open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חיים בשנית

**חיים בשנית** (באנגלית: **Seconds**) הוא סרט מדע בדיוני ומותחן אמריקאי בשחור-לבן משנת 1966 בבימויו של ג'ון פרנקנהיימר, עם רוק הדסון וג'ון רנדולף  בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "Seconds" של דייוויד אלי (1963). זה סרטו האחרון של פרנקנהיימר בשחור-לבן. הוא ביים את הסרט לאחר השליח ממנצ'וריה (1962) ושבעה ימים במאי (1964) ושלושת הסרטים האלה מכונים "טרילוגית הפרנויה של פרנקנהיימר".

המונח "Second" אינו מתכוון בסרט לשנייה אלא לאדם ש"נעלם" וחי כעת בשנית בזהות אחרת.

זה היה ניסיונו היחיד של הדסון להופיע במותחן בדיוני כזה לאחר שהופיע בעיקר בקומדיות רומנטיות. עם השנים הפך הסרט לסרט פולחן.

הצלם ג'יימס וונג האו היה מועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר שחור-לבן.

ג'ון פרנקנהיימר היה מועמד לפרס דקל הזהב.

ב-2015 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס על היותו בעל חשיבות תרבותית, היסטורית ואסתטית.

## תקציר העלילה
ארתור המילטון (ג'ון רנדולף) הוא בנקאי עשיר בגיל העמידה. הוא חש ריקנות בחייו, יחסיו עם אשתו אמילי (פרנסס ריד) קרים ומנוכרים על סף משבר ובתם היחידה כבר לא גרה אתם.

יום אחד הוא מקבל טלפון מחבר ישן בשם צ'רלי שארתור חשב שנפטר, על האפשרות לחיים חדשים ומישהו תוחב לידו ברחוב פתק עם כתובת להגיע לשם.

ארתור מגיע למפעל בשר גדול, מועלה על תא מטען אטום של משאית בשר ומגיע לבניין של ארגון סודי המכונה "החברה" (Company), שם מראיין אותו בעל החברה "רובי" (ג'ף קורי) ומסביר לו כי כדי לשנות את חייו העלובים ובסכום של 30,000 דולר הוא יעבור ניתוח רדיקלי לשינוי זהותו ויקבל את צורתו של אדם שמת בשם טוני וילסון. החברה תדאג ל"מותו" של המילטון בשריפה בבית מלון וכן תעביר אותו להתאקלמות בקליפורניה.

המילטון מהסס אך לבסוף משתכנע וחותם. הוא מועבר לחדר ניתוח ועובר ניתוח מקיף לשינויו דמותו לאדם צעיר ונאה בשם טוני וילסון (רוק הדסון). הוא טס ללוס אנג'לס שם הוא מתארח להתאקלמות בווילה בחוף מאליבו בתור צייר. החברה מספקת לו משרת בשם ג'ון (וסלי אדי).

על החוף הוא פוגש צעירה בשם נורה מרכוס (סלומה ג'נס) ומתפתחת ביניהם ידידות. היא מספרת לו שעזבה את בעלה ושתי ילדותיה כדי להיות חפשייה. היא אינה מגלה לו שלמעשה היא מועסקת של ה"קומפני". כדי שירגיש צעיר היא לוקחת אותו לפסטיבל יין שבו שותים, משתכרים ודורכים ענבים עירומים.

ג'ון מארגן לו מסיבה בווילה וטוני מתחיל להשתכר ולגלות דברים על עצמו שאר המוזמנים מביטים עליו בזעם ואז מתברר לו שגם הם למעשה "חיים בשנית".

טוני חוזר לבית המילטון בליווי ג'ון אבל אשתו אינה מכירה אותו. הוא דורש מרובי לחזור למצבו הראשוני אבל אינו יודע שהדבר אינו אפשרי.

הוא נכבל, מועבר מטושטש לחדר ניתוח כשכומר קורא לפניו תפילת רקוויאם ומוכנס לחדר ניתוח שם ירדימו אותו לנצח וישתמשו באיבריו ללקוח נוסף של ה"קומפני".

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* 
* קדימון לחיים בשנית, באתר יוטיוב
* פסקול הסרט, באתר יוטיוב
* סצנת פסטיבל היין, באתר יוטיוב
* סצנת הסיום של חיים בשנית, באתר יוטיוב
* חיים בשנית, באתר TCM

קטגוריה:סרטי 1966
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:סרטי ג'ון פרנקנהיימר
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-1966
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
Head Job

**Head Job** הוא אלבום הסולו הראשון, ונכון לדצמבר 2020 גם היחידי, של מתופף הרוק האוסטרלי פיל ראד. ראד הוא המתופף הנוכחי של להקת AC/DC, אשר מזוהה עם ההרכב הקלאסי שלה.

האלבום נכתב ברובו בזמן שבין עזיבתו של ראד את הלהקה בשנת 1983 ועד לחזרתו בשנת 1994 אך הוקלט בסופו של דבר רק במהלך שנת 2014 באוקלנד, ניו זילנד, בסיוע ושיתוף של שני חברים מקומיים של ראד. האלבום יצא לאור רשמית באוגוסט 2014.

מהאלבום בולטים שני שירים, השיר Repo Man אשר יצא לאור כסינגל ביולי 2014 טרם ראה אור האלבום המלא, ו-Head Job הנושא את שם האלבום והופק לו גם וידאו קליפ בשנת 2016.

## הפקת האלבום
האלבום כולל 11 שירים שהקליט פיל ראד עם שני מוזיקאים נוספים, הגיטריסט ג'פרי מרטין והבסיסט אלן באדג'ר אשר גם שר את רוב השירים באלבום.

ראד כתב והלחין את מרבית השירים באלבום וגם, לראשונה בקריירה שלו, שר כסולן בחלקם.

## קבלת האלבום
הביקורות לאחר שחרור האלבום היו צוננות ומאכזבות, לדעתו של פיל ראד בשל כיסוי תקשורתי לקוי.

בכעסו, האשים ראד את אחד מעובדי ההפקה בכישלון המסחרי ולכאורה איים עליו ברצח, מה שהוביל למעצרו והגשת כתב אישום שממנו לבסוף זוכה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2014
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ
אלברט בריאן

**אלברט בריאן ג'וניור** (באנגלית: **Albert Bryan**; נולד ב-21 בפברואר 1968) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי. מאז 2019 מכהן כמושל התשיעי של איי הבתולה של ארצות הברית, מטעם המפלגה הדמוקרטית, בעבר כיהן בריאן כנציב העבודה של האיים בשנים 2007–2015.

## ביוגרפיה
בריאן נולד באי סנט תומאס שבאיי הבתולה האמריקאים ב-1968 לאלברט בריאן האב וג'נבייב בריאן, אלברט היה הבכור מבין חמישה בנים והוא גדל בשכונת סוואן שבשארלוט אמאלי, בירת איי הבתולה, בנערותו עברה משפחתו של בריאן לאי אחר באיי הבתולה האמריקאים, האי סנט קרואה, שם סיים את לימודיו התיכוניים ב-1985, בריאן החל את לימודיו לתואר הראשון בכלכלה באוניברסיטת ויטנברג ושם קיבל את תוארו הראשון בכלכלה ב-1989, מאוחר יותר קיבל את תואר ה-MBA (תואר שניתן לסטודנטים שלומדים את תחום מנהל העסקים) ב-2003, לאחר שקיבל את התואר החל לעבוד במספר עבודות הן במגזר הפרטי והן במגזר הציבורי.

ב-2007 מינה מושל איי הבתולה, ג'ון דה ג'ונג את בריאן להיות נציג העבודה של האיים והוא כיהן בתפקיד זה עד תום כהונתו של דה ג'ונג ב-2015, לאחר סיום עבודתו כנציג העבודה חזר בריאן לעסקיו במגזר הפרטי והיה מנכ"ל ונשיא של שלל חברות, מלבד זאת בריאן גם ניהל פרויקט ששם במרכזו קידום של יזמים צעירים.

ב־4 באוגוסט 2018 זכה ברייאן בפריימריז של סניף המפלגה הדמוקרטית באיי הבתולה במירוץ על תפקיד מושל האיים, בבחירות הכלליות שנערכו ב-20 בנובמבר זכה בריאן בכ-38% מהקולות בבחירות לעומת כ-33% מקולות המצביעים שהצביעו ליריבו העצמאי והמושל המכהן קנת מאפ , עם זאת מאחר שאף אחד מהם לא הצליח לעבור את הסף הנדרש לזכייה (שדורש זכייה בה יותר מכ-50% מהבוחרים מצביעים לאחד מהמועמדים) הוחלט לערוך סבב בחירות נוסף, בו קיבל ריאן 54% מהקולות, מאפ לעומת זאת קיבל כ-45% מהקולות, בריאן הושבע למושל איי הבתולה ב-7 בינואר 2019.

בזמן התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית נלחם בריאן בהתפרצות הקורונה בשטח הטריטוריה, לאור המשבר שעבר ענף התיירות בפרט והכלכלה העולמית בעולם בכלל מתקשה הטריטוריה, שענף מרכזי בכלכלה שלה הוא תיירות, לעבור את המשבר הכלכלי והבריאותי.

## חיים אישיים
בריאן נשוי ליולנדה קבודווילה, גם היא מסנט קרואה, הזוג התחתן ב-1998. לשניים יש שתי בנות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:איי הבתולה של ארצות הברית: אישים
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
פורבס 30Under30

ממוזער|הלוגו של הרשימה
**פורבס ** היא רשימה הנערכת על ידי מגזין "פורבס" האמריקאי שיוצאת מדי שנה המכירה באישים מתחת לגיל 30 הבולטים בתחומם.

המגזין מוציא לאור את הרשימה הראשית שלו, בנוסף לרשימות אשר שלוחות מקומיות של המגזין מפרסמות באופן עצמאי. הרשימה האמריקאית מכירה בכ-600 עסקים ואישים. המגזין הישראלי מכיר מדי שנה בכ-60 אישים, שמחציתם הם אישים בתחום הטכנולוגיה ומחציתם השנייה עוסקים בעיסוקים אחרים.

תהליך המועמדות לרשימה פתוח לציבור, ואנשים יכולים להציע את עצמם או אחרים כל עוד המועמד הוא מתחת לגיל 30.

## היסטוריה
מגזין פורבס השיק את הרשימה בשנת 2011. עד שנת 2016, מספר הגשת המועמדויות עמד על כ-15 אלף הגשות שונות. המגזין בחר כ-30 אישים לכל אחת מ-20 הקטגוריות שלו, המחולקים לתחומים הבאים:

החל משנת 2016, גם כתב העת "פורבס ישראל" משיק רשימה מקומית של .

## ישראלים ברשימה האמריקאית
הישראלית הראשונה שהופיעה ברשימה האמריקנית - היא מדענית המחשבים קירה רדינסקי בשנת 2015. הישראלית הצעירה ביותר שהופיעה ברשימה הייתה השחקנית שירה האס, שהופיעה ברשימה לשנת 2021 כשהייתה בת 25.

## ראו גם
* פורבס סלבריטי 100
* רשימת האנשים החזקים בעולם לפי פורבס

## קישורים חיצוניים

* 

## ביאורים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:רשימות פורבס
ג'ף צוקר

**ג'פרי אדם צוקר** (באנגלית: **Jeffrey Adam Zucker**; נולד ב-9 באפריל 1965) הוא מנהל מדיה אמריקאי, נשיא CNN לשעבר.

בעבר שימש נשיא ומנכ"ל NBCUniversal  וכמנהל בית הספר לעסקים  של אוניברסיטת קולומביה בניו יורק, עד למינויו לתפקידו הנוכחי בשנת 2013 עם פרישתו של נשיא CNN הקודם ג'ים וולטון .

פרש מתפקידו בפברואר 2022, בעקבות מערכת יחסים אינטימית עם עמיתתו לעבודה.

## ביוגרפיה
צוקר נולד למשפחה יהודית בהומסטד, פלורידה, סמוך למיאמי. אביו מת'יו היה קרדיולוג ואמו מורה בבית ספר. הוא השלים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד עם תואר ראשון באמנויות בהיסטוריה האמריקאית. הוא נישא ב-1996 לקארין סטפני נתנסון מצוות ההפקה של תוכנית המערכונים הפופולרית סאטרדיי נייט לייב, ולהם 4 ילדים. ב-2019 התגרש.

## קישורים חיצוניים

* הפרופיל של ג'ף צוקר, באתר CNN

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלים יהודים
קטגוריה:מנהלים אמריקאים
קטגוריה:CNN
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
ארון ניסמית'

**ארון ג'ושוע ניסמית**' (באנגלית: **Aaron Joshua Nesmith**; נולד ב-16 באוקטובר 1999) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת אינדיאנה פייסרס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד.

## קריירת תיכונים ומכללות
ניסמית' נולד וגדל בעיר צ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית. בכל 3 שנותיו האחרונות ב"תיכון פורטר-גאוד" הוביל את קבוצת הכדורסל שלו לזכייה באליפות ליגת התיכונים של קרוליינה הדרומית. בעונתו האחרונה, 2017/2018, זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של המדינה (South Carolina Player of the Year), לאחר שקלע 21.0 נקודות בממוצע למשחק.

בשנת 2018 החל ללמוד באוניברסיטת ואנדרבילט אשר בנאשוויל, טנסי, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם הרכז המבטיח דריוס גרלנד. בשל פציעה של גרלנד, אשר שיחק בחמישה משחקים בלבד, זכה ניסמית' לתפקיד משמעותי בעונתו הראשונה בקבוצה, במהלכה פתח ב-19 משחקים וקלע 11.0 נקודות בממוצע למשחק. בעונה העוקבת הפך לשחקן המוביל של הקבוצה, תחת הדרכתו של המאמן הנכנס ג'רי סטקהאוס, אולם נפצע בכף רגלו הימנית לאחר המשחק ה-14 של העונה, ולא חזר לשחק עד לסיומה. לאורך העונה רשם ניסמית' ממוצע של 23.0 נקודות למשחק – אשר הציב אותו במקום החמישי בליגת המכללות – כולל 4.3 שלשות למשחק ב-52.2% קליעה.

במרץ 2020 הודיע כי בחר לעזוב את האוניברסיטה, לאחר שנתיים בלבד, לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.

## קריירה מקצועית
בדראפט ה-NBA 2020 נבחר ניסמית' בבחירה ה-14, על ידי בוסטון סלטיקס.

## סטטיסטיקות הקריירה
### בליגת ה-NCAA

### בעונה הסדירה של ה-NBA

### בפלייאוף ה-NBA

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:צ'ארלסטון: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:קרוליינה הדרומית: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ואנדרבילט
קטגוריה:בחירות דראפט של בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1999
Set Me Free

"**Set Me Free**" (בגרסתו העברית: "**חופשייה**"; בתרגום חופשי לעברית: "**שחרר אותי**") הוא השיר שיצג את ישראל באירוויזיון 2021 ובוצע על ידי עדן אלנה. את השיר כתבו נועם זלטין, עידו נצר, עמית מרדכי ורון כרמי. השיר יצא לאור כסינגל ב-26 בינואר 2021 על ידי חברת התקליטים "ארומה מיוזיק".

## רקע

אלנה נבחרה לייצג את ישראל באירוויזיון 2020, לאחר שזכתה בעונה השביעית של תוכנית המציאות "הכוכב הבא לאירוויזיון". במרץ 2020, נערך משדר בשם "השיר הבא לאירוויזיון" בכאן 11, בו הוצגו ארבעה שירים, מביניהם נבחר "Feker Libi", שיצרו עידן רייכל ודורון מדלי, לייצג את ישראל באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד. אלנה הייתה אמורה לבצע את השיר בחצי-הגמר הראשון שהיה אמור להיערך ב-12 במאי 2020 ולנסות להעפיל לגמר התחרות. ב-18 במרץ 2020, הוכרז כי בעקבות מגפת הקורונה בוטלה התחרות וכלל הזמרים אשר היו אמורים להשתתף בו נבחרו אוטומטית לייצג את מדינתם בשנה הבאה, אך כלל השירים שנבחרו לשנה זו לא יוכלו להשתתף בתחרות ב-2021.

ב-2 בדצמבר 2020 נחשפו 9 שירים שנבחרו על ידי הוועדה להצבעה, שנמשכה עד 13 בדצמבר. ב-3 בינואר, פורסמו שלושת השירים שעלו לשלב הבא. ב-25 בינואר 2021 התקיים המשדר "השיר שלנו לאירוויזיון 2021", בו הוכרז כי השיר שנבחר לייצג את ישראל באירוויזיון 2021 הוא "Set Me Free".

## אירוויזיון 2021
ב-26 במרץ 2021 נחשפה גרסת האירוויזיון לשיר, המלווה בקליפ חדש. ב-18 במאי 2021, אלנה הופיעה עם השיר בחצי הגמר הראשון של התחרות. בתום ההצבעה התברר כי העפילה לגמר מהמקום החמישי בין עשרת השירים העולים לגמר.

בשיאו של קטע השירה הגבוה בסוף השיר, הגיעה אלנה לתו סי גבוה באוקטבה השלישית (B6), ובכך שברה את השיא של התו הגבוה ביותר שהושר באירוויזיון, שהוחזק קודם לכן על ידי הזמרת מג'ה בלגדן שיצגה את קרואטיה באירוויזיון 1996.

בתום הכרזת הנקודות, התברר שהשיר סיים את התחרות כשהוא מדורג במקום ה-17 בגמר התחרות, לאחר שקיבל 93 נקודות.

## וידאו קליפ
ב-19 בינואר 2021 פרסם תאגיד השידור הישראלי את שלושת הקליפים של השירים המועמדים לייצג את ישראל באירוויזיון. הקליפ, בדומה לשני הקליפים הנוספים, בוים על ידי אלעד ויסמן.

ב-26 במרץ 2021 פורסמה גרסה חדשה.

## ביקורות
דודי פטימר ממעריב אונליין ביקר באופן שלילי את השיר, תוך שתיאר את השיר כ"טראש פופ נוסחתי, שבלוני ברמת סקיצה וביצוע טכני מדי ובכלל לא מרגש, לא מלהיב ולא מעניין עם בריחות מבטא ישראלי של אלנה", על מילות השיר אמר כי "הטקסט מטומטם ('מעלה עוד סטורי כותב שם Don't worry?', נו באמת), הלחן מבולגן לי מדי ורק העיבוד מצוין". בן שלו מהארץ ביקר את השיר באופן דומה, באומרו כי "צריך להשקיע מאמץ קל כדי לחבב את Set Me Free" והוסיף כי "המנון לחופש זה לא, ונדמה שגם לא שיר יעיל לאירוויזיון".

הגרסה החדשה שפורסמה קיבלה ביקורות חיוביות, תוך התייחסות ליכולות הקוליות שעדן אלנה הפגינה בו.

## רשימת השמעה

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2021
קטגוריה:שירי עדן אלנה
קטגוריה:שירי קדם-האירוויזיון
קטגוריה:שירי ישראל באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים מרובי שפות
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי Triangle
קטגוריה:שירים על חופש
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ארומה מיוזיק
Ue La La

"**Ue La La**" (בעברית: "**או לה לה**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית, עדן אלנה. את השיר כתבו ניב כהן ומיטל פטש-כהן מההרכב "נוב", נוי אייזן ואלין כהן. השיר הוצא לאור כסינגל ב-26 בינואר 2021 על ידי חברת התקליטים ארומה מיוזיק.

## רקע

בשנת 2020, אלנה זכתה בעונה השביעית של תוכנית המציאות "הכוכב הבא לאירוויזיון" ונבחרה לייצג את ישראל באירוויזיון 2020. במרץ 2020, תאגיד השידור הציבורי כאן 11, ערך קדם בן ארבעה שירים, שבסופו נבחר השיר "Feker Libi", אותו אלנה תבצע על בימת התחרות ברוטרדם, הולנד. ב-18 במרץ 2020, איגוד השידור האירופי הכריז כי בעקבות מגפת הקורונה, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה. ב-22 במרץ 2020, איגוד השידור הציבורי כאן 11, הכריז כי אלנה נבחרה לייצג את ישראל באירוויזיון 2021.

ב-2 בדצמבר 2020 נחשפו 9 שירים שנבחרו על ידי הוועדה להצבעה, שנמשכה עד 13 בדצמבר. ב-3 בינואר, פורסמו שלושת השירים שעלו לשלב הבא, "La La Love", "Set Me Free" ו-"Ue La La". ב-25 בינואר 2021 התקיים המשדר "השיר שלנו לאירוויזיון 2021", בו הוכרז כי השיר שנבחר לייצג את ישראל באירוויזיון 2021 הוא "Set Me Free". השיר "Ue La La" זכה במקום השלישי עם 11.5 אחוז הצבעה. אלנה מספרת על השיר כי בתחילה היא שנאה אותו, כיוון שלא מצאה את הקשר שלו עימה.

## וידאו קליפ
ב-19 בינואר 2021 פרסם תאגיד השידור הישראלי את שלושת הקליפים של השירים המועמדים לייצג את ישראל באירוויזיון. הקליפ, בדומה לשני הקליפים הנוספים, בוים על ידי אלעד ויסמן. בקליפ, אלנה עומדת לפני מכונית בצבע תכלת ומסביבה, מספר רקדנים. הקליפ מלווה באורות מתחלפים בצבעים הנעים בין כחול לוורוד.

## ביקורות
ויליאם לי אדמס, מהאתר "Wiwibloggs", אמר על השיר כי "זה לא עוד סתם שיר אירוויזיון, זה שיר שמחבר בין תרבויות. השפות אנגלית, עברית וצרפתית והסגנון המזרחי של השיר מביאים את ישראל השמחה לבמה". עם זאת, אדמס הוסיף כי הקליפ הוא הגרוע ביותר מבין השלושה. השיר סוקר ונכתבו עליו מספר ביקורות במסגרת סיקור מקיף של שירי הקדם הישראלי באתר וויוויבלוגס. הוא נבחר על פי רוב לפייבוריט לזכייה בקדם. על פי תוצאות סקר ציבורי שנערך על ידי אותו אתר, השיר "Ue La La" היה אמור לייצג את ישראל באירוויזיון 2021. השיר זכה לכ-45.01 אחוזי הצבעה. על פי סקר שנערך על ידי האתר "EurovisionWorld", "Ue La La" זכה במקום הראשון עם 36 אחוזי הצבעה כשיר האהוב ביותר מהקדם הישראלי לאירוויזיון. האתר הישראלי "EuroMix", כתב על השיר כי "על פניו השיר מעולה. אך בשל מנעדו הרחב, לא בטוח כי אלנה תצליח לבצע אותו בשידור חי". לעומת הסקרים האחרים, השיר זכה במקום השני בסקר ציבורי שנערך על ידי אותו אתר.

## רשימת השמעה

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי עדן אלנה
קטגוריה:שירי קדם-האירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ארומה מיוזיק
בוצ'לטו

**בוצ'לטו** (באנגלית: **Buccellato**) היא עוגה מעגלית סיציליאנית המכילה תאנים, שוקולד, פירות יבשים ואגוזים. באופן מסורתי העוגה קשור לחג המולד בסיציליה.

ישנה עוגה מסורתית דומה מלוקה בעלת שם זהה, אך אין להתבלבל ביניהן, אם כי שתיהן לחמים מתוקים בצורת טבעת המכילים קליפות פרי מסוכרות.

ניתן לשמר את העוגה הזאת במשך זמן רב מרגע הכנתה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי חג המולד
קטגוריה:המטבח הסיציליאני
קטגוריה:עוגות
קטגוריה:המטבח האיטלקי: קינוחים
קטגוריה:עוגות פרי
ראלף טורס

**ראלף דליון גררו טורס** (באנגלית: **Ralph Deleon Guerrero Torres**; נולד ב-6 באוגוסט 1979) הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית שכיהן מטעמה כמושל איי מריאנה הצפוניים בין 29 בדצמבר 2015 ל-9 בינואר 2023. מ-2014 ועד השבעתו למושל כיהן בתפקיד סגן המושל.

## ביוגרפיה
טורס הוא יליד סאיפאן, עיר הבירה של איי מריאנה הצפוניים, טורס סיים את לימודיו התיכוניים ב-1996 וכ-5 שנים לאחר מכן קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת המדינה של בויסי וב-2004 החל לעבוד בחברה שהקים יחד עם אחיו, חברת עורכי דין.

### קריירה פוליטית
בבחירות הכלליות שנערכו על תפקיד מושל הטריטוריה ב-2014 היה טורס המועמד הרפובליקני לתפקיד סגן המושל, כאשר המועמד אלוי אינוס  היה מועמד להיות המושל עצמו, אינוס וטורס זכו בבחירות ובהתאם לכך הושבע טורס לתפקיד סגן המושל ב-12 בינואר 2015.

בשנת 2008 זכה טורס במושב בבחירות לבית הנבחרים של איי מריאנה הצפוניים ושמר על מושבו גם בבחירות שנערכו ב-2010 וכיהו במגוון תפקידים, בין 2010 ל-2015 היה יו"ר ועדת הבריאות והרווחה של בסנאט המקומי.

ב-29 בדצמבר 2015 נפטר אינוס במהלך החלמתו מניתוח לב פתוח שעבר, בעקבות כך הושבע טורס לתפקיד המושל.

באוגוסט 2018 אישר טורס חוק שבמסגרתו תקודם באיים לגליזציה של קנאביס, במסגרת הלגליזציה יחלו להנפיק רישיונות למכירת הסם וצריכתו או החזקתו תהפוך לחוקית.

### חשדות לפלילים
ב-7 בנובמבר 2019 ביצע ה-FBI חיפש במשרדו, ביתו ועל משרד עורכי הדין של אחיו בניסיון למצוא הוכחות המקשרות את טורס להאשמות שעומדות נגדו, האשמות כוללות בין היתר הלבנת הון, קשירת קשר והונאה.

עוד באותו החודש קרא בית הנבחרים של איי מריאנה הצפוניים  להדיח את טורס על רקע חקירתו המתמשכת של ה-FBI בעניינו.

## חיים אישיים
טורס נשוי ואב לשישה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:פוליטיקאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של בויסי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
חמד בן זאיד אאל נהיאן

**חאמד בן זאיד אאל נהיאן** (בערבית: **حامد بن زاید آل نهیان**) הוא איש עסקים אמירתי ומנכ"ל רשות ההשקעות של אבו דאבי משנת 2013. הוא חבר במשפחת המלוכה נהיאן, המשפחה השולטת באבו דאבי.

## ראשית חיים וחינוך
שייח' חאמד הוא בנו של האמיר (שליט) המנוח של אבו דאבי, המייסד והנשיא הראשון של איחוד האמירויות הערביות. אמו היא מוזה. יש לו ארבעה אחים, ביניהם שייח' אחמד ושייח' סייף. האמיר הנוכחי של אבו דאבי, נשיא איחוד האמירויות, שיח' ח'ליפה הוא אחיו למחצה. חמד הוא בעל תואר בכלכלה שקיבל מאוניברסיטת האמירויות ובעל תואר שני בכלכלת נפט מאוניברסיטת ויילס.

## קריירה
שייח' חאמד הוא יו"ר החצר של נסיך הכתר של אבו דאבי וחבר המועצה המבצעת של אבו דאבי. הוא סגן יו"ר חבר הנאמנים של אוניברסיטת ח'ליפה ויו"ר דירקטוריון חברת איתיחאד איירווייז, חברת התעופה הלאומית של אבו דאבי.

ב-14 באפריל 2010 החליף את אחיו המנוח שייח' אחמד כמנכ"ל רשות ההשקעות של אבו דאבי, אחת משלוש קרנות העושר הריבוניות הגדולות במדינה.

ב-2012 הוא נכלל ברשימת 50 המשפיעים ביותר של מגזין בלומברג. הוא מוקם במקום ה-12 ברשימה. ביולי 2013 דורג במקום הראשון בדירוג 100 המשקיעים הציבוריים של מכון קרן העושר.

## תוארי כבוד
* מפקד אביר כבוד של מסדר האימפריה הבריטית (2013)
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים אמירתים
קטגוריה:אנשי עסקים אמירתים
קטגוריה:בית נהיאן
ורה שלבורג

**ורה שלבורג** (23 בנובמבר 1907 – 8 בפברואר 1946, המבורג) הייתה סוכנת סובייטית, גרמנייה ובריטית, ואחותו של כריסטיאן פרדריק פון שלבורג שכיהן כמפקד הגייסות החופשיים הדנים.

## ביוגרפיה
ורה שלבורג נולדה בסיביר, רוסיה, השנייה משלושה ילדים לאוגוסט תיאודור שלבורג ואשתו הלן שאלבורג. אביה נולד בשנת 1879 בניבורג ואמה נולדה בשנת 1882 באוקראינה (ככל הנראה בפולטבה). היא חיה ברוסיה עד למהפכת אוקטובר 1917, אז ברחה עם משפחתה לדנמרק.

בשנת 1920 עברה שלבורג צעירה עם משפחתה מספר דירות בקופנהגן.

לימים התגוררה שלבורג בפריז, שם התפרנסה כרקדנית, והייתה סוכנת סובייטית. שם היא גויסה על ידי אבווהר ונשלחה לאנגליה בשנת 1938. אחיה הבכור כריסטיאן לא היה מרוצה, והאמין שזה יפגע במוניטין שלו ושל מפלגתו, ה-DNSAP, אם ייוודע שהיא הייתה בשירות הגרמני והסובייטי. במאי 1939 העלה אפוא את הנושא עם רנטה-פינק, דיפלומט גרמני בדנמרק, שארגן את החזרתה של ורה מלונדון. היא המשיכה לעבוד כסוכנת המודיעין של צבא גרמניה הנאצית בקופנהגן עד ליל 30 בספטמבר 1940, כשנשלחה מסטוונגר במטוס ימי ורפסודות גומי לחוף הסקוטי ליד באקי. אליה הצטרפו שני סוכנים עמיתים, קרל תיאודור דרוקה ורנר וולטי. ורה הייתה אמורה לחזור ללונדון כמארחת בסלון תה אופנתי במייפייר שאליו הלכו פוליטיקאים בכירים. עם זאת, שלושת הסוכנים נעצרו במהירות כאשר דרוק ו-ולטי הורשעו בריגול ונתלו בכלא וונדסוורת'. ורה שלבורג שרדה בהיותה סוכנת עבור הבריטים. תחילה לימדו אותה קלופ אוסטינוב מ-MI5 ואז נשלחה לאי ווייט כדי לרגל אחר אסירים שנלקחו על ידי בריטניה, בעוד שהיא מעמידה פנים שהיא אסירה.

בשובה לגרמניה לאחר תום מלחמת העולם השנייה, מתה שלבורג, בשם ורה פון וודל, מדלקת ריאות ב-8 בפברואר 1946 בבית החולים מאריינקראנקנהאוס בהמבורג. היא נקברה בבית העלמין באולסדורף. הקבר, ששולם על ידי ארנסט בודו פון זיצביץ, היה קיים עד 1971.

## בתרבות הפופולרית
* בהפקת הטלוויזיה הגרמנית "המרגלת היפה" משנת 2013, מגולמת ורה פון שלבורג על ידי ולרי ניהאוס.

## לקריאה נוספת
*  

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מרגלים למען ברית המועצות
קטגוריה:דנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילידות 1907
קטגוריה:נפטרות ב-1946
גווארוליוס

**גווארוליוס** (בפורטוגזית: **Guarulhos**) היא עיר במדינת סאו פאולו בברזיל. זו העיר השנייה הכי המאוכלסת במדינת סאו פאולו, העיר ה־13 הכי מאוכלסת בברזיל, והעיר הכי מאוכלסת בברזיל שאינה בירת מדינה. זוהי עיר במטרופולין של סאו פאולו. גרים בעיר 1,324,781 אנשים בשטח של 318.68 קמ"ר. תוצר העיר הוא השני הגודלו בסאו פאולו והשני בגודלו בברזיל. זהו הפרוור העשירי בגודלו בעולם. ההכנסה לנפש לעירייה היא 12,793 ריאל ברזילאי.

## סקירה כללית
שם העיר בא משפת הטופי שם הוא אומר "אנשים בעלי כרס גדולה"; זו התייחסות לתושבים המקוריים באזור, בני שבט הטופי. נמל התעופה הבינלאומי סאו פאולו-גווארוליוס (GRU), אחד משדות התעופה החשובים בברזיל, ממוקם בעיר. העיר היא מקום מושבה של הדיוקסיה הרומית-קתולית של גווארוליוס. השטח המוניציפלי של העיר מכיל חלק מה־7,917 הקטאר של פארק מדינת קנטארה, שהוקם בשנת 1962, המגן על חלק גדול מאספקת המים של המטרופולין של סאו פאולו. הוא מכיל גם חלק מה־292,000 הקטאר של מעיינות נהר פאראיבה דו סול שהוכרז בשנת 1982 כאזור הגנת הסביבה, כדי להגן על מקורות הנהר פאראיבה דו סול.

## היסטוריה
גווארוליוס נוסדה ב־8 בדצמבר 1560 על ידי הכומר הישועי מנואל דה פייבה בשם "Nossa Senhora da Conceição" (בפורטוגזית: גבירתנו של ההתעברות).

במאה ה-16, גווארוליוס הייתה מיקום אסטרטגי: היא גבלה בעיר העתידית סאו פאולו ומוקפת בנהרות טייטה (בדרום) וקאבוצ'ו (במזרח). באותה תקופה הוקם, למטרות דומות, הכפר סאו מיגל, שנקרא בימינו מחוז סאו מיגל פאוליסטה.

בשנת 1880 שוחררה גווארוליוס מסאו פאולו ונקראה Nossa Senhora da Conceição dos Guarulhos (בפורטוגזית: גבירתנו של ההתעברות של גווארוליוס). שמה הנוכחי אומץ מאוחר יותר, לאחר חקיקת החוק מס' 1.021, ב-6 בנובמבר 1906.

בשנת 1940 הוקמה הספרייה העירונית של מונטירו לובאטו. בשנת 1945 הועבר בסיס האוויר של סאו פאולו (BASP) מקמפו דה מארטה, שדה תעופה קטן בסאו פאולו, לשכונת קומביקה בגווארוליוס.

בשנת 1958 הוקם מועדון רוטרי בעיר.

הקונסרבטוריון העירוני של גווארוליוס נוסד בשנת 1961.

בשנת 1963 נוסדה האגודה המסחרית והתעשייתית של גווארוליוס, וכיום נקרא המוסד איגוד המסחר והעסקים של גווארוליוס (Associação Comercial e Empresarial de Guarulhos - ACE).

## אקלים
האקלים בגווארוליוס מאופיין בטמפרטורות גבוהות יחסית ומשקעים שמתפרסים באופן שווה לאורך כל השנה. לפי שיטת קפן, גווארוליוס נמצאת באזור Cfa.

[ממוזער|[נמל התעופה הבינלאומי סאו פאולו-גוארוליוס|נמל התעופה הבינלאומי סאו פאולו-גווארוליוס]]
## תחבורה
הכביש הראשי שמשרת את תושבי גווארוליוס הוא הכביש על שם הנשיא רודוביה דוטרה, מסאו פאולו ועד ריו דה ז'ניירו. בשנת 2018, נפתח קו 13 – ג'ייד של חברת הרכבות המטרופוליטן סאו פאולו, המחבר בין תחנת סאו פאולו – נמל התעופה הבינלאומי גווארוליוס לבין תחנת אנגנהיירו גולארט. בשנת 2021 תחל הבנייה בקו הראשון של המטרו של סאו פאולו שעתיד לשרת את גוארולוס, קו 19 – שמיים כחולים.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ברזיל: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
יחסי בליז–הודו

**יחסי בליז–הודו** הם היחסים הדו-צדדיים בין בליז והודו.

## יחסים דיפלומטיים
בליז והודו מקיימות יחסים דיפלומטיים חמים. בליז והודו הן מדינות חברות בחבר העמים הבריטי, ותומכות זו בזו ברוב הנושאים בפורומים בינלאומיים. בליז והודו גם מנהלות דיאלוגים באמצעות מערכת האינטגרציה המרכז אמריקאית (SICA) בהן לשעבר חברה, בנושאים כמו נגד טרור, שינויי אקלים וביטחון תזונתי.

מספר ביקורים רמי דרג בין מנהיגי בליז והודו התקיימו.

## יחסים כלכליים
המסחר הבילטרלי בין בליז להודו הסתכם ב-45.4 מיליון דולר בשנת 2013, לעומת 23 מיליון דולר בשנת 2012. הודו ייצאה סחורות בשווי 23 מיליון דולר לבליז, וייבאה סחורות בשווי 22.4 מיליון דולר בשנת 2013. הסחורות העיקריות שיוצאו מהודו לבליז הן טקסטיל, כימיקלים אורגניים, תרופות וחלקי רכב. הייבוא העיקרי מבליז הוא מוצרים כימיים שונים.

ב-18 בספטמבר 2013, בליז והודו חתמו על הסכם להחלפת מידע על מיסים בבלמופן.

## סיוע חוץ הודי
הודו סיפקה לעיתים קרובות בליז סיוע בעקבות אסונות טבע. הודו מספקת לבליז גם מסגרת אשראי של 30 מיליון דולר, כחלק מתוכנית הסיוע שלה למדינות SICA.

הודו תרמה תרופות, ציוד קריקט ומחשבים למרכז המחשבים לידידות הודו בליז שבמכללת סנט ג'ון. בשנת 2013 שלחה הודו קצין משטרה בכיר לכהן במשך תקופה של שנה כיועץ למפכ"ל המשטרה בבליז, על פי בקשת ראש ממשלת בליז. ראש הממשלה גם ביקש מהודו לפתוח מרכז להכשרה מקצועית בעיר בליז סיטי.

אזרחי בליז זכאים למלגות במסגרת תוכנית שיתוף הפעולה הטכנית והכלכלית ההודית והמועצה ההודית ליחסי תרבות.

## יחסי תרבות
להקות תרבות מהמועצה ההודית ליחסי תרבות מבקרות בבליז.

התאחדות הסוחרים ההודית בליז (BIMA) שבסיסה באזור הסחר החופשי בקורוזאל, והקהילה ההודית בליז (BIC) שבסיסה בבליז סיטי, הם שני ארגוני קהילה הודים בבליז. לשני הארגונים יש מקדשים בבליז, המשמשים גם כמרכזים קהילתיים.

## הודים בבליז
הקהילה ההודית בבליז הוקמה באמצע המאה התשע עשרה. הם נדדו מהקריביים לאורך תקופה של כ-150 שנה ונטמעו לחלוטין בתרבות המקומית. הם מכונים בבליז הודים אסייתיים או מזרח הודים. נכון לינואר 2016, מעל 1,500 הודים מתגוררים בבליז, מתוכם 200 אזרחי הודו והשאר אנשים ממוצא הודי. רוב הקהילה עוסקת בעסקים ומקורם של סינדי.

הודים אסייתיים מהווים כ-4% אחוזים מאוכלוסיית בליז. נכון לינואר 2016 היו בבליז 7,000–8,000 הודים אסייתים.

## נציגויות דיפלומטיות
* בליז מחזיקה בהודו קונסוליית כבוד בניו דלהי.
* הודו מיוצגת בבליז באמצעות שגרירותה במקסיקו סיטי, מקסיקו, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בבליז סיטי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
ג'ק פרת'ינג

**ג'ק פרת'ינג** (באנגלית: **Jack Farthing**; נולד ב-14 באוקטובר 1985) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד פרדי תריפווד בסדרה "Blandings" בשנים 2013 ו-2014, ובתפקיד ג'ורג' וורלגן בסדרת הדרמה "פולדארק" של BBC One. עוד הופיע בתפקיד ג'ורג' בלפור בסרט "The Riot Club" משנת 2014, ובתפקיד מארק פישר בקומדיה הרומנטית של נטפליקס "אהבה, חתונה והכל מהתחלה" משנת 2020.

## ביוגרפיה
פרת'ינג נולד וגדל בצפון לונדון. הוא למד בבית הספר וסטמינסטר, ואחר כך למד בקולג' סנט קתרין באוניברסיטת אוקספורד. את הכשרתו המקצועית רכש באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.

בתיאטרון הופיע פרת'ינג בתיאטרון רויאל קורט. ב-2013 שיחק בתפקיד קטן במיני-סדרה "Dancing on the Edge" מאת סטיבן פוליאקוף.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1985
אירן צ'רהלמי

**אירן צ'רהלמי** (במקור **הכט**, בהונגרית: **Cserhalmi Irén**; בודפשט, 12 בספטמבר 1871 – בודפשט, 6 באפריל 1908) הייתה היסטוריונית ספרות, מתרגמת וסופרת יהודייה-הונגרייה.

## ביוגרפיה
במקור עבדה כמורה, אך כישורי השפה הנרחבים שלה וכישורי הכתיבה שלה סללו לה את הדרך במהרה בחיי הספרות. תרגומיה הספרותיים של משוררים הונגרים הופיעו בצורת אנתולוגיה בגרמנית תחת הכותרת Ungarischer Dichterwald (1897) והפכו את שמה ידוע בגרמניה. המונוגרפיה שלה "עידן הרומנטיקה הצרפתית מתוך תולדות ספרות הדרמה ההונגרית" פורסמה בשנת 1893 ויצרה תשומת לב רבה כלפיה.

## משפחה
אירן צ'רהלמי נולדה במשפחה יהודית כבתם של שאלאמון (שלמה) הכט ומריה פרידמן. היא הייתה אשתו של הסופר אטילה גרה, איתו התחתנה ב-5 בספטמבר 1897 בבודפשט.

## לקריאה נוספת
* לקסיקון יהודי הונגרי 1929. עמודים 180–181. גישה מקוונת.
* פאל גוייאש: חייהם ועבודותיהם של סופרים הונגרים 1939–2002
* לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי. אלאדר שופפלין. איגוד השחקנים הלאומי והמכון לפנסיה, (1929).
* הלקסיקון החדש של רוואי. 1996
* הלקסיקון החדש של הספרות ההונגרית. עורך ראשי. פטר לאסלו. 1994
* *Irene H. Cserhalmi*, in: Gabriele von Glasenapp, Hans Otto Horch: *Ghettoliteratur. Eine Dokumentation zur deutsch-jüdischen Literaturgeschichte des 19. und frühen 20. Jahrhunderts*. Tübingen : Max Niemeyer, 2005, S. 839f.
* *Cserhalmi-Gerö, Frau Irene H.*, in: *Lexikon deutscher Frauen der Feder*. 1898, S. 140 Link

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:סופרות יהודיות הונגריות
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:היסטוריוני ספרות יהודים הונגרים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:ילידות 1871
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1871
קטגוריה:נפטרות ב-1908
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1908
הרהורים על כוחה המניע של האש

ממוזער|עמוד השער של המהדורה הצרפתית הראשונה, משנת 1824.
**הרהורים על כוחה המניע של האש ועל מכונות המותאמות לרתום את כוחה** (בצרפתית: **Réflexions sur la puissance motrice du feu et sur les machines propres à développer cette puissance**) הוא ספרו של הפיזיקאי הצרפתי סאדי קרנו, שפורסם ב-1824. זהו פרסום משמעותי בהיסטוריה של התרמודינמיקה, שעסק בתאוריה מוכללת של מנועי חום.

## חשיבות היסטורית
הספר באורך 118 עמודים נחשב לאחת העבודות המייסדות של מדע התרמודינמיקה. הוא מכיל את הניסוח הראשוני והמוקדם ביותר של החוק השני של התרמודינמיקה. קרנו קבע בו שהכוח המניע (עבודה מכנית) נוצר אודות למעבר הקלוריק (חום) מגוף חם לגוף קר.

עבודה זו כמעט ולא זכתה לתשומת לב מהקהילה המדעית עד אשר מהנדס המכרות הצרפתי אמיל קלפיירון הציג את חישוביו של קרנו בצורה גרפית וויזואלית יותר בחיבורו מ-1834 "מסה על כוחה המניע של האש". דרך מאמרו של קלפיירון, הפיזיקאי הגרמני רודולף קלאוזיוס למד על תורת החום של קרנו, ובאמצעות וריאציה על הנחותיו וטיעוניו של קרנו על חום, קלאוזיוס ניסח את החוק השני בצורה מתמטית בעזרת מושג האנטרופיה.

בשנת 1849 המונח "תרמודינמיקה" כבר היה מצוי בשימוש בספרו של לורד קלווין "תיאור של תורת קרנו על כוחה המניע של האש".

"הרהורים" מכיל מספר עקרונות חדשניים כמו מעגל קרנו, מנוע החום של קרנו (וההמשגה של מנועי חום באופן כללי), משפט קרנו ונצילות תרמודינמית. בדומה לאופן שבו "הרהורים" הקדימה את הניסוח הפורמלי של החוק השני, כך גם מאמרו מ-1843 של הפיזיקאי האנגלי ג'יימס ג'אול "שווה הערך המכני של החום" הקדים את החוק הראשון של התרמודינמיקה.

למרות העובדה שתאוריית הקלוריק הייתה שגויה, עבודתו של קרנו שילבה בתוכה שלוש תובנות שעודנן רלוונטיות לתרמודינמיקה של ימינו ושנעשה בהן שימוש על ידי ממשיכי דרכו של קרנו כדי לנסח באופן מתמטי מדויק את המושג החמקמק של אנטרופיה:
* העובדה ש"מפל החום" מטמפרטורה גבוהה לטמפרטורה נמוכה הוא המקור שממנו מגיעה עבודה, ושימוש בעובדה זאת כעקרון אוניברסלי.
* ניתוח מעגל תרמודינמי, במקום מערכת פתוחה, היא הדרך הנכונה לנתח מנועי חום.
* המושג של תהליך הפיך.

## ראו גם
* סאדי קרנו

קטגוריה:תרמודינמיקה
אויגן וולאשק

**אויגן וולאשק** (בצרפתית: **Eugène Walaschek**; 20 ביוני 1917 – 22 במרץ 2007) היה כדורגלן ומאמן שווייצרי, ששיחק בעמדת החלוץ.

## ביוגרפיה
וולאשק נולד ב-20 ביוני 1917 במוסקבה שברוסיה לאב צ'כי ואם שווייצרית. בגיל שנתיים עבר עם משפחתו לגור בז'נבה ובמהלך הקריירה בשווייץ שיחק במועדונים סרבט ז'נבה, יאנג בויז ברן ולה שו-דה-פון. לאחר שפרש מכדורגל וולאשק היה למאמן וגם לכלכלן במנהל הכספי בז'נבה.

במדי נבחרת שווייץ עשה את הופעת הבכורה בשנת 1937 בניצחון 3–4 על אוסטריה. במונדיאל 1938 היה לאחד מגיבורי הניצחון על גרמניה הנאצית ב-2–4 במשחק החוזר שבשמינית הגמר, כשהוא כובש את אחד השערים. משחקו האחרון במדיה היה בשנת 1945 בניצחון 0–1 נגד צרפת.

עד היום הוא נחשב לכדורגלן השווייצרי היחיד שזכה שיצא עליו סרט, ששמו הוא – "החלום של וולאשק". הוא נפטר ב-22 במרץ 2007 בשווייץ בגיל 89, ובכך היה לשחקן האחרון שנשאר בחיים מבין כלל שחקני סגל נבחרת שווייץ במונדיאל 1938.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:כדורגלני יאנג בויז ברן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:מאמני כדורגל שווייצרים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1917
קטגוריה:נפטרים ב-2007
ורדה נשרי

[ממוזער|ורדה נשרי, [1965]]
**ורדה נשרי** (10 באפריל 1935 – 22 באפריל 1995) הייתה פסנתרנית ישראלית.

נשרי נולדה לחנה לבית סקולסקי, זמרת, ולעמנואל נשרי, קצין צה"ל, ברעננה.
את לימודי הפסנתר החלה בגיל 6, אצל אמהּ. בגיל 8 היא ליוותה את אמה בקונצרטים, ובכך החליפה את סשה ארגוב, המלווה הקבוע של אמה, עד אז. היא נחשבת לאחת הבוגרות הבולטות של קונסרבטוריון "שולמית", שם למדה עם אמה גורוכוב. נאמר עליה שהתקדמותה הייתה מטאורית. בגיל 12 ניגנה עם תזמורת קול ירושלים ובגיל 15 ניגנה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בגיל 14 נשרי המשיכה את לימודיה בקונסרבטוריון הלאומי של פריז עם לאזאר לוי ואף זכתה ב-Premier Grand Prix. לאחר מכן למדה בפריז עם מגדה טליאפרו ובניו יורק עם קלאודיו אראו, ששמע אותה ב-1953 בתל אביב והעניק לה מלגת לימודים מלאה אצלו בניו יורק, שכן ראה בה, כדבריו, ״מי שעשויה להיות אחת הפסנתרניות החשובות של תקופתה״. נשרי יצאה למסעות קונצרטים ברחבי אירופה, בארצות הברית, בקנדה ובדרום אפריקה. בקונצרטים עם תזמורות שונות בארצות אלה הקפידה לכלול תמיד גם יצירה ישראלית. היא נחשבה לנכס לאומי - מדינת ישראל שלחה אותה לייצג את ישראל בקונצרטים בעולם.
במקביל לקריירה המוזיקלית למדה גם מוזיקולוגיה בסורבון, אמנות הרנסאנס בפירנצה ופילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן.

הקליטה לחברת דקה רקורדס והרבתה לבצע, לצד הרפרטואר הקלאסי, גם יצירות מודרניות ויצירות של מלחינים ישראלים, שכמה מהן, כמו "מוזיקה לפסנתר 1957" של פאול בן-חיים ו-"אפיטף – סונטה מס' 2" של צבי אבני, אף הוקדשו לה.

נשרי ייסדה את מרכז באך וניהלה אותו בגבעתיים ובתל אביב. המיליונר מר יוסף בוכמן תרם פסנתר למרכז באך, ובמותה משפחתה תרמה את הפסנתר לתיאטרון גבעתיים, שם הוא משמש עד היום. ממצאי מחקריה על ״הפסנתר המושווה״ של באך הוצגו בחוגים מוזיקולוגיים באוקספורד, בשטוטגרט ובזלצבורג ונתפרסמו בכתובים. היא תרמה רבות לתרבות בגבעתיים. היא הדגישה את ההיבט החינוכי בהופעתיה למבוגרים ולנוער, וכך בנתה רסיטלים סביב נושאים מוגדרים, וליוותה אותם בדיברי הסבר פוקחיי אוזניים. בין הנושאים: מוזיקת השואה והתחייה, ציפורים במוזיקה, זיכרונות מסע לספרד, חיות במוזיקה, רגטיים ומוזיקה יודאיקה (קונצרט שיצא לאור בדיסק של בית התפוצות והיה אחד האחרונים בנגינתה ב-1994).

קיימים אזכורים אודותיה במספר ספרים ובאלפי מאמרי עיתונות ברחבי העולם.

נשרי היא אמה של נגנית המשור והפעמונים נטלי פרוז.

התגוררה ברחוב שילוב בגבעתיים שנים רבות עד פטירתה ב-1995. נטמנה בבית העלמין האזרחי בקיבוץ עינת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:פסנתרניות ישראליות
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בעינת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1995
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
פרויקט וריטאס

**פרויקט וריטאס** (באנגלית: **Project Veritas**; מהמילה הלטינית veritas – "אמת") הוא פרויקט שהוקם בידי פעיל הימין השמרני האמריקאי ג'יימס או'קיף בשנת 2010. מטרתו המוצהרת היא לחשוף הטיות ושחיתות במוסדות ציבוריים ופרטיים במטרה לקדם חברה מוסרית ושקופה יותר. מטה הארגון נמצא בעיירה  שבמדינת ניו יורק.

מהימנותן של חשיפות הפרויקט מותקפת תדיר בידי התקשורת הממוסדת, שאותה הוא תוקף בעצמו, ונמתחת ביקורת גם על שיטות הפעולה שלו, שכרוכות פעמים רבות בהחדרת סוכנים סמויים לגופי תקשורת וארגונים אחרים.

## פעילות
פרויקט וריטאס פועל לחשיפת מקרי הטיה של גופי התקשורת המזוהים עם השמאל האמריקאי. ב-2017 נתפסו מארגניו בניסיון שכשל להונות את אנשי הוושינגטון פוסט ולהכשילם בפרסום סיפור שלילי על מועמד רפובליקני. כן פועל הפרויקט למטרות אחרות המזוהות עם הימין השמרני, כמו חשיפת הקלטות בעלות אופי שלילי בנושאים כמו תכנון המשפחה.

בכמה מקרים נעצרו או'קיף ועובדיו בידי הרשויות, ובחלק מהמקרים הוא נאלץ לשלם פיצויים לאנשים שפרסם מידע נגדם.

ב-2019 פרסם הפרויקט מסמכים פנימיים של חברת גוגל שמהם עלה לטענתו כי תוצאות החיפוש במנוע החיפוש של החברה הוטו בתקופת קמפיין הבחירות של 2016 לטובת המועמדת הדמוקרטית הילרי קלינטון. דובר גוגל דחה את הטענות וטען שאין הטיה פוליטית בתוצאות החיפוש של גוגל.

במרץ 2020 חשף הניו יורק טיימס פירוט של ניסיונות חדירה של הפרויקט, באמצעות מרגלים שגויסו בידי אריק פרינס, לקמפיינים של המפלגה הדמוקרטית ושל קבוצות אחרות בעלות אג'נדה שנחשבת מנוגדת לזו של ממשל טראמפ, והראה קשר הדוק בין ראש הפרויקט או'קיף ופרינס לאנשי טראמפ.

בדצמבר 2020 פרסם הפרויקט הקלטות של נשיא CNN ג'ף צוקר המלמדות, לטענתם של דוברי הפרויקט, על הטיית הסיקור התקשורתי נגד דונלד טראמפ.

בינואר 2021 חשף או'קיף סדרה של הקלטות פנימיות שדלפו משיחות זום שקיימו בכירי חברת פייסבוק העולמית בנושא מדיניותה של הרשת החברתית. בעקבות חשיפתן של ההקלטות הגיע עיתונאי הפרויקט כריסטיאן הארטסוק למקום מגוריהם של אותם בכירים בפייסבוק כדי לנסות ולקבל תגובה לדברים שפורסמו. ב-11 בפברואר 2021, כיממה לאחר פרסומו של הארטסוק, סגרה טוויטר באופן סופי את החשבון הרשמי של הפרויקט, שמנה למעלה מ-700 אלף עוקבים.

באוגוסט 2022 הודו והורשעו שני תושבי פלורידה בבית המשפט במנהטן, ניו יורק, בגנבת יומנה האישי של אשלי ביידן, בתו של נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן, ובמכירתו לאנשי הפרויקט.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:ארצות הברית: פוליטיקה
יחסי טורקמניסטן–ספרד

**יחסי טורקמניסטן–ספרד** הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין טורקמניסטן וספרד.

## יחסים דיפלומטיים
ספרד וטורקמניסטן כוננו יחסים דיפלומטיים ב-19 במרץ 1992.

הנפקת אשרות לתושבי טורקמניסטן הרוצים לנסוע לספרד היא באחריות המדור הקונסולרי בשגרירות טורקמניסטן בברלין, גרמניה או בקונסוליה הכללית הספרדית במוסקבה, רוסיה.

## יחסים כלכליים
בשנת 2020 סכום היצוא של ספרד לטורקמניסטן עמד על 7.7 מיליון דולר, כאשר חלקי עץ מנגריות, גופי תאורה ושנאי חשמל הם המוצרים העיקריים.

לעומת זאת סך היצוא של טורקמניסטן לספרד בשנת 2018 עמד על 443,000 דולר כאשר כותנה ארוגה לבנה, כותנה ארוגה כהה ומצעי בית הם המוצרים העיקריים.

## שיתוף פעולה
אוניברסיטת קורדובה הספרדית מקיימת פעילויות שיתוף פעולה אוניברסיטיות שונות מטורקמניסטן מאז תחילת 2004, לאחר שהובילה שני פרויקטים של עם האוניברסיטה החקלאית באשג'אבאד.

## נציגויות דיפלומטיות
* טורקמניסטן מיוצגת בספרד באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה.
* ספרד מיוצגת בטורקמניסטן באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
הר דאגלס (וושינגטון)

**הר דאגלס** (באנגלית: **Douglas Mountain**) הוא הר במחוז אוקאנוגאן, במדינת וושינגטון, שבארצות הברית.

גובהו של ההר 1,615 מטרים מעל פני הים; ההר מתנשא לגובה של 176 מטרים מעל סביבתו.

הר דאגלס הוא ההר ה-1,273 בגובהו במדינת וושינגטון.

## היסטוריה
### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.

הר דאגלס קרוי על שמו של דאגלס ג'ו (Douglas Joe), כורה מקומי.

## לקריאה נוספת

• Edmond S. Meany, **[https://babel.hathitrust.org/cgi/pt?id=mdp.39015027074981&view=1up&seq=88 Origin of Washington geographic names]**, P 72

• Dwight Raymond Crandell, **[https://books.google.co.il/books?id=GAaZof6C1OMC&pg=RA2-PP51&lpg=RA2-PP51&dq=%22Douglas+Mountain%22+Washington&source=bl&ots=0Wu9k0l-8K&sig=ACfU3U3u12UAAYRlt6qOGlghcGFERXL5ow&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwio-96ovc7tAhWUQEEAHRfUA3k4KBDoATAJegQICBAC#v=onepage&q=%22Douglas%20Mountain%22%20Washington&f=false Surficial Geology of Mount Rainier National Park, Washington]**, P 35

## קישורים חיצוניים

* הר דאגלס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר דאגלס באתר peakbagger
* הר דאגלס באתר mountainzone
* תרשים הנוף הנשקף מהר דאגלס באתר peakvisor
** מפה טופוגרפית תלת־ממדית של אזור הר דאגלס
* הר דאגלס באתר topoquest

## הערות שוליים

דאגלס
דאסו מיסטר

**דאסו מיסטר** היא סדרת מטוסי קרב-הפצצה שפותחה בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי יצרנית המטוסים הצרפתית דאסו. המטוס הבולט בסדרה היה דאסו מיסטר IV. 
 
המטוס הראשון בסדרת מטוסי דאסו מיסטר, מיסטר I, היה מטוס אוראגן עם כנפיים משוכות לאחור בזווית של 30 מעלות. אבטיפוס של המיסטר הוטס לראשונה בפברואר 1951 ובשנתיים שלאחר מכן הוטסו עוד 8 אבות טיפוס, עד שהוחלט להכניסו לייצור.

דגם הייצור הראשון נקרא מיסטר IIC והוא טס לראשונה ביוני 1954. חיל האוויר הצרפתי רכש 150 מטוסים מדגם זה, ואלו נמסרו לו עד 1957 ושמשו כמטוסי אימון. דגם זה הוצע לחיל האוויר הישראלי והוזמן על ידו, אך לבסוף הוחלף בדגם המתקדם יותר, מיסטר IV.

## קישורים חיצוניים

מיסטר
קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
Mary, Did You Know?

**** (בעברית: **מרי, האם ידעת?**) הוא שיר חג המולד הפונה למרים, אם ישו. את השיר כתב מארק לורי בשנת 1984 והוא הולחן על ידי באדי גרין בשנת 1991. הוא הוקלט במקור על ידי המוזיקאי מייקל אינגליש, עבור אלבום הבכורה שלו, *Michael English* משנת 1991. באותה תקופה, אינגליש ולורי היו חברים בלהקת Gaither Vocal Band, בעוד שגרין הופיע עמם. השיר הגיע למקום השישי במצעד השירים העכשוויים למבוגרים של מגזין CCM. לורי הקליט את השיר כמה פעמים במרוצת השנים.

מאז, הפך השיר לקלאסיקה מודרנית של חג המולד, תוך שהוא הוקלט על ידי מאות אמנים לאורך השנים. חלק מהגרסאות זכו להצלחה רבה.

## גרסאות כיסוי
להלן חלק מהאמנים והאמניות שהקליטו את השיר במרוצת השנים:
* דולי פרטון
* פנטטוניקס
* קארי אנדרווד
* זארה לארסון
* סי-לו גרין
* קני רוג'רס
* מרי ג'יי בלייג'
* הברקסטוניות
* איימי גרנט
* ריבה מקנטייר
* גרגוריאן
*קליי אייקן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1991
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי חג המולד
קטגוריה:שירים על ישו
קטגוריה:שירים על מרים, אם ישו
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
קרחון מרינר (אנטארקטיקה)

**קרחון מרינר** או **קרחון מארינר** או **קרחון יורדי הים** (באנגלית: **Mariner Glacier**; מילולית: קרחון יורד הים) הוא קרחון גדול באזור חוף בורכגרווינק, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

הקרחון זורם לכיוון דרום-מזרח, מהרמה של ארץ ויקטוריה, בין רכס מאונטניר, ורמת מלטה.

אורכו של הקרחון 100 קילומטרים.

בסמוך מדרום להר פיליפס הקרחון נשפך למפרץ לידי ניונס שנפתח אל ים רוס.

בשפך הקרחון הוא הופך ללשון קרח - קרחון הלשון מרינר.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הקרחון

שפך הקרחון וחלקו התחתון של הקרחון התגלו מהאוויר בדצמבר 1958 על ידי קפטן ג'ון קאדוואלדר (John Cadwalader), מצי ארצות הברית, ועל ידי שני משתתפים במשלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד (אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1958–1959), במהלך טיסות סיור שיצאו משוברות הקרח אוניית צי ארצות הברית גליישר (USS Glacier), ואניית צי ארצות הברית סטטן איילנד (USCGC Staten Island), אשר עגנו ליד הקצה הדרומי של האי קולמן.

מטרת טיסות הסיור - למצוא אתר להנחית את חברי משלחת הסקר.

### מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי.

הקרחון נקרא לזכרם של יורדי הים אשר סייעו לחקר אנטארקטיקה.

## לקריאה נוספת

• B. W. Riddolls & G. T. Hancox (1968), **[https://www.tandfonline.com/doi/pdf/10.1080/00288306.1968.10420758 The geology of the upper Mariner Glacier region, North Victoria Land, Antarctica]**, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 11:4, 881-899, DOI: 10.1080/00288306.1968.10420758

• Franz Tessensohn; Carlo Alberti Ricci, Editors, **[https://www.schweizerbart.de/publications/detail/artno/186028500 Aspects of a Suture Zone. The Mariner Glacier Area, Antarctica]**, German-Italian Collaborative Research in Antarctica. Polar Issue No. 9

• Capponi, Giovanni & Kleinschmidt, G. & Pertusati, P.C. & Ricci, C.A. & Tessensohn, F.. (2003), **[https://www.researchgate.net/publication/288878295_Terrane_relationships_in_the_Mariner_Glacier_area_of_northern_Victoria_Land_Antarctica Terrane relationships in the Mariner Glacier area of northern Victoria Land, Antarctica]**, Geologisches Jahrbuch. 7-78

• F. Ferraccioli, E. Armadillo, A. Zunino, E. Bozzo, S. Rocchi, P. Armienti, **[https://www.nbi.dk/~zunino/publ/ferraccioli_etal2008.pdf Magmatic and tectonic patterns over the Northern Victoria Land sector of the Transantarctic Mountains from new aeromagnetic imaging]**, Tectonophysics 478 (2009) 43–61, doi:10.1016/j.tecto.2008.11.028

## קישורים חיצוניים
* קרחון מרינר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* קרחון מרינר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* קרחון מרינר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* קרחון מרינר באתר mindat
* מפת אזור קרחון מרינר
* מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון מרינר לאתרים סמוכים

## הערות שוליים

מרינר
מרינר
אנדרטת גדוד 17 בחרמון

**אנדרטת גדוד 17 בחרמון** היא אנדרטה לחללי גדוד 17 (גדוד אריות הגולן) של חטיבת גולני שנהרגו בחרמון במהלך מלחמת יום הכיפורים. האנדרטה הוצבה בקרבת הכניסה לאתר החרמון, לזכר 19 חללי הגדוד שנהרגו בשני הקרבות שניהלה החטיבה במלחמה לכיבוש מוצב החרמון מידי הצבא הסורי.

האנדרטה היא סלע בגובה של כחמישה מטר, שהובא מהגלבוע והוצב על כן בטון על גבי גבעה. מדרגות מעפילות מתחתית הגבעה אל הסלע.

על פני הסלע מסותתת תבנית כף יד. כל אחד מפרקיה הוא כיתוב זיכרון לאחד מהנופלים, המציינת את שמו, דרגתו וישוב מגוריו. לידן נחצב הכיתוב "**בהבקיעם אל השיא לעקור אויב נפלו בנים. טל נעורים על ראשם וטל חרמון**" מאת המשורר יצחק שלו. משמאל מופיע שם הגדוד ומימין סמלו.

האנדרטה הוקמה ביוזמת הוריו של זהר בן ברק, אחד הנופלים. היא עוצבה על ידי הפסל מרדכי כפרי ונחנכה בשנת 1975. 

בקרבת האנדרטה ניצבת אנדרטה ל-80 נופלים של החטיבה בקרבות על מוצב החרמון.

## קישורים חיצוניים

* 

גדוד 17
גדוד 17
גדוד 17 גולני
גדוד 17 גולני
אלי אלון (רופא)

**אלי אלון** (נולד ב-19 ביוני 1945, ח' בתמוז ה'תש"ה) הוא רופא מרדים, פרופסור קליני ומרצה באוניברסיטת ציריך. תחום המחקר וההתמחות של פרופסור אלון הוא הרדמה מיילדותית (אפידורלית), שיכוך כאבים בשליטת המטופל, הרדמה מקומית ושיכוך כאב כרוני.

## ביוגרפיה
אלון נולד בשם אלי לינקר בתל אביב לציטה לינקר (חברת הכנסת השמינית ויקירת העיר תל אביב-יפו לשנת 1991 ולמשה לינקר (דוקטור לרפואה). למד בתיכון עירוני א', ולאחר לימודי הרפואה שירת כרופא צבאי.

סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת מילאנו  בשנת 1972, והשלים את התמחותו כרופא מרדים באוניברסיטת מילאנו ובבית החולים האוניברסיטאי של ציריך . לאחר מכן שימש עמית מחקר קליני באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו.

בהמשך הקריירה מילא כמה תפקידים בכירים במערכת הרפואה המרדימה של שווייץ. ובין השאר שימש ראש מחלקת ההרדמה בבית החולים המחוזי של לוגאנו, הקים את בית הספר לאחיות מרדימות בלוגאנו, ושימש הנשיא הראשון של אגודת הרופאים המרדימים של קנטון טיצ'ינו. פרופסור אלון אף היה חלוץ בתחום ההרדמה המיילדותית, וניהל את מחלקת ההרדמה המיילדותית בבית החולים האוניברסיטאי של ציריך.

בשנת 1991 התמנה אלון למנהל המרפאה הבין-תחומית לכאב בציריך וליועץ של בית החולים האוניברסיטאי של ציריך לניהול כאב.

בשנת 1993 התמנה למרצה בכיר, ובשנת 2000 לפרופסור באוניברסיטת ציריך.

בשנים 1996–2011 שימש חבר הנהלת האגודה השווייצרית ללימודי כאב  (ובתוכן בשנים 2005–2008 שימש נשיא האגודה). באגודה הוא עדיין מלמד את הקורס השנתי המתקדם לשיכוך כאבים.

בשנים 2008–2014 שימש חבר הנהלת הפדרציה האירופית לכאב .

אלון שימש עורך של כתב העת האירופי לכאב, של כתב העת הרשמי של פדרציית הכאב האירופית, המשמש לפרסומים מדעיים, של כתב העת השווייצרי לרפואה מרדימה (Acta Anaesthesiologica Helvetica), של מגזין הפיקוח הבין-לאומי על הרדמה מקומית (International Monitor of Regional Anesthesia), של כתב העת "הרדמה מיילדותית" (Obstetric Anesthesia Digest) ושל כתב העת "כאב" (Der Schmerz).

פרופסור אלון מתגורר בציריך עם אשתו, אב לבן ולבת.

## פרסים והוקרה
* חבר כבוד באגודה השווייצרית ללימודי כאב  – 2011.
* פרס קרן מרגריט אגנר לכאב  – 2015.

## פרסומים
נכון ל-2020, פרופסור אלון פרסם 10 ספרים ותיעודי הליכים רפואיים ו-55 מאמרים מדעיים. כמו כן, כתב פרופסור אלון 58 פרקים לספרים אחרים.

להלן מבחר מפרסומיו:
* הרדמה ושיכוך כאבים במיילדות  
* היבטים מעשיים של טיפול בכאב 
* הרצאות במהלך הקונגרס השנתי המשותף 
* כאב כרוני: טיפול פרמקולוגי והתערבותי (https://www.schmerzkonsilium.ch/bibliographie.html)
* היבטים קליניים של טיפול בכאב (https://www.schmerzkonsilium.ch/bibliographie.html)
* טיפול מוצלח בחולי כאב (https://www.schmerzkonsilium.ch/bibliographie.html)

## קישורים חיצוניים
* ספרות מאת פרופסור אלי אלון ועליו, בקטלוג הספרייה הלאומית הגרמנית
* סימפוזיון פרידה מפרופסור אלי אלון, באתר האגודה השווייצרית לכאב
* היבטים חברתיים של כאב כרוני 
* הפדרציה האירופית לכאב כרוני 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים מרדימים ישראלים
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מילאנו
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לשווייץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
לוכד רוח

[ממוזער|250px|שמאל|לוכדי רוח בעיר [יזד באיראן]]
**לוכד רוח** (נקרא גם: **מגדל רוח**) הוא אלמנט אדריכלי מסורתי עתיק, המשמש ליצירת אוורור טבעי וקירור פסיבי במבנים שונים באזורים מדבריים או חמים. לוכדי רוח מגיעים בעיצובים שונים: חד-כיווני, דו-כיווני ורב-כיווני. לוכדי רוח נמצאים בשימוש נרחב בצפון אפריקה, במדינות מערב אסיה וסביב המפרץ הפרסי. אלמנט זה היה קיים במשך 3,000 השנים האחרונות עד להמצאות החשמל והמזגן במאה ה-19. במחצית השנייה של המאה ה-20 נעשו מספר ניסיונות של אדריכלים להקים מבנים מודרניים בהם משולב לוכד רוח כדי להגביר את האוורור ולהקטין את צריכת מיזוג האוויר והחשמל. באופן כללי עלות הבנייה של בניין מאוורר עם לוכד רוח היא פחותה משל בניין דומה עם מערכות חימום, אוורור, ומיזוג אוויר קונבנציונליות. גם עלויות האחזקה נמוכות מביניינים עם מזגנים ומאווררים. לוכדי רוח הם אף שקטים וממשיכים לתפקד גם כאשר אספקת החשמל נפסקת (עניין חשוב במיוחד במקומות בהם כוח הרשת אינו אמין ויקר, כמו הודו וקליפורניה). החל מתחילת המאה ה-21 נעשים ניסיונות דומים לשלב מבנים אקולוגיים ביחד עם לוכד רוח. לוכדי רוח מתוכננים לרוב לפי תנאי מזג האוויר המקומיים ומיקרו אקלים היות שלא כל הטכניקות יעילות בכל מקום.
[ממוזער|250px|שמאל|מרכז הספורט "זניט" בעיר [סנט אטיין בצרפת. הגג תוכנן ללכוד את הרוחות החזקות באזור בתוספת "מצחייה" להסתרת החזית הדרומית מן השמש.]]

## ראו גם
* יאחצ'ל
* אדריכלות איראנית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: המצאות
קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:אוורור
קטגוריה:רוחות