open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מלקולם בויד

**מלקולם (צ'ארלס) בויד** (באנגלית: **Malcolm (Charles) Boyd**; 24 במאי 1932 - 9 במרץ 2001) היה מוזיקולוג בריטי.

בויד נולד בניוקאסל ולמד מוזיקה באוניברסיטת דארהם מ-1950 עד 1953. אחרי תקופת הוראה בבית ספר תיכון, התמנה למרצה בקולג' למוזיקה ודרמה בקארדיף שבוויילס. משנת 1973 עד פרישתו בשנת 1992 כיהן כמרצה בקולג' האוניברסיטאי של קארדיף. 

מחקריו של בויד התמקדו בתקופת הבארוק, בעיקר במוזיקה של יוהאן סבסטיאן באך ובמלחינים איטלקים של ראשית המאה ה-18. הוא פרסם מחקרים על חיי באך ויצירותיו (1983) ועל חייו יצירותיו של דומניקו סקרלטי (1986). כמו כן ערך קנטטות של אלסנדרו סקרלטי.

## לקריאה נוספת
* רוזמרי ויליאמסון ויון סטרופ, "מלקולם (צ'ארלס) בויד", מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין

## קישורים חיצוניים
*  "באך" מאת מלקולם בויד, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד
*  ג'ון וודפורת', כתב-עת למורים למוזיקה, ביקורת על ספרו של מלקולם בויד "באך" בהוצאת אוקספורד 2001
* 

קטגוריה:מוזיקולוגים בריטים
קטגוריה:מורים למוזיקה באנגליה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1932
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2001
בל אייר (חברת תעופה)

**בל אייר** (באנגלית: **Belle Air**) הייתה חברת תעופה אלבנית, שהוגדרה כחברת תעופה זולה. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה האם תרזה, שבעיר הבירה טירנה.

החברה הפעילה טיסות סדירות ליעדים באיטליה, יוון, גרמניה, צרפת, בלגיה, קוסובו ושווייץ, וכן טיסות שכר לטורקיה ומצרים.

## תולדות החברה
החברה נוסדה במאי 2005, ותוך שישה חדשים בלבד, ב-17 בנובמבר 2006, מכרה 100,000 כרטיסי טיסה. החברה גדלה במהירות, בעיקר בהשוואה לחברת התעופה הלאומית של אלבניה, אלבניאן איירליינס. מאוחר יותר, עקב קשיים כלכליים, החברה הפסיקה את פעילותה ב-24 בנובמבר 2013.

## צי המטוסים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות לטיסות חסך
קטגוריה:חברות אלבניות
קטגוריה:אלבניה: תחבורה
קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו
נמל התעופה הבין-לאומי של מקסיקו סיטי

**נמל התעופה הבין-לאומי של מקסיקו סיטי** (בספרדית: **Aeropuerto Internacional de la Ciudad de México**) הוא נמל התעופה הבינלאומי הראשי של מקסיקו, שנמצא בעיר הבירה, מקסיקו סיטי. הוא נמל התעופה הציבורי הראשון של מקסיקו. 

לאורך שנים נקרא נמל התעופה בשם זה, אך בשנת 2006 הוחלט לקרוא לו בשם "נמל התעופה הבינלאומי בניטו חוארס", על שם נשיא מקסיקו לשעבר בניטו חוארס; עם זאת, מפעיל נמל התעופה לא שינה את שמו.

מנמל התעופה יוצאות טיסות ליותר מ-100 יעדים מסביב לעולם. בשנת 2008 עברו בנמל התעופה 26,210,217 נוסעים. בתנאים רגילים ולאחר סיום עבודות ההרחבה בנמל, יכול נמל התעופה לקבל עד 32 מיליון נוסעים בשנה. נמל התעופה הוא בסיס התפעול המרכזי של חברות התעופה הגדולות במקסיקו, בהן מקסיקנה ואארומקסיקו.

## היסטוריה
ב-20 ביולי 1921 נערכה הנחיתה הראשונה בנמל. ב-1 במרץ 1929 החל הנמל להפעיל טיסות סדירות, אך רק ב-15 במאי 1931 הוא נפתח באופן רשמי. הטיסה הבינלאומית הראשונה הייתה לנמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס, על ידי חברת התעופה מקסיקנה.

בעשורים האחרונים, נמל התעופה התקשה לעמוד בעומס הנוסעים, עד שב-15 בנובמבר 2007 נפתח הטרמינל 2 (T2), שמגדיל את יכולתו ב-50 אחוז. הטרמינל הישן מחובר לחדש באמצעות רכבת קלה הקרויה 'אארוטרן', שיוצאת כל 12 דקות.

בשנת 2009 היה נמל התעופה העמוס ביותר של אמריקה הלטינית.

## קישורים חיצוניים

* 

ימין|ממוזער|400px|מפת נמל התעופה

מקסיקו סיטי
קטגוריה:מקסיקו: תעופה
קטגוריה:מקסיקו סיטי
דומניקו גאלו

**דומניקו גאלו** (באיטלקית: **Domenico Gallo**; 1730–1768 בקירוב) היה מלחין וכנר איטלקי.

גאלו נולד בוונציה. הוא חיבר מוזיקה כנסייתית, סונאטות, סימפוניות ואולי גם קונצ'רטו לכינור. הוא פרסם שני קבצים של שש סונאטות, האחד לשני כינורות וקונטינואו בוונציה והשני לשני חלילים וקונטינואו בלונדון, כנראה ב-1755. שמו מופיע בקבצים של יצירות מאת מלחינים שונים, האחד מ-1758 בפריז והשני מ-1761 באדינבורו באוסף באקזטר, אנגליה, שמור קובץ של 36 טריו סונאטות ודוגמאות למוזיקה הכנסייתית שלו נמצאות בנאפולי ובבולוניה.

יצירות משל גאלו יוחסו בטעות לג'ובאני פרגולזי, בהן הסונאטות שעליהן מבוסס הבלט "פולצ'ינלה" של איגור סטרווינסקי. מבקרי מוזיקה, בהם הוקינס וצ'ארלס ברני, הטילו ספק בייחוס הטריו סונאטות לפרגולזי ובהמשך הוכח ייחוסן לגאלו בכתבי יד מן התקופה. טעות הזיהוי גרמה לכך, שכמה עבודות מחקר מודרניות הציגו אותן כדוגמאות מוקדמות לצורת סונאטה, אבל גישה זו למועד כתיבתן מסתמכת על שנת מותו של מחברן המשוער, 1736.

אלסנדרו לונגו, שכתב קטלוג של יצירות דומניקו סקרלטי, ערך גם יצירות של דומניקו גאלו.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של דומניקו גאלו 

## הערות שוליים

קטגוריה:כנרים איטלקים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1730
קטגוריה:נפטרים ב-1775
אדג'קליף

**אדג'קליף** (באנגלית: **Edgecliff**, פירוש מילולי **קצה צוק**) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית וולהרה (Municipality of Woollahra).

## גאוגרפיה
אדג'קליף ממוקם כ-4 ק"מ מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, וגובל ממזרח בדאבל ביי, מצפון בדרלינג פוינט, ממערב בראשקטרס ביי ומדרום בפדינגטון. הדרך הראשית החוצה אותו ממערב למזרח היא דרך סאות' הד החדשה ורחוב אושן חוצה אותו מצפון לדרום. הפרוור קרוי על שם קצה צוק בולט עליו הוא ממוקם. בפרוור תחנת רכבת באותו שם, המובילה לבונדיי ג'נקשן ממרכז העסקים הראשי של סידני.

## היסטוריה
אדג'קליף היה אתר מחצבה מבוסס בתחילת ההתיישבות האירופאית בסידני, וסיפק חומרי בנייה לפרוורים סביבו. במאה ה-19 החלו נבנים בו בתי מגורים: ב-1842 הוקם מעון דאוור, ב-1864 בית פיונה וב-1870 הגלנרוק, כולם בתי אחוזה בני שתי קומות מאבן חול מקומית.

בסוף המאה ה-19 הוקם בפרוור קו חשמלית, שקרונותיו נעו במסילה משוקעת, אוחזים בכבל המתח רק במהלך הנסיעה ומנתקים את המגע על מנת לעצור. קו החשמלית הגיע עד צומת דרך סאות' הד החדשה ורחוב אושן. הקו הופסק בשנת 1905, וקו הרכבת שהחליף אותו החל לפעול רק בשנות השבעים.

## תרבות
באדג'קליף שני מרכזים מסחריים בולטים, שניהם על דרך סאות' הד החדשה: מרכז אדג'קליף ואיסטפוינט אדג'קליף, המצויים בקרבת תחנת הרכבת ותחנת שילוח האוטובוסים.

בפרבר בית ספר אחד, בית הספר היסודי לנערות אשאם, שנמנה עם החינוך העצמאי ואינו בעל השתייכות דתית.

## קישורים חיצוניים

* אדג'קליף באתר "Dictionary of Sydney"
* אדג'קליף באתר "Sydney Suburbs" 

קטגוריה:פרוורי סידני
האישה המופלאה שבתוכנו

ממוזער|הפקת "האישה המופלאה שבתוכנו", 2015
ממוזער|הפקת "האישה המופלאה שבתוכנו", 2015
ממוזער|הפקת "האישה המופלאה שבתוכנו", 2015
**האישה המופלאה שבתוכנו** הוא מחזה מאת חנוך לוין שפורסם ב-1992.

## עלילה
המחזה הוא קומדיית חיזורים שמלווה את משחקי החיזור של דמויות שוליים לווייניות קלאסיות. 

חוטנר אוהב ומעריץ את מאוריציה, אבל היא חושקת בחורחה המאצ'ו. מאוריציה נוסעת למשך חודש עם משרתה פומפץ, ובמקומה באה חברתה מדגסקר עם המשרתת שלה הוצ'קס. בעקבות כך, חוטנר מאוהב במדגסקר, אבל מרגיש מחויבות למאוריציה, והוא נקרע בהיסוסיו. לכך מצטרף המעריץ שלה, לקסנר, שגם הוא נקרע בהיסוסיו. בין חוטנר ולקסנר נוצרת יריבות. לבסוף מדגסקר נוסעת ובמקומה חוזרת מאוריציה. חוטנר מחליף אז פאה ומקטורן, ומאוריציה לפתע חושקת בו, אבל הוא כבר לא רוצה בה.

## הדמויות
* מאוּרִיצְיָה, נחשקת ביותר, אשת העולם
* חוּטְנֶר, איש בלי תיק, נספח ומסורב-אהבה למאוריציה
* פּוּמְפְּץ, בת-לווייתה האנגליה של מאוריציה
* מָדָגַסְקָר, נחשקת ביותר, אשת העולם
*לַקְסְנֶר, האיש בלי תיק, נספח ומסורב-אהבה למדגסקר
*הוֹצְ'קְס, בת-לווייתה הצרפתייה של מדגסקר
*חוֹרְחֶה, מאהב אלמותי למאוריציה ולמדגסקר
*סַן-לוּקְסוּסִי, מחזר אחרי מדגסקר
*דֶה-בּוּרְבּוֹן, מחזר אחדי מדגסקר
*מחזרים נוספים אחרי מדגסקר

## הפקות
### הפקת 1994 - קופרודוקציה של [[התיאטרון הקאמרי|תיאטרון הקאמרי]] ו[[תיאטרון החאן]]
המחזה הועלה לראשונה בתיאטרון הקאמרי בשיתוף עם תיאטרון החאן ב-7 בפברואר 1994.
* בימוי: חנוך לוין.
* עיצוב תפאורה: אבי שכוי.
* עיצוב תלבושות: רקפת לוי.
* עיצוב תאורה: אבי יונה בואנו.
* מוזיקה: פולדי שצמן.
* שחקנים: יצחק חזקיה - **חוטנר**, יהודה אלמגור - **לקסנר**, אורנה כץ - **מאוריציה/מדגסקר**, פלורנס בלוך - **פומפץ/הוצ'קס**, אלכסנדר כהן - **חורחה/הרננדז**, יוסף שילוח - **סן-לוקסוסי**, יונתן צ'רצ'י - **דה-בורבון**, אבינעם מור-חיים, שמעון מימרן, אריה צ'רנר, ניר רון - **מחזרים**.
בנוסף, ב-25 ביוני 2008 התארחה בתיאטרון הקאמרי ובתיאטרון גשר הפקה נוספת של ההצגה בעיבוד של הבמאי הרוסי רומן ויקטיוק.

### הפקת 2015 - קופרודוקציה של תיאטרון הקאמרי ו[[אנסמבל המאה ה-21]]
ב-14 בנובמבר 2015 הועלתה לראשונה בתיאטרון הקאמרי ובשיתוף עם אנסמבל המאה ה-21 אופרה קאמרית המבוססת על המחזה. האופרה הוצגה במסגרת פסטיבל חנוך לוין.
* ליברית ומוזיקה: אסנת נצר.
* בימוי: יוליה פבזנר.
* עיצוב תפאורה: איתמר וכסלר.
* עיצוב תאורה: יעקב סליב.
* ניהול מוזיקלי: דן יוהס.
* ניצוח על התזמורת: יובל צורן.
* שחקנים: יעל לויטה - **מאוריציה/מדגסקר**, נועה פרנקל - **פומפץ/הוצ'קס**, גיא פלץ - **חוטנר**, רועי סרוק - **לקסנר**, גיל ויינברג - **חורחה**.

## לקריאה נוספת
* חנוך לוין, **הזונה מאוהיו ואחרים | מחזות 5**, עריכה: מולי מלצר, הוצאת הקיבוץ המאוחד וספרי סימן קריאה, 1996.
* מיכאל הנדלזלץ, **חנוך לוין על פי דרכו**, הוצאת ידיעות אחרונות, 2001, 

## קישורים חיצוניים
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות חנוך לוין
קטגוריה:מחזות משנות ה-1990
קטגוריה:יצירות משנת 1994
ריפת

**רִיפַת** הוא דמות מקראית, בנו של גומר ונכדו של יפת.

יוסף בן מתתיהו מזהה אותו כאבי הפפלגונים.על פי מספר תאולוגים נוצרים, צאצאיו של ריפת חיו למרגלות ההרים הריפאנים, הקרויים על שמו ומזוהים עם הרי אורל.

לפי מסורת חז"ל ממלכתו של ריפת היא ממלכת חדייב

מסורות שונות קושרות בין ריפת למוצאם של עמים קלטיים. על־פי ספר יוסיפון, צאצאי ריפת הם הברטונים: ”ריפת הם בריטנוס היושבים בארץ ברטניא על נהר לירא; ושופכים נהר שיגנא ולירא בים אוקיינוס, הוא הים הגדול“. דוד פלוסר כותב ש”סיבת הזיהוי של ריפת עם אנשי Bretagne אינה נהירה“. מסורת אירית טוענת כי ריפת הוא האב הקדמון של הקלטים, ושושלתו ניתנת לאיתור על ידי שם המשפחה רדפת (Redpath), רִידפת (Ridpath) או רֶיְדפת (Reidpath). תאוריה זו מפורטת בספריו של התאולוג הגרמני-פרוטסטנטי .

## הערות שוליים

קטגוריה:בני יפת
פתחי בנסלמה

**פתחי בנסלמה** (Fethi Benslama; נולד ב-31 באוגוסט 1951 בתוניסיה) הוא פסיכולוג ופסיכואנליטיקאי צרפתי ממוצא תוניסאי, המכהן כפרופסור לפסיכולוגיה ודיקן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת פריז VII.

## אודות
בנסלמה ייסד את המגזין Intersignes ושימש עורכו בין השנים 1990 ל-2003. הוא מחזיק במרפאה פרטית לילדים במחוז סן-סן-דני בפריז. כתב מספר ספרים העוסקים בנושאים של אסלאם, פסיכולוגיה ותרבות אירופאית.

## מספריו

* Psychoanalysis and the Challenge of Islam, University Of Minnesota Press, Minneapolis, 2009
* Déclaration d’insoumission, à l’usage des musulmans et de ceux qui ne le sont pas, Flammarion 2005.
* L’islam à l’épreuve de la psychanalyse, Aubier, 2002. Poche Flammarion (2004).
Translated into several languages.
* La virilité en Islam (with N. Tazi) éd. de l’Aube, 2004
* Une fiction troublante, éd. de l'Aube, 1994


## קישורים חיצוניים
* ראיון

קטגוריה:פסיכולוגים צרפתים
קטגוריה:פסיכותרפיסטים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1951
עם לוחם

**עם לוחם** הייתה יוזמה קצרת ימים של אליהו לנקין ואליהו מצדי במחצית השנייה של 1943 להקמת גוף על תנועתי שיפעל באופן אלים כלפי שלטון המנדט, בניגוד לגישת ההבלגה ושיתוף הפעולה של ההגנה ומוסדות היישוב.

אליהו לנקין פרש מהאצ"ל לאחר הפילוג ב-1940. אליהו מצדי (רביד) היה פעיל בלח"י ופרש. השניים שוחחו על התסיסה בקרב הנוער הדורש לפעול ושאפו להקים חזית מאוחדת לכל הנוער. הם פנו ליעקב מרידור, מפקד האצ"ל, שהבטיח לשתף פעולה, והחלו במשא-ומתן עם חוגים אקטיביסטים ביישוב, בראשם התנועה הרוויזיוניסטית. דרך חבר משותף שלחם איתו בצבא הבריטי, הגיעו לחברי פלוגה ו' הירושלמית של הפלמ"ח, שהייתה קבוצה תוססת ושאפה לפעילות, לעיתים על דעת עצמה, עוד בעבר.

בקיץ תש"ג, 1943, התקיימה פגישה בין כמה חברי הגנה ואצ"ל, בה דובר על הצורך באיחוד במיוחד בקרב הנוער. אנשי האצ"ל אמרו, כי יהיו מוכנים להילחם תחת פקודתו של בן-גוריון, אם הוא יוביל למלחמה. סוכם, כי "הדרך היחידה לכפות על היישוב אחדות היא על ידי ביצוע כמה פעולות בעלות ערך הפגנתי", ושיוכרז קבל עם ועדה שפעולות אלה נעשו על ידי גוף שבו מאוחדים הן אנשי האצ"ל והן אנשי ההגנה.

הגוף החדש נקרא בשם "עם לוחם", בראשו עמד יוסף אידלברג ובין מייסדיו נמנה יגאל הורביץ. נקבע מטה משותף ובו שני חברי אצ"ל ושני חברי הגנה. מספר חברי ההגנה והפלמ"ח שהיו קשורים עם הגוף הזה היה קטן יחסית, ואנשי הלח"י סירבו להצטרף ליוזמה.

הארגון גיבש קו מדיניות והפיצה בחוברת שנשאה את שם הארגון ב-1 בנובמבר 1943. מטה הארגון גיבש את תוכנית הפעולה הראשונה שלו: חטיפת הנציב העליון, מק-מייקל. חברי פלוגה ו' של הפלמ"ח נסוגו בהם ברגע האחרון, וכך גם מפקד האצ"ל בירושלים והפעולה לא יצאה אל הפועל.

מרגע היוודע הדבר לראשי ההגנה, הוציא ראש המטה הארצי (רמ"א) של ההגנה פקודה בה הודיע, כי יש לראות ב"עם לוחם" "שלוחה של האצ"ל הרוויזיוניסטי אשר פשט את הרגל אחרי שנים של פרישות והתבדלות... ועתה הריהו מנסה להציל את קיומו על ידי הופעה בשם מזויף, על ידי גנבת דעתו של הנוער העברי בסיסמאות שוא, בסיסמאות האיחוד מעל לראשי המוסדות והארגונים הקיימים, ובסיסמת הטרור נגד השלטון, ללא יפוי-כוח מאת הגורמים המוסמכים, ללא תלות בהם וללא ביקורת מצדם". ניתנה הוראה לכל חברי ההגנה בעם לוחם לנתק את קשריהם עמו תוך שלושה ימים ולהודיע על כך למפקדיהם.

## קישורים חיצוניים
*יהודה לפידות, עם לוחם
*עם לוחם, באתר הפלמ"ח

קטגוריה:מחתרות בארץ ישראל

## לקריאה נוספת
שמואל דותן, המאבק על ארץ ישראל, תל אביב, משרד הביטחון, 1988, עמ' 276-279.
המוזיאון לתולדות האמנות (וינה)

**המוזיאון לתולדות האמנות** (בגרמנית: **Kunsthistorisches Museum**) הוא אחד המוזיאונים החשובים והמוכרים בעולם לתולדות האמנות. המוזיאון ממוקם בסמוך לרובע המוזיאונים בווינה. הוא כולל יצירות אמנות מהעת העתיקה עד המאה השמונה עשרה.

## היסטוריה
האוסף העצום של המוזיאון מקורו באוסף המלכותי של הקיסרות ההבסבורגית. בניין המוזיאון הוקם בסמוך לארמון המלוכה במרכזה של העיר וינה. חזית המבנה היא בסגנון נאו-רנסאנס, והוא בעל כיפה מתומנת בגובה 60 מטרים. בניית המוזיאון החלה בשנת 1872 והסתיימה בשנת 1891, עם פתיחתו לקהל.

## האוסף
המוזיאון כולל חמישה אגפים: אגף המזרח הקרוב ומצרים העתיקה; אגף עתיקות יוון ורומי; אגף פיסול וכלים אמנותיים; אגף מטבעות; והאגף המרכזי של הציורים, בו יצירות חשובות מימי הביניים ועד המאה ה-18. באגף זה האוסף הגדול ביותר בעולם של יצירות פיטר ברויגל האב וכן יצירות של אמנים נוספים כגון פטר פאול רובנס, רמברנדט ואחרים.

#### תמונות מפורסמות במוזיאון
* אמנות הציור, יוהנס ורמיר (1665-1667)
* ציידים בשלג, פיטר ברויגל האב (1565)
* שובו של העדר פיטר ברויגל האב (1565)
* חתונה כפרית, פיטר ברויגל האב (1567)
* מגדל בבל, פיטר ברויגל האב (1563)
* משחקי ילדים, פיטר ברויגל האב (1560)
* שודד הקן, פיטר ברויגל האב (1568)

#### פריטי אמנות במוזיאון
* מלחיית צ'ליני, בנוונוטו צ'ליני
* כתרו של אישטוואן בוצ'קאי
*הילד הצוחק של דזידריו דה סטיניאנו

## גלריית תמונות


Kunsthistorisches_Museum_Vienna_Stiegenhaus_2.jpg|בתוך המוזיאון
קובץ:Valentin de Boulogne, Kunsthistorisches Museum Wien, Gemäldegalerie - Moses mit den Gesetzestafeln - GG 163 - Kunsthistorisches Museum.jpg|משה, ולנטן דה בולון
קובץ:Jan Vermeer - The Art of Painting - Google Art Project.jpg|אמנות הציור, יוהנס ורמיר
קובץ:Pieter Bruegel the Elder - Peasant Wedding - Google Art Project.jpg|חתונה כפרית, פיטר ברויגל האב
קובץ:Pieter Bruegel d. Ä. 041b.jpg|משחקי ילדים, פיטר ברויגל האב
קובץ:Parmigianino, ritratto di costanza rangoni.jpg|"דיוקן של קוסטנצה רנגוני", פרמיג'יניו
קובץ:Bernardo Bellotto, called Canaletto - Vienna, Dominican Church - Google Art Project.jpg|"הכנסייה הדומניקנית בווינה", ברנרדו בלוטו
קובץ:Roelant Savery - Landscape with Birds - WGA20885.jpg|"נוף עם ציפורים", רולנט סייברי
קובץ:Wien KHM Blick in die Antikensammlung 2010.jpg|פסלים בסגנון קלאסי עתיק
קובץ:Four-headed Sphinx KHM 1.jpg|ספינקס מרובה ראשים
קובץ:Kunsthistorisches Laughing Boy Desiderio da Settignano 23062013 2.jpg|הילד הצוחק


## קישורים חיצוניים

* 

* 
* וידאו: סיור במוזיאון לתולדות האמנות 
* רשמי ביקור במוזיאון, מאת אלון קליבנוב

תולדות האמנות
קטגוריה:אינרה שטאדט
קטגוריה:המוזיאון לתולדות האמנות בווינה: ציורים
*
עשנור הקמח

**עַשְׁנוּר הַקֶּמַח** או **עש ה[[קמח]] [[הודו|ההודי]]** (שם מדעי: *Plodia interpunctella*) הוא מין עש בעל תפוצה עולמית ממשפחת העשנוריים. מין זה הוא כנראה המזיק הנפוץ ביותר ברחבי העולם למוצרים מאוחסנים כגון דגנים ובעיקר גרגירי חיטה ואורז.

## תיאור
בוגרי עשנור הקמח קטנים יחסית; אורכם נע בין שמונה לעשרה מ"מ, ומוטת כנפיהם בין שישה עשר לעשרים מ"מ. צבעם השליט אפרפר מוכתם, והמחצית האחורית של כנפיהם חומה כהה עם כתמי חלודה או נחושת. כתמים אלו מאפשרים זיהוי קל של המין ומבדילים אותו משאר מיני העשים. אורך הזחלים הוא כ-12 מ"מ, וצבעם קרם שלפעמים נוטה לירוק או צהוב; ראשם חום כהה. לרוב נמצאים קרוב למקור המזון. הזחלים מתגלמים בתוך פקעת קורים דלילה ושוכנים בחריצים. צבע הגולם חום כהה. קוטר הביצים כמחצית המ"מ, והן מוטלות על ידי הנקבה – על האוכל או בסמוך לו.

## מחזור החיים
מחזור החיים של עש הקמח ההודי נע בין 30–300 ימים ויכול להתנהל כולו בתחומי הבית. הנקבה מטילה בין 60–400 ביצים על מקור המזון והן בוקעות לאחר כ-2–14 יום. הזחלים ניזונים מהמזון במשך 2–41 שבועות עד שמחליטים להתגלם בהתאם לטמפרטורה וטיב המזון. הבוגרים אינם ניזונים ולכן חיים בין שבוע לשבועיים, בתקופה זו הם מזדווגים והנקבות מטילות את הביצים. בשנה אחת יכולים להתקיים 3–4 מחזורי חיים.

## נזקים ובקרה
ימין|ממוזער|150px| זחל
עש הקמח ההודי ניזון ממגוון גדול של מוצרים ממקור צמחי כגון מוצרי דגן, אורז, לחם, פסטה, תבלינים, פירות יבשים, אגוזים וזרעי צ'יה. כמו כן ניתן לפעמים למצוא אותם גם בפולי קקאו, שוקולד, ופולי קפה, עוגיות, קמח ועוד. המזון יהיה לרוב מכוסה קורים דקים אשר הזחלים טווים לקראת התגלמות.

לזחלים הצעירים יש יכולת להידחק גם לחורים הקטנים ביותר ולהיכנס לשקיות מזון וכלי פלסטיק שאינם סגורים הרמטית. ברגע שהבית נגוע קשה מאוד להיפטר מהעש, וכדי למנוע את התפתחותו יש לזרוק את כל מקורות המזון שחשודים כנגועים. אוכל נקי אפשר לאפסן במקרר ולהשתמש במוצרים דוחי עש כדי להרחיק את העשים הקיימים. יש לחכות לפחות מחזור חיים אחד לפני שמחזירים את האוכל למקום שהיה נגוע.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1813
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יקוב הובנר
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שוכני בית
קטגוריה:עשים
קטגוריה:חרקים מזיקים
אלכסנדר קרלין

**אלכסנדר אלכסנדרוביץ' קרלין** (ברוסית: **Александр Александрович Карелин**; נולד ב-19 בספטמבר 1967 בנובוסיבירסק, ברית המועצות – כיום ברוסיה) הוא מתאבק עבר רוסי בסגנון יווני-רומי במשקל על-כבד, הנחשב לגדול המתאבקים בכל הזמנים.

קרלין החזיק ברצף ניצחונות של 13 שנה בין 1987 ו-2000, כאשר בשש השנים האחרונות ברצף לא איפשר ליריביו לזכות אפילו בנקודה. זכה ב-3 מדליות זהב אולימפיות רצופות (ובעוד מדליית כסף), ב-9 אליפויות עולם רצופות, וב-12 אליפויות אירופה.

כיום קרלין הוא פוליטיקאי, והיה חבר הדומה של רוסיה מטעם מפלגת רוסיה המאוחדת בין 1999 ו-2020.

מחזיק בתואר Ph.D בחינוך גופני. זוכה עיטור גיבור הפדרציה הרוסית – העיטור הגבוה ביותר ברוסיה.

## מאפיינים וטכניקה
קרלין היה מתאבק חזק באופן מיוחד, וזריז מאוד ביחס לגודלו (משקלו היה כ-130 ק"ג).

הוא נהג להשתמש בטכניקה שכונתה "הנפת קרלין" : אחיזה ביריביו מאחור, הנפתם באוויר והטחתם במזרן - טכניקה קשה ביותר המצריכה גמישות וכוח רב מאוד כשמדובר ביריבים במשקל על-כבד, אשר פעמים רבות שוכבים על המזרן כשפניהם כלפי מטה כדי להתגונן.

## הישגים
במשך 13 שנה, בין השנים 1987 ו-2000, שלט קרלין ללא עוררין בענף ההיאבקות בסגנון יווני-רומי במשקל על-כבד - המשקל הגבוה ביותר הקיים בענף, כאשר הוא לא מפסיד ולו בקרב אחד. במהלך הרצף הזה, מאז שנת 1994, לא זכה אף יריב שלו ולו בנקודה אחת נגדו.

במהלך אותן 13 שנה זכה קרלין ב-3 מדליות זהב אולימפיות רצופות, ב-9 אליפויות עולם רצופות (בשנה אולימפית לא נערכת אליפות עולם), וב-12 אליפויות אירופה – כל האליפויות בהן השתתף.

הרצף חסר התקדים שלו נקטע כאשר הפסיד במפתיע בגמר אולימפיאדת סידני (2000) למתאבק האמריקאי רולון גארדנר, והסתפק במדליית הכסף.

באותה שנה פרש קרלין מהיאבקות תחרותית, במאזן יוצא דופן של 887 ניצחונות מול שני הפסדים בלבד.

קרלין היה נושא הדגל של מדינתו בשלוש אולימפיאדות רצופות - עבור ברית המועצות באולימפיאדת סיאול (1988), עבור חבר המדינות באולימפיאדת ברצלונה (1992) ועבור רוסיה באולימפיאדת אטלנטה (1996).

## קריירה ציבורית ופוליטית

ב-1996 הוענק לקרלין עיטור גיבור הפדרציה הרוסית – העיטור הגבוה ביותר ברוסיה.

עוד כשהיה מתאבק פעיל נבחר קרלין לדומה בבחירות בשנת 1999 מטעם מפלגת רוסיה המאוחדת. הוא שב ונבחר לדומה ב-2003, ב-2007, ב-2011 וב-2016. הוא התפטר מחברותו בדומה ב-15 בספטמבר 2020.

קרלין מפעיל מאז 1993 את "קרן קרלין", ששמה לה למטרה לקדם את החינוך הגופני ובפרט את ההיאבקות היוונית-רומית במחוז הולדתו, נובוסיבירסק. הקרן מקימה מתקנים, מממנת נסיעות של ספורטאים בני כל הגילים לתחרויות, ומנהלת בית ספר להיאבקות יוונית-רומית.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאבקים רוסים
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: היאבקות
קטגוריה:מתאבקים בסגנון יווני-רומי
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:חברי הדומה הממלכתית
קטגוריה:אלופים אולימפיים מרוסיה
קטגוריה:נושאי דגל רוסיה באולימפיאדה
קטגוריה:נושאי דגל ברית המועצות באולימפיאדה
קטגוריה:מתאבקים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי גיבור הפדרציה הרוסית
קטגוריה:מתאבקים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:מתאבקים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:מתאבקים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1967
אדריאן ראמוס

**גוסטבו אדריאן ראמוס ואסקס** (בספרדית: **Gustavo Adrián Ramos Vásquez**, נולד ב-22 בינואר 1986) הוא כדורגלן עבר קולומביאני ששיחק בעמדת החלוץ. ייצג את נבחרת קולומביה בקופה אמריקה 2011 ובמונדיאל 2014.

## קריירת מועדונים
### קבוצות
הקריירה המקצוענית של ראמוס החלה בקולומביה, בקבוצת אמריקה קאלי, בה ערך את הופעת הבכורה ב-13 במרץ 2004. בשנת 2005 הושאל ראמוס לטרוחייאנוס מוונצואלה, ולאחר מכן הושאל לאינדפנדיינטה סנטה פה הקולומביאנית. ב-2008 חזר ראמוס לאמריקה קאלי ועזר לה לזכות בקלאוסורה של ליגת העל הקולומביאנית, כשכבש את אחד השערים במשחק הגומלין של הגמר נגד אינדפנדיינטה מדיין.

#### הרטה ברלין
ב-30 באוגוסט 2009 עבר ראמוס להרטה ברלין מהבונדסליגה הראשונה, תמורת 2 מיליון אירו. ב-12 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במחזור החמישי במשחק ההפסד של הרטה למיינץ 2:1. ראמוס הבקיע את שערו הראשון בליגה במשחק מול שטוטגרט. הוא הבקיע באותה עונה עשרה שערים, אך לא הצליח לסייע להרטה ברלין שירדה בתום אותה עונה לליגה השנייה, אחרי שסיימה במקום האחרון בליגה. במהלך הקיץ הביע ראמוס את חוסר רצונו לשחק בבונדסליגה השנייה, אך למרות מגעים עם הופנהיים הגרמנית וטולוז מצרפת, סירב מנג'ר הרטה מיכאל פריץ לדמי ההעברה שהוצעו עבורו וראמוס נשאר בהרטה.

בעונת  ראמוס הבקיע 15 שערים, והרטה סיימה במקום הראשון וחזרה לליגה הבכירה, אך ירדה שוב פעם כעבור עונה כשראמוס כובש שישה שערים בלבד. בעונת  הרטה סיימה כאלופת הבונדסליגה השנייה פעם נוספת, עם 11 שערים של ראמוס. עונת  היוותה את העונה הטובה ביותר של ראמוס מאז שעבר לגרמניה, כאשר הוא כבש 16 שערים וסיים במקום החמישי בטבלת מלכי השערים של הבונדסליגה, ועזר להרטה לסיים במקום ה-11 בליגה.

#### בורוסיה דורטמונד
ב-9 באפריל 2014 פורסם כי הרטה הגיעה לסיכום עם בורוסיה דורטמונד על העברתו של ראמוס לאחרונה, לאחר שראמוס חתם בדורטמונד על חוזה ל-4 עונות, ואמור להוות מחליף לרוברט לבנדובסקי שעזב.
ראמוס הצטרף לקבוצה ב-1 ביולי, וב-29 באוגוסט כבש את שער הבכורה במדי דורטמונד במחזור השני של עונת  בבונדסליגה, בניצחון 2:3 על אאוגסבורג. ב-1 באוקטובר כבש לראשונה במסגרת ליגת האלופות, כשעלה כמחליף במשחק של דורטמונד נגד אנדרלכט וכבש צמד במשחק שהסתיים בתוצאה 0-3.

### גרנדה וחזרה לקולומביה
ב-24 בינואר 2017 הושאל ראמוס לגרנדה הספרדית עד לסוף העונה. באוגוסט 2018 חתם באופן קבוע.

בינואר 2020 חזר לאחר 11 לקבוצת נעוריו אמריקה דה קאלי.

## קריירה בין־לאומית
בשנת 2003 נכלל ראמוס בסגל נבחרת קולומביה עד גיל 17 והבקיע שלושה שערים באליפות העולם שנערכה בפינלנד כשקולומביה סיימה במקום הרביעי. הופעת הבכורה של ראמוס בנבחרת הבוגרת נערכה ב-6 ביוני 2009 מול נבחרת ארגנטינה. את השער הראשון בנבחרת כבש ב-14 באוקטובר 2009 מול נבחרת פרגוואי. ראמוס זומן להיות חלק מסגל הנבחרת במונדיאל 2014.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה סנטה פה
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני גרנדה
קטגוריה:כדורגלני צ'ונצ'ינג ליפאן
קטגוריה:כדורגלני אמריקה קאלי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קולומביה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2011
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1986
הבחורים מאפיקים

**הבחורים מאפיקים** היה הרכב קולי גברי שנוסד בתחילת שנות השמונים. הלהקה החלה את דרכה בקיבוץ אפיקים שבעמק הירדן, בערב פתיחה חגיגית של אולם המופעים והקולנוע בקיבוץ. 

ההרכב הראשון, שהיה על טהרת חברי אפיקים, עבד בתחילת דרכו עם המנצחת יעל תבורי, חברת הקיבוץ. מאוחר יותר הצטרף אליו גדעון ברקני, חבר הקיבוץ השכן שער הגולן. כעבור זמן לא רב קיבל המוזיקאי, המלחין והמעבד חיים ברקני, את הניהול המוזיקלי של הלהקה.

במשך כעשר שנים פעלה הלהקה בתחום הזמר העברי, בביצוע שירים עבריים-ישראלים מכל התקופות וכן שירים מקוריים שאת רובם הלחין חיים ברקני.

הלהקה השתתפה, בנוסף להופעותיה הרבות, בתוכניות רדיו וטלוויזיה, במופעים, ערבי תרבות, שירה ומוזיקה והפקות בימתיות הקשורות בעיקר לתנועה הקיבוצית ולהתיישבות העובדת. 

חברי הלהקה היו: יהודה אולמן, אמוץ ברונטמן, נדב בר-ניב, גדעון ברקני, שי גוטסמן, יצחקי גל, משה רוקמן, אוהד תדמור, ארי רוקמן ופלג רפפורט.
במשך השנים עבדה הלהקה עם אמנים שונים, בהם נעמי פולני, מתי כספי, גיל אלדמע, עוזי אסנר.

התוכנית הראשונה, שכללה שירים עבריים חדשים וישנים, הועלתה בבימויו של יצחק שאולי ובניהולו המוזיקלי של חיים ברקני. עם תוכנית זו גם הופיעה הלהקה בפני יהדות ברזיל, במסגרת מסע הופעות לציון יום העצמאות לישראל.

בשנת 1982 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון, שהוקלט בקיבוץ העוגן. ב-1985 הפיקה את אלבומה השני, שהוקלט כולו על ידי קול ישראל בבית המורה בתל אביב ובליווי "להקת ברוש".

הלהקה הופיעה גם בקדם-אירוויזיון 1987 יחד עם הזמרת דליה כהן. הם ביצעו את השיר "היי הופה" שקיבל 3 נקודות בלבד והגיע למקום ה-14 מתוך 16 שירים מתמודדים.

בשנת 2001, למעלה מעשור לאחר התפרקות הלהקה, הפיקו "הבחורים" בשיתוף עם קיבוץ אפיקים שני דיסקים שהכילו את השירים שהקליטו בעשר שנות פעילותם.

## קישורים חיצוניים

*  מבט אל העמק, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube

## הערות שוליים

קטגוריה:הרכבים ווקאליים ישראליים
קטגוריה:אפיקים (קיבוץ)
קטגוריה:אנשי הקיבוץ: אמנים
קטגוריה:מתמודדי קדם-האירוויזיון
מרסן (אסטרואיד)

**מרסן** (שם מלא: **8191 מרסן**) הוא אסטרואיד בחגורת האסטרואידים שבמערכת השמש. מרסן התגלה ב-20 ביולי 1993 על ידי אריק וולטר אלסט ממצפה הכוכבים לה סילה שבצ'ילה והוא  קרוי על שם המתמטיקאי מרן מרסן.

מספרו הסידורי 8191 נקבע באופן סמלי, היות ש-8191 הוא מספר מרסן הראשוני החמישי, ואסטרואידים עם מספרי מרסן ראשוניים שלפניו כבר היו קרויים בשמות; מספר 3 יונו, מספר 7 איירס, מספר 31 Euphrosyne ומספר 127 Johanna.

## קישורים חיצוניים
* האסטרואיד באתר נאס"א

קטגוריה:חגורת האסטרואידים
Owl City

**Owl City** הוא מיזם מוזיקה אלקטרונית אמריקאי שהחל בשנת 2007 בעיר אוואטונה  שבמינסוטה. זהו אחד ממספר מיזמים מוזקלים אותם יזם לאורך השנים הזמר, כותב השירים והאינסטרומנטליסט אדם יאנג.

Owl City הפך לשם מוכר ולפופולריות רבה במיינסטרים בעקבות פרסום האלבום "Ocean Eyes" בשנת 2009, אשר כלל את הסינגל המצליח "Fireflies". האלבום זכה למעמד פלטינה בארצות הברית באפריל 2010.

לאורך השנים הופקו במסגרת מיזם Owl City מספר שירים עבור כמה סרטי אנימציה בהם "אגדה עם כנפיים", "ראלף ההורס", "הקרודים", ו"הדרדסים 2". לאורך השנים הופקו במסגרת מיזם Owl City מספר דואטים עם אמנים מצליחים, כאשר השיר המצליח ביותר מביניהם היה השיר "Good Time" שבוצע בשיתוף עם קארלי ריי ג'פסן.

## היסטוריה
### השנים הראשונות 2007–2008
בתחילת הדרך יאנג עבד על המיזם במרתף בבית הוריו כאשר השירים הראשונים שהפיק צברו את הפרסום הראשוני באמצעות האתר MySpace בו מוזיקאים חדשים רבים זכו לפרסום רב בסוף העשור הראשון של המאה ה-21.

שיריו, שקיבלו תשומת לב רבה, הביאו את חברת Universal Republic להחתימו על חוזה במהלך 2008. ב-2007 הוציא יאנג תחת הפרויקט 'Owl City' את המיני אלבום "Of June" ואחריו אלבום העונה לאותו השם. השיר "Maybe I'm Dreaming" הגיע למקום ה-20 במצעד האלבומים האלקטרוניים של Billboard ו-"Maybe I'm Dreaming" הגיע למקום ה-16.

### Ocean Eyes 2009
האלבום השלישי של Owl City, אשר נקרא "Ocean Eyes", יצא ב-14 ביולי 2009 על iTunes, ולאחר חודש וחצי הגיע לחנויות. האלבום הגיע למקום ה-27 במצעד הבילבורד 200. מהאלבום יצאו באופן רשמי שלושה סינגלים: "Umbrella Beach", "Vanilla Twilight" ו"Fireflies" (גחליליות). "Fireflies" הגיע לראש המצעדים בארצות הברית ובקנדה, והיה לשיר המורד ביותר ב-iTunes בארצות הברית. עד דצמבר 2009 כבר הגיע האלבום למעמד של אלבום זהב. בשיר "The Saltwater Room" שרה עם יאנג גם בריאנה דוראן.

### 2011-2012 All Things Bright and Beautiful
ב-14 ביוני 2011 יצא אלבום האולפן השלישי "All Things Bright and Beautiful". בקיץ 2012 יצא אלבומו הרביעי, המיני אלבום "Shooting Star". במיני אלבום זה ישנם השירים: "Gold", "Shooting Star","Take it All Away" ו-"Dementia". בנוסף אדם יאנג שיתף פעולה עם קארלי ריי ג'פסן בסינגל "Good Time". ב-14 באוגוסט 2012 הוציא אדם יאנג את אלבומו השישי, "The Midsummer Station", המכיל 11 שירים כולל ארבעת הסינגלים מהמיני אלבום "Shooting Star".

## סגנונות מוזיקליים והשפעות
סגנונה של Owl City הוא בין הז'אנרים אינדיטרוניקה, אימו-פופ ומוזיקה אלטרנטיבית. אדם יאנג אמר כי הוא קיבל השראה מהדיסקו האירופי וממוזיקה אלקטרונית.

Owl City הושוותה ללהקת The Postal Service, ואף היו שטענו כי Owl City העתיקו מ-The Postal Service.

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

* השיר Fireflies באתר יוטיוב.

קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:הרכבים מוזיקליים של אדם אחד
קטגוריה:אמני ריפבליק רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2007
רבי חייא בר יוסף

**רבי חייא בר יוסף**, היה אמורא בדור השני (המאה ה-3), שלמד בבבל מפי גדולי האמוראים, רב ושמואל, ולאחר מכן עלה לארץ ישראל ולמד יחד עם רבי יוחנן וריש לקיש.

## רבותיו וחבריו
למד בעיקר מפי רב ומרבה למסור את מאמריו. לעיתים היה הולך לישיבתו של שמואל ומוסר את שמועותיו של רב, ומקבל עליהן את תגובתו של שמואל היה גם תלמידו של שמואל (כנראה אחרי פטירת רב, כמו כמה מתלמידי רב), ושאל אותו שאלות, ולעיתים אף נחלק עליו.

בעלותו לארץ ישראל למד עם רבי יוחנן וריש לקיש, ומסר להם מהלכותיו של רב. גם על רבי יוחנן נחלק לעיתים בעניינים שונים. מצינו שרבי חייא שואל את רבי יוחנן בהלכה, אך כנראה לא נחשב לתלמידו: במחלוקות ביניהם רבי חייא מוזכר לפניו, וספקות שונים בהלכה הובאו לפני שניהם כאחד. לעיתים הוא מוסר גם בשם רבי אושעיא.

## תלמידיו
האמורא רב גידל למד ממנו עוד בהיותו בבבל, ומוסר בשמו כמה פעמים שמועות בשם רב.

בהיותו בארץ למד מפיו רבי חייא בר אבא, שהיה בעיקר תלמיד רבי יוחנן. גם "רבנן דקיסרין", תלמידי ישיבת קיסרי, מצטטים בשמו.

## קורותיו
בהיותו בבבל התגורר כנראה בעיר סיכרא שעל שפת החידקל, סמוך למחוזא, והיה חכם העיר, שתיקן בה תקנות (ראו להלן: מאמריו).

בהיותו בארץ עסק במסחר במלח.

לא ידוע דבר על משפחתו, פרט לכך שכעבור זמן מאז עלייתו ארצה בגפו שלח להביא גם את אשתו.

## ממאמריו בהלכה
* המקדש אשה בדבר האסור בהנאה מדרבנן (כגון חמץ בערב פסח בשעה השישית ביום) - קידושיו בטלים, כדין המקדש בחפץ חסר כל ערך.
* הקונה יין ולאחר זמן מה החמיץ - המוכר אינו אחראי לפצותו, משום שעמידות היין תלויה גם באישיותו של הקונה ולא רק בטבעו של היין.
* תקנתו בעיר סיכרא: פועל שנשא לבדו מטען שמשקלו גבולי, מעט גדול מדי עבור סבל אחד אבל מעט קטן מדי עבור שני סבלים, והמטען נפל ונשבר - הדבר נחשב במידה מסוימת כפשיעה ורשלנות ומאידך גם כאונס, ולפיכך ישלם מחצית מהנזק.
* על הפסוק "אשר יאמר כי הוא זה" (), המשמש מקור לשבועת מודה במקצת, קבע ש"עירוב פרשיות כתוב כאן", והפסוק עוסק בהלוואה, למרות שהוא כתוב בפרשיה העוסקת בפיקדון.
* ההגדרה של "כרם" כמושג הלכתי, בהלכות כלאים ונושאים נוספים, שאובה ממנהגי הכנענים. על פי זה דרש את הפסוק (): "ארץ כנען לגבולותיה" - "גבולות שבדו להם כנענים".
*קידוש ידיים ורגלים לקראת עשיית פרה אדומה נעשה בבית המקדש ובכלי שרת, כדין קורבן רגיל, למרות שהפרה האדומה איננה קורבן והיא נעשית בהר הזיתים, מחוץ למקדש.

## ממאמריו באגדה
רבי חייא בר יוסף הותיר אחריו כמה מאמרים באגדה, ביניהם על הגאולה העתידה ותחיית המתים. מפורסם מאמרו: "עתידה ארץ ישראל שתוציא גלוסקאות וכלי מילת" (לחמניות ובגדי צמר), שזכה לפירושים שונים, האם הדברים כפשוטם או שמובנם שהפרנסה תהיה בשפע.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השני לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:הדור השני לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רב
קטגוריה:תלמידי שמואל
קטגוריה:תלמידי רבי אושעיא
קטגוריה:עולים מבבל לארץ ישראל בעת העתיקה
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-3
ברוך הראל

**ברוך הראל** (נודע בכינוי פינקו; 14 באוגוסט 1931 - 3 ביולי 2017) היה תת-אלוף בצה"ל, ממפקדי חיל השריון ובעל עיטור המופת ממלחמת ששת הימים.

## קורות חיים
הראל נולד בטרגו ניאמץ שבמולדובה ב-1931 ועבר את השואה כילד. הוא עלה לישראל בשנת 1949 וב-1950 התגייס לצה"ל לחטיבת גולני. כמפקד כיתה השתתף בקרב תל מוטילה. בשנת 1952 הצטרף לחיל השריון כמפקד מחלקה ולחם במבצע קדש כסגן וכמפקד פלוגה בגדוד 9 של חטיבה 7.

שירת בתפקידי הדרכה וכסגן מפקד בית הספר לשריון. בשנים 1965–1966 פיקד על גדוד 82.

במלחמת ששת הימים שירת הראל כסגנו של מפקד חטיבה 7 שמואל גונן (גורודיש), השתתף בקרב הג'יראדי כמפקד כוח גדודי והיה הראשון שהגיע לאל עריש. הוא זכה בעיטור המופת על לחימתו שכללה השמדת טנק פיקוד מצרי ברימונים, טיהור רגלי של יעד מבוצר והסתערות על ביר לחפן.

אחרי המלחמה יצא להשתלמות בבסיס צבא ארצות הברית פורט נוקס שבקנטקי והדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. במהלך מלחמת ההתשה, בהיותו סגן מפקד חטיבה 8, פיקד הראל על מבצע רביב, פשיטה משוריינת בה הונחתה יחידה משוריינת של צה"ל בגדה המערבית של מפרץ סואץ ופגעה בכוחות מצריים. לאחר הצלחת המבצע מונה למפקד חטיבה 14, תפקיד אותו מילא בין השנים 1969 ל-1971, עת נפצע מפיצוץ מוקש במהלך תרגיל חטיבתי ליד אל עריש.

במלחמת יום הכיפורים היה הראל סגן מפקד אוגדה 252 בסיני. במהלך הקרבות הופקד הראל על חטיבה מאולתרת בהרכב שני גדודים מחטיבה 164 שהצטרפו לאוגדה. ב-18 באוקטובר 1973 חצתה החטיבה את תעלת סואץ, כבשה את מתחם "צח" ואת שדה התעופה פאיד, התקדמה דרומה וכבשה את ע'דביה, הגיעה למרגלות ג'בל עתקה וסיימה את הקרבות בקילומטר ה-101 בדרך לקהיר. בתום המלחמה היה אחד מהעדים שהעידו בפני ועדת אגרנט.

תפקידיו האחרונים של הראל היו כמפקד אוגדת המילואים של טנקי השלל - אוגדה 440, וכמפקד אוגדת סיני הסדירה - אוגדה 252. בשנת 1979 פרש מצה"ל בדרגת תת-אלוף.

הובא לקבורה ביום 4 ביולי 2017 בבית הקברות מורשה ברמת השרון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

**מכּתביו**:
*  - עדותו על מבצע רביב

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת ששת הימים
קטגוריה:מפקדי עוצבת סיני
קטגוריה:מפקדי אוגדה 440
קטגוריה:מפקדי חטיבה 14
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי גדוד 82
קטגוריה:ישראלים ילידי מולדובה
קטגוריה:ניצולי השואה: מולדובה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
USBL

**ליגת ה-USBL** (ראשי תיבות: **United States Basketball League**) היא ליגת כדורסל גברים אמריקאית המשוחקת באביב.
הליגה הוקמה בשנת 1985. הליגה הושבתה בשנת 2007, והאלופה האחרונה מליגה זו היא הקנזס קייג'רז שזכו בתואר ב-1 ביולי 2007. המוטו של הליגה הזו הוא: **"ליגה של הזדמנות"**.

במשך השנים שיחקו רבים משחקני הליגה הזו בליגות שונות ברחבי העולם, לרבות ליגת ה-NBA, ליגות הכדורסל האירופאיות (כולל היורוליג) והליגה הישראלית.

יצחק פרי, פיני גרשון ושלמה וייספלר נסעו לראות את דארל ארמסטרונג משחק ב"אטלנטה איגלס" לפני קיץ 1993, אך גרשון העדיף שלא להחתימו בעבור מכבי ראשון לציון ובמקומו נלקח סטיב בארט ששיחק מולו במדי "ניו ג'רזי שור-קאטס" באותו המשחק.

## מצב הליגה כיום

לאחר חששות שהליגה תקרוס לאחר עונת 2007, הליגה הודיעה כי לא תפעל בעונת 2008, וכי תשקול את אפשרויותיה בעתיד. עם זאת, הליגה לא חזרה לפעילות מאז, למרות שבאתר האינטרנט של הליגה פורסם בחודש ינואר 2010 כי מקווים לחדש את פעילות משחקי הליגה באפריל 2010.

## עונת 2007
את עונת 2007 פתחו עשר קבוצות, ששיחקו בחלוקה של שני בתים בני חמש קבוצות, ארבע קבוצות נשרו במהלך העונה ושש הקבוצות הנותרות שובצו מחדש בבית אחד.

## קישורים חיצוניים
* אתר הליגה הרשמי

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ליגות כדורסל בארצות הברית
קטגוריה:ארגוני כדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל לא פעילות
Orkut

**אורקוט** (באנגלית: **Orkut**) הייתה רשת חברתית מקוונת בבעלות חברת "גוגל". האתר נקרא על שם יוצרו, עובד גוגל בשם אורקוט בויוקוקטן. הרשת החלה לפועל ב-2004 והייתה פופולרית בעיקר בברזיל והודו. בפברואר.
הרשת נסגרה ב-30 בספטמבר 2014 כדי לעודד משתמשים לעבור לרשת החברתית גוגל+.

## היסטוריה
ב-2003, גוגל הציעה לקנות את הרשת החברתית Friendster, אך החברה סירבה להצעה. בעקבות כך גוגל פנתה לאורקוט בויוקוקטן, מהנדס תוכנה טורקי, שפיתח רשת חברתית כפרויקט עצמאי תוך כדי עבודה בגוגל. האתר הושק ב-22 בינואר 2004, תחילה רק למוזמנים. האתר זוכה לפופולריות עצומה בהודו, ברזיל ומדינות אחרות באמריקה הלטינית, אך לא בארצות הברית או אירופה. במהלך 2007 יותר כ-25 מיליון גולשים ביקרו באתר מדי חודש, שיותר מ-50% מקרבם היו מברזיל, ו"אורקוט" היה לאחד מ-10 אתרי האינטרנט הפופולריים ביותר בעולם. 

בסוף 2007 "אורקוט" הייתה הרשת החברתית השנייה בגדולה בעולם, אחרי מובילת השוק באותה עת "מייספייס" ופופולרית יותר מ"פייסבוק"; עם זאת בפילוח גאוגרפי מחצית מהמשתמשים של "אורקוט" היו באמריקה הלטינית, וכמעט חצי באזור אסיה-פסיפיק; ואילו בארצות הברית "פייסבוק" הייתה שנייה ובאירופה הרשת החברתית Bebo. בישראל "אורקוט" לא הייתה פופולרית, הרשת החברתית המובילה באותן השנים הייתה "חבר'ה" והשנייה אתר "מקושרים", עד ש"פייסבוק" עקפה את שניהן בינואר 2008, והן לבסוף נסגרו.

במקור, אורקוט אוחסנה בשרתים של גוגל במדינת קליפורניה, אך באוגוסט 2008 גוגל הכריזה שתעביר את "אורקוט" לשרת בברזיל, בעיר בלו הוריזונטה, שם גם הוקם מרכז התמיכה שלה, מאחר שרוב המשתמשים שלה היו ממדינה זו. אולם באותה תקופה עמדה בפני אישומים פליליים בברזיל, לאחר שדו"ח חשף כי "אורקוט" הפכה לחממה לפעילות פלילית.

במהלך 2010 החלה "אורקוט" להפסיד נתח שוק בהודו ובברזיל לטובת "פייסבוק", שלבסוף עקפה אותה.

ב-30 ביוני 2014, גוגל הכריזה כי האפשרות ליצור משתמשים חדשים באורקוט תיסגר מיולי 2014.
ב-30 בספטמבר 2014 האתר נסגר ואפשר למשתמשיו לגבות את פרטי הפרופיל שלהם דרך שירות הגיבוי והארכוב Google Takeout.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שרותי גוגל שנסגרו
קטגוריה:רשתות חברתיות מקוונות
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2004
סופיה פרובסקאיה

**סופיה לְבוֹבְנָה פֵּרוֹבְסְקָאיָה** (ברוסית: ** Софья Львовна Перовская**; 13 בספטמבר 1853 – 15 באפריל 1881) הייתה מהפכנית רוסייה, ממנהיגי  נרודניה ווליה וממארגני התנקשות באלכסנדר השני.

## ביוגרפיה
אביה היה נצר למשפחת אצולה; תקופה מסוימת היה מושל סנקט פטרבורג, אך בשנת 1866, לאחר התנקשות בצאר, הועבר מתפקיד.

כמקובל במשפחות האצילים של רוסיה במאה ה-19, היא קיבלה השכלה בביתה. היא סירבה ללכת להמשיך את לימודיה במוסד שאליו הלכו ללמוד יתר בנות האצילים. בשנת 1869 החלה פרובסקאיה ללמוד בבית ספר לבנות שרוב התלמידות בו היו ממעמד הביניים, והתיידדה עם בנות שלמדו במקום. בשנת 1870, לאחר שסירבה לדרישת אביה לנתק את הקשרים עם חברותיה, היא עזבה את הבית. לאחר מספר חודשים היא עברה לקייב, במטרה להסתתר מאביה. היא חזרה לסנקט פטרבורג בשנת 1871, רק לאחר שאביה הסכים לתת לה דרכון, ובכך הפכה פרובסקאיה להיות אזרחית עצמאית. בשנת 1871 הקימה פרובסקאיה חוג קטן של נרודניקים, שלאחר מספר חודשים התמזג עם החוג של מארק נתנסון; ובשנת 1872 התמזגה הקבוצה עם זו של ניקולאי צ'ייקובסקי. במקביל, הוסמכה פרובסקאיה כמורה, ולמדה קורסים ברפואה לצורך קבלת הסמכה למתן חיסונים.

כמו רוב הנרודניקים, השתתפה פרובסקאיה ב"הליכה לעם" ועבדה בבתי הספר בכפרים. בינואר 1874 היא נעצרה ונשלחה למעצר במבצר פטרופבלובסקיה בסנקט פטרבורג. הודות למאמצי אביה היא שוחררה, אך נשללה ממנה הרשות להמשיך ללמד בבתי הספר. היא סיימה את קורס הרפואה, ועברה לחצי האי קרים. בשנת 1878 היא עמדה למשפט במסגרת "משפט 193" אך שוחררה ללא אשמה. בקיץ 1878 היא נעצרה שוב, ונשלחה לגלות בסיביר; אך בדרך הצליחה לברוח ועברה למחתרת. בשנת 1879 השתתפה בוועידה של "זמליה אי ווליה", ופעלה למניעת פילוג בארגון, אף על פי שתמכה ברעיון להתחיל פעולות טרור נגד השלטון.

החל מסתיו 1879 הייתה פרובסקאיה חברה בוועד הפועל של נרודניה ווליה, והייתה משתתפת פעילה בהכנת כל ההתנקשויות בצאר. פרובסקאיה הייתה חברתו לחיים של אנדריי ז'ליאבוב (שבאופן רשמי היה נשוי). בפברואר 1881, מספר ימים לפני ההתנקשות בצאר, נעצר ז'ליאבוב. בעקבות זאת לקחה פרובסקאיה על עצמה את המשך ההכנות, והשתתפה בהתנקשות באופן פעיל – היא נתנה למתנקש את הסימן לזריקת הפצצה. היא לא עזבה את סנקט פטרבורג לאחר הריגת הצאר אלכסנדר השני, במטרה לפעול לשחרור העצירים. ב-10 במרץ 1881 היא נעצרה והואשמה בהשתתפות בהתנקשות. הסנגור במשפט היה ניקולאי מורביוב, חבר ילדות שלה.

ב-3 באפריל 1881 הוּצאה פרובסקאיה להורג בתלייה, יחד עם ראשי ארגון נוספים.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים 

קטגוריה:מנהיגים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מהפכנים רוסים
קטגוריה:אצולה רוסית
קטגוריה:נשים שהוצאו להורג ברוסיה וברית המועצות
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1853
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1853
קטגוריה:נפטרות ב-1881
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1881
סאימה (אגם)

**סאימה** (בפינית: **Saimaa**; בשוודית: **Saimen**) הוא גדול אגמי פינלנד, ומִקווה המים המתוקים הרביעי בגודלו באירופה. האגם, ששוכן בדרום-מזרחה של פינלנד, נוצר בתהליך הפשרת קרחונים בסוף עידן הקרח. נהר וואוקסי (Vuoksi) יוצא מהאגם ונשפך לאגם לדוגה. אגם סאימה מנוקד באיים רבים, ותעלות צרות מחלקות אותו לחלקים ולאגני-משנה רבים. קו החוף מפותל וארוך מאד.

מבין הערים שיושבות לשפת הסאימה, הגדולה ביותר היא לאפנראנטה. תעלת סאימה מחברת את העיר עם העיר הרוסית ויבורג, ואת סאימה עם מפרץ פינלנד. תעלות אחרות מקשרות את האגם עם אגמים אחרים במזרח פינלנד ויוצרות מערכת תעבורת-מים. זו משמשת להעברת עצים, חומרי-גלם ומשאות אך גם לתיירים.

הסאימה היא מקום מגוריו הבלעדי של זן נדיר של פּוּסָה (*Pusa hispida saimensis*). גם דג הסלמון שחולק את בית הגידול הזה נחשב כחיה בסיכון.

## קישורים חיצוניים

* 
*אתר GO SAIMAA
*דיג באגם סאימה

## הערות שוליים

קטגוריה:פינלנד: ימות ואגמים
מסעותי עם עצמי

**מסעותי עם עצמי** הוא אלבומה השלישי של להקת הרוק הישראלית "איפה הילד?", שיצא לאור בשנת 1995.

## רקע
בניגוד לשני אלבומיה הקודמים של הלהקה, "זמן סוכר" ו"שדים", אלבום זה התאפיין בהפקה עגולה ומשוייפת יותר, ובשירים שחרגו ממסגרת הצליל שהציגה הלהקה עד אז. כחלק מהחלטת הלהקה לשנות את צלילו המוזיקלי של האלבום, הוחלט להחליף את המפיק הקודם של הלהקה, יובל שפריר, ביובל בנאי.

האלבום הוקלט ובושל באולפני "המון" ב-1995. חברי הלהקה עבדו על האלבום במשך כ-10 שעות ביום, בשעות עבודה מוקדמות מאוד שלא היו מורגלים אליה. מבחינת הרכב כותבי השירים הייתה באלבום נסיגה מהותית - חמי רודנר היה אחראי ל-10 מתוך 11 הטקסטים באלבום, ואופיר בר עמי נדחק ממעמדו ככותב ומלחין נוסף בלהקה.

השיר "הרסתי הכל" שכתב אסף שריג נכתב לזכרו של אביו, יוסף שריג. באלבום מופיע שלומי ברכה, חברו של המפיק יובל בנאי ללהקת משינה, כנגן אורח בקלידים בשיר "זוהי סדום". לגרסת התקליטור של האלבום צורף הקליפ לשיר "זוהי סדום".

האלבום נכשל מסחרית, אף על פי שהניב מתוכו את הלהיטים "נביא השעמום" "הביאו את הסתיו", "זוהי סדום" ו"מסעותי עם עצמי". האלבום גרם ללהקה שכבר הייתה רגילה ליחס של כוכבי רוק להיתקל במכשול בפעם הראשונה מאז ההצלחה הראשונית שלהם, והביא לפירוק הראשון של הלהקה לאחריו.

## רשימת השירים
כל הטקסטים נכתבו על ידי חמי רודנר, מלבד בשירים בהם מצוין אחרת.
# נביא השעמום (לחן - אסף שריג)
# עולם ללא חלומות (לחן - חמי רודנר)
# מסעותי עם עצמי (לחן - שריג)
# אנחנו מתחתנים (לחן - רודנר)
# הביאו את הסתיו (לחן - שריג)
# מי אמר שאמא (לחן - רודנר)
# זוהי סדום (לחן - רודנר)
# הגמד המוטס (לחן - רודנר)
# רגעים קטנים (מילים - רודנר, שריג, לחן - שריג)
# כובע כחול (מילים - רודנר, איגי וקסמן, לחן - רודנר)
# הרסתי הכל (מילים ולחן - שריג)

## משתתפים באלבום
* חמי רודנר - שירה, בס
* אסף שריג - גיטרות, שירה
* אופיר בר עמי - גיטרות, קלידים ב"עולם ללא חלומות"
* אסף מרוז - תופים
* אייל דפנא - טכנאי הקלטה ומיקס.

## קישורים חיצוניים

*  הביאו את הסתיו, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube
*  מי אמר שאמא, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי איפה הילד?
האלפים של פרובאנס עילית

ה**אלפים של פרובאנס עילית** (בצרפתית: **Alpes-de-Haute-Provence**) הוא אחד ממחוזות צרפת, ושוכן בדרום-מזרח צרפת המטרופוליטנית. בירתו היא דין-לה-בן (Digne-les-Bains), ומספר קוד המחוז הסידורי הוא 04. המחוז מקיף 4 רבעים, 30 קנטונים ו-200 קהילות (רשויות מקומיות). הוא מוקף על ידי המחוזות האלפים העליונים, דְרוֹם, ווקלוז, ואר והאלפים הימיים, ובצפון-מזרח יש לו גבול עם איטליה. המחוז, שכשמו, תופס את החלק הצפון-מזרחי ההררי של פרובאנס, נוצר כאחר מ-83 מחוזות שנולדו במהפכה הצרפתית, ועד 1970 נקרא **האלפים התחתיים** (Basses-Alpes). גבולותיו עוצבו לאורך מפנה המאה ה-19.

בין נובמבר 1942 לספטמבר 1943 הוא היה כבוש בידי איטליה הפשיסטית.

גאוגרפית כמו גם דמוגרפית, המחוז נחלק לשלושה חלקים: מישורי-גבעתי, תת-אלפיני ואלפיני. הראשון כולל גבעות ועמקים שהם חלק מפרובאנס העילית, ובו מתרכזים עיקר האוכלוסייה והפעילות הכלכלית שמחוץ לתיירות האלפינית; השני מאופיין בהרים בינוניים בגובהם ובכפרים מבודדים, והשלישי כולל את הפסגות שבין 2,000 ל-3,000 מטרים ואזורי העמקים שביניהן, אתרי הסקי, ומספר נהרות. בחלק זה גם עובר אחד הכבישים הגבוהים ביותר באירופה, כביש מחוזי D64 (גובה 2,802 מ') שמקשר את אזור העיירה ברסלונט לאזור הנחלים שנשפכים באלפים הימיים. פני השטח של המחוז מחורצים ותלולים, והקשר עם הסובב קשה. בשנת 1877 הגישה ל-55 יישובים לא הייתה אלא נתיבי פרדות.

עד אמצע המאה ה-20 סבל המחוז מהגירה שלילית של אנשי הכפרים, ובחמישים השנים האחרונות נצפה גידול באוכלוסייה; אמנם, אלו שמקרוב באו מתרכזים ביישובים הנוחים, ואינם מעבדים עוד את האדמה.

בשנת 2015 התרסק מטוס בטיסה 9525 של ג'רמנווינגס מעל אזור זה בידי הטייס.

## ראו גם
* אגם סר-פונסון

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הרי האלפים
קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: מחוזות
ליגת ההוקי רולר הישראלית

**ליגת ההוקי רולר הישראלית** היא אליפות ישראל בהוקי רולר שמתקיימת מדי שנה. הליגה מחולקת לליגת על ולליגה לאומית ומנוהלת על ידי ההתאחדות הישראלית להוקי קרח בשיתוף איגוד הגלגליות בישראל. בעונת 2013/14 הליגה כללה 20 קבוצות.

## טבלת אליפויות המדינה

## הערות שוליים

ליגה
הוקי רולר
רודיה קוזלובסקי

**רוֹדִיֶה קוזלובסקי** (נולד ב-20 באוקטובר 1976) הוא שחקן תיאטרון וקריין ישראלי.

## קריירה
למד בבית צבי.
השתתף בהצגות: "מחיר הכבוד", "'זיכרונות חוף ברייטון", "נירנברג", "הבחורים בדלת ממול" (בתיאטרון חיפה) ,"אמא קוראז'" (בתיאטרון הקאמרי) "סכינים בתרנגולות" (אנסמבל עיתים), "הנזיר השחור" בתיאטרון מלנקי, "גלילאו", "דלתות נפתחות" (תיאטרון באר שבע), וכן בהצגות בתיאטרון הספרייה: "שלושה ימים של גשם", "מלחמת טרויה לא תפרוץ", "נדנדה בשניים", "הדה גאבלר", "בית הבובות", "הבחורים בדלת ממול", "ריצ'רד השני", "הסוחר מוונציה" ובהצגה העצמאית "דרך גגרין" בבימויו של יוסף פיצ'חדזה והשתתפותם של מנשה נוי, יניב ביטון ועזרא כפרי.

הוא השתתף בהצגות הילדים: "אורה הכפולה", "אמיל והבלשים", "הכיתה המעופפת", "תתחילי לחייך" ו"חנה סנש".

בטלוויזיה, רודיה קוזלובסקי שיחק את עופר נרקיס, סוכן השב"כ, בסדרת הדרמה "הבורר", וכן השתתף בסרט הטלוויזיה "מזכיר המדינה של ארצות הברית". בקולנוע השתתף בסרטים: "שנת אפס", "ירח של זאבים", "השתיקה", "מעבר להרים ולגבעות" ובסרטו של יבגני רומן "האיש שבקיר".

ב-2024 כתב ספר ילדים בשם "החמור לא מצליח לישון", שעלילתו הופיעה כחלק מהמופע "סיפורי לילה טוב שאנחנו מקריאים" של תיאטרון מלנקי שעלה לאחר טבח שבעה באוקטובר והוצג לפני ילדי המפונים שהתקשו להירדם.

קוזלובסקי עוסק גם כקריין של ספרים מוקלטים, ביניהם "אנה קארנינה" של לב טולסטוי, "החטא ועונשו" של פיודור דוסטויבסקי ו"האופרמנים" של ליון פויכטוונגר. החל מ-2025 הוא כותב, מגיש ומשחק בפודקאסט "היה AI" עם יובל בינדר.

בשנת 2026 שיחק בסרטו של נדב לפיד, "כן!".

## חיים אישיים
הוא אב לתאומים זהים מאשתו השחקנית אנה דוברוביצקי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
אנה דוברוביצקי

**אנה דוברוביצקי** (ברוסית, ישראל: **Анна Вадимовна Дубровицкая**; נולדה ב-4 ביולי 1981) היא שחקנית רוסיה-ישראלית. 

## ביוגרפיה
דוברוביצקי נולדה בלנינגרד שבברית המועצות (כיום סנקט פטרבורג, רוסיה). היא למדה באקדמיה לתיאטרון אצל סבטלנה קרוצ'קובה. בגיל 18 עלתה לארץ. בישראל למדה אנה בבית צבי, והיא שחקנית הבימה. היא בתו של הבמאי הרוסי ודים דוברוביצקי.

בתיאטרון שיחקה בהצגות "הם יורים גם בסוסים" בתיאטרון הקאמרי. "תה" של תיאטרון בית ליסין, בתיאטרון הספרייה ב"בית הבובות", "משחקי חופשה", "ועידת פסגה", בתמונע ב"מבוך המראות" וב"כוכב יאיר" ו"מוריס שימל" בתיאטרון הבימה.

ב-2006 שיחקה בסרט הקולנוע "סיפור חצי רוסי".

בשנת 2007 גילמה את דיאנה (אשתו של ולדה) בדרמת הפשע של HOT "הבורר".

בשנת 2008 שיחקה בהצגה "הדרך לג'אנה" בצוותא.

בשנת 2010, בעונה השנייה של "הכל דבש" היא גילמה מנהלת בית בושת. במהלך הסדרה, דמותה ביצעה אקט מיני לרקע תמונת הבאבא סאלי. הסצנה עוררה שערורייה בקרב מאמיניו הרבים. באותה שנה שיחקה דוברוביצקי בסדרת הדרמה היומית בשפה הרוסית "בין השורות" אשר שודרה ב-Yes.

ב-2013 גילמה את אליסה בסדרת הדרמה "בית המשאלות" בערוץ הראשון בבימויו של חיים בוזגלו.

מ-2014 היא מגלמת את דמותה של סטלה בהצגה "חשמלית ושמה תשוקה" בהפקה משותפת של התיאטרון הקאמרי ותיאטרון הבימה.

בשנת 2015 שיחקה בקומדיה של Yes, "השוטר הטוב", שם גילמה את שירה, בחורה לסבית אשר מנהלת רומן סודי עם דלית (ורד פלדמן), בת זוגו של דני קונפינו (יובל סמו).

ב-2015 שיחקה בסרט "סוף עידן התמימות".

ב-2017 יצא לאקרנים סרטו של הבמאי ארז תדמור, זוכה פרס אופיר, "נמל בית", בו מככבת בתפקיד מרכזי לצד לירון בן-שלוש, שמיל בן ארי, יורם חטב, דליה בגר ואחרים.

ב-2018 החלה לשחק בהצגה "לילה אחד, מרקוביץ'" מאת יואב שוטן-גושן ועירד רובינשטיין ובבימויו, על פי ספרה של איילת גונדר-גושן, בתיאטרון בית ליסין, בתפקיד סוניה.

במרץ 2019 החלה לשחק בסדרה בת אל הבתולה בתפקיד קסניה. בפברואר 2020 החלה לשחק בסדרה לעבור את הלילה בתפקיד מרינה. במרץ 2020 החלה לשחק בסדרה "הדבר הגדול המיוחד" בהפקת כאן 11 בתפקיד רותי.

ב-2020 שיחקה בסדרת הדרמה המשטרתית של כאן 11 "מנאייכ" את טניה לוין - אמו של נער עבריין שהוכה באכזריות על ידי שוטר. באותה שנה שיחקה גם בסרט הקולנוע אחד בלב.

ב-2021 גילמה את נטליה קארפין, חברת כנסת דוברת רוסית, בסדרה "מותק בול באמצע" של כאן 11. באותה שנה שיחקה בהצגה "אמוק" בתיאטרון מלנקי, בסרט "יותר ממה שמגיע לי", ובסדרת הטלוויזיה "מעילה" בתפקיד אלונה.

ב-2022 החלה לשחק בהצגה "פנקס הקטן" בתיאטרון תמונע.

ב-2025 שיחקה בסדרה "מגרש הרוסים" ששודרה בכאן 11, בתפקיד לנה צ'אדוב, אשתו של אנדריי ואימו של ליושה שהורשע ברצח סדרתי.

ב-2026 שיחקה בהצגה "דדיה ווניה. צ׳חוב" תאטרון מלנקיי

## חיים אישיים
דוברוביצקי נשואה לשחקן רודיה קוזלובסקי ולהם תאומים.

## קישורים חיצוניים

* 
* מאיה כהן, אנה מוכשרת, המון פוטנציאל, באתר pressreader, אוקטובר 2021.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1981
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
קטגוריה:שחקניות קולנוע חרדי