open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אורי יצחקי

**אורי יצחקי** (נולד ב-27 בפברואר 1981) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדות הרכז והקלע.

בעונת 1998/99 יצחקי הופיע לראשונה במסגרת הליגה הישראלית הראשונה (הליגה הלאומית, דאז), במועדון הכדורסל בני הרצליה. במועדון שיחק עד שנת 2000, ואז עבר למכבי רעננה, ועונה מיד אחר כך, עונת 2001/02, עבר למדיה של הפועל ירושלים, עימה הגיע לגמר גביע המדינה ולחצי גמר הפלייאוף של ליגת העל. עונה לאחר מכן עבר לאוניברסיטת קלמסון, אך לא שותף עקב איסור על שיתוף שחקנים מקצוענים. מסיבה זו חזר לישראל ושיחק במדיה של עירוני רמת גן. בעונת 2003/04 עבר לשחק במדיה של א.ס. רמת השרון, ועונה לאחר מכן חזר למועדון שבו גדל, בני הרצליה, שהתאחדה עם מכבי רעננה והפכה לקבוצה מאוחדת וחדשה שנקראה, בני השרון. לאחר עונה עבר לאירופה, לקבוצת לאשקו הסלובנית, עונה לאחר מכן שיחק בדינמו סנקט פטרבורג ועירוני נהריה אך שוחרר מהקבוצה והחליט לחזור בעונת 2007/08 לבני השרון למשך שנתיים.

בעונת 2008/09 רשם ממוצעים של 8.5 נקודות, (43% הצלחה מהשדה), 1.2 כדורים חוזרים וכאסיסט בממוצע למשחק. יצחקי סיים עם קבוצתו בעונה הסדירה במקום השישי בליגת העל, ועלה עימה לרבע גמר הפלייאוף ללא יתרון ביתיות נגד מכבי חיפה.

בעונת 2010/11 שיחק יצחקי בברק נתניה, אך לאחר חמישה משחקי ליגה נפצע בגבו ונאלץ לפרוש מכדורסל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני בני הרצליה
קטגוריה:כדורסלני מכבי רעננה
קטגוריה:כדורסלני בני השרון
קטגוריה:כדורסלני זלטורוג לאשקו
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני דינמו סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלני אליצור עירוני נתניה
קטגוריה:כדורסלני א.ס. רמת השרון
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים בסלובניה
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים ברוסיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
ג'ונטי סקינר

**ג'ון "ג'ונטי" אלכסנדר סקינר** (באנגלית: **John "Jonty" Alexander Skinner** נולד בקייפטאון) הוא שחיין עבר דרום-אפריקאי. שיאן עולם לשעבר במשחה היוקרתי ביותר ב-100 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
בשנים 1973 ו-1974 זכה סקינר באליפות דרום אפריקה בשחייה במשחה ל-100 מטר חופשי.

### 1975
בשנת 1975 עבר סקינר לארצות הברית על מנת ללמוד באוניברסיטת אלבמה. אותה שנה זכה סקינר באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) ב-100 יארד חופשי.

### 1976
בשיא כושרו בשנת 1976 היה מוכן סקינר להופיע באולימפיאדת מונטריאול (1976) אך בשל מדיניות האפרטהייד במדינתו לא הורשו ספורטאיה של דרום אפריקה להשתתף במשחקים, ולכן נמנעה ממנו האפשרות לנסות לזכות במדליית הזהב.
#### שיאן עולם
באליפות ארצות הברית שנערכה בפילדלפיה ב-14 באוגוסט 1976, כ-20 ימים לאחר המשחקים האולימפיים, קבע סקינר **שיא עולם חדש** במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה מדהימה של 49.44 שניות, לפני דייוויד מקאג וגארי שץ. שיא זה החזיק מעמד כ-5 שנים ונשבר על ידי ראודי גיינס מארצות הברית (49.36 שניות). באותו היום קבע סקינר במשחה ל-50 מטר חופשי שיא עולם חדש נוסף של 23.86 שניות.

### 1977
באליפות החורף של ארצות הברית בשחייה בשנת 1977 קבע סקינר שיא עולם חדש במשחה ל-100 יארד חופשי בתוצאה של 43.92 שניות ובכך היה לשחיין הראשון בהיסטוריה שיורד מגבול 44 שניות, לפני האלוף האולימפי ג'ים מונטגומרי (44.01 שניות) וג'ו בוטם.http://www.usaswimming.org/USASWeb/_Rainbow/Documents/de2437e8-90bd-408f-bac2-3e7fb5f12a0a/past_natl_champions.pdf באליפות ארצות הברית שנערכה באותה שנה זכה סקינר במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.60 שניות.

### 1978
באליפות החורף של ארצות הברית שנערכה בשנת 1978 קבע סקינר במשחה ל-100 יארד חופשי שיא עולם חדש נוסף של 43.64 שניות.

### קריירת אימון בשחייה
סקינר החל לאמן בשנת 1978 כמאמן ראשי בשחייה של אוניברסיטת אלבמה, שבה למד. לאחר כ-3 שנים עבר לקליפורניה לאמן במועדון השחייה של סן חוזה, עד שנת 1988. הוא הוביל את קבוצתו לזכייה בחמישה תוארי אליפות ארצות הברית בשחייה לנוער ובשנת 1986 זכה עם קבוצתו באליפות ארצות הברית בשחייה לבוגרים. לאחר מכן שימש סקינר בתפקיד מאמן ראשי במועדון השחייה של אוניברסיטת טסקלוסה שבאלבמה 3 שנים.
#### מאמן נבחרת ארצות הברית
בין השנים 1994–2000 שימש סקינר מאמן נבחרת ארצות הברית בשחייה ועבד עם גדולי השחיינים בעולם. 

משנת 2000 משמש סקינר מנהל התמיכה הטכנית בנבחרת ארצות הברית בשחייה ותפקידו לתאם מבדקים, תחרויות ואת הערכות המקצועיות לגבי השחיינים הבכירים.

## תארים
* בסך הכל שיפר סקינר שיא עולם אחד, 3 שיאי ארצות הברית ב-100 יארד חופשי וזכה ב-4 תוארי אליפות ארצות הברית.
* כמאמן, זכו שחייניו ב-18 תוארי אליפות ארצות הברית ו-18 מדליות זהב אולימפיות.

*בשנת 1985 זכה סקינר להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.https://web.archive.org/web/20140729202529/http://www.ishof.org/Honorees/85/85jskinner.html

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי

## קישורים חיצוניים
* ג'ונטי סקינר, באתר איגוד מאמני השחייה בארצות הברית 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחיינים דרום אפריקאים
קטגוריה:שיאני עולם בשחייה
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אלבמה
קטגוריה:שיאני עולם דרום אפריקאים
קטגוריה:מאמני שחייה אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מדרום אפריקה לארצות הברית
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1954
ערוץ תקשורת

בתקשורת נתונים, **ערוץ תקשורת** הוא מדיום שנעשה בו שימוש להעברת מידע משולח למקבל על ידי אותות.

ניתן להפריד בין ערוצי תקשורת חוטיים (למשל סיבים אופטיים, כבלים קואקסיאלים) לבין ערוצי תקשורת אלחוטיים (למשל לוויינים) בהם המידע עובר דרך תווך טבעי כמו אוויר או חלל.

הפרדה מקובלת נוספת היא בין ערוצי שידור חד כיווניים לדו כיוונים, וכן בין ערוצי תקשורת מנקודה לנקודה, לערוצי תקשורת בהם מבצעים שידור (Broadcast).

סוגיה עיקרית בערוצי תקשורת היא אמינות השידורים, שנפגעת כתוצאה מרעש.

## מידול ערוצי תקשורת
המטרה במידול ערוץ תקשורת היא היכולת לחזות את מאפייניו, לרבות אמינותו. המידול נעשה באופנים שונים:
* ניתן למדל ערוץ באופן פיזיקלי על ידי חישוב של התהליכים הפיזיקליים שעוברים האותות. לדוגמה, בתקשורת אלחוטית ניתן למדל את הערוץ על ידי חישוב של אופי ההחזרה של אותות מפני השטח של אובייקטים הנמצאים בסביבה. ניתן גם להכניס לחישוב מספרים אקראיים כדי לדמות התערבות חיצונית או רעש אלקטרוני אצל הצד המקבל. מודלים נפוצים הם "ערוץ רעש לבן גאוסי אדטיבי" ו"ערוץ דעיכות ריילי".
*ניתן למדל ערוץ באופן סטטיסטי. ערוץ התקשורת מיוצג על ידי שלשה של: הקלט \,i, הפלט \,o, ופונקציית המעבר \,p(i,o). פונקציית המעבר מהווה את ההסתברות שאם המקבל קיבל \,o, השולח שלח בדיוק \,i.

כמו כן ניתן לשלב בין האופנים הפיזיקלי והסטטיסטי.

## כיווניות התקשורת
שמאל|ממוזער|250px|תקשורת דו-כיוונית לסירוגין

מבחינת כיוון זרימת המידע, ערוצי תקשורת נחלקים לשלושה סוגים:
;תקשורת חד-כיוונית (Simplex): המידע זורם רק בכיוון אחד, מהצד המשדר אל הצד הקולט.
:תקשורת כזו מתקיימת בשידורים של תחנת רדיו וערוץ טלוויזיה.
;תקשורת דו-כיוונית לסירוגין (Half-Duplex): המידע זורם בשני הכיוונים, אולם לא בו-זמנית – בכל רגע נתון המידע זורם בכיוון אחד בלבד. תקשורת כזו מתקיימת במכשירי קשר, שבהם כדי לשדר על מחזיק המכשיר ללחוץ על כפתור המאפשר לו, ורק לו, לדבר.
;תקשורת דו-כיוונית מלאה (Full-Duplex): המידע זורם בשני הכיוונים, גם בו-זמנית. תקשורת כזו מתקיימת במכשיר טלפון ובשיחה פנים אל פנים.

## ראו גם
* תווך
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שיטות טלקומוניקציה
קטגוריה:מונחים בטלוויזיה
יהושע פלמון

**יהושע** (**ג'וש**) **פלמון** (14 בפברואר 1914 – 1994) היה מומחה לענייני ערבים. בתקופת טרום המדינה היה איש המחלקה הערבית של הש"י וראש המחלקה הערבית בסוכנות היהודית. בתקופת המדינה היה יועץ לענייני מיעוטים של ראש הממשלה וראש המחלקה לענייני ערבים במשרד החוץ.

## ביוגרפיה
נולד בתל אביב כבן הזקונים לאסתר וחייקל פלמן, ממייסדי תל אביב. גדל בעקרון בימי מלחמת העולם הראשונה וחזר לתל אביב בסיומה. למד בתחכמוני ואחר כך בגימנסיה נורדיה. כמו אחיו לפניו, יצא לעבוד בגיל 16 לסייע בפרנסת הבית. זמן קצר לאחר מכן כבר היה חבר ההגנה. עבד במפעלי האשלג בסדום בשנים 1935–1939 כמאבטח, שם ניצל את שליטתו בערבית לתקשורת עם הפועלים הערבים.

כאיש המחלקה הערבית של הש"י, בשנת 1941, כאשר סוריה ולבנון היו תחת שלטון צרפת של וישי והבריטים התכוננו לפלישה אליהן מארץ ישראל, פיקד פלמון על קבוצה של 12 מסתערבים, ראשוני המחלקה הסורית, שנשלחו לביירות ולדמשק, לפעולות מודיעין וחבלה כהכנה לפלישה.

בהמשך שימש פלמון ראש המחלקה הערבית בסוכנות היהודית. בתפקידו זה, למחרת הרצח בגן הוואי שאירע ב-10 באוגוסט 1947, נפגש יהושע פלמון עם מפקד ארגון הנג'אדה, מוחמד נימר אל-הווארי (לימים שופט מחוזי במדינת ישראל), בבית-קפה בחולון. השניים הסכימו שמעשה הרצח היה התגרות שמטרתה לגרום לתנועת הנג'אדה המתונה לחבור לחוסיינים הקיצוניים. אל הווארי יצא למסע הסברה בקרב אנשיו וקרא להם לא להתפתות למסיתים. פלמון הודיע למפקדי ההגנה כי פגיעה באנשים שלא השתתפו ברצח תשרת את כוונת החוסיינים, וכי יש לפגוע באשמים בלבד.

במהלך מלחמת העצמאות היה פלמון אחד המארגנים של תחילת שיתוף הפעולה של הדרוזים עם צה"ל, והשתתף במפגש עם איסמעיל קבלאן שהוביל לנסיגת הגדוד הדרוזי של צבא ההצלה ועריקת חלק מאנשיו.

בתום מלחמת העצמאות השתתף בשיחות עם סוריה להשגת הסכם שביתת נשק עמה והיה אחד משלושת החותמים בשם מדינת ישראל על הסכם שביתת הנשק עם סוריה. בראשית תקופת המדינה שימש יועץ לענייני מיעוטים של ראש הממשלה דוד בן-גוריון ולאחר מכן ראש המחלקה לענייני ערבים במשרד החוץ.

פרסם מאמרים בעיתונות בענייני הסכסוך, ביניהם ביקורת ספרים שעסקו בנושא. בתו נעמי נישאה לפיזיקאי עוזי סמילנסקי.

נפטר בשנת 1994 בגיל 79, והובא למנוחות בבית העלמין ביבנאל.

## קישורים חיצוניים
* דוד פלד, ריאיון עם ג'וש פלמון על המשא ומתן עם קאוקג'י 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי גימנסיה נורדיה (תל אביב)
קטגוריה:עובדי משרד ראש הממשלה
קטגוריה:פקידים במשרדי ממשלת ישראל
קטגוריה:עובדי הסוכנות היהודית
קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:המערכה בסוריה ובלבנון במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:מפקדים בש"י
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
נפת אשקלון

**נפת אשקלון** היא נפה במחוז הדרום במדינת ישראל באזור דרום שפלת יהודה, חבל לכיש והנגב הצפוני. בירת הנפה היא אשקלון, והעיר הגדולה ביותר בה היא אשדוד.

נפת אשקלון נחלקת לארבעה אזורים:
* אזור אשדוד
* אזור אשקלון
* אזור לכיש
* אזור מלאכי

שטח הנפה הוא 1,266 קמ"ר ומתגוררים בה כ-596,300 איש בצפיפות של 471 איש לקמ"ר.

באפריל 1957 הועברה מועצה אזורית שער הנגב מנפת באר שבע לנפה, וב־1959 הועברו אליה שטחים שנועדו לאשדוד שנגרעו מנפת רחובות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אשקלון
אשקלון
אשקלון
לחיצת יד (תקשורת)

**לחיצת יד** הוא כינוי לתהליך המתרחש במערכות תקשורת מחשבים, ובו מרכיבים שונים של מערכת תקשורת מבצעים תיאום לגבי שיטת התקשורת שתתקיים ביניהם.

שם המושג לקוח בהשאלה מלחיצת יד אנושית, שבדומה לה - מדובר בתהליך ההיכרות הראשונית בין מרכיבים שונים.

## יתרונות ושימושים
מכשירים ורכיבים שונים פועלים בטכנולוגיות שונות, בהתאם להתפתחויות הטכנולוגיות של זמנם. למכשירים רבים ישנה תאימות לאחור לטכנולוגיות קודמות, על מנת שיוכלו לתקשר גם עם מוצרים דומים בעלי טכנולוגיה מוקדמת יותר. תהליך לחיצת היד מאפשר למכשירים המשתתפים בה, לגלות מה היכולות המשותפות לשניהם, ולבחור יחדיו, ובאופן אוטומטי, את שיטת התקשורת המתאימה. לדוגמה, לחיצת יד בין מודמים תאפשר למודמים לגלות מה מהירות החיבור שנתמכת על ידי כל-אחד מהם, ולבחור יחדיו במהירות התקשורת הגבוהה ביותר האפשרית. 

לרוב, לחיצת היד מתבצעת בתחילת תהליך התקשורת, כאשר כבר קיים ערוץ תקשורת בין המרכיבים השונים, אך העברת הנתונים עדיין לא התבצעה, מכיוון שלא ברור באיזו שיטת תקשורת היא תתבצע. לחיצת היד מאפשרת בחירה אוטומטית של שיטת התקשורת, וחוסכת חלק, אם לא את כל הזנת הגדרות התקשורת למרכיבים השונים. 

מאפיינים שנהוג לתאם באמצעות תהליך לחיצת יד הם:
* קצב נתונים
* קידוד
* סיבית זוגיות
* פסיקה
* פרוטוקולי תקשורת נוספים.

## דוגמאות למכשירים שמבצעים לחיצת יד
* מודמים ומכשירי פקס מקיימים תהליך של לחיצת יד בתחילת התקשורת ביניהם. לרוב, האותות המשמשים לתהליך מושמעים על ידי רמקול הקיים במוצרים אלו - וזאת הסיבה לצלילים הנשמעים בתחילת החיבור בין מודמים או פקסים.
* רכיבים אלקטרוניים שונים במעגלים חשמליים יכולים לבצע ביניהם לחיצת ידיים בתחילת פעולתם. בצורה זו ניתן לשלב במעגל אחד רכיבים מטכנולוגיות תואמות/דומות, מבלי להשקיע בתכנון של התיאום המדויק ביניהם, ומבלי להשקיע רכיבים אלקטרוניים נוספים על מנת לבצע תיאום זה.

## ראו גם
* Autonegotiation

קטגוריה:פרוטוקולי תקשורת
טאיתו בטול

**טַאיתוּ בטוּל** (לעיתים: **טייתו בטול**; 1851 בערך–11 בפברואר 1918), קיסרית אתיופיה עקב נישואיה למנליק השני, קיסר אתיופיה.
שמאל|ממוזער|200px|
טאיתו הייתה הבת השלישית מתוך ארבעה ילדים במשפחת אצולה המיוחסת לשושלת הסולומונית ולשושלת יג'ו של בני האורומו.

## מוצאה
בני משפחתה מצד אביה היו שליטי סמיאן, צאצאיו של הקיסר סוסוניוס ששלט במאה ה-17. אביה הראס בטול היילה מרים היה פחות ידוע (אף שתוארו היה יותר גבוה) מדודה הדג'אזמאץ' וובה היילה מרים, שהיה שליט רובה של צפון אתיופיה בשנות ה-40 של המאה ה-19 ויריבו של הקיסר תוודרוס השני.

סבתה מצד אביה הייתה בתו של ראס גוגסה, שהיה חבר בשושלת יג'ו של בני האורומו. אלה המירו את דתם מהאסלאם לנצרות וברובה של תקופת השופטים האתיופית היו סגני הקיסרים חסרי-הכח בבירה הקיסרית גונדר. אימה יוובדר הייתה ממשפחת אצולה פשוטה מגונדר. לאחר ארבעה נישואים קודמים לגנרלים ומושלים, נישאה טאיתו למלך מנליק משוואה בשנת 1883, לימים הוא הפך למנליק השני, קיסר אתיופיה. לזוג לא היו ילדים מנישואים אלו.

## קיסרית אתיופיה
לטאיתו מיוחסת השפעה רבה על בעלה מנליק שוואה לפני ואחרי הכתרתו לקיסר אתיופיה בשנת 1889. היא נחשבת למי שהובילה את הזרם השמרני בחצר הקיסרות, והתנגדה לעריכת רפורמות והכנסת מודרניזציה למדינה. טאיתו הייתה ידועה בחשדנותה כלפי כוונותיהם של נציגי מדינות אירופה ביחס לאתיופיה. במיוחד מילאה תפקיד מפתח סביב משבר הסכם וואצ'לה. בקרב עדווה, עם פלישתה של איטליה לאתיופיה ממושבת החסות שלה באריתריאה, התלוותה הקיסרית לצבא הקיסרי הכלל-אתיופי, שבראשות הקיסר מנליק השני. הקרב הסתיים בתבוסה צורבת לאיטליה הקולוניאליסטית במרץ 1896.

הקיסרית טאיתו נודעה באישיותה ההחלטית ובהתערבותה הבוטה במאבקים פנימיים בחצר הקיסרות, דבר שהפך אותה לבלתי אהודה, בניגוד לבעלה הקיסר, שנמנע מלהתערב במאבקים הפנימיים. כאשר בריאותו של הקיסר מנליק החלה להידרדר בשנת 1906, החלה טאיתו לצבור כוח פוליטי. היא חילקה משרות שונות לקרובי משפחתה, ובכך עוררה את זעמם של קבוצות אצילים מגונדר ושוואה, כמו גם את זעם קרובי משפחתו של יורש העצר לכס הקיסרי, ליג' ייאסו, לימים הקיסר ייאסו החמישי.

בשנת 1910 הצליחו הגורמים שהתנגדו לקיסרית טאיתו לסלק אותה מהשפעתה על ידי הקמת מועצת עוצרים, בראשות הראס טסמה נאדוו. המועצה שלטה במקום הקיסר, שהיה חולה. הקיסרית הורשתה רק לטפל בבעלה הגוסס. עם מותו של הקיסר בשנת 1913, ירש את מקומו נכדו ליג' ייאסו. טאיתו נאלצה לעזוב את הארמון הקיסרי באדיס ולגלות לארמון הישן שבהר אנטוטו, בקרבת אדיס אבבה, ובשכנות לכנסיית מרים הקדושה, אותה הקימה שנים קודם, ושם הוכתר בעלה לקיסר אתיופיה.

יש הטוענים שטאיתו נטלה חלק בקשר שהוביל להדחת הקיסר ייאסו החמישי בשנת 1916, ולהכתרת זאודיתו לקיסרית אתיופיה. הקיסרית זאודיתו, אשר בעבר הייתה נשואה לאחיינה של טאיתו הראס וולה בטול, הייתה קרובה אליה מאוד, ואפילו הזמינה אותה לשוב ולהתגורר בארמון הקיסרי באדיס-אבבה. טאיתו סירבה להצעה, אולם המשיכה לשמש יועצת סתרים לקיסרית החדשה.

טאיתו העבירה את שנותיה האחרונות בארמון שבהר אנטוטו. בשנת 1917 היא ביקשה מהקיסרית זאודיתו רשות לסיים את חייה במחוז גונדר, אך סורבה. שלושה חודשים לאחר מכן מתה טאיתו ונקברה לצד בעלה, במנזר ביתא מרים, באדיס-אבבה. בשנים 1904–1906 הקים הקיסר מנליק השני אכסניה לצליינים אתיופיים בירושלים סמוך לרחוב הנביאים - הוא בית הקיסרית טאיתו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קיסריות רעיות אתיופיות
קטגוריה:אתיופיה: תקופת הגיבוש
קטגוריה:ילידות 1851
קטגוריה:נפטרות ב-1918
המרכז האקדמי כרמל

**המרכז האקדמי כרמל** היה מכללה אקדמית פרטית בחיפה, בה למדו לתואר ראשון במגוון מסלולים. הקמפוס הוקם במסגרת מיזם "קמפוס הנמל" בעיר התחתית של חיפה.

כנשיאי המכללה כיהנו פרופסור יוסי יגיל, אשר מונה לתפקידו באוקטובר 2016. ולפניו הפרופסורים נחום ביגר (בשנים 2011–2016) ויחזקאל טלר (מיסוד המכללה ועד ל-2011).

בחודש אוקטובר 2017 סגר המרכז האקדמי כרמל את שעריו, ובמקומו נפתחה שלוחה של הקריה האקדמית אונו.

## היסטוריה
המבנה בו שכנה המכללה היה בעבר מחסן קירור והוסב על ידי חברת "ש.א.א. רשת מכללות בע"מ" למבנה מתאים להוראה בתכנון משרד קנפו כלימור אדריכלים. בשנת 2008, לאחר אישור המועצה להשכלה גבוהה, החל המרכז האקדמי כרמל לקלוט סטודנטים אשר עמדו בתנאי הקבלה למסלולי בוקר וערב למסלולי לימודים לתואר ראשון במשפטים ולתואר ראשון במנהל עסקים. במקביל ללימודיהם של הסטודנטים של המכללה, המשיכו להתקיים במבנה המכללה לימודים של שלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל (שהופעלה על ידי אותה חברה) וזאת עד שהסטודנטים של השלוחה סיימו את חובות לימודיהם. החל משנת 2011 ועד 2017 התקיימו במקום לימודים של המרכז האקדמי כרמל בלבד.

בקיץ 2016 החליטה המועצה להשכלה גבוהה למנוע מן המכללה רישום סטודנטים חדשים לבית הספר למשפטים עד לתיקון הליקויים שעליהם הצביעה המועצה. לאחר הליכים משפטיים שונים, הסכימה מל"ג בדיון שנערך בבית המשפט המחוזי בחיפה, לאפשר לקריה האקדמית אונו לפתוח שלוחה בחיפה במקומו של המרכז האקדמי כרמל. ברם עם זאת, נפתח בית ספר למדעי סייבר של אוניברסיטת חיפה במקום.

## יחידות אקדמיות
;לימודים לקראת תואר ראשון:
*LL.B במשפטים
*B.A במנהל עסקים בהתמחויות: שיווק ופרסום, מימון ובנקאות, ראיית חשבון, משאבי אנוש וניהול תיירות

;מסלולים דו חוגיים
*B.A במינהל ציבורי – מסלול דו חוגי
*B.A בכלכלה – מסלול דו חוגי
*B.A בלוגיסטיקה – מסלול דו חוגי

## קישורים חיצוניים

* אתר הבית של המרכז האקדמי כרמל

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
כרמל
כרמל
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכננו דוד קנפו ותגית כלימור
יצחק לוי (לויצה)

[ממוזער|יצחק לוי בתהלוכת [יום העצמאות בירושלים,  4 במאי 1949]]
**יצחק לוי** (**לויצה**; 1906 – 20 בינואר 1994) היה מפקד מחוז ירושלים בצה"ל, מנהל מרכז ההסברה ומייסד המפעל לתרגומי מדע, שלימים הפך להוצאת כתר.

## ביוגרפיה
יצחק לוי נולד ברוסיה בשנת 1906. בשנת 1926, לאחר שריצה תקופת גלות בסיביר בשל פעילותו הציונית, עלה לארץ ישראל והתגייס להגנה. הוא ארגן את הגנת היישוב היהודי בצפת לאחר מאורעות תרפ"ט, ושימש בין היתר כמפקד גושי היישובים בסביבות ירושלים במאורעות תרצ"ו-תרצ"ט. 

באוקטובר 1941 התגייס לצבא הבריטי ונלחם בשורותיו במדבר המערבי, במלטה ובאיטליה. בשנת 1946 שב ארצה והתמנה כראש שירות הידיעות (הש"י) של "ההגנה" בירושלים. במאי 1948 הועבר לתפקידי פיקוד שונים בעיר, בהם מפקד גדוד 67, ומפקד מרחב הצפון בעיר. בסוף מלחמת השחרור מונה למפקד מחוז ירושלים ומפקד חטיבה חדשה בירושלים (חטיבה 16) אשר פעלה במקביל לעציוני הוותיקה/חטיבה 6, בפיקוד משה דיין.

לאחר שחרורו מצה"ל שימש בתפקיד סגן המנהל הכללי במשרד ראש הממשלה, מנהל מרכז ההסברה וכן מייסד ומנהל כללי של המפעל לתרגומי מדע, לימים הוצאת "כתר".

## ספריו
* ** תשעה קבין : ירושלים בקרבות מלחמת העצמאות**, הוצאת מערכות, 1986, עליו זכה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית
* **הניצחון אחר לבוא**, הוצאת ירון גולן, 1993 - ספר זכרונות משירותו הצבאי כחייל עברי בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה ולאחריה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:עובדי משרד ראש הממשלה
קטגוריה:פעילי הסברה ישראלית
קטגוריה:זוכי פרס יצחק שדה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
נתן ברנד (פסנתרן)

**נתן ברנד** (1 באוגוסט 1944 – 10 בדצמבר 1990) היה פסנתרן ישראלי.

## חייו
ברנד נולד בירושלים לרופא אהרן ברנד ורעייתו אסתר-מלכה. בילדותו, לאחר שהתגלה כישרונו המוזיקלי, החל ללמוד פסנתר אצל המלחין חיים אלכסנדר באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, ולאחר מכן השתלם לתואר אמן אצל פרופ' בנימין אורן. את הופעתו הפומבית הראשונה קיים בגיל 11, לאחר שהופיע בניו יורק עם תזמורת רשות השידור.

בגיל 22 זכה למלגה מקרן התרבות אמריקה-ישראל, והמשיך את לימודיו אצל הפסנתרנית נדיה רייזנברג ודורותי טאובמן בבית ספר מאנס למוזיקה ובבית הספר ג'וליארד בניו יורק. בשנת 1969 זכה בפרס גילדת האמנים בניו יורק.

ברנד הופיע בעשרות הופעות ברחבי ארצות הברית, קנדה, אירופה וישראל, ברסיטלים ובליווי תזמורות, וזכה לביקורות נלהבות. בשנת 1984 הופיע באולם קרנגי הול, וביצע יצירות מאת פרדריק שופן ורוברט שומאן. ברנד התאפיין בנגינתו הסוערת והאנרגטית, ובכך שלא נמנע מלבצע אינטרפטציות אישיות ליצירות נודעות.

ברנד הלחין גם מנגינות לשירים, כגון "פנסים דעכו" של המשורר אברהם שלונסקי, וכן חיבר בעצמו מספר שירים.

ברנד נישא ללורי לבית הילמן, ולזוג נולדו שני ילדים, ג'סי וארי. הוא נפטר בניו יורק לאחר מחלה ב-10 בדצמבר 1990.
לאחר מותו הוצאו לאור שלושה תקליטורים של הופעותיו. העיתונאי רם עברון בחר להציג את יצירותיו של ברנד במסגרת התוכנית "דור הזהב- אמנים גדולים בהקלטות היסטוריות" שבתחנת הרדיו קול המוסיקה.

## דיסקוגרפיה

* Palexa Records: *Natan Brand in Concert, 1982-1990: The Legacy*, (2 Vol.)
* Appian Publications & Recordings: *1990: Natan Brand in Recital*


## קישורים חיצוניים


* Natan Brand, 46, An Israeli Pianist, *[[הניו יורק טיימס]]*, December 12, 1990


## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
התקוממות נאנצ'אנג

**התקוממות נאנצ'אנג** הייתה הקרב הגדול הראשון של הקומוניסטים הסינים כנגד השלטון הסיני הלאומני והוא מסמל את פתיחת מלחמת האזרחים הסינית. מטרת ההתנגדות המזוינת שהובילו הכוחות הקומוניסטיים הסינים ב -1 באוגוסט 1927 בנאנצ'אנג, מחוז ג'יאנגשי, הייתה להתנגד לטיהורים האנטי קומוניסטיים שבוצעו על ידי הקוומינטנג (KMT, המפלגה הלאומית של סין).

ב-1 באוגוסט 1927 כבשו כוחות קומוניסטיים את נאנצ'אנג, אך לאחר ארבעה ימים הם נסוגו מהעיר להרים במערב ג'יאנגשי מחשש שיכותרו על ידי כוחות הקוומינטנג. אומנם צבאית הסתיים קרב זה בכישלון, אך תאריך הקרב מצוין בסין הקומוניסטית כיום הייסוד של צבא השחרור העממי - כינויו של הצבא הקומוניסטי. מלון ג'יאנשי בה שכנה מפקדת המורדים הוא כיום מוזיאון המוקדש למרד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלחמת האזרחים הסינית
קטגוריה:נאנצ'אנג
מוסא ברלין

[שמאל|ממוזער|250px|מוסא ברלין ו[גיורא פיידמן]]
שמאל|ממוזער|250px|מוסא ברלין ותזמורתו באירועי ל"ג בעומר במירון, בוקר ל"ג בעומר תשע"ו (2016)
שמאל|ממוזער|250px|מוסא ברלין ותזמורתו באירוע ז' באדר במירון, 2014

**משה ברלין**, הידוע יותר כ**מוסא ברלין** (נולד בכ"ה בכסלו ה'תרצ"ט, 18 בדצמבר 1938, תל אביב) הוא כליזמר ישראלי.

## ביוגרפיה
ממוזער|מוסא ברלין ואברהם קוצ'ינסקי בל"ג בעומר במירון 1962 
ברלין, אשר החל ללמוד לנגן בכינור בגיל 6, למד בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה. במסגרת זו נשלח מדי ז' באדר ול"ג בעומר על ידי ראש הישיבה הרב משה צבי נריה לקבר הרשב"י בהר מירון, שם הכיר לראשונה את הכליזמר אברהם סגל (1908-1993) ואת ניגוני מירון.
ממוזער|מוסא ברלין עם הרב קרליבך וחברו אברהם קוצ'ינסקי 
ניגן בתזמורת כלי נשיפה של אגודת אליצור בתל אביב, שם מצא קלרינט שלא היה בשימוש והחל ללמוד לנגן עליו. לאחר שירות בצה"ל, למד באוניברסיטת בר-אילן ועבד בתעשייה האווירית. בזמן הלימודים הקים להקת כליזמרים עם חברו, אברהם קוצ'ינסקי, שניגן באקורדיון. מוסא מנגן באירועי ל"ג בעומר בקבר הרשב"י מאז שנות ה-60 של המאה ה-20. מנגן גם באירוע הקפות שניות בישיבת מרכז הרב. למד גם מהרב שלמה קרליבך וגיורא פיידמן.

ברלין היה מעורב בייסוד פסטיבלי הכליזמרים באלקנה ורעננה. נחשב כ"בכיר הכליזמרים בישראל".

## ניגוני מירון
לאחר שהכיר את אברהם סגל ואת ניגוני מירון, החל לעלות בכל שנה לקבר הרשב"י בל"ג בעומר ובז' באדר. בל"ג בעומר, מנגן ברלין במהלך היום בבימה הנמצאת בתוך ציון רבי שמעון בר יוחאי. בלילה, הוא מנגן יחד עם נגני כלייזמר נוספים בציון ר' יוחנן הסנדלר, בהדלקה המסורתית בשעה שתיים בלילה. ברלין וחבריו מנגנים בשעה זו את ניגוני מירון העתיקים, בניסיון לשמר אותם, מכיוון שבשאר הבמות באזור הציון מנגנים הכלייזמרים האחרים את אותם הניגונים הקבועים, ואילו ניגוני מירון העתיקים משתכחים. צעירים רבים באים להדלקה בציון ר' יוחנן הסנדלר, כדי לשמוע ולהקליט את זקני מירון ונגני הכלייזמר בניגוני מירון העתיקים.

## משפחתו
נשוי לדינה ברלין ולהם שישה ילדים. בנוסף הזוג אימץ שני ילדים בעלי צרכים מיוחדים, ולכן עברה המשפחה מאלקנה לאלון שבות, שבו ישנה מסגרת המתאימה לצרכיהם. ביניהם:

* הרב גלעד ברלין הוא מייסד ומנהל תלמוד תורה 'יסדת עוז' בקדומים. נשוי לתמר בתו של הרב יצחק בן-שחר.
* הרב אלישיב ברלין הוא ר"מ בישיבת ירושלים לצעירים, מנגן עם אביו (בעיקר מתופף בתופים), הוציא דיסקים יחד עם חבורת תלמידים מהישיבה לצעירים.
* אודהליה ברלין, היא פסנתרנית, זמרת ויוצרת ישראלית, כלת פרס שר החינוך לתרבות יהודית.
* זהורית - נשואה לרב אוריאל אבינר (בנו של הרב אלישע אבינר) ראש ישיבה קטנה מורשה.
* עטרת - נשואה לרב שמעון בן שחר, עוסק בעימוד וחינוך.

## קישורים חיצוניים
*מופע משפחתי ניגוני מירון - ל"ג בעומר תש"פ בקדומים
* זאב גלילי, "בכיר הכליזמרים בישראל"
* חגיגת זמר לכבוד מוסא ברלין בכיר הכלייזמרים בישראל באתר epochtimes 
* ירעם נתניהו, שליפות עם מוסא ברלין, nrg יהדות, 11 באוגוסט 2009
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת כפר הרא"ה
קטגוריה:כליזמרים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים
קטגוריה:קלרניתנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:אלון שבות: אישים
קטגוריה:אלקנה: אישים
קטגוריה:מירון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
אינטגרל הנסטוק

במתמטיקה, **אינטגרל הנסטוק** הוא הגדרה אפשרית לאינטגרל של פונקציה, המהווה הכללה להגדרה של אינטגרל רימן וכן בשימושים מסוימים יעיל יותר מאינטגרל לבג.

## הגדרה

ההגדרה של אינטגרל הנסטוק כמעט זהה לזו של אינטגרל רימן (ולכן פשוטה בהרבה מזו של אינטגרל לבג), ונקבעת כך:

תהי פונקציה ממשית f: [a,b] \to \mathbb{R} ותהי P חלוקה מסומנת של הקטע [a,b], נניח:

a = u_0 

נגדיר את סכום רימן של החלוקה להיות:

\sum_P f = \sum_{i = 1}^n (u_i - u_{i-1}) f(t_i)


I הוא ערך האינטגרל של f בקטע, אם ורק אם לכל \, \varepsilon \in \mathbb{R}^+\  קיימת פונקציה \delta : \mathbb{R} \rightarrow \mathbb{R}^+ כך שלכל חלוקה מסומנת P המקיימת
:\forall i : \ \ u_i - u_{i-1} ,
מתקיים:
: {\Big \vert} \sum_P f - I {\Big \vert} 

ואז נגיד גם ש-f אינטגרבילית בקטע לפי הנסטוק.

## תכונות

קל לראות שהגדרה זו כמעט זהה לזו של אינטגרל רימן, למעשה אם דורשים שהפונקציה \ \delta, תהיה קבועה, מקבלים את אינטגרל רימן כפי שהוא. מה שמראה בקלות שכל פונקציה שאינטגרבילית לפי רימן אינטגרבילית לפי הנסטוק (נקח דלתא כפונקציה קבועה).

ניתן להראות גם שאין צורך בהגדרה מיוחדת ל"אינטגרלים לא אמיתיים" בקטע סופי - כל פונקציה אינטגרבילית (באופן לא אמיתי) לפי רימן בקטע, אינטגרבילית (כרגיל, לא באופן מיוחד) לפי הנסטוק, וערך האינטגרלים זהה.

מעבר לכך - הגדרה זו גם מכלילה את זו של אינטגרל לבג. למעשה - פונקציה אינטגרבילית לבג אם ורק אם היא אינטגרבילית לפי הנסטוק וגם הרכבת הערך המוחלט עליה אינטגרבילית לפי הנסטוק.

תכונה חשובה נוספת של אינטגרל הנסטוק הוא הקשר למשפט היסודי של החשבון האינפינטסימלי:

תהי פונקציה f גזירה בכל מקום ב-[a,b] אז מתקיים
: f(x) - f(a) = \int_a^x f'(t) \,dt.

## קישורים חיצוניים
* 

הנסטוק
מעיין מרים (נצרת)

**מעיין מרים** או **באר מרים** הוא סביל הנמצא בכיכר המעיין בעיר נצרת, ודרכו נבעו בעבר מימיו של מעיין סמוך. על פי אחת המסורות הנוצריות, נהגה הבתולה לשאוב מים במעיין ובו בישר לה המלאך גבריאל את בשורת הולדת ישו.

## היסטוריה
בשל קדושת המקום לנוצרים, נבנתה מעליו כנסייה צלבנית ומנהרה קטנה הובילה אליה את מימיו. הכנסייה חסמה את הגישה אל המעיין ועל כן תועלו המים אל מחוץ לה. ב-1263 חרבו הבאר והכנסייה בידי הממלוכים. משהוקמה הכנסייה מחדש בשנת 1750, שוב נחסמה הגישה אל המעיין, ועל כן תועלו מימיו אל בריכה במרחק של 140 מטר מנקודת הנביעה בתוך הכנסייה, ולאחר מכן אל הסביל הניצב בכיכר כיום. בסוף המאה ה-19 הוקמו בית מרחץ וחאן ליד הבאר. המקום שופץ בשנים 1967 ו-2000, וכיום אין זורמים בו מים.

## משמעות
לפי אחת המסורות הנוצריות נהגה מרים לשאוב מים מהמעיין, ובאחת ההזדמנויות פגש בה המלאך גבריאל ובישר לה כי הרתה. מסורת זו מקובלת בעיקר על הכנסייה האורתודוקסית, בעוד שהכנסיות המערביות מזהות את מקום הבשורה בכנסיית הבשורה, דרומה משם. הגרסה לפיה המעיין הוא המקום בו ארעה הבשורה לא נזכרה באף אחת מארבע הבשורות, והיא הופיעה לראשונה בבשורה על-פי יעקב, ספר חיצוני מאמצע המאה ה-2:
המעיין נחשב לקדוש גם למוסלמים, ויוחסו למימיו סגולות ריפוי. משך דורות נהגו לארוז את מימיו בבקבוקים ולשולחם לאירופה, והכנסייה הקתולית אף העניקה למבקרים בו מחילת עוונות. הסביל והעץ הסמוך לו מופיעים בסמל העיר נצרת.
ממוזער|338x338 פיקסלים|ילדים מנצרת משחקים במעיין, 1955

## גלריה

Maryambeer.png|צידה הדרומי של באר מרים
Mayanmaria.jpg|צילום תקריב לצידה הדרומי של באר מרים
Maayan0275.jpg|מצבו העגום של המבנה
Nazaret.fountain.jpg|הבאר בציור ישן
Mary´sWellAbbud.jpg|הבאר בגלויה משנת 1925 לערך (צילמה כרימה עבוד)


## קישורים חיצוניים

* הבאר באתר התיירות העירוני

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נצרת: מבנים
קטגוריה:ארץ ישראל: מקומות קדושים לנצרות
קטגוריה:מרים, אם ישו
קטגוריה:הבשורה
קטגוריה:נצרת: דת
גונן גינת

**גונן גינת** (נולד ב-20 באוקטובר 1956) הוא עיתונאי, בעל טור ופובליציסט ישראלי, עורך מוסף השבת של העיתון ישראל היום. לשעבר העורך הראשי של "הצופה".

## ביוגרפיה
גינת נולד וגדל בפתח תקווה כבנם הבכור של שולמית וליפא גינת, יוצאי קיבוץ סעד. למד בתיכון עירוני ב'-ג' (צייטלין) בתל אביב. שירת בצה"ל בחיל המודיעין. לאחר שהשתחרר מצה"ל, ובמקביל ללימודיו בחוגים לפסיכולוגיה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת בר-אילן, החל את דרכו העיתונאית כמגיה בעיתון הצופה. בהמשך עבר לעיתון מעריב, שם שימש עורך חדשות והתקדם לתפקיד ראש הדסק וסגן עורך מוסף השבת.

לאחר כ-11 שנות עבודה ב"מעריב" מונה גינת לעורך הראשי של "הצופה". הוא שינה את מראה העיתון, הוסיף צבע לעמודיו והדפיסו בפורמט טבלואיד.

היה ממייסדי החינמון "ישראלי" ועורכו הראשון. כיום הוא בעל טור אקטואלי בעיתון "ישראל היום". בעקבות הפיגועים בבריסל כתב בטורו:
:"צריך להיות עיוור כדי לא להבין שיש קשר בין גל הטרור שהכה בבירת בלגיה לבין הכיבוש. התסכול של הילדים הפלסטינים בני ה־13 מהיעדר אופק מדיני היה חייב להתפרץ איפשהו. אז פעם זה בירושלים, ופעם בבריסל - וברור שהיהודים אשמים. נקווה רק שהבלגים יגיבו באיפוק ויבינו שאין פתרון צבאי לטרור.
:חוץ מזה, מה חשבו לעצמם הבלגים? שהם יוכלו להמשיך בחיים הטובים שלהם בלי לאפשר אופק מדיני למוסלמים שבארצם? כמה זמן, הם חשבו, יוכלו לרמוס את המוסלמים בלי לתת להם עצמאות במזרח בריסל? הגיע הזמן, אירופאים יקרים, להבין שיש לוותר למען השלום. אתם חייבים להפסיק מייד את הבנייה המתגרה בבריסל ואת דיכוי המוסלמים."

מ־1 באפריל 2017 גינת כותב בטורו בעיקר ביקורת טלוויזיה. בעקבות שידור פרק ראשון מתוך סדרה על המחזאי חנוך לוין כתב בטורו:
:"כי מה כבר חנוך לוין אמר? את מה שכל המילייה שלו אומרים שנים במקהלה - שהמנהיגים והגנרלים שלנו אוהבים מלחמות ומשמיעים נאומים חלולים. האם הוא היה הראשון שטען את הדברים? לא בהכרח. האם צדק? לא בהכרח. מיתוס משומש, מיטב הקלישאות העבשות של השמאל, כולל התואר נון־קונפורמיסט, האהוב על הקונפורמיסטים הכי גדולים. ובין כל המתראיינים על חנוך לוין ויצירתו, לא היה אפילו אחד שבין כל ים המלל של ההערצה הייתה לו גם הערה קטנה של רמז לביקורת. מעולם לא ראיתי חסידות שכזו. אין שום אדמו"ר עם חסידים כאלה, שאצלם הרבי לעולם אינו טועה."
גינת הוא אב לארבעה ותושב בית חורון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:עורכי הצופה
קטגוריה:סגל ישראל היום
קטגוריה:בוגרי בית הספר צייטלין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
מיטומיצין

**מיטומיצינים** (**Mitomycin**) הם משפחה של חומרים כימיים המופקים מהחיידק *Streptomyces lavendulae*.
המוכר שבהם הוא (Mitomycin C (MMC - מיטומיצין C, המשמש ככימותרפיה בטיפול בסרטן השד, סרטן המעי, סרטן שלפוחית השתן ועוד; כמו כן משמש כאנטיביוטיקה בניתוחי עיניים. מחקרים קליניים מוכיחים את יעילותו של המיטומיצין בטיפול בסרטן כאשר הגידול חשוף למיטומיצין בזמן העולה על 6 שעות.

בנוסף, מיטומיצין משמש גם בניתוחי עיניים, בעיקר בהסרת פטריגומים.

## מנגנון פעולה
בגלל מבנהו הכימי ותכונותיו הכימיות-פיזיקליות (הדמיון בינו לבין חומצות הגרעין ממשפחת הפורין) מיטומיצין גורם להצלבות בחומר התורשתי (DNA). כאשר נוצרת הצלבה זו, מופעלים מערכות של הרג עצמי בתא.

## אנלוגים
משפחת מיטומיצין מכילה גם את מיטומיצין A, מיטומיצין K, מיטומיצין F ועוד. ההבדל הוא בקבוצות הפונקציונליות, ברם, לכולם אותו בסיס מיטומיצין.

במחקר, משתמשים לפעמים במולקולה דומה בעלת שלד מיטומיצין הנקראת פרופירומיצין.

## קישורים חיצוניים

* 
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנטיביוטיקה
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:קרבמטים
שאול רפאל לנדאו

**שאול רפאל לנדאו** (**Saul Raphael** (**Rafael**) **Landau**; 1870, קרקוב – 16 ביולי 1943, ניו יורק) היה עורך דין, עיתונאי ופובליציסט יהודי פולני ופעיל ציוני.

## קורות חיים
לנדאו, ציוני מושבע ופוליגלוט דובר פולנית, יידיש, גרמנית ועברית, היה עיתונאי פורה, שפרסם במספר עיתונים יהודיים, בפרט בגרמנית ובפולנית. בין היתר כתב לעיתונו של נתן בירנבוים, *!Selbst-Emancipation* (גרמנית: "השתחררות עצמית!").

משנת 1892 היה לנדאו חבר במועצת האגודה היהודית-לאומית הווינאית 'אדמת ישורון', מיסודו של מוריץ שנירר.

בין השנים 1893–1895 כיהן כמרצה לתולדות יהודי פולין בבית המדרש לרבנים בווינה (Theologische Israelitische Lehranstalt) מיסודו של אהרן ילינק. בתקופה זו כתב גם בעיתון *[[Allgemeine Zeitung Des Judentums]]* ("אַלגֶמַיינֶה צַייטוּנג דֶס יוּדֶנטוּמס", 'העיתון הכללי של יהדות גרמניה'), בעיתון הברלינאי *Jüdische Presse* ("יִידִישֶה פּרֶסֶה") ובביטאונם של ציוני העיר לבוב.

לנדאו היה מחותמי הקול הקורא הראשון להתאגדות ציונית, בחודש פברואר 1893.

בשנת 1895 התרשם מתאודור הרצל, והצטרף אליו. ב-1897 יזם לנדאו את ייסוד ביטאון התנועה הציונית, השבועון "די ולט", ושימש עורכו הראשי עד חודש יולי באותהּ שנה. כחבר ועדת התכנון של הקונגרס הציוני הראשון, נטל חלק בניסוח תוכנית בזל.

ואולם לאחר מחלוקת עם הרצל, ניתק לנדאו מההסתדרות הציונית, וייסד ארגון פועלים ציוני עצמאי בשם 'אחווה'. ב-1898 ייסד והוציא לאור את הירחון 'Der jüdische Arbeiter' (גרמנית: "הפועל היהודי"), שהציג עצמו כ"כתב העת הראשון של הציונות הפרולטריונית" (בגרמנית: *die erste Zeitschrift des proletarischen Zionismus*).

בשנת 1899 הצטרף לנדאו לשבועון *Österreichischer Wochenschrift* מיסודו של יוסף שמואל בלוך (1893), שהתפלמס עם הרצל, וכן כתב לעיתון היהודי-לאומי הלא-ציוני *[[יידישע פאלקסבלאט|Jüdische Volksblatt]]* ("יידישע פאָלקסבלאַט"). במאמריו יצא לנדאו באופן בוטה וחריף כנגד הרצל ופועלו.

בין השנים 1907–1917 הוציא לאור את ה-*Neue Nationalzeitung* (גרמנית: "העיתון הלאומי החדש"; גלגול של ה"יידישע פאָלקסבלאַט").

סיפוריו של לנדאו התפרסמו במספר כתבי עת.

לאחר סיפוח אוסטריה נמלט לנדאו ב-1939 ללונדון, וב-1941 היגר לארצות הברית, שם נפטר כעבור שנתיים.

## כתביו

***, 1897. 
**Der Polenklub und seine Hausjuden*: Grundlinien der jüdischen Volkspolitik in Österreich, 1907. 
**Sturm und Drang im Zionismus*: Rückblicke eines Zionisten vor, mit und um Theodor Herzl, Wien: 1937 – זיכרונות, כולל תכתובות עם הרצל


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי הראשון
קטגוריה:ראשוני הציונות
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:עיתונאים יהודים פולנים
קטגוריה:עיתונאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:סגל די ולט
קטגוריה:פובליציסטים יהודים פולנים
קטגוריה:פובליציסטים יהודים אוסטרים
קטגוריה:עורכי דין יהודים פולנים
קטגוריה:עורכי דין יהודים אוסטרים
קטגוריה:כותבי זיכרונות
קטגוריה:מו"לים יהודים פולנים
קטגוריה:מו"לים יהודים אוסטרים
קטגוריה:ילידי 1870
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1943
צ'אק דיילי

**צ'ארלס ג'רום "צ'אק" דיילי** (באנגלית: **Charles Jerome "Chuck" Daly**; 20 ביולי 1930 - 9 במאי 2009) היה מאמן כדורסל אמריקאי, אשר אימן שנים רבות בליגת ה-NBA. ב-9 במאי 1994 זכה דיילי למקום בהיכל התהילה של הכדורסל.

עיקר הצלחתו הייתה כאשר אימן את קבוצת דטרויט פיסטונס במשך 9 שנים, ואיתם זכה בשתי אליפויות רצופות של ליגת ה-NBA, בשנים  ו-. שיא נוסף היה הזכייה במדליית הזהב כמאמן נבחרת החלומות באולימפיאדת ברצלונה בשנת 1992.

במהלך 14 שנותיו כמאמן בליגת ה-NBA אימן גם בקבוצות קליבלנד קאבלירס, ניו ג'רזי נטס ואורלנדו מג'יק.

ב-9 במאי 2009 נפטר דיילי ממחלת סרטן הלבלב.

ב-9 בפברואר 2022 הוכרז כאחד מחמישה עשר המאמנים הגדולים בתולדות הNBA.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פרשני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: מאמנים
קטגוריה:מאמני קליבלנד קאבלירס
קטגוריה:מאמני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:מאמני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:מאמני אורלנדו מג'יק
קטגוריה:מאמני משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:מאמני נבחרת ארצות הברית בכדורסל
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת סנט בונבנטור
קטגוריה:חברי היכל התהילה של כדורסל המכללות
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן הלבלב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
סולימאניה

**סולימאניה** (בכורדית: **سلێمانی**, **Silêmanî** – **סלמאני**; בערבית: **السليمانية**, תעתיק מדויק: אלסלימאניה) היא העיר השנייה בגודלה בכורדיסטן העיראקית ובירת המחוז הקרוי על שמה בצפון-מזרח עיראק, בקרבת הגבול עם איראן. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2018 אוכלוסיית העיר מונה 676,492 בני אדם והיא משמשת כמרכז תרבות וכלכלה של אזור מרכז כורדיסטן.

העיר נוסדה בשנת 1784 על ידי הנסיך הכורדי איברהים פאשא באבאן, אשר קרא את העיר על שם אביו, סולימאן. העיר שימשה כבירת הנסיכות הכורדית של באבאן בין השנים 1784 ו-1850. 

בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה סולימאניה הפכה למרכז ללאומיות הכורדית. המרד הראשון של מוחמד בראזני לעצמאות חבל כורדיסטן התרחש בעיר בשנת 1919, ניסיון שנכשל, כמו ניסיון אחר של בראזני בשנת 1923. מאז מלחמת המפרץ הראשונה בשנת 1991 נשלטת העיר על ידי שלטון אוטונומי כורדי, והיא הפכה להיות אחת הערים המרכזיות בו. 

סולימאניה הפכה ליעד תיירות מבוקש הודות ליופי האזור בה היא נמצאת, שיגשוגה הכלכלי והביטחון האזרחי שקיים בה. בשנת 2005 נפתח בעיר נמל תעופה בינלאומי, אשר קיימים בו קווי תעופה לאמסטרדם, אתונה, סטוקהולם, איסטנבול ויעדים נוספים אחרים.

ראשוני היהודים הגיעו לעיר מיום היווסדה בשנת 1784. היהודים גרו ברובע מיוחד בעיר וזכו לחיים של כבוד וסובלנות מצד האוכלוסייה המקומית. רוב יהודי סולימאניה, כ-300 משפחות, עלו לישראל במבצע "עזרא ונחמיה" בשנת 1951.

בשנת 1961 נפתח בעיר מוזיאון סולימאניה, שהוא מוזיאון לארכאולוגיה השני בגודלו בעיראק.

## חינוך
בסולימאניה יש מספר מוסדות להשכלה גבוהה:
* אוניברסיטת סולימאניה – הוקמה בשנת 1968. פעילותה הופסקה בשנות השמונים אך היא נפתחה מחדש בשנת 1992.
* האוניברסיטה הפוליטכנית של סולימאניה – הוקמה בשנת 1995.
* האוניברסיטה האמריקאית בעראק – הקמפוס בסולימאניה הוקם בשנת 2007.
* אוניברסיטת קומאר למדע וטכנולוגיה – אוניברסיטה פרטית שהוקמה בשנת 2009.

בשנת 2003 בעיר החל לפעול המכון למורשת הכורדית.

## ערים תאומות
הערים התאומות של סולימאניה הן:

* 

* 

## קישורים חיצוניים

* 
* על הקהילה היהודית בסולימאניה, באתר הארגון הארצי של יהודי כורדיסטן
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כורדיסטן העיראקית: ערים
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1784
אנדרו אירווין

**אנדרו "סאנדי" אירווין** (באנגלית: **Andrew "Sandy" Irvine**; 8 באפריל 1902 – 9-8 ביוני 1924) היה מטפס הרים בריטי, שהשתתף במשלחת הבריטית השלישית לאוורסט, בשנת 1924. הוא ושותפו ג'ורג' מאלורי נעלמו במהלך הטיפוס על ההר מן הצד הצפוני (טיבט). יש הסבורים שהם היו על הפסגה לפני אדמונד הילרי וטנזינג נורגיי.

## חייו
### שנותיו המוקדמות
אנדרו אירווין נולד בבירקנהד (Birkenhead), צ'שייר. כבר בנעוריו הפגין מיומנות הנדסית גבוהה. במלחמת העולם הראשונה שלח אל משרד המלחמה תוכניות לירי מסונכרן דרך להבי המדחף עבור מטוסים, כמו גם למייצב טיסה גירוסקופי. בנוסף ליכולותיו ההנדסיות, הצטיין בספורט ובמיוחד בחתירה. בהמשך למד הנדסה באוקספורד, שם הצטרף גם למועדון טיפוס ההרים המקומי.

ב-1923, אירווין השתתף במשלחת לשפיצברגן, בה בלט בכישוריו כמעט בכל אספקט של פעילות במסגרת אותה משלחת. 
### הטיפוס על האוורסט
ב-1924, אירווין הצטרף למשלחת שמטרתה העפלה על האוורסט. במהלך המשלחת לאוורסט, הוא שיפר במידה רבה את מערכות החמצן שהיו למטפסים והפך מומחה לציוד נשימה. אף על פי שלא היה לו ניסיון בטיפוס לגבהים כאלה, הוא הצטרף לג'ורג' מאלורי, שהיה בן 38 ומטפס מנוסה. ככל הנראה אירווין נבחר גם בשל מיומנותו במערכות חמצן, וכיוון שלאחר שהשתתף כבר בשתי משלחות קודמות לאוורסט, מאלורי הגיע למסקנה שללא חמצן, הסיכויים להצליח קלושים.

בבוקר ה-6 ביוני יצאו מאלורי ואירווין מן האוכף הצפוני. בגובה של 7,050 מטר. הם תכננו לטפס עוד שלושה ימים. מאלורי ואירווין נראו בפעם האחרונה בשעה 12:50, ב-8 ביוני. מנהיג המשלחת, נואל אודל (Noel Odell) ראה אותם כשהעננים התפנו לרגע. הם היו מתחת לאחד הקטעים התלולים שעל הרכס (ה"מדרגות") והוא אמר שנראו "מתקדמים במרץ" ("going strongly for the top"). הוא היה בטוח שהם יגיעו אל הפסגה. לאחר זמן קצר חזרו העננים לכסות את ההר ומאלורי ואירווין לא נראו עוד.

נואל אודל גם חשב שראה את מאלורי בקרבת הפסגה לרגע קצר, אך בשל הערפל לא יכול לדעת אם הוא התקדם אל הפסגה או ממנה. השאלה אם הם הגיעו לפסגה או שנהרגו בדרך אליה הייתה ועודנה תעלומה. רק בשנת 1960 הצליחה משלחת סינית להגיע לפסגה במסלול שעשו מאלורי ואירווין. המדרגה השנייה, מצוק תלול למדי בגובה 8,500 מ', בערך, מהווה אתגר טיפוס ממשי ביותר. ללא הסולם שנמצא שם היום, לא סביר שהם הצליחו לטפס קטע של 18 מ', בדירוג 6b, בגובה כזה.

## לאחר ההיעלמות
בשנת 1933, 9 שנים לאחר היעלמותם של מאלורי ואירווין נמצא גרזן הקרח של סאנדי אירווין בגובה 8,573 מ' על ידי פרסי ווין-האריס (Percy Wyn-Harris) מטפס הרים בריטי נוסף. כלומר, כ-300 מ' מתחת לפסגה. בשנת 1975 נראתה גופת מטפס בגובה מתחת לגרזן הקרח, והסברה המקובלת הייתה שזוהי גופתו של אירווין. בשנת 1999 יצאה משלחת במטרה לשפוך מעט אור על התעלומה. הגופה נמצאה והתברר שזוהי גופתו של מאלורי. מאלורי נמצא עם רגל שבורה, פגיעות בגולגולת, וידיים פרושות לרווחה, כאילו ניסה לבלום נפילה.

בשנת 2024 דיווחו בנשיונל ג'יאוגרפיק על מציאת שרידים מגופתו של אירווין.

## קישורים חיצוניים

* הערך המקורי באנציקלופדיית הטיפוס
* [כיבוש פסגת האוורסט - באתר [דעמדע]]
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטפסי הרים
קטגוריה:מטפסי הר האוורסט
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1902
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1924
בתי כלונסאות

[ממוזער|שמאל|250px| בית כלונסאות ב[אינדונזיה]]
[ממוזער|שמאל|250px|בית כלונסאות בדרום [לאוס]]
**בתי כלונסאות** או "בתים על קבים" אלו מבנים אשר היסודות שלהם הם מכלונסאות, בדרך כלל מעץ התקועים בקרקע האדמה או של מקווה המים. כך למשל בנויים הבתים בעיר ונציה שבאיטליה. מבנים אלו הוקמו במטרה להגן על יושביהם מפני שיטפונות, גאות ומזיקים. לעיתים, הקומה התחתונה של המבנה משמשת בית מלאכה או מחסן.

בתקופת האבן החדשה ובתקופת הברונזה בתי כלונסאות היו מקובלים באזור הרי האלפים. שרידי בתי הכלונסאות הפרהיסטוריים בהרי האלפים נמצאים עד היום, באוסטריה, שווייץ, גרמניה, צרפת, איטליה וסלובניה. תחילה סברו הארכאולוגיים, כמו השווייצרי פרדיננד קלר (Ferdinand Keller), כי בתים אלו הוקמו על איים מלאכותיים כמו האי קרנוג' (Crannóg) בסקוטלנד, אך היום מרביתם בדעה שרובם הוקמו על גדות האגמים ורק לאחר מכן היסודות שקעו במים כמו בוונציה.

בתי כלונסאות שוחזרו וניתן לראות אותן ב"מוזיאון הפתוח" בפאלבאולאנד (Pfahlbauland) בציריך שבשווייץ. בשוודיה נחשף מבנה כזה, המכונה בית כלונסאות "אלווסטרה": Alvastra pålbyggnad.

בהווה, בתי כלונסאות נפוצים בחלקים של דרום-מזרח אסיה, פפואה גינאה החדשה ומערב אפריקה. בהרי האלפים מבנים דומים משמשים בשווייץ כאסמים. בתפקיד דומה משמשים מבנים כאלה במאלי וגינאה במערב אפריקה.

בתי כלונסאות מקובלים גם בחצי הכדור המערבי. נראה כי מקורם קדום וניתן להבחין בהם על גדות נהר האמזונס ונהר האורינוקו. בתים נוספים גם נמצאו על גדות אגם מאראקאיבו. חוקר העולם החדש, אמריגו וספוצ'י, אשר הבחין בהם, כינה את הארץ בה הם נמצאו בשם ונצואלה, דהיינו :"ונציה הקטנה".

בעקבות נזקי ההוריקנים קיימת מגמה לבנות בתי כלונסאות במדינות חוף דרום-מזרח ארצות הברית (Gulf Coast of the United States).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טיפוסי מבנים
סטטיסטיקה א-פרמטרית

**סטטיסטיקה א-פרמטרית** היא ענף בסטטיסטיקה היסקית המפתח שיטות ניתוח נתונים הנעזרות בהנחות שונות מהמקובל ועל פי רוב מעטות מהמקובל. שיטות מתחום הסטטיסטיקה הא-פרמטרית הן שימושיות כאשר אי אפשר להשתמש בהנחות המקובלות בעת ניתוח הנתונים הפרמטרי וכאשר יש עניין להגביר את רמת האמינות של המסקנות על ידי הפחתה של מספר ההנחות עליהן נשענים.

כאשר מניחים פחות הנחות, יש על פי רוב צורך במדגמים גדולים יותר.
* מהירות הקלדה אינה מתפלגת באופן נורמלי, כפי שהוכיח זאת דרוג' בעזרת מדגם של אלפי קלדנים. על כן, כאשר מנסים להבדיל במחקרים בין מהירות ההקלדה של קבוצות שונות, אי אפשר לבדוק את מובהקות ההבדל בין קבוצות הקלדנים בעזרת מבחן t ויש צורך להחליפו במבחן מתחום הסטטיסטיקה הא-פרמטרית, מבחן מאן ויטני U.
* חוקר שבודק תכונה באוכלוסייה שטרם נבדקה לפניו אינו יודע אם התכונה זו מתפלגת בהתפלגות נורמלית. הוא נוטה להאמין שהתפלגות תכונה זו היא כן נורמלית, אולם הוא מגלה שהמדגם שלו גדול דיו כדי להשתמש בשיטות א-פרמטריות בעת ניתוח הנתונים ולשחרר אותו מהצורך להניח הנחות כל שהן על אודות התפלגות אותה תכונה באוכלוסייה. 
* כאשר הערכים הנמדדים הם מסולם מדידה סִדרי (אורדינאלי), אין משמעות לסכום או למנה של ערכיהם ובניתוח הנתונים שלהם יש לפנות לשיטות שאינן מניחות משמעות כזו.

## ראו גם
* סטטיסטי הסדר

## לקריאה נוספת

*Siegel, S. and Castellan, N.J.: Nonparametric statistics for the behavioral sciences, New York, McGraw-Hill, 1956 reviewd 2008
*Corder, G.W. & Foreman, D.I, "Nonparametric Statistics for Non-Statisticians: A Step-by-Step Approach", Wiley (2009) () 
*Wasserman, Larry, "All of Nonparametric Statistics", Springer (2007) () 
*Gibbons, Jean Dickinson and Chakraborti, Subhabrata, "Nonparametric Statistical Inference", 4th Ed. CRC (2003) ()


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תחומים בסטטיסטיקה
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תורת ההסתברות
דניאל גור אריה

**דניאל גור אריה** (נולד ב-9 במאי 1987) המכונה לעיתים **"גורא"**, הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת מכבי רעננה מהליגה הלאומית הישראלית. גובהו 2.00 מטרים.

## ביוגרפיה
גור אריה, בוגר מחלקת הנוער של מכבי תל אביב, החל את הקריירה שלו בשנת 2007, בקבוצת מכבי הוד השרון מהליגה הלאומית, במדיה שיחק 26 משחקים, בהם קלע 7 נקודות והוריד 5.2 ריבאונדים בכ-22.3 דקות בממוצע למשחק. בעונת  עבר לעירוני נהריה מליגת העל ולאחר שתי עונות לא מוצלחות במיוחד חתם במכבי אשדוד. עונתו הראשונה של גור אריה באשדוד הייתה מאכזבת. על אף שזכה לדקות משחק לא מועטות (כ-10 בממוצע), הוא סיים את העונה עם 0.8 נקודות בממוצע. לצד זאת, הקבוצה עצמה חתמה עונה מוצלחת, כשסיימה במקום השישי בליגת העל, והודחה בשלב רבע גמר הפלייאוף על ידי הפועל ירושלים. עונתו השנייה הייתה גם היא מוצלחת עבור קבוצתו, שהגיעה לגמר הפלייאוף של הליגה, אך הוא עצמו שוב מיעט לשחק וקלע רק שתי נקודות למשחק. בעונה השלישית הוא שוב מיעט לשחק, ובתחילת עונת 2013/14 חתם בעולה החדשה לליגת העל, עירוני נס ציונה. בינואר שוחרר ממנה וחתם בעירוני רמת גן מהליגה הלאומית. בקיץ 2014 החליט ללכת עד הסוף עם החלום שלו ולא להתפשר, חתם בקבוצת הפועל ירושלים וזכה עימה באליפות המדינה, אף שמיעט לשחק בשורותיה. לאחר עונה זו עבר לקבוצת מכבי רעננה מהליגה הלאומית.

את דרכו בנבחרות ישראל החל גור אריה בנבחרת הקדטים, בה שיחק בשנים 2003 ו-2004. בשנת 2005 היה שותף לסגל נבחרת הנוער באליפות אירופה ובשנתיים שלאחר מכן הופיע פעמיים עם נבחרת העתודה באליפות אירופה עד גיל 20.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני מכבי הוד השרון
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלני עירוני נס ציונה
קטגוריה:כדורסלני מכבי רעננה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
חוסה לואיס רוביירה

**חוסה לואיס "צ'צ'ו" רוביירה ויחיל** (בספרדית: **José Luis Rubiera Vigil**; נולד ב-27 בינואר 1973) היה בעברו רוכב אופני כביש ספרדי מקצועני, שרכב בקבוצות מסבב הפרו טור של ה-UCI.

רוביירה נולד בחיחון שבצפון ספרד והחל את הקריירה שלו בקבוצת ארטיאץ'. ב-1996 הוא עבר לאחת משלוש הקבוצות הספרדיות הבכירות באותה עת, קלמה-ארטיאץ'. השיג את ניצחונו הראשון בקטע ה-19 בג'ירו ד'איטליה ב-1997. הוא סיים במקום השישי בוואלטה אספניה ב-1999.

בשנת 2001 הוא עבר לקבוצת רשות הדואר האמריקאית, במדיה שימש בעיקר כפועל. הוא נעזר ביכולות הטיפוס המרשימות שלו על מנת לסייע ללאנס ארמסטרונג בחמש מתוך שבע זכיותיו בטור דה פראנס, והפך עם השנים לפועל מנוסה ומצליח מאוד. כמו כן, הוא היה הרוכב שהוגדר כ"פועל" שמידת אופניו מתאימה כמעט בדיוק למידותיו של ארמסטרונג, כך שבמקרה הצורך היה עליו להחליף עם ארמסטרונג את אופניו. לאחר פרישת ארמסטרונג הוא שימש כפועל של רוכבים בכירים אחרים, כמו אלברטו קונטדור ולוי ליפהיימר, וגם השיג לאורך השנים מספר ניצחונות בעצמו. הוא עבר לאסטנה ב-2008. בסוף 2009 היה רוביירה אחד מקבוצת רוכבים בכירים שהצטרפו אל ארמסטרונג ואל מנהלה הספורטיבי של אסטנה, יוהאן ברויינל שעזבו את הקבוצה הקזחית והקימו את קבוצת רדיושק.

רוביירה התמחה בגרנד טורים. הוא זינק בקריירה שלו ל-23 מרוצי גרנד טור וסיים את המסלול ב-21 מתוכם.

## קישורים חיצוניים

* 

* פרופיל באתר Cycling Website
* חוסה לואיס רוביירה באתר קבוצת רדיושק

## הערות שוליים

קטגוריה:רוכבי אופניים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1973
חבקי אותי חזק

**חבקי אותי חזק** (בספרדית: **Abrázame Muy Fuerte**; באנגלית: **Embrace Me Tightly**) היא טלנובלה מקסיקנית זוכת פרס "הטלנובלה הטובה ביותר" לשנת 2001. הטלנובלה היא גרסה מחודשת לטלנובלה "Pecado Mortal", משנת 1960. כוכבי הטלנובלה הם: ארסלי ארמבולה ופרננדו קולונגה.

## עלילה
כריסטינה אלברס היא בתו הצעירה והיפה של דון סבריאנו אלברס האכזרי וקר הלב. מנהל העבודה שלו, דיאגו הרננדס, מאוהב בכריסטינה והיא מאוהבת בו. יום אחד שניהם מקיימים יחסי מין. מיד לאחר מכן, מודיעה כריסטינה לאביה שהיא בהיריון מדיאגו. לאחר הגילוי שולח אותה דון סבריאנו לעיר הבירה יחד עם המשרתת שלה, רקלה, כדי שתלד את התינוקת שם. פדריקו ריברה, איש רשע ורודף בצע, משתלט על המצב, ודואג לכך שהתינוקת (שנולדה בשם מריה דל כרמן), תירשם כביתה של רקלה. כריסטינה, במטרה להיות קרובה לביתה, נאלצת להינשא לפדריקו והופכת לסנדקית של ילדתה. בחתונתה, דון סבריאנו חוטף התקף לב ומת. כעבור זמן מה לאחר חתונתם, בעת שהם נוסעים ברכבו של פדריקו, זה עושה תאונה ממנה כריסטינה מתעוורת וכתוצאה מזה, פדריקו משתלט על נכסיה מאחר שכריסטינה אינה יכולה לטפל בהם. היא נותרת לבדה עם אמה, קונסואלו, אשר מהרגע שדון סבריאנו מת, איבדה קשר עם המציאות וכעת פדריקו חופשי להשתלט על הנכסים.

השנים חולפות, ומריה דל כרמן מתבגרת. אחיינו של פדריקו, קרלוס מנואל, מגיע לעיירה. קרלוס מנואל מאוהב בחברתו דבורה פלקון, בלי לדעת שהיא בעצם המאהבת של דודו. מריה דל כרמן וקרלוס מנואל מתאהבים כשהם נפגשים בפעם הראשונה, אך נתקלים בעוינות מצד דבורה ופדריקו, הנחושים להפריד בין השניים. סוד נוסף מעיב על הקשר של מריה דל כרמן וקרלוס מנואל: העובדה שדבורה ופדריקו מנהלים רומן סוער מאחורי הגב של קרלוס מנואל.

## צוות שחקנים
*ארסלי ארמבולה - מריה דל כרמן אלברס
*פרננדו קולונגה - קרלוס מנואל ריברו
*ויקטוריה רופו - כריסטינה אלברס
*ססר אבורה - פדריקו ריברו
*נליה נורבינד - דבורה פלקון
*ארנלדו אנדרה - ד"ר אנחל לואיס רובלס
*הלנה רוחו - דמיאנה/חוליאנה גיילן
*אליסיה רודריגז - קונסואלו אלברס
*רוסיטה קווינטאנה - אדוביחס דה לה קרוס וּפריירה
*ליליה אראגון - אפיחניה דה לה קרוס וּפריירה
*אליסיה מונטויה - גומרסינדה
*דסיה גונזלס - קנדלריה קמפוסאנו
*פבלו מונטרו - חוסה מריה מונטס
*רוסנה סן חואן - ראקלה קמפוסאנו
*אאורורה קלבל - ויסנטה
*אדוארדו נורייגה - פנצ'ו
*מריו קאסילס - מרסלינו
*איגינסיו גוואדלופה - בניטו
*חורחה דה סילבה - אבל ראמוס
*דסיה ארקראס - חמה
*אסתר רינלדי - נייבס מוניוס
*אדוארדו רודריגז - מקס
*פאקו איבנז - חואנצ'ו
*פדרו רומו - אפולינר
*פביאן לאבל - פביאן
*רנה קסדוס - פרנסיסקו חוסה
*טונו מאורי - האב מויסס
*קרלוס אמאדור - סלבדור
*סרחיו ריינוסו - הרנן מוניוס
*כרמן סלינס - סליה רמוס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טלנובלות מקסיקניות
קטגוריה:סדרות ערוצי ויוה וויוה פלוס
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בשפה הספרדית