open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דסונגריפטרוס

**דסונגריפטרוס** (שם מדעי: *Dsungaripterus*) הוא סוג של פטרוזאור גדול שחי בצפון סין בתקופות יורה עליון עד לקרטיקון תחתון. הוא קיבל את שמו מהתצורות בהם נמצא ב-1964 במרכז דסונגריאן (Dzungarian Basin), שינג'יאנג שבסין (אזור בו נמצאו גם מאובני הדינוזאור הטורף גואלונג). בעוד שגולגולת הפריט נשתמרה כמעט בשלמותה, השלד עצמו הורכב משברים חלקיים.

## מאפיינים
פטרוזאור זה התאפיין במוטת כנפיים באורך 3-3.5 מטר; בלסתות ארוכות שקצוותיהן משתפלות כלפי מעלה, ובתוכן שיניים רבות קטנות וקשיחות; ובגולגולת רחבה בעלת כרבולת עצם, הבולטת מאמצע המקור ועד ל"כיפת הגוגולת", אשר בסופה בליטה קרינית (כמו של קזואר). מבנה השלד החזק, הכולל עצמות תומכות בגפיים, מעיד על יכולת תעופה אפשרית.

על פי ההשערות, מבנה הלסתות והשיניים אפשר לדסונגריפטרוס לצוד את טרפו מבינות סלעים, חריצים ונקיקים, ולכתוש אותו לאחר מכן בעזרת שיניו הקשיחות.

## בתרבות
פטרוזאור זה מופיע במשחקי המחשב פארק היורה 3: בניית פארק, עולם היורה: המשחק וJurassic World Evolution 2.

## קישורים חיצוניים

[ממוזער|100px|ימין|דסונגריפטרוס מעופף לצד [נוריפטרוס (Noripterus)]]

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1964
קטגוריה:אז'דרכואידה
קטגוריה:פטרוזאורים שחיו ביורה עליון באסיה
קטגוריה:פטרוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באסיה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יאנג ג'ונגג'יין
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1964
טופוקסוארה

**טופוקסוארה** (שם מדעי: *Tupuxuara*) הוא סוג של פטרוזאור גדול שחי בצפון סין בתור הקרטיקון הקדום. בצורתו הוא היה פטרוזאור גדול בעל כרבולת שהזכירה את כרבולת הטפג'ריים, אך הייתה מוצקה יותר. הפטרוזאור התגלה בברזיל ב-1998 בידי החוקרים אלכסנדר קלנר ודיוגנס דה אלמיידה קמפוס ונקרא על שם שד ממיתולגיית שבט הטופי הבריזלאי. נמצאו בסוגו של הפטרוזאור 3 מינים דומים.

## מאפיינים
הטופוקסוארה היה פטרוזאור בעל כרבולת ארוכה מאוד, באורך 130 ס"מ שנראתה כמו מפרשית נטויה ומעוגלת מעט ובעל מוטת כנפיים של 5.5 מטרים. הלסתות של היצור היו ארוכות וחסרות שיניים והעיניים היו קרובות מאוד אליהם. מרכז הלסת היה חלול וכנראה עטה רקמת עור. הכרבולת הגדולה אולי סייעה לפטרוזאור לדאות ביעילות ואולי גם להרתיע יריבים ולמשוך נקבות. 

יצור זה חי כנראה לחופי ימים ושם תפס דגים. חוקרים אחרים חושבים שהיה דווקא אוכל פירות מהעצים ושהוא היה פעיל במשך היום.

## בתרבות
יצור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1988
קטגוריה:תלסודרומיים
קטגוריה:פטרוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באמריקה הדרומית
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלכסנדר קלנר
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1988
טירנוטיטאן

[ממוזער|טירנוטיטאן טורף [צ'ובוטיזאורוס]]
**טירנוטיטאן** (שם מדעי: **Tyrannotitan**; משמעות השם: "טיטאן עריץ") הוא סוג של דינוזאור תרופוד גדול ממשפחת הקרכרודונטוזאוריים אשר חי באמריקה הדרומית לפני 118 מיליון שנה, בתת-התור הקרטיקון התחתון.

## מאפיינים
טורף גדול זה היה קרובם של הגיגאנוטוזאורוס והמפוזאורוס שחיו באותם אזורים בתקופה מאוחרת יותר. הוא הגיע לאורך 13 מטרים ולמשקל 7–9 טונות. הטירנוטיטאן היה בעל זרועות קטנות יחסית, שדמו מאוד לזרועות הטירנוזאורוס המפורסם. תחילה סברו שהיה קרוב לטירנוזאורים עקב מראה העצמות, אך כשחקרו את מפרקי העצמות הם דמו יותר לאלה של גיגנוטוזאורוס. מאובני הטירנוטיטאן נמצאו בתצורות סרו ברקינו (Cerro Barcino Formation) שבצ'ובוט, ארגנטינה ב-2005.

יצור זה היה קטן יותר מהגיגנוטוזאורוס אך עדיין היה אחד מהעצומים שבדינוזאורים הטורפים שחיו אי-פעם. הטירנוטיטאן היה טורף-על בקרטיקון של ארגנטינה והתבסס בעיקר על ציד של זאורופודים גדולים כמו הפטגוטיטאן, ואולי גם על אכילת נבלות.

## בתרבות
דינוזאור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2005
קטגוריה:קרכרודונטוזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באמריקה הדרומית
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרננדו נובאס
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2005
קטגוריה:ארגנטינה: מאובנים
פאי פקאן

ממוזער|פרוסת פאי פקאן
**פאי פקאן** הוא מאפה של קלתית בצק עם מילוי אגוזי פקאן מעורבבים בביצים, חמאה וסוכר או סירופ תירס, המזוהה עם המטבח של דרום ארצות הברית. הפאי פופולרי בארוחות החג בארצות הברית והוא נחשב המומחיות של דרום ארצות הברית. הפאי מוגש לעיתים קרובות עם קצפת, גלידת וניל, או חמאת ברנדי.

## מקורות

מקור אגוזי הפקאן הוא בדרום ארצות הברית. ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו בטקסס הראו כי אינדיאנים צרכו פקאנים כבר לפני יותר מ-8,000 שנה.

יש הטוענים כי המאכל הומצא על ידי המתיישבים הצרפתים בניו אורלינס (ראשית המאה ה-18), וכן כי היה מוכר באלבאמה בראשית המאה ה-19. אך התיעוד הראשון לפאי פקאן הוא מתכון שהתפרסם במגזין הרפרס בזאר בשנת 1886. ספרי בישול ידועים בארצות הברית לא כללו מתכונים לפאי פקאן לפני 1940.

יצרני מותג סירופ התירס "קארו" תרמו באופן משמעותי לפרסום הפאי והוציאו לאור רבים מהמתכונים לגרסאות (קרמל, קינמון, קרם אירי, חמאת בוטנים ועוד) של הפאי הקלאסי. הם הציגו את המאפה ב-1930 כ"תגלית" לשימושים חדשים בסירופ תירס שנעשתה על ידי אשתו של מנהל המכירות של החברה, אך ברור כי פאי פקאן הוכן לפני המצאת סירופ התירס ומתכונים ישנים יותר עשו שימוש בסירופ סוכר או במולסה כהה יותר. ספר הבישול של מועדון הקונגרס של 1929 כלל מתכון לפאי שכלל רק ביצים, חלב, סוכר ופקאן, ללא סירופ.

כמו ברבות מעוגות הפאי והטארטים נהוג להשתמש בפאי זה בשיטת אפייה עיוורת - אפייה מקדימה של קלתית הבצק עוד לפני שלב המילוי. באפייה העיוורת הקלתית נאפית כשהיא מכוסה במשקולות אפייה או בקטניות יבשות המונחות על נייר אפייה מקומט, מה שמונע את תפיחת הבצק בזמן האפייה ועוזר לקלתית להישאר דקה יחסית. אפייה באופן זה מונעת מתחתית הפאי להתרכך מאחר שהמלית הרטובה מונחת על הבצק רק לאחר שהוא אפוי.

## גרסאות

גרסאות של הפאי עשויות לכלול סוכר לבן או חום, סירופ סוכר, מולסה, סירופ מייפל או דבש. רוב המתכונים לפאי פקאן כוללים גם מלח ווניל. תוספות פופולריות אחרות למתכון הן שוקולד ובורבון.

בספרו **"Tried-and-True Recipes for Delicious Homemade Pie 300"** משנת 2004 זיהה **קן האדריץ** מספר גרסאות נפוצות של פאי פקאן:
*חמאה: תוספת של שבבי חמאה וסוכר חום (בנוסף לסירופ תירס).
*ויסקי שוקולד צ'יפס: תוספת שבבי שוקולד וכמה כפיות של ויסקי ג'ק דניאל'ס.
*פאי שוקולד פקאן "יום המרוץ" של אליס קולומבו: פאי זה נקרא על שם אליס קולומבו, שהייתה עורכת מדור האוכל במגזין The Courier בקנטקי. פאי זה הומצא על ידה לכבוד הדרבי של קנטקי. בגרסה זו מוסיפים לפאי קורנפלור, בורבון, שוקולד צ'יפס וקצפת.
*מייפל: תוספת סירופ מייפל ותמצית שקדים.
*בראוני שוקולד: בגרסה זו מפוזרים אגוזים על פני השטח והבראוני מרובד בפודינג שוקולד ובפאדג'. מוגש בטמפרטורת החדר או צונן.
*פאי נסורת: מתכון הדגל של "מסעדת פאטי" בפדוקה, קנטקי, המורכב ממילוי של ביצה עם קוקוס, פירורי קרקרים ופקאנים, בתוספת קצפת ובננות מעל.

## בתרבות
פאי הפקאן החל להיות מזוהה באופן הדוק עם התרבות של דרום ארצות הברית באמצע המאה ה-20. הוא גם מזוהה עם חג ההודיה, חג המולד, ואירועים מיוחדים אחרים. הפאי מסמל לעיתים את דרום ארצות הברית בהקשר הספרותי, ומוזכר בספרות האמריקאית ובטלוויזיה.

## ראו גם
* פאי תפוחים
* קראק פאי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח האמריקאי
קטגוריה:המטבח האמריקאי: קינוחים
קטגוריה:מאפים
קטגוריה:מאכלי חג המולד
קטגוריה:מאכלי חג ההודיה
פקאן
קטגוריה:עוגות פרי
אסון הסכר בברזיל (2019)

**אסון הסכר בברזיל** אירע ב-25 בינואר 2019 כשסכר ברומדיניו במדינת מינאס ז'ראיס בברזיל קרס, וגרם למותם של לפחות 186 בני אדם, ולמפולת בוץ במכרה הסמוך ובבתים באזור. מפעילת הסכר הייתה חברת "ואלי" הברזילאית, אשר החזיקה בחצי מהבעלות על סכר "בנטו רודריגס", שקרס אף הוא בנובמבר 2015.

האסון התרחש בזמן שמאות מפועלי המכרה אכלו ארוחת צהריים. הקריסה גרמה למפולת של בוץ ופסולת, שהגיעה עד לכפרים הסמוכים. מכון איניוטים, המוזיאון הפתוח הגדול בעולם, פונה אף הוא מחשש להצפה.

ב-28 בינואר, זמן קצר לאחר האסון, נפל ערך המנייה של ואלי ב-24% שאיבדה ערך של 71.3 מיליון ריאל ברזילאי, במה שהייתה הירידה הגדולה ביותר בהיסטוריה של בורסת סאו פאולו. נשיא ברזיל, ז'איר בולסונארו, שלח שלושה שרים לעקוב אחרי מאמצי החילוץ וההצלה של הלכודים בבוץ. ישראל שלחה משלחת סיוע לאזור שנחתה ב-28 בינואר.

יום לאחר הקריסה הטילו הרשויות בברזיל קנס של 250 מיליון ריאל על ואלי.

## גלריה
;משלחת חילוץ של צה"ל, ינואר 2019

קובץ:IDF aid mission lands in Brazil (32182653097).jpg
קובץ:IDF aid mission lands in Brazil (33249286548).jpg
קובץ:IDF aid mission lands in Brazil (40159846433).jpg
קובץ:IDF aid mission lands in Brazil (46401062704).jpg
קובץ:IDF aid mission lands in Brazil (46401073094).jpg
קובץ:IDF aid mission lands in Brazil (47072352572).jpg
קובץ:IDF aid mission lands in Brazil (47072321402).jpg
קובץ:IDF aid mission lands in Brazil (40159848693).jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אסונות בברזיל
קטגוריה:אסונות ב-2019
קטגוריה:מינאס ז'ראיס
קטגוריה:יחסי ברזיל–ישראל
קטגוריה:2019 באמריקה הדרומית
ריטה אבאדזי

**ריטה (איריני) אבאדזי** (ביוונית: **Ρίτα Αμπατζή**, בטורקית: **Rita Abaci** - ריטה אבאג'י; 1906 איזמיר (סמירנה) – 17 ביוני 1969 אגאלאו, אתונה) הייתה זמרת וזמרת -יוצרת
 יוונייה ילידת אסיה הקטנה, הידועה כנציגה של מוזיקת הדימוטיקו, רמבטיקו-וסמירנאיקו בשנות ה-30 של המאה ה-20.

## ביוגרפיה
ריטה אבאדזי נולדה בשנת 1906 על יד איזמיר או סמירנה, בסנג'ק איידין של האימפריה העות'מאנית כבתם של גאורגיוס וסטלה אבאדזי. לפי מקורות אחדים נולדה מוקדם יותר, ב-1904.
בשנת 1922 הגיעה לאתונה יחד עם אמה ואחותה כפליטה בעקבות אסון הקהילות היווניות באסיה הקטנה והתיישבו בקוקיניה, הקרויה כיום ניקאיה או ניקיאה אטיקיס, פרבר של פיראוס. האב נספה באירועי הדמים.
כשרונה כזמרת התגלה באמצע שנות ה-1920 בעת חתונת המוזיקאים סטלאקיס פרפיניאדיס, קוסטאס נורוס ודימיטריס קונסטנטינידיס.
התחילה את הקריירה האמנותית בשנת 1929 במועדון הריקודים "פטאלודה" (הפרפר) ברובע פאלירוס של פיראוס כשהיא ששרה שירי רבטיקו בסגנון סמירנאיקה.

בשנות ה-30 פתחה בקריירה המוזיקלית כזמרת רמבטיקו (לפי מסורת אסיה הקטנה), סמירנאיקו (זמרת יווני סמירנה - מסורתית ועירונית), שירי עם (דמוטיקה) מיוון היבשתית ומהאיים, שירי מוזיקה קלה אנדכני וסוגות מוזיקה אחרות וביצועיה הוקלטו על גרמופון.
באותו עשור יריבתה היחידה בפופולריות ובמספר ההקלטות בתחום הרמבטיקו הייתה רוזה אשכנזי היהודיה.

ריטה אבאדזי שיתפה פעולה עם מוזיקאים ידועים בזמנו כמו פניוטיס טונדס, וסיליס פפזולו, קוסטס סקרוולויס, יקובוס מונטנאריס, ספירוס פריסטריס, דימיטריוס סמסיס, מרקוס ומוואקאריס ווסיליס ציצאניס.
הקריירה שלה הסתיימה אחרי מלחמת העולם השנייה.

אבאדזי נפטרה בשנת 1969 באגאלאו באתונה, מסיבוכים של סרטן הגרון. הובאה לקבורה בבית הקברות 3 של אתונה.

## חייה הפרטיים
ריטה אבאדזי התחתנה פעמיים: לראשונה בשנת 1930 עם יאניס ציפאריס איתו ילדה את בתם, אנה; ובפעם השנייה עם בן דוד שלה, נגן הסנדורי, סטליוס קריטיקוס, איתו ילדה את בנה, דימיטרי.
אחותה, סופיה (פופוס) אבאדזי-קאריוולי, הייתה גם היא זמרת רמבטיקו מוערכת מהזרם של פיראוס.

## דיסקוגרפיה
הוצאו לאור שני אוספי הקלטות של ריטה אבאדזי:
**Rita Abatzi 1933–1938*, Heritage
**Rita Abatzi*, Minos-Arkheio
הקלטות שלה מופיעות גם באנתולוגיה:
**Women of Rembetika*
**Women of Rembetika 1908-1947*

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר היווני Tar מאת ויווי קנלאטו (Vivi Kanelatou) - 2011

## הערות שוליים

קטגוריה:איזמיר
קטגוריה:זמרות יווניות
קטגוריה:ילידות 1914
קטגוריה:נפטרות ב-1969
הדסה קלצ'קין

**הדסה קלצ'קין** (1 באפריל 1905 – 17 בדצמבר 1995) הייתה אספנית ובעלת גלריה לאמנות בתל אביב-יפו. קלצ'קין הייתה רעייתו של רפאל קלצ'קין, שחקן תיאטרון "הבימה".
## ביוגרפיה
הדסה קלצ'קין, בת מרדכי ינובסקי, נולדה, כנראה בהורדנה (גרודנא) בפולין (כיום בבלארוס). בשנת 1914 עלתה לארץ ישראל מרוסיה ביחד עם אחותה ואביה, והתיישבה עמם בתל אביב. האב רכש קרקעות בארץ-ישראל וחזר להביא את שאר המשפחה, אולם נספה כנראה בדרך. היא למדה בגימנסיה הרצליה, שם הכירה את רפאל קלצ'קין. בשנת 1925 (בקירוב) נישאה לשחקן יעקב אביטל, אותו הכירה לאחר שראתה אותו במחזה "ירמיהו" בתיאטרון "האוהל". השניים התגוררו בדירה ברחוב בן יהודה. לאחר כארבע שנים נפרדו בני הזוג. בשנת 1930 בקירוב נסעה לברלין, גרמניה, שם למדה אמנות. בשנת 1936 נהרג אביטל בתאונת דרכים בכביש טבריה-צמח.

בשנת 1934 נישאה לרפאל קלצ'קין. לפרנסתה עבדה כמוכרת בחנויות שונות, בין היתר כמוכרת בחנות בגדים ברחוב אלנבי. כבר בשנות ה-50 של המאה ה-20 עסקה קלצ'קין במסחר אמנות, בעיקר בעבודותיהם של כמה ממכריה כגון שמואל בק, פנחס ליטבינובסקי, אריה לובין, ראובן רובין ואחרים. לשם כך הפכה את הקומה השנייה בביתה למעין גלריה. בשנת 1962 פתחה קלצ'קין גלריה לאמנות, ששכנה בקומת הקרקע של ביתה בבניין ברחוב פרוג מס' 33 בתל אביב-יפו. את הגלריה עיצוב האדריכל דב כרמי.

קלצ'קין הציגה אמנים בינלאומיים כגון יענקל אדלר ופיטר פרוקש. האמנים הישראלים שהציגה בשנות ה-60–70 של המאה ה-20 אופיינו בסגנון פיגורטיבי, פעמים רבות בהשפעת ה"ריאליזם החדש". בין אמנים אלו בלט שמואל בק. לצדו הוצגו תערוכות של אמנים כשרגא וייל (1963, 1962), אגי יואלי (1963), אסתר פרץ ארד (1965), תמר איתן (1967) רות צרפתי (1971), מארק ינאי (1975, 1977, 1979) ואחרים. לצד הגלריה הוקם גן פסלים. לאחר מותה של קלצ'קין הופעלה הגלריה על ידי אחייניתה, אסיה שוורץ. בשנת 1999 נסגרה הגלריה.

בשנת 1988 תרמה את הציור "ערבי עם פרח" (1925) מאת פנחס ליטבינובסקי למוזיאון תל אביב לאמנות לזכר בעלה. בשנת 1990 ייסדה את "פרס קלצ'קין" וכן גייסה ותרמה כספרים רבים עבור בריכת השחייה בבית הלוחם תל אביב, שנקראה על שם בעלה. בנוסף, תרמה כספים למען הקמת אודיטוריום במוזיאון ארץ ישראל.

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:יקירות תל אביב-יפו לשנת 1993
הדסה קלצ'קין
הדסה קלצ'קין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:סוחרי אמנות ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1995
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
לי צ'ונג-יונג

**לי צ'ונג-יונג** (בקוריאנית: **이청용**; נולד ב-2 ביולי 1988) הוא כדורגלן דרום קוריאני המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת אולסן יונדאי.

## קריירת מועדונים
לי התחיל את הקריירה שלו בליגת התיכונים במדי תיכון דובונג מידל. בשנת  הצטרף לסיאול כחלק מפרויקט לקידום צעירים. בשנת  ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון. בשנת  מונה שנול גינס לאימון סיאול, ותחתיו הפך לי לשחקן הרכב. את העונה הוא סיים עם 15 הופעות ו-3 שערים. ב-7 במרץ 2009 הבקיע שלושער במשחק הליגה נגד צ'ונאם.

ב-14 באוגוסט 2009 חתם צ'ונג-יונג בבולטון וונדררס מהפרמייר ליג תמורת 2.2 מיליון פאונד. למחרת ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 לסנדרלנד. ב-26 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד בירמינגהאם סיטי. בסיום העונה נבחר לכדורגלן העונה של בולטון. ב-25 בנובמבר 2010 חתם על חוזה עד שנת . ב-30 ביולי 2011 שבר את רגלו, והערכה הראשונית הייתה שסיים את העונה. אולם, בסוף אפריל  חזר לאימונים וב-6 במאי 2012 חזר לשחק לראשונה מאז הפציעה.

ב-2 בפברואר 2015 חזר צ'ונג-יונג לפרמייר ליג, וחתם בקריסטל פאלאס לשלוש עונות וחצי.

בספטמבר  עזב את אנגליה, וחתם בבוכום מהבונדסליגה השנייה.

ב-4 במרץ 2020, צ'ונג-יונג חתם באולסן יונדאי.

## קריירה בינלאומית
בצעירותו, שיחק צ'ונג-יונג בנבחרות הצעירות של קוריאה הדרומית, והשתתף עם הנבחרת הצעירה באולימפיאדת בייג'ינג (2008).

ב-31 במאי 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 2-2 נגד  במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. במשחק הגומלין שנערך ב-5 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו הנבחרת.

במונדיאל 2010 הבקיע שני שערים נגד  ו בהתאמה. אתר ספורטס אילוסטרייטד בחר בו כאחד מעשרת כוכבי המונדיאל.

## תארים
; סיאול
*גביע הליגה הקוריאני: 

; אישיים
*מלך הבישולים של גביע הליגה הקוריאני: 
*נבחרת העונה בליגת העל של קוריאה הדרומית: 
*שחקן העונה בבולטון וונדררס: 
*כדורגלן השנה בקוריאה הדרומית: 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים דרום קוריאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל דרום קוריאנים
קטגוריה:סיאול: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סיאול
קטגוריה:כדורגלני בולטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני קריסטל פאלאס
קטגוריה:כדורגלני בוכום
קטגוריה:כדורגלני אולסן יונדאי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוריאה הדרומית
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2011
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1988
אנטארקטופלטה

**אנטארקטופלטה** (שם מדעי: *Antarctopelta*; מילולית: "משוריין אנטארקטי") הוא סוג דינוזאור ממשפחת הנודוזאוריים אשר חי ביבשת אנטארקטיקה בתור הקרטיקון לפני 70–74 מיליון שנה.

## מאפיינים
המאובנים של דינוזאור זה התגלו על האי ג'יימס רוס ב-1986, מה שהופך אותו לדינוזאור הראשון שהתגלה ביבשת. עם זאת מאובניו קיבלו שם רק בשנת 2005, לאחר הקריאולופוזאורוס הטורף מהיורה. כל המאובנים השתייכו לפרט בודד עם עצמות שבורות וחלקיות, בעיקר של לסת תחתונה ועצמות שיניים. חפירת המאובנים לקחה שנים רבות בשל תנאי החפירה הקשים, מזג האוויר וקשיי הזיהוי של העצמות.

דינוזאור משוריין זה היה בינוני ביחס למשפחתו והגיע לאורך 4 מטרים והיה בעל דמיון לזאורופלטה. מבנה השיניים שלו היו גדולות ודמויי-עלה והתאימו ללעיסת צמחייה קרקעית. הגוף שלו כוסה באוסטאודרם משוריין לאורך גופו. לא ידוע איך נראה הזנב שלו מאחר שלא שרד במאובנים, אך כמה חוליות לקראת קצההגוף היו מחוזקות, כך שאולי היו תומכות במבנה מחוזק בקצה הזנב. כמה חוקרים סוברים שהפרט המאובן היה צעיר.

דינוזאור זה משויך כסוג פרימיטיבי למשפחת הנודוזאוריים, אף שבעבר נחשב לטקסון ללא מקור בקבוצת האנקילואורים. מספר חוקרים מגדירים אותו כסוג אנקילוזאור עצמאי הקרוב לסטגואורוס ולקנברזאורוס.

בעוד הוא חי אנטארקטיקה הייתה חמימה בהרבה מכיום וכוסתה בעצים מחטניים ואף ביערות נשירים מסוימים. עם זאת עדיין היו בה חורפים קרים מכוסי קרח והאנטארקטופלטה נאלץ לשרוד בסביבה קשה לצידם של אורניתופודים וזאורופודים וייתכן שהיגר לאמריקה הדרומית שהייתה מחוברת לאנטארקטיקה.

## בתרבות
האנטארארקטופלטה הופיע בסדרה כוכב פרהיסטורי ובמשחק עולם היורה: המשחק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2006
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לאונרדו סגדו
קטגוריה:נודוזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון
קטגוריה:דינוזאורים שחיו באנטארקטיקה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2006
טייניקולגראוס

ממוזער|איור של הדינוזאור
**טייניקולגראוס** (שם מדעי: *Tanycolagreus*; מיוונית: "צייד ארוך-גף") הוא סוג דינוזאור טורף ממשפחת הצלורידים שבקבוצת התרופודים אשר חי בסוף היורה באמריקה הצפונית. חלק מהחוקרים רואים בו סוג ללא מקור בקבוצת הטירנוזאורים ואחרים משייכים אותו למשפחה סטוקסוזאוריים.

## גילוי
דינוזאור זה התגלה בתצורת מוריסון של מחוז אולבני, ויומינג ב-1995 כשלד חלקי של תרופוד קטן יחסית. הוא נחשב למאובן של צלורוס או של אורניתולסט אך מחקרים מ-2001 הוכיחו שמדובר היה במין חדש, אשר היה שייך אולי למשפחת הצלורידים ולקבוצת הטירנוזאורים. נמצא ממנו מין יחיד - *Tanycolagreus topwilsoni*.

המאובנים שנמצאו כללו עצמות גפיים, לסתות ועוד כמה איברים בקטעים חלקיים מהם משוער שאורך היצור הגיע, יחד עם הזנב, ל-3.3-4 מטרים ולמשקל 120 ק"ג. הוא היה תרופוד בעל חרטום קצר ושטוח ולסת עם שיניים מחודדות שהיו בעלי דמיון לאלה של הטירנוזאורים. הרגליים האחוריות היו חזקות ותמכו בגוף בעוד הזרועות הקדמיות עזרו לתפוס טרף עם הטפרים.

יצור זה חי בסביבת ויומינג של סוף היורה לצד הסטגוזאורוס, הדיפלודוקוס, האותניליה והדריוזאורוס וייתכן שהיה צד את הפרטים האיטיים או הפגיעים שלהם.

## בתרבות
דינוזאור זה הופיע במשחק Jurassic World: Alive.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2005
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קנת' קרפנטר
קטגוריה:קואלוריים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2005
סקודונוזאורוס

**סקודונוזאורוס** (שם מדעי: *Secodontosaurus*; מילולית: "לטאה בעלת שינים חותכות") הוא סוג של סינאפסיד קדום ממשפחת הספנקודונטיים, אשר היה קרוב משפחתו של הדימטרודון. הוא חי בתקופת הפרם שבעידן הפלאוזואיקון לפני 285-272.3 מיליון שנה. 

בניגוד לדימטרודון המוכר יותר, לזוחל זה היו לסתות צרות אך מותאמות לחיתוך ובדומה לדימטרודון היו לו מספר סוגי שיניים בלסתו כשמקדימה היו ניבים בולטים ומאחורה שיניים מותאמות יותר ללעיסה. צורת הלסתות שלו אולי מעידה על התאמה לתפיסת דגים או טרף מיימי או לשליפת טרף מסדקים וחללים באדמה. היה לו מפרש גבי גדול והוא הגיע לאורך 2-2.7 מטר ולמשקל 110 ק"ג, יותר קטן מהדימטרודון. הוא היה בעל מבנה עגלגל עם רגליים קצרות וזנב מוארך. 

המאובנים של יצור קדום זה נמצאו בטקסס ותוארו בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ ב-1880. עם זאת הוא נתן להם סיווג כמין חדש של אופיאקודון (Ophiacodon) ומיונים מאוחרים יותר סיווגו אותו כמין של דימטרודון. רק ב-1936 החוקר אלפרד רומר סיוג אותו כסוג עצמאי בעל "פני שועל" שונים מאלה של הדימטרודון.

**גלריה**
קובץ:Secodontosaurus.jpg
קובץ:Secodontosaurus obtus1DB.jpg
קובץ:Secodontosaurus BW.jpg


## בתרבות
יצור קדום זה הופיע במשחקים עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1936
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלפרד רומר
קטגוריה:ספנקודונטיים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפרם באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1936
בילאל חסאני

**בילאל חסאני** (בצרפתית: **Bilal Hassani**; נולד ב-9 בספטמבר 1999) הוא זמר, כותב שירים ויוטיובר צרפתי, נציג צרפת לאירוויזיון 2019 בתל אביב.

## ביוגרפיה
בילאל חסאני נולד בפריז שבצרפת, להורים מוסלמים מקזבלנקה שבמרוקו. אביו עזב את משפחתו ומתגורר בסינגפור, בעוד אימו התאזרחה כצרפתייה. יש לו אח גדול בשם טאהה, שנולד ב-1995. ב-2017 סיים בהצלחה את לימודיו התיכוניים בדגש על ספרות.

בשנת 2015 פנה לתוכנית הצרפתית "The Voice Kids" בלחץ חברו. הוא עבר את האודישנים המוקדמים עם השיר Rise Like a Phoenix והודח כאשר הגיע לשלב הדו-קרבים. לאחר התוכנית החל בקריירת סולו.

ב-2018 הוכנס חסאני לרשימה של המגזין Têtu, שלושים בני קהילת הלהט"ב המשפיעים ביותר בצרפת. הוא תואר שם כדומיננטי מאוד בקרב בני נוער להט"בים ובכלל.

### אירוויזיון 2019
בילאל חסאני נבחר לייצג את צרפת באירוויזיון 2019 עם השיר "Roi" ("מלך") שכתב יחד עם מאדאם מסייה. בצרפת הוא עלה לגמר מהמקום הראשון בחצי הגמר הראשון עם 115 נקודות, ובגמר הוא גבר על פייבוריט השופטים, השיר Tous le deux של הזמרת סימון, שזכה במקום הראשון בחצי הגמר השני עם 113 נקודות. בילאל זכה בסכום כולל של 200 נקודות (מהן 150 מהצבעות הקהל ו-50 מהצבעות השופטים) לעומת 156 של סימון (מהן 62 מהצבעות הקהל ו-94 מהצבעות השופטים).
בגמר אירוויזיון 2019 הופיע בילאל עם לין צ'ינג לאן, רקדנית מטייוואן שנבחרה כמיס אסיה החירשת 2015, קיבל 105 נקודות, וזכה במקום ה-16.

עם בחירתו לייצג את צרפת באירוויזיון 2019, סבל חסאני מביטויי שנאה ואיומים רבים בשל נטייתו המינית ובשל העובדה כי הוא מוסלמי אשר נוסע לייצג את מדינתו בישראל. בנוסף, פורסמו ציוצים מחשבון הטוויטר שלו משנת 2014, בהם מציין הזמר שישראל אחראית לפשעים נגד האנושות. חסאני גם הביע תמיכה בשחקן הצרפתי דיידונה, שהפך לפעיל פוליטי אנטישמי, אנטי ציוני ופרו-פלסטיני. בעקבות זאת טען הזמר כי לא הוא כתב את הציוץ וכי הוא לא חושב שישראל אחראית לפשעים נגד האנושות.

בשנת 2020 הופיע בהופעת קמאו בסרט הקומי "תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga" בכיכובו של ויל פרל.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
*2019: *Kingdom*

### סינגלים
*2016: "Wanna Be"
*2017: "Follow Me"
*2017: "House Down"
*2018: "Shadows"
*2018: "Heaven with You"
*2019: "Roi"
*2019: "Jaloux"
*2019: "Fais Beleck"
*2019: "Je Danse Encore"
*2020: "Fais le Vide"

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים א-בינארים
קטגוריה:פריז: אישים
קטגוריה:זמרים צרפתים
קטגוריה:יוטיוברים צרפתים
קטגוריה:מוזיקאים להט"בים צרפתים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2019
קטגוריה:נציגי צרפת באירוויזיון
קטגוריה:צרפתים ממוצא מרוקאי
קטגוריה:מוסלמים צרפתים
קטגוריה:להט"בים ערבים
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (צרפת)
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1999
מרינה אורשל

**מרינה אורשל** (בגרמנית: **Marina Orschel**; נולדה ב-13 ביולי 1937) היא שחקנית ודוגמנית לשעבר גרמנייה.

## ביוגרפיה
אורשל נולדה בברלין ובצעירותה למדה ריקוד בלט. 

בשנת 1956, בהיותה תלמידת תיכון במגמת לימודים קלאסיים נבחרה למיס גרמניה. מעבר ליופייה היא הרשימה את שופטי התחרות במהלך בחינת אינטליגנציה וידע כללי כאשר דקלמה את אודיסיאה של הומרוס.

היא נבחרה לייצג את גרמניה בתחרות מיס תבל 1956 בארצות הברית, בתחרות היא זכתה בפרס "מיס פוטוגניק" על הפוטוגניות שלה ולבסוף נבחרה במקום השני כסגנית ראשונה, בתחרות גם אירעה התקרית בו מלכת היופי הישראלית סירבה להצטלם עמה.

ב-1956 שיחקה בסרט "Das Sonntagskind" (הילד של יום ראשון) המבוסס על פי מחזה מאת המחזאי הגרמני הנס מולר שלוסר.

בשנת 1957 הופיעה בסרט האמריקאי "השמלה הבלויה" כנערה בבריכה ביחד עם מיס שוודיה אינגריד גוד והשחקנית הישראלית זיוה רודן, לאחר מכן שיחקה במספר סרטים נוספים.
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכות מיס גרמניה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1956
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1937
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1937
Roi

**Roi** (בעברית: **מלך**) הוא שיר בצרפתית ואנגלית שנכתב והולחן על ידי מאדאם מסייה ובילאל חסאני ובוצע על ידי בילאל חסאני. השיר ייצג את צרפת באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל, לאחר שזכה במקום הראשון בתחרות הגמר הלאומי הצרפתית, "דסטינסיון: אירוויזיון" (מילולית - היעד: אירוויזיון).

## דירוגים ומצעדים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2019
קטגוריה:שירי צרפת באירוויזיון
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:שירים על מלכים
אופיאקודון

…
ממוזער|איור של אופיאקודון.
**אופיאקודון** (שם מדעי: *Ophiacodon*; מילולית: "שיני נחש") הוא סוג של סינאפסיד מקבוצת הפליקוזאוריה אשר דמה מעט לדימטרודון. הוא חי בסוף הקרבון ובתחילת הפרם שלפני 306-280 מיליון שנה. 

המאובנים שלו נמצאו בבריטניה, צרפת ובאמריקה הצפונית במגוון חפירות. נמצאו מסוג זה מינים רבים, כשהמין הראשון, *Ophiacodon mirus* התגלה בידי עותניאל צ'ארלס מארש ב-1878.

## מאפיינים
לאופיאקודון הייתה גולגולת רחבה דמוית-אליפסה באורך 50 ס"מ, גדולה יותר מכל גולגולת סיאנפסיד בתקופתו שבתוכה היו הרבה שיניים דקות ומחודדות. הוא הגיע לאורך 1.6-3 מטר ולמשקל 26-230 ק"ג, תלוי במין ובשחזור. לעיתים עצמות מינים שונים הם למעשה פרטים בני גילים שונים מאותו המין, אשר מייצרים טבעות גדילה אחרות שעשויות לבלבל.

יצור זה היה בעל מבנה דמוי-היפופוטם אך היה טורף שייתכן שחי באופן אמפיבי בהתחשב ברגליו הקצרות בעלות האצבעות הקצרות, גופו העגלגל והלסת הכבדה בעלת השיניים הקטנות שאולי יועדו לתזונה מדגים. עם זאת טענות אלה אינן מהוות הוכחה ועצמות הירך שלו התאימו יותר לאלה של יצור יבשתי. עם זאת מבנה השיניים שלו מרמז שהיה אוכל בשר.

## גלריה

Image:Ophiacodon_BW.jpg|Restauración de *Ophiacodon*|אופיאקודון
Image:Ophiacodon_retroversus.jpg|Esqueleto de *Ophiacodon retroversus*|שלד של אופיאקודון
Image:Ophiacodon_retroversus_1.JPG|Cráneo fósil de *Ophiacodon*|גולגולת של אופיאקודון


## ראו גם
*ואראנוזאורוס - סוג קרוב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1878
קטגוריה:אופיאקודונטיים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי עותניאל צ'ארלס מארש
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרבון פנסילבני באמריקה הצפונית
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפרם באירופה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפרם באמריקה הצפונית
קטגוריה:סינאפסידים שחיו בקרבון
קטגוריה:סינאפסידים שחיו בפרם
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1878
מיקלה פאצ'ה

**מיקלה פאצ'ה** (במלטזית: **Michela Pace**, נולדה ב-25 בינואר 2001) היא זמרת מלטזית, נציגת מלטה באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל עם השיר Chameleon. פאצ'ה נבחרה בעקבות זכייתה בתוכנית ה-X פקטור מלטה לשנת 2019. פאצ'ה כבר ניסתה בעבר להתמודד בקדם המלטזי לאירוויזיון (2017) אך לא עלתה לגמר שלו.

בחצי הגמר של האירוויזיון שנערך ב-16 במאי 2019, זכתה פאצ'ה במקום השמיני, בגמר סיימה במקום הארבעה עשר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות מלטזיות
קטגוריה:זוכי אקס פקטור
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2019
קטגוריה:נציגי מלטה באירוויזיון
קטגוריה:מלטזיות שנולדו ב-2001
אוניזאורוס

ממוזער|230px|איור של אוניזאורוס אוכל עלים
**אוניזאורוס** (שם מדעי: *Unaysaurus*; מילולית: "לטאת מים שחורים", "Unay" בשפת הטופי" – מים שחורים) הוא סוג של דינוזאור דמוי-זאורופוד פרימיטיבי שחי בברזיל בסוף הטריאס והיה קרובו של הפלטאוזאורוס האירופאי. 

## מאפיינים
יצור זה חי לפני 225 מיליון שנה מזמננו והיה מראשוני דמויי-הזאורופודים. מאובניו התגלו בריו גראנדה דו סול שבברזיל ב-1998 וקיבלו שם ב-2004. מאובנים אלה כללו שלד כמעט מלא המורכב מגולגולת מלאה כמעט, לסת תחתונה שלמה ועצמות מחוברות יחדיו והוא השלד השלם ביותר שנמצא בברזיל.

האוניזאורוס היה דומה במראהו לזאורופודים האמיתיים אך היה הרבה יותר קטן. הוא הגיע לאורך 2.5 מטר, לגובה 70–80 ס"מ ולמשקל 70 קילוגרם. ככל הנראה היה דו-רגלי והשתמש ברגליו הקדמיות כדי לתלוש ענפי עלים מהצמחים בדומה לעצלני קרקע.

הוא חי בברזיל הקדומה באקלים טרופי וניזון מצמחייה כמו שרכים ענקיים, ציקסיים ומחטניים כשסביבו חיו דינוזאורים קדומים כמו האאורפטור, כמה ארכוזאורים גדולים טורפים וסינאפסידים גדולים בעלי כסות פרווה.

## בתרבות
דינוזאור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דמויי זאורופודים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בטריאס עליון באמריקה הדרומית
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלכסנדר קלנר
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2004
פלטאוזאוריים

**פלטאוזאוריים** (שם מדעי: Plateosauridae) היא משפחת דינוזאורים ארוכי צוואר מהקבוצה דמויי זאורופודים אשר ממנה התפתחו הזאורופודים העצומים. בני המשפחה חיו בתקופה טריאס עליון לפני 209-225 מיליון שנה.

הפלטאוזאוריים היו בינוניים ביחס לקבוצתם ויכלו לנוע על שתי רגליים. הם דמו למסוספונדיליים מתור היורה והיו ניזונים מצמחייה כמו שרכים ומחטניים ששגשגו בתקופתם.

## מיון
כמה חוקרים משייכים למשפחה רק את הפלטאוזאורוס:

* Ruehleia
* Xixiposaurus
* Yimenosaurus
* פלטאוזאורוס (Plateosaurus)
* אוניזאורוס (Unaysaurus) - כיום משויך למשפחת האוניזאוריים
* אאוסקלוזאורוס (Euskelosaurus)
* lateosauravus 
* Coloradisaurus
* Jaklapallisaurus
* Plateosauravus

## קישורים חיצוניים

*
עירית אלטמן

**עירית אלטמן-לוין** (נולדה ב-1960) היא דוגמנית ישראלית.

## ביוגרפיה
אלטמן נולדה וגדלה בחולון, בוגרות תיכון קוגל. השתתפה בתחרות מלכת היופי בשנת 1980, שם זכתה בתואר נערת ישראל, אחרי אילנה שושן וענת זמיר. היא ייצגה את ישראל בתחרות מיס אינטרנשיונל. לאחר מכן עבדה רבות כדוגמנית ודגמנה, בין היתר, לגוטקס.

ב-1982 נבחרה ל"דוגמנית השנה" בטקס שנערך במלון הילטון תל אביב.

ב-1990 לקחה חלק במשלחת של אופנה ישראלית במוסקבה שברוסיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:משתתפות בתחרות מלכת היופי 1980
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אינטרנשיונל
קטגוריה:בוגרות תיכון קוגל
קטגוריה:בוגרי תיכון קוגל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
אקנתוסטגה

**אקנתוסטגה** (שם מדעי: *Acanthostega*; מילולית: "גג קוצני") הוא סוג של יצור קדום מסדרת האיכתיוסטגאים שחי בתקופת הדבון לפני 365 מיליון שנה. יצור זה היה מעין צורת מעבר בין הדגים לבעלי ארבע רגליים. מאובניו נמצאו בגרינלנד.

## מאפיינים
היצור הקדום הגיע לאורך 60 ס"מ ודמה מעט במראהו לסלמנדרה. הוא היה בעל 4 גפיים דמויי-סנפירים שאיתם שחה אך גם יכל לעלות ליבשה והיה בעל זימים ובעל ריאות לא מפותחות, שעזרו לו לנשום ביבשה. היו לו לסתות גדולות ושטוחות בעלי שיניים חזקות בחלק החיצוני של פיו ועוד שיניים בחלק האחורי של הלסת, מאפיין המתאים יותר ללסתות של חולייתני יבשה וכן היה בעל שרירי צוואר. לא ברור אם הוא יכל לשרוד מחוץ למים לזמן רב והוא חי כנראה רק בביצות ובאגמים של גרינלנד הקדומה שהיו חמימים בהרבה מאשר כיום.

היצור היה טורף מיימי שניזון מדגים ויצורים דומים והתפתח לצורות מתקדמות יותר של חולייתני יבשה.

## בתרבות
יצור זה הופיע במשחק המחשב עולם היורה: המשחק.

## ראו גם
*איכתיוסטגה - קרוב משפחה שחי באותה תקופה ואזורים
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איכתיוסטגאים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בדבון באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1952
ג'יימס אפאטוראי

**ג'יימס אפאטוראי** (באנגלית: **James Appathurai**; נולד ב-7 באוגוסט 1968) הוא עיתונאי קנדי וסגן המזכיר הכללי של נאט"ו לעניינים פוליטיים והנציג המיוחד למדינות הקווקז ומרכז אסיה.

## ביוגרפיה
ג'יימס אפאטוראי בטורונטו, קנדה למשפחה ממוצא טמילי מסרי לנקה. הוא למד באוניברסיטת טורונטו ואוניברסיטת אמסטרדם.

לאחר סיום הלימודים ג'יימס אפרוטאי היה עיתונאי בשרות השידור הקנדי ולאחר מספר שנים עבר לעבוד במשרד ההגנה. בשנת 1998 הוא עבר לעבוד בנאט"ו ובשנת 2004 התמנה לדובר הארגון. ג'יימס אפרוטאי כיהן בתפקיד זה עד לשנת 2010 כאשר הוחלף על ידי אואנה לונג'סקו.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים

קטגוריה:עיתונאים קנדים
קטגוריה:דוברים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1968
קרב עד המוות

**קרב עד המוות** (באנגלית: **Raze**) הוא סרט אימה ופעולה אמריקאי משנת 2013 בבימויו של ג'וש וולר. הסרט הוצג לראשונה ב-21 באפריל 2013 בפסטיבל הסרטים טרייבקה. בסרט מככבות זואי בל ורייצ'ל ניקולס. עלילת הסרט מתמקדת בקבוצה של 50 נשים שנאלצו להילחם עד מוות בשביל להפיג את השעמום של האליטה העשירה.

## עלילת הסרט
סברינה (זואי בל) ועוד 49 נשים, נחטפות על ידי אליזבת (שיליין פן) ובעלה ג'וזף (דאג ג'ונס), ונכלאות בכלא שבו נאמר להן שהן יילחמו עד מוות למען הבידור של קבוצת אנשים עשירים ומשועממים. אם הם ימותו או יסרבו להילחם, מתנקש יהרוג את יקיריהם.

## שחקנים
* סברינה - זואי בל
* ג'יימי - רייצ'ל ניקולס
* תרזה - טרייסי תומאס
* קורטז - ברוס תומאס
* קודי - ביילי אן בורדרס
* פיבי - רבקה מרשל
* ברנדה - אלן קווינסי
* ננסי - אדריאן וילקינסון
* ג'וזף - דאג ג'ונס
* אליזבת - שירלין פן
* גלוריה - איימי ג'ונסטון
* די - טרה מקן
* איזבל תומאס - ניקול סטיינוולד
* רייצ'ל - רוזריו דוסון

## הפקה
הבמאי ג'וש וולר סיפר כי הוא ניגש לסרט כאילו מדובר באמת בקבוצת נשים שנחטפה ואולצה להילחם על חייה, ולכן לא כלל בסרט מוטיבים פרובוקטיביים או מיניים. הסרט צולם בזמן קצר מאוד, כשתוך 30 יום בלבד צולמו כל 19 סצנות הפעולה שהסרט.

## ביקורת
הסרט זכה בעיקר לביקורות שליליות. רבים טענו שהסצנות אלימות מדי, משעממות וקטעי המעבר בין סצנות הפעולה מעייפים. מבקרים אחרים טענו שהשחקניות הראשיות כלל לא מצליחות לבוא בסרט לידי ביטוי.

## פרסים
השחקנית טרייסי תומאס זכתה עקב משחקה בסרט ב"פרס חבר השופטים הגדול לשחקנית המשנה הטובה ביותר" לשנת 2013 שהוענק בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בלאס וגאס.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה מ-2013
קטגוריה:סרטי 2013
סויוז TM-7

**סויוז TM-7** (ברוסית: **Союз TM-7**) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-26 בנובמבר 1988 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במטרה לבצע עגינה בתחנת החלל מיר.

## צוות
* אלכסנדר וולקוב - מפקד
* סרגיי קריקליוב - מהנדס טיסה
*  ז'ן-לו קרטיין - אסטרונאוט חוקר (במהראה בלבד)
* ולרי פוליאקוב - קוסמונאוט חוקר (בנחיתה בלבד)

### צוות גיבוי
* אלכסנדר ויקטורנקו - מפקד
* אלכסנדר סרברוב - מהנדס טיסה
*  מישל טוניני - אסטרונאוט חוקר

## תיאור המשימה
"סויוז TM-7" שוגרה ב-26 בנובמבר 1988 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U. 

עגינה לתחנת החלל מיר ב-28 בנובמבר למודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות. בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 3 בפיקוד ולדימיר טיטוב.

השיגור בוצע בנוכחות נשיא צרפת פרנסואה מיטראן וחברי להקת פינק פלויד. 

וולקוב וקריאליוב היו אמורים להישאר בתחנת החלל ולפעול כמשלחת מס' 4. בהתאם לכך בוצע הליך העברת אחריות לתחנת החלל לצוות חדש.

ז'ן-לו קרטיין פעל בתחנת החלל כ-3 שבועות במהכה השלים תוכנית ניסויים שהוכנה עבורו וביצע פעילות חוץ רכבית. הוא עזב את תחנת החלל בחללית סויוז TM-6 ב-21 בדצמבר ביחד עם משלחת מס' 2.

חללית "סויוז TM-7" שימשה חללית חירום.

ב-22 בדצמבר חללית "סויוז TM-7" נותקה ממודול "קוואנט 1" וחוברה לתא עגינה במודול בסיסי של תחנת החלל.

ב-27 באפריל 1989 "סויוז TM-7" התנתקה מתחנת החלל מיר וחזרה לכדור הארץ כאשר על סיפונה אלכסנדר וולקוב, סרגיי קריקליוב וולרי פוליאקוב (הגיע עם חללית סויוז TM-6).

## קישורים חיצוניים

* נתוני המשימה
* נתונים מאנציקלופדיית החלל

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1988 בברית המועצות
קטגוריה:1989 בברית המועצות
אפג'

**אפג**' (בהונגרית: **Apagy**) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

## יהודי אפג'
היהודי הראשון שידוע שחי בכפר הוזכר במפקד משנת 1747. רוב היהודים במקום עסקו במסחר, מלאכה וחקלאות. הקהילה התארגנה במחצית הראשונה של המאה ה-18 והקימה בית כנסת, בית עלמין וחיידר.

בשנת 1930 התגוררו במקום 109 יהודים ובשנת 1944 92 יהודים.

כשנה אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939, גויסו כעשרים יהודים מבני הכפר לעבודות כפייה.

ב-14 באפריל 1944, כמה שבועות לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו כל תושבי הכפר היהודיים לעיר המחוז נירג'האזה ומשם גורשו למחנה ההשמדה באושוויץ.

ניצולי השואה הבודדים שנותרו מהקהילה חזרו לכפר, נתקלו בגילויי אנטישמיות מצד התושבים ועזבו את המקום תוך זמן קצר.

## לקריאה נוספת
*אפג' בפנקס הקהילות הונגריה,  עמוד 162
*אפאג', בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 40. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
חוסה וכרמן סנטאייה

**ד"ר חוסה רואיס סנטאייה** (בספרדית: ***'; [[1904]] – [[1997]]), [[דיפלומט]] ו[[אגרונום]] [[ספרדים (עם)|ספרדי]] מ[[קורדובה (ספרד)|קורדובה]], ואשתו '''כרמן שרדר סנטאייה''' (בספרדית: ***'; 1913 – 27 בפברואר 2012) היו חסידי אומות העולם שהצילו יהודים במהלך השואה ומלחמת העולם השנייה. הוכרו על ידי יד ושם בשנת 1988.

## ביוגרפיה
חוסה רואיס סנטאייה וכרמן שרדר סנטאייה נישאו, ולשניים נולדו שבעה ילדים.

כרמן שרדר סנטאייה, או בשם נעוריה ולטראוד שרדר אנגרשטיין, נולדה בגרטם שבקורדובה, ספרד, למשפחה גרמנית-היספנית פרוטסטנטית.

ד"ר חוסה רואיס סנטאייה נולד בבאנה שבספרד למשפחה קתולית. הוא למד את מקצוע החקלאות באוניברסיטה הפוליטכנית של מדריד, שם הקים וניהל את בית הספר למהנדסי החקלאות של קורדובה. לצורך סיום לימודי הדוקטורט שלו בחקלאות, נסע לאוניברסיטת האלה-ויטנברג, שם פגש בשנת 1934 את כרמן. השניים התאהבו, ואנגרשטיין אף זנחה את הפרוטסטנטיות לטובת האמונה הקתולית. לאחר נישואי הזוג שינתה את שמה לכרמן שרדר סנטאייה.

בשנות ה-40, ד"ר סנטאייה שימש כנספח החקלאות בשגרירות הספרדית בברלין.

### פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

לאחר שעברו להתגורר בחווה בדיאדסדורף, בני הזוג סנטאייה נתנו מקלט לתופרת השמלות היהודיה שלהם, גרטרוד ניומן (Gertrud Neumann). הזוג העסיק את ניומן חרף ההגבלות שהיו על העסקת יהודים בתור אומנת לילדיהם, במטרה להסתיר אותה מפני הנאצים.

אביה של ניומן טופל בעברו בידי האחות המוסמכת היהודיה רות ארנדט (ולימים רות גמפל). לכן, ביקשה ניומן מהזוג סנטאייה להסתיר גם את רות ארנדט בביתם. באפריל 1944, לאחר שהסתתרה במספר מקומות קודמים, פגש סנטאייה את רות במלון אדלון שבברלין והוא לקח אותה במכונית הדיפולמטית שלו לחווה שבדיאדסדורף. רות הועסקה כמטפלת לילדיהם, והם אף שלחו אוכל למשפחתה שהסתתרה בברלין. חודש לאחר מכן, החלו להסתיר גם את אימה של רות, לינה ארנדט.

כדי לשמור על ביטחונן של לינה ורות, העמידו השתיים פנים כי אינן מכירות זו את זו. לינה ארנדט הועסקה כתופרת למשפחה. גם כאשר רות הייתה חולה, התעקשו בני הזוג לטפל בה עד שהבריאה.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה, ד"ר חוסה רואיס סנטאייה הצטרף כחבר לאקדמיה המלכותית של קורדובה למדעים ואומנויות.

### הכרה והנצחה
ב-13 באוקטובר 1988, הוכרו חוסה רואיס וכרמן שרדר סנטאייה כחסידי אומות עולם, ולכבוד השניים ניטעו עצי זית בגן חסידי אומות העולם ביד ושם.

ב-30 במרץ 2004, נערך על ידי השגרירות הספרדית בארגנטינה והקרן הבינלאומית על שם ראול ולנברג (IRWF) טקס כבוד לדיפלומטים הספרדים אשר הצילו יהודים בשואה. בטקס הוכרה פעילותו של ד"ר סנטאייה למען היהודים.

ב-26 ביולי 2018, נחנכה אנדרטה ביד ושם, בנוכחות ראש הממשלה בנימין נתניהו. על האנדרטה נחקקו שמותיהם של דיפלומטים אשר הוכרו כחסידי אומות העולם, וביניהם ד"ר חוסה רואיס סנטאייה.

## קישורים חיצוניים
* חניכת האנדרטה לכבוד דיפלומטים אשר הוכרו כחסידי אומות עולם

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:דיפלומטים ספרדים
קטגוריה:משפחות
קטגוריה:זוגות חסידי אומות העולם
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1997
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2012
פסל רכוב

[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטת אלכסנדר זייד ליד הגן הלאומי בית שערים, פיסל דוד פולוס (שנת 1946)]]

[ממוזער|פסלו הרכוב של [מרקוס אורליוס המוצג ברומא]]
**פסל רכוב** (באנגלית: **Equestrian statue**, מהמקור הלטיני: **eques**) הוא צורת הצגה של אישיות רכובה על סוס.
בימי קדם הוצגו פסלים רכובים בכיכרות, על כן ויצרו רושם עז. פסלים אלה, שנוצקו מארד, הותכו במהלך הזמן, כדי להשתמש במתכת ליציקת תותחים ורק פסל רכוב בודד שרד, פסלו של מרקוס אורליוס והוא שימש דוגמה לפסלי תקופת הרנסאנס, ששבו לייצור פסלים רכובים. ב-1444, הפסל דונטלו יצר פסל רכוב של ארסמו דה נרני, שכונה אנדרטת גאטאמלאטה ועלה מעט על פסלו של מרקוס אורליוס, הן במידותיו והן בקומפוזיציה. פסל זה הוצב בחזית הקתדרלה של פדובה.

הפסל הרכוב הגדול ביותר הוקם ב-2009 במרחק 54 קילומטרים מאולן בטור. הפסל מתנשא לגובה 40 מטר ומוקדש לג'ינגיס חאן.

בארצות הברית, אחרי מלחמת האזרחים האמריקנית, נפוצה אגדה אורבנית המקשרת בין מצב רגלי הסוס בפסל רכוב ובין צורת מותה של האישיות. על פי האגדה אם שתי הרגליים הקדמיות של הסוס הן באוויר, סימן הוא שהרוכב מת בקרב, אם רק רגל אחת באוויר, סימן הוא שהרוכב מת מפצעיו או שנרצח ואם כל הרגליים על הקרקע, סימן הוא שהרוכב מת מוות טבעי. יש דוגמאות רבות של פסלים רוכבים, שגורל הרוכבים אינו תואם לאגדה אורבנית זו.
[ממוזער|פסל רכוב של [גאורגיוס הקדוש, הקדוש המגן של גאורגיה, קוטל דרקון, על גבי אנדרטת החירות , כיכר החירות, טביליסי, גאורגיה. ברקע: מטס של מטוסי Su-25 של חיל האוויר הגאורגי לכבוד יום העצמאות הגאורגי  ב־2022.]]

## קישורים חיצוניים

רוכב
אנה קוכאר

**אנה קוכאר** (בגרמנית: **Anna Kuchar**) הייתה אוסטרית חסידת אומות העולם. סייעה ותרמה להצלתה של רוזליה וסרשטיין בתקופת השואה.

## ביוגרפיה

אנה קוכאר הייתה תושבת וינה, נשואה לפועל ואם לשני ילדים.

## הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
מריה בהאם תרמה להצלתה של רוזליה וסרשטיין (Rosalia Wasserstein; עם נישואיה שמה הפך איסתה (Ista)), ילידת ב-13 בדצמבר 1918, צעירה יהודייה שחיה בווינה במהלך מלחמת העולם השנייה והועסקה כתופרת ב-Jersey-Modelle. אביה גורש כבר בשנת 1939 ורוזליה ומשפחתה נאלצו לעבור לגור בדירת חדר ברחוב Novaragasse 32 ברובע השני בווינה. ב-19 במאי 1942 הגיעו חילי האס אס שפינו באלימות את כל יושבי הבית היהודיים. רוזליה הייתה בעבודה כשאמה גורשה. באותה עת אחותה עבדה במשמרת לילה במפעל לקרטון. רוזליה פנתה לקהילה היהודית שם נודע לה כי אמה גורשה לטרזיינשטט וכי גם היא נכללת ברשימת המיועדים לגירוש לפולין.

רוזליה בקשה להסתתר. על מנת להקטין את הסכנה בחשיפתה בשל פשיטות תכופות של האס אס וחשש מהלשנות השכנים, רוזליה שינתה לעיתים קרובות את מקום המסתור, בין היתר היא גרה בדירותיהן של החברות פרנציסקה צכל, אנה קוכאר ומריה בהם. שלוש הנשים סיפקו לה גם מזון ובגדים. תחילה פנתה רוזליה תחילה אל פרנציסקה צכל שהסתירה אותה למשך זמן קצר עד שהועברה לדירה ברחוב פצמניטנאסה (Patzmanitengasse), בה שהתה עד יולי 1942. היא נעצרה על ידי הגסטפו, אך הצליחה להימלט. רוזליה פנתה שוב אל פרנציסקה, שנעתרה שוב לבקשתה והחביאה אותה בביתה ודאגה לכל מחסורה כולל ביקורים תכופים בבית יתומים, של ילד שאומץ על ידי משפחתה של רוזליה. לאחר ביקור של פקיד אס אס בכיר בביתה של פרנציסקה, היא החליטה להעביר את רוזליה למקום מסתור חלופי – לביתה של חברתה מריה באהם. לאחר ביקור של פקיד אס אס בכיר בביתה של פרנציסקה, היא החליטה להעביר את רוזליה למקום מסתור חלופי – לביתה של חברתה מריה באהם. מריה ידעה על מצוקתה של רוזליה וכן הבינה היטב את הסכנה הנשקפת לה כאשר החליטה להסתירה כדי למנוע ממנה להיעצר על ידי הגסטפו, כל זאת בלי לבקש שום דבר בתמורה.

מאוחר יותר רוזאליה הועברה לביתה של אנה קוכאר, אותה הכירה לפני המלחמה. אנה הציעה לה מיד מקלט. היא ידעה שלרוזליה אין כרטיס הקצבת מזון והונה עמד על מאתיים מארק בלבד. אף על פי שגם לאנה ולבעלה הפועל לא היו אמצעים מרובים, אנה קוכאר שיתפה איתה ועם הילדים את המעט שהיה לה. היא הסתירה את רוזליה על אף הפשיטות הסדירות של האס אס והחשש המתמיד מהלשנות השכנים. אנה אמרה להם שרוזליה היא חברתה המאורסת.

לכשהסכנה גברה ואנה חששה כי ייערך חיפוש בדירתה, הועברה רוזליה חזרה לביתה של פרנציסקה צכל, שם נראה המצב בטוח יותר.

## לאחר המלחמה
רוזליה וסרשטיין המשיכה לחיות בווינה לאחר המלחמה. אחותה של רוזליה, שהסתתרה בבית אישה אחרת, התאבדה ב-1973 משום שאמה לא שבה מטרזיינשטט. הילד, שאומץ על ידי משפחת וסרשטיין, שרד בבית היתומים היהודי. רוזליה לקחה אותו לביתה אחרי המלחמה, הוא נשאר איתה עד נישואיו.

## הכרה והנצחה
ב-25 בדצמבר 1984 הכיר יד ושם בפרנציסקה צכל, אנה קוכאר ומריה בהם, כחסידות אומות העולם על תרומתן להצלת רוזליה וסרשטיין. טקס הענקת המדליות התקיים בווינה ב-4 בדצמבר 1985 באולם בית האיגודים המקצועיים, בנוכחות שגריר ישראל אורי פרושאור ובנוכחות נשיא הפרלמנט ויושב ראש האיגודים המקצועיים באוסטריה, מר אנטון בניה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטריות חסידות אומות העולם
שמואל אליהו מזוואלין

רבי **שמואל אליהו טאוב** (ל' בשבט תק"ף, 15 בפברואר 1820– כ"ו באייר תרמ"ח, 7 במאי 1888) כיהן כאדמו"ר בעיר זוואלין שבפולין.
## תולדות חייו
שמואל אליהו נולד בל' בשבט ה'תק"פ בעיר פלונסק, לאביו רבי יחזקאל מקוזמיר.
מילדותו ניחן בלמדנות מופלגת ובדומה לאביו גילה כישרונות מוזיקליים נדירים. את עיקרי שרשי החסידות קיבל מאביו, רבי יחזקאל, עד אשר אמר עליו: 'ער איז איך – און איך איז ער' (מיידיש: הוא זה אני – ואני זה הוא).

לאחר פטירת אביו מילא רבי שמואל אליהו את מקומו וקבע את משכנו בעיר זוואלין. בראשית ימי הנהגתו, נתקבצו סביבו קבוצה מצומצמת של חסידים, אשר הסתופפו בצילו, כדי ללמוד ממנו נתיבות החסידות.
רבי שמואל אליהו ניהל את חצרו במשך 32 שנה. בכ"ו באייר ה'תרמ"ח נפטר ונטמן בבית הקברות שבעיר זוואלין. מדי שנה ביום פטירתו היו עולים על קברו חסידים רבים ובראשם נכדיו האדמו"רים לבית זוואלין – מודז'יץ, ואף היו עורכים סעודות הילולא בבית מדרשו שבעיר זוואלין, כשבמהלך הסעודה היו מעלים זכרו ומשנתו. האהל והמצבה שעל קברו, וכן כל בית העלמין, נחרבו כליל בימי השואה.

## דרך הנהגתו
חסידיו היו אומרים על עבודת רבם שהיא בבחינת 'אוזר ישראל בגבורה', שהיה מנהיג את עדתו בדרך של גבורה ותקיפות, והיה מורה לחסידיו את דרך החסידות הצרופה מבלי שום פניות וחיצוניות. עם זאת, היה מוכר כאוהב ישראל גדול ולימד את חסידיו ללמד זכות על כל יהודי ולדאוג לכל יהודי בעת צרתו.

כאמור, היה רבי שמואל אליהו מלחין מוכשר, וכן היה מחונן בקול נעים וערב. עוד בימי אביו, נהג לעבור לפני התיבה ותפילתו נחשבה למיוחדת במינה. הייתה לו חזקה לשיר על שולחן אביו הזמר כי אשמרה שבת.
את כוחו הגדול של רבי שמואל אליהו בנגינה, תיאר חוקר הנגינה החסידית, מאיר שמעון גשורי:

באחת מן השבתות דרש רבי שמואל אליהו על מעלת הנגינה ותיאר באריכות כיצד ניגון יכול להעלות את האדם לדרגות רוחניות גבוהות, אך גם ביכולתו להורידו מטה. לכן אחריות המלחינים והמשוררים, היא רבה ועצומה, לפי דרשתו. מן היום ההוא והלאה, פרש רבי שמואל אליהו מעבודת השירה והזמרה, ושוב לא עבר לפני התיבה, ולא היה שר זמירות בשבתות וחגים, למעט הזמר המבדיל בין קודש לחול היה במוצאי שבת, ואנשים רבים התלקטו ובאו לשמוע בקול רינתו.

בדרך כלל לא היה אומר דברי תורה על שולחנו בשבת, רק כשבאו חסידים מעיר אחת, אמר להם שיחה של מוסר ובתוך הדברים אמר דברי תורה. כמו כן היה מקפיד על שקט מוחלט בעת עריכת השולחנות של סעודות שבת ולא היה סובל כל רעש. גם בעבודת השירה, התפילה והנגינה נהג בצנעה, שאף שהיה מחונן בקול נעים ואדיר, מנע את עצמו מלשיר ברבים ומלעבור לפני העמוד. תורתו לא חוברה לספר מסודר אך ניתן למצוא בכתבי צאצאיו תורות רבות הנאמרות בשמו.

## בניו
*רבי משה אהרון טאוב - ממלא מקום אביו בזוואלין, ולאחר מכן בנובידבור ובוורשה.
*רבי ישראל טאוב – מייסד חסידות מודז'יץ.
*רבי יעקב ירחמיאל טאוב – כיהן כאדמו"ר בראדום.
*רבי חיים בנימין טאוב – כיהן כאדמו"ר בוורשה.
*רבי עובדיה – נפטר בגיל 32, בטרם הסכים לקבל עליו משרת רבנות.
*יחזקאל - נפטר בילדותו.

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:אדמו"רי מודז'יץ
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1820
קטגוריה:נפטרים ב-1888
משפחת פריסנג

**משפחת פריסנג: אנה ולודוויג פריסנג** (בגרמנית: **Anna** **Stecher**- **Friessnegg**; 1899 – 1 בינואר 1965; ו-****; 1897 – 1 בינואר 1966); בתם אנה מנצר (פריסנג) (בגרמנית: **Manzer Anna**) ואדי שטחר (בגרמנית: **Stecher Edi)** הם חסידי אומות העולם מאוסטריה שהצילו אישה יהודייה בזמן מלחמת העולם השנייה.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
אנה שטחר-פריסנג נולדה בווינה, אוסטריה בשנת 1899 והתגוררה שם ביחד עם אחיה, אדי שטחר. אנה נישאה ללודוויג פריסנג שהיה מפקח במקצועו ולבני הזוג הקתולים נולדה בת בשם אנה.

אנה ולודוויג פריסנג עם בתם אנה ואחיה של אנה, אדי שטחר, התגוררו בווינה כאשר אנה דויטש יצרה איתם קשר.

אנה מלווינה רוזנברג, יהודייה ילידת שנת 1919, התגוררה בבודפשט, הונגריה, עם בעלה הרמן רוזנברג. עם התגברות הנאציזם באירופה, הוא החליט לשנות את שם משפחתם לדויטש. עם כניסת הנאצים להונגריה ב-1944, אנה הופרדה מבעלה ונשלחה בטרנספורט יהודים לווינה. מאחר שמרבית הגברים האוסטרים גויסו לצבא, נוצר בעיר מחסור חמור בעובדי תעשייה ושירותים עירוניים. לצורך זה הובאו משלוחי יהודים, שהועסקו בעבודות כפייה. אנה דויטש צורפה ליחידה שנדרשה לפנות את ההריסות שנותרו ברחובות העיר לאחר הפצצות אוויריות. בגרמניה הנאצית, עובדי הכפייה היהודים נאלצו לעבוד מאוד קשה, קיבלו מנות מזון קטנות מאוד ולכן סבלו מרעב תמידי.

עם הזמן אנה דויטש יצרה קשר עם משפחת פריסנג. אנה פריסנג התחילה להביא מזון לאנה דויטש על בסיס קבוע, כשהשומרים לא הביטו. יום אחד, פריסנג העבירה לדויטש פתק עם כתובתה ואמרה לה לפנות אליה אם היא תהיה בסכנה. בפברואר 1945 היהודים ההונגרים בווינה הועברו ברגל בצעדות המוות, למחנה הריכוז מאוטהאוזן. לפני תחילת הצעדה, דויטש הצליחה לברוח ממקום העבודה שלה ולהגיע לבית משפחת פריסנג. הם קיבלו אותה בזרועות פתוחות ודאגו להחביאה במרתף הפחם בביתם ולספק לה את כל מחסורה, למרות העוני ומיעוט המזון שהיה ברשותם. כל בני משפחת פריסנג ואדי שטחר, נטלו על עצמם את משימת ההסתרה המסוכנת של אנה דויטש, אף על פי שהדבר היה כרוך בסיכון חיים. בזמן ההפצצות האוויריות על וינה, צרפו בני משפחת פריסנג את דויטש כשברחו למקלט הציבורי אף על פי שלא היו לה מסמכים מתאימים.

## לאחר המלחמה
אנה דויטש שרדה את המלחמה בווינה, ועם סיומה חזרה לבודפשט. בעלה, הרמן דויטש, גויס לגדוד עבודה צבאי הונגרי וניצל. בני הזוג דויטש עלו לישראל.

אנה פריסנג נפטרה ב-1 בינואר 1965 ולודוויג נפטר בדיוק שנה לאחר מכן.

## הכרה והנצחה
ב-29 באוגוסט 1984, יד ושם הכיר בלודוויג ואנה פריסנג, בתם אנה ואדי שטחר כחסידי אומות העולם. אדי ואנה הוזמנו לטקס קבלת התעודה. הטקס נערך באוסטריה ובסופו, ד"ר ליאון זלמן, מנהל מרכז המבקרים בווינה, הודיע כי יעמיד לרשות מקבלי האות שני כרטיסי טיסה כדי שיוכלו לנטוע את העץ בשדרת חסידי אומות העולם.

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטרים חסידי אומות העולם
פריסנג
פהקיואס דמטריוס

**פהקיואס דמטריוס** (ביוונית: **Παχάκης Δημήτριος**; 1 בינואר 1889 – 5 במרץ 1948, אתונה, יוון) היה עורך דין וחסיד אומות העולם, שהציל משפחה יהודית באתונה.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
דמטריוס יליד כרתים אשר התגורר באתונה, היה עורך דין ידוע. בין היתר, שימש כיועצו המשפטי של הסוחר ואיש העסקים היהודי, חיים בנרובי.

חיים בנרובי היה סוחר אמיד בסלוניקי. ידוע לנו כי היו לו לפחות שני בנים: אשר, ששרד את השואה ומילא אודות אביו את דף העד ביד ושם ושמואל. במרץ 1942 משפחת בנרובי נאלצה לברוח מסלוניקי לאתונה, בשל פעילות הגסטפו בעיר. משפחת בנרובי מצאה מקלט אצל דמיטריוס ומשפחתו. דמיטריוס הפגין אומץ וחברות בכך שלקח על עצמו את העסקים של משפחת בנרובי, דאג ושמר עליהם.

כאשר הגסטפו עלו על עקבותיהם של בני משפחת בנרובי, דימיטריוס הבריחם אל מחוץ לאתונה. הוא הביאם לבית חמו, ד"ר קוסטס אנגאסטפוליס [Dr. Kostas Anagnostopoulos] אשר היה רופא מנתח ידוע בפטרס, ושם הסתתרו במשך שנה וחצי. לאחר המלחמה השיב דימיטריוס למשפחת בנרובי את רכושם ואף סירב לקבל כל תשלום עבור עזרתו.

לאחר המלחמה המשיך דימיטריוס במשרתו כעורך דין.

## הכרה והנצחה
ב 4 באוקטובר 1989 הכירה יד ושם בפהקיואס דימיטריס כחסיד אומות העולם ושמו נחקק בקיר הכבוד.

## הערות שוליים

קטגוריה:יוונים חסידי אומות העולם
קטגוריה:ילידי 1889
קטגוריה:נפטרים ב-1948