open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רב כהנא (השני)

**רב כהנא** (השני) היה אמורא, בן הדור השני לאמוראים, תלמידו של רב. פעל בבבל ובארץ ישראל. 

לפי מסורת הגאונים, רב כהנא היה בנו החורג של רב מאשתו השנייה. חרף שמו, הוא לא היה כהן. אך נישא לכוהנת. ויש סוברים כי היה כהן.

במסכת ברכות מסופר שרב כהנא הסתתר מתחת מיטתו של רב בעת שזה עסק בתשמיש המיטה. כאשר רב שם לב לכך, נזף בו שאין זו דרך ארץ. ענה רב כהנא: "תורה היא, וללמוד אני צריך". עוד בהקשר זה מסופר ב שרב כהנא הקריא לרב את פסוקי פרק י"ב בספר קהלת, העוסקים בזקנה, וכאשר הקריא את המילים "ותפר אביונה", שפירושן תתבטל חדוות המין, נאנח רב. אמר רב כהנא: "שמע מיניה בטל ליה חמדיה דרב", כלומר נובע מכך (מהאנחה) שבטלה אצלך חדוות המין.

במסכת בבא קמא מסופר שבעת שלמד רב כהנא אצל רב הגיע לשם מלשין, והצהיר בפני רב על כוונתו למסור ממון ישראל לגויים. לאחר שלא נענה לדבריו של רב שלא לעשות כן ואף הכריז ברמה על כוונתו הברורה למסור, קם עליו רב כהנא והרגו וזאת על פי ההלכה שמותר ואף מצווה להרוג אדם שהוא מוסר. רב הורה לרב כהנא לברוח לארץ ישראל, ושם לא להקשות בשיעוריו של רבי יוחנן במשך שבע שנים. שמע רב כהנא בעצתו, והגיע לישיבתו של ריש לקיש, ושם הראה כמה גדול כוחו בתורה. הלך ריש לקיש לרבי יוחנן ואמר לו: "ארי עלה מבבל". למחרת הושיבו את רב כהנא בשורה הראשונה בבית מדרשו של רבי יוחנן. רב כהנא קיים את עצת רב, ושתק במשך כל לימודו של רבי יוחנן, וכיוון שכך, הזיזוהו לאחור, שורה אחר שורה, עד לשורה השביעית האחרונה. אמר רבי יוחנן לריש לקיש: "ארי שאמרת נעשה שועל". אמר רב כהנא בלבו: יהי רצון ששבע השורות שהזיזוני יחשבו לי לשבע השנים שאמר רב. קם והקשה קושיות על רבי יוחנן, וזה לא מצא להן מענה. הסתכל רבי יוחנן ברב כהנא וסבר שהוא מחייך חיוך ניצחון, חלשה דעתו ומיד מת רב כהנא. למחרת אמרו חכמים לרבי יוחנן שרב כהנא לא חייך, אלא זהו מראה פניו. התחרט רבי יוחנן והלך למערת הקבורה של רב כהנא. ראה נחש שומר על פתח המערה. אמר לו: "נחש, נחש, פתח פיך וייכנס הרב אצל תלמיד", ולא פתח; "ייכנס חבר אצל חבר", ולא פתח; "ייכנס תלמיד אצל הרב", פתח לו. ביקש עליו רחמים והחזירו לחיים. שאל רבי יוחנן את רב כהנא את כל הספקות שהיו לו, ורב כהנא פתר אותן. זהו שאמר רבי יוחנן בכמה מקומות: "דילכון אמרי, דילהון היא", כלומר: "מה שאני אומר לכם, שלהם (של בני בבל) הוא". 

רב כהנא חזר לבבל, ושם למד אצל  רב הונא רב יהודה. עם תלמידיו, שמסרו דברים בשמו, נמנו רבה ורב יוסף. על בניו נמנה רב מרי בריה דרב כהנא.

מתואר כיפה באופן מיוחד, יופיו היה כעין יופיו של רבי אבהו שיופיו היה כעין יופיו של יעקב אבינו.

עלה שוב לארץ ישראל ובה נפטר.

## קבר כהנא
מערה בקרבת טבריה, ליד קבר רבי מאיר בעל הנס ובה 6 כוכים ריקים. ליד המערה נמצא מעיין בשם עין כהנא.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* שמואל פאוסט, רב יוחנן ורב כהנא - בבא קמא קיז, א, באתר "דעת"

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השני לאמוראי בבל
קטגוריה:הדור השני לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי רב
קטגוריה:אמוראים כהנים
קטגוריה:תלמידי רבי יוחנן
קטגוריה:תלמידי רב הונא
קטגוריה:תלמידי רב יהודה
קטגוריה:נחותי
קטגוריה:עולים מבבל לארץ ישראל בעת העתיקה
מפרץ סן פבלו

**מפרץ סן פבלו** (באנגלית: **San Pablo Bay**) הוא מפרץ רדוד היוצא ממפרץ סן פרנסיסקו במדינת קליפורניה שבארצות הברית.

אל המפרץ נשפכים הנהרות סקרמנטו, וסן חואקין (הנהרות נשפכים למעשה אל מפרץ סויסון הנשפך אל מפרץ סן פבלו). מצר קרקינז מפריד בין המפרץ למפרץ סן פרנסיסקו.

צורתו של המפרץ מעגלית, קוטרו כ-16 ק"מ ושטחו כ-230 קמ"ר. מפרץ סן פבלו מהווה קשר בין מפרץ סן רפאל והים הפתוח.

שטח המפרץ מחולק בין המחוזות קונטרה קוסטה, סולאנו, סונומה, ומרין. לחוף המפרץ מצויות העיירות סן פבלו, פינול, הרקולס, רודאו, ואלחו, נוואטו וסן רפאל. כמו כן העיר ריצ'מונד ממוקמת על חצי האי המפרדי בין מפרץ סן פבלו למפרץ סן פרנסיסקו.

סביב המפרץ ביצות מלח רבות המהווה שטחי טבע מוגנים במסגרת שמורת הטבע הלאומית מפרץ סן פבלו המשמשת בית גידול ואתר קינון למינים רבים של ציפורי מים וציפורים מוגנות בהן השקנאי החום.

בשל דגי הים הרבים שבמפרץ, הוא מהווה אתר דיג פופולרי.

המפרץ נקרא על שם רנצ'ו בן פבלו - חווה שהוקמה בסמוך על ידי מתיישבים ספרדים בשנת 1815.

## קישורים חיצוניים

*שינויים בסחף במימי המפרץ - אתר הסקר הגאוגרפי של ארצות הברית 
*שמורת הטבע הלאומית מפרץ סן פבלו
*ההיסטוריה של אזור המפרץ

סן פבלו
וובוזלה

שמאל|ממוזער|200px|ווּבוּזֵלָה
[שמאל|ממוזער|250px|אוהד  נושף בווּבוּזֵלָה, [קייפטאון]]
שמאל|ממוזער|250px|צליל הווּבוּזֵלָה
**ווּבֿוּזֵלָה** או **ווּווּזֵלָה** (באנגלית ובאפריקאנס: **vuvuzela**; נקראת לעיתים **לפטאטא - lepatata**) או **[[שופר]] האצטדיונים**, הוא חצוצרת פלסטיק, באורך כ-65 עד 100 סנטימטר, המשמש את אוהדי הכדורגל בדרום אפריקה. השימוש בווּבוּזֵלָה דורש יכולת נשיפה חזקה, והקול הבוקע נשמע כנהמת פילים.

## מקור השם
מקור השם "ווּבוּזֵלָה" אינו ברור. ההערכה הרווחת היא כי השם מגיע משבט הזולו ומשמיעה קול הדומה ל-"ווּ ווּ". הערכה אחרת טוענת כי המקור הוא משופר קודו  שנועד לדווח לילידי הכפרים על אספה מתוכננת.

בעברית לא נמצאה מילה מתאימה לוובוזלה, אך בפנייה לאקדמיה ללשון עברית, בה הועלו הצעות כמו "מרגיזולה" ו"אצטדיונלה", כתבה הבלשנית רחל סליג כי האקדמיה לא רואה צורך להתערב במונח חולף, אך ההצעה "תרוענית" יפה.

## שימוש בקרב אוהדי כדורגל
בשנות ה-90 של המאה הקודמת הפכה הוובוזלה לנפוצה מאוד בקרב אוהדי הכדורגל, והייתה עשויה מפח. בשנת 2001 החלה חברה דרום אפריקאית לייצר את הוובוזלה בייצור המוני תוך שימוש בפלסטיק וכך גרמה לאלפי אוהדים לשאת עימם את הוובוזלה שלהם לכל מקום. השימוש בוובוזלה במשחקי הכדורגל היה ועודנו שנוי במחלוקת. גרסה נוספת לכלי זה הוא הקודוזלה שצורתה כצורת קרני קודו גמלוני.

בתחילת שנת 2009 דנה הוועדה המארגנת של משחקי גביע העולם בכדורגל 2010, פיפ"א, האם לאפשר את השימוש בוובוזלה על ידי האוהדים. לחצם הבלתי מתפשר של נציגי המארחים הדרום אפריקאים גרם לכך שפיפ"א אישרה את השימוש בוובוזלה במשחקי גביע העולם בכדורגל וזאת למורת רוחם של שחקני ומאמני הנבחרות השונות.

זמן קצר לאחר פתיחת המשחקים נשמעו טענות קשות של השחקנים ושל הצופים, כולל צופי טלוויזיה - על הרעש הבלתי נסבל של הוובוזלות בכל המשחקים. בשל כך, נאלצו הערוצים המשדרים להשתמש בעיבוד אותות קול על מנת להוריד את רעש הרקע אך לשמור על הסאונד של המגרש והשדרים.

לאחר סיום המונדיאל אסרה פיב"א על השימוש בוובוזלות באליפות העולם בכדורסל 2010 ועם פתיחת עונת 2010/11 הודיעה גם אופ"א על איסור הכנסת וובוזלות למגרשי הכדורגל באירופה.

## קישורים חיצוניים

* 
* אנחנו לא יודעים מה תעשו בקיץ 2010, מתוך הארץ ONLINE ספורט
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:כלי נשיפה
קטגוריה:תרבות ספורט
קטגוריה:דרום אפריקה: ספורט
קטגוריה:דרום אפריקה: תרבות
קטגוריה:מונדיאל 2010
מפרץ סן דייגו

[שמאל|ממוזער|250px|מפרץ סן דייגו ו[גשר קורונאדו בלילה. מבט מהאי הארבור.]]
[שמאל|ממוזער|250px|תצלום לוויין. במרכז ניתן לראות את מפרץ סן דייגו וסביבו את [מטרופולין סן דייגו-טיחואנה.]]
**מפרץ סן דייגו** (באנגלית: **San Diego Bay**) הוא מפרץ הממוקם בחופה הדרום מערבי של מדינת קליפורניה שבארצות הברית, בסמוך לעיר סן דייגו.
## גאוגרפיה
אורכו של המפרץ 19 ק"מ ורוחבו 3 ק"מ ולחופיו מצויות הערים סן דייגו, נשיונל סיטי, צ'ולה ויסטה, אימפריאל ביץ' וקורונדו.

המפרץ מהווה נמל טבעי, ואחד הנמלים הטבעיים הטובים ביותר בחופה המערבי של צפון אמריקה. מסיבה זו יושב האזור על ידי מתיישבים ספרדים כבר בשנת 1769, והנמל שהוקם, ונקרא נמל סן דייגו פעיל עד ימינו ומהווה אחד הנמלים העיקריים בחוף המערבי של ארצות הברית - יותר משלושה מיליון טונות של מטען עוברים בנמל מדי שנה, וכן למעלה מיליון נוסעים עוברים דרכו מדי שנה. הנמל משמש את צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית.

רצועת חוף צרה הנקראת סילבר סטראנד (רצועת הכסף), מפרידה בין המפרץ לבין האוקיינוס השקט. בקצה הצפוני של רצועת החוף, באתר הנקרא נורת' איילנד (האי הצפוני), ממוקם שדה תעופה של צי ארצות הברית, ובבסיס זה עוגנות מספר נושאות מטוסים. סביב המפרץ מצויים מספר בסיסים נוספים של הצי ובהם בסיס הצי סן דייגו, בסיס הצי נקודת לומה, בסיס הצי האמפיבי קורונדו ונקודת באלאסט (בסיס המשמש נמל לצוללות גרעין).

על גדת המפרץ ממוקם שדה התעופה הבינלאומי סן דייגו, וכן המספנות של חברת הפלדה ובניית הספינות הלאומית (National Steel and Shipbuilding Company או בקיצור NASSCO). 

גשר סן דייגו-קורונדו שנבנה בשנת 1969 חוצה את המפרץ.

בחלקו הצפוני של המפרץ מצויים מספר אתרי נופש, ובחלקו הדרומי, הרדוד, ברכות אידוי לאיסוף מלח.

המפרץ, שהיה בעבר שטח מקסיקני, הפך לשטח של ארצות הברית בעקבות הסכם גוודלופ-הידלגו אשר סיים את מלחמת ארצות הברית–מקסיקו בשנת 1848.

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של סן דייגו
* אתר המוזיאון הימי של סן דייגו
* מפות היסטוריות של המפרץ

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סן דייגו
אספא ווסן

ממוזער|אספא ווסן
**אספא ווסן** (1916–1997), בנו של הקיסר היילה סלאסי הראשון ושל אשתו הקיסרית מנן אספאו. הוכרז בשנת 1989 כקיסר אתיופיה **אמהה סלאסי הראשון** בגלות.

## ביוגרפיה
אספא נולד ליורש העצר ראס טאפרי, שהיה מושל העיר הרר באותה עת. אספא הפך ליורש העצר הקיסרי לאחר שאביו הוכתר לקיסר אתיופיה בשנת 1930 עם מותה של הקיסרית זאודיתו.

אספא נישא לנסיכה ווליאט ישראל סיום שהייתה נינתו של הקיסר יוהנס הרביעי. לזוג נולד בן אחד.

בשנת 1936, לאחר כיבוש אתיופיה על ידי איטליה, יצא אספא לגלות ביחד עם אביו הקיסר. לאחר תבוסת האיטלקים בשנת 1941, שב אספא ביחד עם המשפחה הקיסרית לאדיס אבבה וחזר למלא את תפקיד יורש העצר.

ב-1960, ביצע המשמר הקיסרי הפיכה נגד הקיסר היילה סלאסי הראשון בזמן שהותו בברזיל. המהפכנים אילצו את יורש העצר אספא לקרוא הודעה ברדיו לפיה הוא תומך בהפיכה נגד אביו ומקבל על עצמו את התואר של קיסר אתיופיה. הצבא האתיופי, כמו גם הכנסייה האורתודוקסית האתיופית, התנגדו להפיכה, והיא נכשלה, לאחר שהקיסר היילה סלאסי חזר למדינה. הקיסר העניק חנינה לבנו בגלל הטענה שההודעה הוקראה ברדיו לאחר שהמורדים איימו על חייו, אבל התקרית העיבה על יחסי האב ובנו. אספא לא הצליח לשכנע את אביו, כמו גם את כלל הממסד האתיופי, בהקשר לתפקיד אותו מילא בניסיון ההפיכה.

ב-1973 אספא לקה בשבץ לב ונשלח לשווייץ כדי לקבל טיפול רפואי. השבץ גרם לשיתוק בצד גופו הימני ואי-יכולת לדבר. בנו הבכור של אספא, זרע יעקוב, שהיה אז סטודנט באוניברסיטת קיימברידג', נאלץ למלא את תפקידו של אביו כ"יורש העצר של אתיופיה בפועל".

בשנת 1974 עת אספא שהה בשווייץ בעקבות השבץ שלקה, בוצעה הפיכה נגד הקיסר היילה סלאסי על ידי הדרג. אספא הוכרז כמלך אתיופיה, ולא לקיסר אתיופיה במקום אביו. אספא סירב לקבל על עצמו את התפקיד וטען שההפיכה היא בלתי חוקית, כמו גם הדחת אביו. בשנת 1975 בוטל השלטון הקיסרי באתיופיה על ידי הדרג.
אספא ומשפחתו עברו ללונדון, כאשר רוב המשפחה הקיסרית באתיופיה הייתה נתונה במעצר על ידי הדרג.

ב-1989 הכריז אספא על עצמו כקיסר אתיופיה בגלות, ובחר לו את השם אמהה סלאסי הראשון. הוא נפטר בשנת 1997 בארצות הברית לאחר מחלה קצרה.

לאחר נפילת שלטון מנגיסטו באתיופיה, הועברה גופתו של אספא לקבורה בקתדרלת השילוש הקדוש שבאדיס אבבה. אספה נקבר לצד אביו הקיסר היילה סלאסי הראשון ולצד אימו הקיסרית מנן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:ילידי 1916
קטגוריה:נפטרים ב-1997
מפרץ סן רפאל

**מפרץ סן רפאל** (באנגלית: **San Rafael Bay**) הוא מפרץ הממוקם בחופה המערבי של מדינת קליפורניה שבארצות הברית. המפרץ נשפך אל מפרץ סן פבלו, אשר נשפך אל מפרץ סן פרנסיסקו. 

המפרץ ממוקם בשטח מחוז מרין ובצפון אזור מפרץ סן פרנסיסקו, ולחופו ממוקמת העיר סן רפאל. במפרץ ממוקמים איי מרין. נחל סן רפאל נשפך אל מימי המפרץ.

סן רפאל
מפרץ סנטה מוניקה

**מפרץ סנטה מוניקה** (באנגלית: **Santa Monica Bay**) הוא מפרץ הממוקם בחוף המערבי של מדינת קליפורניה שבארצות הברית, לחוף האוקיינוס השקט.

גבולות המפרץ אינם ברורים, אולם מקובלת ההנחה שהמפרץ נמצא בין פוינט דיום (Point Dume) שבמאליבו לבין חצי האי פאלוס ורדס.

בראשית המאה ה-20 היה המפרץ אתר לדיג מסחרי, אולם בשל הירידה באיכות המים ובכמות הדגה (בעיקר בשל שפיכת שפכים רבים אל המפרץ) הופסק הדיג בו. חקיקה מדינתית שנחקקה במחצית השנייה של המאה ה-20 נועדה לשקם את מימי המפרץ, אולם המפרץ עדיין מזוהם.

לחוף המפרץ מצויות הערים מאליבו, פסיפיק פליסיידס, סנטה מוניקה, וניס, מרינה דל ריי, פלאיה דל ריי, אל סגונדו, חוף מנהטן, חוף הרמוסה וחוף רדונדו.

## קישורים חיצוניים

*אתר הקורא לניקיון המפרץ

סנטה מוניקה
קטגוריה:לוס אנג'לס: גאוגרפיה
קירקוס

ברומא העתיקה, **קירקוס** (בלטינית: **Circus**) היה מגרש מעגלי תחת כיפת השמיים ששימש כמרכז הבידור להמונים של תקופתו. שם התקיימו מרוצי סוסים, מרוצי מרכבות וכן שימש הקירקוס כזירת שעשועים ומקום בו נערכו מופעים ואירועים המוניים אחרים. לשם ביצוע קרבות ימיים או שיחזורם היה מוצף הקירקוס במים.

תחרות הרכיבה, על סממניה והשלכותיה, התאימה למדיום זה, במיוחד על רקע כוחו ההולך וגובר של ההמון, מחוסר העבודה, אשר הצטופף בעיר רומא וזכה במנות גדושות של "לחם ושעשועים". בדרך זו ביקשו השליטים לחזק את נאמנות ההמון כלפיהם ולאפשר מוצא לפורקן יצרים ושחרור אגרסיות. תחרויות אלה הבליטו את הדאגה לנוחיות הצופים, לרווחתם ולעונג נפשם, והדגישו את ההבדל העיקרי בין התרבות ההלנית לרומית: הראשונה - התמקדה בשחקנים ובספורטאים, בעוד השנייה - פניה כוונו לקהל הצופים.

## ארכיטקטורה
שמאל|ממוזער|250px|תוכנית הקירקוס מקסימוס
הקירקוס היה דומה במבנהו להיפודרום היווני ששימש למטרה דומה. מסלול המרוצים עצמו היה צר, וחולק לשניים באמצעות "ספינא" - אזור מוגבה שהוקם באמצע המסלול וחצה אותו. מהרגע שהחל המירוץ יכלו המשתתפים לחסום את דרכם של מתחריהם ובכך לגרום להם להתנגש ב"ספינא". עם השנים נוספו על ה"ספינא" עמודים, קישוטים, חפצי-אמנות ופסלים, עד שלבסוף לא יכלו הצופים מצדו האחד לראות מה קורה בצד השני של המסלול, מה שהוסיף מתח לאירוע. בכל אחד מצידי ה"ספינא" היו רחבות סיבוב, שנקראו "מטאי", בהן התרחש חלק גדול מהתאונות.

בכוונה לשפר את המתקן ולשכללו, דאגו הרומאים לסידור מיוחד של מכלאות הזינוק למרכבות. בשונה מן ה"היפודרומוס" של אולימפיה, שם ביקשו להתגבר על בעיית תזמון הזינוק עד לישורת, שמו הרומאים את הדגש על המרחב: אדני-הזינוק יצרו מבנה דמוי קשת (קמורה ביחס לציר המרכזי), וכך השתווה המרחק מכל מתקן-זינוק עד למרכז היישורת.

לנוחיות הקהל הותקן כן מיוחד מוגבה עליו שבע צלחות, שנקראו גם "ביצים", שבתום כל סיבוב "ירדה" אחת מהן (כעין לוח-תוצאות). אביזר זה הוצג לראשונה ב-174 לפנה"ס, ובשנת 33 לפנה"ס נוספו גם פסלונים של דולפיני ברונזה שצנחו, בזה אחר זה, לתוך תעלת מים שהותקנה ב"ספינא". 

כל קיסר ושליט הוסיף נופך משלו למתקן, תוך שהוא משפרו ומשכללו: יוליוס קיסר ציווה לחצוב בגבעות שסביב הזירה  כדי לבנות מדרגות לנוחיות הצופים, ואוגוסטוס הוסיף תא-כבוד מיוחד לאנשי חצרו; כן כוסה ביוזמתו המסלול בשכבת חול המעורבת בגרגרי חצץ אשר נצצו בברק קרני השמש. בימיו התקיימו 12 מרוצים ליום. בימי הקיסר גאיוס קליגולה הוכפל מניינם.

## קירקוסים בעולם העתיק
ברחבי העולם נמצאו שרידיהם של למעלה מ-60 קירקוסים.

### קירקוס מקסימוס

המרהיב מבין קרקסאות רומא היה הקירקוס מקסימוס, שממדיו - אורכו 600 מטרים ורחבו 200, חבקו קהל שיא של כרבע מיליון צופים. מסלול המירוץ נבנה על גבי הרמה הטבעית הנמוכה של העמק במרכז העיר, וקרקעיתו הרכה והספוגית ריככה את נפילת הרוכבים.

### קירקוס פלאמיניוס

הקירקוס היה ממוקם בקצהו הדרומי של שדה מרס, בסמוך לנהר הטיבר. הקירקוס נבנה ביוזמת גאיוס פלאמיניוס בשנת 221 לפנה"ס, ובראשיתו היה מגרש שאורכו כ-500 מטרים, אשר שימש למשחקים.

### הקירקוסים בקיסריה
בקיסריה נמצאו שני קירקוסים, האחד הוא הההיפוסטדיום ששימש כהיפודרום ואצטדיון כאחד, והשני הוא הקירקוס שנבנה בימיו של אדריאנוס.

## ראו גם
* קרקס
* לחם ושעשועים (פאנם אט קירקנסס)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
ארטמיס פאול: המזימה של אופאל

**ארטמיס פאול: המזימה של אופאל** הוא ספר פנטזיה לנוער שפורסם לראשונה בשנת 2005, ובארץ בשנת 2008, הרביעי במספר בסדרת הספרים ארטמיס פאול מאת הסופר האירי אואן קולפר. אחרי "ארטמיס פאול: צופן הנצח" וקודם ל"ארטמיס פאול: המושבה האבודה", מתרכז הספר בניסיון השני של הפיה המבריקה אופאל קובוי למרד (אחרי הניסיון הראשון שלה ב"ארטמיס פאול: התקרית בקוטב הצפוני" נחל כישלון) ומאמציהם של ארטמיס פאול וחברי הפיות שלו לעצור אותה.

## עלילה
הספר מתחיל עם הפיה אופאל קובוי הנמצאת בתוך בית חולים פסיכיאטרי ומזייפת קומה, כדי להימנע ממאסר על ידי כוחות משטרת הלפריקונים שרודפים אחריה בעקבות הניסיון הנכשל שלה למרד ושליטה עולמית (שלוקחים חלק ב*ארטמיס פאול: התקרית בקוטב הצפוני*).

קובוי, אשר הייתה במעקב מתמיד בכל שעות היממה ונעשו לה בדיקות DNA כל ארבע שעות מטעם משטרת הלפריקונים כדי להבטיח שאופאל נמצאת בתוך התא המבודד, בעזרת האחים בריל מצליחה אופאל לברוח ולהחליף את עצמה בשיבוט, אשר זהה אליה (ההבדל היחידי הוא שלשיבוט אין מוח). אחרי בריחתה היא הורגת את המפקד ג'וליוס רוט ממשטרת הלפריקונים (ומפלילה את סרן הולי שורט ברצח), ומשלחת ביו-פצצה לארטמיס פאול, שלאחר מחיקת הזכרונות בספר הקודם נמשך בחזרה לענייני הפשע וכל טוב-ליבו נעלם. אופאל נכשלת בניסיון להרוג את ארטמיס ואת שומר-ראשו.

לאחר מכן, קובוי ממשיכה בתוכניתה לעזור לג'ובאני זיטו, המליונר האיטלקי המפורסם הפעיל בנושאי איכות הסביבה, לשלוח גששית למטה מתחת לאדמה, אשר, לפחות בתוכנית של קובוי, תגרום לגילוי הפיות בידי בני האדם, ולהתחלת מלחמת זנים כוללת, אשר תוביל להשמדת זן הפיות.

ארטמיס מוצל מסצנת התקפת הביו-פצצה בידי הולי. אחר כך הם נשבים בידי קובוי ומושלכים לפארק שעשושים שורץ-טרולים אשר ידוע בשם *אחד-עשר פלאי העולם האנושי* (מכיל מבני מודלים לא רק של שבעת פלאי העולם העתיק אלא גם הוספות של אבו סימבל, בורובודור, פסלי המואיי באי באי ראפה נוי, ושרידי הארמון הפרסי שבפרספוליס). אחרי קרב נואש מול עדר טרולים על מקדש ארטמיס באפסוס, הם מוצלים בידי הפושע הרשמי מאלץ' דיגמס ובאטלר.

לאחר מכן, הסיפור עוקב אחרי המאבק על הגששת, שסוגרת על המחילה מ-7. הגששת לבסוף מפספסת את המחילה, קובוי נעצרת בידי משטרת הלפרקונים, והולי מנוקה מכל ההאשמות על רציחת המפקד רוט. עם זאת, היא מדוכאת מהמחליף של המפקד רוט, ארק סול, אז היא מתפטרת ומתחילה עסק חקירות פרטיות עם מאלץ' דיגמס.

בסוף דבר נראה שארטמיס פאול השתנה לטובה, שכן הוא תרם באנונימיות את הציור הגנוב *הגנב מעולם הפיות*, שאותו הוא גנב לפני תקיפת הביו-פצצה של קובוי, למוזיאון הלובר.

## הצופן
יש בתחתית הספר צופן סודי, אשר מכיל מסר מפולי. המסר ניתן לתרגום מהשפה הגונומית, אשר זמינה ב*קובצי ארטמיס פאול* מאת אואן קולפר, או באתר ארטמיס פאול.

ההודעה על הכריכה של הוצאת ארצות הברית, כמעט בלתי מובחנת, אומרת "אופאל רוצה נקמה", והיא חוזרת כמה פעמים על הצדדים של הצינורות.

הסימנים הגנומיים מסביב למולקולות בכריכה הקדמית אומרים "DNA לעולם לא משקר". (גם בהוצאה העברית, המשפט נשאר באנגלית, ולכן הוא נקרא DNA never lies)

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר הרשמי של אואן קולפר
* האתר הרשמי של ארטמיס פאול
* האתר הבריטי הרשמי של ארטמיס פאול
* 

קטגוריה:ספרי 2005
קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ארטמיס פאול
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
ג'ונגל סיטי

**ג'ונגל סיטי** (באנגלית: **The Wild**, "הטבע הפראי") הוא סרט אנימציה ממוחשבת אמריקאי משנת 2006, שעשו בואנה ויסטה והפיצו חברת וולט דיסני.

את שיר הנושא של הסרט, שר הזמר שון פול והסינגל נקרא "Temperature", הסינגל היה להיט גדול, בשונה מהסרט שנכשל.

## עלילה
בגן החיות של ניו יורק חיים בכלוב משותף האריה סמסון ובנו ראין.
סמסון אוהב לספר סיפורים על ההרפתקאות שחווה בג'ונגל, ראין בנו היה גור אריות חלשלוש שכל מה שרצה היה לשהות לבדו בג'ונגל וללמוד כיצד להיות אריה חזק. ראין בורח בטעות למשאיות המביאות חיות לג'ונגל וסמסון שומע על כך ויוצא מגן החיות לחפש אותו ביחד עם חבריו-בני הסנאי, ברידג'ט הג'ירפה, ניג'ל הקואלה ולארי הנחש.

כאשר סמסון וחבריו מגיעים לג'ונגל הם בשעה טובה מוצאים את ראין חי ונושם.
אף על פי שהם מוצאים אותו הם נתקלים בבעיה לא קטנה - קזאר, גנו אכזרי רוצה להרוג את סמסון ולאכלו כי רק כך לטענתו הוא יעלה שלב בשרשרת-המזון. קזאר מתעמת עם סמסון, ולמרות שחבריו היו לכודים על ידי העדר של קאזאר, פתאום ראין קפץ על קזאר אך ללא הצלחה. אך כאשר קזאר פוקד על העדר שלו לחסל את שני האריות העדר שלו מחליט לנטוש אותו לעבור לצד של סמסון. בשל כך, קזאר מחליט לחסל את סמסון לבדו, סמסון וריאן שאגו שאגה על קזאר ומצליחים לחסל אותו על ידי פריצת הר הגעש. וראין סוף-סוף למד כיצד להיות אריה אמיתי. אחרי הכל סמסון, ראין וכל החברים חוזרים הביתה רגועים, שמחים ומאושרים.

## ביקורות
סרט זה קיבל לרוב ביקורות שליליות מאוד התוקפות את מבנה העלילה שלו בטענה שהוא מנסה לחקות את ההצלחה של "מדגסקר" מבית אולפני דרימוורקס.

## דמויות ומדבבים
*קיפר סאת'רלנד - סמסון האריה
*ג'יימס בלושי - בני הסנאי
*ג'נין גרופלו - ברידג'ט הג'ירפה
*אדי איזרד - נייג'ל הקואלה
*ריצ'רד קיינד - לארי נחש האנקונדה
*גרג קייפס - ריאן גור האריות
*ויליאם שאטנר - קאזאר הגנו

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה קנדיים
קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטים על גני חיות
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת אלן סילבסטרי
שוכר כחיל הראשון

מארי **שׁוּכְּר כֻּחַיל הראשון** היה משיח שקר יהודי-תימני, שפעל בשנים ה'תרי"ט-ה'תרכ"ג (1860 יד 1863). היה הראשון מבין שלושה משיחי שקר יהודים בתימן במאה ה-19.

## ביוגרפיה
שוכר כחיל, בשמו העברי יהודה בן שלום, נולד בעיירה בית רדם שבקרבת צנעא, היגר לצנעא ובה נישא לזהרה בת סעיד יוסף אלקנדיל. לאחר נישואיו התפרנס בדוחק מתיקוני סנדלרות ודליים, ובזמנו הפנוי למד קבלה. בשנת ה'תרי"ט (1859), תקופה שבה הייתה הציפייה למשיח בשיאה בעקבות תהפוכות פוליטיות, שנים אחדות לאחר הופעת טוענים משיחיים בקרב המוסלמים בתימן, הציג את עצמו לראשונה כעושה דברו של אליהו הנביא ושליחו של המשיח. הוא גירש את אשתו והחל לנהל אורח חיים סגפני של מטיף ודרשן נודד, ובדרשותיו אמר למאזיניו כי "באתי להזהיר אתכם ולהזכיר לכם את התשובה ופדיון הנפש". דווח כי הוא הכריז על שליחותו באחת השבתות של חודש סיוון ה'תרכ"א (1861).

כחיל היה בן המעמד הנמוך, אינדיבידואליסט, סגפן ואדוק. הוא לבש בלויי סחבות, והתגורר בגפו על "הר אל-טיאל" הסמוך לכפר בני גובר. הוא החליף את גרסתו הקודמת לפיה הוא שליחו של המשיח, והחל לטעון כי הוא המשיח בעצמו. הוא רשם על ידיו סיסמאות משיחיות ופסוקים מהתנ"ך, ושכתב אותם על ידי הוספת שמו הפרטי. לדוגמה, לפסוק  (), שיכל אותיות: . אחת הסיבות להצלחתו, על פי הרב עמרם קרח, היא שלא ביקש תרומות אישיות ולא הטיף לצדקה, ובכך הוכיח, כביכול, את צדקתו.

בהטפותיו ובחזונו הוא שילב בין מסורות יהודיות שהטילו על הנביא להכין את העם לחזרה בתשובה לקראת בואו של משיח, ובין מסורות מוסלמיות שדיברו על מנהיג מוסלמי שבאחרית הימים יצא מהכעבה בראש צבא גדול ויפעל נגד יסודות דת האסלאם.

השפעתו הייתה רבה, עד כי הנוסע והחוקר יעקב ספיר ששמע עדויות עליו ועל פועלו, דיווח בעיתונות הירושלמית ובספרו "אבן ספיר", שרוב יהדות תימן של אותו זמן האמינה לטענות המשיחיות של שוכר כחיל. ספיר אף כתב איגרת ליהודי תימן בה הזהירם מפני משיח השקר.

## נפילתו
שוכר כחיל נרצח בסוף שנת ה'תרכ"ג (1863) בידי ערבים מקומיים - ככל הנראה בהוראת האימאם של צנעא שראה בפעילותו איום. בכל זאת, רבים ממאמיניו לא קיבלו את מותו, וציפו לשובו בכל רגע, ביניהם היו גם אחותו ובנו, שאף לא התאבלו על מותו.

שנים אחדות לאחר מותו של שוכר כחיל הופיע בעיירה תנעם שוכר כחיל השני, שהיה משיח שקר נוסף. שוכר כחיל השני טען שהוא שוכר כחיל הראשון שקם לתחייה, וסחף אחריו תנועה משיחית במשך מספר שנים. מספר שנים אחריו הופיע משיח השקר יוסף עבדאללה.

## ראו גם
* שוכר כחיל השני
* יוסף עבדאללה

## לקריאה נוספת
*אברהם יערי, "שכר כחיל", שני משיחי שקר בתימן, בתוך **שבות תימן**, תל אביב: הוצאת "מתימן לציון", תש"ה, עמ' 124–148.
* **מסעות חבשוש: חזיון תימן-רויא אלימן**: תרגום עברי ומקור ערבי. חיים בן יחיא חבשוש. ההדיר, תרגם והקדים מבוא, שלמה דב גויטיין. ירושלים, מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשמ"ג 1983.
*יעקב ספיר, ספר מסע תימן, פרק לז, פרויקט בן יהודה

## קישורים חיצוניים
* אברהם יערי, תנועות משיחיות בתימן, פורסם ב'''מחניים''' פ"א (תשכ"ג). מובא באתר דעת.

## הערות שוליים

קטגוריה:משיחי שקר יהודים
קטגוריה:יהודים תימנים
ג'ואל פרילנד

**ג'ואל פרילנד** (באנגלית: **Joel Freeland**; נולד ב-7 בפברואר 1987 בסוריי, אנגליה) הוא כדורסלן עבר בריטי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת צסק"א מוסקבה ובנבחרת בריטניה. גובהו 2.10 מטרים.

פרילנד החל את הקריירה המקצוענית שלו בליגה הספרדית השלישית במדי גראן קנריה ב', במדיה קלע 14.8 נקודות והוריד 7.6 ריבאונדים. לאחר עונה זו נבחר במקום ה-30 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס ב-דראפט ה-NBA, אך הוחזר לאירופה כדי לשפר את יכולתו וחתם בקבוצת גראן קנריה הבוגרת. בשתי עונותיו הראשונות בקנריה לא הרבה לשחק, אולם לאחר עונה שלישית מוצלחת בה קבע ממוצעים של 9.9 נקודות ו-4.7 ריבאונדים למשחק עבר לקבוצת היורוליג אוניקאחה מאלגה תמורת 4.5 מיליון אירו וחתם על חוזה לחמש שנים בקבוצה.

כבר בעונתו הראשונה במלאגה הפגין יכולת יוצאת מן הכלל ואט אט הפך לשחקן חמישייה קבוע. הוא הוביל את קבוצתו לסדרת חצי גמר הליגה הספרדית, שם הפסידה מלאגה 3-0 לברצלונה, אך גם היה שותף לעונה הכושלת של הקבוצה ביורוליג, ממנו הודחה מלאגה כבר בשלב ה"טופ-16". בסך הכל קבע פרילנד בעונה זו ממוצעים טובים במיוחד של 12.3 נקודות, 5.1 ריבאונדים, חטיפה אחת וחסימה למשחק בליגה ו-10.1 נקודות ו-5.1 ריבאונדים למשחק ביורוליג.

פרילנד שיחק בנבחרת בריטניה, בין היתר ביורובאסקט 2009.

## סטטיסטיקת קריירה
נכון לסוף עונת 2014/15

### ביורוליג

### בעונה הסדירה ב-NBA

### בפלייאוף ה-NBA

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן של ג'ואל פרילנד באתר ה-NBA
* פרופיל באתר היורוליג
* ממוצעי הקריירה ב-ACB 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים בריטים
קטגוריה:כדורסלני גראן קנריה
קטגוריה:כדורסלני אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:כדורסלני איידהו סטמפיד (ליגת הפיתוח של ה-NBA)
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:בחירות דראפט של פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1987
דרדניה

[שמאל|ממוזער|250px|דרדניה ב[האימפריה הרומית|אימפריה הרומית, כחלק מפרובינקיית מואסיה (חלקו המערבי של האזור המסומן בצהוב)]]
**דַּרְדָּנִיה** (יוונית עתיקה: **Δαρδανία**) הוא שם היסטורי לאזור, ומאוחר יותר לפרובינקיה הרומית שבה חיו ה**דרדנים**, עם אילרי, שיש הטוענים כי מוצאו מהעם התראקי. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס פלשו הדרדנים לפרובינקיית מקדוניה יחד עם הסקורדיסקים (עם קלטי) ועם העם התראקי המאדים. בשנת 28 לפנה"ס, דרדניה נכבשה על ידי האימפריה הרומית והפכה לחלק מן הפרובינקיה של מואסיה. על פי סטראבון, הייתה חלוקה בתוך הדרדנים בין הגאלאברי ולבין התונאקי. 

במונחים של ימינו, דרדניה השתרעה באזור קוסובו של ימינו והמשיכה מערבה עד פסגת הדרין. היא השתרעה לכיוון צפון עד ניש (נאיסוס בעת העתיקה, העיר החשובה באזור). בדרום עד סקופיה (סקופי בעת העתיקה) וגבלה בפלגיה ובפאוניה, ובדרומה היא נגעה גם בדזרטיה, שבירתה ליכנידוס.


Image:Illyria and Dardania Kingdoms.png
Image:Illyria and Dardania Kingdoms (228 BC) (English).svg
Image:Dardania kingdom.png
Image:Ancient balkans 4thcentury.png
Image:Praevalitana in the Roman Emp.jpg
Image:Dardania and kosovo.png


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עמים קדומים
קטגוריה:בלקן
קטגוריה:פרובינקיות רומיות
אליהו הכהן האתמרי

רבי **אליהו בן אברהם שלמה הכהן האתמרי** (~1659 – 1729, ח' באדר ב' ה'תפ"ט) היה דיין, מחבר ספרים ומקובל מחכמי איזמיר. נודע בעיקר בזכות ספרו **שבט מוסר**.

## חייו ופועלו
נולד באיזמיר לאברהם שלמה, ושם ישב כל חייו. נודע כדרשן. בדרשותיו הטיף לסגפנות ולהתרחקות מתענוגות העולם הזה.

עם היותו בעצמו עשיר, הטיף לעשירים לפזר את כספם לצדקה, וראה בעוני ובאי השוויון החברתי בעיה דתית מוסרית, הצריכה לבוא לידי תיקון על ידי הקהילה. את עשירי הקהילה ראה כ"אפוטרופוסים" המופקדים על הכספים של העניים. הוא עצמו שימש כאפוטרופוס לעניים, והיה מחלק להם מהכספים שהיה מקבץ מהעשירים. בדרשותיו הפליג בתיאורי השכר והעונש של העולם הבא מזה, והגיהנום מזה.

לאחר המרת הדת של שבתי צבי הוא יצא נגד מחשבי הקיצים. עם זאת, גרשם שלום כתב שיש בספריו רמזים לכך שהאמין ששבתי צבי היה משיח.

## ספריו
רבי אליהו חיבר עשרות ספרים, בעיקר ספרי מוסר, מדרש ופרשנות על ספרי התנ"ך.
* **שבט מוסר** - ספרו המוכר ביותר. יצא לאור לראשונה בקושטא ה'תע"ב, ומאז בעשרות מהדורות. תורגם ליידיש, לאדינו וערבית יהודית. עיבוד מקוצר לעברית עכשווית של חלקים מהספר עפ פירוש הומוריסטי יצא על ידי יורם טהרלב בשם "וטהר לבנו".
* **מדרש תלפיות** - בו נאספו מדרשים ואגדות מהתלמודים, מהזוהר ועוד. הספר עוסק גם בזיהוי אבני החושן, ובשאר אבנים טובות וסגולתם.
* **ילקוט האתמרי** - ספר מדרשים, ספר זה העניק לו את הכינוי "רבי אליהו האתמרי".
*ממוזער|שער הספר "שבט מוסר" בתרגום ללאדינו, ח"א, איזמיר תר"ך (1860).**ולא עוד אלא -** באור לכל המקומות שבהם נאמר ולא עוד אלא בתלמוד ובספרות המדרש.
***מעיל צדקה**
***עיני העדה** - פירוש על המסורה בתנ"ך
***מגלה צפונות**
***אגדת אליהו** - שני חלקים על אגדות התלמוד הירושלמי
* **דנא פשרא** - על כל ה"אל תיקרי" שבתלמוד, הודפס בסלוניקי
***תהילות ה**' - על תהלים
***אליהו זוטא** - על מסכת אבות
***מנחת אליהו** - דרושים
***סמוכים לעד** - על התורה
***מדרש אליהו** - דרושים על מעלת פטירת הצדיקים
***חוט של חסד** - ביאורים וחידושים על חמישה חומשי תורה
***ספר ברכת כהן** - על ענייני ברכת כהנים
***ידו בכל** - ביאורים וחידושים על חמישה חומשי תורה, נדפס באיזמיר, שנת תרכ"ז.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* רבי אליהו הכהן האיתמרי, באתר mytzadik

;כתביו
* שבט מוסר, מתוך מאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית – ישראל
* דרשות שבט מוסר
* מדרש תלפיות
* 
* 
* אגדת אליהו על הירושלמי - חלק א, חלק ב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:פרשני התלמוד הירושלמי
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:פרשני מסכת אבות
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:מפרשי פרקי דרבי אליעזר
קטגוריה:נפטרים ב-1729
שמעון קורן

**שמעון קורן** (נולד ב-1953) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, בתפקידו האחרון כיהן כמפקד המחוז הצפוני.

## ביוגרפיה
קורן נולד בנהריה, שירת בצה"ל בחטיבת גולני וב-1977 התגייס לשורות משטרת ישראל. את הקריירה שלו במשטרה החל במחוז הצפוני, היה מפקד תחנת גליל, המפקד הראשון של יס"מ גליל, ומפקד משטרת התנועה בצפון. ב-1996 עבר לירושלים והתמנה לראש מדור מבצעים במטה הארצי. בהמשך כיהן כראש אגף מבצעים של מחוז ירושלים, קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מרחב מוריה תחת מפקד המחוז דאז, ניצב מיקי לוי. בתקופה זו התמודדה העיר עם שורת פיגועי התאבדות שהביאה עימה האינתיפאדה השנייה. בשנים 2004 עד 2007 כיהן כסגן מפקד המחוז.

לאחר פרסום מסקנות והמלצות ועדת זיילר וסבב המינויים שנכפה על המשטרה, קודם קורן לדרגת ניצב ומונה במאי 2007 למפקד המחוז הצפוני, במקומו של שחר איילון שאך זה עתה נכנס לתפקידו ועבר לכהן כסגן המפכ"ל. קורן פרש מהמשטרה באפריל 2011.

בתקופתו של קורן במחוז הצפוני הוא התמודד עם השלכות פרשת השוטרים הנוקמים מהמחוז, שהובאו למשפט והורשעו בזמן כהונתו. כמו כן ספג הערה פיקודית על תפקודו בזמן המהומות האלימות בפקיעין במהלכן נלקחה שוטרת כבת ערובה. אירועים בולטים נוספים היו מבצע אבטחת צעדת אנשי הימין באום אל-פחם, המהומות בין יהודים וערבים במהלך יום הכיפורים ב-2008, אבטחת ביקור האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר בישראל, פרשת השוטר שחר מזרחי שהרג גנב רכב וההתמודדות עם השרפה בכרמל (2010). לאחר פרישתו החלו הליכים לפיצול המחוז הצפוני לשני מחוזות: מחוז חוף ומחוז צפון.

ב-2012 מונה ליועץ אבטחה וביטחון של סטף ורטהיימר.

קורן בוגר תואר ראשון במדעי המדינה, נשוי ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז הצפון במשטרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
בית האם מרים

**בית האם מרים** (בטורקית: **Meryem Ana Evi**) הוא אתר קדוש נוצרי ומוסלמי, השוכן בראשו של "הר הזמיר" (Bülbüldağı) בגובה של 401 מטרים מעל פני הים, כשלושה קילומטרים מדרום לשרידי אפסוס שבמערב טורקיה. לפי גרסה אחת, הרווחת בעיקר בקרב הקתולים, נלקחה הבתולה למקום זה על ידי יוחנן בן זבדי, והתגוררה בו עד עלייתה לשמים.

## מקורה של המסורת
שמאל|ממוזער|250px|החזית הצפונית. הכנסייה הראשית נראית משמאל. הקו האדום המבחין בין השרידים המקוריים לחלק המשוחזר נראה היטב
שמאל|ממוזער|250px|מראה באתר
שמאל|ממוזער|250px|ברזים בהם זורמים מי המעיין במקום
המסורת המייחסת את מקום מגוריה האחרון של הבתולה לבית ליד אפסוס, חדשה יחסית. אומנם במכתב ששלח נסטוריוס למשתתפי ועידת אפסוס בשנת 431 נזכר כי מרים ויוחנן בן זבדי ביקרו באפסוס, אך התוספת כי במקום זה הם מתו ונקברו נזכרה לראשונה רק במאה ה-13. מסורת זו התבססה בחזיונה של הנזירה הגרמנייה אן קתרין אמריך (Anne Catherine Emmerich) ב-1812, ואשר פורסם בשנת 1852. אמריך שהייתה נכה רתוקה למיטתה, לא ביקרה באפסוס מעולם וחיתה בטרם שרידי העיר נחפרו. היא תיארה מבנה אבן מלבני, ובו אח ואפסיס, וכן מעיין שנבע לידו. עוד תיארה מערה ליד המבנה שבה הונח ארון הקבורה של הבתולה, ואשר נמצא ריק זמן קצר לאחר שגופה הארצי הונח בו. בעקבות חזיונותיה של אמריך, התגלה מבנה אבן קטן על הר הזמיר בשנת 1881, אך תגלית זו לא זכתה להכרה של ממש. המבנה "התגלה" פעם נוספת ב-27 ביוני 1891 על ידי שני נזירים לזריסטים ושני פקידים קתולים, אשר מצאו במקום שרידי קפלה הרוסה ופסל של הבתולה. הנזירים החלו עולים לאתר לרגל בכל שנה בחג עליית מרים החל ב-15 באוגוסט. הפעם המסורת התבססה וצברה מעמד כגרסה חלופית לזו המזהה את קבר הבתולה בקבר מרים בירושלים. המקום הפך ליעד פופולרי לעליה לרגל, במיוחד בחג עליית הבתולה. 

בשל חוסר בראיות של ממש לנכונות המסורת, הכנסייה הקתולית לא אשרה מעולם את הדבר באופן רשמי, אך יחסה לגרסה זו היה אוהד. האפיפיור פיוס השנים עשר קבע בשנת 1951 כי האתר הוא "מקום קדוש", ומספר אפיפיורים בקרו במקום - פאולוס השישי ב-1967, יוחנן פאולוס השני ב-1979 ובנדיקטוס השישה עשר בשנת 2006. 

המקום קדוש גם למוסלמים הרואים בבתולה קדושה, ולפי המסורת, למעיין הנובע באתר יש סגולות מרפא.

## האתר
המבנה באתר מתוארך למאה ה-6 או ה-7, אך חלקים מיסודותיו הוקמו במאה ה-1, כמו גם שרידי פחם שנמצאו במקום. הקפלה הנוכחית היא תוצר של עבודות שחזור מאמצע המאה ה-20, וקו אדום מבחין בין החלקים המקוריים של המבנה לבין אלה המשוחזרים. המבנה קטן למדי ובו חלל מרכזי, חדר שלפי המסורת שימש כחדר השינה של הבתולה ומטבח. בחלל המרכזי ניצב מזבח פשוט ומעליו פסל הבתולה. האתר מתוחזק על ידי נזירים לזריסטים, ובכל יום נערכת בו מיסה.

## ראו גם
* קבר מרים
* כנסיית הדורמיציון

## קישורים חיצוניים
* 

* אודות האתר
* תמונה פנורמית של פנים המבנה QT 
* קבר הבתולה הברוכה מרים באנציקלופדיה קתוליקה
* אודות המקום באתר Catholic Ireland

## הערות שוליים

קטגוריה:מרים, אם ישו
קטגוריה:טורקיה: מבני דת
הפועל קריית טבעון (כדורמים)

**הפועל קריית טבעון** הוא מועדון כדורמים ישראלי, הנמנה עם מועדוני הכדורמים המובילים והוותיקים בישראל. המועדון מתחרה בליגת הלאומית, ליגת הכדורמים הבכירה בישראל. מגרשה הביתי של הקבוצה הוא בריכת חנה סנש שבקריית טבעון. הפועל קריית טבעון היא מחזיקת גביע המדינה בכדורמים המכהנת (2017).הפועל קריית טבעון היא בנוסף אלופת המדינה בכדורמים (2021).

במהלך שנות קיומה, זכתה הקבוצה ב-9 אליפויות ו-17 גביעי מדינה. חמש פעמים זכתה הקבוצה בדאבל (1998, 1999, 2000, 2001, 2011). תודות לשחקנים, מאמנים ואוהדים מסורים. תרבות עשירה בעלת דורות רבים כגון משפחת קרן ומשפחות נופלים שהקדישו את חייהם למפעל ולניצחון.

## היסטוריה
בשנת 1955 הוקמה אגודת הפועל קריית טבעון בכדורמים ומאז הפכה לשם דבר בענף ועימה הפך הספורט למוביל בקרית טבעון ובישובי הסביבה.
האגודה הוקמה בימיה הראשונים על ידי יהודים שעלו לארץ מהונגריה ורומניה וראשית שיחקו בשכונת בת גלים בחיפה עד שהגיעו לכמה יישובים בצפון בהם קריית טבעון והמשיכו לשחק את המשחק. כבר מההתחלה היה מיזוג בין שחקני הכדור מים לשחיינים וחלקם שיחקו בקבוצה המקומית ושחו בנבחרת המקומית במקביל. בשנת 1957 החל מיכה קניץ לאמן ילדים ונוער בכדורמים, והקים את אגודת הפועל קריית טבעון בכדורמים. בשנת 1962, בעקבות חילוקי דעות במועדון הפועל חיפה, פרשו ממנה מרבית השחקנים בהנהגתו של קניץ, ועברו להפועל קריית טבעון, בה שימש קניץ כמאמן-שחקן. הקבוצה שילבה נוער מטבעון וותיקים מחיפה, והשתלבה בצמרת הליגה הלאומית בכדורמים. בין מאמני הקבוצה היה וילי ראושניץ שאימן גם בנבחרת ישראל.

האגודה היא קבוצת הכדורמים הוותיקה במדינת ישראל. במשך השנים היא הפכה לבית גידול לשחקני הכדורמים של הצפון וסיפקה שחקנים ושחיינים רבים לנבחרות ישראל בכדורמים ובשחייה.

בראשית שנות ה-90 שיחקו באגודה שחקנים זרים, כמו קפטן נבחרת קזחסטן סרגיי דורדזוב ששיחק בשתי אולימפיאדות, שחקני נבחרת הונגריה קלמן טוט, תאמש יואנס, בלה תמאש ושחקנים מרומניה ורוסיה.

## שחקנים בולטים בעבר
* צבי גבישי
*מיכה קניץ
* עודד רוזנפלד
* יחיאל מוזס
* יאיר שבזין 
* יורם שניידר
* רוני קרן
* סמי קרן
* רפי מלמן
* פלגי רוזנפלד
* מיקי וייצן
* אוהד בן דרור
* בר רהב

בשני העשורים האחרונים בלטו השחקנים הישראלים: האחים אפי ודני זהבי, מושיקו הרשקוביץ, אמיר ויינברג, רן שחם, אלדד חצור ששיחק גם באוניברסיטת ברקלי בארצות הברית, האחים בן ונוי זלץ, עמית סקר ששיחק גם במכללת סנטה ברברה, גיא איתן, יאיר אהרון, יוני פינסקי, גד סטרוגו מעוז גבר  ועוד.

## קישורים חיצוניים
* 

טבעון
קריית טבעון
מים
קיריאקוס יואנו

**קיריאקוס יואנו** (ביוונית: **Κυριάκος Ιωάννου**; נולד ב-26 ביולי 1984 בלימסול) הוא אתלט קפריסאי המתחרה בקפיצה לגובה.

## קריירה
הישגו המשמעותי הראשון של יואנו היה באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי ב-2005, אז סיים במקום העשירי. באותה שנה זכה במדליית הזהב במשחקי הים התיכון שנערכו באלמריה. שנה אחר כך זכה במדליית הארד במשחקי חבר העמים שנערכו במלבורן.

באליפות העולם שנערכה באוסקה ב-2007 קבע את שיאו האישי, המהווה גם את שיא קפריסין - 2.35 מ'. הוא סיים במקום השלישי, והיה לאתלט הקפריסאי הראשון בהיסטוריה שזוכה במדליה באליפות העולם.

בהמשך זכה במדליית הכסף באוניברסיאדה בבנגקוק, במדליית הארד באליפות העולם שנערכה בוולנסיה ב-2008 ובמדליית הזהב במשחקי הים התיכון שנערכו בפסקרה ב-2009. באותה שנה שוב קבע הישג שיא עבור אתלט קפריסאי, כשזכה במדליית הכסף באליפות העולם שנערכה בברלין. יואנו קפץ לגובה של 2.32 מ', בדיוק כמו הזוכה במדליית הזהב, ירוסלב ריבקוב, אך דורג אחריו עקב פסילה עודפת בקפיצות המוקדמות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קופצים לגובה
קטגוריה:אתלטים קפריסאים
קטגוריה:קפריסאים שנולדו ב-1984
שמורות היער האטלנטי בחוף דסקוברימנטו

**שמורות היער האטלנטי בחוף דסקוברימנטו** (בפורטוגזית: **Reservas de Mata Atlântica da Costa do Descobrimento**) כוללות שמונה אזורים מוגנים ביער האטלנטי. 
## גאוגרפיה
השמורות משתרעות על פני שטח כולל של כ-1,120 קמ"ר במדינות באהיה ואספיריטו סאנטו בברזיל. האזור בו הן מצויות מכונה "חוף דסקוברימנטו" (Costa do Descobrimento; מילולית: "חוף הגילוי"), שכן בו התקיים, ב-1500 המפגש הראשון בין אירופאים לאינדיאנים של ברזיל של ימינו. בשנת 1999 הוכרזו השמורות בידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.

השמורות כוללות שלושה פארקים לאומיים (הר פסקואל, דסקוברימנטו ופאו ברזיל), שתי שמורות ביולוגיות (אונה וסואורטאמה), שתי תחנות מחקר (וראקרוס ופאו ברזיל ספלאק) וכן את שמורת היער ליניארס. תחנת וראקרוס ושמורת היער ליניארס הן בבעלות פרטית, אך ניהולן נעשה בתיאום עם האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע.

היער האטלנטי הוא מהמגוונים והעשירים שביערות הגשם, אך הוא מצוי בנסיגה מתמדת כתוצאה מברוא יערות לצורכי חקלאות והקמת ערים. למעשה, הוא מורכב כיום משתי יחידות ביוגאוגרפיות נפרדות. חלקו הדרומי מצוי בעיקר בשטחיהן של מדינות סאו פאולו ופרנה, וגם בו 25 שמורות שהוכרזו ב-1999 כאתר מורשת עולמית. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אספיריטו סאנטו
קטגוריה:באהיה: גאוגרפיה
סיימון קוזנץ

**סיימון סמית' קוזנץ** (באנגלית: **Simon Smith Kuznets**; ברוסית: **Са́ймон Кузне́ц**; 30 באפריל 1901 – 8 ביולי 1985) היה כלכלן יהודי-אמריקאי מודרני. נחשב לאבי החשבונאות הלאומית אותה פיתח בשנת 1932. בשנת 1971 זכה בפרס נובל לכלכלה על "שפיתח גישה למדידת צמיחה כלכלית ותרם לתובנות והבנה של המבנה הכלכלי-חברתי, ולתהליך ההתפתחות."

## קורות חיים
קוזנץ נולד למשפחה יהודית, בפינסק (אז האימפריה הרוסית, כיום בלארוס), והתחנך באוקראינה. ב-1922 עבר לארצות הברית ולמד באוניברסיטת קולומביה. הוא סיים את לימודיו לתואר ראשון ב-1923, לתואר שני ב-1924, ולימודי דוקטורט ב-1926.

בין השנים 1925–1926 חקר קוזנץ דפוסים כלכליים בתורת המחירים, כעוזר מחקר צעיר. הייתה זו עבודה זו שהובילה לפרסום ספרו הראשון שפורסם ב־1930: Secular Movements in Production and Prices. בשנים 1930–1936 לימד כעוזר הוראה באוניברסיטת פנסילבניה, ובשנת 1936 מונה למרצה בכלכלה וסטטיסטיקה, בשנת 1954 עבר לאוניברסיטת ג'ונס הופקינס, ומ-1960 עד פרישתו ב-1971 לימד באוניברסיטת הרווארד.

סיימון קוזנץ נפטר ב-8 ביולי 1985, בגיל 84.

ב-2013 נקראה על שמו האוניברסיטה הלאומית של חרקוב לכלכלה  שבה למד בשנים 1918–1921.

## ראו גם
* עקומת קוזנץ

## קישורים חיצוניים

* Simon Kuznets אנציקלופדיה לכלכלה 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:נשיאי האגודה האמריקנית לכלכלה
קטגוריה:יהודים שהיגרו מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1901
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985
מצודת קייפ קוסט

**מצודת קייפ קוסט** (באנגלית: **Cape Coast Castle**; בדנית: **Carolusborg**) היא מצודה השוכנת בעיר קייפ קוסט שבדרומה של גאנה, לחופי האוקיינוס האטלנטי. צורתה של המצודה היא כשל טרפז, אורכה ממזרח למערב מגיע ל-160 מטרים, ורוחבה מדרום לצפון עומד על 80 מטרים. מבני המצודה משתרעים סביב שתי חצרות, המערבית והגדולה יותר בצורת טרפז, והמזרחית בצורת משולש.

## היסטוריה
ימין|ממוזער|200px|תותחי המצודה הפונים לעבר האוקיינוס
המבנה הראשון באתר הוקם על ידי השוודים בשנת 1653, כשנה לאחר שהשתלטו על האזור. הוא נבנה מעץ, וזכה לשם קרולוסבורג (Carolusborg), לכבודו של המלך קרל העשירי גוסטב. מאוחר יותר הוחלף המבנה בבנין אבן. בחודש אפריל 1663 נכבשה המצודה, כמו כל המושבה השוודית בחוף הזהב, בידי הדנים, אך אלה שלטו במקום משך שנה בלבד, ובשנת 1664 הוא נכבש בידי האימפריה הבריטית. המצודה שימשה בעיקר לכליאת עבדים אשר הוחזקו במרתפיה עד לשילוחם באוניות לאמריקה.

בסוף המאה ה-18 נבנתה המצודה מחדש והורחבה, וב-1844 היא הייתה למקום מושבו של מושל המושבה הבריטית של חוף הזהב. בשנות ה-20 של המאה ה-20 המצודה שופצה, וכאשר גאנה זכתה בעצמאותה בשנת 1957, היא הופקדה באחריותה של רשות המוזיאונים והמונומנטים הלאומית (Ghana Museums and Monuments Board). ב-1979 הוכרזה המצודה, יחד עם עשר מצודות נוספות ברחבי המדינה, כאתר מורשת עולמית. בשנות ה-90 שוב שופץ המבנה בסיוען של האומות המאוחדות ושל ארצות הברית. במקום פועל מוזיאון המוקדש לסחר העבדים בחוף הזהב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאנה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:מקומות ששימשו כמושבת עונשין
כנסיית סנט מרגרט

שמאל|ממוזער|250px|חלל הכנסייה וחלון הויטראז' המזרחי מעל לעוגב
**כנסיית סנט מרגרט** (באנגלית: **Church of St. Margaret**) היא כנסייה אנגליקנית נמצאת בשטח מנזר וסטמינסטר, והיא הכנסייה הקהילתית (Parish Church) של שני בתי הפרלמנט של בריטניה. הכנסייה מוקדשת למרגרט הקדושה, המקובלת בכנסייה הקתולית ובכנסייה האנגליקנית.

## היסטוריה
הכנסייה נוסדה במאה ה-12 בידי נזירים בנדיקטינים. הקמת הכנסייה נעשתה בהמשך להקמתו של מנזר וסטמינסטר הסמוך, שנוסד באמצע המאה ה-11 על ידי המלך אדוארד המודה, כמנזר בנדיקטיני. המנזר היה אמור להיות מרכזם של הנזירים הבנדיקטינים: הם היו מתכנסים במנזר כמה פעמים ביום, על פי הסדרים שקבע מייסד המסדר, בנדיקטוס הקדוש. כל התכנסות נועדה לפולחן האל, בשירת "החובה האלוהית" (Divine Office); זו הייתה המשימה העיקרית בחייהם של הנזירים, ולכן נקראה אוֹפּוּס דֵיי (Opus Dei) - עבודת האל. אסור היה שדבר יפריע להם למלא חובה מרכזית זו. ואולם, התושבים באזור וסטמינסטר הגיעו למנזר כדי להשתתף בטקס המיסה; כדי שהנזירים יוכלו להמשיך את סדרי הפולחן שלהם, נבנתה כנסייה קטנה יותר ליד המנזר. כנסייה זו נועדה לספק לתושבים את הסקרמנטים ושאר הסעד הכנסייתי, וכך אפשרה לנזירים פולחן לא מופרע. הכנסייה הוקדשה למרגרט הקדושה, שפולחנה היה נפוץ באותה תקופה. 

נראה שכנסיית סנט מרגרט הראשונה נבנתה בחלק האחרון של המאה ה-11, אך התאריך המדויק אינו ידוע. נזירי וסטמינסטר היו הכמרים ששירתו וניהלו את הכנסייה, והקשר הקרוב בין שני המוסדות הכנסיתיים הללו נשמר במשך מאות שנים. הכנסייה הראשונה נבנתה בסגנון רומנסקי. כנסייה זו שרדה עד ימיו של המלך אדווארד השלישי (1327–1377), ואז הוחלפה הספינה ובמקומה נבנתה ספינה חדשה בסגנון גותי ניצב, סגנון שהיה בשיאו באותה תקופה. האפסיס ואזור בית המקהלה היו עדיין במצב טוב. במשך השנים הידרדר מצב הכנסייה, ולקראת סוף המאה ה-15 כבר היה צורך בבנייה מלאה מחדש. ב-1482 הוחל בבנייה מחדש של הכנסייה, בנייה שנמשכה כארבעים שנה; וב-9 באפריל 1523 הוקדשה הכנסייה מחדש. 

ב-1614 הפכה הכנסייה לכנסייה הקהילתית של ארמון וסטמינסטר. מעמד זה של הכנסייה נקבע בעקבות החלטתם של הפוריטנים, שהיו זרם משמעותי בחיים הדתיים של אנגליה באותה תקופה. הם מאסו במנזר וסטמינסטר המפואר מדי לטעמם, ורצו בכנסיית סנט מרגרט המתאימה להם יותר. מנהג זה נמשך עד היום. 

בין 1734 ל-1738 נבנה בפינה הצפון-מערבית של הכנסייה מגדל, ובמקביל צופה המבנה כולה באבן פורטלנד. מאוחר יותר נוספו למבנה מבואות ממזרח וממערב. ב-1877 שופץ בצורה יסודית פנים הכנסייה, אך נותרו בה מרכיבים רבים מן המאה ה-15. 

פרט בולט בכנסייה הוא חלון הויטראז' המזרחי, שנבנה ב-1509, ועשוי מזכוכית פלמית. החלון נבנה לכבוד אירוסי קתרינה, נסיכת אראגון, עם ארתור טיודור, בנו הבכור של מלך אנגליה, הנרי השביעי ואחיו הגדול של המלך הנרי השמיני. חלונות אחרים בכנסייה הם לזכר ויליאם קאקסטון (Caxton), המדפיס הראשון בבריטניה, שנקבר בכנסייה ב-1491, סר וולטר ראלי, שהוצא להורג ב-1618 ונקבר בכנסייה, והמשורר ג'ון מילטון, שהיה ממתפללי הכנסייה. מבנה הכנסייה שהושלם ב-1523 שוקם שוב ושוב, במאות ה-18, ה-19 וה-20, אך המבנה הקיים הוא בעיקרו אותו מבנה שנבנה שהושלם ב-1523. 

הכנסייה הייתה אתר מבוקש לעריכת חתונות של החברה הגבוהה, וביניהם וינסטון צ'רצ'יל. ב-1987 הוכרז מתחם וסטמינסטר - מנזר וסטמינסטר, ארמון וסטמינסטר וכנסיית סנט מרגרט - כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לונדון: כנסיות
קטגוריה:לונדון: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
פרדריק קליי

**פרדריק אימס קליי** (באנגלית: **Frederic Emes Clay**; 3 באוגוסט 1838 – 24 בנובמבר 1889), היה מלחין אנגלי אשר כתב בעיקר מוזיקה בימתית. קליי היה חבר טוב של המלחין הידוע יותר, סר ארתור סאליבן. לאחר עבודה משותפת עם המחזאי ויליאם שוונק גילברט, הפגיש קליי בין השניים, שהפכו ברבות הימים לצמד יוצרים מפורסמים.

## ביוגרפיה
קליי נולד בפריז להורים אנגליים. אביו היה חבר בפרלמנט הבריטי. אמו ואביו היו שניהם בעלי רקע מוזיקלי, כאשר סבתו מצד אמו הייתה זמרת אופרה. קליי התחנך בביתו ולמד נגינה על כינור ועל פסנתר. מאוחר יותר המשיך ללמוד קומפוזיציה אצל וילהלם ברנרד מוליק, וב-1863 עבר ללייפציג להמשך לימודיו אצל מוריץ האופטמן, אשר היה בין השאר גם מורם של סאליבן ושל המנצח הנס פון בילו. קליי החל בקריירת ההלחנה שלו עוד כשהיה עובד ציבור. לאחר מות אביו ב-1873 וקבלת הירושה, החל לעסוק בהלחנה באופן בלעדי. פרט לכמה שירים, המנונים ומוזיקה כלית, כתב קליי בעיקר מוזיקה בימתית. בין השאר שיתף פעולה עם גילברט, וכתב יחד איתו כמה מיצירותיו המצליחות, ביניהן "לפני עידנים", ו"הנסיכה טוטו". 

לאחר שהות קצרה באמריקה, שב קליי ללונדון ב-1881. הוא סיים לחבר את שתי יצירותיו האחרונות, "הדוכסית העליזה" ו"הטבעת המוזהבת" בשנת 1883. אחרי ביצוע של האחרונה, סבל קליי משבץ מוחי, אשר גדע את קריירת ההלחנה שלו. הוא נמצא ללא חיים באמבטיה (ככל הנראה התאבד) בדירתה של אחותו, והוא בן 51. הוא נקבר בבית הקברות ברומפטון.

## קישורים חיצוניים

* רשימת יצירותיו של פרדריק קליי

קטגוריה:מלחינים אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1838
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1889
קטגוריה:מלחינים בריטים במאה ה-19
אל-בירווה

**אל-בירווה** (מערבית: **البروة**) היה יישוב עתיק וכפר ערבי ששכן מזרחית לעכו, וננטש במהלך קרבות מלחמת העצמאות.

## היסטוריה
### העת העתיקה
[ממוזער|שמאל|280px|[תל בירה – מבט מצפון על התל השוכן כיום ממזרח לקיבוץ יסעור]]
עדויות ארכאולוגיות ליישוב כנעני, פיניקי וישראלי באזור מתקופת הברונזה התיכונה עד התקופה ההלניסטית המוקדמת נמצאו באזור תל בירה, מערבית לכפר.

### ימי הביניים
ישנן עדויות לכפר ששכן באזור בתקופה הצלבנית, ושמו בערבית מוזכר בספר מסעות שכתב התייר הפרסי נאצר ח'סרו בשנת 1047.

### העת החדשה
באמצע המאה ה-19 התקיים באל-בירווה כפר קבע שהתרכז סביב מעיין במקום. מספר התושבים בכפר נע בין 450–900 על פי עדויות שונות. רוב התושבים היו מוסלמים, אך היה בכפר מיעוט נוצרי קטן. במפקד 1922 נמנו בכפר 807 תושבים. לפי סקר הכפרים 1945 שהתבסס על מפקד 1931, חיו בכפר כ-1,460 תושבים, ברובם מוסלמים ועסקו בעיקר בחקלאות. אדמותיו השתרעו על שטח של 13,542 דונם מהם 546 דונם בבעלות יהודית. בכפר פעלו שני בתי ספר, לבנים ולבנות, עוד היו בו מסגד, כנסייה, שני קברי קדושים ושלושה בתי בד.

תושבי הכפר השתתפו במרד הערבי הגדול, וב-19 ביולי 1938 אף הניחו ככל הנראה מטען צד שהרג 12 חיילים בריטים. הצבא הבריטי ביצע מספר חיפושים בכפר והטיל עליו קנסות קיבוציים.

לפי תוכנית החלוקה, יועדו שטחי הכפר להיכלל בשטח המדינה הערבית, אולם במהלך מלחמת העצמאות, ערב ההפוגה הראשונה, ב-11 ביוני 1948, כוח של חטיבת כרמלי כבש את הכפר לאחר שהתגבר על התנגדות מקומית. בכפר ובשלושת המשלטים הסמוכים לו החזיקה פלוגת חי"ם מתל אביב שמנתה כ-120 איש שברשותם היה משוריין ובו מכשיר קשר ללא נשק מסייע. ב-23 ביוני 1948, בשעה 21.00 החלה הסתערות על הכפר בכוח גדול ובלווי משוריינים ותוך זמן קצר נכבש הכפר. מיד התארגנה התקפת נגד. הקרב היה קשה ונמשך כל יום 24 ביוני 1948. במהלך היום הוזעקו ערבים חמושים מכל כפרי הסביבה בשיטת הפזעה, ומספרם הגיע ל-800. כן השתתפו 200 לוחמים מצבא ההצלה של פאוזי אל קאוקג'י. רק לפנות בוקר 25 ביוני 1948, הצליחו כוחות צה"ל מחטיבת כרמלי לכבוש את הכפר בחזרה. בקרב נפלו 12 חיילי צה"ל, ומהערבים נפלו 12 לוחמים של צבא ההצלה ו-30 לוחמים כפריים. ההתקפה בוצעה על ידי צבא ההצלה תוך הפרה של ההפוגה הראשונה, תוך טענה שצבא ההצלה איננו כפוף להפוגה. בתחילת קרבות עשרת הימים הרחיב צה"ל את אחיזתו סביב בירווה וכבש מספר משלטים החולשים עליו. אולם צבא ההצלה הצליח לכבוש חזרה אחד מן המשלטים ואלה היו בידיו לזמן קצר עד קריסת צבא ההצלה בהמשך מבצע דקל.

צה"ל הכריז על האזור כאזור צבאי. תושבי הכפר, שחלקם שהו בתוך ישראל, לא הורשו לחזור אליו (ובכך הפכו לנפקדים נוכחים), ובשנת 1949 נהרסו הבתים ואדמות הכפר הופקעו.
על אדמות הכפר הוקמו קיבוץ יסעור (ב-6 בינואר 1949) ומושב אחיהוד. בשנת 1951 הציעה ישראל בתים וקרקעות לפליטי בירווה במכר, אולם הם סירבו מתוך רצון לחזור לאדמות שלהם בבירווה.

תושבי הכפר וצאצאיהם הקימו ועד להגנה על זכויותיהם, ובכל שנה ביום הנכבה, הם מבקרים את שרידי הכפר ההרוס על מנת להנחיל את מורשת הכפר לדור הצעיר. המשורר הפלסטיני מחמוד דרוויש היה פליט מאל-בירווה.

## לקריאה נוספת
* **חטיבת כרמלי במלחמת הקוממיות**, הוצאת מערכות, עמ' 202–203, 1973

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

בירווה (אל-)
קטגוריה:הקרבות מול צבא ההצלה במלחמת העצמאות
קטגוריה:הקרבות מול ערביי ארץ ישראל במלחמת העצמאות
קטגוריה:חזית הצפון במלחמת העצמאות
קטגוריה:הגליל המערבי
קטגוריה:חטיבת כרמלי: קרבות ומבצעים
קטגוריה:יסעור
כריסטיאן פאנוצ'י

**כריסטיאן פאנוצ'י** (באיטלקית: **Christian Panucci**; נולד ב-12 באפריל 1973 בסאבונה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ומאמן בהווה. לזכותו של פאנוצ'י 57 הופעות בנבחרת איטליה.

## קריירה
### קריירת מועדונים
פאנוצ'י החל את הקריירה שלו בגנואה בשנת 1990, ושיחק במדיה במשך שלוש עונות. ביולי 1993 הוא עבר למילאן, וכבר בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה באליפות הסרייה א' ובליגת האלופות. לאחר שלוש עונות במילאן הצטרף פאנוצ'י לריאל מדריד מהליגה הספרדית ב-1996, והפך לאיטלקי הראשון המשחק בקבוצה זו. בעונתו הראשונה בריאל הוא זכה עמה באליפות ספרד וב-1998 זכה בפעם השנייה בקריירה בליגת האלופות.

בשנת 1999 חזר פאנוצ'י לאיטליה והצטרף לאינטר מילאנו. לאחר מכן הוא עבר גם בקבוצות צ'לסי מהפרמייר ליג ומונקו מהליגה הצרפתית, אך בשתיהן לא הצליח להשתלב ומיעט לשחק.

זמן קצר לאחר פתיחת עונת , חתם פאנוצ'י ברומא. ברומא שיחק פאנוצ'י במשך שמונה שנים, והיה לשחקן מפתח ולאחד ממובילי הקבוצה. הוא סייע לקבוצה לזכות פעמיים בגביע האיטלקי - בשנים 2007 ו-2008, וכן לסיים פעמיים במקום השני בסרייה א' באותן שנים. הוא כבש 29 שערים ב-311 הופעות במדי רומא. לאחר סיום חוזהו במועדון, חתם פאנוצ'י ביולי 2009 בפארמה, אותה עזב כעבור שנה.

### נבחרת
בנבחרת הלאומית של איטליה ערך פאנוצ'י את הופעת הבכורה שלו בשנת 1994, וכן השתתף באולימפיאדת אטלנטה. רק מ-2002 הוא הפך לשחקן קבוע בנבחרת, וזומן לטורנירי מונדיאל 2002 ויורו 2004. לאחר טורניר זה הוא לא זומן על ידי המאמן מרצ'לו ליפי לנבחרת במשך כשלוש שנים. הוא הוחזר לסגל על ידי רוברטו דונאדוני למשחקי מוקדמות יורו 2008 וכבש שער חשוב בניצחון על סקוטלנד שסייע לנבחרתו להעפיל ליורו. בטורניר עצמו, שערו מול רומניה הפך אותו למבקיע המבוגר בתולדות אליפות אירופה.

## קריירת אימון
ב-24 ביולי 2012 מונה על ידי פאביו קאפלו לעוזר המאמן בנבחרת רוסיה. לאחר תקופות אימון קצרות ולא מוצלחות בקבוצות ליבורנו וטרנאנה מהסרייה ב', כאשר מהאחרונה פוטר עוד לפני תחילת העונה, מונה ב-19 ביולי 2017 לתפקיד מאמן נבחרת אלבניה. ב-23 במרץ 2019 פוטר מתפקידו לאחר הפסד ל.

## קישורים חיצוניים

*דף השחקן באתר פארמה
*דף השחקן באתר סקיי ספורטס
*פרופיל באתר Goal.com
*פרופיל וסטטיסטיקות באתר Soccernet
*

## הערות שוליים

קטגוריה:מגני כדורגל איטלקים
קטגוריה:בלמי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:זוכי פרס בראבו
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:מאמני כדורגל איטלקים
קטגוריה:מאמני ליבורנו
קטגוריה:מאמני טרנאנה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1973