open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
2001 בקולנוע

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2001 ונוגעים לעולם הקולנוע.

## אירועים
* 8 באוגוסט – טום קרוז וניקול קידמן מתגרשים

## [[שוברי קופות]]
### בעולם

### בישראל
מספרי הכרטיסים נמסרו ממפיצי הסרטים.
# "הארי פוטר ואבן החכמים" (599,747 כרטיסים)
# "שרק" (533,305 כרטיסים)
# "יומנה של ברידג'ט ג'ונס" (321,137 כרטיסים)
# "חתונה מאוחרת" (298,500 כרטיסים)

## פרסים
### [[פרס אוסקר|פרסי אוסקר]]
* הסרט הטוב ביותר - נפלאות התבונה
* הבמאי הטוב ביותר - רון הווארד (נפלאות התבונה)
* השחקן הטוב ביותר - דנזל וושינגטון (יום אימונים מסוכן)
* השחקנית הטובה ביותר - האלי ברי (מונסטר בול)
* שחקן המשנה הטוב ביותר - ג'ים ברודבנט (אייריס וג'ון)
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - ג'ניפר קונלי (נפלאות התבונה)
* פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר - שטח הפקר (בוסניה והרצגובינה)

### [[פרס גלובוס הזהב|פרסי גלובוס הזהב]]
#### דרמה
* הסרט הטוב ביותר - נפלאות התבונה
* השחקן הטוב ביותר - ראסל קרואו (נפלאות התבונה)
* השחקנית הטובה ביותר - סיסי ספייסק (בחדר המיטות)

#### קומדיה או מחזמר
* הסרט הטוב ביותר - מולין רוז'
* השחקן הטוב ביותר - ג'ין הקמן (משפחת טננבאום)
* השחקנית הטובה ביותר - ניקול קידמן (מולין רוז')

### [[פרס סאטורן|פרסי סאטורן]]
* סרט המדע בדיוני הטוב ביותר - אינטליגנציה מלאכותית
* סרט הפנטזיה הטוב ביותר - שר הטבעות: אחוות הטבעת
* סרט האימה הטוב ביותר - האחרים
* סרט ההרפתקאות/פעולה/מותחן הטוב ביותר - ממנטו
* השחקן הראשי הטוב ביותר - טום קרוז (ונילה סקיי)
* השחקנית הראשית הטובה ביותר - ניקול קידמן (האחרים)
* שחקן המשנה הטוב ביותר - איאן מקלן (שר הטבעות: אחוות הטבעת)
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - פינולה פלנגן (האחרים)
* הביצוע הטוב ביותר של שחקן צעיר - היילי ג'ואל אוסמנט (אינטליגנציה מלאכותית)
* הבמאי הטוב ביותר - פיטר ג'קסון (שר הטבעות: אחוות הטבעת)
* התסריט הטוב ביותר - סטיבן ספילברג (אינטליגנציה מלאכותית)
* הפסקול הטוב ביותר - ג'ון ויליאמס (אינטליגנציה מלאכותית)
* האיפור הטוב ביותר - חניבעל
* התלבושות הטובות ביותר - הארי פוטר ואבן החכמים
* האפקטים המיוחדים הטובים ביותר - אינטליגנציה מלאכותית

## נפטרו
* 28 ביוני – ג'ק למון, 76, שחקן

## סרטים נוספים
* "אויב בשער"
* "אוסמוזיס ג'ונס"
* 
* "ג'ו דירט"
* "ג'יי ובוב השקט מכים שנית"
* "המנדולינה של קפטן קורלי"
* "הפנטזיה של הל"
* "ונילה סקיי"
* "זולנדר"
* "חדשות הספנות"
* "יום אימונים מסוכן"
* "יומנה של ברידג'ט ג'ונס"
* "יומני הנסיכה"
* "לא רק בלונדינית"
* "מאחורי קווי האויב"
* "מג'סטיק"
* "מהיר ועצבני"
* "מת לצעוק 2"
* "סיפורו של אביר"
* "ספיי קידס"
* "פארק גוספורד"
* "קייט וליאופולד"
* "הוד מלכותה"
* "קטנטנות: הסרט"
* "פולין ופולט"
* "כאוס"
* "האזור האפור"
* "שדה מוקשים"
* "שדה מוקשים 2"
* "אטלנטיס האימפריה האבודה"

## ראו גם
* 2001 בטלוויזיה
* 2000 בקולנוע
* 2001
* 2002 בקולנוע
* שנים בקולנוע
* סרט קולנוע

## קישורים חיצוניים

* שנת 2001 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
* 

## הערות שוליים
אבא סיקרא

**אַבָּא סִיקְרָא** (נולד בשנת 40 לספירה לערך - 70, פירוש השם מארמית: "אבי הפגיון") הוא כינויו בתלמוד הבבלי של **בן בטיח** (או "**אבטיח**"), מנהיג הסיקריים בירושלים. הקבוצה שעמד בראשה הייתה אחת מחוגי הקנאים המרכזיים במרד הגדול של היהודים ברומאים לפני חורבן בית שני (70-66 לספירה), ובפרט בתקופת המצור על ירושלים, שהסתיים בחורבן.

## ביוגרפיה
אבא סיקרא היה בן אחותו של רבן יוחנן בן זכאי, ממנהיגי הפרושים בירושלים.

בתלמוד בבלי הוא מוזכר כ"ריש בריוני דירושלם" ("ראש הבריונים של ירושלים"), ונאמר כי ממדי גופו היו חריגים: מצוין כי אגרופו היה בגודל ראשו של אדם ממוצע, ופיו הכיל כמות גדולה בבת אחת.

בימי המצור על ירושלים היו הסיקריים ברשות אבא סיקרא ממובילי ההתנגדות לרומאים וזרעו טרור בקרב כל מי שהעז להתנגד להם, כולל פלגים קנאים אחרים, כגון זה של שמעון בר גיורא ושל אלעזר בן שמעון. על פי המסופר בתלמוד, הסיקריים שמרו על השערים ולא נתנו לאיש לצאת. כחלק מהמאבקים בין הפלגים היהודיים בעיר, הציתו קנאים בזמן המרד את כל מחסני המזון שבירושלים כדי לאלץ את תושבי העיר להילחם, בכך שגרמו לרעב כבד בעיר הנצורה.

בתלמוד מסופר, כי רבן יוחנן בן זכאי, שנמנה עם מובילי התפיסה המתונה, נפגש עם אבא סיקרא שהיה אחיינו, ובא אליו בטרוניות על שהם שרפו את אוצרות המזון ומרעיבים את כולם למוות. אבא סיקרא השיב לו שאין לו שליטה על שאר, ואם ינסה למתן אותם הם יהרגו אותו. רבן יוחנן בן זכאי שלח בהסתר לקרוא לאבא סיקרא וביקש ממנו שינסה למצוא דרך להוציא אותו מן העיר, בתקווה שיוכל להציל משהו לאחר החורבן ולשמר את לימוד התורה. אבא סיקרא יעץ לדודו שיביים את מותו כדי לצאת מהעיר, להיפגש עם המצביא הרומאי אספסיינוס. רבן יוחנן בן זכאי עשה כדבריו וכשתלמידיו הוציאו אותו בתוך ארון לקבורה הוא כמעט נדקר בידי הסיקריים, כאשר רצו לוודא שאין איש שיוצא בחיים מתוך ירושלים.

לאחר שפרצו הרומאים לעיר, הם הרגו את אבא סיקרא יחד עם שאר ראשי המרד בירושלים.

## בתרבות
במאה ה-20 חתם אב"א אחימאיר, מייסד "ברית הבריונים", בשם העט "אבא סיקרא" על טוריו בשבועון "חזית העם" ובעיתון "חרות".

בשנת 2021 עלה לאקרנים הסרט "אגדת חורבן". בן בטיח-אבא סיקרא, אותו מדבב שולי רנד, הוא הפרוטגוניסט.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:המרד הגדול
קטגוריה:יהודי תקופת בית שני
קטגוריה:אגדות החורבן
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-1
קטגוריה:רבן יוחנן בן זכאי
סטפן אפיה

**סטפן אפיה** (אנגלית: **Stephen Appiah**; נולד ב-24 בדצמבר 1980 באקרה), הוא כדורגלן עבר גאנאי.

במהלך הקריירה שיחק אפיה בהארטס אוף אוק (1995-1997), אודינזה (1997-2000), פארמה (2000-2002), ברשה (2002-2003), יובנטוס (2003-2005) פנרבחצ'ה (החל מ-2005) כיום בבולוניה האיטלקית משנת 2009. ב-2 בפברואר 2012 חתם לחצי שנה בקבוצה הסרבית וויבודינה נובי סאד.

אפיה היה חלק מנבחרת גאנה באולימפיאדת אתונה (2004), אפיה הופיע במדי נבחרתו במהלך מונדיאל 2006 ומונדיאל 2010.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:קשרי כדורגל גנאים
קטגוריה:אקרה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אקרה הארטס אוף אוק
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני ברשה
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני צ'זנה
קטגוריה:כדורגלני וויבודינה נובי סאד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאנה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2000
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2006
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-1980
יוסף אורג

[250px|ממוזער|שמאל|עם [עליזה קאשי בתקופת "בצל ירוק", סוף שנות ה-50]]
**יוסף (יוסל'ה) אורג** (נולד ב-5 באוקטובר 1936) הוא אקורדיוניסט וד"ר לפיזיקה המתמחה בפיזיקה אטומית.

## ביוגרפיה
נולד בישראל לדב (טקאץ') אורג ושרה לבית ברזילי. אורג הוא מראשוני להקת הנח"ל, וממייסדי להקת בצל ירוק, בה היה חבר בתפקיד האקורדיוניסט. הוא הלחין מספר משירי הלהקה, ביניהם השירים "הבה נלך לתל אביב" ו"זנב סוס". סגנון נגינתו ואיכויות הליווי הן הטכניות והן ההרמוניות היו ועודם מהווים השראה למעבדי מוזיקה ונגני אקורדיון בארץ. 

לאחר מותו של חבר להקת בצל ירוק, אליהו ברקאי (ברקו) ופירוקה של הלהקה, אורג לקח פסק זמן מחיי הבמה, ופנה ללימודי מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטה העברית ולאחר מכן לפוסט דוקטורט בקנדה שם המשיך את עבודותיו בתחום הפיזיקה האטומית. לאחר שובו ארצה עבד בקריה למחקר גרעיני בדימונה.

הוא נשוי לדבורה לבית כהן, ואב ליואב ולשאול אורג.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:חברי להקת בצל ירוק
קטגוריה:חברי להקת הנח"ל
קטגוריה:עובדי הקריה למחקר גרעיני – נגב
קטגוריה:אקורדיוניסטים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים 
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
נבחרת אנגולה בכדורגל

**נבחרת אנגולה בכדורגל** היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת אנגולה. 

נבחרת אנגולה הופיעה לראשונה בזירה הבינלאומית במוקדמות מונדיאל 1986, אך הודחה על ידי אלג'יריה בסיבוב המוקדמות השני.

ב-8 באוקטובר 2005, העפילה הנבחרת לראשונה בתולדותיה לגביע העולם בכדורגל, לאחר שסיימה במקום הראשון בבית המוקדמות. במונדיאל 2006 סיימה במקום השלישי, לאחר תצוגה הגונה לנבחרת בגודלה, עם תוצאות תיקו מול נבחרת מקסיקו ומול נבחרת איראן.

## כל גביעי העולם

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## כל גביעי אפריקה

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## שחקנים מפורסמים
*פבריס אקווה
*פדרו דניאל
*אלמקיס בזובה
*ג'ואו ריקארדו
*ברתולומאו ז'אסינטו קיסאנגה
*דולי מנגה
*ליטו וידיגל
*פליסיו מילסון
*שואו

## שיאי שחקנים
נכון ל-29 בדצמבר 2025. *לאחר המשחק מול *
:שחקנים **מודגשים** הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת.

### שיאני ההופעות
ממוזער|'''פלביו אמדו''' שיאן ההופעות (91) בנבחרת אנגולה בכל הזמנים.

### מלכי השערים
ממוזער|302x302px|'''פבריס אקווה''' מלך שערי (39) נבחרת אנגולה בכל הזמנים.

## מלבישות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנגולה: כדורגל
אנגולה
טנק גישור

[ממוזער|250px|טנק גישור אמריקני עם גשר צמד מדגם M60 AVLB המבוסס על טנק [M60 פטון|M60A1.]]
[ממוזער|250px|טנק גישור המבוסס על ה-[M60 פטון של צה"ל]]
**טנק גישור** (בראשי תיבות: **טג"ש**) הוא רכב קרבי משוריין המבוסס על תובה של טנק ומכיל התקני גישור, אותם ניתן לפרוש בשדה הקרב. ברוב צבאות העולם, טנקי הגישור מופעלים בידי חיל הנדסה או בידי חיל שריון.

מטרתו של טנק הגישור היא לסייע לכוחות השריון, ובייחוד לטנקים המסתערים, לצלוח תעלות נ"ט וסוללות עפר במהירות, על מנת שלא לעכב את מהלך ההתקפה. מסיבה זו בנוי טנק הגישור על תובה של טנק – דבר המבטיח לו הגנה טובה וכן יכולת ניידות הדומה לזו של הטנק. מעל התובה מותקנת מערכת שיגור הידראולית, וכן הגשר עצמו. מערכת השיגור פורשת את הגשר על הקרקע ומתנתקת ממנו; לאחר מכן התובה מתרחקת ומאפשרת לטנקים לוחמים לעבור על גבי הגשר.

ישנם מספר סוגי גשרים והם משתנים בהתאם לסוג המכשול שצריך לפרוץ. 

* **גשר צמד**: גשר הנישא על גבי טנק גישור. הגשר תוכנן כך שטנק אחד יוכל לשאת ולפרוש שני גשרים.
* **גשר כפול ("מספריים")**: גשר נפתח שנועד לגשר על מכשולים רציניים יותר דוגמת ואדיות קטנים או נחלים. נישא ונפרש על גבי טנק גישור.

## טנקי גישור בצה"ל
במלחמת יום הכיפורים נפלו שלל מספר טנקי גישור מדגם MTU20, המבוססים על תובת  T-55 והוכנסו לשירות לאחר מכן. כמו כן, שירתו בצה"ל טנקי גישור המבוססים על תובת המגח (M60 AVLB).
בצה"ל פועלים שני גדודי גישור, המבוססים על כוחות מילואים ומוצבים בצפון.

## ראו גם
* גשר מישר
* סוגי טנקים
* גשר הגלילים

## קישורים חיצוניים

* טנק גישור על בסיס מג"ח - באתר Israeli Weapons
* תמונות והסברים מתרגיל גישור בצה"ל - פורום צבא וביטחון, פרש
* אמצעי גישור וצליחה בצה"ל - פורום צבא וביטחון, פרש (כולל תמונות מצליחת התעלה)

קטגוריה:כלי רכב הנדסיים משוריינים
קטגוריה:טנקים לפי סוג
קטגוריה:אמצעי גישור
סדרה

**סדרה** היא קבוצה של עצמים בעלי מכנה משותף, שבהתקיימם זה בצד זה או בבואם זה אחר זה - יוצרים יחד רצף או שלמות.
נבחרת טוגו בכדורגל

**הנבחרת של טוגו בכדורגל לגברים** העפילה לראשונה לטורניר גביע העולם בכדורגל ב-2006. היא הפסידה בשלושת משחקיה בשלב הבתים לקוריאה הדרומית, שווייץ וצרפת, והודחה מהמשך הטורניר. נבחרת הכדורגל של טוגו הייתה אחת הנבחרות הצבעוניות והחריגות ביותר במונדיאל 2006: לפני כל משחק בירך אותה מכשף וודו שעלה לכר הדשא טרם ההתמודדות. כמו כן, אוהדיה המעטים שהגיעו למשחק לבשו את בגדיה המסורתיים של טוגו.

ב-8 בינואר 2010, כשאוטובוס הנבחרת נסע דרך קונגו לאנגולה כדי להשתתף בגביע אפריקה לאומות 2010 הותקף האוטובוס ביריות, כשהיורים היו מורדים מארגון FLEC לעצמאות קבינדה, במסגרת העימותים של מלחמת קבינדה. נהג האוטובוס שהסיע את אנשי הנבחרת נהרג במקום, ותשעה אנשים נוספים נפצעו, ביניהם קוג'ובי אביללה, שוער קבוצת החובבים הצרפתית GSI פונטיבי ומגנה של קבוצת וסלואיי הרומנית, סרז' אקקפו. בתחילה התכוונו הטוגולזים להמשיך ולהשתתף באליפות, אך לאחר שגילו כי גם עוזר המאמן מת מפצעיו בבית החולים, החליטו אנשי הנבחרת להודיע על פרישתם מאליפות אפריקה.

## כל גביעי העולם

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## כל גביעי אפריקה

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## שחקנים מפורסמים
*אקדאמי אולופדה
*עמנואל אדבאיור
*באשירו סאלו
*חלילו פאדיגה
*ז'אן פול אבאלו
*איחלאס בבו
*אלכסיס רומאו
*מוסטפא סאליפו

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טוגו: כדורגל
טוגו
העימות המתודולוגי

**העימות המתודולוגי** או בשמו המוכר **מתודנשטרייט** (בגרמנית: **Methodenstreit**) הייתה מחלוקת חשובה בנוגע למתודה המדעית והאופי האפיסטמולוגי של הכלכלה. העימות התנהל בשנות השמונים ותחילת שנות התשעים של המאה התשע עשרה בין אנשי האסכולה האוסטרית בכלכלה בראשות קרל מנגר וחסידי האסכולה ההיסטורית הגרמנית בראשות גוסטב פון שמולר. 

ממוזער|''Untersuchungen über das Methode der socialwissenschaften und der politischen Ökonomie insbesondere'', 1933
הוויכוח התעורר בעקבות ספרו של קרל מנגר משנת 1883, "חקר שיטות מדעי החברה והכלכלה הפוליטית עם התייחסות מיוחדת לכלכלה". הספר ספג ביקורת רוויית בוז של שמולר ובתגובה פרסם מנגר בשנת 1884 מאמר תגובה תחת השם "שגיאות ההיסטוריציזם בכלכלה הגרמנית" שהצית את הוויכוח במלוא עוזו. 

הכוחות המתעמתים היו רחוקים מלהיות שקולים מבחינה מספרית. האסכולה ההיסטורית אותה ייצג שמולר נהנתה משליטה כמעט בלעדית בעולם האקדמיה בגרמניה. מן העבר השני, ניצבו בעיקר קרל מנגר ומאוחר יותר תלמידיו פרידריך פון ויזר ובהם-באוורק—קבוצת כלכלנים אותה כינה שמולר בלעג "האסכולה האוסטרית". 

על-פי תפישתם של אנשי האסכולה ההיסטורית, הייתה הכלכלה מדע מדויק בהתהוות. חקר ההיסטוריה הכלכלית של תקופות קודמות ושיפור הניתוח הסטטיסטי, גרסו, יובילו לפיתוח חוקים חברתיים חדשים וטובים יותר, המבוססים על לקח הניתוח המדעי. אנשי האסכולה דחו את הרעיון שניתן לאתר חוקים כלליים כלשהם בכלכלה, ובמיוחד ביחס להתנהגותו והעדפותיו של הפרט. במקום זאת, הם גרסו כי יש לחקור את החברה בכללה, כגושים קולקטיביים. הכלכלן צריך לאסוף את כל הנתונים האפשריים בדקדקנות ולפתח מתוכם תיאור שיטתי של ההתרחשות. כל מחקר אחר לבד מההיסטורי, גרסו, אינו אפשרי. 

מנגר, מנקודת מבטם, ניסר את העץ שעליו ישבו אלפי חוקרים באוניברסיטאות. הוא כפר בקיומו של ידע מוחלט ואובייקטיבי על המצב הכלכלי או באפשרות לפתח מתודה מדעית-ניסויית בנוסח מדעי-הטבע, כפי ששאפו אנשי האסכולה לפתח. חמור מכל, הוא גרס כי לכלכלן אין למעשה אפשרות לנבא התפתחויות כלכליות עתידיות על בסיס החקר ההיסטורי, ולגלג ליומרתם של שמולר ועמיתיו להציע למונרך הפרוסי כלי מדיניות לעיצוב הכלכלה באופן מדעי.

הוויכוח עצמו הסתיים בניצחונם של אנשי האסכולה האוסטרית מן הטעם הפשוט שאנשי האסכולה ההיסטורית פרשו ממנו וסירבו להמשיכו. הוויכוח עצמו, גם לדעת אנשי האסכולה האוסטרית (לדוגמה, לודוויג פון מיזס), היה במידה רבה חסר טעם, שכן הסוגיות שהועלו בו לא מוצו. האסכולה ההיסטורית הגרמנית המשיכה למשול בכיפה, לפחות בזירה הגרמנית. למרות זאת, הייתה לוויכוח תוצאה חשובה אחת—התגבשותה של קבוצת כלכלנים באוסטריה סביב רעיונותיו של קרל מנגר, שתוצאתה הייתה ייסודה של האסכולה האוסטרית. עם זאת, הגישה השלטת במאה ה-20 בחקר הכלכלה הייתה גישה שלישית - כלכלה נאו-קלאסית 

## ראו גם
* שתי התרבויות
* כלכלה התנהגותית

## הערות שוליים

מתודולוגי, העימות ה
טכנאי קול

שמאל|ממוזער|240px|טכנאי קול בעבודה באולפן רדיו
**טכנאי קול** או **טכנאי סאונד** (מכונה לרוב **סאונדמן**) הוא בעל מקצוע שעוסק בהיבטים הטכנולוגיים של אמצעי ההקלטה וההשמעה.
תפקידו של טכנאי הקול באולפן הוא בחירת מיקרופונים, עיצוב הצליל בעזרת מכשירים שונים, ערבול הצלילים מערוצים שונים ותפעול מכשירי ההקלטה. בהפקה עם הקלטה רב ערוצית הערבול, העריכה ועיצוב הצליל הסופי נעשה לאחר ההקלטה.

במקרים רבים משתלב תפקידו של הטכנאי באולפן בהפקה המוזיקלית וההחלטות המתקבלות על ידיו הן אומנותיות ולא רק טכניות, כדוגמת אלן פרסונס, אשר הפיק את האלבום "The Dark Side of the Moon", או נייג'ל גודריץ', אשר הפיק את האלבום "OK Computer".

במקרים אחרים, טכנאים אחראים לתפעול של מערכות הגברה, הקלטות חוץ לטלוויזיה, תעשיית הקולנוע ושידורי רדיו וטלוויזיה.

יש טכנאי קול ששותפים לפיתוח של מכשירים שונים, וניתן למצוא טכנאי קול בצוותי-הפיתוח של חברות טכנולוגיה שונות בתחום המוזיקה, השידור והטלפוניה.

## בקרת צליל
הכלים החשובים ביותר לטכנאי הם אוזניות או רמקולים אמינים במיוחד (מוניטורים) שאותם הטכנאי מכיר היטב, זאת לשם קבלת "תמונה אמיתית" של הצליל. עזרים אלו בנוסף לאוזניו של הטכנאי הם מעין מערכת ייחוס אקוסטית אישית העוזרת לו לקבל החלטות נכונות ולהבין את המתרחש בהפקה. ישנם מקרים בהם הטכנאי משתמש באותה מערכת הגברה של הקהל או של המאזינים וכאן הוא משמש כמאזין או כנציג הקהל עם אמצעים ואפשרות להשפיע על איכות הצליל וצורתו הסופית.

## ראו גם
*מפיק מוזיקלי
*בום-מן
*אפקט קולי

## קישורים חיצוניים

*ריאיון עם ג'ף אמריק, טכנאי הקול של הביטלס (אנגלית)

*
קטגוריה:מקצועות הבידור
ממלכת מרסיה

**ממלכת מֶרְסְיָה** (באנגלית עתיקה: **Miercna rīce** ובלטינית: **Regnum Mercia**) הייתה אחת משבע הממלכות שהתקיימו באנגליה בתקופת ההפטרכיה, בין סוף השלטון הרומאי במאה ה-5 ועד לאיחודה של הארץ לממלכה אחת תחת כתר אחד במאה ה-10. מרסיה שכנה במרכזה של אנגליה, במיוחד סביב נהר הטרנט. היא גבלה בשתי ממלכות אנגליות נוספות: נורת'מבריה אשר שכנה מצפון, ומזרח אנגליה שכנתה ממזרח. מדרום היא גבלה בשתי ממלכות סקסוניות: אסקס ווסקס. במערב היא החזיקה בגבול ארוך עם ויילס הקלטית, ומעצם עובדה זאת נגזר שמה – משמעות השם "מרסיה" באנגלית עתיקה הוא "עם הגבול".

ברוב ימיה הייתה מרסיה הממלכה הגדולה ביותר באנגליה, ולצד ממלכת וסקס הייתה בדרך כלל גם בעלת העוצמה הפוליטית הגדולה ביותר.

## היסטוריה

ממלכת מרסיה הוקמה בשנת 527 על ידי האנגלים, אשר פלשו לאזור מצפון גרמניה במהלך המאה ה-5. במקור הייתה האוכלוסייה פגנית בעיקרה, אך תחת מלכותו של המלך פידה, סביב שנת 656, מרסיה התנצרה. במהלך המאה ה-8 הגיעה מרסיה לשיא עוצמתה, כאשר הדבר בא לידי הביטוי הרחב ביותר תחת מלכותו של אופה האדיר. בשנים אלו, אשר זכו לכנוי "תור הזהב של מרסיה" (Golden Age of Mercia), הרחיבה מרסיה את גבולותיה, והממלכות קנט, סאסקס ומזרח אנגליה סרו למרותה. לאורך המאה ה-9 נקלעה מרסיה לשורה של אתגרים מדיניים שונים. שורה של פלישות ויקינגיות שחקו את גבולות הממלכה, המיטו עליה הרס והביאו להחלשתה. במקביל לפלישות ממזרח, מדרום האמיר כוחה של ממלכת וסקס, אשר באותן השנים הפכה לממלכה הדומיננטית באנגליה. בתוך כך, איבדה מרסיה את הבכורה בקנט וסקס לטובת וסקס, ובמקביל מזרח אנגליה חידשה את ריבונותה. בשנת 879, כנגד עוצמתה העולה של וסקס תחת אלפרד הגדול, הפכה מרסיה למדינת חסות של שכנתה הדרומית. מצב עניינים זה נמשך עד לשנת 918, אז מרסיה פורקה, ושטחה שולב בווסקס.

## ראו גם
* מלכי מרסיה
* הפטרכיה
* ממלכת וסקס
* ממלכת נורת'מבריה
* הרגימנט המרסיאני
* ויילס

## קישורים חיצוניים

* 
* 

מרסיה, ממלכת
מרסיה, ממלכת
מרסיה, ממלכת
אברהם כ"ץ-עוז

**אברהם כ"ץ-עוז** (בכינויו: **כֶּצָלֵ'ה**; נולד ב-7 בדצמבר 1934) הוא פוליטיקאי, איש עסקים וצייר ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת ושר בממשלת ישראל, מטעם המערך.

## ביוגרפיה
**אברהם כ"ץ-עוז** נולד בתל אביב למרדכי (מישל) כ"ץ ולציירת ציונה תג'ר. הוא למד בתיכון חדש ובבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה. את שירותו הצבאי עשה בנח"ל והיה בין מייסדי קיבוץ נחל עוז. לאחר שירותו הצבאי, למד במחלקה לגנטיקה בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית שמשכנה ברחובות, ועל כן הוא גם אגרונום בהכשרתו.

כ"ץ-עוז נכנס לכנסת התשיעית מטעם המערך באמצע כהונתה, במקום יצחק נבון שנבחר לכהן כנשיא המדינה. את השם עוז הוסיף על שם קיבוצו, נחל עוז, על מנת להבדיל בינו לבין חבר הכנסת אברהם כץ מהליכוד. כ"ץ-עוז כיהן בכנסת ברציפות עד 1992. בכנסת ה-9 וה-10 כיהן כיושב ראש הוועדה לביקורת המדינה. 
בכנסת ה-11 כיהן כסגן שר החקלאות בממשלות האחדות תחת הנהגתם של יצחק שמיר ושמעון פרס, ובכנסת ה-12 כיהן כשר החקלאות בממשלת שמיר, עד לפירוקה בעקבות "התרגיל המסריח".

כ"ץ-עוז לא נבחר לכנסת ה-13 והוא החל לכהן רק לאחר מותו של חבר הכנסת מרדכי גור, ב-16 ביולי 1995. הוא פרש מן הכנסת ב-28 במאי 1996, יום אחד לפני הבחירות לכנסת ה-14, כדי להיכנס לתפקיד יו"ר מפעל הפיס, תפקיד שמילא עד 2003. במסגרת תפקידו זה יסד את פרס ספיר.

בסוף שנת 1979, על רקע שיחות השלום עם מצרים, פרסם כ"ץ עוז תוכנית למסירת רצועת עזה לריבונות מצרית. התוכנית יצאה מתוך ההנחה שעדיף למסור את הרצועה לריבונות מצרית משתקום בה מדינה פלסטינית. במשך מספר חודשים נדונה התוכנית בתקשורת ועוררה ויכוח בין תומכים למתנגדים. כ"ץ-עוז היה יו"ר קבוצת המים במשא ומתן הרב-צדדי עם מדינות ערב בשנים 1992–1996 וניסח את הסכם ההבנות עם הפלסטינים בנושא המים במסגרת הסכם אוסלו.

לאחר 48 שנים שבהן חי בקיבוץ נחל עוז ומילא מכלול תפקידים מרכזיים בקיבוץ ובאיחוד הקבוצות והקיבוצים, עבר כ"ץ-עוז לרעות. הוא מכהן כיו"ר המועצה לישראל יפה, עומד בראש עמותת צאצאי מייסדי אחוזת בית וארגון גמלאי מודיעין והסביבה, ופעיל בהקמת אגודות ידידים לתמיכה במוסדות חינוך ותרבות.

לאברהם שלושה ילדים. בת דודתו, ציפה, הייתה אימו של הזמר גידי גוב.

## קישורים חיצוניים

* 
*  כ"ץ-עוז בשיחה עם נתנאל סמריק באולפן קונטנטו, 2014 (התחלה 1:17)
*  כ"ץ-עוז בשיח ציירים עם מרק וצ'רושנסקי |חלק א | חלק ב |
*  כצל'ה - על האיש, הציור, השירה, הבישול והפוליטיקה המקומית | חלק א | חלק ב | חלק ג |

## הערות שוליים

קטגוריה:אגרונומים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: חקלאות
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל
קטגוריה:נחל עוז: חברי הכנסת
קטגוריה:יו"ר מפעל הפיס
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:חברי הכנסת העשירית
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השתים עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:ציונה תג'ר
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:יושבי ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל העשרים ושלוש
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
חנאן

**חֶנָאן** (; בפין-יין: **Hénán**; מילולית: "מדרום לנהר") הוא מחוז במזרח הרפובליקה העממית של סין. בירתו היא העיר גֶ'נְגְג'וֹאוּ. המחוז משתרע על פני 165,467 קמ"ר, ועל פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בו כ-99.37 מיליון בני אדם, מה שהופך אותו למחוז המאוכלס בסין ללא מוצא לים ולשלישי בסין כולה (אחרי גואנגדונג ושאנדונג). במפקד האוכלוסין הלאומי החמישי של סין, שבוצע בשנת 2000, הוא היה המחוז המאוכלס ביותר במדינה.

אזור זה נחשב לערש התרבות הסינית, מכיוון שכאן החלו להתקיים התרבויות העירוניות הראשונות של סין, וכאן גם נוסדה שושלת שאנג העתיקה (1700–1100 לפנה"ס).

במחוז נמצא מנזר שאולין המפורסם, המהווה עד היום מרכז בינלאומי ללימוד וו-שו מזרם שאולין. ליהודים יש עניין מיוחד בעיר קָאיפֶֿנְג, כיוון שקיימת בה קהילה קטנה ועתיקה של יהודים סינים שמקורם לוט בערפל.

חנאן היה המחוז הראשון שבו הוחלה, החל בשנת 1958, התוכנית הכלכלית המכונה "הקפיצה הגדולה קדימה". הייתה זו תוכנית כלכלית הרת-אסון שהמיטה רעב על עשרות מיליונים מאזרחי סין.

בשנת 1975, במהלך טייפון נינה, התמוטט סכר ונהרגו כ-230 אלף אנשים.

## חלוקה מנהלית
מחוז חנאן מחולק לשבע עשרה נציבויות עירוניות ונפה עירונית אחת המנוהלת על ידי המחוז ישירות:

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: מחוזות
דוד זריצקי

**דוד זריצקי** (ט"ו בשבט ה'תרע"ד, 11 בפברואר 1914 - כ"ב בסיוון ה'תשל"ח, 27 ביוני 1978) היה עיתונאי וסופר חרדי עברי-יידי בולט, משורר, מסאי ועורך.

## תולדות חייו
זריצקי נולד בפינסק שברוסיה, לאשר ושיינדל. הוא גדל בפינסק ובמשך תקופה מסוימת למד בסניף ישיבת נובהרדוק שבעיר ומשיטתה שאב רבות. אחר למד בישיבת ראדין והיה מתלמידיו של החפץ חיים. את ימי מלחמת העולם השנייה עבר בסיביר. לאחר המלחמה עבר לצרפת ועסק שם בפעילות להצלת נוער ניצולי השואה. באותה תקופה הדפיס זריצקי בפריז את האנתולוגיה 'אויסגעטריקנטע אויגן' - (עיניים שיבשו), ובחודש סיוון ה'תש"ט עלה לארץ ישראל והתיישב בעיר בני ברק.

זריצקי נמנה עם מקימי היומון החרדי "המודיע" ומכותביו המוכשרים. אף שנמנה עם החוגים הליטאיים, שימש ככותב ב'די אידישע היים' (=הבית היהודי) - רבעון נשי ובנות חב"ד ביידיש. רבים מסיפוריו הקצרים התפרסמו בעיתוני נוער של המגזר החרדי. סיפרו 'שימקה', המספר את סיפורם של ילדים בתקופת השואה, אף הומחז והוצג במסגרת בתי הספר של "בית יעקב".

חלק מיצירותיו פרסם זריצקי תחת השם **הרב י' מילשטיין**, כהצבת גל-עד לשמו של חברו הטוב שנספה בשואה. ולעיתים השתמש בשם העט **דוד איינר** (דוד אחד - ביידיש) כלומר דויד אלמוני.

היה נשוי לברטה לבית ארלנגר. נפטר בכ"ב בסיוון ה'תשל"ח (27 ביוני 1978) מהתקף לב, בהותירו אלמנה וארבעה ילדים. בנו הוא מומחה הכשרות הרב יוסף זריצקי. בתו היא שיינדל ויינשטיין (שו"ש), מייסדת ועורכת שבועון הנשים של "המודיע", "הבית שלנו".

בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 נקרא רחוב על שמו בשכונת רמות שבירושלים.

מבחר מיצירותיו ראו אור במהדורה מחודשת על ידי הוצאת יפה נוף, ירושלים תשס"ח.

## יצירתו
יצירתו הספרותית של זריצקי היא רחבת היקף. הוא עסק בעריכת ויצירת ספרות תורנית, סיפורת ומסות, בעברית וביידיש. חלק מספריו ביידיש תורגמו לעברית.

היה מי שמנה שישה תחומי כתיבה אצל זריצקי:
:א. תיאור גיבורי סיפור תוך ירידה לנבכי נפשם
:ב. תיאור הווי חיים
:ג. השתפכות ב**שורות חרישיות**
:ד. תוכחה על ירידת הדור
:ה. עיון בבעיות אקטואליות
:ו. מאמרי השקפה

זריצקי כתב על עצמו:
:.

זריצקי הרבה להאניש חפצים ואף מושגים מופשטים. אצלו חלונות מזיעים, הלילה שבע ודשן, האבנים מתייפחות, חלל האוויר פורץ בצחוק, מצבות לוחשות סוד, העץ בוכה מבושה, הלבנה מחבקת, ועוד מאות דימויים. הוא הגדיר זאת בסימפוזיון:: 

הסופר משה פראגר כתב עליו: .

עוד אמר זריצקי על עצמו: :.

בהיותו תלמידו של ה"חפץ חיים" ראה הוא כמפעל חיים, ללקט ולערוך את הגותו של רבו בכל מכמני התורה, בשפה עממית. כתיבתו התורנית הייתה בעיקרה אנתולוגיה המלקטת מקורות מן הזרמים השונים של היהדות החרדית. הוא ערך קובץ משלים מגדולי החסידות, החל מהבעל שם טוב ועד הדור השלישי והרביעי בתנועת החסידות, וספרים דומים מגדולי תנועת המוסר.

מנחם פרידמן מתארו כאחד האישים הבולטים שקראו ליציאת הציבור החרדי ממרכזי הערים ירושלים ובני ברק למגורים בערים זולות יותר, כפי שאכן התרחש.

## ספריו

## קישורים חיצוניים
* 
* 
**סיפוריו של דוד זריצקי ברשת**
* דוד זריצקי, ובקידוש הלבנה יצאה נשמתו - באתר 'דעת'

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים סובייטים
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרים חרדים
קטגוריה:בוגרי ישיבות נובהרדוק
קטגוריה:בוגרי ישיבת ראדין
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:משפחת ארלנגר
קטגוריה:סגל המודיע
קטגוריה:תלמידי החפץ חיים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:בני ברק: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
מה שהצב אמר לאכילס

**מה שהצב אמר לאכילס** (באנגלית: **What the Tortoise Said to Achilles**) הוא דיאלוג הומוריסטי באופיו מאת לואיס קרול שנכתב בשנת 1895 עבור כתב העת "Mind", ומצביע על בעיות יסוד בלוגיקה ובפילוסופיה של הנפש. ההשראה לדיאלוג לקוחה מן הפרדוקסים של זנון, שבאחד מהם, המוכר כפרדוקס אכילס והצב, מופיעות דמויותיהם של הצב ושל אכילס. בדיאלוג, המתרחש לאחר סיום המרוץ המוצג בפרדוקס של זנון, מנסה אכילס לשכנע את הצב לקבל את נכונותו של היסק מסוים הנובע משתי אקסיומות, אך הצב מראה שכדי לעשות זאת עליו להניח אינסוף אקסיומות נוספות.

הפרדוקס מצביע על חשיבות ההבחנה בין אקסיומות ובין כללי היסק, ועל הקושי שבניסוחה של הבחנה זו. מן הדיאלוג עולות גם מסקנות חשובות בנוגע למושגים הבסיסיים של הפילוסופיה של הנפש ויחסם אל הלוגיקה. מסתבר כי לא ניתן לייחס לאדם (ובמקרה זה, לצב) אמונות, דעות, והסכמות, אילולי אותו אדם מסוגל להפגין שהבנתו את אלו מחייבת אותו גם להאמנות נוספות, הנגזרות באופן לוגי מהן. 

## תקציר הדיאלוג
[ממוזער|[לואיס קרול ב-1875]]
הצב מציג לאכילס שלוש טענות של אוקלידס, שהשלישית שבהן נגזרת לכאורה משתי הראשונות:

:A) שני גדלים השווים לגודל שלישי שווים זה לזה.
:B) שתי צלעותיו של המשולש הזה שוות לגודל שלישי.
:Z) שתי צלעותיו של המשולש הזה שוות זו לזו.

הצב עושה הצרות מאתגר את אכילס בכך שהוא טוען שגם אם הוא מקבל את נכונות הטענות A ו-B הוא עדיין אינו מבין מדוע עליו לקבל את נכונות Z. הוא מבקש מאכילס לשכנע אותו באמצעים לוגיים ש-Z אמיתית. אכילס בתגובה מצביע על כך שניתן לנסח את כלל ההיסק עליו הוא נסמך כטענה הבאה:

:C) אם A ו-B נכונים, גם Z חייב להיות נכון.

לטענת אכילס כל שעל הצב לעשות הוא לקבל את הטענה המגלמת את כלל ההיסק הזה כדי להשתכנע בנכונות Z. הצב אומר שיסכים לקבל את נכונות הטענה Z ברגע שבו ירשום אותו אכילס במחברת שלו. משאכילס עושה זאת הוא טוען שעל הצב כעת לקבל את Z, אולם הצב מערים קושי חדש: הוא טוען כי "אם A, B ו-C הם נכונים גם Z חייב להיות נכון" הוא טענה חדשה, שכדי לקבלה דרוש כלל היסק חדש. 

כך נמשך התהליך לאין קץ, כשבכל פעם מתווספת טענה חדשה שאומרת שאם כל הטענות הקודמות נכונות, אז Z נכון, אולם הצב דורש לכתוב גם את הטענה הזו במחברת. אכילס מסוגל לכתוב רק מספר סופי של טענות בכל שלב, ולכן לעולם לא יצליח לשכנע את הצב.

## היבטים ספרותיים
הקטע מתאפיין באנכרוניזם מכוון – הדמויות מזכירות דברים שיתקיימו מאות שנים אחריהן ומודעות לכך. כך, למשל, אוקלידס עדיין לא נולד בתקופתו של אכילס, והאחרון טוען שהוא מעריץ נלהב של אוקלידס "עד כמה שאפשר להעריץ תורה שלא תפורסם אלא רק בעוד כמה מאות שנים".

דאגלס הופשטטר, בספרו הנודע "גדל, אשר, באך", שיצא לאור בשנת 1979, ממשיך את הרעיון של קרול, ובתחילת כל פרק בספרו נותן שיחה משעשעת וחריפה בין אכילס והצב (הדיאלוג השני בספר הוא המקורי של קרול), כאשר הצב מאופיין כחכם מאוד וערמומי. לעיתים מצטרפים לשיחה גיבורים נוספים, כגון דוב נמלים וסרטן.

הרב מיכאל אברהם, בספריו "שתי עגלות וכדור פורח" ו"את אשר ישנו ואשר איננו", ממשיך את סדרות הדיאלוגים בין הצב ואכילס, ובהם הצב מייצג את הגישה הסינתטית לעומת אכילס האנליטי.

## תרגום לעברית
תרגום של הדיאלוג לעברית, מאת רנה ליטוין, בשם "מה שהצב אמר לאכילס" מופיע בספר "האנתולוגיה החדשה", שיצא לאור בשנת 2000 בהוצאת "הספריה החדשה".

תרגום נוסף לעברית, מאת טל כהן וירדן ניר-בוכבינדר, יצא לאור בשנת 2011, כחלק מתרגומם לספר "גדל, אשר, באך", שהדיאלוג נכלל בו.

## ראו גם
*כלל היסק
*מודוס פוננס

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לוגיקה
קטגוריה:פרדוקסים
קטגוריה:לואיס קרול
קטגוריה:אכילס
קטגוריה:צבים בתרבות
משחק האולסטאר של ה-MLS

שמאל|ממוזער|240px|כוכבי הליגה חוגגים שער נגד פולהאם ב-ALL STAR של שנת 2005
**משחק ה-ALL STAR ב-MLS** הוא משחק כדורגל המתקיים כל שנה במסגרת ליגת ה-MLS. הרעיון למשחק נוצר ממשחקי אולסטאר אחרים בליגות ה-NBA, ה-NFL וה-MLB, הגם שמבנהו קשיח פחות.

בשישה מתוך תשעת משחקי האולסטאר, המשחק נערך בין קבוצת המזרח לקבוצת המערב. פעמיים, בשנים בהן נערכים משחקי גביע העולם בכדורגל, נערך המשחק במסגרת בינלאומית; ב-1998, נבחרת השחקנים האמריקאים של ה-MLS שיחקה נגד נבחרת הזרים של הליגה. ב-2002, נבחרת ארצות הברית בכדורגל שיחקה נגד כוכבי ה-MLS.

ב-2003, שיחקה נבחרת כוכבי ה-MLS נגד הקבוצה המקסיקנית "צ'יבאס" דה גוודלחרה בלוס אנג'לס, במה שהיה, כנראה, אחד המשחקים התחרותיים ביותר בתולדות הליגה. ב-2004, תוכנן מפגש בין כוכבי הליגה לבין ריאל מדריד, אך בוטל לאחר שריאל כשלה בניסיונה להעפיל האוטומטית לשלב הבתים, והמשחק נערך בפורמט הרגיל של המערב נגד המזרח. ב-2005, שיחקו כוכבי הליגה נגד פולהאם מהפרמייר ליג באצטדיון קולומבוס קרו באוהיו, במשחק שנערך לכבוד חלוץ קולומבוס קרו לשעבר, ושל פולהאם כיום, בריאן מקברייד.

בשנת 2008, נערך משחק האולסטאר בעיר טורונטו שבקנדה, לכבוד קבוצת ה-MLS החדשה, טורונטו.

בשנת 2023 נערך משחק האולסטר בעיר וושינטון, בו ארסנל מהפרמייר ליג ניצחה 5-0.

## התוצאות

## MVP של משחק האולסטאר
* 1996 –  קרלוס ולדרמה
* 1997 –  קרלוס ולדרמה
* 1998 –  בריאן מקברייד
* 1999 –  פרקי
* 2000 –  מאמאדו דיאלו
* 2001 –  לנדון דונובן
* 2002 –  מרקו אצ'ווארי
* 2003 –  קרלוס רואיז
* 2004 –  אמדו גווארה
* 2005 –  טיילור טוולמן
* 2006 –  דווין דה רוזריו
* 2007 –  חואן פאבלו אנחל
* 2008 –  קוואוטמוק בלנקו
* 2009 –  טים הווארד
* 2010 –  פדריקו מקאדה
* 2011 –  פארק ג'י-סונג
* 2012 –  כריס פונטיוס
* 2013 –  אלסנדרו פלורנצי
* 2014 –  לנדון דונובן
* 2015 –  קאקה
* 2016 –  צ'ובה אקפום
* 2017 –  בורחה מיוראל
* 2018 –  ג'וזף מרטינס
* 2019 –  מרקוס יורנטה
* 2020 - בוטל עקב מגפת הקורונה
* 2021 -  מאט טרנר
* 2022 -  דיינה סנט קלייר
* 2023 -  בוקאיו סאקה
* 2024 -  חואן ברונטה
* 2025 -  תאי בריבו

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:MLS
קטגוריה:תחרויות כדורגל בארצות הברית
MLS
מוזיקה גרינלנדית

**מוזיקה גרינלנדית** היא תערובת של שני מקורות מוזיקליים, אינואיטים ודנים, בתוספת השפעות אמריקניות ובריטיות. חברת התקליטים הגדולה ביותר היא ULO מהעיירה סיסימיוט. החברה נוסדה בידי מאליק הוג וקרסטן זומר. חברת ULO הוציאה לאור הן תקליטי להקות רוק גרינלנדיות כדוגמת "סומה" (Sumé), זמרי פופ כדוגמת רסמוס לייברת ולהקות היפ הופ כדוגמת "נוק פוסה" (Nuuk Posse) כמו גם מוזיקת עממית של האינואיט. מלחינים קלאסיים אירופים מסוימים כללו נושאים גרינלנדיים במוזיקה שלהם, לדוגמה: פול רובסינג אולסן ואדריאן ורנון פיש.

ההמנון הלאומי של גרינלנד הוא "Nunarput utoqqarsuanngoravit" שפירושו "ארצנו, שנהייתה כה עתיקה". שיר זה הפך רשמית להמנונה של גרינלנד מ-1916 והולחן בידי יונתן פטרסן למילים של הנריק לונד, שניהם גרינלנדים.

## מוזיקה עממית

### מוזיקה אינואיטית

מוזיקה מסורתית, ששרדה בצורה הטובה ביותר את המגע עם האירופים במזרח ובצפון מזרח האי, כוללת את **ריקוד התוף** המקודש והמנוגנת על תוף סגול העשוי ממסגרת עץ שעליה מתוח עור שלפוחית השתן של דוב. ריקודי התוף הם מוזיקת הילידים המקורית היחידה בגרינלנד והם חלק מהתופעה המודרנית של מוזיקה החוזרת לשורשים. לעיתים נוהגים לשיר את ריקוד התוף כדו־קרב בין שני יריבים ושבו זוכה המבצע שגרם לקהל לצחוק יותר. 

**פיסק** היא צורה של שירה אישית המספרת על חיי היום-יום. שירים אלה מועברים מדור לדור. שירי עם אינואיטים גרינלנדיים מבוצעים על מנת לספר סיפורים, לשחק במשחקים, לגרות ולהקסים אחרים.

## מוזיקה אירופית
עם בואם של הדנים הפכו לפופולריים כלי נגינה חדשים כדוגמת הכינור, האקורדיון וסגנונות מוזיקה שמקורם אירופי, כדוגמת מזמורים נוצריים, בעוד שהמיסיונרים מהכנסייה המוראבית הכניסו לאי לראשונה את הכינורות, כלי נשיפה ממתכת ומסורת של מוזיקה כלית טהורה. סגנון הפולקה האינואיטי הוותיק קרוי "קאלאטוט". בסגנון זה נוצרו שירים פופולריים ופועלים אמנים כדוגמת נגן האקורדיון לואיס אנדראסן. קיים גם סגנון מודרני, "ואיגאט", הדומה למוזיקת קאנטרי.

## מוזיקה פופולרית

### רוק

ההתחלה המשמעותית של הרוק הגרינלנדי הייתה ב-1973 כש-ULO הוציאה לאור את תקליטה של להקת סומה: "סומוט". על פי הערכות נרכש התקליט בידי חמישית מאוכלוסיית גרינלנד. גרינלנד כיום מארחת את פסטיבל הרוק "ניפיאה" המתרחש באסיאט, ומופיעים בו מבצעים כדוגמת "צ'ילי פריידי" זמרת הגרון סילביה וואט-קלוטייה וקרינה מולר.

בין להקות הרוק המודרניות המפורסמות: "קאלאט", "סיסיסוק", "אנגו" ו"זיקזה".

### היפ הופ

מאז 1984 יש למוזיקת היפ הופ אמריקנית השפעה משמעותית וצוות ההיפ הופ "נוק פוסה" הוא אחת הקבוצות המצליחות ביותר בשנים האחרונות.

*
שנג'ואו 6

**שנג'ואו 6** (בסינית: **神舟六号**) היא החללית הסינית המאוישת השנייה בחלל. היא שוגרה שנתיים אחרי שסין הצטרפה לקבוצת המדינות ששלחו אדם לחלל (הכוללת מלבדה את רוסיה וארצות הברית).

החללית שוגרה ב-12 באוקטובר 2005 כשעל סיפונה שני טייקונאוטים (פיי ג'ונלונג וניי האישנג). בעוד שבשיגור המאויש הראשון שהה הטייקונאוט בחלל 21 וחצי שעות, בשיגור הזה שהה צוות כחמישה ימים בחלל.

שנג'ואו 6 המריאה ממרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן ממתקן השיגור שבמדבר גובי בצפון-מערב סין.

ההמראה של החללית שודרה לראשונה בשידור חי יחד עם תמונות מתוך החללית עצמה.

ב-13 באוקטובר ביצעה החללית שינוי מסלול והפעילה את מנועיה כדי להוסיף לגובהה עוד 800 מטרים. בנוסף לעלייה בגובה החללית שונתה האינלינציה המסלולית (הזווית בין מסלול החללית לקו המשווה), יכולת המעידה על רמה גבוהה של תכנון המשימה וביצועי החללית.

ב-16 באוקטובר, בשעה 20:32 שעון גריניץ', נחתה החללית בשלום בערבות מונגוליה הפנימית שבסין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:2005 במדע
קטגוריה:חלליות סיניות
קטגוריה:תוכנית שנג'ואו
אנדרה ז'יד

**אנדרה פול גיום ז'יד** (צרפתית: **André Paul Guillaume Gide**; 22 בנובמבר 1869 – 19 בפברואר 1951) היה סופר צרפתי, מגדולי סופרי צרפת במאה ה-20 וחתן פרס נובל לספרות לשנת 1947.

## ביוגרפיה
ז'יד נולד בפריז שבצרפת, למשפחה נוצרית-פרוטסטנטית. אביו היה פרופסור למשפטים באוניברסיטה של פריז. הוא גדל בסביבה מבודדת בנורמנדי, והפך לסופר בגיל צעיר. בעת היותו בן 22, בשנת 1891, פרסם את הנובלה הראשונה שלו "יומניו של אנדרה ואלטר". בשנים 1893–1894 ערך מסעות בצפון אפריקה, התיידד עם אוסקר ויילד באלג'יר והחל לשכב עם גברים ולהעמיק בהומוסקסואליות.

ב-1895, אחרי מות אמו, נישא לדודניתו מדלין רונדו, אך לא היו להם ילדים.
ב-1916 הפך הנער מרק אלגרה בן ה-16, (לימים במאי קולנוע ידוע), למאהבו של ז'יד.

ב-1918 פגש אנדרה ז'יד בדורוטי ביסי, שהייתה חברתו במשך למעלה משלושים שנה ותרגמה את כתביו לאנגלית. ב-1923 נולדה לו בת מאישה אחרת בשם אליזבת ון-ריסלברג.

בשנות ה-20 של המאה ה-20 הפך אנדרה ז'יד למקור השראה לסופרים כאלבר קמי וז'אן-פול סארטר. ב-1923 פרסם ספר על הסופר הרוסי פיודור דוסטויבסקי.

ב-1924, כאשר הגן על יצירתו "קורידון" ועל ההומוסקסואליות שלו, גונה על ידי חלק ניכר של הציבור. הוא עצמו חשב כי הייתה זו הטובה שביצירותיו. אחרי 1925 החל לדרוש תנאים אנושיים לאסירים בבתי הכלא. ב-1926 פרסם את האוטוביוגרפיה שלו. בשנים 1926 - 1927 ערך מסעות במושבות הצרפתיות שבמרכז אפריקה. הוא כתב על מסעותיו אלה: "מסע בקונגו" ו"בחזרה מצ'אד". במאמרים אלה הוקיע את האינטרסים הכלכליים של צרפת בקונגו ודרש רפורמה. הוא הוקיע במיוחד את השתלטותן של חברות צרפתיות על חלקים של המושבות באפריקה ואת ניצול האוצרות הטבעיים שלהן, בעיקר גומי. הוא תיאר כיצד מכריחים את הילידים לעזוב את הכפרים למשך שבועות רבים כדי ללקט את הגומי מן העצים, והשווה זאת לעבדות.

במשך שנות השלושים הפך לקומוניסט, אך התאכזב מן הקומוניזם אחרי ביקורו ברוסיה הסובייטית. התנגדותו לקומוניזם גרמה לו לאבד רבים מחבריו הסוציאליסטים. ב-1942 אנדרה ז'יד עזב את צרפת והתגורר בתוניסיה עד סוף מלחמת העולם השנייה.
ב-1947 זכה בפרס נובל לספרות. אנדרה ז'יד נפטר ב-1951, ובשנה שלאחריה הכנסייה הקתולית הכניסה את ספריו לרשימת הספרים האסורים.

## ספריו בעברית
* **[[חסר המוסר]]**, תרגם אביטל ענבר, מסדה, תל אביב, 1980.
** **חסר המוסר**, תרגם מצרפתית: ניר רצ'קובסקי, אחוזת בית, 2024
* **[[מזייפי המטבעות]]**, תרגם יהושע קנז, תל אביב, סימן קריאה, 1977.
* **מרתפי הוטיקן**, תרגם אביטל ענבר, עם עובד, תל אביב, 1984.
* **השער הצר** ו**הסימפוניה הפסטורלית**, תרגם אביטל ענבר, ירושלים, כתר, 1982.
* **שיבת הבן האובד; פילוקטטס**, תרגם יהושע קנז, ספרית פועלים, תל אביב, 1978.
* **ביצות**, תרגם ד"ר עירן דורפמן, כרמל, ירושלים, 2010.
אחדים מספריו של אנדרה ז'יד תורגמו ליידיש.

## קישורים חיצוניים

* ב.י., מקטעים מתוך "הספד לאנדרה ז'יד", פורסם באורלוגין: במה לדברי ספרות, אפריל 1951.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* אלעד נבו, כל תשוקה, כל אנרגיה: על שלישיית התרגומים החדשים לאנדרה ז׳יד, באתר מעלה, ספטמבר 2024
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:כותבי מכתבים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:להט"בים צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים
קטגוריה:פעילים למען זכויות להט"ב בצרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1869
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1951
גואנגשי

**גְוַאנְגשִׂי** (בסינית: **[[广]]西**; בפין-יין: **Guǎngxī** - IPA: [kwɑ̀ŋɕí]; בג'ואנג: **Gvangjsih Bouxcuengh Swcigih**) הוא מחוז אוטונומי בדרום הרפובליקה העממית של סין, המוגדר כאוטונומיה של בני הג'ואנג. המחוז משתרע על פני 237,818 קמ"ר ובירתו היא העיר נַאנִּינְג.

האזור האוטונומי מוכר לתיירים במיוחד בזכות העיר גווילין והעיירה יאנגשוו, הסמוכות לנהר הלי על נוף גבעות הגיר המיוחד לו, חלק מאתר המורשת העולמית הקרסט של דרום סין. צפון המחוז, בעיקר בקרבת הגבול עם מחוז גוויג'ואו מספק גם הוא נופים יפהפיים והזדמנות להתבונן באורח החיים המסורתי של קבוצות אתניות שונות.

בשנות ה-60 של המאה ה-20 התרחש באזור טבח גואנגשי במהלכו נהרגו 100-150 אלף אזרחים.

## חלוקה מנהלית
המחוז האוטונומי גואנגשי מחולק לארבע עשרה נציבויות עירוניות:

## דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו במחוז כ-50.1 מיליון תושבים. אף על פי שהמחוז מוגדר כאוטונומיה של בני הג'ואנג, הם מהווים רק 32% מהאוכלוסייה, בעוד שמרבית התושבים (כ-62%) הם בני האן. עם זאת יש במחוז נוכחות רבה של קבוצות מיעוט, כשהבולטות שבהן, פרט לג'ואנג, הן המיאו (הְמוֹנְג), היאו (מְייֵן), הדונג, והגֶלאו. המגוון הזה תורם גם למגוון לשוני עשיר. השפות המדוברות במחוז הן מנדרינית דרומית, קנטונזית, פינגחווה, וכן לשונות המיעוטים השונות.

## גלריית תמונות

Chengyangqiao, Guangxi, China.jpg|גשר הרוח והגשם של צ'נג-יאנג
Automn festival, Chengyangqiao, Guangxi, China.jpg|בת דונג במהלך פסטיבל הסתיו. צַ'אנְג-יַאנְג-צְ'יַאו


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: אזורים אוטונומיים
קטגוריה:גואנגשי
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1958
אסטרונומיה חוץ-גלקטית

**אסטרונומיה חוץ-גלקטית** היא ענף של האסטרונומיה העוסק בעצמים מחוץ לגלקסיית שביל החלב - חקר כל העצמים האסטרונומיים שאינם מכוסים על ידי האסטרונומיה הגלקטית.

ככל שהשתפר הציוד, יותר ויותר עצמים מרוחקים ניתנים לצפייה בפרטים. לפיכך ניתן לחלק ענף זה לאסטרונומיה חוץ-גלקטית קרובה ולאסטרונומיה חוץ-גלקטית רחוקה. הראשונה דנה בעצמים כמו גלקסיות בקבוצה המקומית שלנו, שהן קרובות מספיק כדי לאפשר צפייה וניתוח בפרטים של תוכנן (למשל שאריות סופרנובה, קבוצות של כוכבים). השנייה מתארת את חקר העצמים הנמצאים רחוק עד שרק התופעות הבהירות ביותר מהן נצפות.

כמה מהנושאים הרלוונטיים כוללים:
* קבוצות גלקסיות וצבירי גלקסיות
* קוואזרים
* גלקסיות רדיו
* סופרנובות

אסטרונומיה חוץ-גלקטית כוללת גם פיתוח טכניקות תצפית שונות, מאחר שלשיטה האופטית הישירה יש מגבלות בטווח ובבהירות. השיטות השונות שבהם אפשר לראות עצמים רחוקים ביותר הן הגברה באמצעות עידוש כבידתי, שימוש בתצפיות עקיפות על השתנות בתנועתם של גופים סביב עצם משוער, שימוש בגלי רדיו או קרינת רנטגן ועוד.

## ראו גם
* סיווג מורפולוגי של גלקסיות

## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
אוונג'ליסטה טוריצ'לי

**אוונג'ליסטה טוריצ'לי** (באיטלקית: **Evangelista Torricelli**; 15 באוקטובר 1608 – 25 באוקטובר 1647) היה מתמטיקאי ופיזיקאי איטלקי, שהתפרסם עקב היותו ממציא הברומטר.

## ביוגרפיה
שמאל|ממוזער|150px|הדגמה של ניסוי טוריצ'לי
טוריצ'לי נולד ברומא, שם הוטבל בבזיליקת פטרוס הקדוש. אביו היה עובד טקסטיל ומשפחתו הייתה ענייה. את ילדותו העביר בעיר פאנצה, שם גידל אותו דודו, שהיה נזיר קמלדוליזי . בשנת 1624 החל את לימודיו בבית הספר הישועי, בדגש על לימודי מתמטיקה ופילוסופיה, אותם סיים בהצטיינות.

ב-1627, לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר, החל ללמוד באוניברסיטת ספיאנצה, שם למד תחת בנדטו קסטלי , שהיה תלמידו של גלילאו גליליי. במהלך לימודיו כתב מסה התומכת בתגליותיו של גליליי אשר הוצגו בחיבורו "דיאלוג על שתי מערכות העולם המרכזיות".

ב-1641 עבר לעיר פירנצה, שם שימש כעוזרו של גליליי. הוא מילא תפקיד זה עד למותו של גליליי ב-1642. לאחר מות גליליי מונה טוריצ'לי לפרופסור באוניברסיטת פירנצה, והיה למתמטיקאי החצר בחצרו של פרדיננדו השני מטוסקנה. בעת זו החל לעסוק בשאלת יצירת חלל ריק בתוך גליל.

באביב 1644 הצליח ליצור ריק בתוך גליל, באמצעות מילוי הגליל בכספית והפיכתו אל תוך קערת כספית לא מלאה. הכספית החלה להישפך אל תוך הקערה אך נעצרה בגובה 76 סנטימטר מעל הכספית שבמכל. טוריצ'לי הסיק שמכיוון שדבר לא יכול היה להיכנס לחלל הזה, יש שם ריק. בנוסף, הוא הסיק כי הכוח אשר מחזיק את הכספית במקומה הוא לחץ האוויר אשר מופעל עליה. באותה השנה פרסם מאמר שמסביר כי האטמוספירה היא בעצם אוקיינוס של אוויר, שגובהו 500 מילין, ולפי זאת משקל 500 מילין של אוויר כמשקל 76 סנטימטר של כספית. בעקבות ניסויים ומאמרים אלו המציא טוריצ'לי את הברומטר, המשמש למדידת הלחץ האטמוספירי.

בהמשך הקריירה שלו גילה מספר תגליות מתמטיות חשובות (בהן הבסיס לחישוב שטחים תחת עקומות בחשבון האינטגרלי). טוריצ'לי תרם בין היתר תרומות מדעיות חשובות בתחומי האדריכלות, אופטיקה, אסטרונומיה, בליסטיקה, דינמיקה, הידראוליקה, מכניקה ותנועת הנוזלים.

טוריצ'לי נפטר ב-25 באוקטובר 1647 בפירנצה, איטליה בגיל 39.

מעריכים שבעקבות ניסויו בכספית אשר במהלכן נגע בכספית ללא בידוד, תוחלת חייו קצרה.

על שמו נקראת יחידת מדידת הלחץ טור.

## ראו גם
* שופר גבריאל
* חוק טוריצ'לי

## לקריאה נוספת
*

## קישורים חיצוניים

* אוונג'ליסטה טוריצ'לי, באתר המכון והמוזיאון להיסטוריה של המדע .
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים איטלקים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות באיטליה
קטגוריה:אישים שעל שמם יחידות מידה
קטגוריה:מתמטיקאים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי איטליה
קטגוריה:ילידי 1608
קטגוריה:נפטרים ב-1647
פטינה

[שמאל|ממוזער|250px|[נחושת מכוסה פטינה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[פסל החירות המכוסה פטינה]]

**פטינה** (מאיטלקית: **Patina**) היא תרכובת ירוקה, אשר נוצרת במשך הזמן על גבי משטחי מתכת.

אמנים רבים משתמשים בפטינה לקישוט פסלים, אך לעיתים קרובות היא נוצרת באופן טבעי ומשמשת הגנה מפני החלדה נוספת. דוגמה נודעת לכיסוי פטינה הוא פסל החירות של ארצות הברית שגונו הירקרק בא לו מהפטינה שציפתה אותו במהלך הזמן. 

בארכאולוגיה, ניתן לתארך חפצים עתיקים ממתכת בעזרת ניתוח פטינה.

## משמעויות אחרות
[ימין|ממוזער|220px|"פטינה" על [טרילוביטים|טרילוביט מאובן]]

בהשאלה, המושג משמש לתיאור כל ציפוי הנוצר על משטח ומעיד על גילו המתקדם.
בגאולוגיה, המונח "פטינה" - המכונה בעברית "לַכָּה מִדְבָּרִית" או "מִקְרָם מִדְבָּרִי" (באנגלית: **desert varnish**) - משמש לתיאור ציפוי כהה ומבריק שנוצר על פני השטח החשופים של שברי סלעים מלוטשים. הציפוי מורכב מתחמוצות היוצרות ציפוי דק על פני השטח של שבר הסלע. הפטינה מכסה את פניהם של שברי הסלעים החשופים לשמש, אך לא את בסיסם, המונח על הקרקע או טמון בה. ליצירת המקרם המדברי תורמות שכבות של אבק שמכילות תחמוצות, חומרים השוקעים כאשר מים מתנדפים מפני שבר הסלע, ופעילות של מיקרואורגניזמים מחמצנים שמפרישים חומרים אורגניים על פני השטח. צבע הלכה נקבע בעיקר על ידי התחמוצות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תחמוצות
קטגוריה:פיסול
קטגוריה:גאולוגיה
קטגוריה:טכניקות פיסוליות
קטגוריה:עיבוד מתכת
יורי דז'ורקף

**יורי דז'ורקף** או י**ורי ג'ורקאייף** (בצרפתית: **Youri Djorkaeff**; נולד ב-9 במרץ 1968 בליון) הוא כדורגלן עבר צרפתי.

## ביוגרפיה
אמו של דז'ורקף היא ארמנית ואביו הוא קלמיקי (עם שמתגורר באזור רחב ידיים במערבו של הים הכספי). דז'ורקף החל את הקריירה שלו ב-1984 במועדון הצרפתי, גרנובל, ולאחר מכן ב-1989 עבר למועדון שטרסבורג. שנה לאחר מכן, עבר למונקו ומשם ב-1995 לפריז סן-ז'רמן. ב-1994, היה דז'ורקף מלך השערים של ליגת העל הצרפתית עם 20 שערים. ב-1996 עבר לאינטר מילאנו, וב-1999 עבר למועדון הגרמני קייזרסלאוטרן. ב-2002 עבר לאנגליה שם שיחק בבולטון וונדררס ובבלקברן רוברס. בפברואר 2005, עבר ל-MLS לקבוצת מטרוסטארס.

דז'ורקף זכה בגביע אירופה למחזיקות גביע עם פריז סן-ז'רמן ב-1996 ובגביע אופ"א עם אינטר ב-1998.הוא כבש 28 שערים ב-82 הופעות בנבחרת צרפת. עם נבחרת צרפת הוא זכה במונדיאל 1998 וביורו 2000. בנוסף לכך שיחק במדי הנבחרת גם ביורו 1996 ובמונדיאל 2002. 

אביו של דז'ורקף, ז'אן, שיחק במדי נבחרת צרפת במונדיאל 1966 ובנוסף אימן את נבחרת ארמניה. בנו אואן (יליד 1997), משחק במדי סנט מירן, בליגת העל הסקוטית.

## תארים
;מונקו
* הגביע הצרפתי: 

;פריז סן ז'רמן
* גביע אירופה למחזיקות גביע: 
* הסופר קאפ הצרפתי: 

;אינטר מילאנו
* גביע אופ"א: 

;נבחרת צרפת
* גביע העולם: 1998
* אליפות אירופה: 2000
* גביע הקונפדרציות: 2001

;תארים אישיים
* מלך השערים של ליגת העל הצרפתית: 
* נבחרת הטורניר של יורו 1996

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים ארמנים
קטגוריה:ליון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קייזרסלאוטרן
קטגוריה:כדורגלני בולטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני בלקברן רוברס
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק רד בולס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2001
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:צרפתים ממוצא ארמני
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1968
דו-טורית

[שמאל|ממוזער|250px|דו-טורית [פיניקים|פיניקית, תבליט בארמון סנחריב בנינווה (שלט מ-705 עד 681 לפנה"ס).]]
**דו-טורית** הוא שמה העברי המודרני של ספינת מלחמה ים-תיכונית מן העת העתיקה, שהונעה על ידי שתי שורות של משוטים אחת מעל השנייה. ביוונית נקראה 'דיארס' (dieres) ובלטינית בירמיס (biremis).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספינות מלחמה עתיקות
טרייר אירי

**הטרייר האירי** (באנגלית: **Irish Terrier**) הוא גזע של כלב הבית.

## היסטוריה של הגזע
הטרייר האירי הוכלא באירלנד בסוף המאה ה-19. תקן הגזע נקבע לראשונה ב-1879 באנגליה ואומץ אחר כך בארצות הברית ובארצות אחרות (קיימים הבדלים קלים בין התקנים בארצות שונות). במלחמת העולם הראשונה זכה הגזע בעיטור לשבח, לאחר שסייע בהעברת ידיעות בין יחידות הצבא.

[200px|ימין|ממוזער|[כלב הבית|כלב מגזע טרייר אירי]]

## מראה ומבנה כללי
הטרייר האירי מזכיר בהופעתו את האיירדייל טרייר הגדול ממנו, אך הוא קטן יותר ושונה בצבעו (האחיד). צבע הפרווה גם מבדיל אותו משנאוצרים. לטרייר האירי ראש מוארך וצר, ולסתותיו חזקות ושריריות. השפתיים, האף והעיניים הם שחורים. סימן ההיכר של הטרייר האירי הוא צבעו - חום או אדמדם. לעיתים ישנו כתם לבן על החזה. כמו שאר הטריירים זקוקה פרוותו לטיפוח על ידי מריטה מקצועית מספר פעמים בשנה. אם אין מורטים את הפרווה באופן יזום היא מאבדת מצבעה החום האופייני ונעשית בהירה, ותהיה נשירת שיער מרובה.

גובה הכתף הממוצע הוא 46 ס"מ. משקלו הרצוי של הכלב הזכר הוא כ-12 ק"ג, משקל הנקבה כ-11 ק"ג.

תוחלת החיים של טרייר אירי היא כ-12 שנים. זהו גזע בריא בדרך כלל ללא מחלות גנטיות.

## יכולות ואופי
ב היה ייעודו המקורי של הטרייר האירי סיוע בחוות - שמירה, תפיסת מכרסמים קטנים כגון נברנים וכדומה, והוא מתאים לכך עקב מהירותו הגבוהה, חוש הריח הרגיש שלו ועקשנותו. כיום מגדלים כלבים אלה גם באזורים עירוניים, אך משום שזהו גזע אנרגטי מאוד נדרשת לו פעילות רבה, ובשל אופיו העקשן, יש לאלף אותו.

## הגזע בישראל
מספר הטריירים האיריים בישראל נמוך מאוד.

## גלריית תמונות

קובץ:Irish-terrier.jpg|טרייר אירי
קובץ:Terier irlandzki pl.jpg|טרייר אירי 
קובץ:Irish Terrier agility jump.jpg|בקפיצה מיומנת
קובץ:Irish Terrier from 1915.JPG|טרייר אירי בשנת 1915
קובץ:Terier irlandzki portret pl.jpg|טרייר אירי
קובץ:Playing with butters.jpg|טרייר אירי צעיר


## קישורים חיצוניים

* Irish Terrier Ring
* תקן הגזע
* 

קטגוריה:הקבוצה השלישית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה השנייה של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה הרביעית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
מובהקות סטטיסטית

בסטטיסטיקה, **מובהקות סטטיסטית** (או **רמת מובהקות**) היא הסיכוי שבעת ביצוע מבחן סטטיסטי לבדיקת השערות נדחה את השערת האפס על אף שהיא נכונה. "רמת סמך" היא המשלים של רמת המובהקות (למשל, אם רמת המובהקות היא 5% אז רמת הסמך היא 95%).

בבדיקת השערות עומדת לבחינה השערה, הנקראת 'השערת האפס'. לצורך החלטה מבצעים ניסוי, ומשלבים את התוצאות במבחן שנבחר מראש. תוצאת המבחן היא אחת משתי מסקנות אפשריות: לדחות את ההשערה, או שלא לדחות אותה.

המבחן מורה לדחות את השערת האפס, אם תוצאות הניסוי אינן סבירות כאשר מניחים שההשערה נכונה. מכיוון שהניסוי כולל דגימה של משתנים מקריים, גם כאשר השערת האפס נכונה, בהחלט ייתכן שתתקבל תוצאה שלאורה השערת האפס תיראה בלתי סבירה (ותחייב את דחיית השערת האפס). לטעות כזו, שבה דוחים את ההשערה שלא בצדק, קוראים שגיאה מסוג I ("דחייה שגויה"). להסתברות שטעות כזו תתרחש קוראים **רמת המובהקות** של המבחן. רמת מובהקות זו מיוצגת באות היוונית α (אלפא). לדוגמה, במחקר לגבי תועלת של תרופה מול פלצבו, נקבעת מראש רמת מובהקות של \alpha=5%. השערת האפס היא שאין הבדל בין התרופה לפלצבו. יש סיכוי של 5% שנדחה השערה זו בטעות. במילים אחרות אם התרופה לא מועילה כלל, יש סיכוי של 5% שהמחקר יראה כאילו הועילה.

## דוגמה
נאמר שברצוננו לבדוק האם מטבע מסוים הוא 'הוגן', כלומר נופל על שני צדדיו בסיכויים שווים. השערת האפס קובעת שהמטבע הוא אכן כזה. כאשר מטילים מטבע הוגן 200 פעם, הסיכוי לכך שאחד הצדדים יופיע 115 פעמים או יותר הוא 4%. אנו עורכים ניסוי שבו מטילים את המטבע 200 פעם. ממטבע הוגן מצפים שמספר הנפילות על כל צד יהיה קרוב ל-100. אנו מחליטים לדחות את השערת האפס (ולהכריז על המטבע כלא-הוגן), אם אחד הצדדים יופיע 115 פעמים או יותר. רמת המובהקות של ניסוי זה היא 4%. בניסוח אחר, לו היינו מפעילים את המבחן שלנו כדי לבחון מטבעות שונים, אפשר לצפות שארבעה מבין 100 מטבעות הוגנים יפסלו בטעות. יכולנו לקבוע רף גבוה יותר, למשל 125 נפילות על אותו צד, ולקבל רמת מובהקות טובה פי מאה, כ-0.05%.

מצד שני אם המטבע פגום והסיכוי שייפול על אחד הצדדים הוא 65%, למבחן הראשון סיכוי של 1% בלבד להחמיץ את התקלה ולדווח שהמטבע תקין, בעוד שלמבחן השני סיכוי של 20% לשגיאה כזו. זוהי שגיאה מסוג II ("קבלה שגויה") והיא קשורה לעוצמת המבחנים.

אפשר לחשוב על זאת כך: אם מעלים את סף הסובלנות לסטייה מהמצב הסביר (במקרה שלנו: סטייה מהתפלגות 100–100 ב-200 הטלות) הסיכוי לפסול מטבע הוגן ("דחייה שגויה") קטן, אך הסיכוי לאשר מטבע לא הוגן ("קבלה שגויה") גדל.

## ערכים מקובלים
כאשר עורכים ניסויים מדעיים, ערכים מקובלים לרמת מובהקות הם 5% או 1%. ערכים אלו הם שרירותיים אך נוחים לעבודה ועל כן השתרשו. לכאורה נראה שאחת מבין 20 הכרזות על דחיית השערת האפס, מקורה בחוסר מזל סטטיסטי; אלא שלעיתים קרובות מתברר, בדיעבד, שדין השערת האפס היה להידחות גם במבחן בעל מסננת הדוקה יותר, ולכן שיעור השגיאות נמוך בהרבה.

את רמת המובהקות של המבחן חובה לקבוע **מראש**, לפני ביצוע הניסוי: בשלב ראשון קובעים משפחה של מבחנים. במקביל קובעים את רמת המובהקות הרצויה, תוך מתן משקל לגודל האפקט שאותו מבקשים לזהות, לחומרה של שגיאה מסוג I לעומת שגיאה מסוג II, ולעלויות הכרוכות בהגדלת המדגם. בהמשך בוחרים מתוך המשפחה את המבחן אשר לו רמת המובהקות המתאימה, ואז אפשר לגשת לביצוע הניסוי.

## ראו גם
* בדיקת השערות
* עוצמה סטטיסטית
* ערך-p
* צ'רי פיקינג

## קישורים חיצוניים
* האם כל תוצאה מובהקת היא משמעותית (ולהפך)? - ד"ר יוסי לוי, נסיכת המדעים
* 

קטגוריה:בדיקת השערות