open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אוליבר באומן

ממוזער|350x350 פיקסלים|ציור קיר של באומן
**אוליבר בַּאוּמָן** (בגרמנית: **Oliver Baumann**; נולד ב-2 ביוני 1990 בברייזאך, גרמניה המערבית) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת השוער בקבוצת הופנהיים המשחקת בבונדסליגה הגרמנית, בה הוא גם הקפטן, ובנבחרת גרמניה.

## קריירת מועדונים
באומן החל לשחק בגיל 12 בקבוצות הילדים והנוער של קבוצת פרייבורג. ב-2 בספטמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה במסגרת הליגה לנוער. שנתיים לאחר מכן שיחק לראשונה בקבוצת המילואים של המועדון, בה שותף ב-22 משחקים.

במשחק הנעילה של עונת 2009/2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בשער של הקבוצה הבוגרת ניצחון 1:3 על קבוצת בורוסיה דורטמונד. בעונת 2010/2011 הפך לשוערה הראשון של הקבוצה ופתח בהרכב ב-30 משחקי ליגה. באומן שימוש כשוערה של הקבוצה עד לסיום עונת 2013/2014. הוא שותף ב-147 משחקי ליגה בהם ספג 219 שערים.

במאי 2014 חתם על חוזה ל-4 עונות בקבוצת הופנהיים. מאז הצטרפותו לקבוצה, הפך באומן במהרה לשוער הראשון הקבוע. בשנת 2022, עם פרישתו של בנימין הובנר, מונה באומן לתפקיד קפטן הקבוצה. בעונת 2023-24, רשם באומן את מספר ההצלות הגבוה ביותר בבונדסליגה, עם 157 הצלות לאורך העונה.

## קריירה בינלאומית
באומן שיחק בכל נבחרות הנוער של גרמניה, החל מרמת הנבחרת הלאומית עד גיל 18 ועד לרמת הנבחרת הלאומית עד גיל 21. הופעתו היחידה בנבחרת גרמניה עד גיל 18 הייתה במשחק ידידות שהסתיים בהפסד 2–3 מול אירלנד.

ארבעת משחקיו של באומן בנבחרת גרמניה עד גיל 19 היו גם כן משחקי ידידות. הבולט מביניהם היה ניצחון ביתי 5–0 על נבחרת אסטוניה עד גיל 19. לאחר מכן, לאחר שתי הופעות במדי נבחרת גרמניה עד גיל 20 מול שווייץ ואיטליה באותה קבוצת גיל, הוא עלה לנבחרת עד גיל 21. בעונת 2010/11 ערך באומן ארבעה משחקי ידידות במדי נבחרת גרמניה עד גיל 21 וספג שישה שערים במשחקים אלו. מאז אותה עונה, הוא רשם רק חמש הופעות נוספות בנבחרת עד גיל 21 בשלוש עונות.

באומן זומן לראשונה לסגל נבחרת גרמניה הבוגרת לקראת משחקי ליגת האומות נגד ספרד ושווייץ בספטמבר 2020, ונכלל בסגל נבחרת גרמניה לקראת יורו 2024, אך לא שותף כלל.

באוקטובר 2024, לאחר פרישתו של השוער הבכיר של נבחרת גרמניה, מנואל נוייר, ופציעתו של השוער הראשי החדש מארק אנדרה טר שטגן, זומן באומן לסגל הגרמני לליגת האומות של אופ"א, למשחקים מול בוסניה והולנד, ביחד עם אלכסנדר נובל ויאניס בלאזוויך, שגם הם לא ערכו עד אז הופעות במדי נבחרת גרמניה. נובל עמד בשער במשחק מול בוסניה, ואילו במשחק מול הולנד, באומן קיבל את ההזדמנות ושמר על שער נקי בניצחון 1-0 בהופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה הבוגרת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שוערי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני פרייבורג
קטגוריה:כדורגלני הופנהיים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1990
ברנימיר הרגוטה

**ברנימיר הרגוטה** (בקרואטית: **Branimir Hrgota**; נולד ב-12 בינואר 1993 בזניצה, בוסניה והרצגובינה) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת גרויטר פירט.

## קריירת מועדונים
כילד הרגוטה שילב את אימוני הכדורגל יחד עם אימוני קראטה. בשנת 2008 החליט להתמקד רק בכדורגל והצטרף לקבוצת הנוער של קבוצת ינשפין סדרה. בשנת 2011 הצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת, ששיחקה בליגת המשנה השוודית וסיים את העונה כמלך השערים של הליגה עם 18 שערים שהבקיע ב-25 משחקים. בעקבות עונת הבורה המוצלחת זכה להתעניינות מצד מספר קבוצות, אך בחר להישאר עונה נוספת בינשפין על מנת שיוכל לסיים את לימודיו בתיכון.

ביולי 2012 חתם על חוזה בקבוצת בורוסיה מנשנגלדבך. ב-25 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה בבונדסליגה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-74 של המשחק מול הופנהיים. במהלך העונה שיחק מספר פעמים בקבוצת המילואים של הקבוצה בהם הבקיע שני שערים. ב-11 במאי 2013 עלה לראשונה בהרכב הפותח של הקבוצה והבקיע שלושער בניצחון 2:4 על קבוצת מיינץ. בעונת 2013/2014 שותף ב-30 משחקים, אך רק שלושה פתח בהרכב. בעונת 2014/2015 שותף בעשרה משחקים במסגרת הליגה האירופית, בהם הבקיע שמונה שערים - 5 בשלב המוקדמות ו-3 בשלב הבתים. בעונת 2015/2016 שותף רק בתשעה משחקים ובחלק גדול מהעונה כלל לא נכלל בסגל הקבוצה.

ביוני 2016 חתם על חוזה ל-3 עונות באיינטרכט פרנקפורט. באפריל 2017 הרגוטה שיחק עם פרנקפורט בחצי גמר הגביע מול בורוסיה מנשנגלדבך. המשחק הסתיים בתוצאה 1-1 בתום 120 דקות. בבעיטות ההכרעה הבקיע הרגוטה את הפנדל המנצח לפרנקפורט מול קבוצתו הקודמת, והעלה את פרנקפורט לגמר הגביע לאחר ניצחון 6–7 בבעיטות ההכרעה.

בקיץ 2019 חתם הרגוטה בגרויטר פירט מהבונדסליגה השנייה על חוזה לשנתיים.

## נבחרת לאומית
בפני הרגוטה עמדה האפשרות לשחק בנבחרות קרואטיה, בוסניה והרצגובינה ושוודיה, אך הוא בחר לשחק בנבחרת השוודית. ב-4 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו מול נבחרת אסטוניה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:חלוצי כדורגל שוודים
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני גרויטר פירט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שוודיה
קטגוריה:שוודים ממוצא קרואטי
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1993
רוברט בולארד

לוטננט גנרל **רוברט לי בולארד** (באנגלית: **Robert Lee Bullard**; 5 בינואר 1861 – 11 בספטמבר 1947) היה מפקד בכיר בצבא ארצות הברית אשר פיקד על הארמייה השנייה במהלך מלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
ימין|ממוזער|1915-1920
בולארד נולד ב-5 בינואר 1861 במחוז לי שבמדינת אלבמה בארצות הברית. שמו המקורי היה רוברט **ויליאם** בולארד, אולם כילד קטן הוא שכנע את אביו לשנות את שמו ל**רוברט לי**, על שמו של הגנרל המפורסם רוברט אי לי. הוא למד באוניברסיטת אובורן ולאחר מכן באקדמיה הצבאית של ארצות הברית אותה סיים בשנת 1885. לאחר מכן התגייס לצבא ארצות הברית, ובשנת 1892 הועלה לדרגת לוטננט. בשנת 1898 השתתף במלחמת ארצות הברית–ספרד, ולאחר מכן השתתף במלחמת ארצות הברית–הפיליפינים. הוא הוצב בפיליפינים עד 1904. ב-1906 הועלה לדרגת לוטננט קולונל, וב-1907 נשלח לקובה כיועץ צבאי של השלטון האמריקני הזמני באי. ב-1911 הועלה לדרגת קולונל, והשתתף בפלישה האמריקנית למקסיקו בעקבות המהפכה המקסיקנית. הוא פיקד גם על הרגימנט ה-26.

### מלחמת העולם הראשונה

עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה באפריל 1917, כבר היה בולארד בן טיפוחיו של לאונרד ווד וחבר קרוב של ג'ון פרשינג. ביוני של אותה שנה קודם לדרגת בריגדיר גנרל, ובאוגוסט הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. בדצמבר מונה למפקד הדיוויזיה ה-1 (האדומה הגדולה"), אשר הייתה חלק מחיל המשלוח של ארצות הברית לחזית המערבית. הוא שלט בצרפתית טובה, הפגין כישורים דיפלומטיים מעולים והסתדר היטב עם מפקדי צבא צרפת. ב-28 במאי 1918 תקף בולארד עם כוחותיו את צבא הקיסרות הגרמנית במסגרת קרב קנטיני, שהיה המתקפה האמריקנית הגדולה הראשונה במלחמה. המתקפה נחשבת להצלחה, כי היא הרחיבה את החזית האמריקנית כקילומטר וחצי. בהמשך מונה למפקד הקורפוס ה-3, והשתתף עמו בקרב השני על המארן. ב-10 באוקטובר פיצל פרשינג את חיל המשלוח האמריקני לשתי ארמיות. ובעוד שהאנטר ליגט מונה למפקד הארמייה הראשונה מונה בולארד למפקד הארמייה השנייה והועלה לדרגת לוטננט גנרל. בתחילת נובמבר נתן פרשינג פקודה לבולארד להתחיל לנוע לכיוון מץ, ועוד לפני שנחתמה שביתת הנשק ב-11 בנובמבר הספיקה הארמייה להתקדם כ-25 ק"מ על אדמת צרפת (הישג שנחשב למשמעותי בחזית המערבית). אם כי היו שמתחו ביקורת על כך שהורה לאנשיו להמשיך ולהילחם עד הרגע האחרון שלפני שביתת הנשק.

### אחריתו
ב-1919 פורקה הארמייה השנייה, וב-1920 בולארד הורד חזרה לדרגת מייג'ור גנרל. ב-1925 הוא פרש מהצבא, וכיהן כנשיא האחרון של "הליגה לביטחון לאומי" (National Security League (NSL)) תנועה פוליטית בעלת דעות לאומניות ופטריוטיות. הארגון פשט את הרגל ב-1939, ושרד על הנייר עד 1942, כאשר בולארד מפעיל אותו מדירתו בניו יורק. ב-1942 הודיע בולארד רשמית על סגירת הארגון. הוא נפטר בניו יורק ב-11 בספטמבר 1947 בגיל 86. הוא קבור בבית הקברות וסט פוינט יחד עם אשתו אלה בולארד (1870–1963). בחייו הוא חיבר את הספרים: "זכרונות אישיים של המלחמה" (Personalities and Reminiscences of the War) ו"חיילים אמריקאים נלחמו גם" (American Soldiers also Fought).

## קישורים חיצוניים

* רוברט בולארד באתר המלחמה הגדולה 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:גנרלים אמריקאים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות וסט פוינט
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:מפקדי הארמייה השנייה של צבא ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה הראשונה (ארצות הברית)
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אובורן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1861
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1947
ניל מסקל

**ניל מסקל** (באנגלית: **Neil Maskell**; נולד ב-1976) הוא שחקן, תסריטאי ובמאי קולנוע אנגלי. מסקל מוכר מהופעותיו בסרטי פשע ואימה בריטיים כגון "בית חרושת לכדורגל" ו-"Kill List".

## ביוגרפיה
מסקל נולד בלונדון. בנעוריו שיחק כדורגל בקבוצת לונג ליין JFC. הוא למד משחק תחילה בתיאטרון אנה שר  באיזלינגטון, שם למד מגיל 11. החל מ-1992 למד בתיאטרון מיסקין בדרטפורד שבקולג' צפון מערב קנט. מאוחר יותר עבד כבמאי בתיאטרון מיסקין.

### קריירה
;קולנוע
תחילת הקריירה של מסקל בקולנוע הייתה ב-1997 כשהופיע בתפקיד שמודי בסרט הבכורה בבימויו של גארי אולדמן "Nil by Mouth". ב-2011 שיחק בתפקיד ראשי במותחן "Kill List" וקיבל ביקורות חיוביות. על תפקיד זה היה מועמד לפרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקן הטוב ביותר.

;טלוויזיה
ב-1991 הופיע מסקל לראשונה בטלוויזיה בדרמה המשטרתית "The Bill". בין 1992 ל-2002 השתתף חמש פעמים נוספות בסדרה, ובכל פעם גילם דמות אחרת. הוא שיחק בתפקידי אורח בסדרות דרמה בריטיות כגון "חדר מיון", "London's Burning" ו-"Soldier Soldier". ב-2005 שיחק בסדרה הקומית "Mike Bassett: Manager". מסקל השתתף בתוכניות המערכונים "The Wrong Door", וב-2013 ו-2014 הופיע בסדרת הדרמה "אוטופיה" בתפקיד ארבי/פייטרה.

בשנת 2015 החל לגלם את דמותו של פיט דרומונד בסדרת המדע בדיוני "אנושיים" בערוץ 4. הסדרה הייתה מועמדת לפרס סטלייט ולפרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר לשנת 2016.

## חיים אישיים
מסקל אוהד של מועדון הכדורגל ארסנל.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1976
יוסוף נורקיץ'

**יוסוף נורקיץ**' (בבוסנית: **Jusuf Nurkić**; נולד ב-23 באוגוסט 1994) הוא כדורסלן בוסני המשחק בעמדת הסנטר בקבוצת יוטה ג'אז מליגת ה-NBA ובנבחרת בוסניה והרצגובינה.

## קריירה מקצועית
### אירופה
נורקיץ' נולד בטוזלה שבבוסניה והרצגובינה. הוא שיחק במסגרות הנוער בקבוצת זלטורוג לאשקו. ב-2012 השתתף במדי קבוצת הנוער של אולימפיה ליובליאנה בטורניר הדור הבא של פיב"א בו הצטיין.

באוקטובר 2012 הצטרף לקבוצת צדביטה זאגרב מליגת העל הקרואטית ומהיורוליג לאחר שחתם על חוזה לארבע שנים. במהלך עונת 2012/2013 הושאל לזאדאר. בעונת 2013/2014 זכה עם צדביטה זאגרב באליפות הראשונה בתולדותיה ונבחר ל-MVP של סדרת הגמר.

### דנוור נאגטס
נורקיץ' נבחר במקום ה-16 בדראפט ה-NBA 2014 על ידי שיקגו בולס, ומיד הועבר בטרייד לדנוור נאגטס. בעונתו הראשונה רשם ממוצע של 6.9 נקודות ו-6 ריבאונדים למשחק, הוא נבחר בתום העונה לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. הוא החמיץ את החודשיים הראשונים של עונתו השנייה בליגה כתוצאה מהתאוששות מניתוח ושותף ב-32 משחקים בלבד. במהלך העונה רשם ממוצע של 8.2 נקודות ו-5.5 ריבאונדים למשחק.

### פורטלנד טרייל בלייזרס
בפברואר 2017 הועבר בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס בתמורה למייסון פלאמלי. עד סיום אותה עונה () רשם בפורטלנד שיאי קריירה של 15.2 נקודות, 10.4 ריבאונדים, 3.2 אסיסטים ו-1.9 חסימות בממוצע למשחק. במהלך משחק מול ברוקלין נטס ב-25 במרץ 2019 נפצע נורקיץ' בצורה קשה, ובבדיקות שלמחרת נמצא כי הוא סובל משברים בעצמות השוקה והשוקית של רגלו השמאלית.

## נבחרת לאומית
נורקיץ' חבר בנבחרת בוסניה והרצגובינה בכדורסל, הוא הוביל את נבחרת הנוער של המדינה לזכייה באליפות אירופה דרג ב' ב-2012 ונבחר ל-MVP של הטורניר עם ממוצע של 19.4 נקודות ו-13.3 ריבאונדים למשחק. ב-2014 הוביל את הנבחרת עד גיל 20 לזכייה באליפות אירופה דרג ב'. הוא נבחר ל-MVP של הטורניר עם ממוצע למשחק של 21.4 נקודות, 12 ריבאונדים, 3.3 אסיסטים ו-2.6 חסימות.

בנבחרת הבוגרת שותף במוקדמות אליפות אירופה בכדורסל 2013, במוקדמות אליפות אירופה בכדורסל 2017 היה השחקן הבולט בנבחרת ורשם ממוצע של 19.3 נקודות ו-13.5 ריבאונדים למשחק.

## סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA
### בעונה הסדירה

### בפלייאוף

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים בוסנים
קטגוריה:כדורסלני צדביטה זאגרב
קטגוריה:כדורסלני דנוור נאגטס
קטגוריה:כדורסלני ק. ק. זאדאר
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:בחירות דראפט של שיקגו בולס
קטגוריה:סנטרים (כדורסל)
קטגוריה:ילידי 1994
עושת הנפלאות (סרט, 1962)

**עושת הנפלאות** (באנגלית: **The Miracle Worker**) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי משנת 1962 על אן סאליבן והלן קלר בבימויו של ארתור פן.

התסריט הוא של ויליאם גיבסון ומבוסס על מחזה שלו באותו שם שהועלה בברודוויי ב-1959. המחזה התבסס על האוטוביוגרפיה של הלן קלר "סיפור חיי" מ-1903. הוא הועלה גם בישראל בתיאטרון אורנה פורת, בתיאטרון המדיטק ובבית צבי.

המחזה בברודוויי בוים גם הוא על ידי ארתור פן והשתתפו בו בתפקידים הראשיים אן בנקרופט ופטי דיוק ששיחקו גם בסרט. ב-1979 וב-2000 הופקו סרטי טלוויזיה על אותו נושא. מפיקי הסרט היססו בתחילה לתת את התפקיד לפטי דיוק כי היא הייתה אז בת 15 ואמורה לגלם ילדה בת שבע. בהפקה ב-1979 גילמה פטי דיוק את תפקיד אן סאליבן.

## פרסים
הסרט זכה בשני פרסי אוסקר:
*פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר - אן בנקרופט
*פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר - פטי דיוק

כן היה מועמד לפרסי אוסקר על הבימוי, התסריט ועיצוב התלבושות.

## תקציר העלילה
רופא בודק את התינוקת הלן, בתם של קפטן ארתור קלר (ויקטור ג'ורי) וקייט קלר (אינגה סוונסון) ומודיע כי מחלתה חלפה. קייט מתבוננת בתינוקת ועד מהרה מגלה לחרדתה כי היא אינה רואה ושומעת ומפיה נפלטת צווחה המביאה את הקפטן במהירות לתינוקת ולבשורה המרה.

לאחר שבע שנים, הנערה הלן קלר (פטי דיוק) מתפרעת כל הזמן, שוברת דברים ואין אפשרות להשתלט עליה. קפטן קלר מבקש להעבירה למוסד סגור לחולי נפש אבל האם מסרבת ומבקשת למצוא לה אישה שתוכל לטפל בה בבית. לאחר היסוסים מתרצה הקפטן וכותב מכתב בקשה לבית ספר לעיוורים בבוסטון. הם מציעים את העבודה לאן סאליבן (אן בנקרופט), כבדת ראייה שהתחנכה במוסד ויש לה ניסיון בלימוד עיוורים וחירשים.

קפטן קלר מקבל את אן בספקנות בגלל ראייתה הכבדה. המפגשים הראשונים שלה עם הלן הם טראומטיים. הלן מתקיפה אותה פיזית, שוברת לה שן ונועלת אותה בחדר. בעת הארוחה המשפחתית עוברת הלן ליד כל אחד מהמשפחה ולוקחת אוכל מצלחתו. אן אומרת לקפטן שהם מפנקים אותה ויש להפסיק את זה. היא מבקשת להשאיר אותם לבד ואז מתפתחת מריבה גדולה בין שתיהן עם מכות ושבירת כל החפצים בחדר. הקפטן רוצה לפטר את אן ולהחזירה לבוסטון. היא מבקשת לתת לה הזדמנות אחרונה ולהעביר אותה עם הלן לבקתה בפאתי האחוזה המשפחתית שם תהיה נתונה להשפעתה בלבד. הקפטן מסכים לשבועיים בלבד.

בזמן הזה עם עליות וירידות היא מצליחה ללמד את הלן נימוסי שולחן ואת אותיות האלפבית בעזרת מישוש אצבעות.

כאשר הן חוזרות למשפחה מתחילה שוב הלן להתפרע ליד שולחן האוכל. אן סוחבת אותה החוצה ומצליחה ליד משאבת המים ללמד אותה את הקשר בין המילה מים (water) אותה היא מעבירה לה באצבעותיה, למים הזורמים מהמשאבה ולאחר מכן הלן מאייתת לאן את המילה מורה (teacher) ומקבלת אישור ממנה בהנהון הראש - כן, כך נפתחת להלן הדרך ללימוד השפה.

## קישורים חיצוניים

* 
* קדימון לסרט עושת הנפלאות, באתר יוטיוב
* עושת הנפלאות (סרט, 1962) באתר TCM
* אן סאליבן מספרת בנוכחות הלן קלר איך לימדה אותה לדבר, באתר יוטיוב
* הלן קלר מדברת, באתר יוטיוב
* סצנת משאבת המים, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1962
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי יונייטד ארטיסטס
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים על חינוך והוראה
קטגוריה:סרטים על עיוורים
קטגוריה:סרטים על חירשים
קטגוריה:סרטי ארתור פן
אלויס קונק

**אלויס קונק** (בצרפתית: **Aloÿs Kunc**; 1 בינואר 1832 – 7 במרץ 1895) היה מלחין, נגן עוגב, מנצח ומוזיקולוג צרפתי.

## קורות חייו
אלויס מארטן קונק  (Aloÿs Martin Cunq) נולד בסנטגאבל, במחוז גארון עילית.
בנעוריו למד בסמינר בטולוז וסיים בשנת 1849 תואר ראשון בשפה וספרות צרפתית. אחר כך למד נגינה בעוגב בלומבה (Lombez).
בסביבות שנת 1850 שינה את כתיב שם המשפחה מ-Cunq ל-Kunc. בשנת 1852 התמנה לנגן העוגב הראשי וב-1857 האחראי על המוזיקה בקתדרלת אוש (Auch) במחוז ז'ר. שם הכיר את פרנסואז אנרייט מרי דרז'ן (Henriette Dargein), נגנית עוגב ומורה לפסנתר מאוש, שהפכה לאשתו. דרז'ן הייתה בוגרת הקונסרבטואר של פריז, בו למדה פסנתר אצל לואיז פארנק (Farrenc) ועוגב אצל סזר פרנק.

קונק התיישב סופית בטולוז וניגן בעוגב במספר כנסיות בעיר, ביניהן כנסיית סנט אובן (1863), אחר כך כנסיית ז'זו (du Gésu) וב-1870 התמנה לקפלמייסטר של הקתדרלה של סנט אטיין ואחר כך גם לפרופסור בקונסרבטואר למוזיקה בסנט אטיין

עם תלמידיו נמנו אנרי בוסה ופול וידאל.

## חייו האישיים
מנישואיו לאנרייט דרז'ן נולדו לו 12 ילדים. חלקם נעשו גם הם מוזיקאים מכובדים: פייר קונק היה מלחין וקפלמייסטר בכנסיית סן-סולפיס בפריז, אמה קונק, חתן פרס רומא בשנת 1902 והיה למשך 30 שנה מנהל הקונסרבטואר בטולוז; קאמי קונק היה מנצח בבתי האופרה באלג'יר, בניס ובטולון, גם חלק מבנותיו הצטיינו במוזיקה - ז'רמן ומארי היו מורות לעוגב בעיר אוש, מארי-אנטואנט הייתה מורה לפיתוח קול, וקתרין וססיל היו מורות לפסנתר.

קונק חקר את המוזיקה הליטורגית והשתתף בשני כנסים חשובים ברומא שהוקדשו לשירה הכנסייתית - הכנס לשיחזור ה-plaint chant והמוזיקה הכנסייתית ב-1860 והכנס האירופי למוזיקה כנסייתית בארצו בשנת 1882.

קונק ייסד וניהל את כתבי העת Corona sacra ו-Musica sacra (שגליונו הראשון הופיע ב-8 בדצמבר 1874) בתחום שחזור וקידום השירה הגרגוריאנית.

קונק מת ב-1895 בטולוז.

## פרסים ואותות הוקרה
*תואר "אביר דרבן הזהב" מטעם האפיפיור

## יצירות
*מוזיקה כנסייתית קולית
:::שירים ליטורגיים
*1983 - השיר הליטורגי "רחמים, אלי"  Pitié Mon Dieu, c'est pour notre Patrie ("הצילו, הצילו את צרפת") - הושר לראשונה לרגל חידוש העלייה לרגל ביישוב פארה-לה-מוניאל בחבל בורגונדיה ב-20 ביוני 1873 אחר כך בקידוש בזיליקת הלב הקדוש במונמארטר בפריז. השיר הפך להמנון עבור הלאומנים הקתולים בצרפת.
*כריסטוס מנצח - Christus vincit
*1892 - המנון-תפילה Hymne-prière
*קנטיקום לאוכריסטיה הקדושה - ל-3 קולות
*מוטטים - בליווי עוגב או הרמוניום
** 1855 - 15 מוטטים לחגי אדוננו והבתולה הקדושה ל-1-3 קולות בליווי עוגב או הרמוניום
**1866 - מוטט
** 1877-1878 - 5 מוטטים - 3-4 קולות - בקובץ "Corona divina"
*1879 - פרסם את הגרסה הראשונה של אווה מריה מלורד
(Ave Maria de Lourdes) תחת הכותרת "Sur cette colline" (על הגבעה הזאת)

## במדיה האמנותית
*השיר "רחמים, אלי" מושר בסרט הצרפתי "המטרו האחרון".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:נגני עוגב צרפתים
קטגוריה:מנצחים צרפתים
קטגוריה:מוזיקולוגים
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1832
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1895
אינגריד, נסיכת שוודיה

**אינגריד, נסיכת שוודיה** (שוודית **Ingrid av Sverige**, 28 במרץ 1910 - 7 בנובמבר 2000), הייתה בתו של גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה, ואשתו של פרדריק התשיעי, מלך דנמרק.

## ביוגרפיה
אינגריד נולדה בסטוקהולם ב-28 במרץ 1910 לגוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה ומרגרט, נסיכת קונוט, בתם של לאופולד, דוכס אולבני ולואיזה מרגרטה, נסיכת פרוסיה. ב-5 במאי נערך טקס הטבלתה, כשלסנדקיה משמשים סבה וסבתה מצד אביה - גוסטב החמישי, מלך שוודיה וויקטוריה, נסיכת באדן, סבתות רבא מצד אביה - המלכה האלמנה והדוכסית הגדולה האלמנה של באדן, סבה וסבתה מצד אמה - לאופולד, דוכס אולבני ולואיזה מרגרטה, נסיכת פרוסיה, הדוכסית הגדולה של באדן, הדוכסית האלמנה של דלארנה, קיסרית רוסיה, הנסיכה אליס, רוזנת אתלון, אדלברט, נסיך פרוסיה וג'ורג', נסיך ויילס.

בגיל 10 מתה אמה בהריונה השישי, כתוצאה מדלקת קרום המוח, ואביה התחתן בשנית עם לואיז, נסיכת באטנברג. אינגריד חונכה היטב, והתעניינה בספורט, במיוחד ברכיבה על סוסים, סקי וטניס. בנוסף היא אף הוציאה בגיל צעיר את רישיון הנהיגה שלה.

בשנת 1928 הוצעה אינגריד לאדוארד, נסיך ויילס, אולם על אף שנפגשו לא התארסו לבסוף.

ב-15 במרץ 1935 התארסה אינגריד עם פרדריק, נסיך הכתר הדני, וב-24 במאי התחתנו השניים בסטוקהולם באירוע גדול שסוקר בהרחבה בכלי התקשורת השוודיים. במהלך מלחמת העולם השנייה תמכה אינגריד בכוחות ההתנגדות לכיבוש, ועודדה את בני העם בסיורים שעשתה ברחבי הארץ יחד עם חמותה המלכה אלכסנדרינה. סבה גוסטב החמישי, מלך שוודיה שלח לה בקשה להוריד פרופיל למען ביטחונה, אולם היא דחתה בזעם את הצעתו.

ב-20 באפריל 1947 מת חמיה כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק, ובעלה פרדריק התשיעי, מלך דנמרק עלה לשלטון במקומו. אינגריד ביטלה הרבה מהמנהגים המיושנים שנהגו בחצר המלוכה, והפכה את האווירה ליותר נעימה, עם פחות אירועים וקבלות פנים רשמיות. בשנת 1972 מת בעלה, ובתה מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק עלתה לשלטון במקומו. באותה שנה מונתה אינגריד לעוצרת הממלכה, בכל עת שהמלכה נעדרה מהממלכה.

ב-7 בנובמבר 2000 מתה אינגריד, כשלצידה עומדים שלוש בנותיה ועשרה נכדיה. הלווייתה נערכה ב-14 בנובמבר, והיא נטמנה בקתדרלת רוסקילדה. בהלוויה השתתפו בני אצולה ומדינאים רבים, ביניהם: המלך והמלכה של שוודיה, מלכת ספרד, מלכת הולנד, המלך והמלכה של נורווגיה, המלך והמלכה של בלגיה, הדוכס הגדול והדוכסית הגדולה של לוקסמבורג, הנסיך מוויילס, נסיך הכתר של מונקו, אולפור רגנר גרימסון - ראש ממשלת איסלנד, ומאונו קויביסטו - נשיא פינלנד לשעבר.

## משפחתה
ב-24 במאי 1935, התחתנה אינגריד עם פרדריק התשיעי, מלך דנמרק, ממנו נולדו לה שלוש בנות:
* מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק (נולדה ב-1940), מלכת דנמרק הנוכחית, התחתנה עם הנריק, נסיך דנמרק.
* בנדיקטה, נסיכת דנמרק (נולדה ב-1944), התחתנה עם ריכרד, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג השישי.
* אנה מריה, מלכת יוון (נולדה ב-1946), התחתנה עם קונסטנטינוס השני, מלך יוון.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בית ברנדוט
קטגוריה:נשות מלכי דנמרק ונורווגיה
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:ילידות 1910
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1910
קטגוריה:נפטרות ב-2000
קטגוריה:נפטרים ב-2000
עונת 1970 בגביע ליברטדורס

**עונת 1970 ב[[גביע ליברטדורס]]** הייתה העונה ה-11 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-11 בפברואר 1970 ותחרות הסתיימה ב-14 במאי 1970. בתחרות השתתפו 19 קבוצות. נציגי ברזיל לא השתתפו.

התחרות הסתיימה בניצחון של אסטודיאנטס לה פלאטה בפעם השלישית ברציפות.

## מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 19 קבוצות - 2 נציגים מכל חברי הארגון למעט ברזיל ומנצחת של השנה הקודמת. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-4 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-3 בתים. מנצחי הבתים ומנצחת של העונה הקודמת נפגשו בסדרת משחקי חצי הגמר והגמר.

במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף. 

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

## השלבים המתקדמים
### שלב ב'

### שלבי הגמר

### סדרת הגמר

## קישורים חיצוניים

* פרטים על התחרות
* נתונים מאתר worldfootball

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1970
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
פרח לאומי

**פרח לאומי** או **פרח סמלי** נבחר על ידי מספר מדינות בעולם כדי לייצג את האזור הגאוגרפי שבו שוכנת המדינה ולעיתים אף את תרבותה. בחלק ממדינות העולם, בנוסף לפרח הלאומי, קיימים אף פרחים המסמלים אזורים בתוך המדינה. פרחים לאומיים של מדינות נבחרים בהליכים שונים, חלקם על ידי גופים ממשלתיים ובמקומות אחרים נערכות הצבעות ציבוריות לא רשמיות.

## פרחים לאומיים
### אפריקה

### אסיה

### אירופה

### אמריקה הצפונית והקריביים

### אמריקה המרכזית

### אוקיאניה

### אמריקה הדרומית

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סמלים לאומיים
פורמולה 1 עונת 2012

**עונת 2012 בפורמולה 1** היא העונה ה-63 בה התקיימה האליפות. 25 נהגים המייצגים 12 קבוצות לקחו חלק ב-20 המרוצים שהתקיימו במדינות שונות.
שבעה נהגים שונים נצחו את בעת המרוצים הראשונים בעונה. פרננדו אלונסו היה הנהג הראשון שהשיג ניצחון שני, כשניצח את גרנד פרי אירופה, שהתקיים בולנסיה ולקח את הובלה במרוץ לאליפות. הוא החזיק בראשות הטבלה במהלך שבעת המרוצים הבאים, אך פרישות במהלך הגרנד פרי הבלגי והיפני אפשרו לפטל לתפוס את מקומו. אל המרוץ האחרון בעונה הגיע פטל בפער של 13 נקודות מאלונסו. הוא סיים את המרוץ במקום השישי וזכה באליפות בפעם השלישית ברציפות.

## קבוצות ונהגים

### שינויים בנהגים
קבוצת לוטוס שחררה את ויטלי פטרוב וברונו סנה, נהגיה בעונה החולפת. במקומם החתימה הקבוצה את קימי רייקונן, שחזר לאליפות אחרי שנתיים של השתתפות באליפות העולם בראלי ואת רומן גרוז'אן לשעבר, אלוף ה-GP2, שנעדר אף הוא כשנתיים מסבב הפורמולה 1. פטרוב חתם בקבוצת קטרהאם וסנה הצטרף לקבוצת ויליאמס. נהג נוסף שחזר לאליפות לאחר היעדרות היה ניקו הולקנברג, ששב לקבוצת פורס אינדיה לצידו של פול די רסטה.

קבוצת טורו רוסו החליפה גם היא את צמד נהגיה - דניאל ריקארדו וז'אן-אריק ורן הוחתמו במקומם של חיימי אלגורשוארי וסבסטיאן באומי.

פדרו דה לה רוסה ונראיין קרטיקיאן חזרו גם להתחרות באליפות כנהגיה של קבוצת HRT. דה לה רוסה לא התחרה באופן סדיר מאז הגרנד פרי האיטלקי בעונת 2010. בעונת 2011 שימש כנהג מבחן עבור קבוצת מקלארן והשתתף בבגרנד פרי הקנדי כנהגה של קבוצת סאובר. קרטיקיאן עזב את הקבוצה לפני הגרנד פרי הבריטי בעונה הקודמת וחזר להופעה נוספת בגרנד פרי הודו.

ג'רום דאמברוסיו, שעזב את קבוצת מארוסיה הצטרף במהלך העונה כנהג שלישי בקבוצת לוטוס. שארל פיק, שסיים במקום הרביעי בסבב ה-gp2 בעונה הקודמת, תפס את מקומו של דאמברוסיו.

## לוח המרוצים

### שינויים בלוח התחרויות
* גרנד פרי בחריין, שבוטל בעונה הקודמת עקב מחאות התושבים, שב לסבב האליפות. הגרנד פרי, שתוכנן להתקיים במקור בחודש אוקטובר, הוקדם בסופו של דבר והתקיים במהלך חודש אפריל.
* גרנד פרי טורקיה הוצא מסבב התחרויות. במהלך חודש אוגוסט ניהלו מנהלי המרוץ משא ומתן עם ברני אקלסטון על הארכת החוזה, אך בהמשך החודש הוחלט על ביטול המרוץ.

## דירוג האליפות
### [[אליפות הנהגים (פורמולה 1)|אליפות הנהגים]]
הנקודות חולקו לעשרת הנהגים הראשונים בכל מרוץ, בהתאם לפירוט בטבלה הבאה:

*† – לא סיים את המרוץ, אך קיבל ניקוד לאחר שעבר יותר מ-90% מהמסלול.

### אליפות היצרנים

*† – לא סיים את המרוץ, אך קיבל ניקוד לאחר שעבר יותר מ-90% מהמסלול.

## קישורים חיצוניים

* תוצאות מרוצי העונה באתר Formula1.com.
* סיכום העונה באתר MotorSport Magazine.
* פיליפ רוזין, פורמולה 1 חוזרת לעונה מעניינת במיוחד, אוטוספורט, 17 במרץ 2012.

## הערות שוליים

קטגוריה:עונות בפורמולה 1
קטגוריה:2012 בספורט
760-769 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 739–730 לפנה"ס**

## אירועים ומגמות
*15 ביוני 763 לפנה"ס – ליקוי חמה בתאריך זה (חודש סיוון) שנצפה על ידי אסטרונומים אשורים שימש על מנת לתקן את הכרונולוגיה של המזרח הקרוב העתיק.

## אנשים משמעותיים
* מותו של אמציה מלך יהודה.
* מותו של ארכלאוס, מלך ספרטה.
* מותו של ריבאלו, מלכם האגדי של הקלטים הבריטונים.
* עוזיהו מלך יהודה.
* הנביא ישעיהו.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-8 לפנה"ס לפי שנים
אוזני

**אָזְנִי** או **פסיון אוזנן** (שם מדעי: *Crossoptilon*) הוא סוג של עופות ממשפחת הפסיוניים ומסדרת התרנגולאים.
## מאפיינים
לפסיונים אלה יש ציצות לבנות מסביב ל"לחיים" המתעקלות למעלה עד לאחורי העורף, בדמות שתי ציצות, מה שמזכיר מעט אוזניים. הגוף כחול, וסביב העיניים עור אדום ומעל הראש "כיפה" שחורה.

אצל הזכרים הזנב גדול ובעל נוצות לבנות ורחבות היכולות להיפרש. הנקבות קטנות יותר וזנבן קטן בהרבה.

הפסיונים מצויים ברחבי מזרח אסיה ובייחוד בסין, ביערות הרריים ואזורי אחו אלפיני. רוב זמנם הם חיים על קרקע היער ולא נוטים לעופף לעיתים קרובות.

## מינים
*אוזני לבן (*Crossoptilon crossoptilon*)
*אוזני טיבטי (*Crossoptilon harmani*)
*אוזני חום (*Crossoptilon mantchuricum*)
*אוזני כחול (*Crossoptilon auritum*)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1838
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי בריאן הוטון הודג'סון
קטגוריה:פסיונים
כביש 807

**כביש 807** הוא כביש רוחב אזורי במזרח הגליל התחתון. הכביש מתחיל בצומת מע'אר ונגמר בצומת מגדל שליד הכנרת. אורכו של הכביש הוא 12.2 ק"מ.

## היסטוריה

הדרך ממע'אר למגדל שימשה את עוברי הדרך עוד בימי המנדט הבריטי.

## צמתים ומחלפים עיקריים לאורך הכביש

## ראו גם
* נחל צלמון
* מגדלא
* כבישי ישראל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:הגליל התחתון: כבישים צמתים ומחלפים
קטגוריה:מגדל
קטגוריה:מע'אר: תחבורה
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם פרנקלין דלאנו רוזוולט

**הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם פרנקלין דלאנו רוזוולט ** (באנגלית: The **Franklin D. Roosevelt Presidential Library and Museum**) הם הספרייה נשיאותית והמוזיאון הנשיאותי על שמו של נשיא ארצות הברית ה-32, פרנקלין דלאנו רוזוולט. המרכז הנשיאותי על שמו ממוקם בהייד פארק, במדינת ניו יורק. אלו הספרייה והמוזיאון הנשיאותי הראשון שהוקם בארצות הברית. המרכז נבנה בניהולו של רוזוולט בין השנים 1940-1939, עד לפתיחתו בשנת 1941.

רוזוולט ביקר פעמים רבות במרכז על שמו עד למותו בשנת 1945.

## היסטוריה
רוזוולט החליט להקים לעצמו את הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים בשנת 1939, וזאת לאחר שרצה לשמר את הניירת הגדולה במהלך כהונתו הארוכה, הנצחת מורשתו כנשיא ארצות הברית ומנהיגה במהלך מלחמת העולם השנייה, וכן מורשת אשתו, אלינור רוזוולט. הקרקעות שעליהן נבנה המרכז הנשיאותי הם קרקעות שהיו שייכות לאמו של רוזוולט. שטח המקום כולל 16 דונם.

## הספרייה
לפני נשיאות רוזוולט, לא היה הסדר בנוגע לניירות של נשיאי ארצות הברית. רוזוולט קבע כי כל הניירות של נשיאי ארצות הברית לדורותיהם יהפכו לרכוש ציבורי לאחר סיום כהונתם. הניירות של רוזוולט כוללות זכרונות אישיים מכהונתו, ההתמודדות עם המצב הבעייתי בעולם בעת כהונתו, ודעותיו בנושאים שונים. גם הניירות של רוזוולט בעת כהונתו כסנאטור ממדינת ניו יורק, מושל ניו יורק וכתת מזכיר הצי של ארצות הברית בכהונתו של וודרו וילסון כנשיא ארצות הברית.

## המוזיאון
המוזיאון הוא החלק הקטן יותר במרכז והוא כולל בתוכו מתנות ומזכרות שקיבל רוזוולט ממנהיגים רבים מהעולם, כשהידועה בהם זאת המתנה שקיבל מראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל. רוזוולט ביקר במוזיאון בפעם האחרונה במרץ 1945. המוזיאון שופץ בשנת 2010 והורחב לרווחת הציבור.

## גלריה

קובץ:Springwood Study.jpg|חדר העבודה של רוזוולט, כפי שניתן לראות במוזיאון
קובץ:Boris Yeltsin 24 October 1995-1.jpg|נשיא רוסיה בוריס ילצין במוזיאון עם נשיא ארצות הברית ביל קלינטון בשנת 1995
קובץ:Eleanor Roosevelt , opening Franklin D. Roosevelt papers at Franklin D. Roosevelt Library in Hyde Park, New York - NARA - 196619.tif|אלינור רוזוולט (יושבת בצד שמאל) בעת אירוע בספרייה, 1950


## ראו גם
* הספריות הנשיאותיות בארצות הברית
* פרנקלין דלאנו רוזוולט

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הנצחת פרנקלין דלאנו רוזוולט
קטגוריה:ניו יורק: מבנים
רוזוולט
מכללת מקס פיין

**מכללת מקס פַיִין** היא בית ספר תיכון מקצועי השוכנת בתל אביב. הוקמה כבית הספר המקצועי הראשון בישראל בשנת 1928.

## היסטוריה
לזכרו של מקס פיין, הוקמו בנוער העובד חדרי מלאכה להכשרה מקצועית, בהנהגתו של שמואל מסטצ'קין שנקראו "חדרי המלאכה ע"ש מקס פיין". בתל אביב הפך חדר המלאכה לבית הספר המקצועי הראשון בישראל בשנת 1928. גזבר הוועד הפועל של ההסתדרות ישראל מרום (מרמינסקי) סייע ברכישת המכונות.
מפעל זה גדל ברבות הימים והיה לרשת בתי הספר "עמל" של ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל.

אבן הפינה לבית הספר הראשון נקבעה על ידי הנציב העליון ארתור ווקופ במגרש שהיה ממוקם בגבול מתחם הנפט ושכונת הרכבת, (שכונת העגלונים), את מבנה בית הספר תכנן האדריכל אריך מנדלסון. המחזור הראשון של 18 הבוגרים סיים את לימודיו ביולי 1936. ביום שבת 16 במאי 1948 נפגע בית הספר, שהיה ממוקם ברחוב החרושת, בהתקפת מטוסים מצרים על תל אביב.

בשנת 1955 עבר בית הספר למיקומו החדש, בצומת רחוב קפלן ודרך מנחם בגין 130, (דרך פתח תקווה דאז), פינת דרך השלום. בית הספר תוכנן על ידי האדריכלית ג'ניה אוורבוך. על חומת בית הספר מקס פיין קיים מ-1989 ציור קיר ענק הקרוי "הצעקה" שצייר האמן רמי מאירי.

בשנת 1998 נחתם הסכם בין ההסתדרות לקבוצת אהוד בן ש"ך לפינוי בתי הספר מקס פיין והולץ והשבחת שטחם.

## מכללת מקס פיין - רשת עמל

מכללת עמל מקס-פיין פועלת בתל אביב מאז שנת 1928. עם קום מדינת ישראל פעלו בישראל 11 בתי ספר מקצועיים, מתוכם שישה בתי ספר של רשת עמל, כולל בית הספר מקס פיין, אשר היה הגדול מכלם עם 250 תלמידים. המכללה הכשירה אלפי תלמידים, במאות קורסים שונים בתחומי רכב, אופנועים, תחבורה, חשמל ומיזוג.

היום פועלות כיתות ט'-י"ג, מגמות אוטוטרוניקה, אופנוטרוניקה, מנהל וחשבונאות. כיתת המשך י"ג במגמת הרכב. בבית הספר 170 תלמידים, 17 תלמידים בכתה. בית הספר בבעלות רשת עמל.

הלימודים בבית הספר מחולקים לשלושה תחומים עיקריים:
* לימודים עיוניים
* לימודים עיוניים בתחום הטכנולוגי המקצועי
* עבודה התנסותית - בסדנאות בכיתה ט' ו-י' ובמקומות העבודה בכיתה י"א ו-י"ב.

מרבית הקורסים מתקיימים בפיקוח משרד הכלכלה והתעשייה ומשרד התחבורה. בוגרי הקורסים זכאים לתעודות ממשלתיות המקנות סיווג מקצועי וכתבי הסמכה.

## ראו גם
* רשימת בוגרי בית הספר
* עמל

## קישורים חיצוניים

* 
* מכללה טכנולוגית תיכונית מקס פיין
* 
* 
* 
*  בית הספר המקצועי על שם מקס פיין, '''1937''', באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: תיכונים
קטגוריה:בוגרי התיכון המקצועי ע"ש מקס פיין
קטגוריה:ההסתדרות הכללית
קטגוריה:עמל
כביש 806

**כביש 806** הוא כביש אורך אזורי בצפון-מזרח הגליל התחתון, המתחיל במחלף עילבון עם כביש 65 ונגמר בצומת חלפתא עם כביש 85. אורכו של הכביש הוא 13 ק"מ. בעבר כונה גם בשם כביש עילבון-מע'אר על שם היישובים העיקריים שהיו בדרכו.

## היסטוריה
הכביש התקיים עוד בימי המנדט הבריטי ובתוכנית החלוקה יועד להיות חלק מהמדינה היהודית. בשנות ה-50 הוא הוצג ככביש נוף יפה שאינו מוכר למטיילים. בשנת 1965 שודרג הכביש לרוחב 7 מטר כדי להוות כביש שיסיט את חלק מהתנועה לגליל העליון המזרחי ממעבר דרך טבריה. בשנות ה-70 תוכנן ונסלל החלק הצפוני של כביש 65, הכביש המהיר מצומת גולני למחלף נחל עמוד, שנודע כ"עוקף טבריה" וכביש 806 חדל להוות ציר משמעותי למעבר בין הגליל התחתון והגליל העליון.

בכביש אירעו תאונות רבות. בשנת 2016 נחנך מחלף עילבון המחבר את הכביש לכביש 65.

בשנת 2021 הותחלו עבודות לשיפור קטע של הכביש.

## אתרים לאורך כביש 806
[שמאל|ממוזער|קבר התנא [מתיא בן חרש סמוך לעילבון]]
בכביש מערכי נוף רבים בהם תצפית על ים כנרת.

מבין האתרים הנמצאים בסמיכות לכביש בדרכו מדרון לצפון נמנים:
* המועצה המקומית עילבון יישוב גלילי וותיק ערבי-נוצרי בעיקרו.
* המוביל הארצי
* מנהרת עילבון (הנקודה הגבוהה ביותר במוביל הארצי) באורך 800 מטר מוליכה את המים לתעלת נטופה.
* קבר המיוחס לתנא מתיא בן חרש
* מאגר מים צלמון
* נחל צלמון
* מֻעָ'אר עיר ערבית-דרוזית. הכביש עובר באמצע העיר ובשלב מסוים עובר לעלות בשיפוע תלול מאד.
* בסיס מחו"ה אלון.
* היישוב ענבר
* היישוב כפר חנניה
* הר חזון בגובה 584 מטר (מעל פני הים)
* ציון המיוחס לקברי התנאים רבי אבא חלפתא ורבי יוסי בן חלפתא.
* צומת חלפתא - סיום כביש 806 ומפגשו עם כביש 85 ומעברו בית הכנסת העתיק של כפר חנניה.

## צמתים לאורך הכביש

## ראו גם
* נחל צלמון
* כבישי ישראל

## קישורים חיצוניים
* כביש 806 מַעָ'ר, מע'אר, المغار, 3 באוגוסט 2017 בערוץ IL DRIVING IN ISRAEL ברשת יוטיוב.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:הגליל התחתון: כבישים צמתים ומחלפים
קטגוריה:מע'אר: תחבורה
קטגוריה:עילבון
יחסי קטר–תאילנד

היחסים בין **[[תאילנד|ממלכת תאילנד]]** לבין **[[קטר (מדינה)|מדינת קטר]]** הם יחסים חמים המבוססים על יחסים כלכליים ועל המדיניות הקטרית "הסתכלות מזרחה".

היחסים הכלכליים שבין קטר לתאילנד הם יחסים פורים, קטר היא הספקית השנייה בגודלה לתאילנד במזרח התיכון (מיד לאחר ישראל). היקף הסחר בין שתי המדינות בשנת 2014 הגיע ל-4 מיליארד דולר אמריקאי ומספר הלקוחות בשני השווקים הגיע ל-67 מיליון לקוחות. הייצוא הקטרי העיקרי לתאילנד כלל גז טבעי ונפט בעוד הייצוא התאילנדי העיקרי לקטר כלל בו תכשיטים, רהיטים מכוניות ואלקטרוניקה. שתי המדינות מתככנות לחתום על אמנת כפל מס כדי לעודד השקעות וסחר מצד משקיעים וסוחרים בשתי המדינות.

ישנם כ-4,000 תאילנדים בקטר, 2,500 מהם עובדים בענף הבנייה, ורוב רובם של אלו מתרכזים בפיתוח תשתיות לקראת מונדיאל 2022. שאר התאילנדים בקטר בדרך כלל יעבדו כיזמים, עובדי ספא, מטפלים סיעודיים, עקרי בית וסטודנטים.

## קישורים חיצוניים

* שגרירות קטר בתאילנד

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
דויד די תומאסו

**דויד די אליה אלמו תומאסו** (בצרפתית: **David di Elias Alemu Tommaso**;  6 באוקטובר 1979 - 29 בנובמבר 2005) היה כדורגלן צרפתי ששיחק בעמדת הבלם בקבוצות מונקו, סדאן ואוטרכט.

## קריירת מועדונים
די תומאסו החל את הקריירה המקצועית שלו במונקו מליגת העל הצרפתית. ב-16 בינואר 1999 ערך די תומאסו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את ג'ון ארנה ריסה בדקה ה-78 בתיקו 1-1 נגד לאנס במסגרת המחזור ה-21 בליגה. בהמשך הקריירה שיחק בסדאן, ששיחקה בליגת העל הצרפתית ובליגה הצרפתית השנייה, ובאוטרכט מליגת העל ההולנדית. בעונתו הראשונה באוטרכט נבחר על ידי האוהדים לשחקן העונה של המועדון.

## מותו והנצחתו
ב-29 בנובמבר 2005 נפטר די תומאסו כתוצאה מדום לב בשנתו, כשהוא בן 26. אוטרכט הפסיקה את השימוש בחולצה מספר 4 כאות הנצחה, וסדאן הפסיקה את השימוש בחולצה מספר 29. פרס שחקן העונה של אוטרכט נקרא מאז מותו "פרס די תומאסו".

## משפחתו
אביו של די תומאסו, פסקל, ודודו, לואי, שיחקו שניהם בשנות ה-80 בגרנובל. אחיו הצעיר, יואן, שיחק במספר מועדוני כדורגל צרפתים. די תומאסו היה נשוי ואב לבן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני סדאן
קטגוריה:כדורגלני אוטרכט
קטגוריה:כדורגלנים שמתו במהלך הקריירה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1979
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2005
עונת 1972 בגביע ליברטדורס

**עונת 1972 ב[[גביע ליברטדורס]]** הייתה העונה ה-13 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-30 בינואר 1972 ותחרות הסתיימה ב-24 במאי 1972. בתחרות השתתפו 20 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון. התחרות הסתיימה בניצחון של אינדפנדיינטה בפעם השלישית בתולדות המועדון.

## מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 20 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-2 בתים. מנצחי הבתים נפגשו בסדרת משחקי הגמר.

אם מספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף.

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

## השלבים המתקדמים
### שלב ב'

### סדרת הגמר

## קישורים חיצוניים

* פרטים על התחרות
* נתונים מאתר worldfootball

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1972
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
קרב קרנונטום

**קרב קרנונטום** התרחש בשנת 170 לספירה כחלק מן המלחמות המרקומניות.

באביב אותה שנה, הותקפו פרובינציות רומיות לאורך נהר הדנובה בידי לוחמים של השבטים הגרמאניים מרקומני וקוואדי. הקיסר הרומי מרקוס אורליוס ביחד עם חתנו ויועצו הצבאי טיבריוס קלאודיוס פומפיאנוס, חצו את הדנובה במטרה להרחיק את הפולשים. שני הצבאות התנגשו בקרבת היישוב קרנונטום באזור פאנוניה עילית, כיום הכפר פטרונל-קרנונטום (Petronell-Carnuntum), כ-30 ק"מ ממזרח לווינה. במקום שכנה מפקדת הלגיון ה-14. הצבא הרומי היה חסר ניסיון ובלתי מצויד. תוצאות הקרב היו הרות אסון עבור הרומים. לאחר הקרב הקשה נמנו כ-20,000 הרוגים בקרב הכוחות הרומים, ואילו השבטים הגרמאנים, המעודדים מתוצאות הקרב, המשיכו בתנועה דרומה, והטילו מצור על אקוויליה ואופיטרגיום (Opitergium) שלחוף הים האדריאטי בצפון מזרח איטליה של ימינו. הייתה זו התבוסה הקשה ביותר של הרומים בקרבות המאה השנייה לספירה.

קיים רק מקור היסטורי אחד המתאר את הקרב ותוצאותיו, והוא בספרו הסאטירי של לוקיאנוס מסאמוסאטה-"אלכסנדר", אודות אלכסנדר מאבונוטקוס, מיסטיקן ואורקל יווני. תוצאות הקרב המתוארות על ידי לוקיאנוס אינן מקובלות על היסטוריונים המודרניים שכן הן אינן נתמכות בממצאים היסטוריים אובייקטיביים אחרים כגון תיאורים של היסטוריונים בלתי תלויים בני התקופה, וממצאים ארכאולוגיים ואפיגרפים. למרות זאת קיימת הסכמה בין החוקרים כי קרב זה אכן התרחש.

קרב קרנונטום ותוצאותיו היוו אירוע בעל משמעות רבה בהגותו של הפולקיסט האוסטרי הלאומני גידו פון ליסט, כחלק מגיבוש הזהות הלאומית הפאן גרמאנית שפיתח והטיף לה. כחלק מפעילותו לחיזוק התודעה הלאומנית המתבססת על המורשת של העמים הגרמאנים הקדומים, ערך ב-24 ביוני 1875 טקס פגאני בחורבות מבנה של שער ניצחון מפואר מן התקופה הרומית באתר, ובו חגג מלאת 1500 שנה לניצחון הגרמאני, על ידי הדלקת מדורה וקבורה של 8 בקבוקי יין במבנה של צלב הקרס.

## קישורים חיצוניים
* 
* https://books.google.co.il/books?hl=en&lr=&id=yt78Z9GY8RgC&oi=fnd&pg=PA223&redir_esc=y#v=onepage&q&f=false
* https://web.archive.org/web/20160304053615/http://www.hausarbeiten.de/faecher/vorschau/104298.html

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטריה: היסטוריה
קטגוריה:רומא העתיקה: היסטוריה
קרנונטום
אולריך זיידל

**אוּלריך מריה זיידל** (בגרמנית: **Ulrich Maria Seidl**; נולד ב-24 בנובמבר 1952 בעיר וינה) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק אוסטרי. ב-2005 ישב בחבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-27 במוסקבה.
ממוזער|אולריך זיידל, במאי אוסטרי|300x300 פיקסלים

סרטו "ימי כלב" צולם במשך יותר משלוש שנים בתקופת הקיץ הלוהטת ביותר. סרט זה זכה, בין השאר, בפרס הגדול המיוחד של חבר השופטים בפסטיבל ונציה 2001.

סרטו של אולריך זיידל "גן עדן: אהבה" היה מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן ב-2012. סרט ההמשך, "גן עדן: אמונה", זכה בפרס חבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-69 בוונציה. החלק האחרון של הטרילוגיה, "גן עדן: תקווה", הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-63 בברלין.

זיידל היה אמור להשתתף בפסטיבל הקולנוע ירושלים בשנת 2014, לצד השחקנית מריה הופשטטר שכיכבה בסרטיו המוקדמים, אך ביטל את הביקור עקב המצב הביטחוני.

## ביוגרפיה
אולריך זיידל גדל במשפחה קתולית. למרות שבשלב מסוים רצה להיות כומר, הוא למד עיתונאות ודרמה באוניברסיטת וינה. אחר כך, למד קולנוע באקדמיה לקולנוע של וינה, שבה יצר בשנת 1980 את סרטו הקצר הראשון One-Forty. שנתיים אחר כך הפיק את הסרט הראשון שלו באורך מלא, "Der Ball" (הנשף).

## סגנון
אולריך זיידל אינו רואה את עצמו כקולנוען דוקומנטרי, וסרטים אחדים שלו משלבים לעיתים קרובות מציאות ובדיון. אחדים מסרטיו צולמו במולדתו, אוסטריה.

## סרטיו
* 1980 (One Forty) Einsvierzig (short)
* 1982 (The Prom) Der Ball (short)
* 1990 Good News
* 1992 Losses to Be Expected) Mit Verlust ist zu rechnen)
* 1994 (The Last Men) Die letzten Männer (TV)
* 1995 Animal Love) Tierische Liebe)
* 1996 (Pictures at an Exhibition) Bilder einer Ausstellung (TV)
* 1997 (The Bosom Friend) Der Busenfreund (TV)
* 1998 (Fun without Limits) Spass ohne Grenzen (TV)
* 1999 Models
* 2001 Dog Days) Hundstage)
* 2002 State of the Nation) Zur Lage)
* 2003 Jesus, You Know) Jesus, Du weisst)
* 2004 (Our Father) Vater unser (filmed stage play)
* 2006 (Brothers, Let Us Be Merry) Brüder, laßt uns lustig sein (short)
* 2007 Import/Export
* 2012 הטרילוגיה: גן עדן
** גן עדן: אהבהגן עדן: אמונה  גן עדן: תקווה
* 2014 במרתפים
* 2022: רימיני

## פרסים
* IDF Amsterdam Special Jury Prize - 1993 Loss Is to Be Expected
* Sarajevo Audience Award - 1999 Models
* Gijón Grand Prix Asturias - 2001 Dog Days
* Venice Silver Lion - 2001 Dog Days
* Karlovy Vary Best Feature Documentary - 2003 Jesus, You Know

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע אוסטרים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אוסטרים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1952
תומאס הקל וולר

**תומאס הקל וולר** (אנגלית: **Thomas Huckle Weller**; 15 ביוני 1915 – 23 באוגוסט 2008) היה וירולוג וביולוג אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1954.

וולר נולד וגדל באן ארבור, מישיגן שבארצות הברית. הוא קיבל תואר ראשון ותואר שני בזואולוגיה רפואית מטעם אוניברסיטת מישיגן, שם שימש אביו, קרל ורנון וולר, כפרופסור במחלקה לפתולוגיה. בשנת 1940 קיבל תואר דוקטור לרפואה, והחל לעבוד בבית החולים לילדים של בוסטון. ב-1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, התגייס לחיל הרפואה של הצבא הבריטי. לאחר המלחמה, חזר לבית החולים לילדים בבוסטון.

בשנת 1954 זכה וולר, יחד עם ג'ון פרנקלין אנדרס ופרדריק צ'פמן רובינס, בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, על שהראו כיצד ליצור תרבית וירוס שיתוק ילדים במבחנה.

נפטר במסצ'וסטס ב-23 באוגוסט 2008, והותיר אחריו את אשתו, קת'לין, וארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:אן ארבור: אישים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:וירולוגים אמריקאים
קטגוריה:ביולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
בו ריפנבורו

**בו ריפנבורו** (באנגלית: **Beau Riffenburgh**, נולד ב-12 בינואר 1955) הוא סופר, היסטוריון ומומחה לחקר הקוטב. כמו כן הוא מאמן פוטבול ומחבר ספרים על תולדות הפוטבול.

## ראשית הקריירה
ריפנבורו, יליד קליפורניה, היה הכותב הבכיר ומנהל המחקר של ה-NFL, ליגת הפוטבול האמריקאית בשנות ה-80' וראשית ה-90'. בתקופת עבודתו שם, כתב או ערך שבעה ספרים, בהם האנציקלופדיה הרשמית של הליגה. זמן קצר היה עורך ראשי של הוצאת טוטאל ספורטס.

## חקר קטבים
ריפנבורו הוסמך לתואר דוקטור במכון סקוט לחקר הקוטב באוניברסיטת קיימברידג'. הוא כתב או ערך מספר רב של ספרים על חקר הקוטב, בהם "The Myth of the Explorer", בחינה מלומדת של הקשר בין העיתונות הפופולרית למסעות חקר; "Shackleton's Forgotten Expedition", סיפורה של משלחת נמרוד בהנהגת ארנסט שקלטון, שהייתה קרובה להגיע הן אל הקוטב הדרומי והן אל הקוטב המגנטי; ו"Racing with Death",סיפור משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה בהנהגת דאגלס מוסון. הוא היה העורך של "האנציקלופדיה של אנטארקטיקה", יצירה בת שני כרכים, ספר העיון המקיף ביותר שנכתב אי פעם על אנטארקטיקה.

משנת 1995 עד 2005, היה ריפנבורו עורך ה-"Polar Record" ("רשומות הקוטב"), כתב העת הוותיק ביותר בעולם לחקר הקטבים. הוא עמד בראש "קבוצת תולדות הקוטב" במכון סקוט לחקר הקוטב וכיהן כמרצה בפקולטה להיסטוריה של אוניברסיטת קיימברידג'.

## קריירת אימון
בתקופת שהותו בקיימברידג' עשה ריפנבורו שימוש בהתמחותו בפוטבול כמאמן ראשי של נבחרת קיימברידג' בליגת המכללות הבריטיות לפוטבול. פעמיים הוכתר בתואר מאמן השנה הלאומי בחמש העונות שעשה בתפקיד זה (1996-1991). אחרי שקיימברידג' ויתרה על הנבחרת שלה, עשה ריפנבורו עונה אחת כמאמן ראשי של קבוצת ה"האריקיינס" של אוניברסיטת הרטפורדשייר. הקבוצה עברה מניצחון לניצחון וזכתה באליפות הארצית בעונת 1998-1997, וריפנבורו הוכתר שוב בתואר מאמן השנה.

ריפנבורו היה המאמן הראשי הראשון של "Great Britain Bulldogs", הנבחרת האוניברסיטאית הלאומית לפוטבול, שזכתה בשתי אליפויות אירופה הראשונות בשנים 1994 ו-1996.

הוא הוכנס להיכל התהילה" של BCAFL בשנת 2000, כחלק ממחזור המייסדים של ההיכל.

## מותחנים
ריפנבורו כותב ספרי מתח ובילוש יחד עם אשתו, ליז קרוויס, בשם העט סימון בופור.

## כתביו (רשימה חלקית)
### ספרים על מסעות חקר

* *Encyclopedia of the Antarctic* (2006)
* *Shackleton's Forgotten Expedition : The Voyage of the Nimrod* (2005)
* *Nimrod: Ernest Shackleton and the Extraordinary Story of the 1907-09 British Antarctic Expedition* (2005)
* *With Scott to the Pole: The Photographs of Herbert Ponting*. (1998, with Elizabeth Cruwys)
* *(The Myth of the Explorer : The Press, Sensationalism, and Geographical Discovery* (2001


### ספרים על פוטבול

* *20th Century Sports : Images of Greatness* (1999, with Mike Meserole)
* *The American Football Almanac* (1992)
* *NFL : Official History of Pro Football* (1990)
* *Great Ones: NFL Quarterbacks from Montana to Baugh* (1989)
* *Official NFL Encyclopedia* (1986)
* *Running Wild: A Pictorial Tribute to the NFL's Greatest runners* (1984)


## קישורים חיצוניים

* Riffenburgh bio from publisher ביוגרפיה של ריפנבורו מאת המו"ל של הוצאת בלומסברי
* Riffenburgh's Entry at BCAFL Hall of Fame כניסת ריפנבורו להיכל התהילה של BCAFL

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה
קטגוריה:מאמני פוטבול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
780-789 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 789 - 780 לפנה"ס**

## אירועים ומגמות
* 785 לפנה"ס - עוזיהו יורש העצר בממלכת יהודה.
* 783 לפנה"ס - שלמנאסר הרביעי מחליף את אביו, אדד-ניררי השלישי ומתמנה למלך אשור.
* 782 לפנה"ס - מותו של הקיסר צ'ואן משושלת ג'ואו בסין.
* 781 לפנה"ס - הקיסר יו משושלת ג'ואו ממנה לקיסר בסין.

## אנשים משמעותיים

* עוזיהו מלך יהודה.
* אמציה מלך יהודה.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-8 לפנה"ס לפי שנים
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם ריצ'רד ניקסון

**הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים ע"ש ריצ'רד ניקסון** (באנגלית: The **Richard Nixon Presidential Library and Museum**) הם הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שמו של נשיא ארצות הברית ה-37 ריצ'רד ניקסון וכן גם מקום קבורתו שלו ושל רעייתו, פט ניקסון. המרכז ממוקם בעיר יורבה לינדה, בקליפורניה. המקום הוא בבעלות הארכיון הלאומי של ארצות הברית וכן חלקו מנוהל על ידי קרן פרטית על שם ניקסון.

## היסטוריה
לאחר פרשת ווטרגייט והתפטרותו המביכה של ריצ'רד ניקסון, העדיף ניקסון שלא לשמר את מורשתו. הוא הורה להשמיד את כל החומרים מנשיאותו בשנת 1979 או בשנת מותו, אך לבסוף החליט הקונגרס של ארצות הברית לבטל את החלטתו של ניקסון ולשמר רק חלק מתוך החומרים של הנשיא. הניירות והמזכרות של ניקסון מתקופתו בתוך הבית הלבן שמורים אצל קרן פרטית על שמו של ניקסון.

## הספרייה
הספרייה המקורית נחנכה ב-19 ביולי 1990. ניקסון ורעייתו, פט ניקסון נכחו בחניכה. כמו כן גם הנשיא המכהן דאז ג'ורג' הרברט ווקר בוש ורעייתו ברברה בוש, והנשיאים לשעבר ג'רלד פורד ורונלד רייגן ורעיותיהם בטי פורד וננסי רייגן נכחו בחניכה. הקהל בעת החניכה כלל 50,000 אנשים ומוזמנים שחגגו את פתיחת המקום.

## המוזיאון
המוזיאון מציג את חייו ואת הקריירה הציבורית של ניקסון כסגן נשיא ארצות הברית בתקופתו של דווייט אייזנהאואר, כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית ובסנאט של ארצות הברית וכנשיא ארצות הברית. המוזיאון בנוי בהשראת בית ילדותו של ניקסון, שאותו בנה אביו של ניקסון, פרנק. המתחם במוזיאון כולל השכרת חדר לאירועים וכנסים שונים למפלגה הרפובליקנית ולשאר תושבי ארצות הברית.

במוזיאון ניתן לראות צילומים, מתנות ומזכרות מקוריות של ניקסון. גם המכונית הנשיאותית בעת תקופתו של ניקסון נמצאת במוזיאון, וכן גם בגדים שלבש ניקסון כנשיא ארצות הברית. גם המסוק הנשיאותי הרשמי "מלך הים" בעת תקופתו של ניקסון נמצא במקום.

ב-2016 עבר המוזיאון שיפוץ בסכום של 15 מיליון דולר.

## גלריה

קובץ:Nixon limousine.jpg|הלימוזינה הנשיאותית של ניקסון במוזיאון
קובץ:Sea King VH3A.jpg|המסוק הנשיאותי של ניקסון בחצר המוזיאון
קובץ:Gravestones of President Richard and first lady Pat Nixon.jpg|מקום מנוחתם של ניקסון ורעייתו. מימין המצבה של פט ניקסון, ומשמאל המצבה של ניקסון.
קובץ:Nixonhouse.jpg|בית ילדותו של ניקסון


## ראו גם
* ריצ'רד ניקסון
* הספריות הנשיאותיות בארצות הברית

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ריצ'רד ניקסון
ניקסון
קטגוריה:קליפורניה: מבנים
קטגוריה:מחוז אורנג' (קליפורניה)
יוסף צוריאל

ממוזער|יוסף צוריאל - עיתונאי וסופר|200x200 פיקסלים
**יוסף צוריאל** (נולד ב-20 ביולי 1936 בתימן) הוא עיתונאי וסופר ישראלי.

## ביוגרפיה
יוסף צוריאל נולד בצנעא שבתימן ועלה לישראל כנער עם משפחתו בשנת 1949. הקריירה העיתונאית שלו החלה ב"דבר לילדים" ו"מעריב לנוער". לאחר מכן כתב בעיתון "הבקר" ולבסוף ב"מעריב", שם עבד שלושים שנה. במסגרת עבודתו ב"מעריב" שימש במשך עשרים שנה ככתב במזרח ירושלים ובשטחים, ועשר שנים ככתב בכנסת.

## יצירתו הספרותית
ספריו של יוסף צוריאל עוסקים בהוויה של יהדות תימן, בגולה ובישראל, וחושפים היבטים בחיי היום-יום של החברה היהודית בתימן, שעד כה הובלטו בספרות ומחוצה לה רק הסממנים הפולקלוריסטיים החיצוניים שלה. 

רומן הבכורה שלו **כלולות**, שאף עובד לסרט טלוויזיה, מתאר מצד אחד משפחה בדלת אמותיה, תוך הדגשת מאמציהן של הנשים להשפיע במעט על מהלך החיים בעולם פטריארכלי נוקשה, ומצד שני, קהילה קרתנית, שמרנית ומרושעת, נוקמת ונוטרת, הנתפשת לכל בדל רמז לחריגה מהנורמות הנהוגות בה. 

הרומן השני **קרעים** הוא סיפור מורכב על זעם, מבוכה, וחידלון בסביבה שאינה יודעת חרטה מהי, על סירוב עיקש לראות דברים נכוחה, על עקיפת האמת, על הטלת ספק בזכות הקיום של החריג, ועל שיגעון שנתפס כעונש.  זהו סיפור על חברה המטריפה את עצמה לדעת. 

ברומן השלישי **חלמתי יונים** מתוארת משפחה תימנית הנעקרת משורשיה, מגיעה לירושלים של שנות החמישים ונגררת לכרוניקה אכזרית של התאזרחות בחברה הישראלית המתהווה. ראש המשפחה משתלט על בית ערבי נטוש ומשכן בו את אשתו ושבעת ילדיו, ממלא את חדריו בחפצים מרהיבים שהוא בוזז מבתים סמוכים, וממנה עצמו לאחראי על האכלוס בשאר חלקי השכונה. כך הוא ממציא עצמו מחדש בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל הבקר
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936