open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
המכבים הקדמונים

**המכבים הקדמונים** (באנגלית: **Order of Ancient Maccabeans**) היה ארגון סתרים ציוני, שמטרותיו היו הושטת עזרה לחברים הנתונים בצרה, בדומה לארגונים בריטיים דומים של עזרה הדדית. 
הארגון נוסד בלונדון בשנת 1896 על ידי אפרים איש כישור - סופר עברי ואיש חובבי ציון. איש כישור שעמד בראש הארגון, שימש כמצביא העליון (High Commander) הראשון של הארגון. חבר ידוע אחר בארגון היה בוריס שץ.

באביב 1897 יצאה בארגון תומאס קוק ובנו משלחת מטעם המכבים הקדמונים שכללה את ישראל זנגוויל והרברט בנטוויץ' לביקור בארץ ישראל. אברהם לודויפול נלווה למשלחת בדרכה לארץ ישראל ותיאר אותה ברשימותיו "בארץ אבות" שפורסמו בהצפירה. 

בדומה לארגון הבונים החופשיים, גם בארגון זה התקיימו טקסים סודיים שבהם השתמשו בבגדים ובסימני היכר מיוחדים.

כארגון ציוני, נכללו בין מטרותיו גם נאמנות לתנועה הציונית, תמיכה כלכלית בה, ותמיכה באידיאל של עבודה מעשית בארץ ישראל. הארגון גם שלח צירים לקונגרסים הציוניים, וסיסמתו הייתה "בעד עמנו ובעד ערי אלוקינו". 

הארגון גם ייסד את "חברת הקרקע המכבית בע"מ" (Maccabean Land Company Ltd) כדי לרכוש באמצעותה קרקעות בארץ ישראל. בשנת 1922 רכשה החברה 5,000 דונם שעליהם מספר מבנים, בסביבת תל גזר. לאחר שבעלי המניות האנגלים לא התיישבו במקום, וניסיונות התיישבות אחרים לא צלחו, הועברו האדמות לקרן הקיימת לישראל ובמקום הוקם קיבוץ גזר.

בין חברי המסדר נמנו חיים ויצמן, נורמן בנטוויץ', ישראל זנגוויל, ארנסט בוריס צ'יין, מרדכי זאב חבקין וכן הרבנים הראשיים של אנגליה, יוסף צבי הרץ וצבי הרמן אדלר. ויעקב מוזר, ראש עיריית ברדפורד באנגליה.

לארגון היו סניפים שונים ברחבי אנגליה וארץ ישראל, והם נקראו "משואות". "משואת ירושלים" שנוסדה בשנת 1907 נחשבת לאחת הידועות שבהן. משואת ירושלים נוסדה על ידי מרדכי זילברמן-כספי (1885) בבית הוריו בנחלת שבעה. בין החברים היו מרדכי צבי אילן, מנהל בית-הספר תחכמוני, ודוד ילין, סופר ולימים מייסד הסמינר למורים ופרופסור באוניברסיטה העברית. המזכיר הראשון של המשואה היה זאב ליבוביץ.

## מנשיאי המסדר
* רפאל מלדולה (1891-1903), על שמו מעניק המסדר מדליית הצטיינות בכימיה
* אלברט גולדסמיד (1903-1904)
* סולומון ג'וזף סולומון (1904-1927)
* הרברט בנטוויץ' (1927-1932)
* זליג ברודצקי (1932-1954)
* סר אלן מרה (1982–1990)
* סר ג'ון בלקומב (1990–2000)
* סר איאן גיינספורד ( 2000 -)

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אגודות סתרים
קטגוריה:ארגונים ציוניים
קטגוריה:היישוב
יהודה שגב

**יהודה שגב** (נולד ב-21 ביולי 1951) הוא אלוף במילואים בצה"ל.

## קורות חיים

יהודה (יוד'קה) שגב נולד בשנת 1951 ברומניה ועלה לישראל באותה שנה. הוא גדל בקיבוץ הסוללים. שגב התגייס לצה"ל בשנת 1969 לנח"ל במסלול בני משקים לפיקוד, במהלך קורס מ"כים שבר את רגלו, ולאחר מכן שירת כפקיד שלישות. יצא פעם נוספת לקורס מ"כים וסיים קורס קציני שלישות. השתחרר בדרגת סג"ם. במלחמת יום הכיפורים גויס ליחידת איתור חללים, אך עזב אותה לטובת סיוע לגדוד מילואים בגזרה המצרית. בהמשך שירותו הצבאי שירת כקצין מיון ראשי בבסיס קליטה ומיון וכקצין השלישות של פיקוד מרכז בדרגת אלוף-משנה. לאחר שהובהר לו על ידי ראש אכ"א רן גורן, שאין כוונה לקדמו השתחרר משירות הקבע. שימש בתפקידי ניהול בחברת כמיפל עד שנקרא חזרה לשירות הקבע על ידי ראש אכ"א החדש יורם יאיר. שירת כראש חטיבת כוח אדם במפקדת חילות השדה (כיום נקראת מפקדת זרוע היבשה). מ-1996 עד 1998 מילא שגב את תפקיד ראש חטיבת התכנון ומנהל כוח האדם באגף כוח אדם. בשנת 1998 הועלה שגב לדרגת אלוף ומונה לראש אגף כוח אדם.

מעט לאחר שחרורו מצה"ל בשנת 2001, מונה שגב למנכ"ל התאחדות הקבלנים והבונים בישראל. הוא החזיק בתפקיד זה עד לפרישתו בדצמבר 2004. ביולי 2005 שב לכהן כמנכ"ל התאחדות הקבלנים.

באוגוסט 2006 מונה למנכ"ל התאחדות התעשיינים, והחזיק בתפקיד עד אפריל 2011.

שגב הוא בוגר תואר ראשון בלימודים כלליים ובינתחומיים מאוניברסיטת תל אביב, תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה ובעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו ותואר שני במשפטים מבר-אילן. בנוסף הוא בוגר קורס מפקדי חטיבות של צה"ל ובוגר המכללה לפיקוד ומטה.

שגב היה סגן יושב ראש מכון התקנים הישראלי, חבר דירקטוריון במכון היצוא, יו"ר דירקטוריון געש, חבר בדירקטוריון ב. יאיר (2006-2008), אביב ארלון (2005–2014), כמיפל (מ-2011), פיל"ת (2010–2011), אחזקות קיבוץ ניצנים, קופות הגמל והקרנות של בנק אוצר החייל.

ב-2013 יצא ספרו "מכתבים דמיוניים לאבא".

בשנת 2015 התמנה למנכ"ל התאחדות התעשיינים ופרש בשנת 2016.

מכהן כיושב ראש דירקטוריון שפיר הנדסה מאז 2015.

ב-2021 יצא לאור, בהוצאת סדן, ספרו "מפת דרכים לעבודת הדירקטוריון" - ספר מקצועי בנושא עבודת הדירקטוריון.

שגב נשוי ואב לשניים, ומתגורר ביבנה. הוא בעל אזרחות ישראלית ורומנית.

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:ראשי חטיבת כוח האדם
קטגוריה:ראשי חטיבת התכנון ומנהל כוח האדם
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:ראשי אגף כוח האדם
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:מנכ"לי התאחדות התעשיינים
קטגוריה:יבנה: אישים
קטגוריה:הסוללים: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
נץ חלב

ממוזער|נץ החלב כתום
**נֵץ חָלָב** (שמו אולי על שום צבעה הלבן של ניצת הצמח; שם מדעי: *Ornithogalum*) הוא גאופיט בעל פרחים עם בצל שטחי בקרקע. הבצל מכיל רעל המתפוגג בצלייה.

הסוג נץ חלב כולל 275 מינים של גאופיטים הגדלים בכל היבשות. מוצא נץ החלב כנראה בדרום אפריקה ובאזור ים התטיס. בישראל גדלים בר מספר מינים של נץ החלב חלקם צעירים. מספר מינים מקובלים בגננות, כגון:
* *Ornithogalum arabicum* (נץ חלב ערבי)
* (נץ חלב כתום)*Ornithogalum dubium*
נץ החלב וחלבצין נזכרים במשנה (שביעית, עוקצין) אך לא ברור לאיזה צמח הכוונה.

השם העברי נץ חלב נקבע רשמית לסוג *Ornitogalum*, מפני שמשמעו של השם המדעי הוא חלב ציפורים, המתאים למשמעות של המילים נץ וחלב.
יש חושבים שהצמח נזכר בתנ"ך בשם חריונים בספר מלכים ב, פרק ו פסוק כה. הסוג נקרא באנגלית בשם כוכב בית לחם ומתקשר למסורת נוצרית על בשורת לידתו של ישו.

## מינים של נץ חלב בישראל
* נץ חלב ערבי - *Ornithogalum arabicum L*
* נץ חלב החום - *Ornithogalum fuscescens Boiss. & Gaill*
* נץ חלב צרפתי - *Ornithogalum narbonense L*
* נץ חלב שעיר - *Ornithogalum neurostegium Boiss. & Blanche*
* נץ חלב איג - *Ornithogalum Neurostegium subsp. eigii*
* נץ חלב דק העלים - *Ornithogalum trichophyllum Boiss. & Heldr*
* נץ חלב המפושק - *Ornithogalum umbellatum L*
* נץ חלב שטוח עלים - *(Ornithogalum cuspidatum Bertol (syn. platyphyllum Boiss*
* נץ חלב אזמלני - *Ornithogalum lanceolatum Labill*
* נץ חלב הררי - *Ornithogalum montanum Cirillo*


Ornithogalum umbellatum1.jpg|נץ חלב מפושק
Netzchalav01.jpg|נץ חלב ההררי
Ornithogalum_narbonense_from_Kedumim.JPG|נץ חלב צרפתי
Ornithogalum trichophyllum 2.JPG|נץ חלב דק־העלים בנגב
Ornithogalum arabicum JPG1b.jpg|נץ חלב ערבי
Ornithogalum lanceolatum.JPG|נץ חלב אזמלני
Dubium FR 2013.jpg|נץ חלב כתום


## לקריאה נוספת
* נעמי פינברג-דותן, אבינועם דנין, **המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל**. כנה, ירושלים, תשמ"א. עמודים 781–784. 
* עזריה אלון, **החי והצומח של ארץ ישראל**, פרק 11 צמחים בעלי פרחים ב', משרד הביטחון ההוצאה לאור והחברה להגנת הטבע. 1983. עמודים 213–214.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:יקינתוניים
SysRq

[שמאל|ממוזער|250px|מיקומו של ה[מקש במקלדת]]
**SysRq** הוא מקש שנמצא ברוב המקלדות.
שמו המלא הוא "System Request", והוא ממוקם בדרך כלל ביחד עם המקש Print screen.
במערכות ישנות של IBM המקש היה מיועד לתת גישה ישירה ל-BIOS.
ובמערכות מבוססות UNIX הוא היה מבצע Reset למחשב. (מעין צרוף המקשים CTRL+ALT+DEL במערכות DOS).

כיום רוב המערכות המודרניות לא עושות בו שימוש אלא משתמשות במקש לצורך לכידת מסך (בשל היותו ממוקם על אותו המקש יחד עם Print Screen).
לעומת זאת, מערכת ההפעלה לינוקס מאפשרת להשתמש במקש לצורך ניסיון הצלת מחשב שנתקע.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מקשים
אנדרטת יוליסס ס. גרנט

**אנדרטת יוליסס ס. גרנט** (באנגלית: **Ulysses S. Grant Memorial**) היא אנדרטה הממוקמת למרגלות גבעת הקפיטול, במפגש שדרת פנסילבניה ושדרת מרילנד, בוושינגטון בירת ארצות הברית. האנדרטה הוקמה לזכרו של הגנרל וגיבור מלחמת האזרחים האמריקנית, ונשיא ארצות הברית יוליסס ס. גרנט. האנדרטה ניצבת בקצה המזרחי של המול.

האנדרטה כוללת את פסל רכוב על סוס של גרנט. הפסל, הפונה לעבר אנדרטת לינקולן ואנדרטת וושינגטון, הוא הפסל הרכוב השני בגודלו בארצות הברית, והרביעי בגודלו בעולם.

## היסטוריה
בשנות ה-90 של המאה ה-19 החלה אגודת צבא טנסי בפעילות ציבורית ובפעילות לאסוף מימון לצורך הקמת האנדרטה. 

אנדרטת גרנט, שהעבודה על פסליה החלה בשנת 1902 הייתה האנדרטה הגדולה ביותר שתוכננה עד אותה עת. מבנה האנדרטה תוכנן על ידי האדריכל אדוארד פירס קייסי, והפסל שבמרכז האנדרטה הוא מעשה ידי הפסל הנרי מרווין שריידי (אשר נעזר בפסל אדמונד אמאטייס לקראת סיום העבודה על הפסל). שריידי עבד על האנדרטה במשך כ-20 שנה עד מותו, מעומס העבודה, כשבועיים לפני חנוכת האנדרטה בשנת 1922. 
אורכו של בסיס האנדרטה 77 מטרים, ורוחבו 22 מטרים. האנדרטה כוללת שלושה חלקים: במרכז החלק המרכזי (הגבוה ביותר), על כן שגובהו 6.8 מטרים, ניצב פיסלו של גרנט הרוכב על סוסו "סינסינטי" - גובהו של הפסל 5.7 מטרים.

משני צדדיו של גרנט עומדי פסלי חיילי צבא האיחוד - חיילי תותחנים, רגלים ופרשים. מסביב לבמת אנדרטה המרכזית נמצאות ארבע במות קטנות שעליהן ארבעה פסלי אריות ברונזה.

העבודה על מבנה האנדרטה החלה בשנת 1909, עת שהותקנו ארבעה פסלי האריות. פסלי כוחות הארטילריה הותקנו בשנת 1912, חיל הפרשים בשנת 1916 ופסלו של גרנט עצמו בשנת 1920.

האנדרטה נחנכה ביום השנה ה-100 להולדתו של גרנט - ב-27 באפריל 1922. את בניית האנדרטה השלים שרי פריי על פי שרטוטיו של שריידי בשנת 1924.

בסמוך לאנדרטה מצויות שתי אנדרטאות נוספות: אנדרטת ג'יימס א. גרפילד ואנדרטת השלום.

## קישורים חיצוניים

* 
* תצלומי האנדרטה 

גרנט, יוליסס אנדרטה
קטגוריה:שדרת פנסילבניה
קטגוריה:יוליסס ס. גרנט
יוליסס ס. גרנט
אנדרטת לינדון ביינס ג'ונסון

**החורשה להנצחת לינדון ביינס ג'ונסון שעל גדת הפוטומק** (באנגלית: **Lyndon Baines Johnson Memorial Grove on the Potomac**) היא אנדרטה הממוקמת על האי קולומביה שבנהר הפוטומק בוושינגטון בירת ארצות הברית. האנדרטה מנציחה את זכרו של נשיא ארצות הברית לינדון ביינס ג'ונסון.

## תיאור האנדרטה
האנדרטה כוללת שני חלקים - הראשון חורשה במרכזה עומד מונולית עשוי גרניט שהובא ממדינת טקסס, והשני - מישור עשב. עצי החורשה הם עצי אורן וסביב המדשאות ערוגות של מיני רודודנדרון.

בכניסה לפארק ניתן לשמוע הקלטה של ליידי בירד ג'ונסון המתארת את הקמת הפארק שלימים נקרא על שמה והאנדרטה על שם בעלה.

האנדרטה הוקמה בעקבות החלטה של קונגרס ארצות הברית מיום 28 בדצמבר 1973, והיא רשומה במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. האנדרטה נחנכה ב-27 בדצמבר 1974 ומנוהלת על ידי רשות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 

ג'ונסון, לינדון
ג'ונסון, לינדון
ג'ונסון, לינדון
קטגוריה:לינדון ג'ונסון
השושלת הבורג'ית

שמאל|ממוזער|200px|המצודה ("בוּרג'") שממנה נשלטה קהיר
[ממוזער|200px|ההוצאה להורג ב-1517 של [אל-אשרף טומאן באי|טומאן באי , הסולטן הבורג'י האחרון]]
**השושלת הבורג'ית** (הממלוכים הבורג'ים או הממלוכים הצ'רקסים, בערבית: **المماليك البرجية**) הייתה שושלת של סולטאנים ממלוכים ממוצא צ'רקסי אשר שלטה במצרים ובחלקים נרחבים מהמזרח התיכון בין השנים 1382 עד 1517. במהלך שלטונם נלחמו הסולטאנים הבורג'ים במצביא המונגולי טימור לנג וכבשו את האי קפריסין. מקור שם השושלת הוא במגדל (בערבית: برج, "בורג'") ממנו שלטו הממלוכים הבורג'ים.

## היסטוריה
הממלוכים השתלטו על מצרים בשנת 1250. תחילה שלטה השושלת הבחרית אשר כללה בעיקר סולטאנים ממוצא קיפצ'קי, אם כי הסולטאנים הראשונים היו ממוצא צ'רקסי.
בשנת 1377 פרץ מרד אשר בסיומו השתלטו הצ'רקסים על עמדות המפתח באימפריה הממלוכית כשהם מובלים על ידי ברקוק ו**בראקה**. ב-1382 מונה ברקוק לסולטאן ובכך תמה השושלת הבחרית והחלה השושלת הבורג'ית. יריבו המר של ברקוק היה המצביא המונגולי טימור לנג ושני הצדדים נלחמו שנים רבות. ב-1399 נפטר ברקוק ובמקומו מונה בנו פרג' כסולטאן. אחרי חמש שנים נוספות של לחימה ועם מותו של טימור לנג, הצליח הסולטאן פרג' לכבוש את סוריה. למרות הניצחון, סבל הסולטאן פרג' מהתנגדות של האמירים המקומיים ונאלץ לסגת בשנת 1412.

בשנת 1421 תקפה ממלכת קפריסין את מצרים אך המתקפה לא הצליחה ולבסוף הוכרחה לקבל את מרותו של הסולטאן ברסביי. במהלך שלטונו של ברסביי קטנה אוכלוסיית מצרים בצורה ניכרת. הוא הירבה בפשיטות באסיה הקטנה ומת בשנת 1438.

בשנת 1453 עלה הסולטאן אל-אשרף לשלטון, אל-אשרף כונן יחסים חמים עם האימפריה העות'מאנית שכבשה באותן שנים את קונסטנטינופול, כיבוש אשר גרם לעושר רב במצרים. עם זאת, עם מינויו של חשק'דם כסולטאן ב-1463 התגלעה מחלוקת בין מצרים לאימפריה העות'מאנית ושני הצדדים ניהלו קרבות מדי פעם.

ב-1467 תקפו העות'מאנים את הממלוכים לאחר שאחיו של הסולטאן העות'מאני באיזיט השני הורעל בזמן שהיה אורחו של הסולטאן הממלוכי קאיתבאי. באיזיט הטיל מצור על הערים אדנה וטרסוס אך הובס על יד קאיתבאי. קאיט ביי ניסה גם לעזור למוסלמים בספרד בכך שאיים על הנוצרים בסוריה, אך ללא השפעה מכרעת. הוא מת בשנת 1496 והשאיר אחריו חובות גדולים.

ב-1515 הצליחו העות'מאנים לכבוש את סוריה, ושנתיים מאוחר יותר ב-1517 הצליחו העות'מאנים לכבוש את קהיר. עם הכיבוש הפכה איסטנבול למרכז השליטה של האימפריה, אך משפחות הממלוכים המשיכו לשלוט במצרים אם כי הן היו כפופות לסולטאנים העות'מאניים. שלטונם של הממלוכים נמשך עד עלייתו של מוחמד עלי פשה אשר טבח במנהיגי הממלוכים.

תקופת שלטונם של הממלוכים הבורג'ים התאפיינה באי יציבות פוליטית וכלכלית, אשר הביאה לבסוף לנפילתם.

## רשימת הסולטאנית של השושלת הבורג'ית

## ראו גם
*השושלת הבחרית
*קרב מרג' דאבק

## לקריאה נוספת
* אליהו אשתור, **[[תולדות היהודים במצרים ובסוריה תחת שלטון הממלוכים]]**, כרך ב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צ'רקסים
קטגוריה:מצרים: היסטוריה
קטגוריה:ממלוכים
בורג'ית
קטגוריה:הסולטנות הממלוכית
קו מחבר

**קו מחבר** הוא סימן דפוס בצורת קו ישר אופקי הממוקם מעל לרצף סימנים מתמטיים, במטרה לציין שיש להתייחס לכל רצף סימנים זה כחטיבה אחת. 

משתמשים בקו המחבר, למשל, כדי לציין את המחזור בשבר מחזורי: \ 0.2\overline{45} הוא השבר \ 0.2454545..., בעוד ש- \ 0.24\overline{5} מייצג את \ 0.2455555.... בדומה לזה, הקו המחבר מציין את הספרות החוזרות בשבר משולב מחזורי.

הקו המחבר מתאר גם את הביטוי שממנו מוציאים שורש: \ \sqrt{2x+1}, לעומת \ \sqrt{2x}+1 או \ \sqrt{2}x+1, כולם שונים זה מזה. 

בגאומטריה, משתמשים בקו המחבר כדי לסמן את הקטע \ \overline{AB} שבין שתי נקודות הקצה A ו-B.

## סימנים דומים

הקו המחבר דומה לסימן המתאר וקטור פיזיקלי או וקטור אלגברי מכוון \ \overrightarrow{AB}, המציין את הקטע בין שתי הנקודות יחד עם הכיוון (מ- A ל-B). בהקשר זה מקובל גם סימון מוקטן, \ \vec{AB}.

## ראו גם
*מקף
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סימנים מתמטיים
Magic Circle Music

**Magic Circle Music** היא חברת תקליטים המפיקה בעיקר זמרים ולהקות מהז'אנר הבי מטאל. החברה הוקמה על ידי בסיסט ההרכב Manowar ג'ואי ד'מאיו ב-2005.

## להקות

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:חברות תקליטים
אנדרטת ג'ורג' מייסון

**אנדרטת ג'ורג' מייסון** (באנגלית: **George Mason Memorial**) ממוקמת בפארק הפוטומק המזרחי שבעיר וושינגטון בירת ארצות הברית.
## המבנה
האנדרטה מנציחה את ג'ורג' מייסון כותב הצהרת הזכויות של וירג'יניה, נציג בוועידת פילדלפיה שנערכה בפילדלפיה בשנת 1787. מייסון ידוע בשל סירובו לחתום על חוקת ארצות הברית מאחר שהחוקה לא ביטלה מפורשות את העבדות בארצות הברית.

האנדרטה הוקמה בעקבות חוק שנחקק בקונגרס ארצות הברית ב-10 באוגוסט 1990. האנדרטה כוללת קיר שאורכו 24 מטרים שבמרכזו ספסל ועליו יושב פסלו של ג'ורג' מייסון. האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל פיי ב. הרוול, והפסל הוא מעשה ידי הפסלת ונדי רוס.

עבודות הקמת האנדרטה החלו ב-18 באוקטובר 2000 והאנדרטה נחנכה ב-9 באפריל 2002.

כיום האנדרטה מנוהלת ידי רשות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאור האנדרטה

מייסון, ג'ורג'
ג'ורג' מייסון
אנדרטת הטיטניק

שמאל|ממוזער|250px|אנדרטת הטיטניק
180px|שמאל|הכתובת על האנדרטה
**אנדרטת הטיטניק** (בשמה המלא: **אנדרטת הטיטניק של הנשים**; באנגלית: **Women's Titanic Memorial**) היא אנדרטה בדרום מערב וושינגטון, בירת ארצות הברית. האנדרטה הוקמה לזכר הגברים שמתו על האונייה טיטניק, מאחר שנתנו לנשים ולילדים לעלות לפניהם לסירות ההצלה. האנדרטה ממוקמת ברחוב P, בסמוך לתעלת וושינגטון וליד מצודת לזלי ג'י. מקניר. 

## הקמה
האנדרטה, שתוכננה על ידי גרטרוד ואנדרבילט ויטני, נבחרה בעקבות תחרות שנערכה על ידי איגוד ההנצחה של נשות הטיטניק (Women's Titanic Memorial Association). האנדרטה נוצרה על ידי הפסל ג'ון הוריגן והיא פסל שגובהו כ-4 מטרים של גבר לבוש למחצה שזרועותיו מונפות לצדדיו. האנדרטה נחנכה ב-26 במאי 1931 על ידי הלן הרון טאפט, אלמנתו של נשיא ארצות הברית ויליאם הווארד טאפט.

על האנדרטה מופיעה הכתובת:

בעת הקמתה ניצבה האנדרטה במקום בו ניצב כיום מרכז ג'ון פ. קנדי לאמנויות הבמה. היא הועברה ממקומה בשנת 1966 והועתקה למקומה הנוכחי בשנת 1968.

העתק של האנדרטה, העשוי שיש נרכש על ידי ממשלת צרפת.

בסרט טיטניק משנת 1997 ישנה סצנה מפורסמת בה גיבורת הסרט, המגולמת על ידי קייט וינסלט, עומדת בתנוחת פסל האנדרטה.

## קישורים חיצוניים

* 
* הצעות נוספות לאנדרטה
* תצלומי האנדרטה 

## הערות שוליים

הטיטניק
קטגוריה:טיטניק
מעיין הגבורה

**מעיין הגבורה** (ידוע גם כ**עין אל עריק**) הוא מעיין שכבה הסמוך לעלי באזור המכונה "העמק הנעלם".

בזכות מי המעיין שוכנות בסביבה חיות בר רבות. באזור יש גם ממצאים ארכאולוגיים רבים, בהם ממצאים מהתקופה הכנענית. כמו כן נמצאו במרחב המעיין שרידים מקרב במלחמת העולם הראשונה - קרב קו שתי העוג'ות.

במעיין בריכה בעומק 1.80 וברוחב של כארבעה מטרים, ובריכת שכשוך בעומק של 40 ס"מ.

## שיפוץ המעיין
בספטמבר 2004 שופץ המעיין על ידי תלמידים מבית-ספר "תלמוד תורה", תלמידי המכינה קדם-צבאית בני דוד וסטודנטים מאוניברסיטת אריאל לזכר אבי ואביטל וולנסקי (תושבי עלי שנרצחו בפיגוע ירי בדרכם לביתם בכ"ז באב ה'תשס"ב). נבנו בו שתי בריכות, בריכת מבוגרים ובריכת ילדים, הוקמו לצדו שולחנות פיקניק וערסלים, נבנה צריף עץ ובו מלתחה והוצבו שלטי הדרכה.

## גלריית תמונות

קובץ:ספסל מעיין עלי.JPG|ספסל פיקניק ליד הבריכה
קובץ:מעיין עלי.JPG|הבריכה העליונה
קובץ:2 מעיין עלי.JPG|שתי הבריכות
קובץ:מעיין הגבורה בשעת לילה.jpg|טקסט=הבריכה לאחר עבודות ניקוי אוגוסט 2019|ממוזער|הבריכה הגדולה בשעת לילה אוגוסט 2019
קובץ:שלט מעיין הנצחה.JPG|שלט הזיכרון במעיין
קובץ:שלט מעיין עלי.JPG|שלט הדרכה ליד המעיין
קובץ:מעיין הגבורה תמונה לכיוון דרום.jpg|הבריכות במבט דרומה


## לקריאה נוספת
*
*
***מפת טיולים וסימון שבילים 7: השרון והשומרון**, בהוצאת "הוועדה לשבילי ישראל".

## קישורים חיצוניים
*מעיין הגבורה באתר "מסלולים"
*מעיין הגבורה - היסטוריה הווה ואוסף תמונות
* 
*מעיין הגבורה באתר "תיירות בבנימין"

## הערות שוליים

גבורה
קטגוריה:גוש שילה
קטגוריה:עלי
קטגוריה:הנצחת חללי הטרור בישראל
קבר עתניאל בן קנז

**קבר עתניאל בן קנז** הוא מבנה הנמצא בחברון, סמוך לכיכר השוטר, ובקומתו הראשונה מערת קבורה חצובה ובה עשרה כוכים. מסורת יהודית מצביעה על המקום כקברו של עתניאל בן קנז. על פי המסורת המוסלמית מיוחס הקבר ל"א-נבי חברון" מייסד העיר.

בתנ"ך אין התייחסות מפורשת למקום קברו של עתניאל בן קנז, אולם הוא היה חתנו של כלב בן יפונה, שקיבל את העיר חברון לנחלה.

לדברי אנשי היישוב היהודי בחברון, מתחם הקבר נקנה על ידי יהודים במאה ה-19, בספר "קהילת חברון" מתואר . באוקטובר 1927 פורסם בדואר היום שהכיכר וחלקת הקבר הוחכרו על ידי הקהילה היהודית לערבי שבחלוף השנים טען לבעלות על המקום.

הקבר נעזב לאחר מאורעות תרפ"ט כשהיהודים עזבו את חברון. לאחר מלחמת ששת הימים עבר האזור לשליטת ישראל, שאפשרה כניסה חופשית הן לישראלים והן לפלסטינים. בהסכם חברון נמסר האזור לשליטת הרשות הפלסטינית, שמנעה כניסת אזרחים ישראלים לקבר. מאז מבצע חומת מגן צה"ל שולט למעשה בשטח, ומתאפשרת כניסת יהודים וישראלים מספר פעמים בשנה, באבטחת צה"ל, בין השאר בתשעה באב, בחול המועד סוכות בחול המועד פסח ובשבת חיי שרה.
קובץ:עתניאל.jpg| כוך הקבר


## לקריאה נוספת
* נעם ארנון, **חברון 4000 שנה ועוד 40**.

## קישורים חיצוניים
* תמונות הקבר - אתר היישוב היהודי בחברון
* - סרטון המתאר את מבנה הקבר וההגעה אליו

## הערות שוליים

עתניאל
עתניאל בן קנז
קטגוריה:חברון: קברים ובתי קברות
קטגוריה:קברי צדיקים בחברון
חיים דבירי

**חיים דבירי** (1905 – 21 במרץ 2006) היה מראשוני ברית הבריונים, אצ"ל ולח"י, ומגולי אפריקה.

## ביוגרפיה
חיים דבירי (נובודבורסקי) נולד בשנת 1905 בעיר מינסק שבאימפריה הרוסית. בגיל 12 חצה לבדו את גבול רוסיה-פולין ולאחר נדודים רבים הגיע בגיל 14 לארץ ישראל. אמו, מינה לבית ניסביץ, ואחיו הקטן, דב, הצטרפו אליו מאוחר יותר וב-1921 הגיעו לארץ.

אביו שלמה היה בן למשפחת דיינים ושימש רב על אניות שהסיעו יהודים לאמריקה. אימו מינה נולדה למשפחה ציונית חב"דית, הייתה בקיאה בשפה העברית, והיא ששקדה על חינוכם הציוני של בניה, חיים ודב דבירי (נובודבורסקי).

דבירי התחנך בבית־הספר תחכמוני, אך לא הסתגל, ועזב. לאחר שרכש את השכלתו בכוחות עצמו, התקבל לסמינר למורים בירושלים.

על רקע מאורעות תרפ"ט, ועל רקע השלטון הזר בארץ, התגבשה קבוצת הוגי דעות צעירים, אשר חרגה מהמסגרת הפוליטית המקובלת, וקראה לנוער העברי למרוד במוסכמות ולממש חזון מלכות ישראל בן האלפיים. חיים דבירי היה מהראשונים שהצטרפו לקריאה זו, אותה הוביל ד"ר אב"א אחימאיר. ב-1933, לאחר רצח ארלוזורוב, נעצר דבירי יחד עם חברי ברית הבריונים ונידון ל-15 חודשי מאסר. ב-1936 הצטרף דבירי לאצ"ל והשתתף בפעולותיו. בעקבות זאת נאסר ונידון לשלוש שנות מאסר שאותן ריצה בכלא בירושלים ובכלא נור אלשמס שליד טולכרם. בעת הפילוג באצ"ל הלך אחרי יאיר – אברהם שטרן – אל הלח"י, ובשנת 1944 נאסר שוב, ישב במאסר בלטרון, והוגלה לאריתריאה ולסודאן. הוא שוחרר ב-1947, שב לארץ והשתתף בפעילויות המחתרת. לאחר קום המדינה ישב בכלא בעקבות רצח הרוזן ברנדוט.

ספרו הראשון, "יום אביב שלא ישכח", מתאר את החיים בבתי הסוהר של הימים ההם ואת דרכם של צעירים חולמים ולוחמים, חברי המחתרת, אשר לחמו בשלטון הזר ובשנאת מתנגדים פוליטיים. הם חיו חיי רעב ומחסור, רדיפות מאסרים, הגליות, רציחות וגרדומים, והמשיכו את מאבקם עד שהפך חזונם למציאות וקמה מדינת ישראל.

חיים דבירי התחתן עם רחל מרק, ילידת ירושלים, דור שישי בארץ, נכדתו של רב יצחק חשין. רחל, מורה ומשוררת, מאחרונות ברית הבריונים, לוחמת אצ"ל ולח"י, נפטרה בגיל 94 בינואר 2009.
נולדו להם שני ילדים. ספר שיריה, "לא הלכתי בשבילים...", יצא לאור ב-1989, ובו בין השאר שירים על פעולותיה במחתרת.

דבירי נפטר בשנת 2006 ונטמן ליד אב"א אחימאיר, בבית העלמין בנחלת יצחק.

## ספרים שחיבר
חיים דבירי פרסם ארבעה ספרים המספרים על תקופת המחתרות:
* יום אביב שלא ישכח, 1986
* שלושה סיפורי מחתרת, 1991
* אנו מתחבקים במבט, 1993
* מכתבים לאיילה, 1994


dviri_yomaviv1.jpg|יום אביב שלא ישכח
dviri_shlosha1.jpg|שלושה סיפורי מחתרת
dviri_anu1.jpg|אנו מתחבקים במבט
dviri_michtavim1.jpg|מכתבים לאיילה
 

## קישורים חיצוניים

* 
* נפטרה רחל דבירי , 4 בינואר 2009, אתר אבא אחימאיר
* 
* חיים דבירי, אתר העמותה להנצחת מורשת לוחמי לח"י וחלליהם
*חיים דבירי מדבר על א' אחימאיר, ברית הבריונים ובית הסוהר, ראיון מוקלט, 1982
*חיים דבירי מדבר על המפקד, הורדת הדגל, ההפגנה נגד בנטוויץ', ראיון מוקלט, 1982

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים יהודים בלארוסים
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:חברי ברית הבריונים
קטגוריה:גולי אפריקה
קטגוריה:מורשעים בדין בפלשתינה (א"י)
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:רוסים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
פארק הפוטומק המזרחי

ממוזער|300px|פארק הפוטומק המזרחי בשנת 1935
**פארק הפוטומק המזרחי** (באנגלית: **East Potomac Park**) הוא פארק ציבור הממוקם בעיר וושינגטון, בירת ארצות הברית. על אף שמו, הפארק נמצא דרומית לאנדרטת ג'פרסון ולפארק הפוטומק המערבי, וממוקם בין תעלת וושינגטון לבין נהר הפוטומק. 

250px|ממוזער|ימין|פארק הפוטומק המזרחי מסומן כ"אזור II" במפה זו
בפארק ממוקמים מתקני ספורט ובהם מגרשי גולף וטניס, מסלולי הליכה וכן ממוקמת בו מרינה. ברחבי הפארק נטועים עצי הסאקורה (דובדבן יפני), בדומה לעצי פארק הפוטומק המערבי, והעצים שבסמוך לאנדרטת וושינגטון, הפורחים ומהווים בסיס לפסטיבל הלאומי של פריחת הדובדבן.

## ראו גם
* פארק הפוטומק המערבי

## קישורים חיצוניים

* תיאור עצי הדובדבן שבפארק, באתר הפארקים הלאומיים של ארצות הברית
* תיאור הפארק באתר About.com

פוטומק המזרחי
קטגוריה:פוטומק
אנדרטת מגילת האש

**אנדרטת מגילת האש** היא אנדרטה הניצבת על הר שפי בהרי ירושלים, ממערב למושב כסלון ובה מונצחים תולדות עם ישראל משואה לתקומה. נחנכה בחודש מרץ 1972.

## הקמה
האנדרטה הוקמה ביוזמת "בני ברית" בארצות הברית, ובתרומתו. האתר נבחר על ידי יוסף וַיְץ, מראשי קק"ל וממייסדי מינהל מקרקעי ישראל. את האנדרטה פיסל האמן נתן רפופורט, ניצול השואה בעצמו.

האנדרטה עשויה ברונזה וגובהה שמונה מטרים. צורתה היא של שני גלילי מגילה, המביעים את היותו של עם ישראל עם הספר. גליל אחד מתאר את השואה והשני את התקומה.

בחלק המסמל את השואה מתוארים בין השאר יאנוש קורצ'אק וילדיו, שורת קסדות המתארות את החיילים הנאצים, דמות מלוחמי הגטאות האוחזת רימון, ודמויות נוספות מאחורי גדרות המחנות. את חלק השואה חותמים תמונות של ניצולי השואה העולים לארץ במבצעי העפלה, יהודים מהארץ שעוזרים להם לרדת מהסירות, ודמות יהודי המנשק את אדמת ארץ ישראל.

בחלק המסמל את התקומה מפוסלים סמלים שונים של הארץ כמו: עצי זית, ילד אוחז אשכול ענבים, הרב גורן התוקע בשופר ליד אבני הכותל המערבי, מנורת בית המקדש המתוארת בשער טיטוס, דמות זקן (בן דמותו של רבי אריה לוין) המסמלת את אליהו הנביא, אנשים רוקדים הורה ודגלים מתנופפים ליד מלאך התוקע בחצוצרה.

במרווחים שנוצרו בין שני הגלילים ממוקמים שני חדרי זיכרון, שבתוך כל אחד מהם חרוט פסוק מהתנ"ך.

האנדרטה ממוקמת ביער הקדושים שבהרי ירושלים, סמוך למושב כסלון.

## קישורים חיצוניים

* מגילת האש, באתר החברה להגנת הטבע
*  (עם חניכתה)
* 
* 
* 

קטגוריה:נתן רפפורט
מגילת האש
מגילת האש
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:יער הקדושים
קטגוריה:פסלי ארד
קטגוריה:כסלון
הלוח האירואסייתי

שמאל|ממוזער|300px|בירוק הלוח האירו-אסייתי
**הלוח האירואסייתי** הוא לוח טקטוני המכסה את השטח של אירואסיה (יבשת-על הכוללת את אסיה ואירופה), למעט הודו, המזרח התיכון וחלק במזרח סיביר. הלוח ממשיך עד לאמצע האוקיינוס האטלנטי. גבול בין הלוח האירו-אסייתי לבין הלוח הצפון-אמריקאי נמשך מצפון כדור הארץ עד הלוח הפיליפיני. מדרום, הלוח גובל בין הלוח האפריקאי, מזרחה יותר לוח ערב, מזרחה יותר הלוח ההודי ואז הלוח האוסטרלי. מהצד המערבי של הלוח נמצא הלוח הצפון-אמריקאי. הלוח האירו-אסייתי הוא הלוח השלישי בגודלו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אירו-אסייתי
קטגוריה:אסיה: גאולוגיה
קטגוריה:אירופה: גאולוגיה
זולטן פהר

**זולטן פהר** (בהונגרית: **Zoltán Fehér**; נולד ב-12 ביוני 1981 בסאבאדסאלאש) הוא כדורגלן הונגרי המשחק בעמדת המגן. הוא משחק כיום במועדון הכדורגל ההונגרי ETO מגיור.

פהר החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדון פרנצווארוש במולדתו. בשנת 2000 הוא חתם בשורות מועדון ראקושפלוטאי. ביוני 2002, הוא עבר לשחק במועדון ואשאש, ולאחר שלוש שנים בקבוצה חתם בשופרון. הוא הספיק לשחק עוד 8 משחקים במדי פרנצווארוש לפני שבינואר 2008 חתם על חוזה במועדון ויהרן סנדנסקי מן הליגה הבולגרית. בהמשך הוא שיחק במועדון הכדורגל ההונגרי גיור. הוא חזר להונגריה, שיחק בליגות נמוכות ופרש מכדורגל בשנת 2018.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים הונגרים
קטגוריה:מגני כדורגל הונגרים
קטגוריה:כדורגלני סומבטהיי האלאדאש
קטגוריה:כדורגלני פרנצווארוש
קטגוריה:כדורגלני גיור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הונגריה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1981
מנהל מחלקה (רפואה)

**מנהל מחלקה** בבתי חולים ובמוסדות רפואיים אחרים הוא הרופא הבכיר במחלקה והאחראי על הניהול הרפואי והאדמיניסטרטיבי שלה.

התפקיד והתואר הם חלק אינטגרלי של מבנה הרפואה האירופאית, בעיקר הגרמנית, שם נקרא מנהל המחלקה Chefarzt (בגרמניה) או Primarius (באוסטריה), או Primario (באיטליה).

בנוסף לתפקיד הניהולי, במידה והמחלקה מסונפת לאוניברסיטה כלשהי, נושא מנהל המחלקה בתפקיד המחנך ומורה בשטח התמחותו.

מנהל מחלקה אינו בהכרח פרופסור ולהפך. פרופסור הוא תואר אוניברסיטאי וקבלתו מאת פקולטה לרפואה בישראל מותנית במסלול אקדמי, הוראה, כתיבת מאמרים וניהול מחקר, או בפעילות קלינית-אקדמית, עבורה ניתנת הדרגה "פרופסור קליני". 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מקצוע הרפואה
Crytek

**Crytek** (תעתיק: **קרייטק**) היא חברת פיתוח משחקי וידאו שנוסדה בשנת 1999 על ידי שלושה אחים טורקיים, האחים ירלי. מרכזה של החברה בפרנקפורט שבגרמניה, וברשותה שני אולפנים נוספים בקייב שבאוקראינה וכן בבודפשט שבהונגריה. צוות הפיתוח של החברה מורכב מצוות של 186 חברים ממקומות שונים, לרבות אירופה, ארצות הברית ואף ישראל.
 
החברה ידועה בעיקר בשל פיתוח משחק היריות בגוף ראשון Far Cry ומנוע המשחק שלו, CryENGINE, ובשל פיתוח המשחק קרייסיס ומנוע CryENGINE 2. 

החברה ממשיכה לפתח ולשדרג את מנוע ה- CryENGINE 3 וכבר הספיקה להדגים אותו בתערוכת מפתחי המשחקים GDC 2009. לחברה יש שותפות עם Electronic Arts, יוביסופט, NVIDIA, אינטל ו-AMD.

פריצת הדרך של החברה הייתה בתצוגת המחשבים האירופית בשנת 2000, בה הרשימו אנשיה את חברות שיווק משחקי המחשב הגדולים בעזרת הדמו שהציגו בדוכן של NVIDIA. קרייטק ידועה כתורמת עיקרית לתחום הפיתוח הגרפי של דימוי סביבות מציאותיות במשחקי קונסולות (PC בעיקר), ופורצת דרך בתחום זה. כמו כן, המשחקים שהוציאה תמיד היוו תחדיש בהקשר הוויזואלי, ושילבו אספקטים וויזואליים מציאותיים שטרם נראו כמותם במציאות מדומה. יש לראות בתוצרי החברה אבני דרך עד ליצירת משחקי מחשב בעלי גרפיקה מציאותית בעליל, מה שאמור לקרות עד שנת 2040 לערך.
ממוזער|250px|הלוגו הקודם של החברה, ששימש אותה עד 2018
## משחקים שפיתחה

## קישורים חיצוניים

* 

* חדשות משחקים

קטגוריה:חברות גרמניות
קטגוריה:חברות משחקי וידאו
קטגוריה:חברות תוכנה
גיז'רמו ישראלביץ'

**גיז'רמו ישראלביץ**' (בספרדית: **Guillermo Israilevich**; נולד ב-10 בספטמבר 1982) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי-ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.

## קריירה
ישראלביץ' נולד בעיר סנטה פה שבארגנטינה. הוא החל לשחק בגיל 11 באוניון דה סנטה פה, ואת הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון ערך הבכורה בבוגרים ערך ב-10 בפברואר 2000 במשחק מול ולז סרספילד.

בשנת 2002 הגיע לישראל ובגלל מוצאו היהודי לא נחשב לשחקן זר. ישראלביץ' חתם במכבי חיפה, ובעונת 2002/2003 השתתף במשחקי הקבוצה בליגת האלופות, אך לא זכה לדקות משחק רבות בליגה או במפעלים אחרים. בתחילת עונת 2003/2004 עבר ישראלביץ' להפועל נצרת עילית ששיחקה בליגת העל. ישראלביץ' הפך אט אט לשחקן הרכב קבוע, אך הקבוצה ירדה לליגה הלאומית בתום העונה. ישראלביץ' המשיך לשחק עם הקבוצה בליגה הלאומית ואף הושעה ממנה לפרק זמן מסוים בשל החרמתו את האימונים.

לקראת עונת 2006/2007 עבר לשחק בהפועל כפר סבא, בעסקה שבמסגרתה עבר לשחק בחיפה אייל משומר. ישראלביץ' שיחק בכפר סבא עד סוף עונת 2007/2008, אשר בסיומה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.

ביוני 2008 חתם ישראלביץ' במכבי תל אביב, עמה זכה בגביע הטוטו של 2008/2009. לאחר ארבע שנים וסיום חוזהו בקבוצה החליטה הקבוצה לא לחדש את חוזהו ובכך הפך ישראלביץ' לשחקן חופשי.

בקיץ 2012 חזר ישראלביץ' לשחק בארגנטינה, בקבוצת בוקה אונידוס, ובשנת 2014 פרש ממשחק פעיל.

### נבחרת ישראל
ב-31 באוגוסט 2002 זומן ישראלביץ' לראשונה לסגל הנבחרת הצעירה של ישראל, ובמדיה רשם שתי הופעות וכבש שער אחד.

ב-4 באוקטובר 2006 זומן ישראלביץ' לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת במקומו של מיכאל זנדברג הפצוע למשחק נגד נבחרת רוסיה, אולם לבסוף הנבחרת יצאה למשחק עם סגל של 19 שחקנים בלבד, אחרי שישראלביץ' נופה מהסגל מאחר שבדיקה שביצעה ההתאחדות לכדורגל העלתה כי הוא שיחק בעברו בנבחרת ארגנטינה הצעירה, ועל כן אינו רשאי לשחק בעבור שתי נבחרות שונות.

## קישורים חיצוניים

* ריאיון עם השחקן  באתר flix, 27 בפברואר 2008
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל יהודים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:סנטה פה (ארגנטינה): כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אוניון (סנטה פה)
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
צומת תפוח

שמאל|ממוזער|250px|צומת תפוח
**צומת תפוח** הוא אחד הצמתים המרכזיים בשומרון. הצומת מחבר בין כביש 60 (כביש אורך המקשר בין ירושלים לשכם) לכביש 505 (כביש רוחב המקשר בין ראש העין לפצאל), ומסתעפות ממנו דרכים, צפונה לכביש עוקף חווארה ולחווארה, ליישובי גב ההר ולשכם, דרומה לישובי גוש שילה, עפרה, בית אל וירושלים, מערבה לגוש דן ומזרחה לבקעת הירדן ולכביש אלון.

הצומת נמצא כ-10 קילומטרים מזרחית לצומת אריאל ושמו נגזר משם ההתנחלות הסמוכה, כפר תפוח. מאז יוני 2024 הצומת מרומזר.

## מחסום זעתרה
בצומת פועל מחסום זעתרה – מחסום גדול של משמר הגבול המיועד לבידוק ביטחוני של פלסטינים, הקרוי על שם הכפר זעתרה ו"ח'רבת זעתרה" (ראס א-דר) הסמוכה לו. המחסום נבנה בשנת 2005.

במחסום נתפסו מספר פעמים מחבלים עם מטעני חבלה, בנוסף היו מספר פיגועים, ואירועים רבים של זריקת אבנים על כלי רכב ישראלים.

## אירועים בולטים
* ב-10 בפברואר 2010 נרצח חייל צה"ל, רס"ל איהאב ח'טיב בפיגוע דקירה שבוצע על ידי קצין משטרה פלסטיני.
* ב-21 באפריל 2012 מנעו שוטרי מג"ב ניסיון פיגוע בצומת וזאת לאחר שעצרו שני מחבלים בני 17, הנערים היו חמושים בכ-4 מטעני צינור, אקדח ותחמושת.
* ב-29 בינואר 2013 נדקר נער ישראלי בעת שהמתין בטרמפיאדה בצומת, הנער נפצע באורח קל בבטנו.
* ב-30 באפריל 2013 נרצח אביתר בורובסקי, בפיגוע דקירה שבוצע על ידי מחבל פלסטיני שהיה חבר בארגון פת"ח. לזכר אביתר הוקמה אנדרטה בצומת, וכן היישוב אביתר.
* בלילה שבין 2 ל-3 ביוני 2014 נפצע לוחם מג"ב מירי של מחבל בצומת, בסופו של יום המחבל חוסל על ידי כוח צה"ל.
* ב-2 באוקטובר 2014 סיכלו לוחמי מג"ב ניסיון פיגוע, כשעצרו שני מחבלים פלסטינים, שעל גופם נמצאו מטעני חבלה.
* ב-24 בנובמבר 2015 ביצע מחבל פלסטיני פיגוע דריסה בצומת תפוח ופצע מספר חיילי צה"ל, בהם קצינים בדרגת אלוף-משנה וסגן-אלוף. המחבל נורה ונפצע קשה.
* ב-19 באוקטובר 2016 חוסלה מחבלת תושבת הכפר עסירה א-שמאלייה, לאחר ששלפה סכין והתקדמה אל עבר לוחמי משמר הגבול שהיו במקום.
* ב-20 באפריל 2019 ניסה מחבל לדקור לוחמי מג"ב בצומת, הוא נורה ונפצע על ידי שוטר, וכעבור שבוע מת מפצעיו.
* ב-2 במאי 2021 התרחש פיגוע ירי בצומת, בו ירה מחבל מרכב חולף לעבר הטרמפיאדה בצומת, ופצע שלושה אזרחים, בהם אחד באורח אנוש ואחד קשה. כעבור מספר ימים נפטר מפצעיו יהודה גואטה שנפצע אנושות בפיגוע הירי. שלושה ימים אחר כך תפסו כוחות צה"ל את המחבל שביצע את הפיגוע, מונתצר שלבי, בכפר סילואד. ב-8 ביולי 2021 כוחות צה"ל הרסו את ביתו של שלבי בכפר תורמוס עיא.
* ב-31 בינואר 2023 התרחש אירוע דריסה בצומת. בדריסה נפצעו שני לוחמי מילואים מצה"ל, אחד במצב קל והשני במצב בינוני

## ראו גם
* כביש לב השומרון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:השומרון: תחבורה
תפוח
קטגוריה:מחסומים ומעברים ביהודה ושומרון
תפוח
קטגוריה:כפר תפוח
אגידיוס

שמאל|ממוזער|250px
**אגידיוס הקדוש** (640 – 1 בספטמבר 720) הוא קדוש נוצרי. שמו בלטינית הוא Ægidius, אך בצרפתית הוא נקרא ז'יל (Gilles) ובאנגלית ג'יילס (Giles). אגידיוס הוא אחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים. 

אגידיוס הקדוש היה נזיר מתבודד ואב מנזר שנולד באתונה וחי בפרובאנס ובספטימניה  שבדרום גאליה. על פי חלק מתולדות הקדושים הוא היה בנם של המלך תאודור והמלכה פלגיה מאתונה, אך קרוב לוודאי שמדובר במעשייה שהופצה בעיקר במקראת הזהב. ב-683 עזב את יוון לכיוון צרפת להתיישב בדיוקסיה של נים. הוא התבודד ליד שפך הרון וליד נהר גארדו, בדרום צרפת של ימינו. על פי אחת האגדות, הניקה אותו איילה בחלבהּ. הוא נפגע מחץ של מלך הוויזיגותים ומבה , כשהלה ניסה לצוד אותה. כפיצוי נתן המלך לנזיר מקום לבנות בו מנזר.

חלקת הקבר של אגידיוס במנזר שהקים בסן ז'יל די גאר , הפכה למוקד לעלייה לרגל בדרך סנטיאגו היוצאת מארל לסנטיאגו דה קומפוסטלה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ארבעה-עשר הקדושים המסייעים
קטגוריה:אבות מנזרים
קטגוריה:ילידי 640
קטגוריה:נפטרים ב-720
מריה פיודורובנה

השם **מריה פיודורובנה** היה שמן האורתודוקסי של שתי קיסריות רוסיות.

קטגוריה:פירושון אישים
מבצע צבאי

**מבצע צבאי** הוא יישום של מדיניות באמצעים צבאיים קונבנציונליים (לדוגמה מערכה צבאית) כדי להשיג מטרות או יעדים מוגדרים מראש. מבצעים צבאיים כוללים לרוב: תכנון מקדים, הכנת כוחות, תהליכי ביון (איסוף, מחקר והערכה של מידע), הקצאת תקציבים, הגדרת מסגרות זמן לביצוע וביצוע הפעולה המתוכננת על ידי הכוחות בשטח.

מרבית המבצעים הצבאיים נקראים בשמות קוד. לעומת מלחמה, מבצע צבאי בדרך כלל מוגבל בהיקפו, בשטח בו הוא מתבצע ובמשך הזמן שבו מתבצע. מבצע צבאי יכול להתבצע כחלק ממלחמה או כפעילות צבאית שלא במסגרת מלחמה. במקרים רבים מדינות מעדיפות להגדיר פעולת מלחמה צבאית כמבצע צבאי ולא כמלחמה, כדי להימנע מההשלכות המשפטיות הנלוות לכך (הכרזת מלחמה, פיצוי כספי וכו'), אך מבצעים מוגבלים עשויים להסתבך ולהסלים לכדי מלחמה בהיקף מלא (דוגמת מבצע שלום הגליל שהפך למלחמת לבנון הראשונה).

לרוב מבצע צבאי כולל אחד או יותר מהאלמנטים הבאים: לוחמת תמרון, קרב, פשיטה, חבלה התקפית, תקיפה אווירית, הריגת לוחמי אויב והשמדת מטרות ונכסים של האויב.

להבדיל ממבצעים קונבנציונליים **מבצעים מיוחדים** הם "פעולות צבאיות המתנהלות על ידי כוחות מיוחדים, תוך שימוש באופני פעולה לא שגרתיים שאינם תקניים לכוחות קונבנציונליים. שיקולים פוליטיים-צבאיים עשויים לדרוש פעולה בחתימה נמוכה, טכניקות חשאיות, סמויות או דיסקרטיות וקבלת מידה של סיכון פיזי ופוליטי שאינו כרוך בפעולות קונבנציונליות".

רוב המבצעים הצבאיים הם בעלי תהליכים ברורים אשר חייבים להיות מיושמים כדי שהמבצע יתקדם:
* **קונספציה** – דרך הגדרת מטרות או יעדים ברורים מראש.
* **[[מודיעין צבאי|מודיעין]]** – איסוף וניתוח כדי לזהות את יכולת האויב להתנגד.
* **תכנון** – של הכוח הצבאי הנדרש והאופן בו יופעל.
* **מנהלה ולוגיסטיקה** – ציודם, אימונם והיערכותם של הכוחות המעורבים.
* **תחילת המבצע** – השגת היעדים הטקטיים הראשונים.
* **הבסת כוחות האויב** הגדולים יותר בעומק האופרטיבי שלהם.
* **סיום המבצע** כאשר המטרות האסטרטגיות הושגו או לא.

## ראו גם
* מבצעי צבא הגנה לישראל
* מבצעי צה"ל במלחמת העצמאות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לוחמה
קטגוריה:לחימה
אוטו הרשמן

[שמאל|ממוזער|220px|סמטת אוטו הרשמן ב[וינה|ווינה]]
**אוטו הרשמן** (בגרמנית: **Otto Herschmann**; 4 בינואר 1877 – 14 ביוני 1942), היה שחיין וסייף יהודי אוסטרי. בעל שתי מדליות כסף אולימפיות, עורך דין, ויו"ר הוועד האולימפי האוסטרי. נספה בשואה. אחד מהספורטאים הבודדים לאורך ההיסטוריה, שזכו במדליות בשני ענפים שונים באולימפיאדות הקיץ.
## קריירה
בשנות ה-90 של המאה ה-19 נחשב הרשמן כשחיין ואתלט בעל שם. באולימפיאדת אתונה (1896), שהייתה האולימפיאדה הראשונה בעידן המודרני, זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:22.8 דקות, אחרי אלפרד האיוש היהודי מהונגריה שקבע תוצאה של 1:22.2 דקות. 8 שחיינים נוספים חלקו את המקום השלישי ולכן לא חולקה מדליית הארד.

בהמשך שימש בוועד האולימפי הלאומי האוסטרי ונבחר להיות יו"ר הוועד. באולימפיאדת סטוקהולם (1912) השתתף בנבחרת הסייפים האוסטרים וזכה עם נבחרתו במדליית כסף בחרב. הוא עלה על דוכן המנצחים וקיבל את המדליה בעודו מחזיק בתפקיד יו"ר הוועד האולימפי האוסטרי, והיה היחיד בתולדות האולימפיאדות שזכה במדליה כשהוא משמש כיו"ר ועד אולימפי של מדינה כלשהי.

נעצר על ידי הנאצים ונשלח לגטו איזביצה ובשנת 1942 נשלח למחנה ההשמדה סוביבור, שם נרצח.

שמו הונצח ביד לאיש הספורט היהודי.

## קישורים חיצוניים

* 
* על אוטו הרשמן באתר יד ושם

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים אולימפיים יהודים
קטגוריה:שחיינים אוסטרים
קטגוריה:סייפים יהודים אוסטרים
קטגוריה:יהודים בשואה: אוסטריה
קטגוריה:אסירים בגטו איזביצה
קטגוריה:ספורטאים שנספו במחנה ההשמדה סוביבור
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת אתונה (1896)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת אתונה (1906)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: אוסטרים
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים יהודים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1877
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1942
ויליאם כריסטי

**ויליאם לינקולן כריסטי** (באנגלית: **William Lincoln Christie**; נולד ב-19 בדצמבר 1944 בבאפאלו, מדינת ניו יורק) הוא מנצח ונגן צ'מבלו אמריקאי צרפתי, המייסד והמנהל של אנסמבל "לזאר פלוריסאן".

## קורות חיים
כריסטי למד תולדות האמנות באוניברסיטת הרווארד (שם שימש לתקופה קצרה עוזר למנצח מועדון המקהלה של הרווארד) ומוזיקה באוניברסיטת ייל. הוא עבר לצרפת בשנת 1971 ונודע שם בפרשנויותיו למוזיקה מתקופת הבארוק, בעיקר יצירות מן הבארוק הצרפתי, בעבודה עם **רנה ז'אקוב** ואחרים.

בשנת 1979 הקים את אנסמבל "לזאר פלוריסאן", על שם אופרה של מארק אנטואן שרפנטייה באותו שם, שהייתה ההפקה הראשונה שלו בבימוי מלא. להכרה מלאה זכה ב-1987 עם הפקת "אטיס, של לולי באופרה קומיק בפריז.

כריסטי גם הציג והקליט יצירות של פרסל, הנדל, מוצרט, קאמפרה, קופרן וראמו. 

כריסטי הופיע כמנצח אורח בפסטיבל גליינדבורן באנגליה ובהפקות לאופרה של ציריך והאופרה של ליון. מאז 2002 הוא מופיע באופן קבוע עם התזמורת הפילהרמונית של ברלין.

ויליאם כריסטי כיהן כפרופסור בקונסרבטואר של פריז משנת 1982 עד 1995 והוא ממלא תפקיד פדגוגי פעיל כמנחה כיתות אמן ומרצה באקדמיות למוזיקה. ב-2002 ייסד את "גן הקול", אקדמיה דו-שנתית לזמרים צעירים בקאן.

בשנת 1993 קיבל כריסטי את אות לגיון הכבוד הצרפתי. זה שנים רבות ויליאם כריסטי מתגורר בצרפת ובשנת 1995 ניתנה לו אזרחות צרפתית.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

* Les Arts Florissants
* Warner Classics


קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:באפלו: אישים
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:מנצחים צרפתים
קטגוריה:נגני צ'מבלו אמריקאים
קטגוריה:נגני צ'מבלו צרפתים
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
שמואל שטריקמן

**שמואל (מולה) שטריקמן** (21 באוקטובר 1930 - 11 בנובמבר 2003) היה פיזיקאי ישראלי, פרופסור במכון ויצמן למדע. חתן פרס ישראל לחקר הפיזיקה לשנת 2001.

## ביוגרפיה
נולד בברסט ליטובסק שבפולין לאברהם ואסתר שטריקמן, אחותו של פנחס ספיר. עלה לארץ ישראל עם משפחתו ב-1934. בשנה הראשונה לשהותם התגוררו בכפר סבא, ולאחר שנה עברה משפחתו לתל אביב. במלחמת העצמאות שירת בחיל האוויר כמטיל פצצות.

שטריקמן החל את לימודיו בטכניון בהנדסת אלקטרוניקה בשנת 1950. לאחר סיום התואר, בשנת 1954, הצטרף למחלקה לאלקטרוניקה במכון ויצמן למדע, שם עשה את עבודת הדוקטורט שלו. את התואר בהנדסת אלקטרוניקה קיבל בטכניון בשנת 1958. ב-1967 נתמנה לפרופסור מן המניין במכון ויצמן. בשנים 1981 עד 1982 כיהן כראש המחלקה לפיזיקה אלקטרונית במכון. בשנת 1994 נבחר כחבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

מחקריו נגעו בתחומים מגוונים בפיזיקה: התנהגות של חלקיקים הנמצאים תחת השפעתו של שדה מגנטי; תחום הגבישים הנוזליים; חומרים מרוכבים הבנויים ממרקם לא אחיד של מרכיבים; וחישוב אלסטיות של חומרים מרוכבים. על הנושא האחרון עבד יחד עם פרופ' צבי חשין מאוניברסיטת תל אביב. עבודתם המשותפת נחשבת לאחת מפריצות הדרך בתחום, צוטטה בספרות המקצועית כ-1,500 פעמים ונבחרה לאחת מ-100 העבודות החשובות במאה ה-20 במכניקה.

שטריקמן זכה פעמים בפרס ביטחון ישראל על תרומותיו הטכנולוגיות הרבות למערכת הביטחוןhttps://web.archive.org/web/20130617061950/http://www.education.gov.il/pras-israel/pras_10_k.htm, בשנת 1968 זכה בפרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים מטעם עיריית תל אביב. בשנת 2001 זכה בפרס ישראל לחקר הפיזיקה. כשהוענק לו הפרס, מנעה ממנו מחלתו את היכולת להשתתף במעמד, ונכדתו אור קיבלה את הפרס במקומו.

שטריקמן נפטר ממחלת הסרטן בשנת 2003.

אחיו היה הביוכימאי פרופ' נתן שרון.

## לקריאה נוספת
* Z. Hashin and S. Shtrikman, 1963, A variational approach to the elastic behaviour of multiphase materials: J. Mech. Phys. Solids, 11, 127-140

## קישורים חיצוניים

* 
* כתבה על פטירתו של שטריקמן, באתר 'הידען'
* כרטיס אישי ואודותיו, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
* כתבה לזכרו בביטאון Institute of Electrical and Electronics Engineers

קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת חשמל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס ויצמן
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: פיזיקה
קטגוריה:מהנדסי חשמל ישראלים
קטגוריה:משפחת ספיר-שטריקמן
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים

240px|שמאל|סמליל משרד התרבות והספורט
**פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים** הוא הפרס החשוב ביותר בקטגוריית הקומפוזיציה בישראל המוענק על ידי משרד התרבות והספורט ומיועד למלחינים ישראלים בתחומי המוזיקה הקלאסית, והג׳אז. הפרס נועד לעודד מצוינות וחדשנות ביצירה המוזיקלית הישראלית, ובכך לתרום להעשרת התרבות והאמנות במדינה.

מדי שנה מוענקים חמישה פרסים, ופרס שישי מוענק ליוצר בתחום הג'אז. הסכום המוענק עומד היום על סך של כ-40,000 ש״ח לכל זוכה.

יו"ר חבר הנאמנים של הפרס הוא שר החינוך והתרבות לשעבר, אהרון ידלין. עמו מכהנים בחבר הנאמנים גם עו"ד אורון שורץ, דבורה בן דוד, פרופ' איתן שטיינברג, ד"ר חיים פרלוק, ד"ר הגר קדימה, ד"ר ארי בן שבתאי, פרופ' ינעם ליף. חבר הנאמנים מאשרר מדי שנה את בחירת השופטים.

## הזוכים בפרס <small>(רשימה חלקית)</small>
*1983 - יעקב גלבוע
*1989 (תשמ"ט) - אבל ארליך
* ליאור נבוק
* סרג'יו נטרא
* אורי ברנר
*1991 - רון וידברג
*1994 - רחל גלעין
*1995 - ראובן סרוסי משה רסיוק
*1997 - מיכאל וולפה, איתמר ארז
*1998 - ציפי פליישר
*1999 - בנימין יוסופוב ואהרון חרל"פ
*2000 - גארי ברתיני
*2001 - חיים אלכסנדר, בטי אוליברו
*2002 - משה זורמן, שרה שהם ומרק קופיטמן
*2003 - גדעון לבינסון, בועז בן משה מרק קופיטמן, אריאל דוידוב, הגר קדימה, גיל שוחט
*2004 - ולדימיר שקולניק, מיכאל דמיאן, ויסאם ג'ובראן, איגור גלפרין, איליה חפץ
*2005 - גד אברהמי, ארי בן שבתאי, אבי ליבוביץ', אלה מילך-שריף, דינה סמורגונסקי, רונן שפירא
*2006 - איליה חפץ
*2007 - בנימין יוסופוב, גילעד הוכמן ואיתן שטיינברג
*2008 - אייל אדלר, חנה אג'יאשוילי ורפי קדישזון
*2009 - אלברט בגר, בטי אוליברו ומתן פורת
*2010 - ילנה סוקולובסקי, רון וידברג
*2011 - אבנר חנני, שי כהן, דגנית אליקים, עמוס אלקנה
*2012 - הדס גולדשמידט-חלפון, מרינה גלר, יונתן קרן, מנחם ויזנברג, רמי שולר וזוהר שרון
*2013 - סטיב הורנשטיין, נטע אלוני, יואב תלמי, מיכאל וולפה, נטע אלוני ואלונה אפשטיין
*2014 - שרה שהם, עודד זהבי, אהרון חרל"פ וירון גוטפריד
*2015 - יונתן כנען, זיו קוז'וקרו, הדס פארי, גורי אגמון,.גדעון לוינסון, מאיה דוניץ
*2016 - מיכאל זלטנרייך, מעיין צדקה, אדם מאור, אמנון וולמן, אליאב קול, אלון פרבר
*2017 - אורי ברנר, אראל פז, דניאל עקיבא, ולדימיר שקולניק, יובל כהן, יורם מיוחס
*2018 - מוזיקה קונצרטנטית: סרג'יו נטרא, טליה עמר, אהוד (אודי) פרלמן, יאיר קלרטג, איתן שטיינברג. ג'אז: ענת פורט
*2019 - יונתן רון,
*2021 - חנה אג'אשוילי, ניזאר אלכאטר, בעז בן-משה, יגאל מירטנבאום ואריאלה (רלי) מרגלית קמחי, ג'אז: ארנון פלטי ועמית פרידמן
*2023 - אייל אדלר, עמית ויינר, דור פישר, ברכה בדיל, דן יוהס
*2024 - טליה אליאב, הד בהק, דרור בינדר, רות עלון, שרית שליי זונדינר, ג'אז: קאי גלוסקא

## קישורים חיצוניים
* נימוקי השופטים בדבר הזוכים בשנת 2024 באתר משרד החינוך והתרבות
* תקנון הפרס באתר משרד החינוך והתרבות
*
*

## הערות שוליים

*
ראש הממשלה
קומפוזיטורים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
ז'וליין אסקודה

**ז'וליין אסקודה** (צרפתית: **Julien Escudé**; נולד ב-17 באוגוסט 1979) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הבלם.
## קריירה
אסקודה החל את קריירת המשחק שלו ב-1998 במדי קבוצת קאן. אסקודה הפגין יכולת משחק טובה ובעקבות זאת החליט מאמנה של סטאד רן, פול לה גן, להחתים אותו על חוזה. אסקודה הגיע לראן ב-1999, ושיחק בה ארבע עונות.

בשנת 2003 עבר לשחק באייאקס אמסטרדם, שם הבקיע שישה שערים. בינואר 2006 עבר לשחק בסביליה, ובאותה שנה זכה עם הקבוצה בגביע אופ"א, לאחר ניצחון 4-0 על מידלסברו במשחק הגמר, וכן זומן לסגל נבחרת צרפת.

אחיו של ז'וליין אסקודה הוא הטניסאי ניקולה אסקודה.

## תארים
;אייאקס
* אליפות הולנד: 
* מגן יוהאן קרויף: 

;סביליה
* גביע אופ"א (2): , 
* גביע המלך הספרדי (2): , 
* הסופר קאפ האירופי: 
* הסופר קאפ הספרדי: 

## קישורים חיצוניים

* מידע על השחקן

קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני קאן
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני בשיקטש
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:שארטר: כדורגלנים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1979
קשיו

ממוזער|200px|פרי הקשיו
שמאל|ממוזער|150 פיקסלים|אגוזי קשיו מעובדים

**קשיו** (השם המדעי: *Anacardium occidentale*) הוא מין של עץ בעל פרחים ממשפחת האלתיים, קרוב משפחה של אלת הבוטנה המניבה את הפיסטוק. הוא מגודל באופן מסחרי למטרת שיווק של גרעיניו ופירותיו.

## תפוצה
עץ הקשיו גדל באזור אמריקה הדרומית, ומוצאו בצפון מזרח ברזיל. מברזיל הביאו הפורטוגזים את עץ הקשיו לאפריקה ולדרום מזרח אסיה. כיום הוא מגודל מסחרית ב-32 מדינות בעלות אקלים טרופי וסובטרופי. מגדלות הקשיו הבולטות (למטרות יצוא) הן וייטנאם, ניגריה, גאנה, חוף השנהב, הודו, ברזיל ואינדונזיה.

## מקור השם
השם "קשיו" (Cashew) מקורו בשם הפורטוגזי "קאז'ו" (Caju), והוא מבוסס על השם בטופי עתיקה "אקאג'יו" (acajú).

ב"ילקוט צמחים" שהוציא ועד הלשון העברית ב-1930 מובא כנגד השם המדעי Anacardium occidentale תולענה, אך ככל הנראה חל בלבול בוטני עם העץ המשמש לחרושת עץ הקרוי מהגוני.

## מאפיינים
עץ הקשיו הוא עץ בגובה נמוך-בינוני (כ-12 מטרים), ירוק עד, בעל גזע מפותל.

עליו בשרניים וגדולים (לעיתים עד 22 על 14 ס"מ), צורתם אגסית והם מסודרים בספירלה סביב הענפים. הפרחים מסודרים בתפרחת מרובת פרחים מקובצים ובעלת צורה חרוטית, ולכל פרח חמישה עלי כותרת קצרים (7 מ"מ לערך).

מתוך עלי הגביע של הפרח מתפתח פרי מדומה גדול ובעל צורת אגס, הקרוי לרוב "תפוח קשיו". הוא אכיל ובעל בשר רך ומתוק, המוקף קליפה עדינה, ואינו מכיל גרעינים. אף שהוא נחשב מעדן באזור ברזיל, הוא אינו מגודל ליצוא היות שאינו משתמר היטב במסע – כעבור 24 שעות מרגע הקטיף מתחיל תפוח הקשיו לתסוס. מיץ הקשיו נמכר לרוב בברזיל ופופולרי מאוד (כמו מיץ תפוזים בישראל למשל).

מפימת הפרי, במקום שבו היה הפרח, מתפתח הפרי האמיתי של העץ – בית גלעין דמוי אגוז. זהו אגוז הקשיו, אף שמבחינה בוטנית אינו נחשב אגוז אלא פרי הדומה לשקד. ללא עיבוד אגוז הקשיו אינו אכיל.

## רעילות
אגוזי הקשיו הנמכרים בשווקים כלא מעובדים למעשה עברו תהליכי חימום וקילוף לפני ששווקו. אגוז הקשיו הטרי אשר נקטף מעל תפוח הקשיו נתון בקליפה כפולה הרוויה שרף. שרף זה מכיל חומר בשם Urushiol. חומר דומה לזה המצוי באוג רעיל. מגע שלו עם העור יכול להביא לגירוי, ובליעתו לתגובת הרעלה. על כן כל אגוז קשיו צריך לעבור טיפול מדויק להסרת קליפתו בלי להגיר מן השרף על האגוז. לרוב הקליפה מוסרת בחימום עז, כגון אידוי או טיגון, והזרע מחולץ ממנה ומנוקה, ונבדק פרטנית. טיפול זה יקר יחסית לטיפול באגוזים אחרים, ומגולם במחיר אגוזי הקשיו.

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע תזונתי מפורט על אגוז הקשיו
* שלמה פפירבלט, פרי העונה: רעיל, מדומה, וטעים מאד, בבלוג "כתוב בלטינית" באתר הארץ, 13.3.2014

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:אלתיים
קטגוריה:ברזיל: עצים
קטגוריה:אגוזים וזרעים אכילים
פרס אקו"ם

**פרס אקו"ם** הוא תחרות נושאת פרסים ישראלית בתחומי היצירה. פרס אקו"ם החל את דרכו בשנת 1958 כתחרות קטנה נושאת פרסים על יצירות אשר הוגשו בעילום שם והפך למפעל פרסים חשוב בתחום המוזיקה והספרות בישראל.

בעבר כונה הפרס גם "נוצת הזהב".

## קטגוריות
הגשת מועמדות לתחרות פתוחה לחברי אקו"ם בלבד. סך הכל מחולקים 17 פרסים קבועים, בנוסף למספר "פרסי דירקטוריון" מיוחדים, שמשתנים משנה לשנה.

; פרסים נוספים שחולקו במהלך השנים:
*פרס חיצוני על שם אהרון גפן לתמיכה בהפקת אלבום (בשנים 2008–2014)
*הישג מיוחד בתחום הזמר החסידי (2009–2012)
* בשנת 2003 חולק באופן חד פעמי גם פרס מיוחד מטעם דירקטוריון אקו"ם ליוצרי מוזיקה אלקטרונית.
* פרס ע"ש מל קלר על הישג מיוחד למלחין/למחבר בתחום מוזיקת הג'אז (2013)
* פרס ע"ש לוין קיפניס לפסקול מקורי ל-DVD לילדים (2011–2013)
* פרס מיוחד מטעם דירקטוריון אקו"ם כהוקרה על תרומה לעידוד היצירה והיוצרים בישראל – (2005; יעקב בסר)
* פרס מיוחד מטעם דירקטוריון אקו"ם למלחין והמשורר אהרון עמרם, על שימור, טיפוח והחייאת מורשת השירה התימנית (2010)
* פרס מיוחד מטעם הדירקטוריון לדתיה בן דור על תרומתה רבת השנים לתחום היצירה לילדים (2010)
* פרס מיוחד מטעם הדירקטוריון לישראל יצחקי על תרומתו הייחודית לזמר העברי הקל בראשית דרכו (2010)
* פרס מיוחד מטעם אקו"ם והפדרציה הישראלית לתקליטים למפיק והיוצר עמירם הר אבן על תרומתו לתעשיית המוזיקה הישראלית (2010)
* פרס לשיר הלועזי המושמע ביותר של השנה
* פרס על הישג מיוחד ליוצר בתחום המוזיקה הערבית (2017) למירה עוואד
* פרס ע"ש לוין קיפניס בתחום היצירה המוזיקלית לילדים (2016) ניתן לנורית הירש ומיכל חזון

## קישורים חיצוניים
* 
* זוכי פרסי אקו"ם בשנים 1991-2001, באתר אקו"ם
* פרסי אקו"ם החל בשנים 2002–2015, באתר אקו"ם (מאורכב)
* זוכי פרס אקו"ם בשנים 2007–2021, באתר אקו"ם 
*הזוכים בפרס אקו"ם לשנת 2018 - השנה ה 60 בה מתקיים טקס פרסי אקו”ם באתר אקו"ם
*הזוכים בפרס אקו"ם לשנת 20–2019 - בתחום המוזיקה הקונצרטית, הספרות והשירה באתר אקו"ם

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אקו"ם
אקו"ם
אקו"ם
אקו"ם