקים, ממוצע של 22.5 נקודות למשחק, כשבעת ההיא הוא היה מדורג במקום ה-16 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA.

## קישורים חיצוניים

* מידע וסטטיסטיקות באתר basketball-reference
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טנסי
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני וושינגטון בולטס
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני גולדן סטייט ווריורס
קטגוריה:כדורסלני יוטה ג'אז
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת טנסי
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:מלכי הסלים של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:ניו יורק: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
פיטר קראוזה

**פיטר ויליאם קראוזה** (באנגלית: **Peter William Krause**; נולד ב-12 באוגוסט 1965) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ומפיק סרטים אמריקאי. קראוזה זכה בפרס גילדת שחקני המסך, והוא ידוע בעיקר בשל תפקידו בתור נייט פישר בסדרת הדרמה המצליחה "עמוק באדמה".

## ביוגרפיה
קראוזה נולד במינסוטה לזוג הורים מורים. אימו לימדה בבית ספר יסודי ואביו לימד אנגלית בבית ספר תיכון. יש לו אח ואחות: מייקל ואיימי. בשנת 1987, סיים תואר ראשון בספרות אנגלית. בנוסף יש לו תואר שני במשחק מאוניברסיטת ניו יורק.

## קריירה
בשנת 1987 ביצע את תפקיד משחק הראשון שלו בסרט "Blood Harvest" בתפקיד סקוט.

בתחילת שנות ה-90 ביצע קראוזה מספר הופעות אורח בסדרות טלוויזיה מוערכות כמו "סיינפלד", "בברלי הילס 90210", "אלן". בשנת 1996, נכנס קראוזה כדמות אורחת לסיטקום "סיביל" במשך 4 עונות. ב-1997 שיחק בקומדיה הרומנטית "חיי האהבה" לצד קארלה גוג'ינו. בשנים 1998–2000 השתתף קראוזה בשתי עונות של סדרת הדרמה של ABC כדמות ראשית, "ספורט באוויר" שיצר אהרן סורקין.

קראוזה כיכב כדמות הראשית בסדרת הדרמה של HBO, "עמוק באדמה" במשך 5 עונות (2001–2005). הוא קיבל 7 מועמדויות שונות (כולל 3 מועמדויות לפרס אמי) בשל גילום התפקיד של נייט פישר.

בשנת 2004 שיחק בתפקיד האנק אוונס בסרט "אהבה במקום אחר" לצד נעמי ווטס. ב-2006, שיחק בתפקיד ראשי במיני סדרה "החדר האבוד".

בשנת 2008 שיחק בסדרת הדרמה "כסף, דארלינג" ברשת ABC את דמותו של ניק ג'ורג', עורך דין אידיאליסט, לצידו דונלד סאת'רלנד. ב-2009 שב לעונה השנייה של הסדרה.

בין השנים 2010–2015 כיכב בתור אדם בריוורמן בסדרה של NBC, "הורים במשרה מלאה", אשר מבוסס על הסרט משנת 1989 "הורים במשרה חלקית".
בין השנים 2016–2017, שיחק קראוזה בסדרה של שונדה ריימס (האנטומיה של גריי) "תופסת" את דמותו של בנג'מין, הארוס של אליס (מיריי אינוס) אשר מחפשת אחריו לאחר היעלמותו בשל חוב כספי אשר צריך להשלימו עם שותפיו.

משנת 2018 מככב קראוזה בסדרה המשטרה "מוקד 911" בגילום התפקיד בובי נאש. ב-2018 שיחק בסרט הקולנוע הביוגרפי "ג'ודי הקדושה" בכיכובה של מישל מונאהן.

## חיים אישיים
לקראוזה בן בשם רומן שנולד ב-2001 מחברתו לשעבר כריסטין קינג.
משנת 2010, היה בזוגיות עם השחקנית לורן גרהאם. הם נפגשו לראשונה ב-1995 כאשר השתתפו בקומדיית המצבים "קרולין בעיר הגדולה", והפכו לזוג כאשר שיחקו אחים בסדרה "הורים במשרה מלאה". הזוג נפרד בשנת 2022. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בוגרי מכללת גוסטבוס אדולפוס
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
קראנטור

**קְרַאנְטוֹר** (ביוונית: **Κράντωρ**; מת ב-275 או 276 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני.

## ביוגרפיה
קראנטור נולד בעיר סולי שבקיליקיה (כיום חלק של העיר מרסין שבדרום טורקיה), הגיע לאתונה כדי ללמוד פילוסופיה והיה תלמידו של קסנוקרטס, ראש האקדמיה האפלטונית, וידידו של פולמון מאתונה, שגם הוא היה תלמידו של קסנוקרטס.

על פי דיוגנס לארטיוס קראנטור חלה, פרש למקדש אסקולאפיוס, והתקבצו סביבו שחשבו כי הוא עומד להקים בית ספר לפילוסופיה, ובהם ארקסילאוס שביקש ממנו להמליץ עליו בפני פולמון. אחרי שהבריא קראנטור הפך לתלמידו של פולמון וציווה את כל רכושו (12 כיכרות כסף וזהב) לארקסילאוס.

קראנטור השאיר אחריו כ-30,000 שורות של רשימות, הערות ופירושים (שחלק מהם יוחסו לארקסילאוס) שמהם שרדו קטעים בלבד. הוא היה הראשון מבין חסידיו של אפלטון שכתב פירושים לכתביו של פילוסוף זה. הוא עסק בעיקר בענייני מוסר ודירג את ה"טוב" באופן הבא: מידות טובות, בריאות, הנאה ורכוש. הורטיוס ראה בו פילוסוף של המוסר יחד עם כריסיפוס, וכתב כי ברומא נהגו לקרוא את כתביו של קראנטור.

יצירתו המפורסמת ביותר, שאותה הקדיש לידידו היפוקלס שהתאבל על מות בנו, היא "על הצער". המשורר תאתטוס כינה את קראנטור "ידידן של המוזות". קיקרו עשה שימוש ביצירה זו בספרו "תנחומים" שאותו כתב אחרי מות בתו טוליה. הפילוסוף פאנאטיוס כינה את יצירתו זו של קראנטור "יצירת הזהב" והמליץ ללמוד אותה בעל פה. קטעים מספר ממנה השתמרו במסה של פלוטרכוס "תנחומים".

על פי דיוגנס לארטיוס, קראנטור ניסה את כוחו גם בשירה, המציא מילים וביטויים חדשים, אמר כי הדבר הקשה ביותר הוא לכתוב טרגדיה והעריץ בעיקר את הומרוס ואת אוריפידס. לפי אותו מקור, קראנטור שהוערץ בעיר מולדתו סולי, השאיר את לקט שיריו במקדשה של האלה אתנה בעיר סולי לפני שמת כתוצאה ממחלת הבצקת.

## קישורים חיצוניים
* דיוגנס לארטיוס, חיי קראנטור (לאנגלית: רוברט דרו היקס)
* 

קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
בית הדואר המרכזי (יפו)

**בית הדואר המרכזי** של יפו הוא מבנה בעל חשיבות אדריכלית בשדרות ירושלים 12 פינת רחוב הדואר. הבניין משמש כיום כסניף דואר בו גם שכנה בעבר הנהלת "השירות הבולאי" עד לקיץ 2016. השירות הבולאי עבר לבית המיון המרכזי ברחוב ההגנה 138 בתל אביב ועם המעבר  אל "הפארק הטכנולוגי" במודיעין עבר אליו גם השירות הבולאי. 

## היסטוריה
בתחילת שנות ה-20 בנה היזם שלמה פיינגולד את בית הדואר והטלגרף הראשון בתל אביב, בפינת הרחובות ליליינבלום ואלנבי. אדריכל הבניין היה יצחק שוורץ (שן-צור). באוקטובר 1923 ביקר הנציב העליון בבניין זה.
בית הדואר באלנבי החל להבנות בשנת 1929 ובנייתו הושלמה בשנת 1931, בימי המנדט הבריטי. אדריכל המבנה היה אוסטן סיינט בארב הריסון במסגרת עבודתו במחלקת העבודות הציבוריות של המנדט בארץ ישראל. בניין דואר נוסף שתוכנן על ידי האדריכל הריסון ושנבנה באותן השנים הוא בית הדואר המרכזי ברחוב יפו 23 בירושלים.

בנוסף שימש האדריכל יצחק רפופורט בתור אדריכל אחראי על הקמת בית הדואר של יפו.

עד לתקופת מלחמת העולם הראשונה הדואר לארץ ישראל נשלח דרך איסטנבול, לא היו טלפונים ציבוריים והשירות לא היה אמין. לאחר כיבוש הארץ בידי הבריטים נדרש המנהל הצבאי הבריטי לספק שירותי דואר הולמים לאוכלוסייה האזרחית. המשימה הוטלה על משרדי הדואר הצבאי, ובשנת 1917, כשבוע לאחר כיבושה של ירושלים, החל לפעול בה הדואר הצבאי.
בשנת 1920 החליטה ממשלת בריטניה להעביר את ארץ ישראל לשלטון מנדטורי אזרחי וכל שירותי הדואר הועברו לידי הממשל האזרחי. בעיני הבריטים תקשורת הולמת היא תנאי מקדים לפיתוח מסחר וייצור ולכן הרחבת שירותי הדואר, הטלגרף והטלפון היו בידי המונופול הממשלתי. מבחינת הבריטים היה לארץ ישראל יתרון גאוגרפי בגלל מיקומה במפגש שלוש יבשות וככזו השוכנת על הנתיב האווירי בין בריטניה להודו והימצאותה במזרח התיכון בין מצרים, סוריה ועיראק.

בבניין זה הייתה מרכזת הטלפונים האוטומטית הראשונה של העיר יפו שפעלה בטכנולוגיה שפיתח אלמון סטראוג'ר, וגם מרכזת טלגרף. בשנות ה-60 של המאה ה-20, לאחר העברת מרכזת הטלפונים למבנה המרכזת הספרתית החדשה בשכונת גבעת הרצל, נשארה בבניין זה רק מרכזת הטלקס שפעלה עד סוף שנות ה-80 כשהופעלה מרכזת הטלקס הספרתית החדשה של חברת בזק במרכז העיר.

המבנה שופץ בשנת 2000 במקביל לתוכניותיה של עיריית תל אביב-יפו לשיקום שדרות ירושלים.

### סימון המדידה
בפינתו הצפון-מזרחי של הבניין מופיע סימון המדידה הבריטי ממנו מדדו מרחקים אל מקומות אחרים

## תמונות

קובץ:בית הדואר שד ירושלים 12.jpg|מבט מהשדרה
קובץ:בית הדואר.jpg|כניסה
קובץ:בית הדואר-2.jpg|החלק האחורי
קובץ:בית הדואר ביפו-ZKlugerPhotos-00132nk-907170685132347.jpg|1944
קובץ:בית הדואר, יפו-ZKlugerPhotos-00132nk-907170685132344.jpg|1944


## קישורים חיצוניים

* בית הדואר שד׳ ירושלים 12 - תיק תיעוד
*  סימן המדידה על בית הדואר של יפו
*מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית הדואר המנדטורי ביפו, באתר 'חלון אחורי', 23 באפריל 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: בנייני משרדים
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים לשימור
קטגוריה:יפו: מבנים
קטגוריה:שדרות ירושלים
קטגוריה:דואר ישראל
יפו
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אוסטן סיינט בארב הריסון
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
קטגוריה:הדואר המנדטורי
משמר הגבול הממלכתי של טורקמניסטן

**משמר הגבול הממלכתי של טורקמניסטן** (בטורקמנית: Türkmenistanyö Döwlet serhet gullugy) הוא גוף אכיפה טורקמני הכפוף למשרד ההגנה הטורקמני (בעבר היה חלק מביטחון לאומי של טורקמניסטן) ואחראי להגנת הגבולות ולמניעת הברחות, תפקיד שהוא ממלא במשותף עם השירות הממלכתי למאבק בסמים של טורקמניסטן ושירות ההגירה הממלכתי של משרד הפנים הטורקמני.

הארגון הוקם בקיץ 1991 כיורש האגף הטורקמני של משמר הגבול הסובייטי. לאורך שני העשורים הראשונים לקיומו נאבק רבות בהברחות הסמים שהיו למכת מדינה עם פתיחת המאה ה-21.

מטרותיו העיקריות הן הגנה על גבולות המדינה, מאבק בטרור הבינלאומי, מלחמה בהגירה לא חוקית וסחר בבני אדם, מאבק בהברחות ומאבק בסמים, מאבק בהפצת רכיבי נשק לשמדה המונית, הגנה על מסופי נפט וצינורות נפט בגזרה הטורקמנית של הים הכספי.
## מפקדים
*1992 — 1999: אקמוראד קבולוב
*1999 — 2002: טירקיש טימירייב
*2002 — 2003: אגאגלדי מאמדגלדייב
*2003: אנאגלדי גומנוב
*2003 — 2004: אנאור אטג'אנוב
*2004 — 2006: אוראזברדי סולטאנוב
*2006 — 2009: בייראם אלובוב
*2009 — 2012: מיראט איסלאמוב
*2012 — 2013: אמאן גראייב
*2013 — מכהן: מיראט איסלאמוב

## ראו גם
*השירות למאבק בסמים (טורקמניסטן)
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טורקמניסטן: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ארגוני אכיפת חוק
טורקמניסטן
בורית

**בורית** (שם מדעי: *Saponaria*–מקור המילה 'סבון') הוא סוג של צמחים בעלי פרחים ממשפחת הציפורניים. רבים ממיני הבורית שימשו (וחלקם עדיין משמשים) כמרכיבים בסבונים וחומרי חיטוי שונים. הבורית נזכרת במקרא כחומר ניקוי, בפסוק .

## מאפיינים
מיני הבורית הם עשבוניים, עם עלים מנוגדים ופרחים בעלי חמישה עלי כותרת. צבעי הפרחים תלויים במין, ולעיתים משתנים בין זנים של אותו מין, כשהצבעים הנפוצים הם ורוד, צהוב וסגול. הסוג נבדל מסוגי ציפורניים דומים בכל שהוא בעל שני עמודי עלי בלבד בכל פרח.

צמחי הבורית הם מקור מאכל לזחלי מספר מיני פרפראים, כולל מספר מינים של עשים ופרפרים הניזונים בלעדית מעלי צמחים אלו.

## שימוש במאכלים
תמצית שורש הבורית משמש כתוסף מאכל בייצור חלווה בעזרת כתישה והקצפה במפעלים לייצור מוצרי חלווה.

## שימוש למוצרי ניקוי
מספר מיני בורית משמשים כחומרי ניקוי דמויי סבון. טחינה של עלי ושורשי הצמח יוצרת חומר בעל הקצפה קלה, וקיים תיעוד של הכנת סבון באופן זה מימי הרנסאנס. גם במאות ה-20 וה-21 מייצרים סבונים מבורית, בין השאר למטרות שחזור וניקוי בדים עתיקים במוזיאונים, או למוצרי קוסמטיקה כגון שמפו.

## מינים בולטים
* בורית אדומה (*Saponaria mesogitana*)
* בורית מאובקת (*Saponaria pumilio*)
* *Saponaria bellidifolia*
* *Saponaria caespitosa*
* *Saponaria calabrica*
* *Saponaria lutea*
* בורית ריחנית (*Saponaria ocymoides*)
*בורית רפואית (*Saponaria officinalis*)
* *Saponaria pumila*
* *Saponaria sicula*

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ציפורניים
LATAM פרו

[ממוזער|250px|מטוס של LAN (השם הישן של החברה) בנמל התעופה של [ארקיפה]]
**LATAM פרו** בעבר: **LAN פרו** היא חברת תעופה פרואנית המהווה חלק מחברת LATAM איירליינס. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי חורחה צ'אבס של עיר הבירה לימה. החברה מפעילה טיסות סדירות פנימיות בפרו וכן טיסות בינלאומיות ליעדים בדרום אמריקה, צפון אמריקה ואירופה.

## תולדות החברה
החברה נוסדה ביולי 1998 והחלה לפעול ב-2 ביולי 1999 עם טיסות סדירות מלימה לקוסקו ולארקיפה. ב-15 בנובמבר 1999 החלה להפעיל קו למיאמי.
בשנת 2008, עברו יותר מ-2,970,000 נוסעים בטיסות פנימיות של LAN פרו.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה, נכון ליולי 2018:

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר LAN

## הערות שוליים

קטגוריה:פרו: תחבורה
פרו
קטגוריה:חברות פרואניות
קטגוריה:לימה
ואצלב סמיל

**ואצלב סמיל** (אנגלית: **Vaclav Smil**; נולד ב-9 בדצמבר 1943 בצ'כוסלובקיה) הוא פרופסור באוניברסיטת מניטובה בויניפג שבקנדה. הוא כתב יותר משלושים ספרים בנושאים אינטרדיסיפלינריים הקשורים לאנרגיה, גלובליזציה, איכות סביבה, כלכלה, טכנולוגיה ואקולוגיה.

## אודות
ואצלב נולד בפלזן שבבוהמיה בשנת 1943. הוא סיים את הדוקטורט (RDNr) שלו בתוכנית האינטרדיציפלינרית במדעי הטבע בשנת 1965 מאוניברסיטת קרוליניום (Carolinum) שבפראג. בשנת 1966, לאחר הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, עבר לארצות הברית ושם מתגורר מאז. הוא סיים תואר שלישי נוסף מאוניברסיטת מדינת פנסילבניה בשנת 1972. הוא כתב יותר משלושים ספרים בנושאים הקשורים לאנרגיה, גלובליזציה, איכות סביבה, כלכלה, טכנולוגיה ואקולוגיה.

סמיל היה הלא-אמריקאי הראשון אשר קיבל את פרס האגודה האמריקנית לקידום המדע לקידום ההבנה הציבורית של המדע והטכנולוגיה. הוא חבר בחברה המלכותית הקנדית (האקדמיה הלאומית הקנדית). הוא נשוי לאווה ואב לדייוויד.

## מספריו

* Prime Movers of Globalization: The History and Impact of Diesel Engines and Gas Turbines, Sep 30, 2010
* Energy: A Beginner's Guide (Beginner's Guides), May 25, 2006
* Energy at the Crossroads: Global Perspectives and Uncertainties, Apr 1, 2005
* Energy in Nature and Society: General Energetics of Complex Systems, Jan 31, 2008
* Why America Is Not a New Rome, Mar 1, 2010
* Global Catastrophes and Trends: The Next Fifty Years, Sep 30, 2008
* Energies: An Illustrated Guide to the Biosphere and Civilization, Feb 28, 2000
* Creating the Twentieth Century: Technical Innovations of 1867-1914 and Their Lasting Impact, Aug 25, 2005
* Enriching the Earth: Fritz Haber, Carl Bosch, and the Transformation of World Food Production, Apr 1, 2004
* Feeding the World: A Challenge for the Twenty-First Century, Oct 1, 2001
* The Earth's Biosphere: Evolution, Dynamics, and Change, Oct 1, 2003
* Transforming the Twentieth Century: Technical Innovations and Their Consequences, Apr 13, 2006
* Global Ecology: Environmental Change and Social Flexibility, Dec 6, 1993


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מדענים קנדים
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה קנדים
קטגוריה:מהגרים מצ'כיה לקנדה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1943