open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קונרד וולף

**קונרד וולף** (20 באוקטובר 1925  – 7 במרץ 1982) היה במאי קולנוע מזרח גרמני, בנו של פרידריך וולף ואחיו של מרקוס וולף.

## קורות חיים
משפחת וולף התגוררה בעיר הכטינגן, בפרובינציית הוהנצולרן (כיום בבאדן-וירטמברג). עם עליית אדולף היטלר לשלטון, ותחילת הרדיפות נגד היהודים, עזבה המשפחה לשווייץ ומשם לצרפת ולבסוף למוסקבה. האב, פרידריך, היה חבר במפלגה הקומוניסטית עוד קודם לכן.

בברית המועצות, קונרד גילה התעניינות מרובה בקולנוע, וכבר בן 10 שיחק תפקיד זוטר בסרט *Kämpfer* ("לוחם", בגרמנית), סרט שהופק בקרב הגולים הגרמניים הקומוניסטיים בברית המועצות. 

בגיל 17 הוא התנדב אל צבא האדום. בהתחלה שירת כמתורגמן ומתשאל שבויים. בהמשך שירת ביחידת תעמולה, עמה יצא אל החזית, שם קרא במגפון לחיילים גרמנים להיכנע. בסוף המלחמה שימש תקופה קצרה כמושל צבאי של העיר ברנאו. על תפקידו במלחמה עוטר בעיטור הכוכב האדום. הוא השתחרר מן הצבא בשנת 1948. מאוחר יותר, בשנת 1968, הוא תיאר מאורעות אלו בסרטו "*[[Ich war neunzehn]]*" ("הייתי בן תשע-עשרה").

לאחר שחרורו מן הצבא הוא עבר למוסקבה, שם למד קולנוע ב-VGIK. בשנת 1961 סרטו "פרופסור מאמלוק" השתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי השני במוסקבה, שם זכה בפרס הזהב. סרטו משנת 1971 "גויה או הדרך הקשה אל ההשכלה" זכה בפסטיבל לפרס מיוחד.

בשנת 1978 היה חבר בוועדת השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, ושנתיים מאוחר יותר, סרטו "סולו סאני" השתתף בפסטיבל.

היה נשוי בין השנים 1960–1978 לשחקנית הגרמנייה קריסטל בודנשטיין.

לאחר מותו ייסדה האקדמיה לאמנויות בברלין פרס על שמו, המחולק מדי שנה עבור "הישגים יוצאי דופן בתחום אמנויות הבמה, הקולנוע והתקשורת".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:במאי קולנוע גרמנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פרידריכספלדה
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים מזרח גרמנים
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור קרל מרקס
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לברית המועצות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1925
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1982
The Incident

**The Incident** (התקרית) הוא האלבום העשירי של להקת הרוק המתקדם הבריטית, פורקיופיין טרי. האלבום יצא לאור ב-14 בספטמבר, 2009 על ידי חברת התקליטים Roadrunner Records. האלבום היה מועמד לפרס גראמי לאלבום הסראונד הטוב ביותר והגיע למקום ה-25 במצעדי האלבומים הבריטי והאמריקאי. זהו אלבום האולפן הארוך ביותר של הלהקה וזה נובע מיצירת הנושא שנמשכת כשעה (55 דקות) המשתרעת על כל הדיסק הראשון, ובדיסק השני מופיעים 4 קטעים נוספים. מהיצירה נלקח הקטע Time Flies שהפך לקטע מצליח על ידי הלהקה.

## רשימת השירים
**דיסק ראשון**:
#The Incident" - 55:15
*I. "Occam's Razor"
*II. "The Blind House"
*III. "Great Expectations"
*IV. "Kneel and Disconnect"
*V. "Drawing the Line"
*VI. "The Incident"
*VII. "Your Unpleasant Family"
*VIII. "The Yellow Windows of the Evening Train"
*IX. "Time Flies"
*X. "Degree Zero of Liberty"
*XI. "Octane Twisted"
*XII. "The Séance"
*XIII. "Circle of Manias"
*XIV. "I Drive the Hearse(פורקיופיין טרי)

**דיסק שני**:

## ביצוע
*סטיבן וילסון - שירה, גיטרה, קלידים
*ריצ'רד ברבריי - קלידים, סינתיסייזר
*קולין אדווין - גיטרת בס, קונטרבס
*גאווין האריסון - תופים, כלי הקשה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פורקיופיין טרי
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים באנגלית
שפרה אלון

**שפרה אלון** (2 במאי 1910 – 8 באוקטובר 1996) הייתה משוררת וסופרת ישראלית.

## ביוגרפיה
אלון נולדה בווינה בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית. הייתה חברה בגורדוניה. למדה פסיכולוגיה ואמנות דרמטית באוניברסיטת וינה. למדה ציור אצל האמן ישראל פלדי, וגרפולוגיה אצל ד"ר רפאל פוקורני, מגדולי הגרפולוגים באוסטריה.

עלתה לארץ ישראל ב-1932, והתגוררה בקיבוץ חולדה ולאחר מכן ברמת גן. משך תקופה קצרה שיחקה בתיאטרון המטאטא. הציגה בתערוכות יחיד בגלריה לאמנות כץ ובתערוכות קבוצתיות בישראל ומחוצה לה. לפרנסתה עבדה בבית החרושת עסיס להכנת רסק עגבניות.

פרסמה בגרמנית ובעברית, כמה משיריה תורגמו מעברית לאנגלית. ספרה "בפינות" תורגם מגרמנית לעברית (1935). בשנותיה האחרונות חזרה בתשובה וניהלה סדרת התכתבויות עם הרבי מלובביץ.

נפטרה בבית החולים תל השומר ב-8 באוקטובר 1996.

אלון הייתה דודתו של המשורר פסח מילין.

## פרסומיה

### ספריה
* בפינות (יצא בשמה הקודם שפרה איכהורן)
* מ 17 ועד 70
* תועה בין אורותיך
* כל אחד במעגלו (שירה)
* מחזה

### שיריה
* פתחים
* מבחר הספר העברי
* שערי סליחה 
* שורשי יהדות בדורות ובדורנו

* A Forgiving Heart: Prayers for Blessing and Reconciliation
* ha-avoda she-balev, the prayer book of the Israel Reform Movment
* Day By Day, edited by Rabbi Chaim Stern


מופיעה כערך בלקסיקון ההיסטורי של הסופרים העברים מאז תש'ח מאת ד"ר משה גרנות.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:חברי גורדוניה
קטגוריה:אמניות ישראליות שחזרו בתשובה
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:שחקני תיאטרון המטאטא
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:ישראליות ילידות האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת וינה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וינה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1996
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
גברת עם סלים

"**גברת עם סלים**" הוא שיר ילדים ישראלי נודע, פרי-עטה של חיה שנהב, בלחנו של יוני רכטר ובביצועם של רכטר ואריק איינשטיין. השיר התפרסם באלבומם המשותף של איינשטיין ורכטר "הייתי פעם ילד".
## השיר
השיר מדבר על אישה ששבה מקניות מן השוק או מהמכולת, עולה על אוטובוס, ומניחה את כל הסלים עם המוצרים שרכשה על ספסלי האוטובוס משום שכמותם הגדולה מקשה על נשיאה ידנית. לרוע מזלם של הנוסעים לא נותר ספסל פנוי, ויתר על כך: האישה עצמה נזקקת גם לספסל.

במהלך השיר מסופר מה מכיל כל סל. מרבית המוצרים שהאישה רכשה הם מוצרי-מזון בסיסיים. יוצאים מכך שני הסלים האחרונים המוזכרים בשיר: אחד מהם מכיל "כל מיני", דהיינו שלא מוסבר במדויק מהו תוכנו של הסל. הסל האחרון המוזכר בשיר מכיל עיתונים, אולם מפאת החריזה בשיר נאמר כי הוא מכיל "עיתונֵי". כידוע אין זו מילה תקנית אלא סמיכות (כמו "רמת", "נקודת", "שעת" וכדומה).

השיר הופיע באלבום "הייתי פעם ילד", ובהמשך בקלטת הילדים "כמו גדולים" יחד עם שירי ילדים נוספים. לפני תחילת השיר ניתן להבחין בשלושה אנשים הממתינים בחוסר סבלנות לאוטובוס. כפי שניתן לראות אחד האנשים (המגולם על ידי מוני מושונוב) הוא נגן צ'לו. מלבדו מחכה לאוטובוס גם איש ששבר את הזרוע ואת רגלו (המגולם על ידי צבי שיסל) ואיש נוסף המגולם על ידי אריק איינשטיין בעצמו. במהלך הקליפ מגיעה אישה לתחנה, דורכת בשוגג על רגלו של האיש החבול וגורמת למהומה. כאשר האוטובוס מגיע האישה טוענת כי היא הייתה לפניהם בתור. כמו כן גם על האוטובוס האישה גורמת למהומה.

## גרסאות כיסוי
שנה לאחר צאת השיר, ב-1990, ביצע אותו רכטר יחד עם להקת כוורת בסיבוב הופעות האיחוד שלה, כחלק ממחרוזת שירי סולו של חברי הלהקה. 
השיר אף הופיע בקלטת "שירים קטנים 6" המוקדש לשירי הומור ונונסנס בכיכובם של עירית ענבי, שרי צוריאל וג'וליאן שגרן. ביצועים נוספים היו של מיכל צפיר וב"קונג פו פסטיגל". כמו כן, הוא קיבל קליפים גם ב"שלום סומסום" וגם ב"הופ ילדות ישראלית".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יוני רכטר
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים על אוטובוסים
קטגוריה:שירים על מזון ושתייה
פרידריך וולף

**פרידריך וולף** (בגרמנית: **Friedrich Wolf**; 23 בדצמבר 1888 – 5 באוקטובר 1953) היה רופא, סופר ודיפלומט יהודי-גרמני. אביהם של קונרד ומרקוס וולף.

## קורות חיים
וולף נולד ב-1888 בנויוויד (כיום בריינלנד-פפאלץ), למשפחת סוחרים יהודית שאבות אבותיה גורשו מספרד והגיעה לגרמניה מהולנד. בין השנים 1907–1912 למד רפואה, פילוסופיה והיסטוריה של האמנות באוניברסיטת מינכן, טיבינגן, בון וברלין וקיבל תואר דוקטור ב-1913. בשנה שלאחר מכן עבד כרופא ספינה בקו קנדה-גרינלנד-ארצות הברית, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס ושירת כרופא צבאי בחזית המערבית. מאורעות המלחמה הפכו אותו למתנגד נמרץ למלחמות ופעיל שלום. בשנת 1917 פרסם את מאמרו המדעי הראשון.

בשנת 1918 הצטרף למועצת הפועלים בדרזדן והפך לחבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית העצמאית של גרמניה. שימש כרופא ברמשייד ובהייכינגן, שם התמחה בנטורופתיה. שם גם נולדו לו ילדיו מרקוס וקונרד. בשנת 1928 הצטרף למפלגה הקומוניסטית ולאגודת הסופרים הפרולטריים-מהפכניים .

עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עבר עם משפחתו למוסקבה. בשנת 1938, נסע לספרד כדי לשמש כרופא בקרב הבריגדות הבין-לאומיות. בדרכו לשם, בהיותו בצרפת נעצר, ונשלח למחנה ורנה. ב-1941 קיבל אזרחות סובייטית, שוחרר וחזר למוסקבה. אז הקים את הוועד הלאומי למען גרמניה החופשית. בשנת 1945 חזר לגרמניה והיה פעיל בכתב ובעל-פה בסוגיות פוליטיות וחברתיות. בין השנים 1949–1951 שימש כשגריר גרמניה המזרחית בפולין.

נפטר במשרדו, ב-5 באוקטובר 1953.

## ספריו

## ראו גם
*פרופסור מאמלוק סרט המבוסס על מחזה של וולף

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים שמוצאם ממגורשי ספרד
קטגוריה:סופרים יהודים גרמנים
קטגוריה:קומוניסטים גרמנים
קטגוריה:קומוניסטים יהודים
קטגוריה:שגרירי גרמניה
קטגוריה:דיפלומטים יהודים
קטגוריה:יהודים מזרח גרמנים
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:יהודים בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:יהודים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פרידריכספלדה
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:שגרירי גרמניה בפולין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טיבינגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לברית המועצות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1888
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1953
הנרי ויטנברג

**הנרי ויטנברג** (באנגלית: **Henry Wittenberg**; 18 בספטמבר 1918 – 9 במרץ 2010), היה קצין במשטרת ניו יורק ומתאבק יהודי-אמריקאי, אלוף אולימפי (לונדון 1948), סגן אלוף אולימפי (הלסינקי 1952) ופעמיים ברציפות אלוף המכביה (1950 ו-1954) בהיאבקות בסגנון חופשי.

ויטנברג ניצח במהלך הקריירה שלו הוא ב-400 קרבות והפסיד רק ב-4 קרבות.

## ביוגרפיה
ויטנברג נולד בג'רזי סיטי ובבית הספר הצטיין בהיאבקות, שחייה ושחמט. בשנתו הראשונה בקולג' התחיל להשתתף בטורנירים של היאבקות והצטיין בכך. הוא לקח חלק בטורנירים של איגוד האתלטים החובבים וזכה בשמונה מהם, תוך לקיחת חלק בשלוש מאות היאבקויות וזכייה בכולן. הוא למד והתאבק בישיבה יוניברסיטי ובסיטי קולג' של ניו יורק במשך שלוש עשרה שנים. הוא שימש כפרופ' לחינוך לבריאות.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת לונדון (1948) זכה ויטנברג במדליית זהב לאחר ניצחון בקרב הגמר על פריץ שטוקלי משווייץ. במדליית ארד זכה בנט פוליקוויסט משוודיה.

ב-1950 השתתף במכביה השלישית וזכה במדליית זהב. באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכה ויטנברג במדליית כסף. הוא הגיע שוב לקרב הגמר, אך הפעם הפסיד לוויקינג פאל משוודיה שזכה במדליית הזהב. במדליית הארד זכה אדיל אטן מטורקיה.

ב-1954 חזר ויטנברג לישראל וזכה במדליית זהב במכביה הרביעית.

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) שימש ויטנברג כמאמן נבחרת ההיאבקות של ארצות הברית.

## הנצחה
ב-1979 הוכנס שמו ליד לאיש הספורט היהודי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:ג'רזי סיטי: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מתאבקים בסגנון חופשי
קטגוריה:מתאבקים יהודים
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:שוטרים אמריקאים
קטגוריה:שוטרים יהודים
קטגוריה:אלופי המכביה: מתאבקים
קטגוריה:מתאבקים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי הסיטי קולג' של ניו יורק
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: היאבקות
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: היאבקות
קטגוריה:ניו ג'רזי: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
עין אל קסיס

**עין אל קסיס** הוא מעיין שכבה ליד היישוב נווה דניאל שבגוש עציון.

מתחם המעיין כולל שתי בריכות מבטון: האחת בגודל 2X2 מטרים ובעומק 80 ס"מ, השנייה בגודל 4X4 ובעומק של כ-3 מטרים.

המעיין ממוקם סמוך ליישוב נווה דניאל, דרך כביש הגישה לכיוון שדה בועז, מאחורי מתקן מתכת מצידו הימני של הכביש. מהכביש ניתן לרדת ברגל כ-200 מטרים בשביל המגיע עד לבריכות.

בסמוך למעיין נמצא גם המעיין עין רדיאטור (עין א-טקה).

## לקריאה נוספת
* אורי מאור, **ארץ המעיינות**

## קישורים חיצוניים
* עין אל קסיס באתר תיירות גוש עציון
קסיס
קטגוריה:נווה דניאל
לאטוריצה

נהר ה**לאטוריצה** (הונגרית: Latorca; סלובקית: Latorica ; אוקראינית: Латориця) הוא נהר באגן הניקוז של נהר הדנובה. הנהר מתחיל בהרי הקרפטים האוקראיניים, ליד הכפר ניז'ני וורוטה. הוא זורם מאוקראינה לסלובקיה. בדרכו הוא עובר דרך הערים סבליאבה, מוקצ'בו, סולומונובו, צ'ופ וולקה קפושאני.

הנהר נשפך ליד העיירה זמפלין, אל נהר האונדובה, יובלו של נהר הבודרוג, שהוא עצמו אחד מיובליו של הטיסה.

חלק מן הנהר הוכרז באמנת רמסר כאזור ביצות בעל חשיבות עולמית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דנובה
קטגוריה:אוקראינה: נהרות ונחלים
קטגוריה:סלובקיה: נהרות ונחלים
קטגוריה:אתרי רמסר
העצב של השכן עמוק יותר

שמאל|ממוזער|180px|מתוך המופע "העצב של השכן עמוק יותר"
שמאל|ממוזער|180px
**העצב של השכן עמוק יותר** הוא מופע תיאטרון חזותי שיצרה וביימה עמנואלה עמיחי בשנת 2011.

## אודות המופע
"העצב של השכן עמוק יותר” היא פנטזיה מקברית פרועה ואינטנסיבית אודות
ארבע נשים וגבר אחד המתקיימים במטבח ארכיטיפי סטרילי.
אולם בתוך עולם סטרילי ומוקפד זה בו שולטים היופי והאסתטיקה נחשפים עולמות אפלים, וביזאריים בהם מטשטש הגבול בין החיים למוות.

העבודה משלבת מחול, תיאטרון פיזי, אלמנטים של פרפורמנס ועיצוב אומנותי מסוגנן המתכתב עם אסוציאציות נוסטלגיות משנות החמישים, כפי שתקופה זו משתקפת בייצוג הקולנועי/תרבותי שלה השחקנים מדובבים קטעי מחזמר, תסכיתי רדיו, סרטי קולנוע ופרסומות מאותה עת. בין השאר קטע מריאיון נדיר שהעניקה מרילין מונרו וקטעים מהסדרה "לוסי אהובתי".

היצירה עוסקת גם בנשיות – דימוי גוף, אסתטיקה ואשליה של הדימוי.
השפה הבימתית היא מסוגננת ומוקפדת ונעה בין תיאטרון למחול ופרפורמנס.

## קרדיטים
* מאת ובבימוי : עמנואלה עמיחי
* שחקנים רקדנים: אילה ברסלר נרדי, ג'רמי אלפסי, תמר לוין, מרב דגן, מרב אלחדף.
* עיצוב תאורה: ארז שוורצבאום
* עיצוב תלבושות: יערית אליהו ועמליה נמרוד
* עיצוב תפאורה: יסמין הראל, עמנואלה עמיחי
* קטעי מוזיקה מקורית :תמי ברק
* עריכה מוזיקלית: עמנואלה עמיחי
* תודות: תיאטרון תמונע, פסטיבל עכו, יובל מסקין, דני סגל, סטודיו זיגוטה, סדנאות הבמה, עדי רפופורט.

העבודה הוצגה בגרסתה הקצרה בפסטיבל קליפה אדומה לתיאטרון חזותי בשנת 2010 שמקיים תיאטרון קליפה ובגרסתה המלאה בפסטיבל עכו 2011. כיום מציגה בקביעות בתיאטרון תמונע
העבודה הוזמנה לפסטיבלים בעולם בין השאר : גרמניה, ניו יורק, פולין, בלגיה, נפאל ועוד
במהלך 2013 תציג בפסטיבלים בניו יורק, דנמרק, ספרד, קליפורניה ועוד.

## פרסים
* 2012- זוכת תו איכות לתיאטרון חזותי באירופה – ועדת אי מיקס – בלגיה.
* 2011 - זוכת פרס עיצוב התנועה והכוריאוגרפיה, פסטיבל עכו.
* 2011 - זוכת פרס עיצוב התלבושות, פסטיבל עכו.
* 2011 פרס אנסמבל השחקנים, פסטיבל התיאטרון הבינלאומי "ואליס", פולין.

**תמונות מהמופע**


קובץ:העצב של השכן עמוק יותר שש.jpg|מירב דגן
קובץ:העצב של השכן עמוק יותר שבע.jpg|מימין לשמאל: ג'רמי אלפסי, מירב דגן, תמר לוין, אילה ברסלר נרדי
קובץ:Theater of Neighbours second.jpg|קרן בן אלטבט
קובץ:Theatre- the neighbors grief is greener 1.JPG|תמר לוין
קובץ:Theater of Neighbours third.jpg|מימין לשמאל: אילה ברסלר נרד, ג'רמי אלפסי
קובץ:Theater of Neighbours.jpg|מימין לשמאל: תמר לוין, אילה ברסלר נרדי, מירב אלחדף, עמנואלה עמיחי, ג'רמי אלפסי
קובץ:|
קובץ:|
קובץ:|


## קישורים חיצוניים

* 
* חגית גרוסמן, שיחה עם עמנואלה עמיחי בעקבות ההצגה "העצב של השכן עמוק יותר", 5 במרץ 2013
*
* מור זומר, סקירת ההצגה "העצב של השכן עמוק יותר", באתר מרתה יודעת, 4 באוקטובר 2012
* העצב של השכן עמוק יותר, באתר תיאטרון תמונע
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:מחזות בעברית
קטגוריה:מחזות משנות ה-2000
קטגוריה:יצירות משנת 2011
הערוץ הים תיכוני

200px|ממוזער|שמאל|סמל הערוץ עד 2020
**הערוץ הים תיכוני** (נקרא בעבר "**ערוץ 25**" ו-"**25 ים תיכוני**") הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי שהושק ב-12 בפברואר 2013 ללקוחות חברת הטלוויזיה בלוויין yes. בערוץ משודרים תכנים המוגדרים כ"ים תיכוניים". אלה כוללים מידע על מאכלים ים תיכוניים, מוזיקה ים תיכונית ואירוח כוכבים מסוגה זאת.

## היסטוריה
הקמת הערוץ החלה ביוזמת חברת "רשת", בסוף 2009, ובתחילת 2010 הוכרז על הקמתו, תחילה בשם "ערוץ אחלה", בשיתוף חברת הלווין yes. במרץ 2010 הגישו בקשה ל לאשר את שידורו, כערוץ בתשלום. הערוץ הוקם כמתחרה לערוץ 24 שהיה בבעלות זכיינית ערוץ 2 שידורי קשת, ושידר בהצלחה באותה עת בעיקר תכנים ים תיכוניים ומוזיקה מזרחית. ערוץ 24 עתר לבג"ץ נגד מועצת הכבלים והלוויין, בניסיון למנוע את עליית הערוץ, אך העתירה נדחתה.

קודם להקמתו של הערוץ, פעל ב-yes בין אוקטובר 2000 לדצמבר 2003 ערוץ בעל אופי דומה בשם ערוץ "בריזה".

כמנהל התוכן של הערוץ מונה גיל ריבה, ולצורך הפקתו נחתם הסכם עם החברות "ניהול פלוס" ו"אבי גואטה הפקות" של הארמגן אבי גואטה. בנוסף גויס השדרן אליקו ופורסם שהערוץ יפיק תוכנית "כוכב נולד" בסגנון ים תיכוני, אלא שערוץ המוזיקה 24 הקדים אותו וההעלה את התוכנית "אייל גולן קורא לך", ובערוץ החדש החליטו לרדת מהרעיון. מועצת הכבלים והלוויין אישרה את עליית הערוץ באפריל 2011, שבמקביל אישרה המועצה לשנות את רישיון ערוץ 24, כך שניתן לו לשדר עד 30% תוכניות שאינן תוכניות מוזיקה. באותה עת גם אושר האפיק שלו - 25.

ההכנות להקמת הערוץ נמשכו עוד שנה וחצי ובינואר 2013 הוכרז על לוח השידורים שכלל תוכניות מוזיקה, תוכניות סגנון חיים, אירוח, בישול ורכש של טלנובלות ומוזיקה מטורקיה ויוון. הערוץ עלה לשידור ב-12 בפברואר 2013. יום השידורים הראשון כלל שידור קטעי מוזיקה ששודרו קודם בתוכנית "המעגל עם דן שילון" (אותו הופיקה "רשת"), שיעור ריקודי בטן, טלנובלה טורקית ווידאו קליפים יווניים.

החל מ-4 בינואר 2017, הערוץ משודר גם ללקוחות HOT.

באוקטובר 2017 רכש אבי בר כשליש ממניות מהערוץ.

בקיץ 2018 הערוץ שינה מיקוד, ממוזיקה ים-תיכונית לטלנובלות טורקיות.

בדצמבר 2019 הערוץ החל לשדר בנוסף גם בפרטנר TV באפיק 36.

החל מ-17 בפברואר 2020 הערוץ עלה גם בסלקום TV.

בקיץ 2020 שינה את שמו לערוץ הים תיכוני כחלק מהמיתוג המחודש של "ערוצי הדרמות הטורקיות".

## SVOD
לערוץ ישנה ספריית SVOD ייעודית בתשלום נוסף אשר זמינה בחברות: yes+, STING+, HOT, NEXT TV, סלקום TV+, ופרטנר TV+.

## שידור
הערוץ זמין ללקוחות חברת yes+, שם הערוץ "25" הוא גם מספר האפיק שלו. קיומו של הערוץ היה נתון כבר שנה לפני כאשר רשת הודיעו שהם עובדים על הערוץ, אולם השקתו נדחתה לשנת 2013. בינואר 2017 הערוץ החל לשדר בנוסף בהוט. בדצמבר 2019 הערוץ החל לשדר בנוסף גם בפרטנר TV+ באפיק 25.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
## הערות שוליים

25
קטגוריה:ערוצי מוזיקה
קטגוריה:רשת (זכיינית שידור)
קטגוריה:yes הטלוויזיה בלוויין
עלילות ספיידרוויק - משקף האבן

**עלילות ספיידרוויק - משקף האבן** (באנגלית: **The Spiderwick Chronicles: The Seeing Stone**) הוא הספר השני בסדרת ספרי הפנטזיה לילדים "עלילות ספיידרוויק" מאת טוני דיטרליצי והולי בלק, באיוריו של דיטרליצי. הספר יצא לאור בארצות הברית בשנת 2003 יחד עם הספר הראשון בסדרה, "עלילות ספיידרוויק - מדריך שימושי" על ידי הוצאת Simon & Schuster. בשנת 2004 הספר יצא לאור בישראל בהוצאת מטר בתרגומו של אורי בלסם. בשנת 2008 יצא סרט המבוסס על ספר זה ושאר הסדרה, ויחד עמו גם משחק וידאו המבוסס על הספר.

## עלילה
סיימון נחטף על ידי הגובלינים הבלתי נראים. ג'ארד וסיימון מוצאים אבן המעניקה "ראות" (היכולת לראות את היצורים הקסומים המסתתרים מבני האדם) ובעזרתה תוקפים את גובלינים. הם עוברים נחל שורץ טרולים ונאלצים להילחם עם גובלינים לא פעם אחת במהלך העלילה.

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של סדרת הספרים
* האתר הרשמי של מחבר ומאייר הספרים טוני דיטרליצי
* האתר הרשמי של הסופרת הולי בלק

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:ספרי הוצאת מטר
קטגוריה:ספרי הוצאת סיימון אנד שוסטר
שמעון בירן

הרב **שמעון צבי בירן** (כ' בכסלו תשכ"א, 9 בדצמבר 1960 – כ"ד באייר תשנ"ב, 27 במאי 1992) היה רבו של כפר דרום. נרצח בפיגוע דקירה בעת שהיה בדרכו לעבודה במכון התורה והארץ.

## חייו
שמעון צבי, בן פאול-פנחס וחנה בירנבאום, נולד בניוקאסל, אנגליה, האח הצעיר בין ארבעה ילדים. בהיותו ילד עקרה משפחתו לגולדרס גרין בלונדון.

בשנת 1970 עלה עם משפחתו לישראל. בתקופת לימודיו בישיבה התיכונית היה פעיל בתנועת "בני עקיבא", תחילה כחניך ולאחר מכן כמדריך. למד בישיבת שעלבים. נלחם במבצע שלום הגליל ונפצע. כשהחלים שב ללימודים, ובמקביל הקדיש מזמנו בפעילות למען עולים ומסורבי עליה.

התקבל ללימודי רפואת שיניים, אך החליט לפנות לחינוך. סיים לימודי הוראה, והחל בלימודי הלכה לקראת הסמכה לרבנות.

בשנת 1984 נשא לאישה את מיכל ידידי. באותה תקופה עברת את שם משפחתו לבירן. במשך חמש השנים הבאות נבחן בכל בחינות ההסמכה לרבנות וכשסיים, בשנת 1989, עברה המשפחה להתגורר בכפר דרום בגוש קטיף. הוא מונה לרב היישוב. בשנים אלו נולדו לו ארבעה ילדים.

הרב בירן עבד גם במכון התורה והארץ. ערך מחקרים בנושאי מצוות התלויות בארץ. מאמריו פורסמו בספרי המכון ובבמות אחרות. היה שותף בפיתוח החסה ללא תולעים. השתייך לצוות מדרשת התורה והארץ ונסע להרצות על מצוות שמיטה, תרומות ומעשרות ונושאים נוספים הקשורים במצוות התלויות בארץ. לאחר פטירתו יצא לאור הספר 'תרומת שמעון', המאגד מחקרים ומאמרים של הרב בירן ורבנים נוספים ממכון התורה והארץ ומחוצה לו, בענייני תרומות ומעשרות. מקבץ נוסף, של מאמרים שכתב בנושאי תפילה ובית כנסת בתקופת כהונתו ברבנות כפר דרום, פורסם בכרך הראשון של כתב העת 'מלילות', בהוצאת המכון לרבני יישובים.

כרב היישוב התקין לומר "יזכור" לחללי כפר דרום ממלחמת העצמאות.

בכ"ד באייר תשנ"ב (27 במאי 1992) בשעת בוקר, בעת שעשה את דרכו מביתו בכפר דרום אל מקום עבודתו במכון התורה והארץ שמול שער היישוב, התנפל עליו מחבל ודקר אותו למוות. המחבל, אחמד פלית מדיר אל בלח, נתפס על ידי החיילים ששמרו במקום, ושוחרר באוקטובר 2011 בעסקת שליט.

הרב בירן הובא למנוחות בבית הקברות של גוש קטיף. לאחר פינוי גוש קטיף הועתק קברו להר הזיתים בירושלים.

אלמנתו מיכל נישאה לאחר מספר שנים לרב מאיר ליכטנשטיין.

בשנת 2022 הפיקה המשפחה סרט לזכרו "כל רגע מתנה".

## קישורים חיצוניים
* https://youtu.be/6Fgi-i6hN1U קישור לסרט "כל רגע מתנה" בגרסה בעברית.
* מאמרי הספר תרומת שמעון, בספריית אסיף
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גוש קטיף: רבנים
קטגוריה:חללי טרור ישראלים
בירן
קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:בוגרי ישיבת ההסדר שעלבים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:רבני מכון התורה והארץ
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:כפר דרום: אישים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:בוגרי ישיבת בני עקיבא נתניה
קטגוריה:חללי טרור בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
הספרייה ע"ש אברט, אורנים - המכללה האקדמית לחינוך

**הספרייה ע"ש אברט** היא הספרייה של המכללה האקדמית לחינוך "אורנים". הספרייה תוכננה על ידי האדריכל גדי אלמוג ונחנכה בשנת 2006.

החל משנת 2016, מנהלת הספרייה היא יפה ריכטר-לוין.

## הפעילות בספרייה

לספרייה, במבנה המשמש אותה בשנות האלפיים, קדמו הספרייה על שם ק"י גולן (שהוקמה ב 1968) וספריות מחלקתיות, אשר שימשו את "סמינר אורנים" בתקופה שהמכללה פעלה כשלוחה אקדמית של אוניברסיטת חיפה.

הספרייה ע"ש אברט משתרעת על פני כ-3,200 מ"ר בשתי קומות וקומת גלריה, ישנם בה כ-400 מקומות ישיבה בסידור המיועד ללמידה אישית, ללמידה בחברותא ולישיבה לא פורמלית. אוסף הספרייה כולל כ-140,000 כותרים, ביניהם ספרים, כתבי-עת, עשרות מאגרי מידע אקדמיים, וידאו ומדיה מגוונת. הספרייה משמשת מרכז להפקדת פרסומי הסגל האקדמי ושומרת מגוון של אוספים מיוחדים באמצעות דיגיטציה והעלאה לרשת. הספרייה משמשת כספרייה מרכזית וכוללת את האוספים שהיו בעבר במרכזים שונים ואת אוסף ספריית הסתדרות המורים לשעבר.

הספרייה מעמידה לרשות המשתמשים בה כ-150 עמדות מחשב, סריקה, מכונות צילום, מדפסות, אזניות, עמדת צפייה בווידאו ובמיקרופילם, שירותי סריקה ולמינציה, וכן מכשיר לקריאה עבור כבדי ראייה. היא מרושתת באינטרנט אלחוטי.

התוכנה לניהול הספרייה היא מבית אקס ליבריס. שיטת המיון של הספרייה היא זו של ספריית הקונגרס ושיטת הקטלוג היא RDA.

צוות הספרייה פועל באמצעות חמישה מוקדי שירות: השאלה ומידע, יעץ מחקר והדרכה, מדיה ומיכון, שירות טכני (קטלוגים) ומרכז מעין (פדגוגי).

בין כותלי הספרייה מתקיימים אירועים סביב סיפור וספר, ובכללם השקת ספרים חדשים של חברי סגל ההוראה במכללה, ומרכז למשחק השחמט.

בכניסה לספרייה פועל בית קפה, ובקומה השנייה פועלים "חדר שקט", חדר עבודה לסגל ההוראה וכן כיתות לימוד והדרכה.

הספרייה משמשת מרכז להפקדת הפרסומים המקצועיים של סגל ההוראה ומרכז סליקה של עבודות הגמר בנייר הנכתבות במכללה.

הספרייה משתתפת במאגדי ספריות אקדמיים כדוגמת מאגד המכללות, מלמ"ד ומופ"ת.

קודם למנהלת הנוכחית, מנהלי הספרייה היו אהרון גל (אהרונצ'יק) (עד שנת 1978), ד"ר שחף הגפני (בשנים 1978-1982), יוכי אונגורו (בשנים 1982-1999), מזל קנדי (ב-1999-2006) וד"ר איריס חי (2006-2016).

## לקריאה נוספת
* א.ב. תכנון ואדריכל גדי אלמוג, ספריית מכללת אורנים, 2000
* תמר הררי, ספריית מכללת אורנים - רעיונות עיקריים ופרוגרמה מפורטת לציוד וריהוט, 2000

## קישורים חיצוניים
* 
* הספרייה ע"ש אברט - אתר האינטרנט של הספרייה

קטגוריה:ישראל: ספריות אקדמיות
קטגוריה:אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
דיוקן מיניאטורי

[שמאל|ממוזער|250px|[דיוקן עצמי מיניאטורי של ז'אן פוקה (שנת 1450)]]
**דיוקן מיניאטורי** הוא דיוקן בגודל מיניאטורי, בדרך כלל בצבעי גואש, מים, או אמייל.

דיוקנאות מיניאטוריים החלו לצבור פופולריות באירופה במהלך המאה ה-16, ובמהלך המאות ה17 וה-18. הם שימשו כאמצעי להכרות בין אנשים שאינם נמצאים בקרבה אחד לשני. כך, אציל המציע את בתו לנישואין, היה שולח את דיוקנה עם שליח לבקר מחזרים פוטנציאליים. וכן, חיילים וימאים נהגו לשאת מיניאטורות של יקיריהם בזמן מסע.
## היסטוריה
[200px|ממוזער|דיוקן מיניאטורי של [ג'ורג' וושינגטון על ידי הצייר רוברט פילד (1800)]]
[200px|ממוזער|דיוקנה של מרגרט רופר (1536) [צבעי גואש על קלף המחובר לקרטון של הצייר הנס הולביין]]
המיניאטורות הראשונות היו מנייר קלף מתוח ועליו ציירו בצבעי מים. במחצית השנייה של המאה ה-17 זיגוג מאמייל על גבי נחושת הפך לפופולרי. במאה ה-18 מיניאטורות צוירו בצבעי מים על גבי שנהב והגיעו לגודל של 4X3 ס"מ. המיניאטורות שימשו לעיתים קרובות כמזכרות אישיות או כמכסה לקופסת טבק או תכשיטים.

מאמצע המאה ה-19, לאחר התפתחות הדאגרוטיפ והצילום, ירדה הפופולריות של המיניאטורות.

### אנגליה
דיוקן מיניאטורי התפתח מכתב היד המאויר, שהוחלף, לצורך איור ספרים, על ידי טכניקות כגון דפוס עץ והדפסה על אבן. עם ציירי מיניאטורות הדיוקן הראשונים נמנו ציירים כדוגמת ז'אן פוקה וסיימון בנינג, שבתו לוינה טירלינק ציירה מיניאטורות בעיקר דיוקנאות, ועברה לאנגליה, שם קודמה בתפקיד צייר חצר המלוכה, הנס הולביין, יצר מספר מיניטורות.

### צרפת
עם ציירי הדיוקנאות המיניאטוריים הראשונים היו ז'אן קלואה, ובנו פרנסואה קלואה, ז'אן פוקה ואחרים. ומאוחר יותר גם ציירים כדוגמת פרנסואה בושה.

### ספרד
פרנסיסקו דה גויה הוא צייר ספרדי שידוע כי צייר מספר דיוקנאות מיניאטוריים.

### ארצות הברית
הסגנון האנגלי של מיניאטורות דיוקן הגיע גם למושבות האמריקניות; בין ציירי המיניאטורות האמריקניות המוקדמות ביותר הייתה מרי רוברטס שגם הייתה האישה האמריקאית הראשונה שעבדה על מיניאטורות. המיניאטוריסטית עמליה קיסנר קוּדֶר הייתה ידועה בדיוקנאות של אנשי המעמד הגבוה בניו יורק והאצולה האירופית בעשור האחרון של המאה ה-19. בין יצירותיה בצבעי מים על שנהב היו דיוקנותיהם של ניקולאי השני, קיסר רוסיה וססיל רודס. אחד מציירי המיניאטורות המפורסם ביותר באמריקה במהלך המאה ה-18 היה רוברט פילד שהיה מוכר, בין היתר, בשל דיוקנו של ג'ורג' וושינגטון.

## חומרים
מיניאטורות דיוקן רבות צוירו בצבעי שמן, צבעי מים ואמייל, אך בעיקר בצבעי מים. מיניאטורות הולנדיות וגרמניות רבות צוירו בשמן על נחושת. טכניקה שיוחסה גם לרבים מהאמנים האיטלקים הגדולים, בעיקר אלה מבולוניה.

מ-1650 ואילך מיניאטורות נצבעו בזיגוג אמייל. ז'אן פטיטו (1607–1691) היה מבולטי הציירים בחומר, וצייר דיוקן מיניאטורי של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת.

במהלך המאה ה-18, צבעי מים על השנהב הפך למדיום הסטנדרטי. השימוש בשנהב אומץ לראשונה בסביבות 1700, בשלהיי שלטונו של ויליאם השלישי; מיניאטורות שקדמו להם צוירו על עור של עופות, קלף או קרטון, וחלקם על גבם של קלפי משחק או שכבה דקה של קלף על גבי קלף משחק.

## קישורים חיצוניים

* דיוקנאות מיניטוריים במוזיאון ויקטוריה ואלברט 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דיוקנאות
קטגוריה:טכניקות ציור
פשע מקוון

ממוזער|אילוסטרציה של פשע מקוון
**פשע מקוון** או **פשע אינטרנטי** או **פשע סייבר** מתייחס לעבירות שמעורבים בהן מחשב ותקשורת נתונים. הפשע יכול להתבצע תוך פגיעה במחשב עצמו, כגון חדירה אליו, או השתלת נוזקות, אך גם כל עבירה אחרת המתבצעת ברשת.

## מבחינה משפטית
ישנם פשעים שייחודיים לרשת עצמה המציתים סוגיות משפטיות שיכולות להיווצר רק באינטרנט, כגון "אונס וירטואלי", חדירה ופריצה לאתרי אינטרנט ועוד. השאלה האם פשע מקוון זקוק לשיטות אכיפה וענישה שונות מפשע רגיל, היא שאלה מורכבת בה דנים משפטנים רבים. קיים קושי להאשים אדם שעבר עבירה במדינה מסוימת, אולם במדינה אחרת שבה הוא נמצא המעשה אינו נחשב לעבירה. בעבר היו ניסיונות להקים רשות על-מדינתית שתסדיר את הפיקוח על הרשת, אך בפועל כל מדינה מפתחת הסדרים שונים משלה להתפתחות הרשת והפשעים המתקיימים בה. פשעים מקוונים מתנגשים לעיתים עם נושא הצנזורה ברשת המוצגת כניסיון להתנגד לחוק חופש הביטוי או לפוטנציאל המשחרר של הרשת.

## הטכנולוגיה והרשת כחלק ממאבק הפשיעה
### חסרונות
רשת האינטרנט עוזרת ומקלה על פושעים לבצע פשעים מסוימים שבעבר היה קשה לבצעם כגון פדופיליה ופורנוגרפיית ילדים. הפשע המקוון בא לידי ביטוי במאה ה-21 בשימוש הולך וגובר בדארקנט ("הרשת האפילה"). פושעים ופורעי חוק משתמשים בה כתשתית לביצוע מגוון רחב של פשעים- מהעברת קבצים לא חוקיים דרך ריגול תעשייתי, הפלת אתרי אינטרנט והפצת תכנים פורנוגרפיים קשים במיוחד ועד סחר בסמים, סחר באיברים, סחר בכלי נשק ואפילו הזמנת רוצח שכיר. ראיה לפעילות הפלילית המתבצעת ברשת היא הביקוש הגובר למטבע הדיגיטלי - הביטקוין, עד למצב של אינפלציה.

לוחמה קיברנטית אשר נכנסה בשנים האחרונות עם התעצמותה הטכנולוגית של הרשת מהווה אף היא איום רב על מערכות המחשוב של מדינות, ארגונים, חברות ואנשים פרטיים וניתן לראותה כיום בעיקר אצל ארגוני הטרור, אשר פתחו פרק חדש במאבק ובמירוץ החימוש הטכנולוגי.

### יתרונות
התעצמות הרשת והתפתחותה מאפשרים לעקוב ולעצור ביתר קלות את הפושעים המקוונים, דרך מעקב בכל פעולה שנעשית דרך המחשב האישי, כאשר לרב העבריינים אינם יודעים כלל על קיום מעקב זה.
רשויות החוק מנסות להשתכלל במשך הזמן ומנסות למצוא פרצות חדשות ויצירתיות להיאבק בעבריינים דרך הרשת בעזרת תרגיל עוקץ בו מוקמים פורומים שונים המיועדים לעבריינים, דבר המקל על תפיסתם.

## התקפת רשת
התקפת רשת או מתקפת סייבר היא פגיעה זדונית במרחב דיגיטלי. לרוב מטרתה לשבש או להשבית מכשירים אלקטרוניים או את המידע שמנוהל בהם. ישנם מספר גורמים עיקריים העוסקים בהתקפות רשת. לרוב יהיו אלה קבוצות האקרים, אקטיביסטים, ארגוני טרור, ארגוני פשע, מדינות ומעצמות או איום פנימי מקרב אנשי הארגון המותקף. התקפות הסייבר מתחלקות לכמה סוגים עיקריים:
* **מתקפה ישירה** – פריצה למחשב או לרשת כדי לגנוב מידע או לבצע בו מניפולציות.
* **מתקפה עקיפה** – מתקפה באמצעות מספר רב של מחשבים עליהם משתלטים באמצעות בוטים.
* **[[דיוג]]** – הטמנת פיתיון למשתמש במחשב, לרוב באמצעות URL פיקטיבי.
* **פגיעה בחומרה** - השתלת חולשות מובנות בחומרה במהלך הייצור, באופן המשרת את התוקפים.

## לקריאה נוספת
* ענבל לם וגוסטבו מש, הבדלי מגדר בקשר בין מודעות לפשעי סייבר לבין מעורבות בהתנהגויות סיכון במרחב הסייבר. **מגמות** נב, עמ' 77–108, 2018.

## קישורים חיצוניים

*Break point
*דיני רשת
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:פשעי מחשב
קטגוריה:המרחב הקיברנטי
קטגוריה:מחשוב: חוק ומשפט
פפאבילה

**פפאבילה** (באיטלקית: **Papabile**) הוא מונח פופולרי (לא מונח כנסייתי רשמי) המתאר אדם שהוא מועמד טוב להיות אפיפיור. בדרך כלל מסמנים מומחים בתחום ועיתונאים קרדינלים בכירים ובולטים בתקופה בה נערכות בחירות לאפיפיורות (קונקלווה) ולאורך כל ההיסטוריה אף נערכו הימורים בנוגע לסיכויי פפאבילים שונים להיבחר לאפיפיור.

בעוד שבמקרים מסוימים (ראו להלן) פפאבילים שסומנו מראש אכן נבחרו לכהונה, הרי שפעמים רבות נבחר לכהונה דווקא מועמד שלא בלט כפפאבילה לפני כן, בשל הנטייה לבחור במקרים רבים דווקא מועמדים של פשרה ולאו דווקא מועמדים בעלי פרופיל גבוה המעוררים גם התנגדות רבה. על מנת להזהיר מועמדים אפשריים מגאווה נטבעה האמרה העממית: "מי שנכנס לקונקלווה כאפיפיור (בעיני עצמו ואחרים) - יוצא כקרדינל (כלומר לא נבחר)". מספר אפיפיורים בולטים לא היו פפאבילים ובחירתם היוותה הפתעה (בהם יוחנן העשרים ושלושה ויוחנן פאולוס השני).

## פפאבילים שנבחרו לאפיפיורים
* פרנצ'סקו סבריו קסליוני פיוס השמיני, 1829
* ג'אקינו פצ'י, לאו השלושה עשר, 1878
* ג'קומו דלה צ'זה, בנדיקטוס החמישה עשר, 1914
* אאוגניו פצ'לי, פיוס השנים עשר, 1939
* ג'ובני בטיסטה מונטיני, פאולוס השישי, 1963
* יוזף רצינגר, בנדיקטוס השישה עשר, 2005

## פפאבילים בולטים שלא נבחרו
* הקרדינל רוברטו בלרמינו נחשב ל"מועמד קבוע", אך לא נבחר מעולם, בשל היותו ישועי, גברו עליו פאולוס החמישי וגרגוריוס החמישה עשר
* ברתולומאו פצ'ה, נונציו בכיר בשלטונו של פיוס השביעי ומזכיר המדינה בימי פיוס השמיני, על בחירתו ב-1829, עם מותו של פיוס השמיני, הוטל וטו מצד צרפת
* אימנואלה דה גרגוריו, פפאבילה להחלפתם הן של פיוס השמיני והן של לאו השנים עשר
* מריאנו רמפולה, מזכיר המדינה של לאו השלושה עשר, בחירתו נתקלה בווטו של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. אחד מצעדיו הראשונים של האפיפיור הנבחר, פיוס העשירי, היה לבטל את זכות הווטו של השליטים על החלטות הקונקלווה (*[[Jus exclusivae]]*)
* ארכיבישוף מילאנו קרלו מריה מרטיני, היה מועמד מוביל לרשת את יוחנן פאולוס השני ב-2005 ואף זכה ביותר קולות ממנו בהצבעה הראשונה, אך הפסיד לפפאבילה אחר, יוזף רצינגר
* שמו של פיטר טורקסון, קרדינל מגאנה, הועלה כפפאבילה על ידי עיתונאים וספקולנטים בין התפטרותו של בנדיקטוס השישה עשר והיבחרו של פרנציסקוס

## ראו גם

* רשימה קצרה

## קישורים חיצוניים
* פגשו בפפאבילים, גארדיאן, 17 בפברואר 2013
* הפפאבילים של 2005
* Bets open on Benedict's successor, BBC
* אורי קציר, מי יחליף את בנדיקטוס ה-16?, מגפון, 11 בפברואר 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:נצרות קתולית
קטגוריה:הליכי בחירת אפיפיור
מהר"י מינץ

רבי **יהודה בן אליעזר הלוי מינץ** (מהר"י מינץ; ה'ק"ס, 1400 ? – כ"ד בתשרי ה'רס"ט, ספטמבר 1508) היה ראש ישיבה ופוסק הלכה אשכנזי שחי בפאדובה שבאיטליה במאה ה-15, תקופת התפר שבין הראשונים לאחרונים.

## קורות חיים
מהר"י מינץ נולד באשכנז כנראה מעט לאחר שנת ק"ס (1400), שם משפחתו נגזר משיבוש של שם העיר מיינץ שבגרמניה (מגנצא). והיה תלמיד קרוב לר' אשר ענשכין, וממלא מקומו כראש הישיבה. בן דודו היה רבי משה מינץ, שעמו עמד בקשרי התכתבות בנושאי בהלכה. הוא התיישב באיטליה וכיהן כרבה של פאדובה שבצפון איטליה במשך 47 שנה. בפאדובה יסד ישיבה גדולה שנהרו אליה תלמידים מאיטליה ומחוצה לה, ביניהם נמנה רבי מאיר קצנלנבוגן (מהר"ם פאדובה), שלימים נשא את נכדתו.

הרב מרדכי שמואל גירונדי מספר כי מהר"י מינץ השתלם גם בפילוסופיה והרצה באוניברסיטת פדובה, ומעיד שתמונתו נתלתה באוניברסיטה כהנצחה, אך יש סבורים שמדובר בבלבול בינו ובין בר הפלוגתא שלו אליהו דלמדיגו.

הצטרף לרבי יעקב מרגליות בחרם על רבי יעקב פולק בשל המיאון שערך.

מהר"י מינץ האריך ימים (רבי יצחק יעבץ העיד כי ראהו מברך ברכת החמה בשנת ה'רס"ה, כבן 100 שנה), והוא נפטר בפאדובה בכ"ד בתשרי רס"ט. חמישה ימים מאוחר יותר נפטר רבי יצחק אברבנאל ונקבר על ידו בפאדובה.

כל כתביו נשרפו על ידי הגויים, ונותרו מהם 16 תשובות בלבד, אשר נדפסו בתור "שו"ת מהר"י מינץ" המופיע בסוף "שו"ת מהר"ם פאדובה" של חתן בנו ותלמידו ר' מאיר קצנלנבוגן.

### צאצאיו
*בנו הרב אברהם מינץ מפאדובה.
:*חתנו הרב מאיר קצנלנבוגן (מהר"ם פדובה)
*בנו הרב יצחק לוי.

## קישורים חיצוניים
* 
* שו"ת מהר"י מינץ, מונקטש תרנ"ח, באתר דעת
* חיים משה זורגר, תולדות מהר"י מינץ, מתוך ירחון "האוצר" חוברת ד', סיון תשע"ז
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשונים
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:פדובה: רבנים
קטגוריה:ילידי 1405
קטגוריה:נפטרים ב-1508
קטגוריה:יהודי איטליה במאה ה-15
אופטובייץ

**אוֹפַּטוֹבייֶץ** (פולנית: **Opatowiec**) היא עיירה בנפת קז'ימייז', פולין.

אופטובייץ שוכנת לחוף נהר הוויסלה, כ-70 ק"מ מדרום לבירת המחוז קילצה, על כביש ורשה-ביטום. בשנת 2006 היו בעיירה 410 תושבים.

## אתרים בעיירה
כנסייה דומיניקנית מהמאה ה-15.

אנדרטה לזכר יוזף פילסודסקי על גדת הוויסלה.

## תולדות העיירה
אופטובייץ מוזכרת לראשונה בשנת 1085, כמתנה שהעניקה אשת הנסיף ולאדיסלאב הרמן הראשון למנזר בנדיקטיני בטינייץ (כיום חלק מקרקוב). לאופטובייץ הוענק מעמד של עיר בשנת 1271, עקב מיקומה על גדת הוויסלה ועל דרך המסחר משלזיה לממלכת רוס של קייב. בשנת 1283 הכומר תומש מטינייץ ייסד באופטובייץ מסדר נזירים דומיניקנים. בשנת 1341 העניק לעיירה קז'ימייז' השלישי, מלך פולין, את הזכות לארגן ירידי מסחר. באמצע המאה ה-14 היו בעיירה כמעט 1,500 תושבים והיא הפכה למרכז שלטוני. במאה ה-16 היו בה כנסייה, מרחצאות, בית חולים, מספר גילדות, טחנות קמח ועשרות סדנאות ומפעלים זעירים.

באמצע המאה ה-17 נהרסה העיר כמעט לחלוטין בפלישות השוודים ובסוף המאה ה-18, לאחר חלוקת פולין הראשונה סופחה אופטובייץ לגליציה האוסטרית. מ-1815 השתייכה אופטובייץ לפולין הקונגרסאית. מעמדה הכלכלי הידרדר, מספר תושביה פחת ובשנת 1869 נושלה אופטובייץ ממעמד של עיר על ידי השלטונות הרוסיים.

במלחמת העולם הראשונה נהרסה אופטובייץ אך נבנתה שוב. בין מלחמות העולם חיו בעיירה כ-750 תושבים. בספטמבר 1939 נכבשה אופטובייץ על ידי הוורמאכט ונשרפה, תוך שהגרמנים יורים בעשרות שבויי מלחמה פולנים. ביולי 1944, בתקופת כיבוש האזור על ידי הצבא האדום, התנהל קרב בין הארמייה קראיובה לבין הצבא האדום. כתוצאה מכך נחרב הכפר ועשרות שבויי מלחמה פולנים נרצחו.

## בתקופת השואה
לפני מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-150 יהודים.
הגרמנים החרימו את רכושם וריכזו אותם בגטו. צעירים יהודים גויסו לעבודת כפייה. על יהודי הגטו נוספו עשרות פליטים מיישובים בסביבה.
בנובמבר 1942 רצחו הגרמנים את כל תושבי הגטו. בודדים נמלטו לכפרי הסביבה אך נתפסו ונרצחו. באותו חודש פרץ קרב בין יחידות גרמניות לבין עשרות צעירים וצעירות שהיו חמושים בנשק והסתתרו בבונקר בעיירה. במהלך הקרב נהרגו כל הלוחמים היהודים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:אתרי מרידות יהודים בשואה
איגנסיו פידלף

**איגנסיו דוד פידלף** (בספרדית: **Ignacio David Fideleff**; נולד ב-4 ביולי 1989 ברוסאריו, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי-ישראלי ממוצא יהודי. שיחק לאחרונה בעמדת הבלם בסנטה לוסיה מליגת העל המלטזית והודיע על פרישה מכדורגל באפריל 2020.

## קריירה
פידלף נולד ברוסאריו שבסנטה פה והחל את הקריירה שלו בגיל 15 בקבוצת הנערים של ניואל'ס אולד בויס. ב-24 במרץ 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת במשחק מול לנוס במסגרת ליגת העל הארגנטינאית, בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו. בתקופתו בקבוצה ערך 35 הופעות והבקיע 3 שערים.

בתחילת עונת  נרכש פידלף על ידי נאפולי מהסרייה א' עבור 3 מיליון אירו כמחליפו של ויקטור רויז שעבר לולנסיה. ב-21 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ליגה נגד קייבו ורונה. ב-14 ביולי 2012 הושאל פידלף לפארמה.

ב-30 בינואר 2013 הושאל למכבי תל אביב לשנה וחצי. העסקה יצאה לפועל לאחר שפידלף קיבל אזרחות ישראלית בשל מוצאו היהודי (פידלף דובר עברית אותה למד בבית ספר יהודי בארגנטינה). פידלף לא זכה לדקות משחק רבות, אך היה חלק מסגל הקבוצה שזכתה בתום עונת 2012/2013 באליפות. ב-3 באוגוסט 2013 שוחרר ממכבי תל אביב אחרי שבעה חודשים בקבוצה.

לקראת עונת  הושאל פידלף לקבוצת טיגרה מליגת העל הארגטינאית. ב-21 באוגוסט 2014 הושאל לקבוצת ארגוטליס מליגת העל היוונית.

ב-12 בינואר 2016 חתם בנסיונל מליגת העל הפרגוואית, במדיה שיחק עד תום העונה. לאחר יותר משנה וחצי שלא שיחק, ב-20 בינואר 2018 חתם באיי. בי. וי. מליגת העל האיסלנדית, אך לא שיחק במדי הקבוצה בליגה, ובאוגוסט 2018 חתם בקבוצת פאלוסאורה קמי קינגס מליגת העל הפינית.

## תארים
;נאפולי
* הגביע האיטלקי: 2011/2012

;מכבי תל אביב
* אליפות: 2012/2013

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל יהודים
קטגוריה:בלמי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:רוסאריו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ניואל'ס אולד בויס
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני טיגרה
קטגוריה:כדורגלני ארגוטליס
קטגוריה:כדורגלני קלוב נסיונל
קטגוריה:כדורגלני איי. בי. וי.
קטגוריה:ספורטאים יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
אודז'יבול

**אודז'יבול** (בפולנית: **Odrzywół**) היא עיירה במזרח פולין, כ-85 ק"מ מדרום לוורשה, ובה כ-1,300 תושבים, על צומת דרכים בין כביש ורשה-קונסקי וכביש לודז'-ראדום.

בשנת 1418 אפשר המלך ולדיסלב השני יגיילו לשליט העיר רדום להכריז על אודז'יבול כעל עיר, עקב הצטיינותו של האחרון במלחמה הליטאית-פולנית-טבטונית.

בשנת 1815 צורפה אודז'יבול לפולין הקונגרסאית שבשליטת רוסיה. עקב השתתפות תושביה במרד הפולני של 1863–1864 נשלל מעמד העיר של אודז'יבול.

## יהודי אודז'יבול
בין שתי מלחמות העולם חיו באודז'יבול יותר מ-300 יהודים – כרבע מתושביה.

בספטמבר 1939 כבש הצבא הגרמני את העיירה.

בסוף 1941 קבעו הגרמנים גטו בעיירה בו נאסרו יותר מ-700 יהודים, בהם פליטים שהגיעו לעיירה עם פרוץ המלחמה.

באוגוסט 1942 גרשו הגרמנים את אסירי הגטו לגטו נובה מיאסטו על הפיליצה ומשם למחנה ההשמדה טרבלינקה.

במאות ה-19 וה-20 כיהנו רבנים נחשבים, ביניהם רבי ישראל ניסן קופרשטוק שהגיע לאודזיבול בהגיע בערב ראש השנה של שנת ה'תרמ"א (1881). כמו כן כיהנו בעיירה גם רבי יהודה לייבוש ליכט ורבי צבי רינקוביץ'.

הרב ששימש בשנות השלושים עד המלחמה היה רב שלמה זרח קסטנברג.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
אלי פאריסר

ממוזער|פאריסר, 2010
**אלי פאריסר** (באנגלית: **Eli Pariser**; נולד ב-17 בדצמבר 1980) הוא יזם אינטרנט יהודי-אמריקאי שהקים בין השאר את "Upworthy", אתר אינטרנט להעלאה ושיתוף של תוכן ויראלי, ואת "MoveOn.org", אתר ובו פועלת קהילת אקטיביסטים, אשר מנצלת את הקדמה הטכנולוגית על מנת לשתף ולהוביל לשינויים בחברה.

בשנת 2001 החל פאריסר את מעורבותו הווירטואלית כפעיל פוליטי. מיד לאחר אירועי ה-11 בספטמבר בארצות הברית, ביקש פאריסר להפגין נגד כוונת הנשיא דאז, ג'ורג' וו. בוש, לנקום במפגעים. הוא הקים את האתר 9-11.peace.org, עצומה שקראה ל"איפוק ושליטה עצמית" של הממשל. פאריסר שלח את קישור האתר לכ- 30 מחבריו, שעשו כמוהו וכך צבר האתר תאוצה. כשלושה ימים מאוחר יותר קרס האתר בגלל עודף מתחברים. בחלוף שבועיים הגיע העצומה למעל חצי מיליון חתימות. 

הצלחת העצומה הביאה לחיבור בינו לבין ווס בויד, מייסד MoveOn.org, אתר אינטרנט העוסק בגיוס פעילים עבור המפלגה הדמוקרטית בארצות הברית. השניים איחדו את אתריהם מעט מאוחר יותר, כשפאריסר מתמנה למנהל הקמפיינים הבינלאומיים של האתר המאוחד וב- 2009 הופך ליושב ראש מועצת המנהלים שלו. 

*"האינטרנט מראה לנו את מה שנדמה לו שאנו רוצים לראות, אבל לא בהכרח את מה שאנו צריכים לראות"* - היזהרו מ"בועות הפילטר" TED מאי 2011

במאי 2011 הוציא פאריסר ספר בשם "בועת הפילטר: מה האינטרנט מסתיר מכם" בו הוא מסביר כיצד אתרי אינטרנט ומנועי חיפוש מסננים מידע עבור כל גולש בצורה שונה. לדעתו של פאריסר, הגולשים נכנעים לסינון זה בעל כורחם ומוצאים עצמם ממודרים מהרבה מידע ותוכן שאמור להיות נגיש לכולם בצורה שווה. טענות אלו מופנות בעיקר למפתחי גוגל ופייסבוק.

## קישורים חיצוניים

* 
* אלי פאריסר, היזהרו מ"בועות סינון" מקוונות, ועידת TED
* 

קטגוריה:פעילי אינטרנט אמריקאים
קטגוריה:פעילי אינטרנט יהודים
קטגוריה:יזמים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בארד קולג'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
גלשן פיליפיני

**גלשן פיליפיני** (שם מדעי: *Cynocephalus volans*) הוא מין של גלשן (הגלשנאים קרויים גם למורים מעופפים), שחי באיי הפיליפינים. הוא המין היחיד בסוג *Cynocephalus*.

## מאפיינים
הגם ש-34 שיניו מזכירות שיני טורף, הוא צמחוני, וניזון מעלים צעירים, פירות רכים ופרחים. הגלשן אנדמי לאיי הפיליפינים. אוכלוסייתו מתרכזת באזורים מינדנאו ובוהול. הגלשן הפיליפיני הוא אחד משני המינים החיים היחידים בסדרת הגלשנאים, והמין האחר הוא גלשן מלאי.

מכונה "למור מעופף", אך אינו יכול לעוף והוא אינו למור כלל (ואף אינו פרימט)- בדומה לסנאי המעופף, הוא קופץ מעץ לעץ ודואה בעזרת "כנפיו".

גלשן פיליפיני ממוצע שוקל 1 עד 1.7 קילוגרם, ואורכו 36-43 ס"מ. ראשו רחב, אוזניו קטנות ועיניו גדולות. רגליו הגדולות בעלות הטפרים מחוברות יחד כמו קרומי שחייה, ובנויות כך לטיפוס נוח על עצים ודאייה. זנבו, שאורכו כ-36 ס"מ, מחובר לרגל הקדמית. מבנה גוף זה מאפשר לו לדאות למרחקים של עד כ-100 מ', ושימושית למציאת אוכל והימלטות מטורפים, דוגמת העיט הפיליפיני. הוא פעיל בלילה, ומבלה את היום בעצים חלולים או נאחז בעלווה הצפופה. נקבת הגלשן הפיליפיני מולידה גור אחד לאחר תקופת היריון של שני חודשים. הגלשן הצעיר הוא חסר אונים, ונאחז בבטנה של אמו, בנרתיק שעוצב במיוחד למטרה זו.

הגלשן הפיליפיני הוא שוכן עצים, ובדרך כלל שוכן ביערות. הגלשן נחשב למזיק - מכיוון שהוא אוכל פירות ופרחים, הוא ניצוד בידי האדם. בשרו גם מבושל כמעדן, ופרוותו משמשת ליצירת כובעים של מקומיים. בשנת 1996, IUCN הכריז על הגלשן הפיליפיני כמין בסיכון בגלל הרס היערות השפלה לציד, ומצב השימור שלו שונה ל"ללא חשש" בשנת 2008, בגלל שכעת אוכלוסייתו גדולה מספיק על מנת שהגלשן לא יחשב כמאוים.

## גלריה

The wild beasts of the world (Pl. 44) (6505654617).jpg
Cynocephalus volans 2.jpg
Flying Lemur & Baby, Bohol.jpg|צאצא של גלשן פיליפיני על אמו (עם הראש למטה)
Cynocephalus volans 02 MWNH 201.jpg|גולגולת הגלשן


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:גלשנאים
קטגוריה:הפיליפינים: מינים אנדמיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:הפיליפינים: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
אוז'רוב

**אוז’רוב** (בפולנית: **Ożarów**) היא עיר קטנה במחוז אפטא בפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, על ציר הדרכים הראשי ורשה-ביטום, ובה כ-4,816 תושבים (2006).

## תולדות העיר
בשנת 1569 נוסדה אוז'רוב וקיבלה מעמד של עיר מהמלך זיגמונט השני אוגוסט. בשנת 1767 נהרס מרכז העיר בשריפה. בשנת 1869 איבדה אוז'רוב את מעמדה כעיר עקב השתתפות תושביה במרד הפולני של 1863-1864.

בין השנים 1815-1915 הייתה אוז'רוב חלק מפולין הקונגרסאית שתחת שליטת רוסיה. במרד של 1905 הייתה אוז'רוב מרכז להתנגדות פולנית לשלטון הרוסי, ושוב במלחמת העולם הראשונה, ב-1915. הרוסים שרפו את אוז'רוב, והעיירה נבנתה מחדש בין השנים 1916-1920.

## אוז'רוב כיום
המעסיק העיקרי באוז'רוב הוא מפעל בטון שהוקם ב-1972. הקמת המפעל הביאה לגידול אוכלוסייתה של העיירה. בזכות התפתחות התעשייה והמסחר בעיר, שבה וקיבלה אוז'רוב בשנת 1988 מעמד של עיר. המפעל הופרט ב-1995 ונרכש על ידי חברה אירית.

באוז'רוב קיים בית קברות יהודי שנהרס במלחמת העולם השנייה על ידי הגרמנים אך שופץ ב-2001.

## יהודי אוז'רוב
בסוף המאה ה-18 היו בעיר כ-1,000 יהודים. במקום פעלה שושלת חסידית בשם אוז'רוב, אשר קיימת עד היום ומרכזה בבני ברק.

במלחמת העולם הראשונה סבלה הקהילה בעיר מהקוזקים ששמרו עליה בראשית המלחמה, ולאחר מכן מגייסות אוסטרו-הונגריה, שחייבו את היהודים בעבודות כפייה ובנטל מיסים כבד.

בעיר נוסדה אגודה ציונית בשם "בני ציון", אשר קיימה קורסים בעברית, ובשנת 1917 הוקמה בה ספרייה יהודית. בשנות העשרים והשלושים פעלו בה מפלגות ציוניות, וכן סניפים של אגודת ישראל ושל הבונד.

טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיירה כ-3,200 יהודים.

### בשואה
הגרמנים כבשו את אוז'רוב בספטמבר 1939, ועם כניסתם לעיר ציוו על היהודים להתייצב בבית הספר היהודי, שם הוחזקו מספר שעות, תוך שהגרמנים יורים על הבניין באופן אקראי, ומתעללים בפומבי ברב הקהילה.

היהודים צוו לענוד סרט עם מגן דוד על זרועם ולהציב שלט עם המילה "יהודי" בפתח ביתם, ונאסר עליהם ללכת על המדרכות בעיר ולבוא במגע עם לא יהודים. בתחילת 1940 החרימו הגרמנים את כל העסקים שבבעלות יהודים, ולאחר מכן, צוו היהודים לעבור לרובע נפרד בעיר.

היודנרט שהוקם בעיר נאלץ להעביר רכוש וכסף לגרמנים, ולספק עובדי כפייה, כאשר העונש על אי עמידה בכך היה מוות, לרבות של נשים וילדים. בדצמבר 1940 הועברו לעיר כ-700 יהודים שגורשו מוולוצלאבק, ובמרץ 1941 הועברו אליה כ-100 ממגורשי וינה וכ-800 ממגורשי קילצה.

בינואר 1942 גודר הרובע היהודי, שאוכלוסייתו מנתה כ-4,500 נפשות, והפך לגטו סגור. אהרון בודקו, יהודי שהצליח לצאת מהגטו ונתפס, הוצא להורג באופן פומבי. בקיץ 1942 ריכזו הגרמנים בגטו עוד 1,349 יהודים ממחוז ראדום, והצפיפות והרעב בו גברו.

בסוף אוקטובר 1942 חוסל הגטו באקציה יחידה, ויהודיו הובלו ברגל לתחנת הרכבת בעיר, כאשר ילדים וזקנים שהתקשו בהליכה נורו למוות. 4,648 יהודים הועמסו על קרונות משא, בצפיפות של כ- 150 איש בכל קרון. רכבת אחת פנתה לטרבלינקה, והשנייה למיידנק. מעט היהודים שהושארו בעיר לאיסוף הרכוש בגטו נורו על ידי שוטרים אוקראינים, והושלכו לבארות. מיד לאחר מכן הוכרזה העיר "נקייה מיהודים".

רק כ-60 יהודים בני העיר שרדו את השואה, ביניהם שהסתתרו או שהסתירו את יהדותם כמו מרים וינטר. כיום אין בעיר יהודים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אוז'רוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: ערים
קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
מריאנו רמפולה

150px|ממוזער|שמאל|סמלו
250px|ממוזער|שמאל|צילום של הקרדינל רמפולה, 1913
**מריאנו רמפולה דל טינדרו** (באיטלקית: **Mariano Rampolla del Tindaro**;  17 באוגוסט 1843 – 17 בדצמבר 1913) היה קרדינל, מזכיר המדינה של מדינת האפיפיור ופפאביל (מועמד לאפיפיורות) ב-1903. בחירתו על ידי הקונקלווה נדחתה באמצעות וטו אפיפיורי (*[[Jus exclusivae]]*) של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה.

## תולדות חייו
נולד בסיציליה, למד באוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית ולאחר סיום לימודיו כיהן במספר תפקידים מנהליים בקוריה הרומאית. בדצמבר 1882 מונה לנונציו לספרד. במרץ 1887 הועלה למעלת קרדינל ולכומר כנסיית סנטה מריה אין טרסטוורה, ושלושה חודשים מאוחר יותר מונה למזכיר המדינה. מזכירו האישי עוד מימיו כנונציו היה ג'קומו דלה צ'זה, לימים האפיפיור בנדיקטוס החמישה עשר.

עם מותו של לאו השלושה עשר ב-20 ביולי 1903, שררה תמימות דעים שרמפולה ייבחר כאפיפיור. אולם, לאחר שבחירתו נראתה מובטחת, הגיש הקרדינל-הנסיך של קרקוב, בשם קיסר אוסטריה פרנץ יוזף, למזכיר הקונקלווה צו וטו שסיכל את הבחירה. הקרדינלים שבחרו ברמפולה העבירו את בחירתם לקרדינל סארטו, שנבחר לאפיפיור פיוס העשירי. אחת הפעולות הראשונות שביצע פיוס העשירי הייתה ביטול זכות ה-Jus exclusivae.

סיבת הווטו לא ברורה לגמרי, ונפוצו סביבה השערות שונות לפיהן חשש פרנץ יוזף מנטייתו של רמפולה, שהתנגד לברית המשולשת, לצרפת; שסייע לעצור מנהיג כנסייתי ליברלי ומודרניסט, או שהקיסר פעל בשירות ממשלת ממלכת איטליה, ואף תאוריית קונספירציה לפיה לידי המודיעין של הקיסרות האוסטרית הגיעו ידיעות לפיהן רמפולה היה בעל קשרים עם הבונים החופשיים או אפילו בונה חופשי בעצמו.

עד מותו כיהן רמפולה כממונה על בזיליקת סן פייטרו. כמו כן היה ראש המועצה לדוקטרינה של האמונה בקוריה הרומאית, ספרן ראשי של ספריית הוותיקן, וארכיבר ראשי של הארכיונים הסודיים של הוותיקן.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה
* תפקידים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חשמנים איטלקים
נונציו
קטגוריה:שגרירים בספרד
קטגוריה:אצולה איטלקית
קטגוריה:ילידי 1843
קטגוריה:נפטרים ב-1913