open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Plasmodium

***Plasmodium*** (**פלסמודיום**) הוא סוג של פרוטוזואה טפילי. חמישה מינים בסוג זה הם הגורמים העיקריים למחלת המלריה באדם, אך קיימים לפחות עשרה מינים בסוג הפוגעים באדם. מינים אחרים תוקפים בעלי חיים אחרים, כגון עופות, זוחלים ומכרסמים. כיום מוכרים בסוג זה למעלה מ-200 מינים.

הפרופסור האיטלקי ג'ובני גרסי הוכיח שמלריה יכולה להיות מועברת לאדם רק על ידי יתושי אנופלס. ב-1897 רופא בריטי בשם רונלד רוס הוכיח את קיומו של פלסמודיום בבטנו של יתוש. על תגלית זו זכה בפרס נובל ב-1902.

חמשת המינים המהווים את הגורם העיקרי למחלת המלריה באדם הם:
* *Plasmodium falciparum* - אחראי עיקרי למלריה באפריקה ואסיה. קיים חיסון RTS,S היעיל רק ב-40%.
* *Plasmodium vivax* - אחראי עיקרי למלריה במרכז ודרום אמריקה.
* *Plasmodium ovale* - נפוץ באפריקה שמדרום לסהרה, תואר בשנת 1914
* *Plasmodium malariae*
* *Plasmodium knowlesi* - אחראי על מלריה בדרום-מזרח אסיה. תואר על ידי רוברט נולס וביראג' מוהאן דאס גופטה בשנת 1932

מחזור חייו של הפלסמודיום מורכב מאוד. חיי הפלסמודיום מתחילים בשלב הקריפטוזואיט, כשהוא חבוי בכבד האדם. אחר כך חודר הטפיל לתאי הדם האדומים ומגיע לשלב הטרופוזואיט. טפילים פעילים (מרוזואיטים) נוצרים, יוצאים מתאי הדם האדומים ומטיילים בדם במטרה לפלוש לתאי דם אדומים חדשים.

לאחר שהמרוזואיטים מדביקים תאי דם אדומים חדשים, נוצרים השלבים המיניים (גמטוציטים), אשר נכנסים לגוף נקבת יתוש האנופלס כשהיא מוצצת את דמו של אדם שנושא את הפלסמודיום. בגוף נקבת האנופלס מתרחשת ההפריה בין הגמטוציטים, ונוצרות זיגוטות שמתפצלות ליצירת מספר רב של ספורוזואיטים זעירים. הפלסמודיום משפר את יכולת נקבת האנופלס לשרוד רעב ממושך, ובכך מקנה לנקבות שנדבקו בו יתרון על אחרות.

הספורוזואיטים הם השלב הזיהומי של הפלסמודיום. הם נודדים לבלוטות הרוק של היתוש, שם הם מוזרקים לדם של האדם הנעקץ על ידי היתוש, עוברים לכבד שלו, וכך מתחיל המחזור הבא. הצמרמורת והחום של המלריה נגרמים מפעילות הטפילים בדם; הללו פורצים מתאי הדם האדומים ומפרישים אגב כך רעלנים.

## מינים

רשימה חלקית של מיני פלסמודיום:
* *Plasmodium berghei*
* *Plasmodium brasilianum*
* *Plasmodium chabaudi*
* *Plasmodium cynomolgi*
* *Plasmodium falciparum*
* *Plasmodium gallinaceum*
* *Plasmodium knowlesi*
* *Plasmodium lophurae*
* *Plasmodium malariae*
* *Plasmodium ovale*
* *Plasmodium relictum*
* *Plasmodium vivax*
* *Plasmodium yoelii*

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרוטיסטה
קטגוריה:מלריה
גביע אירופה למחזיקות גביע

[שמאל|200px|[ג'אני ריברה ממילאן מניף את גביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר משחק גמר בו גברה מילאן על המבורג, 1968|ממוזער]]
**גביע אירופה למחזיקות גביע** (באנגלית: **European Cup Winners' Cup**) היה טורניר כדורגל אירופאי למועדונים שזכו בגביע המקומי בארצם ומדינתם חברה באופ"א. הטורניר שוחק בשיטת "נוק-אאוט" כאשר בכל שלב, למעט הגמר, התקיימו שני משחקים: אחד בבית ואחד בחוץ.

גביע זה נחשב באירופה למפעל השני בחשיבותו, מתחת לליגת האלופות, אך מעל גביע אופ"א באותה עת.

בשנת 1991 שונה שמו של המפעל ל**גביע אופ"א למחזיקות גביע** (**UEFA Cup Winners' Cup**).

מפעל זה חדל מלהתקיים בסוף עונת 1999 – אחרי שאופ"א החליטה לצמצם את פעילותה ל-2 גביעי אירופה בלבד – ליגת האלופות וגביע אופ"א. בעונה האחרונה של גביע המחזיקות זכתה לאציו האיטלקית.

במשך כל שנותיו של המפעל לא זכתה מעולם אף קבוצה בגביע פעמיים ברציפות, אך במספר מקרים קרה שקבוצה שזכתה בגביע העפילה בחלוף שנה שוב למשחק הגמר אך נוצחה בגמר. כך לדוגמה זכתה פארמה בגביע בשנת 1993 ובשנת 1994 היא הפסידה לארסנל. ארסנל, שזכתה בו כאמור בשנת 1994, הפסידה בשנת 1995 בגמר לסרגוסה.

בעונת 1971 של המפעל השיגה צ'לסי ניצחון 0–21 על קאריינג 97 הלוקסמבורגית, שעד היום מחזיק בשיא הניצחון הגבוה ביותר בתולדות הכדורגל האירופי.

## משחקי הגמר

### זכיות לפי מועדון

### זכיות לפי לאום

## הישראליות בגביע המחזיקות

קבוצות ישראליות התחרו בגביע המחזיקות החל בעונת  ועד לעונת  אז הופסקה פעילות המפעל. הפועל פתח תקווה הייתה הקבוצה הישראלית הראשונה שהשתתפה במפעל ואף עברה את השלב המקדים, מכבי חיפה הייתה הנציגה הישראלית היחידה שהעפילה בסך הכל שלוש פעמים למפעל. שאר הקבוצות ששיחקו במפעל הן מכבי תל אביב, הפועל באר שבע ועירוני ראשון לציון. הישג השיא של ישראלית במפעל הוא הגעה לרבע גמר המפעל, בשנת פעילותו האחרונה (1998/1999) - אז מכבי חיפה הגיעה עד לרבע גמר הגביע והפסידה ללוקומוטיב מוסקבה.

## קישורים חיצוניים

* 
* גביע אירופה למחזיקות גביע באתר RSSSF

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל באירופה
קטגוריה:תחרויות כדורגל בין-לאומיות למועדונים
קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות
שבלול (סרט)

**שבלול** הוא סרט קולנוע משנת 1970 שביים בועז דוידזון בכיכובם של אנשי חבורת לול. אלבום הפסקול של הסרט, שהלחין שלום חנוך, נחשב לאחד התקליטים החשובים בתולדות המוזיקה הישראלית והרוק העברי בפרט.

הסרט בנוי כסיפור מסגרת, שבו מספר אריק איינשטיין לאשתו, אלונה איינשטיין, על תהליך הפקת אלבום תוך כדי קליעה לסל במגרש נטוש. בסרט אלמנט פסיכדלי מוביל החוזר ומופיע, של בובת בד בגודל אדם, אשר צבי שיסל מטלטל ממקום למקום ומכה אותה. בקטעים מסוימים הבובה מכה חזרה. בסוף הסרט הבובה רצה באזור רדינג. הסרט מכיל סדרה של מערכונים ושירים, שרבים מהם הפכו לנכסי צאן ברזל של התרבות הישראלית. בין הקטעים, שיחזור מלא של טקס גירושין, מערכון שבו אורי זהר מלמד את צבי שיסל קרטה ביידיש, שיחה פילוסופית בין שלום חנוך לאריק איינשטיין ועוד.

בסרט מופיעים אריק איינשטיין, צבי שיסל, שלום חנוך, אורי זהר, ג'וזי כץ, זאב רווח, פופיק ארנון ועוד כוכבים מהתקופה. הסרט צולם בשחור לבן.

## שחקנים

## ראו גם
* שבלול (אלבום)

## קישורים חיצוניים

* "שבלול" - הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים
* 
* 
* מאמר על האלבום
* 
* 
* 

קטגוריה:סרטי 1970

קטגוריה:סרטי בועז דוידזון
קטגוריה:סרטים מוזיקליים ישראליים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית ישראליים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן ישראליים
קטגוריה:אריק איינשטיין
קטגוריה:שלום חנוך
קטגוריה:סרטים ביידיש
קטגוריה:שבלולים בתרבות
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1970
קטגוריה:סרטי פולחן ישראליים
קודקס תאודוסיאנוס

**קודקס תאודוסיאנוס** (לטינית: Imperatoris Theodosiani Codex) הוא ליקוט מקיף של חוקי המשפט הרומי. 
[שמאל|300px|ממוזער|[תאודוסיוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית|תאודוסיוס השני]]

כתיבתו של הקודקס החלה בשנת 429 כאשר הקיסר תאודוסיוס השני מינה ועדה של שמונה אנשים ללקט ולאגד את כל החוקים (edicta) והתקנות הכלליות (generales constitutiones) מתקופת קונסטנטינוס ואילך, על פי מודל קודקס גרגוריאנוס וקודקס הרמוגניאנוס, שליקטו את החוקים הרומיים בערך מסוף המאה השנייה ועד סוף המאה השלישית. מטרתו של הקיסר, נדמה, לא הייתה רק להמשיך את הקודקס הקודם ולעדכנו, אלא גם ללקט את החוקים שנוצרו בחוק הרומי כולו, כולל על-ידי המחוקקים הקלסיים והחוקות שקדמו לקונסטנטינוס. 

בשנת 435, אחרי שככל הנראה נכשלה הוועדה הראשונה במשימה, הוגדל מספר המלקטים ובראשם הועמד אנטיוכוס, מלומד בתחום המשפט מאוניברסיטת קונסטנטינופול אותה הקים תאודוסיוס. הקודקס שלוקט בראשותו הושלם בערך בשנת 438 והוכרז כמחליף כל החוקות שקדמו לו מאז תקופת קונסטנטינוס. החוק הועבר לוולנטיניאנוס השלישי, קיסר המערב, הוצג בפני הסנט ברומא ואושר על-ידו כתקף גם באימפריה המערבית. מכאן ואילך, ועד נפילת האימפריה הרומית, כונו קובצי חוקים שנוצרו אחרי הקודקס בשם "נֹווֶלָאי" (novellae, חידושים או חוקים חדשים). 

החוקים מסודרים על פי סדר כרונולוגי של חקיקתם, וזאת במטרה לפעול בהתאם לעיקרון שחוק מאוחר מבטל חוק קודם לו.

קודקס תאודוסיאנוס כולל שישה עשר ספרים, שרובם הגדול, כולל החידושים (נוולאי), קיימים עד היום בתצורתם המקורית. הספרים מחולקים בתוכם לפרקים, ובתוך כל פרק ישנם חוקים (constitutiones). הספר הראשון כולל חוקים העוסקים במשרות הציבוריות השונות (כשהספר השישי עוסק בסנט ובמוסדות הציבוריים השונים), החלקים השני, השלישי והרביעי והחמישי, הקצר יותר, עוסקים בחוקים הנוגעים לאזרח, למוסר ולדין אזרחי. הספר השמיני כולל חוקים הנוגעים למתנות, עונשי ההינזרות והתנהגות מינית. הספר התשיעי מתחיל בטיפול בנושאי הדין הפלילי, עד סוף הכרך החמישה עשר. החוקים הנוגעים לכנסייה הנוצרית כלולים בכרך האחרון, השישה עשר. 

קודקס זה, בתור ספר שנכתב על ידי (או מטעמו של) פרינקפס ואימפראטור, היה בעל מעמד משפטי מחייב.

קודקס תאודוסיאנוס שימש בסיס לכמה וכמה קובצי חוקים שבאו אחריו, כמו חוקי תאודוריק הגדול, שהיו הניסיון הראשון ליצור קודקס אחרי נפילת האימפריה. לחוקים הייתה השפעה רבה עם על חוקי יוסטיניאנוס, על ה"לקס רומנה" הוויזיגותי וה"לקס רומנה" (papiani liber responsorum) הבורגונדי.

## קישורים חיצוניים

# סמית, ויליאם, '''מילון של רומא ויוון העתיקה''', הוצאת ג'ון מורי, לונדון, 1875

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומא העתיקה: חוק ומשפט
קטגוריה:כלכלה, חברה ותרבות בימי הביניים
ולאכיה

[ממוזער|275px|ולאכיה בסביבות שנת [1390]]
**וְלאכיה** או **ואלאכיה** (ברומנית: **Ţara Românească,** "הארץ הרומנית"; בטורקית: **Eflak**; בהונגרית: **Havasalföld**; בגרמנית: **Walachei**) הוא אזור היסטורי וגאוגרפי בדרום רומניה. היא ממוקמת צפונית לנהר דנובה ודרומית לרכס הדרומי של הרי הקרפטים. במהלך ההיסטוריה, לפני איחוד הנסיכויות שיצר את רומניה המודרנית, היוו מונטניה ואולטניה יחד נסיכות רומנית, שכונתה בפי הרומנים "צארה רומנאסקה" או נסיכות "מונטניה", שמחוץ לרומניה הייתה מוכרת בשם ולאכיה.

## אטימולוגיה
השם ולאכיה נגזר מהכינוי וְלאך, שניתן על ידי הגרמאנים לאוכלוסיות ממוצא זר להם (בעיקר קלטים ולאטינים).

## היסטוריה

### נסיכות ולאכיה
נסיכות ולאכיה נוצרה לאחר שקיעת קומניה, בחלק הדרום מערבי שלה, בחלק ממה שכונה **קומניה השחורה**. הנסיך המייסד היה בסאראב הראשון במחצית הראשונה של המאה ה-14 ולפי שמו נקראה לפעמים הארץ **בסאראביה** (לא מדובר בחבל בסרביה שבצפון מזרח נסיכות מולדובה) או ארצו של בסאראב. הוא הגיע לעצמאות לאחר שניצח את ההונגרים בקרב פוסאדה. הנסיכות הגיעה לשיא התפשטותה במחצית השנייה של המאה ה-14 בתקופתו של ולאדיסלב הראשון.

ולאכיה נשלטה על ידי נסיכים שעצמאותם גברה או פחתה תכופות. הימצאות הנסיכות בדרכם של העות'מאנים אל מרכז אירופה הפכה אותה לשדה קרבות בין המעצמה המוסלמית ובין המדינות הנוצריות של מרכז ומזרח אירופה. בירת ולאכיה נקבעה תחילה בקורטאה דה ארג'ש, לאחר מכן, באופן זמני בקמפולונג, לאחר מכן בטרגובישטה ולבסוף עברה הבירה לבוקרשט.

נסיכות ולאכיה חדלה להתקיים באופן רשמי בשנת 1859, כאשר התאחדה עם נסיכות מולדובה אחרי ששתי הנסיכויות בחרו את אלכסנדרו יואן קוזה כשליטן. הישות המדינית החדשה קיבלה את השם הנסיכויות הרומניות המאוחדות (השם הרשמי היה "הנסיכויות המאוחדות של ולאכיה ומולדובה") ובהמשך שונה השם לרומניה.

## ראו גם
* שליטי ולאכיה
* מונטניה
* אולטניה
* דוברוג'ה
* שליטי נסיכות מולדובה
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רומניה: היסטוריה
קטגוריה:רומניה: חבלי ארץ
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: מדינות וסאליות ומדינות חסות
קטגוריה:מדינות חסות רוסית לשעבר
כפר הרי"ף

**כְּפַר הָרִי"ף** הוא מושב בגבול השפלה ומישור החוף הדרומי, סמוך לקריית מלאכי וצומת מסמיה. שייך למועצה אזורית יואב  והגדול ביישוביה. היישוב מחולק למושב וותיק ולהרחבה, אשר נבנתה בשנת 1998 והכפילה את מספר התושבים.
ממזרח למושב זורם נחל הרי"ף. בסביבתו מספר בארות קדומות ויער חרובית.

אופיו של המושב הוא חילוני ומרבית תושביו עוסקים בעבודות חוץ ובודדים ממשיכים לנהל משק חקלאי. בין הענפים המרכזיים: מטעים, כרמים, פרדסים, שלחין, פרחים ולולים. שייך ארגונית לתנועת "האיחוד החקלאי". בשטחי הכפר נמצאת תחנת הרכבת קריית מלאכי – יואב בצמוד לכביש 6.

## היסטוריה
כפר הרי"ף נוסד בשנת 1956 כמושב על אדמות הכפר הערבי מסמיה אלזע'ירה. המושב יועד לציונים אמידים ממרוקו, שרכשו את משקיהם וזכו בתנאי דיור משופרים. כפר הרי"ף קרוי על שמו של הרב יצחק אלפסי, מחשובי הפוסקים בימי הביניים. מרבית העולים המקוריים בחרו לבסוף שלא לבוא או שעזבו, ואת מקומם תפסו עולים מפולין ומרוסיה, ניצולי שואה ברובם. חלקם הגיעו למושב בגיל מבוגר יחסית, וללא ידע בחקלאות. עם זאת, למרות הקושי והמחסור, טיפחו רובם משקים לתפארת בתוך שנים אחדות. המשברים של שנות ה-70 וה-80 אילצו את התושבים לתת מענה לירידה ברווחיות מגידולי השדה, לכן התאגדו באגודת רם, המאגדת כ-90% מהמשקים והופכת אותם ל"משק אחד גדול", וזאת כדי להתייעל ולחסוך באמצעי היצור, כגון כלים חקלאיים ועובדים.

### במאה ה-21
מספר התושבים גדל, מכיוון שאופיו הקהילתי, מיקומו האטרקטיבי וחזותו הנאה של המושב מושכים אליו משפחות צעירות. במושב מייחסים חשיבות רבה בשמירה על הסביבה: כל הצמחייה הנשתלת בו חסכונית במים, השדות מושקים בקולחין, לתאורה הציבורית מערכת חיסכון בחשמל, וקיימים בו שני אזורי מחזור מרכזיים.

## מוסדות חינוכיים ותרבותיים
בכפר נמצאים מספר מוסדות חינוך שונים כמו: גני ילדים, צהרונים ומועדון לנוער (השייך לתנועת "האיחוד החקלאי"). בנוסף מצויים במושב גם מספר מוסדות לרווחת כלל התושבים כגון: בית עם, מרפאה, בית כנסת, צרכניה, ספריה, מגרשי ספורט וגני שעשועים.

## קישורים חיצוניים

* כפר הרי"ף, באתר מועצה אזורית יואב
* כפר הרי"ף, באתר הבית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובי האיחוד החקלאי
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
דלתון (מושב)

שמאל|ממוזער|250px|כרם מושלג בדלתון
ממוזער|אגם דלתון - מערבית ליישוב דלתון
**דַּלְתּוֹן** הוא מושב בצפון ישראל, כ-5 ק"מ מצפון לצפת, השייך למועצה אזורית מרום הגליל.

את היישוב הקימו עולים מהעיר טריפולי שבלוב, בשנת 1950 בעזרת איגוד המושבים של הפועל המזרחי.

יישוב יהודי התקיים בדלתון בימי תקופת המשנה והתלמוד, התקופה הערבית בארץ ישראל, התקופה הצלבנית בארץ ישראל, התקופה הממלוכית בארץ ישראל, והתקופה העות'מאנית. במקום התקיים עד לשנת 1948 כפר ערבי בשם א-דלאתה (الدلاتة), ששימר את שמו של היישוב היהודי, וניטש לאחר שנכבש על ידי חטיבה 7 במבצע חירם.

תושבי היישוב עוסקים בחקלאות, בין השאר בגידול גפנים, מהם מייצרים את יינות דלתון וכן מתיירות - השכרת צימרים במושב.

## היישוב היהודי לאורך ההיסטוריה
לפי המסורות שעברו מדור לדור ושגורות בפי הערבים, בדלתון נמצא קברם של רבי יוסי הגלילי ובניו רבי אליעזר ורבי שמואל, וכן יש אומרים שקבור שם הלל נשיאה או רב הלל. בין דלתון לעלמא קבור רבי יהודה בן תימא. יצחק בן-צבי מזהה את דלתון כ"בית דלתיא" המוזכר בתוספתא ראש השנה פ"א, "שהיו משיאין בהם משואות להודיע זמן קידוש החודש".

השם דלתון נזכר בספרות ימי הביניים ובגניזה הקהירית. בגניזה נמצא קטע של מכתב שנשלח מדלתון למצרים ומסיים במילים אלה: "ושלומך ירבה אוהבתך ובנך ודורש שלומך שלמה הכהן מעיר דלתון בן יוסף נ"י". ב-1083 הובא לקבורה בדלתון, בסמוך לקבר רבי יוסי הגלילי, רבי אליהו הכהן גאון, ראש ישיבת ארץ ישראל שנפטר בצור, כפי שמסר בנו (רב אביתר גאון) במגילת אביתר.

בחורבה מצפון ליישוב נמצאו שרידי בית כנסת. יוסף ברסלבי מצא במקום משקוף ותבליט זר ובתוכו כף תמר. מאוחר יותר נמצא עמוד שיש מבית בית הכנסת ועליו כתובת הקדשה בארמית הכוללת את הנוסח המוכר מבתי כנסת אחרים: "דכרין" - כלומר זכורים, "לטוב" ו"מלכה דעלמה".

## הקמת המושב
היישוב הוקם כקיבוץ על ידי עולים מטריפולי, טורקיה ומצרים שעברו הכשרה בטירת צבי ולאחר מכן חיכו להתיישבות במקום זמני ליד כפר אתא. בסוף 1948 התיישבו באופן זמני בכפר ערבי נטוש ליד ביריה ובינואר 1949 התיישבו בשחר ליד גוש חלב, 3 קילומטר מדלתון. הקיבוץ לא החזיק מעמד זמן רב ובמחצית הראשונה של 1950 עלו למקום 32 משפחות מעולי טריפולי.

לאחר שהתברר שקרקעות כפר שחר הוחכרו לאנשים פרטיים עברו המתיישבים באוגוסט 1953 לכפר א-דלאתה הנטוש והתיישבו בו. לכל משפחה ניתנו דונם קרקע ליד הבית וארבעה דונם במרחק מהבית.

## אתרים באזור
ליד אגם דלתון מצוי שקע הבזלת של דלתון.

צפונית למושב נמצא פארק תעשיות רמת דלתון, ובו מפעלים כיקב דלתון.

## לקריאה נוספת
* מנחם מיכלסון, יהודה סלומון, משה מילנר, **מקומות קדושים וקברי צדיקים בארץ ישראל **, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1996, עמ' 170–178

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
*
קטגוריה:יישובי הפועל המזרחי
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
נאום מצב האומה

[שמאל|ממוזער|250px|נאום מצב האומה של [נשיא ארצות הברית|הנשיא ברק אובמה, ינואר 2011]]
**מצב האומה** (באנגלית: **State of the Union**, מילולית "מצב האיחוד". "האיחוד" פירושו ארצות הברית) הוא נאום שנתי שנושא נשיא ארצות הברית מול ההרכב המלא של הקונגרס (הסנאט ובית הנבחרים), במטרה לדווח על מצב המדינה ועל כוונות החקיקה. הנאום נערך בחודש ינואר או פברואר.

הדרישה שהנשיא ידווח מדי פעם לקונגרס על מצב האומה נקבעה בפרק 2 לחוקת ארצות הברית, ומקורה בנאום מן הכס (נאום המלך או המלכה מול בית המחוקקים המקומי).

הנשיא הראשון של ארצות הברית, ג'ורג' וושינגטון, נשא את נאום מצב האומה הראשון ב-8 בינואר 1790, בעיר ניו יורק. הנשיא השלישי, תומאס ג'פרסון, החליט בשנת 1801 לשלוח לקונגרס נאום כתוב, שנקרא בקול על ידי פקיד. הנוהל הזה נשמר עד לשנת 1913, בה שב הנשיא וודרו וילסון לנאום בעצמו מול הקונגרס. הנשיא האחרון ששלח נאום כתוב לקונגרס היה ג'ימי קרטר, בשנת 1981.

שמו המקורי של הנאום היה "המסר השנתי של הנשיא לקונגרס", והמונח "מצב האומה" נקבע על ידי הנשיא פרנקלין רוזוולט בשנת 1935.

הנאום משודר ברדיו החל מנאומו של הנשיא ג'ון קלווין קולידג' ב-1923, בטלוויזיה משנת החל מנאומו של הנשיא הארי טרומן ב-1947, ובאינטרנט החל מנאומו של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש ב-2002.

במהלך הנאום, מתאר הנשיא את הישגי הממשל בשנה שחלפה, ואת חזונו לשנה הקרובה. בין הנוכחים באולם נמנים חברי המטות המשולבים של הצבא, שופטי בית המשפט העליון, חברי הקבינט הנשיאותי וכן אורחים מיוחדים אותם רשאים להביא הנוכחים בנאום.

הנאום אורך כשעה, ונקטע פעמים רבות בשל תשואות הצופים.

במהלך הנאום, לאור העובדה כי כל חברי הקבינט מתכנסים במקום אחד, נעדר מן האולם אחד מחברי הקבינט של ארצות הברית (או מחברי בית הנבחרים) הנמנה בסדר הירושה של נשיא ארצות הברית, על מנת לוודא שבמקרה של אסון בקונגרס יהיה איש ממשל שיוכל להחליף את הנשיא. על איש זה מופקדת אבטחה ברמה נשיאותית, והוא נקרא "שורד מיועד".

הנאום הארוך ביותר נישא על ידי נשיא ארצות הברית ה-47, דונלד טראמפ, ב-25 בפברואר 2026, שארך מעל שעה וארבעים דקות.

## ראו גם
* נאום מצב האומה (רוסיה)

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של נאום "מצב האומה" באתר הבית הלבן.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: חוק ומשפט
קטגוריה:ארצות הברית: פוליטיקה
מצב האומה
מצב האומה
קטגוריה:נשיאות ארצות הברית
קטגוריה:הקונגרס של ארצות הברית: היסטוריה
קטגוריה:טקסים בארצות הברית
צור נתן

**צוּר נָתָן** הוא מושב שיתופי בגבול אזור השרון והרי השומרון דרומית לטייבה השייך למועצה אזורית דרום השרון. היישוב קרוי על שם נתן סימונס (שמעון) מקנדה.
## היסטוריה
על הקמת היישוב, שנועד לעבות את ההתיישבות היהודית באזור בו קיבוץ אייל ישב מבודד, הודיע יו"ר הקק"ל במרץ 1965. בינואר 1966, טרם עליית היישוב על הקרקע, הותחל בבניית בתיו.

היישוב עלה על הקרקע ב-9 ביולי 1966, כהיאחזות נח"ל מטעם ה"הקיבוץ המאוחד", בטקס בנוכחת הרמטכ"ל יצחק רבין, שר החקלאות חיים גבתי, מנהיגי הקיבוץ המאוחד יצחק טבנקין ובני מרשק ובני משפחת נתן סיימון שתרמו את הכסף להקמת ההיאחזות. ההיאחזות אוזרחה בט"ו באב תשכ"ז 21 באוגוסט 1967 על ידי בוגרי תנועת הנוער בית"ר. אוכלוסייתו לא השתנתה רבות במשך השנים, שכן המושב כמעט ולא קלט משפחות חדשות, במושב 38 נחלות.

בשנות ה-90 קדם המושב תוכנית לבניית 2,300 יחידות דיור על הקרקעות החקלאיות של המושב. שינוי יעוד הקרקע נעשה על-פי החלטה של מינהל מקרקעי ישראל, לפיה המושב מקבל 49% מהקרקע המופשרת. בהמשך שונתה ההחלטה וחלקו של המושב פחת. על הקרקעות הוקם היישוב צור יצחק, ורובם שווקו ישירות על ידי מינהל מקרקעי ישראל. בשנת 2007 מכר המושב לחברת מבני תעשייה 220 דונם תמורת 51 מיליון שקל. בשנת 2008 הקים המושב על קרקע חקלאית שבבעלותו, סמוך לכוכב יאיר, מרכז מסחרי.

## גן לאומי צור נתן
באפריל 2003 אושרה תוכנית גן לאומי צור נתן במסגרת תוכנית המתאר של מועצה אזורית דרום השרון. בשנים שחלפו מאז אושר נגרעו שטחים וכעת נותרו כ-1,524 דונם כשטח פתוח סביב ליישוב. בחלקו המערבי אתרים ארכאולוגיים הכוללים בית כנסת קדום ושרידי יישוב וחקלאות עתיקה הגובלים בערוץ נחל אברק ובחלקו המזרחי של הגן שטח פתוח רחב ידיים המשמר שריד מנופו של רכס השומרון "הדום השומרון", ומהווה בית גידול לצבאים, סמורים, תנים שועלים ועוד.

מערבית ליישוב צור נתן, ומזרחית ליישוב צור יצחק, מצוי קבר שייח מושארף, אתר ארכאולוגי הכולל יישוב שומרוני עתיק, ושרידים מתקופות מאוחרות יותר. על מבנה בית הכנסת השומרוני העתיק שבמקום נבנה במאה ה-20 קבר שייח מוסלמי.

## לקריאה נוספת
* דוד בנבנשתי, זבולון פורן, **צור נתן** - ההיאחזות בגבול,  הוצאת הקרן הקימת לישראל, 1967. []
* איתן איילון, ויליאם ניידינגר ויולה מתיוס, *צור נתן (חורבת מגדל)*, **חדשות ארכאולוגיות** ק, 1991, עמ' 38–39.

## קישורים חיצוניים

* על החורבות והעתיקות בסביבות צור נתן באתר 'רשימות', 11/09.
* הגן הלאומי באתר רשות הטבע והגנים
*  צור נתן הופכת ליישוב קבע, יומני כרמל, אוגוסט 1967 (התחלה 2:18)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:משקי חרות בית"ר
קטגוריה:יישובי המועצה האזורית דרום השרון
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים במחוז המרכז
קטגוריה:הנצחת קנדים בישראל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1966
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
ביתן אהרן

טקסט=שדרת הפיקוסים בכניסה|ממוזער|שדרת הפיקוסים בכניסה
טקסט=באר המים ביתן אהרן|ממוזער|באר המים הראשונה
טקסט=הבית של סבא צבי|ממוזער|זהו מיקרו מוזיאון ביתי וסטודיו לעבודות מוזאיקה. בסטודיו ובחצר אוסף של פריטים ישנים של תולדות היישוב.
טקסט=המזכירות|ממוזער|בניין המזכירות
**בִּיתַן אַהֲרֹן** הוא מושב באזור השרון בין הערים נתניה וחדרה, השייך למועצה אזורית עמק חפר, ומשתייך לתנועת האיחוד החקלאי.

## היסטוריה
ארגון "אל הכפר" נוסד כארגון התיישבותי של פקידים, שרצו להתיישב במושבות הדרים.  אל המשפחות המייסדות הצטרפו מאוחר יותר עולים מפולין וממשוחררי הבריגדה היהודית.

במסגרת התנועה "אל הכפר",  הוחלט על הקמתו של היישוב ב-1932.  ביוני 1933 הוחל בחריש העמוק ובקידוח הבאר, וב 1934 הוחל בנטיעת הפרדסים. 

ב-8 בפברואר 1933 הוקם היישוב על ידי חמש המשפחות הראשונות: גורדין, חייקין, רוזנברג, שוסטקובסקי ושטיינהוז. בתחילה שם היישוב היה **ביתן****.** בשנת 1946 שונה ל'ביתן אהרן', על שם אהרן (ארצ'יבלד ג'ייקוב) פריימן, שעמד בראש ההסתדרות הציונית  בקנדה ושסייע ליהושע חנקין ברכישת אדמות האזור.

באר המים הראשונה של הכפר  נחפרה בשנת 1933 בעבודת ידיים. במהלך חפירת הבאר קיפחו את חייהם שני עוברים עבריים. הבאר סיפקה את צריכת המים לשתייה וחקלאות במשך עשרות שנים.

בעשורים שלאחר מכן הצטרפו משפחות נוספות בכמה גלי התיישבות במושב בהתאם להקצאת קרקעות ומשקים שבוצעו על ידי הנהלת היישוב היהודי וקק"ל.  

היישוב הסמוך, חבצלת השרון, נקרא על שמה של אשתו של אהרון פריימן, לילי ('לילי' היא חבצלת באנגלית) אך גם על שם הפרח שנפוץ באזור. שם זה גם מופיע בספר משלי, לצד הביטוי "שושנת העמקים" - שם היישוב שסמוך לחבצלת השרון.

בחורף 1936 הצטרפו למושב עולים מפולין ולאחר מלחמת העולם השנייה עברו למקום חיילים משוחררים מהבריגדה היהודית.

החל משנות ה-30 של המאה ה-20 ביישוב נערכו קורסים שונים של ההגנה.

ענפי החקלאות העיקריים במושב הם הפרדס (בעיקר קלמנטינות מסוג מיכל) והלול.

הרחבת הכפר הופרדה, והפכה ליישוב בת חן.

## טבע
סמוך למושב נמצאת שמורת ביתן אהרן. מדרום לשמורה מצוי בית יערי ששימש בעבר      כבית הבראה לעובדי מדינה.

ממערב לביתן אהרון, סמוך לכביש 2 מתקיימת פריחת נרקיסים מדי שנה בחודש דצמבר. בשטח האחו השתמרה אוכלוסייה מרוכזת וגדולה יחסית, של נרקיס מצוי שמושכת מטיילים חובבי פריחה. נרקיסים אלו הם שריד חשוב לאוכלוסיות גדולות של נרקיסים, שפרחו בעבר בחורף באדמות השרון הכבדות ורוויות המים. 
ממוזער|נרקיסים בפריחה באחו ביתן אהרון
ליד אחו הנרקיסים, כ-100 מטרים מצפון לו, מתקיימת שלולית חורף קטנה שמתמלאת מים בחורף לאחר הגשמים.

## ראו גם
* בית הראשונים (ביתן אהרון)

## קישורים חיצוניים

* בית בכפר ביתן אהרון
* חוות הסוסים ביתן אהרון
* מיכאל יעקובסון: בית ההבראה הנטוש ע"ש יערי בביתן אהרון, אתר 'חלון אחורי', 1 במרץ 2013
* ד"ר ענת אביטל: פריחת נרקיסים מטרפת בביתן אהרון – לצד כביש החוף, אתר "מטיילים עם ענת"
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר
קטגוריה:יישובי האיחוד החקלאי
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים במחוז המרכז
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1936
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
שדי חמד

**שְׂדֵי חֶמֶד** הוא מושב באזור השרון ליד העיר כפר סבא השייך למועצה אזורית דרום השרון. דרומית ליישוב עובר נחל קנה וצפונית אליו נחל הדס.
שמו של היישוב לקוח מספר : .

## היסטוריה
היישוב הוקם בספטמבר 1952 על ידי פועלים ותיקים מפתח תקווה שעברו להתיישבות במסגרת תנועת מן העיר אל הכפר, והיה ראשון יישובי התנועה. שטח המושב הוא כ-2,000 דונם והוא תוכנן ל-70 משפחות שכל אחת מקבלת 28 דונם, בהם 12 דונם של פרדס שהוחזק על ידי האפוטרופוס לנכסי נפקדים. מקימי המושב היו מעדות שונות, כמחציתם אשכנזים וכמחציתם ספרדים ובנוסף לאנשי פתח תקווה נכללו בהם גם תושבי תל אביב וירושלים.

בשנה הראשונה התגוררו בצריפים ארבע משפחות ראשונות שהביאו מים מג'לג'וליה, עד שנבנו הבתים הראשונים. לקראת סוף 1953 הוחל בסלילת כביש גישה למושב. בשנת 1965 נסללו כבישים פנימיים. על פי נתוני הלמ"ס, נכון לסוף 2017 מתגוררים במושב כ-1,000 אנשים.

## קישורים חיצוניים

*שדי חמד - אתר הבית
*שדי חמד - באתר המועצה האזורית דרום השרון

## הערות שוליים

ימין|ממוזער|250px|מזכירות היישוב ובית הכנסת, 2007

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1952
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובי המועצה האזורית דרום השרון
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
גאולי תימן

טקסט=מגדל המים|ממוזער|מגדל המים ובית הכנסת
**גאולי תימן** (**גְּאֻלֵּי תֵּימָן**) הוא מושב בעמק חפר ליד העיר חדרה השייך למועצה אזורית עמק חפר. שמו של היישוב נבחר משום שמקימיו הם יהודים יוצאי תימן.

## מיקום
המושב נמצא ממערב לצומת גאולי תימן שעל כביש 4. מצפון לו –                            פארק תעשיות עמק חפר; מדרום וממערב – נחל אלכסנדר; ממזרח – כפר הרא"ה.

## היסטוריה
בעבר התקיים באזור כפר ואדי אל-חוארת', שאחת משכונותיו ששרדה שולבה ביישוב היהודי. במקום נותרה להתגורר חמולת אבו עיסא הערבית, המקיימת יחסי שכנות טובה עם תושבי המושב היהודים.

ראשית הארגון המתיישב בשכונת עולי תימן בחדרה, בנחליאל. צעירי השכונה הקימו בשנת 1939 ארגון להתיישבות חקלאית בשם גאולי תימן. הם עלו לכפר יעבץ ב-1946. היישוב הוקם בשנת 1948 על ידי מפוני מושב כפר יעבץ שבאזור השרון אשר פונו כתוצאה מהקרבות באזור היישוב. אל מפוני כפר יעבץ, יהודים יוצאי תימן בעצמם, הצטרפו להקמת גאולי תימן גם עולים נוספים מתימן.

בשנת 1967 פוצל היישוב למושב ולשיכון, שניהם בשם **גאולי תימן**. בשנת 1992 הם אוחדו שוב.

מערכת החינוך ביישוב משותפת ליהודים ולערבים.

חלק מבני משפחת עיסא סיימו לימודים אקדמיים ועוסקים ברפואה ובמקצועות חפשיים.

במקום נבנית הרחבה.

## הנצחה ביישוב
* בכניסה לגאולי תימן, בפינה הצפון-מערבית של צומת הרא"ה, על כביש 4, הוקם גן ויד זיכרון לנועם מליחי. הגן הוקם על שטחו של בית קברות ערבי נטוש בשם אל-שיח' זידאן.
* בתוך היישוב, ליד בית הכנסת, הוקם גן ובו אנדרטה לזכר שמואל ערבה שנפל במלחמת העצמאות, וציון אחרק ויהודה חסן, שנפלו במלחמת יום הכיפורים.

## מקורות
*טבלת שינויים ברשויות מקומיות 1948 עד 2004 - מסמך של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה

## ראו גם
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1948
קטגוריה:יישובי הפועל המזרחי
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
קטגוריה:יישובים יהודיים-ערביים בישראל
חיבת ציון (מושב)

**חיבת ציון (חִבַּת צִיּוֹן)** הוא מושב בעמק חפר ליד העיר חדרה. חיבת ציון ממוקם מצפון לכביש 581, כק"מ מזרחית לכביש 4, מצפון לכפר הרא"ה מדרום לחרב לאת וממזרח לגאולי תימן. המושב שייך למועצה אזורית עמק חפר וקרוי על שם תנועת חיבת ציון, שביום היווסד היישוב מלאו 50 שנים להקמתה.

## היסטוריה
בעקבות התגברות הרעיון הציוני בתחילת המאה העשרים, גדל והלך מספר אגודות ההתיישבות שקמו במרכזי היישוב של יהדות רוסיה. מטרתן הייתה רכישת אדמות בארץ ישראל והכשרתה להתיישבותם של חברי האגודות. הכספים שנאספו הועברו על ידי שליחים שונים להנהלה הציונית בלונדון. כאשר נוסדה ברית המועצות ברוסיה, החל קיצה של התנועה הציונית ברוסיה, ופעילותם הוכרזה כבלתי חוקית. בין היחידים שהצליחו לעלות היו כמה מחברי האגודות שתבעו את הקרקע מההנהלה הציונית תמורת הכסף ששולם.

המושב הוקם בשנת 1933 על ידי ארגון "אחוזת חקלאים של מרכז ציוני רוסיה", אשר ל-80 איש מחבריו הוקצתה חלקת אדמה במקום. לאחר מכן, עם השנים, נוספו ליישוב גם עולים ממרכז אירופה. למושב אופי מעורב מבחינה דתית.

עם היווסדו, החלו המתיישבים בעבודת ההכנה ליישוב. בשנתו הראשונה, הסתיים קידוח באר המים וב-1934 ניטעו הפרדסים הראשונים. רק ב-1936 הקימו שניים מהמתיישבים צריפים והחלו לגור בהם ב-1939. קרן היסוד החלה לסייע לבניין הכפר, ואז גדל היישוב ל-80 משקים, נקדחה באר נוספת ולאחר מכן באר שלישית. במרוצת הזמן נוספו עולים חדשים שהתקבלו כחברים עם יחידת משק מלאה.

בשנים האחרונות התווספה ליישוב הרחבת בתים חדשה.

### מבני ציבור
ב־1965 הוקמה במושב "אנדרטת יד ושם". את הקמת האנדרטה יזם יהודה הר-זוהר והיא תוכננה על ידי ויקטור חלואני.

## תעסוקה ומסחר
המושב, ששטחו הוא כ-4,500 דונם, שייך ל"התאחדות האיכרים". ענפי החקלאות העיקריים של היישוב הן: מטעים, לול ופרחים.

מטע האנונה האורגני הראשון והגדול ביותר בארץ נמצא ביישוב.

במושב קיים מרכז חינוכי להפקת ביו-דיזל באמצעים ביתיים.

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1933
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
גן יאשיה

**גַּן יֹאשִׁיָּה** הוא מושב במזרח עמק חפר השייך למועצה אזורית עמק חפר. המושב נמצא כ-3 קילומטרים מצפון-מערב לטולכרם וכ-5 קילומטרים מצפון-מזרח לכפר יונה.

המושב שוכן בסמוך לקו רכבת אשר נמצא על תוואי דרך הדואר הראשית והיה בשימוש על ידי האימפריה העות'מאנית. כיום נותרו ממנו שרידי גשר המסילה מעל נחל שכם ופילבוקס מהתקופה הבריטית. תוואי הרכבת מחודש ויהיה בשימוש רכבת ישראל.

מצפון ומדרום למושב שני יובלים של נחל אלכסנדר.מדרום  נחל שכם ומצפון נחל בחן. בשנים גשומות, מציף נחל שכם וההצפות מגיעות עד בתי היישוב. החברה לניקוז נחלים של עמק חפר, פועלת  להעמיק את תוואי הנחל. מושב גן יאשיה לקח על עצמו לטפח את גדת הנחל.

בכניסה ליישוב ניטעה בשנות הששים על ידי התושבים, שדרת אקליפטוסים מרשימה.

במרכז המושב אנדרטת זיכרון לבנים שנפלו בשרותם הצבאי.

## היסטוריה
היישוב הוקם על ידי חיילים משוחררים מהפלמ"ח ועל ידי עולים מרומניה. גרעין היסוד הוא קבוצת חיילים שהשתתפו בקרבות הנגב ובבאר שבע במלחמת העצמאות.

לאחר כיבושה של באר שבע, הוחלט להקים ארגון להתיישבות חקלאית. עם שחרורם ניסו להאחז בסביבת ראשון לציון ליד נחל ראובן, ומכאן שם ארגונם הזמני.

בט"ו בכסלו ה'תש"י (6 בדצמבר 1949) עלו המתיישבים על אדמות שהיו שייכות עד מלחמת העצמאות לדרום הכפר הערבי קאקון שתושביו נמלטו ממנו בעת התקפת אנשי "ההגנה" במהלך המלחמה.

קאקון נודע מאות שנים בהיותו מבצר ותחנת דרכים חשובה הכפר התפרסם בעיקר בגידול "אבטיחי קאקון", שיוצאו ללבנון ולמצרים. בראשית ההתיישהות היהודית בעמק חפר, תושבי קאקון התנכלו לישובי הסביבה, בעיקר לקיבוץ המעפיל. הכפר נכבש בידי חטיבת אלכסנדרוני במלחמת העצמאות

בתחילת דרכו נקרא היישוב במספר שמות: "ארגון ראובן", "נחל ראובן" ו"דרום קקון". לאחר מכן נשתנה לשמו הנוכחי, על שמו של יאשיה ודג'ווד, שהיה מדינאי בריטי שתמך בציונות.

שטח היישוב היה ממוקש ברובו,מכוסה בצמחיית קוצים בגובה רב.

אל חיילי צה"ל הצטרפו מתיישבים נוספים שהגדילו את היישוב. באמצע שנות החמישים הגיע למושב גרעין נוסף, של צעירים    ממרוקו שהיו בהכשרה בקיבוץ גנוסר, ובנוסף, עולים מארצות שונות, במסגרת התנועה "מן העיר אל הכפר".

עם השנים,  עבר המושב שינויים דמוגרפים. הוקמה קהילה, ובשלושת העשורים האחרונים נוספה הרחבה של תושבים צעירים ובני המקום. 

### החווה להצלת חמורים
ביישוב פועלת חווה להצלת חמורים שעברו התעללות קשה, נטישה או הזנחה. החווה מעניקה טיפול ללמעלה מ-200 חמורים ומסייעת באמצעות מרפאה ניידת לכ-500 חמורים נוספים.

כיום מונה המושב כ-900 תושבים, 270 בתי אב, חלקם בעלי נחלות וחלקם עובדים מחוץ למושב. חלקם עוסקים בענפי החקלאות השונים: לול, רפתות, דיר צאן, מטעים ופרדסים, ירקות ופרחים. בשנים האחרונות התווספה למושב אוכלוסייה צעירה ואיכותית מכל קצוות הארץ, והיא שותפה לפעילות המבורכת והתוססת שבמקום.

### חברה
במושב מספר מבני תרבות ופנאי. מועדון לגיל הזהב בשם "פסק זמן", פאב "הנשקייה"- פאב חברתי בהפעלה מקומית, ספריה, מגרשי ספורט ובית כנסת.

## קישורים חיצוניים

* גן יאשיה, באתר מועצה אזורית עמק חפר

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:הנצחת בריטים בישראל
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
רומאנש

**רומאנש** (במקור: **Rumantsch**) היא שפה גאלו-רומאנית – תת-קבוצה בקבוצת השפות הרומאניות, שמקורן הוא בשפה הלטינית. השפות הלטיניות הן תת-קבוצה במשפחת השפות ההודו-אירופיות.

השפה מפוצלת לניבים רבים. ישנו תקן אחיד לכתיבה המכונה Rumantsch Grischun.

בקנטון גראובינדן של שווייץ מדברים כ-50,000 תושבים בשפה הרֶטו-רומנית (רומאנש). על אף שדוברי שפה זו מהווים פחות מאחוז בודד של אוכלוסיית שווייץ, היא הוכרה ב־1938 כאחת השפות הלאומיות של שווייץ. ב-1989 שווייץ שלחה שיר ברומאנש לתחרות האירוויזיון.

## ביטויים נפוצים
**Allegra* – שלום או ברוך הבא.
 	
**Co vai?* – מה שלומך?
 	
**Fa plaschair* – נעים להכירך.
 	
**Bun di* – בוקר טוב.
 	
**Buna saira* – ערב טוב.
 	
**Buna notg* – לילה טוב.
 	
**A revair* – להתראות.
 	
**A pli tard* – נתראה מאוחר יותר.
 	
**Perstgisai* – אני מבקש את סליחתך.
 	
**I ma displascha* – אני מתנצל.
 	
**Perdunai* – סלח לי.
 	
**Per plaschair* – בבקשה.
 	
**Grazia fitg* – תודה רבה.
 	
**Anzi* – אתה מוזמן.
 	
**Gratulazions* – מזל טוב.
 	
**Bun cletg* – בהצלחה.
 	
**Ils quants è oz?* – מהו התאריך היום?
 	
**Quants onns has ti?* – בן כמה אתה?
 	
**!Viva* – לחיים!

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:שפות רטו-רומאניות
קטגוריה:שווייץ: שפות
בית חזון

**בית חזון** היא שכונה בכפר הרא"ה, שתושביה טוענים למעמד עצמאי כיישוב קהילתי. בית חזון שייכת למועצה אזורית עמק חפר.

השכונה הוקמה על ידי עולים מאנגליה, ארצות הברית ודרום אפריקה ביוזמת דוד בנעט, שמשון נוביק ודוד שמיר. יש האומרים כי השכונה קרויה על שם הרב אברהם ישעיהו קרליץ המכונה ה"חזון איש". השכונה הייתה חלק מכפר הרא"ה ובאותו זמן היא נוהלה על ידי ועד של השכונה, שהורכב מתושבי השכונה בלבד. אולם, משנת ה'תשס"ח, השכונה עצמאית מהכפר.

תושבים מהמושב הסמוך, אלישיב, טוענים כי אדמות השכונה הן בבעלותם ואף יזמו דיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה על כך. המועצה האזורית עמק חפר כופרת בטענותיהם.

## קישורים חיצוניים

* מכבדים את ראשוני בית חזון, באתר מועצה אזורית עמק חפר

## הערות שוליים

קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר
קטגוריה:ישראל: שכונות
קטגוריה:הנצחת החזון איש
קטגוריה:כפר הרא"ה
בית"ר טוברוק

**בית"ר טוברוק** (מוכרת גם בשמות **בית"ר נס טוברוק** **ובית"ר טוברוק נתניה**) היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר נתניה המשחקת בליגה ג', וידועה בשל קבוצת הנוער שלה, שמשתתפת בליגת העל. בקבוצת הנוער אימנו אנשי כדורגל מהבכירים בישראל ובהם שלמה שרף ובני לם.

## היסטוריה
### בית"ר נתניה

הקבוצה המקורית של בית"ר נתניה הוקמה עוד לפני הקמת מדינת ישראל (ב-1938) ושיחקה בעיקר בליגות הנמוכות (ב', א', לאחר מכן ארצית), ובעיקר הייתה לקבוצה שהתנדנדה בין הליגה השנייה לשלישית. הקבוצה שיחקה בליגה השנייה בשנים 1961-1977 ולאחר מכן ב-1981-1982. בסוף עונת 1985/1986 הקבוצה עלתה לליגה הבכירה הישראלית שנקראה אז הליגה הלאומית. את עונת 1986/1987 סיימה הקבוצה במקום ה-16 והאחרון כאשר צברה 10 נקודות בלבד ב-30 משחקים עם מאזן שערים של 70-. זהו אחד המאזנים השליליים ביותר בתולדות הליגה לקבוצה שירדה לליגה השנייה.
מצב הקבוצה התדרדר בשנים לאחר מכן, ובעונת 1991/1992 הקבוצה ירדה לליגה השלישית מהמקום ה-15, ושנה לאחר מכן ב-1993 התפרקה ונעלמה ממפת הכדורגל הישראלי.

### בית"ר נס טוברוק
הקבוצה הוקמה ב-1993 בשם "**בית"ר נס טוברוק**" (המילה "נס" נובעת מהיותו של עודד מכנס אחד ממקימי המועדון החדש ולאחר עזיבתו הושאר חלק משמו בשם הקבוצה), לאחר התפרקותה של קבוצת האם בית"ר נתניה. הקבוצה ידועה כבעלת מחלקת נוער משובחת שמגדלת שחקנים מוכשרים. בשל הפערים ברמות האיכות בין קבוצת הנוער, שמשחקת בליגה הבכירה, לבין הקבוצה הבוגרת, המשתתפת בליגה החמישית בחשיבותה, בוגרי קבוצת הנוער לא ממשיכים במועדון אלא עוברים לרוב למועדונים בליגות הבוגרים הבכירות.

## שחקנים מפורסמים שגדלו במועדון

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות
טוברוק
קטגוריה:נתניה: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1993
צוקי ים

**צוּקֵי יָם** הוא יישוב קהילתי הנמצא בשטחי המועצה האזורית עמק חפר. היישוב שוכן צפונית לעיר נתניה ובצמוד ממערב למושב חבצלת השרון, ובו כ-90 בתים.
## היסטוריה
ראשיתו של צוקי ים בשנת 1968 בשכונת וילות בנות שלושה חדרים, שהוקמה על ידי חברת רסקו בצמוד למושב חבצלת השרון. בשנת 1973 שווקו וילות וקוטג'ים שלב ג' שכללו ארבעה וחמישה חדרים. רבים מהבתים הורחבו מאז.

בשנת 1997 איחד משרד הפנים את צוקי-ים שמנתה 65 בתי אב עם שכונת עמידר הסמוכה (דרך הזיתים) שמנתה 27 בתי אב. לאחר האיחוד הוכר המקום כישוב עצמאי בשם צוקי-ים.

בשנת 2014 הוצע על ידי המועצה ליצור אשכול יישובים שיכלול את חבצלת השרון, שושנת העמקים וצוקי-ים (אשכול ים חפר) .ואכן היישובים נהנים משתוף פעולה פורה בתחומי פעילות נוער, תרבות ועשיה יומיומית ונעזרים במזכירת יישובים משותפת.

סמוך למושב נמצא גן לאומי אביחיל באתר דיונות חול, עצי חרוב מצוי ואלת המסטיק. אלו הדיונות הדרומיות ביותר במישור החוף בהן שרדה תצורת צומח זו.

החוף הצמוד ליישוב נחשב לאחד החופים היפים במדינה ואף זכה במענק מידי קרן פורד, בשל פעילותם של התושבים לאימוץ החוף. חוף זה מוצע כיום כשמורת טבע עתידית.

ביישוב קיים בית כנסת ושלושה גנים ציבוריים.

פעילות הנוער של היישוב נעשית במסגרת תנועת המושבים בשיתוף פעולה עם היישובים חבצלת השרון ושושנת העמקים.

## קישורים חיצוניים

* צוקי-ים, באתר מועצה אזורית עמק חפר
* שמורת חבצלת השרון, באתר "טבע ונופים בישראל"

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1968
קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:שביל ישראל
ג'ורג'ונה

[ממוזער|שמאל|250px|'''[הסערה (ציור)|הסערה** (1508), שמן על בד]]
**ג'ורג'ונה** (ב[[איטלקית]]: **Giorgio Barbarelli da Castelfranco'''; 1477–1510) היה צייר ונציאני בתקופת הרנסאנס. ג'ורג'ונה ידוע בציורים פואטיים. רק ציורים בודדים (כשישה) מזוהים בוודאות כעבודות שלו. ביצירותיו בולטים הצבעים מלאי הרגש, ונראה כי דמויותיו נתונות בהליך נפשי עמוק ועז, הגובל במסתורין. אי ודאות אופפת את זהותו ואת יצירותיו ומשמעותן.

[250px|ממוזער|שמאל|[לאורה (ג'ורג'ונה)|לאורה ציור משנת 1506]]
## ביוגרפיה
חייו של ג'ורג'ונה נזכרים באנציקלופדיה חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר של ג'ורג'ו ואזארי. הוא נולד בעיירה קסטלפרנקו ונטו שליד ונציה, ומכונה לפעמים זוֹרזוֹ (צורת הביטוי הוונציאנית של שמו) מקסטלפרנקו. לפי מסורת מהמאה ה-17 (שהופרכה מאז) נהגו לחשוב שהוא בנו מחוץ לנישואין של אחד מבני משפחת האצולה ברברלי, ושל בת איכרים מהכפר הסמוך, וֵדֵלַגוֹ, ומכאן כינויו "ג'ורג'ו ברברלי" או "ג'ורג'ו ברברלה". 

סביר כי סביבת קסטלפרנקו, שהייתה נוף ילדותו של ג'ורג'ונה, היא המקור לאידיאל שלו של נופים פסטורליים, גבעות ומעיינות. לא ידוע באיזה שלב בילדותו עבר לוונציה. לפי רידולפי היה ג'ורג'ונה שוליה של ג'ובאני בליני. הוא התגורר אצלו ושם הכירו בכישוריו בגיל צעיר. לפי מסמכים מהתקופה, כשהיה בן 23 נבחר לצייר פורטרטים של הדוג'ה אגוסטינו ברבריגו ושל שכיר החרב קונסלבו פרנטה, ב-1504 הוטל עליו לצייר לזכר מטאו קוסטנצו בקתדרלה של עיירת הולדתו, וב-1507 קיבל תשלום מאחד מגופי הממשל הוונציאניים עבור תמונה שצייר עבור ארמון הדוג'ים. ואזארי מספר כי ג'ורג'ונה נפגש עם לאונרדו דה וינצ'י ב-1500, בעת ביקורו של זה בוונציה. היה זה אירוע חשוב בחיי ג'ורג'ונה, שהשפיע על עבודותיו לאחר מכן. ואזארי מציין כי ג'ורג'ונה צייר ישירות על הבד, ולא באמצעות רישום מקדים כפי שנהוג היה בפירנצה.

ג'ורג'ונה מת בספטמבר או באוקטובר 1510 ממגפת הדבר שהכתה אז בוונציה.

## ראו גם
* הסערה (ציור)
* ונוס היישנה
* יהודית עם ראש הולופרנס

## גלריה

Portrait of An Archer by Giorgione at National Galleries of Scotland.jpg|דיוקן של קשת בגלריה הלאומית של סקוטלנד
Giorgione-The Three Philosophers-Kunsthistorisches Museum.jpg|שלושת הפילוסופים במוזיאון לתולדות האמנות בוינה
קובץ:Giorgione 059.jpg|דיוקן עצמי כדוד, מוזיאון הרצוג אנטון אולריך


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1478
קטגוריה:נפטרים ב-1510
אחיטוב

**אֲחִיטוּב** הוא מושב במועצה אזורית עמק חפר, שנמצא בין חדרה לנתניה ומשתייך לתנועת הנוער "האיחוד החקלאי". שטח המושב נע בין 2,900 ל-3,100 דונם.

## היסטוריה
המושב הוקם בשנת 1951, על ידי עולים מאיראן ועיראק, בעיקר מאזור כורדיסטן. הוא נקרא על שמו של אחיטוב, נכדו של עלי הכהן, הנזכר בתנ"ך ().

המושב מונה כ-100 משפחות של חברי מושב, ועוד 80 משפחות אשר הצטרפו לאחר הרחבתו אשר החלה בשנת 1985. התושבים הראשונים החלו את דרכם בעיקר כעובדי קיבוצים ויישובי הסביבה ולאחר מכן החלו עבודה עצמאית באמצעות זריעת תפוחי אדמה, גידול של 50 מטילות ו-2 כבשים מסוג מרינו.
כיום, המושב מתבסס על חקלאות, בעיקר גידול מלפפונים וירקות נוספים בחממות.

היישוב הוקם כיישוב ספר על קו הגבול עם ממלכת ירדן. היישוב סבל רבות מתופעת גניבות של מסתננים מעבר לגבול.

בראשית שנות הששים נפרקו כאן צינורות הענק של מוביל המים הארצי, שהופעל בשנת 1964.

בשנת 1965, החלו חברי המושב לעסוק בעיקר בענף החקלאות. תחילה, גידלו מלפפונים ועגבניות בניילונים, ו-5 שנים לאחר מכן, ב-1970, החלו לפתח את הענף ולגדל את הירקות בחממות. 70% מחברי המושב עוסקים בענף החקלאות.
באחיטוב מגדלים כ-70% מכלל המלפפונים הגדלים בישראל.

עד סוף שנות ה-60 פעלה במושב תחנת רכבת.

בשנת תשע"ה נבחר הרב חן סידה לרב היישוב. במושב בית כנסת  ומקוה טהרה.

במושב  מתגוררים כ-1,000 תושבים. מרביתם חילונים אך ביישוב ישנו גרעין לא קטן של משפחות מסורתיות. התושבים עוסקים בחקלאות ו/או עובדים מחוץ לגבולות אחיטוב במקצועות שונים. באחיטוב נבנתה בשנים האחרונות הרחבה קהילתית שקלטה משפחות צעירות עם ילדים. משפחות אלה הצטרפו לקהילה המגובשת של היישוב הכפרי והעניקו לו זריקת אנרגיה דמוגרפית חשובה. לרשות התושבים שירותים קהילתיים כמו ספרייה, מזכירות פעילה, גני משחקים, מגרשי ספורט, צרכנייה, בית כנסת, דואר ומרפאה. 
* אחיטוב - אתר הבית
* אחיטוב באתר תנועת המושבים
* 
* 
## הערות שוליים

 

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1951
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
אומץ (מושב)

רחוב אגדת דשא במושב אומץ|שמאל|ממוזער|250px
**אֹמֶץ**, הוא מושב ישראלי בעמק חפר השייך למועצה האזורית עמק חפר, ונמצא סמוך למועצה המקומית זמר. רבים מתושבי עמק חפר ומתושבי היישוב השתמשו ומשתמשים בשם "אמָץ" כשם היישוב כראשי תיבות של מקימי המושב (אמ"ץ – ארגון משוחררי צה"ל).

## היסטוריה
היישוב הוקם ב-1 באוגוסט 1949 על אדמות שהיו שייכות עד מלחמת העצמאות לתושבי חלקו הצפוני של הכפר הערבי קאקון. אנשי הכפר תקפו במלחמת העצמאות את קיבוץ המעפיל וב-5 ביוני 1948 כבשו לוחמי הגדודים 32 ו-33 מחטיבת אלכסנדרוני את הכפר לאחר קרבות קשים מול גדוד חיטין העיראקי, שהיה חלק מצבא ההצלה. ותושביו נמלטו ממנו.

התושבים הראשונים של אומץ היו חיילים משוחררים מגדוד 32 של חטיבת אלכסנדרוני, שחלקם השתתף בקרבות באזור.

רוב חברי המושב הם יוצאי רומניה, הונגריה, תוניסיה ופולין, שהתארגנו עוד בהיותם בצבא לשם התיישבות חקלאית. מקצתם בני הארץ. תחילת ההתיישבות הייתה בבתי הכפר הנטוש קאקון, כשהיו הרבה תקריות עם מסתננים. באחת מהן נהרג הילד יוסי סולומון.

ישנם שני פירושים לשם היישוב; הראשון ראשי התיבות **א**רגון **מ**שוחררי **צ**ה"ל, השני – אומץ וגבורה.

חלק מרחובות המושב קרויים על שם שירים עבריים ידועים, ובהם זרעי קיץ, חורשת האקליפטוס, הרעות, ילדותי השניה, עץ השדה, נוף ילדות, בראשית ואסיף.

ממזרח למושב נמצאים שרידי המסילה המזרחית ההיסטורית ששימשה את הצבא העות'מאני במלחמת העולם הראשונה להובלת עצים. המטיילים על הסוללה יכולים לראות שרידי גשרים ועמדת פילבוקס שנבנתה על ידי הבריטים.

נחום איצקוביץ', בן הכפר, היה ראש מועצת עמק חפר בין השנים 1994-2006.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
זנוח

**זָנוֹחַ** הוא מושב הסמוך לבית שמש, המשתייך למועצה האזורית מטה יהודה.

המושב הוקם בשנת 1950 על ידי עולים ממנאכ'ה שבתימן, ובמהלך השנים עזבו רוב המייסדים, ובמקומם באו עולים מצפון אפריקה. בתחילה נקרא המושב **דֵירַבַּן ג**', על שם הכפר הערבי דיר אבאן, שחורבותיו סמוכות למושב.

בעבר המושב עסק בחקלאות, ובגידול עופות, פרות וכדומה אבל בתחילת שנות ה-90 נקנו חלק מן האדמות החקלאיות המערביות של המושב, ועליהן נבנתה השכונה קריית הרמ"א - ברמת בית שמש ב'.

ב־9 בספטמבר 1996 נחטף ונרצח חייל סיירת הנח"ל , בן המושב. במושב הוקם גן ציבורי לזכרו, ומדי שנה נערך מסע אופניים לזכרו.

במושב פועלת מבשלת מוסקו.

## זנוח הקדומה
שמו של המושב ניתן לו על שמה של העיר המקראית **זָנוֹחַ** שבשפלת יהודה (להבדיל מ"זנוח" נוספת בהר חברון), הנזכרת בספר יהושע: , וכן בספר דברי הימים.

בתקופת שיבת ציון התיישבו בעיר עולי בבל אשר נענו לקריאתו של נחמיה, ולקחו חלק בבניין חומת ירושלים.

חז"ל ציינו כי מהתבואה שגדלה ב"זנוחה" (בחלק מהגרסאות - "ינוחה"), היו מביאים בימי בית שני את מנחת העומר ואת שתי הלחם.

העיר זוהתה באונומסטיקון של אוסביוס (תחילת המאה ה-4 לספירה) עם יישוב בן זמנו הנמצא בתחום בית גוברין.

בסמוך למושב נמצא האתר הארכאולוגי "ח'רבת זאנוע", הנזכר עוד במפת הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, ואשר לפי הסברה משמר את שמה של העיר הקדומה, ובו נמצאו שרידים החל מהתקופה הישראלית.


תמונה:Moshav Zanoach - synagoge.JPG|בית הכנסת
תמונה:Moshav Zanoach - street.JPG|רחוב במושב
תמונה:Zanoach park in memorial to the kidnapped soldier Sharon Edri.JPG|גן לזכר החייל שרון אדרי
תמונה:זנוח1.jpg|הגבעה של ח'רבת זַנוּע במרכז התמונה
תמונה:אבו פאטימה.jpg|קבר אֶ-שֵּׁיח' אֶל-מַדְ'כּוּר אַבּוּ פָאטִימָה, בראש הגבעה של ח'רבת זַנוּע


## קישורים חיצוניים

* ח'רבת זַנוּע מתוך אתר הסקר הארכאולוגי של ישראל, באתר רשות העתיקות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:יישובי פועלי אגודת ישראל
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:נחלת שבט יהודה
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם יישוב קדום
קטגוריה:מושבים במחוז ירושלים
ספר חנוך

**ספרי חנוך** הם ספרים חיצוניים המתארים את תולדותיו של חנוך, אחד מבני הדורות הראשונים לאחר אדם ולפני נח, דמות מספר בראשית. הספרים נכתבו במקומות שונים ובתקופות שונות. את חיי חנוך המקראי כנראה שיש לתארך לסביבות שנת 3000 לפנה״ס לפי הכרונולוגיה מקראית.
בית הלוי

טקסט=מתחם האוהלים של מתיישבי בית הלוי|ממוזער|מתחם האוהלים של מתיישבי בית הלוי|250x250 פיקסלים
טקסט=טקס הנחת אבן הפינה למושב בית הלוי, 1945|ממוזער|טקס הנחת אבן הפינה למושב בית הלוי, 1945|250x250 פיקסלים
טקסט=תמונת הצרכניה|ממוזער|תמונת הצרכניה
**בֵּית הַלֵּוִי** הוא מושב עובדים בעמק חפר, מצידו המזרחי של כביש 4, בסמוך למרכז האקדמי רופין ובניין המועצה האזורית עמק חפר (אליה הוא משתייך).

## היסטוריה
מושב בית הלוי עלה לקרקע בשמונה באוגוסט, 1945, לאחר מלחמת העולם השנייה. המושב הוקם על ידי עולים מארצות הבלקן (בעיקר בולגריה ויוגוסלביה) כמושב שיתופי ונקרא על שמו של המשורר רבי יהודה הלוי. המושב היה היישוב הראשון באזור ואדי קובאני.

יהודי בולגריה, אשר מוצאם מיהדות ספרד המפוארת מלפני גירוש ספרד בשנת 1492, קראו את יישובם על שם אחד המאורות הגדלים שקמו ליהדות זו, המשורר הלאומי הנערץ ר' יהודה הלוי .שיריו של הלוי חדורים רוח לאומית וספווגים בגעגעועים למולדת שבציון.

הרעיון להקים ארגון של יוצאי הבלקן, נרקם כאשר ב-1943 רצחו הנאצים את יהודי מקדוניה ויוון.

ארגון בית הלוי הוקם בארץ ישראל ב-1943, במטרה להקים מסגרת התיישבות של יהודי הבלקן.

בעזרת תרומה לקרן היסוד, של יהודים מארגנטינה, שנועדה לעזור להתיישבות זו, התארגנו ארבעים חברים עולים מארצות הבלקן. הוצעו מספר מקומות מהן נבחר סופו הדרומי של ואדי קובני בעמק חפר.

ליאון י. רקנאטי, ששימש בסלוניקי כנשיא הקהילה היהודית, היה חבר הנהלת קרן היסוד ויו"ר החברה בנים לגבולם, שפעלה למען התיישבות יהודים ספרדים בארץ ישראל, ופעל להקמת מושב בית הלוי.

יהודי בולגריה הקימו בארץ כמה יישובים: הרטוב, כפר חיטים, בית חנן.

עם ההחלטה על מיקום היישוב, הועלו שאלות לגבי סוג ההתיישבות. הוחלט על מושב שיתופי. בשונה ממולדת וכפר חיטים, שהיו מושבים שיתופיים, הוחלט שהנשים לא תצטרפנה לעבודות במשק, אלא תעסוקנה בגידול הילדים ובטיפול במשק העזר הקטן.

ראשוני המתיישבים היו הגברים שגרו באהלים והחלו לעבד את האדמות.

אבן הפינה הונחה ב-12 באוגוסט 1945, ג' אלול תש״ה, יחד עם מגילה עליה נכתב: "אנו קורעים את מגילת ה"ספר הלבן" ומניחים מגילת הבניין. הננו הנקודה הראשונה של הפועלים במולדת שהוקמה לאחר הניצחון במלחמת ההשמדה של עמנו".

בהמשך, הצטרפו הנשים והילדים. מושב בית הלוי, שהתחיל את דרכו כמושב השיתופי השלישי בארץ, הפך כעבור שנתיים למושב עובדים. המבנה הראשון שנבנה הייתה באר המים.

### היישוב כיום
ענפי החקלאות העיקריים הם פרדסים, מטעים וחממות פרחים. ענפים נוספים: לולי תרנגולי הודו ורפתות.המושב כולל כ-2,000 דונם, כ-200 נפש. משנות התשעים, הוקמה ההרחבה.

## קישורים חיצוניים

* 
* על מושב בית הלוי באתר "הומי"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1945
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר
קטגוריה:יהודה הלוי
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
הדר עם

טקסט=שלט הדר עם|ממוזער|הדר עם
**הֲדַר עָם** הוא מושב במרכז עמק חפר צפון מזרחית לעיר נתניה השייך למועצה אזורית עמק חפר.

מהבחינה הארגונית המושב משתייך לתנועת האיחוד החקלאי.

היישוב נוסד ב-1934 על ידי עולים מליטא וצפון אמריקה והרחבת היישוב נעשתה על ידי עולים מהולנד.

היישוב נקרא על שם ההדרים, עקב הפרדסים המקיפים את היישוב. עד 1943 נקרא חרות ג'.

מושב הדר-עם תוכנן כאחד מכ-50 היישובים שתוכננו עם רכישת הקרקעות של עמק חפר ב-1929. אדמות המושב נמסרו לחברה החקלאית "יכין" ששיווקה את החלקות בעיקר בליטא ובקנדה.

התכנון היה שהחלקות ימכרו לבני המעמד הבינוני שיכלו להרשות לעצמם לשלם את מחיר הרכישה (כ-600 לא"י), ומתיישבי הכפרים בסביבה ינטעו ויעבדו את הפרדסים, וכאשר הללו יניבו פרי, יגיעו בני המעמד הבינוני ויוכלו להתפרנס מהפרדסים המניבים.

הפרדס הראשון ניטע ב-15 באפריל 1934 על ידי יעקב סגל ועד 1948 התגוררו בכפר רק כ-7 משפחות (בגלל מלחמת העולם השנייה, נספו רבים מרוכשי החלקות ממזרח אירופה, הרוכשים מקנדה לא הגיעו, ומהפרדסים בלבד, בכל מקרה אי אפשר היה להתפרנס).

הבית הראשון הוקם בשנת 1935.

מקנדה הגיעה רק משפחת שמואל ויהודית צוקרמן.

אספקת המים למשקי המשפחות הראשונות, נעשתה ישירות מבארות המים של כפר ידידיה וכפר חיים הסמוכים. אספקת המים לשטחים החקלאים נעשתה משלוש בארות המים שבכפר.

מגדל המים, שתוכנן על ידי המהנדס דוד פריצקר מתל אביב, נבנה בראשית 1951 ,על מנת לספק את צורכי המתיישבים, שמספרם גדל לאחר קום המדינה. מכיוון שלא היה אמור לשמש לצורכי שמירה, ניתן דגש מיוחד לאסתטיקה שלו.

עם חיבור מערכת המים של המושב למערכת הארצית של חברת מקורות, בשנות התשעים, הופסק השימוש במגדל המים. בשנת 2010 בוצעו עבודות שימור על מנת למנוע את קריסתו, מתוך הכרה בערכו ההיסטורי.

רק בתחילת שנות ה-50, עם עליית קבוצה של מתיישבים מהולנד והעלייה של ניצולי שואה ממזרח אירופה, החל המושב לצמוח. ענף הלול התפתח כגורם מפרנס נוסף.

בשנת 1951 הקימו כמה משפחות הולנדיות בית חרושת למיץ בשם "פדרם", שפשט רגל לאחר שלוש שנים.

המושב מוגדר כישוב של המעמד הבינוני ומרבית תושביו מוצאים את פרנסתם מחוץ למושב. (כיום – תחילת 2006) רק כ-7 משפחות מוצאות את פרנסתן מחקלאות.

מרבית תושבי המקום מוצאים את פרנסתם מחוץ למושב.

במושב מתגוררים כיום כ-450 איש, מתוכם כ-100 ילדים. יש במושב כ-180 יחידות דיור על שטח בניה של כ-24,000 מ"ר. "שטח המחנה" (אזור המגורים) הוא כ-1 ק"מ על 0.5 ק"מ.

המושב היה בין הראשונים בארץ שהעביר החלטה כחוק המונעת הקמת מפעלים ושטחי מסחר באזור המגורים כדי לשמור על איכות החיים ולהימנע מ"חזרה למגורים מעל הרפת או הסנדלריה".

במושב יש שלושה מבני ציבור – בית העם, בית ספר/גנים (מבני בית הספר אינם משמשים כיום לבית ספר), ובית כנסת. בית הכנסת משותף ליישובים שבסביבה.

מוסדות שרותי מכולת, מרפאה, חינוך, ביטחון וכדומה נמצאים בישובי הסביבה.

בצידו המזרחי של המושב, עובר פלג נחל, אשר נוטה לעלות על גדותיו בגשם משמעותי והמתחבר לנחל אלכסנדר.

עופר שכטר נולד וגדל בהדר עם.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הכפר הראשון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1933
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר
קטגוריה:יישובי האיחוד החקלאי
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז