עונש מוות בברית המועצות

**[[עונש מוות]] ב[[ברית המועצות]]** היה קיים במשך רוב שנות קיומה של המדינה. ההצדקה המשפטית של עונש מוות נמצאה בסעיף 22 בעקרונות היסוד של החוק הפלילי, שקבע כי עונש מוות מותר אך הוא "אמצעי ענישה חריג, שמותר להשתמש בו עד לביטולו המוחלט".

לפי הערכות של הגוש המערבי, בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 מדי שנה גזרו בתי המשפט הסובייטיים כ-2,000 גזרי דין מוות, מתוכם שני שלישים הומתקו למאסר עולם. עונש מוות לא הוחל על קטינים או על נשים בהיריון.

בנוסף לפשעים כמו בגידה, ריגול, טרור ורצח, עם השנים הוחלט להטיל עונש מוות גם על פשעים כלכליים, כמו "גניבת רכוש המדינה או רכוש הציבור בסכומים גדולים במיוחד". חטיפת מטוס הפכה לפשע שניתן לגזור בעקבותיו גזר דין מוות ב-1973.

## היסטוריה
[ממוזער|286x286 פיקסלים|הצעתו של [לברנטי בריה מ-29 בינואר 1942 להוציא להורג 46 גנרלים. החלטתו של סטלין הייתה "תירה בכל הנקובים ברשימה. – י. סט. "]]
במהלך הקונגרס הכל-רוסי השני של מועצות צירי הפועלים והחיילים  בנובמבר 1917 החליטה הממשלה הסובייטית על ביטול עונש המוות. מאוחר יותר, בפברואר 1918 הוחזר עונש המוות, במיוחד לאחר גל הטרור האדום.

האדם הראשון שנידון למוות על ידי בית משפט סובייטי היה אלכסיי שסטני, שהיה אדמירל בצי הבלטי והוא נידון למוות ב-21 ביוני 1918, מספר שבועות לאחר מכן הוצאה להורג פאני קפלן בגין ניסיונה להתנקש בחייו של לנין.

במהלך העשורים הבאים, עונש מוות היה מותר ואסור לסירוגין, לפעמים ברצף מהיר מאוד. גם רשימת הפשעים עברה מספר שינויים. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 העניקה הממשלה למשטרה את הזכות לבצע הוצאות להורג מהירות, אך הן בוטלו ב-1959. עונש המוות בוטל בשנית ב-26 במאי 1947 אך הוחזר עונש המוות ב-12 במאי 1950: תחילה בגין בגידה וריגול, ואחר כך בגין רצח בנסיבות מחמירות.

תחת שלטונו של סטלין, רבים הוצאו להורג במהלך הטיהור הגדול בשנות השלושים. רבים מעונשי המוות נקבעו על ידי ועדת פקידים בת שלושה אנשים שמונתה במיוחד, וכונתה בשם "טרויקת הנ.ק.ו.ד." המספר המדויק של הוצאות להורג נתון לוויכוח, כאשר מחקרים ארכיוניים מצביעים על כך שבין 700,000 ל-800,000 איש הוצאו להורג, בעוד דו"ח רשמי שנמסר לניקיטה חרושצ'וב משנת 1954 טוען כי בוצעו 642,980 עונשי מוות. פסקי הדין על פי סעיף 58 (פעילות של מתנגדי המהפכה) הסתיימו לעיתים קרובות במשפט שבדרך כלל נפסקה בו הוצאה להורג בירייה, אם כי פסקי דין תכופים אחרים הטילו על הנאשמים עונשי מאסר של 10 שנים ו-25 שנים.

חוק העונשין משנת 1960 הרחיב משמעותית את רשימת הפשעים שעליהם נפסק עונש מוות. לפי מאגר הארכיונים של הארכיון הממלכתי של הפדרציה הרוסית, בין 1978 ל-1985 היו 3,058 עונשי מוות שהוגשו לערעור לסובייט העליון.

כמה פקידים הוצאו להורג בגין פשעים כלכליים במסגרת התוכנית של יורי אנדרופוב נגד שחיתות. מנהל גסטרונום 1 (אחת מחנויות מזון הגורמה הבולטות במוסקבה) הוצא להורג ב-1984 באשמת שחיתות. יו"ר Technopromexport הוצא להורג ב-1984 בגין "לקיחת שוחד גדול באופן שיטתי". בלה בורודקינה, ראש מחלקת המסעדות והקנטינות בעיר ג'לנדז'יק, נידונה למוות בגין קבלת שוחד בסכום של כ-758,500 דולר.

## פשעי הון

בנוסף לפשעים כמו בגידה, ריגול, טרור ורצח, הוטל עונש מוות על פשעים כלכליים, כגון " גניבת רכוש המדינה או הציבור בסכומים גדולים במיוחד". חטיפת מטוס הפכה לפשע מוות בשנת 1973.

### פשעים כלכליים
עונש מוות על פשעים נגד רכוש המדינה והציבור הוכנס מחדש בשנת 1961. במהלך אותה שנה, שני סוחרי מטבע חוץ, רוקוטוב ופייבישנקו, נידונו רטרואקטיבית למוות והוצאו להורג. עד 1987, יותר מ-6,000 אנשים הוצאו להורג בגין ביצוע פשע כלכלי. עונש מוות הוחל בדרך כלל אם הפשע כלל סכומים העולים על כ-10,000 רובל, אם כי לא היה רף קבוע.

כמה פקידים הוצאו להורג בגין פשעים כלכליים כחלק מהקמפיין של יורי אנדרופוב נגד שחיתות . ולדימיר א' ריטוב, סגן שר הדיג, הוצא להורג ב-1982 בגין הברחת קוויאר בשווי מיליוני דולרים למערב . מנהל גסטרונום 1, אחת מחנויות מזון הגורמה הבולטות במוסקבה, הוצא להורג ב-1984 בגין שחיתות. יו"ר Technopromexport הוצא להורג ב-1984 בגין "לקיחת שוחד גדול באופן שיטתי". בלה בורודקינה, ראש מחלקת המסעדות והקנטינות בג'לנדז'יק, נידונה למוות בגין קבלת שוחד בסך 758,500 דולר .

בשנת 1964 *הניו יורק טיימס* ציין כי "60 אחוז מ-160 האנשים שהוצאו להורג בגין פשעים כלכליים מאז 1961 היו יהודים ".

## סטטוס עכשווי

### רפובליקות

## הערות שוליים

קטגוריה:ברית המועצות: פגיעה בזכויות האדם
קטגוריה:ברית המועצות: חוק ומשפט
ברית המועצות