הקסטפ

שמאל|ממוזער|280px|שומרים במחנה הקסטפ (1949)
מחנה ** הַקְסטֵפּ** (באנגלית **Huckstep**, בערבית **الهايكستب**) הוא מחנה צבאי גדול ומרכזי במצרים, בפרברי קהיר. הוא גובל בנמל התעופה הבין-לאומי של קהיר הנמצא ממערב לו. המחנה נבנה בזמן השלטון הבריטי במצרים ושימש בסיס לגייסות האמריקאים ששהו במצרים בזמן מלחמת העולם השנייה. הוא נקרא ב-1943 הקסטפ על שם קצין אמריקאי. שם זה נותר בשימוש המצרים לאורך השנים. נכון ל-2025 שטח המחנה הוא 46 קמ"ר. הדיוויזיה השנייה המצרית ממוקמת בשגרה במחנה זה.

## היסטוריה
### בסיס צבאי במלחמת העולם השנייה
הבסיס נבנה ב-1941 על ידי צבא ארצות הברית, על הכביש הראשי מקהיר לסואץ. בשנת 1943, המחנה היה מחסן האספקה הצבאי הגדול ביותר במזרח התיכון, שכלל בין היתר בית חולים בן 1,100 מיטות ותחנת רדיו אמריקאית. הוא אירח אנשי כוחות צבא ארצות הברית במזרח התיכון . כאשר מייג'ור ראסל בנג'מין הקסטפ (קצין אמריקאי יליד 1905 מאיווה), נהרג בהתרסקות מטוס בסמוך לקהיר בשנת 1943, נקרא המחנה על שמו.

פלוגה של חיל הנשים של צבא ארצות הברית הגיעה למחנה הקסטפ ב-16 ביוני 1944 והוצבה בפיקוד השירות במזרח התיכון.

### מחנה מעצר למתנגדי המשטר
לאחר מלחמת העולם השנייה, ב-1946, קנתה מצרים את המחנה מידי האמריקאים תמורת 2.5 מיליון לירות מצריות. בתחילה שימש המחנה את הצבא המצרי לאימונים ולאחר פרוץ מלחמת העצמאות, לאימון מתנדבים ל"מלחמת פלסטין". ב-15 במאי 1948, עם פלישת הצבא המצרי לישראל, מיד עם הכרזת מדינת ישראל, הכריז השלטון על משטר צבאי. הדבר אפשר לו לכלוא מתנגדי שלטון ללא משפט: ביניהם קומוניסטים, חברי האחים המוסלמים, ציונים ואחרים,

ביוני 1948, שימש המחנה לכליאת חלק מיהודי קהיר, שנעצרו בשל תמיכתם לכאורה במדינת ישראל והואשמו בציונות. המעצרים, שהתרחשו בחצות הלילה שלאחר ההכרזה על מדינת ישראל, התבצעו גם באלכסנדריה ובפורט סעיד, אך העצורים שם נכלאו במחנות אחרים. בתחילה נכלאו כ-250 מיהודי קהיר, ובהמשך נכלאו יהודים נוספים וההערכה היא כי בסך הכל הוחזקו שם 600 יהודים. רוב היהודים היו כלואים במשך שנה עד שנה וחצי ועם שחרורם, במחצית השנייה של 1949, גורשו ממצרים.

### מלחמות מצרים — ישראל
ב-2 בנובמבר 1956, במהלך מבצע מוסקטר, שנערך במקביל למלחמת סיני, תקפו שמונה מטוסי ת'אנדרסטריק של חיל האוויר הצרפתי טורי שריון מצריים שחנו במחנה הקסטפ. כל מטוס היה מצויד ב-8 רקטות. הכוח המצרי מנה 150 טנקים ו-300 משאיות ועל הבסיס הגנו כוחות נ"מ. הגל הראשון הצליח לשחרר את החימושים שלו ונוצרו דלקות על הקרקע. הגל השני קיבל פקודה לבטל את התקיפה עקב קרבת הבסיס לשכונות אזרחיות.

במלחמת ההתשה התקיפה ישראל פעמיים את הבסיס, שתי הפעמים במבצעי פריחה שנערכו בתחילת 1970, כחלק מהפצצות העומק שביצע חיל האוויר הישראלי. ב-18 בינואר 1970, ב"פריחה 2" הותקף הבסיס בפעם הראשונה. התפוצצויות בבסיס התחמושת המצרי הקסטפ נמשכו זמן רב לאחר התקיפה, נשמעו היטב בסביבה ויצרו בהלה. במחנה אוחסנו אמצעי לחימה שיועדו לשמש בחרום. ב-23 בינואר 1970 הותקף המחנה בפעם השנייה. התקיפה גרמה בהלה רבה בקהיר. תקיפות אלו, יחד עם תקיפות נוספות בעומק מצרים, בסמוך למרכזי אוכלוסין, הביאו ללחץ מנשיא מצרים נאצר, על ברית המועצות, לספק לו מערכות הגנה מתקדמות נגד מטוסים.

### המאה ה-21
ב-23 בספטמבר 2021, שונה שמו של הבסיס לבסיס הצבאי "מוחמד חוסיין טנטאווי", לכבודו של איש הצבא המצרי מוחמד חוסיין טנטאווי שמת יומיים לפני כן. למרות זאת, בתקשורת הערבית מכונה המחנה עדיין הקסטפ.

נכון ל-2025, פועל במחנה מרכז גיוס לחיילים מאזור קהיר רבתי, בית כלא ומתקנים נוספים.

## קישורים חיצוניים

* אריה שלוסברג, מחנות המעצר במצרים, באתר "המרכז למורשת יהדות מצרים"

## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים: צבא וביטחון
קטגוריה:בסיסים ומתקנים צבאיים
קטגוריה:יהדות מצרים