טוד אקין

**ויליאם טוד אקין** (באנגלית: **William Todd Akin**; 5 ביולי 1947 – 3 באוקטובר 2021) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית עבור מחוז הקונגרס השני של מיזורי בין השנים 2001 ל-2013. הוא היה חבר במפלגה הרפובליקנית. ארין נולד בעיר ניו יורק, וגדל באזור סנט לואיס רבתי. לאחר שקיבל את התואר הראשון שלו מהמכון הפוליטכני של ווסטר במסצ'וסטס, שירת אקין בחיל ההנדסה של צבא ארצות הברית ועבד בתעשיות המחשבים והפלדה. בשנת 1988, הוא נבחר לבית הנבחרים של מיזורי. הוא כיהן בבית הנבחרים של המדינה עד שנת 2000, אז נבחר לבית הנבחרים האמריקאי, בו כיהן עד 2013.

הקריירה של אקין בקונגרס הסתיימה לאחר שהפסיד בניסיונו להדיח את הסנאטורית הדמוקרטית האמריקאית קלייר מקסקיל בבחירות 2012. אקין, שזכה בפריימריז הרפובליקני במגרש צפוף, הוביל על פני מקסקיל בסקרים שלפני הבחירות עד שאמר שנשים שהן קורבנות של מה שהוא כינה "אונס לגיטימי" כמעט ולא נכנסות להריון. בסופו של דבר אקין התנצל על ההערה אך דחה את הקריאות לפרוש מהבחירות. הוא הפסיד למקסקיל, 54.7% ל-39.2%. בספר שפורסם ביולי 2014, אקין הגן על הערותיו המקוריות ואמר שהוא מתחרט על כך שהתנצל.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו, השכלה וקריירה עסקית
אקין נולד ב-5 ביולי 1947 בעיר ניו יורק, וגדל באזור סנט לואיס. הוא היה בנם של ננסי פרי (לבית ביגלו) ופול ביגלו אקין. סבא רבא של אקין, תומאס ראסל אקין, ייסד את חברת Laclede Steel Corporation מסנט לואיס בשנת 1911. החברה עברה בסופו של דבר לסבו, ויליאם אקין, ולאחר מכן לאביו פול, בוגר דור שלישי של אוניברסיטת הרווארד ששירת כקצין בצי במהלך מלחמת העולם השנייה.

אקין סיים את לימודיו בבית הספר ג'ון בורוז, מכינה פרטית בפרברי סנט לואיס, ו-Worcester Polytechnic Institute בווסטר, מסצ'וסטס, עם תואר ראשון בהנדסת ניהול בשנת 1970. לאחר סיום הלימודים, שירת אקין כקצין הנדסה במשמר הלאומי של צבא ארצות הברית, ולאחר מכן שירת במילואים של הצבא עד 1980. לאחר שעזב את השירות הפעיל, אקין מכר מערכות מחשב גדולות עבור IBM, ולאחר מכן עבד כמנהל בעסקי הפלדה של משפחתו. אקין קיבל תואר שני בדתות (M.Div.) בשנת 1984 מהסמינר התאולוגי של Covenant, שם למד יוונית, עברית ופרשנות שמרנית חברתית של כתבי הקודש הנוצריים. הוא לא נכנס לשרת בתפקיד דתי.

אקין היה פעיל ותיק נגד הפלות וחבר למשך תקופה במועצת המנהלים של מיזורי הזכות לחיים. הוא נעצר בגין הסגת גבול לפחות שמונה פעמים בין 1985 ל-1988 בזמן שהפגין נגד הפלות מול מרפאות להפלות באילינוי ובמיזורי. לדבריו, ההפגנות היו שלוות והוא לא יתנצל על עמידה על אמונותיו. בזמן המעצרים הוא השתמש בשם "ויליאם אקין"; לאחר התקופה ההיא, כאשר התמודד על תפקיד פוליטי, הוא רץ בתור "טוד אקין".

### בית הנבחרים של מיזורי
#### בחירות
אקין נבחר לבית הנבחרים של מיזורי בנובמבר 1988, והתמודד ללא התנגדות לייצג את מחוז 85 במחוז ווסט. הוא זכה בבחירות חוזרות ב-1990 עם 59% מהקולות. עקב חלוקה מחדש, אקין ייצג את מחוז 86 מ-1993 עד 2000, ולעולם לא זכה בפחות מ-66% מהקולות.

#### כהונה
אקין כיהן כחבר בוועדת הדרכים והאמצעים של הבית. במהלך 12 שנותיו בבית הנבחרים של המדינה, אקין תמך בזכויות לחינוך ביתי, הצביע בעד נשיאת נשק סמוי, הצביע נגד מס מכירת הפארקים והקרקעות, והצביע נגד העלאת המס ב-1993 והגדלת הוצאות החינוך. אקין נתן חסות לחקיקה שאוסרת על חברות קזינו לתרום למחוקקים במדינת מיזורי. ב-1995 הוא נאבק במושל הדמוקרטי מל קרנהאן על הצעת חוק המעניקה מימון ממשלתי לאחיות בית ספר. בסופו של דבר, המושל סירב לחתום על הצעת חוק המימון עקב התיקון של אקין, שהיה אוסר על אחיות לספר לסטודנטים על מקורות מידע על הפלה.

### בית הנבחרים של ארצות הברית
#### בחירות
בשנת 2000, אקין התמודד בבחירות המקדימות הרפובליקניות כדי למלא את המושב בבית הנבחרים שהתפנה על ידי חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ג'ים טאלנט, שהתמודד על תפקיד המושל. שיעור הצבעה קל שנגרם על ידי גשמים עזים עזר לאקין לזכות בפריימריז הצמוד, החמישי, ב-56 קולות בלבד; הוא ניצח שני מועמדים ידועים יותר, מנכ"ל מחוז סנט לואיס לשעבר ג'ין מקנרי וסנאטור המדינה פרנק פלוטרון. בלילה שבו זכה בפריימריז, אמר אקין, "הבסיס שלי יופיע ברעידות אדמה". הוא ניצח את סנאטור המדינה הדמוקרטית טד האוס בבחירות הכלליות, וזכה ב-55% מהקולות. הוא מעולם לא התמודד עם תחרות כה קרובה, ונבחר מחדש חמש פעמים. בשנת 2010 זכה אקין בבחירות חוזרות עם 67.9% מהקולות.

#### כהונה
אקין קיבל דירוג של 96% מהאיחוד השמרני האמריקאי ב-2008, ו-100% ב-2007.

במשך רוב כהונתו, אקין היה רשום ברשימה הרשמי של הבית בתור "R-St. Louis", למרות שהמחוז שלו לא כלל חלק מהעיר סנט לואיס.

##### נושאים חברתיים
אקין היה מתנגד בולט להפלות בכל המקרים, כולל מסיבות בריאותיות או במקרים של אונס או גילוי עריות, והוא התנגד למחקר תאי גזע עובריים. בנאום שנשא ב-2008 ברצפת בית הנבחרים, כינה אקין את נותני ההפלות "טרוריסטים" וטען כי "הנוהג הנפוץ" היה שספקי הפלות מבצעים "הפלות" בנשים שלא היו בהריון בפועל.

אקין תמך בזכות להחזיק ולשאת נשק והיה לו דירוג *A* מקרן הניצחון הפוליטי של NRA . אקין היה תומך נלהב של איסור פדרלי על פוקר מקוון. בשנת 2006, הוא היה שותף בחסות ל חוק Goodlatte - Leach Internet Gambling Prohibition, וחוק איסור הימורים באינטרנט.

אקין גם חיבר את חוק הגנת הביטחון (הנאמנות). בסוף יוני 2011, אקין התנגד להסרה האחרונה של NBC של המילים "תחת אלוהים" מסרטון וידאו של ילדי בית ספר מדקלמים את הבטחת הנאמנות. לאחר שהעיר כי "ל-NBC יש רקורד ארוך של להיות מאוד ליברלי", אמר אקין, "בליבה של הליברליזם באמת הייתה שנאה לאלוהים ואמונה שהממשלה צריכה להחליף את אלוהים". יומיים לאחר מכן, אקין אמר שהוא לא התכוון שכל הליברלים שונאים את אלוהים, רק שלליברלים יש "שנאה להתייחסויות פומביות לאלוהים". למחרת, הוא התנצל ואמר שהצהרתו "כוונה לתנועה הפוליטית, לליברליזם, לא לאדם ספציפי".

במהלך ניסיונו להיבחר לסנאט האמריקאי ב-2012, אקין אישר מחדש את התנגדותו לחקיקה כמו חוק השכר ההוגן של לילי לדבטר משנת 2009, אשר הצביע נגדו כחבר קונגרס.

אקין התנגד לחוק "לא יישאר ילד מאחור". הוא האמין שלא הממשל הפדרלי צריך להיות זה שמחליט על חינוך, אלא שלשלטון המקומי צריך להיות שליטה על החינוך הציבורי.

##### בעיות פיסקאליות
בשנותיו הראשונות בקונגרס, אקין החזיר סימני ייעוד למחוז שלו, הצביע בעד העלאת תקרת החוב, הצביע בעד מלחמות חוץ-מאזניות בעיראק ובאפגניסטן, והצביע בעד יצירת הטבת תרופות המרשם ללא מימון של Medicare. בהמשך כהונתו התנגד להעלאות מיסוי והוצאות. הוא הצביע ב-2007 נגד הרחבת תוכנית ביטוח הבריאות של המדינה (SCHIP), והתנגד לכיסוי הפוטנציאלי של ילדים במשפחות שמרוויחים עד 62,000 דולר בשנה, והצהיר שלא נדרשת הוכחה לאזרחות אמריקאית. הוא גם אמר שהצעת החוק "תחליש את מערכת הבריאות הפרטית" ותוביל את המדינה "להמשך במדרון החלקלק לרפואה חברתית". הוא הצביע נגד ארוחות בוקר וצהריים בבתי ספר במימון פדרלי, וכינה את הלוואות הסטודנטים "סרטן שלב שלישי של הסוציאליזם". הוא גם הצביע נגד העלאת שכר המינימום. הוא היה מבקר קולני של חילוץ הבנק בספטמבר 2008, והצביע נגדו. הוא הצביע לא על חוק שירותי הבריאות הזולים במרץ 2010, ועל תקציב שנת הכספים 2012 של פול ראיין.

##### בעיות צבאיות
אקין בילה זמן בעבודה על נושאי צבא וחיילים משוחררים. בוועדת השירותים המזוינים של הבית שימש כיו"ר ועדת המשנה של כוח צי וכוחות מיסוך, המטפלת בנושאי הצי וחיל האוויר. הוא שימש כרפובליקני המדורג בוועדת המשנה של כוח הצי ובוועדת המשנה לפיקוח וחקירות. אקין גם הציג הצעות חוק הקשורות לחיילים משוחררים, בעיקר חוק הרישום של בורות צריבה פתוחים, שיוצר רישום ליוצאי עיראק ואפגניסטן שנחשפו לבורות שריפה. הוא התנגד לביטול מדיניות דובר, שאסרה על סיקור תקשורתי של ארונות חיילים שחוזרים הביתה מחו"ל, תוך ציון בעיות פרטיות ועיצוב.

### בחירות 2012 לסנאט
באמצע מאי 2011, אקין הודיע כי יבקש את המועמדות הרפובליקנית ב-2012 כדי להדיח את הסנאטורית הדמוקרטית קלייר מקסקיל. מועמדים נוספים בפריימריז הרפובליקני באוגוסט 2012 כללו את איש העסקים ג'ון ברונר, הסופר והמנהל העסקי מארק ממולי, וגזברית מיזורי לשעבר, שרה סטילמן, שקיבלה גיבוי מארגון מסיבת התה.  למרות איבוד מומנטום ובמגרש צפוף, אקין זכה במועמדות הרפובליקנית בפריימריז הפתוחים ב-7 באוגוסט, 36% עד 30% למתמודד הקרוב שלו. הקמפיין של קלייר מקסקיל הוציא 2 מיליון דולר במהלך הפריימריז, למרות שלא היה לה יריב ראשוני. הכסף הזה הוצא על פרסום שהציג את אקין כ"שמרני מדי", עבור מיזורי. בשנת 2012, *National Journal* הציב את אקין לאחד מעשרת הרפובליקנים שעוקבים אחריהם בטוויטר.

אקין התמודד מול מקסקיל והמועמד הליברטריאני, ג'ונתן דיין, בבחירות הכלליות, והפסיד למקסקיל לאחר שהערותיו השנויות במחלוקת על אונס איבדו תמיכה רבה כלפיו.

#### הגדרת כתובתו הרשמית
במאי 2011 הועלו שאלות לגבי הכתובת הרשמית של אקין להצבעה. במשך רוב הקריירה הפוליטית שלו, אקין הגדיר את טאון וקאונטרי כמעונו הרשמי. עם זאת, לפי סוכנות הידיעות Associated Press וה-*St. Louis Post-Dispatch*, אקין עבר לווילדווד, במערב מחוז סנט לואיס, מתישהו בין 2007 ל-2009, לאחר שהוא ואשתו רכשו שם בית שני. עם זאת, הוא המשיך להצביע כתושב טאון וקאונטרי, וחתם על יומן קלפי המעיד על מחייתו שם באפריל 2011.

#### הערות על אונס והריון
בראיון חדשותי מקומי, ב-19 באוגוסט 2012, בזמן שדן בהפלות, טען אקין שקורבנות של מה שהוא תיאר כ"אונס לגיטימי" נכנסות להריון לעיתים רחוקות מאוד. שודר בתחנת הטלוויזיה סנט לואיס KTVI, תגובתו לשאלה על חריגות אונס בגין הפלות הייתה:ובכן אתה יודע, אנשים תמיד רוצים לנסות להפוך את זה לאחד מהדברים האלה, ובכן, איך אתה, איך אתה חותך את השאלה האתית הקשה הזו במיוחד. קודם כל, לפי מה שהבנתי מרופאים, זה ממש נדיר. אם זה אונס לגיטימי, לגוף הנשי יש דרכים לנסות לסגור את כל העניין הזה. אבל בואו נניח שאולי זה לא עבד או משהו. אני חושב שצריך להיות עונש מסוים, אבל העונש צריך להיות על האנס ולא לתקוף את הילד. ההערות מאקין, שהגיעו בזמן שהתמודד על מושב הסנאט האמריקני שהוחזק בידי קלייר מקסקיל, הובילו כמעט מיד לסערה רחבה. המונח "אונס לגיטימי" כונה "מתועב" מכיוון שהוא רומז ש"ישנן קטגוריות שונות של אונס - חלקן אמיתיות ונוראיות ואחרות לא".  אחרים חרגו מהניסוח כי הוא מצביע על כך שהקורבנות שנכנסו להריון מאונס עלולות לשקר. הטענות שלו לגבי הסבירות להריון כתוצאה מאונס נתפסו על ידי חלק כמבוססות על רעיונות שוליים כמו הפלה הנגרמת על ידי מתח או תאוריית "החצוצרות הספסטיות" של ד"ר ג'ון ק. וילקה שהוצגה ב-1985 ותיאוריה מבוססת טראומה. הוצג בשנת 1999. תיאוריות אלו אינן מקובלות על רוב הקהילה המדעית והרפואית. אקין לא היה הראשון שהעלה טענות כאלה, אבל היה אולי מהבולטים עד אז.

ההערה אופיינה באופן נרחב כשנאת נשים ולא מדויקת בפזיזות, כאשר פרשנים רבים העירו על השימוש במילים "אונס לגיטימי".   כתבות חדשותיות קשורות ציטטו מאמר משנת 1996 בכתב עת למיילדות וגינקולוגיה, שמצא כי 5% מהנשים שנאנסו נכנסו להריון, מה ששווה לכ-32,000 הריונות בכל שנה בארצות הברית בלבד. מאמר נפרד משנת 2003 בכתב העת *Human Nature* העריך כי סיכויי אונס יגרמו להריונות פי שניים מאשר יחסי מין בהסכמה.

בעוד כמה עמיתים כמו חבר הקונגרס של איווה סטיב קינג  והסנאטורית של מדינת טנסי סטייסי קמפפילד תמכו באקין, בכירים בשתי המפלגות גינו את דבריו וכמה רפובליקנים קראו לו להתפטר. בזעם שנוצר, אקין קיבל קריאות נרחבות לפרוש מהמירוץ שלו לסנאט הן מהרפובליקנים והן מהדמוקרטים.

אקין אפיין את ההערות שלו כתקלה, ואמר שהוא "דיבר לא נכון". הקמפיין שלו פרסמה פרסומת שבה ביקש מהבוחרים לסלוח לו, ואמר:אונס היה מעשה רע. השתמשתי במילים הלא נכונות בצורה לא נכונה ועל כך אני מתנצל. בתור אב לשתי בנות, אני רוצה צדק קשוח לטורפים. יש לי לב רחום לקורבנות של תקיפה מינית. אני מתפלל עבורם. העובדה היא, אונס יכול להוביל להריון. האמת היא שלאונס יש הרבה קורבנות. הטעות שעשיתי הייתה במילים שאמרתי, לא בלב שאני מחזיק. אני מבקש את סליחתך. התקרית נתפסה כבעלת השפעה על מרוץ הסנאט של אקין ועל סיכוייהם של הרפובליקנים להשיג רוב בסנאט האמריקני, על ידי פרסום חדשות בשבוע שלפני הוועידה הלאומית הרפובליקנית ב-2012 ועל ידי "שינוי[ה] הלאומית דיון בנושאים חברתיים מפצלים שעלולים להדוף את הבוחרים ולא בנושאים כלכליים שעלולים למשוך אותם".

#### תוצאת הבחירות
לפני ההערות, אקין נתפס כמועמד המועדף לנצח במירוץ שלו מול מקסקיל, אבל הוא הפסיד בנובמבר, 54.7% ל-39.2%. אובדנו יוחס לתגובת נגד של נשים מצביעות. לאחר הבחירות, בין נובמבר 2012 לאוגוסט 2013, קיבל אקין תרומות בסך 111,000 דולר שחלקן היו עבור הפריימריז בסנאט 2018, אולם הוא עזב לאחר סיום כהונתו ב-3 בינואר 2013. 

#### לאחר מכן
ביולי 2014, WND Books פרסמה את ספרו של אקין, *Fire Back: Taking on the Party Bosses and Media Elite to Protect Our Faith and Freedom.* בו אמר כי הוא מצטער על ההתנצלות, כי "בבקשת סליחה מהציבור הרחב, אני מאשר את הפרשנות השגויה המכוונת של מה שאמרתי". הוא גם הגן על הערותיו המקוריות ותקף רפובליקנים שונים על "שעשו לו עוול", כולל קארל רוב; מנכ"ל ועדת הסנאטורים הלאומית הרפובליקנית לשעבר, רוב ג'סמר; הסנאטורים מיץ' מקונל, ג'ון קורנין, ג'ון מקיין, רוי בלאנט ולינדזי גרהאם; ויו"ר הבית ג'ון ביינר. הוא גם תקף שוב ושוב את הממסד הרפובליקני על שראה בהערותיו "כהזדמנות שלהם להוציא [אותי] ולבחור מישהו טעים יותר לטעמם", ואת "התקשורת הליברלית" על שהפכה אותו ל"מטרה של התנקשות תקשורתית".

### חיים אישיים
אקין התחתן עם לולי בו, בוגרת אוניברסיטת הולינס, ביוני 1975.  לזוג נולדו שישה ילדים. לולי הפכה לפעילת חינוך ביתי, וכל הילדים קיבלו חינוך ביתי. שלושה בנים למדו באקדמיה הימית האמריקאית באנאפוליס והפכו לקצינים בחיל הנחתים של ארצות הברית. אחד מבניו שירת בהסתערות על פלוג'ה, עיראק. אקין ואשתו חיו במשך שנים רבות בבית ילדותו, בית בבעלות אביו בעיר אמידה, מיזורי. כשאביו ביקש לחלק את הנכס בשטח של 8.5 דונם בסוף שנות ה-2000, עבר אקין לבית בווילדווד.

### בריאות ומוות
באפריל 2001 עבר אקין ניתוח לטיפול בסרטן הערמונית, שהתגלה ב"שלב מוקדם".  הוא מת מסרטן בביתו ב-3 באוקטובר 2021, בגיל 74. 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:תנועת מסיבת התה: אישים
קטגוריה:עובדי IBM
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממיזורי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021