open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אוטוגלידה

**אוטוגלידה** הוא שעשועון ישראלי לילדים שמשודר בערוץ לוגי. את התוכנית הנחה בעונה 1 ליאור כלפון ובעונות 2-3 הנחה את התוכנית בן פרי. בעונה הראשונה בשונה משאר העונות בסדרה צולמה בכל רחבי הארץ, בכל תוכנית הגיע המנחה לעיר אחרת באוטו הגלידה שלו המכונה "לקי". בעונות 2-3 הסדרה צולמה בחווה בתל אביב.

## חוקי המשחק
בכל תוכנית מגיע ילד לאוטו הגלידה. הוא מנסה לענות נכונה על שאלות ולזכות בגלידה. לאחר שענה על שאלה, הוא יכול לבחור טעם אחד לגלידה שאולי הוא יקבל. לאחר שענה על עוד שאלה הוא בוחר טעם שני לגלידה, וכן הלאה. לאחר שענה נכון על שלוש שאלות הוא מקבל הזדמנות לפרוש מהמשחק, ולקבל את הגלידה שהשיג, או להמשיך ולנסות להשיג תוספות לגלידה (סירופ שוקולד, סוכריות, מסטיקים, גומי, מרשמלו ועוד). כדי להשיג את התוספות לגלידה יש לענות על שאלה המכונה "שאלת הצ'ופר" והיא שאלת נכון / לא נכון. במידה והילד טועה ב"שאלת הצ'ופר" הוא מפסיד את הגלידה שהיה אמור לקבל.

לאורך כל המשחק יכול המתמודד לטעות פעם אחת. היה וטעה יותר מפעם אחת, הוא נפסל. ישנו "גלגל הצלה", שנותן למתמודד אפשרות לקרוא לחבר כדי שיעזור לו לענות נכון על השאלה.

משתתף המפסיד במשחק מקבל קרחון או סוכרייה.

במהלך העונות הגיעו לביקור מיטב מנחי ערוץ הילדים כגון דון לני גבאי, טל מוסרי, קובי מחט ועוד.

## פינה נוספת
בעונה השנייה מיכל גבריאלוב הנחתה פינה נוספת בתוכנית. בשעשועון זה המנחה שואלת ארבע שאלות, כשבכל שאלה הפרס גדול יותר מזה של השאלה הקודמת, עד שבשאלה האחרונה הפרס הוא כל שלושת הפרסים הקודמים. במשחק זה יש אפשרות למתמודד לתת את הפרסים שקיבל לאחד מארבעת המתמודדים האחרים. בספיישלי ראש השנה פסח ושבועות של הסדרה בן פרי הנחה פינה זאת.

### הפרסים
# קרחון
# ארטיק גלידה מצופה
# גלידה
# קרחון, ארטיק גלידה וגלידה

## ראו גם
* 

קטגוריה:שעשועוני טלוויזיה
קטגוריה:ערוץ לוגי: תוכניות וסדרות
קטגוריה:BIGI: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2008
גלפנד

**גלפנד** הוא שם משפחה שמקורו ביידיש ומשמעותו פיל.

קטגוריה:שמות משפחה
רנה גיל

**רנה גיל** (נולדה ב-1933) היא רופאת ילדים, מומחית בנאונאטולוגיה מרצה וחוקרת, מקימת היחידה הראשונה לטיפול נמרץ ילודים בישראל.

## ביוגרפיה
נולדה בפולין בשנת 1933, בת למשפחת אורבך. במהלך מלחמת העולם השנייה הסתתרה יחד עם נשות המשפחה ששרדו
את האקציות הגרמניות בדירות מסתור ובעליות גג. בשנת 1945, לאחר שחרור פולין בידי הרוסים, שהתה כשנה בפולין במהלכה עסקה אמה חנה אורבך באיסוף ילדים ניצולי שואה מרחבי אירופה. ב-1946 עלתה עם אמה לארץ ישראל וחברה לאביה, שהצליח לברוח לארץ ב-1939.

כנערה למדה בתיכון עירוני א' בתל אביב. ב-1952 התגייסה לחיל ההנדסה ולקחה חלק בתכנון והקמת הכביש הראשון לאילת. בשנת 1954 החלה את לימודה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, אותו סיימה ב-1960.

את התמחותה ברפואת ילודים החלה בבית החולים האוניברסיטאי הדסה, עין-כרם, והשלימה אותה בארצות הברית, בבית החולים בסן פרנסיסקו. ב-1971 החלה את התמחותה ביחידה לטיפול נמרץ ילודים בבית החולים "ספרו" במדינת מישיגן בארצות הברית. היא הביאה עימה לארץ את הידע אודות תחום פורץ דרך זה, בשנת 1973, אז פתחה את היחידה הראשונה בישראל לטיפול נמרץ ילודים בבית החולים ביקור חולים בירושלים. גיל ניהלה מחלקה זו במשך 30 שנה. בתקופה זו, משנות ה-70 עד שנות ה-90, ירדה תמותת הפגים בישראל מ-19:1,000 עד ל-3:1000.

גיל זכתה כאות הוקרה בתואר פרופ' לרפואה קלינית מבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית, ובהמשך התקדמה לדרגת פרופסור חבר. היא שימשה לאורך השנים גם כמדריכת סטודנטים בבית הספר לרפואה.

במהלך 40 שנות עבודתה כתבה גיל מעל 100 מאמרים אשר פורסמו בכתבי עת מדעיים בינלאומיים. רבים ממחקרים אלו בוצעו בשיתוף עם המחלקת הילדים של אוניברסיטת סטנפורד, פאלו אלטו, קליפורניה.

גיל פרשה מניהול מחלקת הילודים בבית החולים ביקור חולים בשנת 2007, מאז משמשת כמנהלת מחלקת הילדים בבית החולים הרצוג בירושלים, המתמחה בטיפול בילדים עם פגיעות התפתחותיות קשות ומונשמים כרונית. ב-2012 פרסמה מאמר המתאר לראשונה טיפול בילדים ברמת פגיעות זו; המחקר הוצג בכנס למחקר רפואי בוושינגטון בשנת 2013.

## חיים אישיים
נשואה מ-1954 ליוסף (ג'ו) גיל, טייס בחיל האוויר ולימים פרופ' לפיזיולוגיה של הצמח באוניברסיטה העברית וראש המכון לחקר המדבר בשדה בוקר. לזוג נולדו שני ילדים.

## קישורים חיצוניים
* פרופ' רנה גיל, מייסדי הניאונטולוגיה בישראל באתר האיגוד הישראלי לניאונטולוגיה
* פרופ' יוסף גיל, באתר האוניברסיטה העברית

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רופאות ילדים ישראליות
קטגוריה:נאונאטולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:ירושלים: רופאים
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל בית החולים ביקור חולים
קטגוריה:סגל בית חולים הרצוג
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
סמל האיים הבלאריים

**סמל האיים הבלאריים** הוא סמלה הרשמי של הקהילה האוטונומית האיים הבלאריים שבספרד.
הסמל מעוצב כמגן "ספרדי" זהב שעליו ארבעה פסים מאונכים אדומים. פס אלכסוני כחול (לעיתים מופיע כסגול) מתוח מהפינה השמאלית העליונה לפינה הנגדית. הסמל יורש את עיצובו מסמלה של ממלכת מיורקה ההיסטורית, כשמקור המגן (ללא הפס האלכסוני) הוא סמלה של ממלכת אראגון שכבשה את האיים מידי המוסלמים במאה ה-13. הסמל מוקף בעיטורי זהב.

הסמל נאסר לשימוש לאחר עלייתו לשלטון של פרנסיסקו פרנקו, כמו שאר הסממנים הלאומיים של האוטונומיות. ב-1978, לאחר כניסת החוקה הספרדית לתוקף, אומץ הסמל וחזר השימוש בו. הוא נקבע כסמל רשמי בחוק ב-21 בנובמבר 1984.

## ראו גם
* דגל האיים הבלאריים

## קישורים חיצוניים
* הסמל באתר ממשלת האיים הבלאריים
* סקירת ההיסטוריה של הסמל

קטגוריה:האיים הבלאריים
האיים הבלאריים
סוסואה

**סוסואה** (ספרדית **Sosúa**) היא עיר תיירות חוף בפרובינציית לה-פלטה שברפובליקה הדומיניקנית.

## היסטוריה
בוועידת אוויאן, שנתכנסה, ב-1938, לדיון בבעיית הפליטים היהודים שנמלטו משטחי גרמניה הנאצית, הכריז רפאל טרוחיו שליט הרפובליקה הדומיניקנית על הסכמתו לקלוט 100,000 פליטים יהודים. טרוחיו, שנודע בשלטון היחיד שלו והיה לעריץ אכזרי ומושחת, רצה לשנות את תדמיתו בעולם. בין מטרותיו בהסכמתו לקבל את היהודים עמד הרצון להתקרב לארצות הברית ולקבל סיוע כלכלי. טרוחיו, שהיה גזען, ביקש להגדיל את האוכלוסייה הלבנה באי על חשבון האוכלוסייה השחורה. לכן הציב תנאי אחד, שבין הפליטים יהיו רק גברים צעירים ורווקים שיוכלו להתחתן עם המולאטיות המקומיות ויבהירו את הגזע הדומיניקני. קרוב ל־100 אלף יהודים קיבלו ויזות, אבל הבירוקרטיה עבדה לאט, ומתוך 100,000 הפליטים, רק 5,000 איש נותרו חופשיים לעשות את המסע הארוך, ורק 2,000 מהם הגיעו בסופו של דבר לרפובליקה הדומיניקנית. בשנת 1941 אידה סילברמן ביקרה במקום ובחזרתה לארצות הברית דיווחה על כישלון חרוץ.

טרוחיו דרש שהיהודים ישלמו עבור הקרקעות שהעמיד לרשותם, שהיו "רכושו הפרטי", ויהדות ארצות הברית נחלצה לעזרה וגייסה את מיליון הדולרים שנדרשו תמורת האדמות באמצעות ארגון הג'וינט. טרוחיו גם מינה את נציג הארגון כחבר פרלמנט. כ-600 פליטים מאוסטריה וגרמניה נשלחו לסוסואה, וייסדו במקום כפר יהודי קטן. החלו לעסוק בחקלאות, כל מתיישב קיבל כ-300 דונם. לשיווק מוצרי החלב והבשר שלהם הקימו קואפרטיב בשם "תוצרת סוסואה" (Productos Sosúa), אך נאלצו לתת לטרוחיו כ-25% ממניותיו. לאחר מלחמת העולם השנייה הגיעו פליטים יהודים נוספים משאנגחאי, בשנים שלאחר מכן עברו רוב בני הקהילה לארצות הברית. בשנת 1956 נותרו בעיירה כ-180 יהודים. בשנות ה-80 של המאה ה-20 נותרו בכפר כ-35 משפחות של יהודים. חלקן קנו במשך השנים עוד אדמות, והפכו להיות בעלי הקרקעות הגדולים באזור. באותן השנים הם החלו לפתח את תעשיית התיירות במקום ומכרו קרקעות ליזמים שבנו עליהם בתי מלון. מאז גדל הכפר לעיירת נופש בה כ-60,000 תושבים ומאות חדרי מלון. אילנה נוימן עדמה בראש העירייה החל משנת 2002 ובמשך 4 כהונות.

בשנת 1988 נותרו בסוסואה פחות ממאה יהודים. יש בה בית כנסת, בית עלמין יהודי, מוזיאון, פארק ואתר זיכרון לקהילה היהודית.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר המוזיאון היהודי של סוסואה (באנגלית)
* סוסואה באתר הרפובליקה הדומיניקנית
* 
*  - אוסף צילומים מימיו הראשונים של היישוב היהודי בסוסואה

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה הדומיניקנית: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות
קטגוריה:ערי חוף
סמל האיים הקנריים

150px|ממוזער|שמאל|הסמל בעיצובו האחרון
**סמל האיים הקנריים** הוא סמלה הרשמי של הקהילה האוטונומית האיים הקנריים שבספרד.

הסמל מעוצב כמגן "ספרדי" כחול ובו שבעה איים לבנים מסודרים בשלושה צמדים אחד מעל השני, והשביעי בתחתית. הם מעוצבים כהרים ומסמלים את שבעת איי האוטונומיה שנוצרו מהרי געש תת-ימיים. במגן תומכים שני כלבים חומים זקופים שלצוואריהם קולר כחול מקושט בפנינים. הם מייצגים את משמעות שמם של האיים: בלטינית Canariae Insulae משמעו אי הכלבים. דמות כלב מופיעה בסמלים ההיסטוריים של האיים כבר ממאה ה-16 ועיצוב המגן עם שבעת האיים היה בשימוש במאה ה-17. מעל המגן מותקן כתר ממלכת ספרד, ומעליו המוטו "Oceano" באותיות שחורות על סרט לבן, לסמל את מיקומם של האיים באוקיינוס האטלנטי.

הסמל עבר שינויים לא משמעותיים במהלך השנים. עיצוב דומה לנוכחי נקבע בחוק ב-1982 והוא השתנה בפעם האחרונה ב-1990. עיצוב גרפי נוסף נעשה ב-2005 אך הוא נועד לשימוש במסמכים וכדומה, ואינו סמל הרלדי.

## ראו גם
* דגל האיים הקנריים

## קישורים חיצוניים

* היסטוריית הסמל, באתר ממשלת האיים הקנריים (4 עמודים)
* באתר סמלי העולם

## הערות שוליים

קטגוריה:האיים הקנריים
האיים הקנריים
חרמן סאנצ'ס

**חרמן סאול סאנצ'ס סאנצ'ס** (בספרדית: **Germán Saúl Sánchez Sánchez**; נולד ב-24 ביוני 1992 בגוודלחרה) הוא קופץ למים מקסיקני. הוא סגן האלוף האולימפי באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) בקפיצה מ-10 מטרים, ובקפיצות סינכרוניות מ-10 מטרים הוא סגן אלוף אולימפי (לונדון 2012) וסגן אלוף עולם (קאזאן 2015). בן זוגו בקפיצות הסינכרוניות הוא איוואן גארסיה.

## קריירה
הישגו המשמעותי הראשון של סאנצ'ס בזירה הבינלאומית היה במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בשנת 2010 במאיאגואס שבפוארטו ריקו, כשזכה, יחד עם גארסיה, במדליית הזהב בקפיצות הסינכרוניות מ-10 מטרים. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו ב-2011 בעיר הולדתו, גוודלחרה, זכה סאנצ'ס בשתי מדליות זהב, הן במקצה היחידים והן בקפיצות הסינכרוניות, יחד עם גארסיה. באליפות העולם שנערכה באותה שנה בשאנגחאי סיימו גארסיה וסאנצ'ס במקום השביעי.

באולימפיאדת לונדון (2012) סיים במקום ה-14, ויחד עם גארסיה זכה במדליית הכסף בקפיצות הסינכרוניות. באליפות העולם שנערכה בברצלונה ב-2013 סיים במקום הרביעי הן במקצה היחידים והן בקפיצות הסינכרוניות עם גארסיה. 

באליפות העולם שנערכה בקאזאן ב-2015 זכו סאנצ'ס וגארסיה במדליית כסף נוספת. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה במדליית הכסף בקפיצות ליחידים, ויחד עם גארסיה סיים במקום החמישי בקפיצות הסינכרוניות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קופצים למים מקסיקנים
קטגוריה:קופצים למים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:קופצים למים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:קופצים למים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1992
יאל קסטיו

**יאל ארנסטו קסטיו ורטה** (בספרדית: **Yahel Ernesto Castillo Huerta**; נולד ב-6 ביוני 1987 בגוודלחרה) הוא קופץ למים מקסיקני, המתחרה בקפיצות מ-3 מטרים וממטר אחד. בקפיצות הסינכרוניות, בן זוגו של קסטיו הוא חוליאן סאנצ'ס.

## קריירה
קסטיו השתתף לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת בייג'ינג (2008), בה סיים במקום השביעי בקפיצה מ-3 מטרים. במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו במאיאגואס שבפוארטו ריקו בשנת 2010, זכה בשתי מדליות זהב בקפיצה מ-3 מטרים (בקפיצה הסינכרונית בן זוגו היה חוליאן סאנצ'ס) ובמדליית כסף בקפיצה ממטר אחד.

באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי ב-2011 זכו קסטיו וסאנצ'ס במדליית ארד בקפיצות הסינכרוניות מ-3 מטרים, ובמקצה היחידים סיים קסטיו במקום השישי. באותה שנה זכה בשתי מדליות זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בעיר הולדתו, גוודלחרה, בקפיצות מ-3 מטרים.

באולימפיאדת לונדון (2012) סיים קסטיו במקום השישי במקצה היחידים, ויחד עם סאנצ'ס סיים במקום השביעי בקפיצות הסינכרוניות. באליפות העולם שנערכה בברצלונה ב-2013 התחרה רק במקצה היחידים, וזכה במדליית הארד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קופצים למים מקסיקנים
קטגוריה:קופצים למים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:קופצים למים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1987
קטגוריה:קופצים למים מקסיקנים באולימפיאדת טוקיו (2020)
יו סטאבינס

**יו אשר סטאבינס הבן** (באנגלית: **Hugh Asher Stubbins Jr.**; 11 בינואר 1912 – 5 ביולי 2006) היה אדריכל אמריקאי שתכנן כמה מבנים בעלי חשיבות ברחבי העולם.

## ביוגרפיה
סטאבינס נולד בבירמינגהאם, אלבמה, ארצות הברית, ולמד במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה לתואר ראשון באדריכלות (.B.Arch). את התואר השני באדריכלות (.M.Arch) רכש באוניברסיטת הרווארד, שם למד אצל ולטר גרופיוס, ממייסדי תנועת הבאוהאוס בגרמניה. הוא נשאר באוניברסיטה כחבר הפקולטה עד 1972.

סטאבינס הקים חברת אדריכלים משלו בשנת 1949, אשר גדלה והפכה להיות "יו סטאבינס ושות'" (Hugh Stubbins and Associates) בשנת 1972. החברה שהמשיכה את דרכה, "סטאבינס אסושיאייטס" (The Stubbins Associates), מוזגה ב-2007 עם חברת קלינג (Kling), אשר נוסדה בפילדלפיה בשנת 1946, תחת השם "קלינג-סטאבינס" (KlingStubbins).

סטאבינס נפטר מדלקת ריאות בגיל 94, ב-5 ביולי 2006, בבית החולים מאונט אובורן (MAH) בקיימברידג', מסצ'וסטס.

## הכרה
בשנת 2021, נפתח בקומת הקרקע של מרכז סיטיגרופ אולם אוכל מרווח על שם סטאבינס. מתחם האוכל, שנקרא בפשטות "היו", כולל 17 מסעדות, ברים ודוכני אוכל.

הניו יורק טיימס כינה את מרכז סיטיקורפ שלו משנת 1977 "לפי כל קנה מידה... אחד הבניינים המשמעותיים של ניו יורק".

## פרויקטים
עם המבנים הבולטים שתכנן ניתן למנות את:
* 1957 - "בית תרבויות העולם", ברלין, גרמניה
* 1960 - "מרכז הדרמה לוב" - בניין התיאטרון הרפרטוארי האמריקני, אוניברסיטת הרווארד
* 1971 - וטרנס סטדיום, פילדלפיה (נהרס ב-2004)
* 1977 - גורד השחקים מרכז סיטיגרופ, ניו יורק
* 1983 - וואן קליבלנד סנטר, קליבלנד
* 1984 - פאקווסט סנטר, פורטלנד, אורגון
* 1986 - בניין האוצר, סינגפור
* 1988 - מרכז העיר נאשוויל, נאשוויל, טנסי
* 1988 - פיפת' אווניו פלייס, פיטסבורג, פנסילבניה
* 1990 - מגדל סיילספורס, אינדיאנפוליס, אינדיאנה
* 1991 - הספרייה הנשיאותית והמוזיאון על שם רונלד רייגן, סימי ואלי, קליפורניה
* 1993 - יוקוהמה לנדמרק טאוור, יוקוהמה, יפן

## גלריה

קובץ:Berlin Kongresshalle BW 1.jpg|בית תרבויות העולם, ברלין, גרמניה (1957)
קובץ:Citigroup center.jpg| מרכז סיטיגרופ, ניו יורק, ארצות הברית (1977) - הבניין הלבן ברקע
קובץ:Yokohama-Landmark-Tower-02.jpg|יוקוהמה לנדמרק טאוור, יוקוהמה, יפן (1993)


## קישורים חיצוניים

* אתר "קלינג-סטאבינס" 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:ברמינגהאם: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אדריכלים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
אלבום אוסף

**אלבום אוסף,** שנקרא גם "**Various Artists**" (אמנים שונים), הוא אלבום הכולל רצועות שירים, אשר ייתכן ששוחררו בעבר או שלא תוכננו להשתחרר, בדרך כלל מכמה הקלטות נפרדות של מבצע אחד או כמה. במקרה שזהו אלבום שבוצע על ידי אמן יחיד, אז לרוב הרצועות במקור לא נועדו להשתחרר יחד כיצירה בודדת, אך ניתן לאספן יחד כאלבום להיטים או מארז תקליטורים. אם האלבום מורכב מכמה מבצעים, ייתכן שתהיה תמה, נושא, פרק זמן או ז'אנר המקשר בין הרצועות, או שהן נועדו לשחרור כיצירה בודדת – כגון אלבום מחווה. כאשר הרצועות הן של אותו מקליט, ניתן להתייחס לאלבום כאל אלבום רטרוספקטיבי או אנתולוגיה.

## סוגים נפוצים
* "**[[אלבום להיטים|הלהיטים הגדולים]]**", "**המיטב של**" או "**אוסף סינגלים**", אוספים יחד את השירים הידועים ביותר של אמן או קבוצה. אם האמן או הקבוצה ממשיכים להקליט, האוספים בדרך כלל כוללים רצועה אחת או יותר שלא יצאו בעבר כתמריץ למעריצים לקנות את האלבום, גם אם כבר יש להם את החומר האחר באוסף.
***אוספים אחרים של אמן יחיד**, כמו אוספים נדירים או צד ב', אלבומים שנאספו מרדיו, שירים שבוצעו על ידי אמן באופן בלעדי עבור פסקול סרט או אוספים המשלבים ריבוי מהדורות, כגון LP ו-EP ביחד על גבי דיסק קומפקטי אחד או יותר. אוספים כאלה מכוונים בדרך כלל למעריצים קיימים של האמן ויש להם מעט כוח משיכה למיינסטרים, אם כי אוספי רצועות שלא שוחררו לאחר מוות של אמנים שנפטרו לאחרונה זוכים לפופולריות משמעותית.
***[[מארז תקליטורים]]**, אוספים משוכללים מרובי-דיסקים המכסים לרוב את כל רוחב הקריירה של אמן או את מלוא הנוף של חברת תקליטים או ז'אנר שלם. אנתולוגיות רבות יוצאות לאור בפורמט זה.
***אומנים שונים**, **תמה דומה**, למשל שירי אהבה, שירי חג המולד, שירים הכוללים כלי נגינה מסוים (כגון סקסופון או פסנתר), זמר של להיט אחד, ועוד וריאציות אחרות. עבודה מקורית של אמנים שונים לאלבום בודד או סינגל.
***אוספי ז'אנר של אמנים שונים**, למשל, ג'אז, סינת'פופ, רוק וכו'. אלה עשויים להיות מאותו פרק זמן (שנה, עשור או עידן), או עשויים לשלב נושא משותף, כפי שפסקול מדגים היטב.
***אלבומי מלחינים**/**מפיקים**/**חברת תקליטים**. מפיקי היפ הופ רבים יוציאו אלבום אוסף שכולל אמנים שונים, אך כאשר כל רצועה הולחנה על ידי אותו מפיק או שהיא תחת אותה חברת תקליטים.

## תמלוגים
עבור אוספים מרובי אמנים, התמלוגים הם בדרך כלל בשיעור יחסי. ברוב המקרים, שיעור התמלוגים של כל אמן לתקליט (בדרך כלל 12%–14%, נכון לשנת 1999) מחולק במספר האמנים באלבום. עם זאת, חברות תקליטים מסוימות בוחרות לפשט את המשוואה ולשלם בתעריף מעוגל, או כאחוז או כסכום מוגדר, ללא קשר למספר הכולל של אמנים בתקליט. נכון לשנת 1999, שיעורים אלה היו סביב 0.5% עד 1% או 15–16 סנט להקלטה. כאשר אלבום אוסף כולל רצועה מחברת תקליטים אחרת, התמלוגים מתחלקים בין האמן לבין חברת התקליטים המקורית. אלא אם כן זה מוגבל במפורש על ידי חוזה, חברות התקליטים רשאיות להוציא כמה אלבומי להיטים של אמן ההקלטות שלהן כרצונן מבלי להידרש להסכמה או רשות של האמן.

## מצעדים
בבריטניה, חברת המצעדים הרשמית מרכיבה מצעד שבועי של אלבומי אוסף, המוגבלת לאוספי אמנים שונים ואוספי פסקול.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אוסף
קטגוריה:סוגי אלבומים
סמל נווארה

**סמל נווארה** הוא סמלה הרשמי של הקהילה האוטונומית נווארה שבספרד.

הסמל מעוצב כמגן אדום שבו שמונה שרשראות זהב שיוצרות צורת צלב, סאלטייר ומסגרת סביבם. בנקודת המפגש משובצת אבן ברקת. מעל המגן מותקן כתר ממלכת ספרד.

הסמל נמצא בשימוש מתחילת המאה ה-13, אז ניצחו הנוצרים את המוסלמים באחד מקרבות הרקונקיסטה. על פי המסורת, השליט המוסלמי הקיף את אוהלו בעבדים ששימשו לו מגן אנושי או שומרי ראש, והיו קשורים זה לזה בשרשראות. הפרשים הנוצרים שברו את השרשראות ואילצו את המוסלמים לברוח, אולם זכו בשלל רב, ובתוכו אבן ברקת. ב-1513, לאחר שנווארה סופחה לכתר של קסטיליה, שולב המגן לתוך סמל הכתר וכך הוא נותר בתוך סמל ספרד עד היום.

ב-1589 הוכתר מלך נווארה כאנרי הרביעי, מלך צרפת והמגן שולב גם בסמלה של צרפת עד המהפכה הצרפתית ב-1792. המגן מופיע עד היום בסמלו של המחוז הצרפתי הפירנאים האטלנטיים שהיה בעבר חלקה הצפוני של ממלכת נווארה.
במשך השנים השתנו פרטים בסמל, כגון סוג הכתר, צורת המגן ועיטורים שנוספו סביבו. העיצוב הנוכחי נמצא בשימוש מ-1981 והוא נקבע באופן רשמי בחוקת האוטונומיה ב-4 במאי 2003.

## ראו גם
* דגל נווארה

## קישורים חיצוניים

* הסמל באתר ממשלת נווארה
* באתר סמלי העולם

קטגוריה:נווארה
נווארה
VY בכלב גדול

**VY בכלב גדול** (באנגלית: **VY canis majoris** או **VY CMA**) הוא על-ענק אדום בקבוצת הכוכבים כלב גדול. הוא גם כוכב משתנה סדיר למחצה בעל זמן מחזור של 956 ימים. VY בכלב גדול הוא אחד מהכוכבים הגדולים והבהירים ביותר הידועים כיום. הרדיוס שלו הוא 120 ± 1,420 רדיוסי שמש והבהירות המוחלטת שלו היא 7.96- בממוצע. לשם המחשה, אילו הוא היה מוצב במרכז מערכת השמש שלנו, הוא היה משתרע עד מעבר למסלולו של צדק. מרחקו מכדור הארץ הוא 3,840 שנות אור.

## היסטוריה
התצפית הראשונה הידועה של VY בכלב גדול מתועדת בקטלוג הכוכבים של ז'רום לאלנד, ב-7 במרץ 1801, ובו נראה VY בכלב גדול ככוכב מדרגת בהירות 7. מחקרים נוספים מהמאה ה-19 שעסקו בבהירותו של הכוכב הראו שהכוכב נעלם עוד לפני 1851. מאז 1847 הכוכב ידוע ככוכב אדום. תצפיות במאה ה-19 הראו שהוא כוכב כפול, אך תצפיות חזותיות מ-1957 ברזולוציה גבוהה והדמיה משנת 1998 הוכיחו כי ל-VY בכלב גדול אין כוכב מלווה.

## קישורים חיצוניים

* באתר האבל
* מהו הכוכב הגדול ביותר?, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, אחת הפסקאות עוסקת בנשוא הערך
* 

קטגוריה:על-ענקים מסוג M
קטגוריה:משתנים סדירים למחצה
קטגוריה:קבוצת הכוכבים כלב גדול
יאק-3

**יאק-3** (ברוסית: **Як-3**) הוא מטוס קרב סובייטי ששימש את חיל האוויר הסובייטי במלחמת העולם השנייה. המטוס פותח על ידי משרד תכנון יאקובלב במהלך מלחמת העולם השנייה, נכנס לשירות פעיל ב-1944, ושירת עד לסוף מלחמת העולם השנייה. 

התכנון בוצע על בסיס מטוס יאק-1 תוך ביצוע מספר שינויים ושיפורים. במהלך התכנון נלקחו בחשבון הערות טייסים על בסיס לקחים של קרבות אוויר בתחילת מלחמת העולם השנייה. המטוס נבנה במפעל למטוסים בעיר טביליסי ובסך הכול נבנו 4848 יחידות עד להפסקת ייצור בשנת 1946. לדעת מרסל אלבר, שהיה בין טובי טייסי צרפת בתקופת המלחמה מטוס זה היה עדיף על P-51 מוסטנג וספיטפייר שתוכננו עוד לפני המלחמה. הטייסת נורמנדי-ניימן צוידה במטוס זה בשנת 1944. 41 מטוסים הועברו לצרפת ביחד עם הטייסים ושירתו בחיל האוויר הצרפתי עד לשנת 1947.

## דגמים של יאק-3
* **יאק-3** - הדגם המבצעי הראשון. 
* **יאק-1П** - מצויד ב-2 תותחים ללא מקלעים
* **יאק-1K** - מצויד בתותח 45 ממ"ר
* דגמים רבים בעלי מנועים שונים. מטוס מדגם זה הגיע למהירות 745 קמ"ש והיה המטוס הסובייטי המהיר ביותר טרום מטוסי סילון.

## מפעילים אחרים
פרט לחיל האוויר הסובייטי סופק המטוס לצבא הפולני ולצבא יוגוסלביה. בשנים 1944-1945 השתמשה במטוסים אלו הטייסת הצרפתית נורמנדי-ניימן, שלחמה במסגרת הצבא האדום ומטוסים הועברו לחיל האוויר הצרפתי לאחר המלחמה.

## קישורים חיצוניים

* תיאור מפורט
 

קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת ברית המועצות
קטגוריה:מטוסים סובייטיים במלחמת העולם השנייה
פץ' (קוסובו)

**פֶּץ**' (בסרבית: **Peć** או **Пећ**; באלבנית: **Peja** או **Pejë**) היא עיר במערב קוסובו ובירת מחוז פץ'. נכון לשנת 2024 אוכלוסיית העיר מונה כ-82,661 תושבים, מתוך 146,301 במחוז כולו. החזקה על העיר נתונה במחלוקת בין הרפובליקה של קוסובו, אשר הכריזה על עצמאותה ב-2008 וזכתה להכרה בינלאומית חלקית, לבין סרביה, שלא הכירה בעצמאות קוסובו.

בסרבית, Peć משמעותו כבשן או מערה. כנראה בעקבות המערות הרבות הנמצאות בקניון רוגובה הסמוך לעיר, אשר שימשו בעבר מקום לנזירים מתבודדים.

פץ' ממוקמת בעמדה אסטרטגית, בסמוך לנהר פצ'ה ביסטריצה ולהרי פרוקלטיה. בעקבות זאת, הייתה העיר מרכז דתי של נצרות אורתודוקסית והייתה מוקד למלחמות ולכיבושים שונים במהלך ימי הביניים.

שלטון עות'מאני בן כ-500 שנה (1455–1912) בעיר הסתיים עם פרוץ מלחמת הבלקן הראשונה כאשר מונטנגרו כבשה את העיר. במהלך מלחמת העולם הראשונה אוסטרו-הונגריה כבשה את העיר. ב-1918 העיר נכבשה מחדש על ידי כוחות מדינות ההסכמה, ובהמשך הפכה לחלק מממלכת יוגוסלביה. במהלך מלחמת העולם השנייה, נכבשה יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית ופץ' נכללה בשטח שהועבר לחזקת האיטלקים והם העבירו אותו לשליטה אלבנית. לאחר המלחמה נכללה פץ' בשטחי יוגוסלביה ולאחר פירוקה בשטחי סרביה. בשנת 2008, הכריזה קוסובו על עצמאותה ופץ' נכללה בשטחה.

## ערים תאומות
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קוסובו: ערים
איוואן גארסיה

**איוואן אלחנדרו גארסיה נווארו** (בספרדית: **Iván Alejandro García Navarro**; נולד ב-25 באוקטובר 1993 בגוודלחרה) הוא קופץ למים מקסיקני. הוא סגן אלוף אולימפי (לונדון 2012) וסגן אלוף עולם (קאזאן 2015) בקפיצות סינכרוניות מ-10 מטרים, ובן זוגו בקפיצות הסינכרוניות הוא חרמן סאנצ'ס.

## קריירה
הישגו המשמעותי הראשון של גארסיה בזירה הבינלאומית היה במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בשנת 2010 במאיאגואס שבפוארטו ריקו, כשזכה, יחד עם סאנצ'ס, במדליית הזהב בקפיצות הסינכרוניות מ-10 מטרים. באולימפיאדת הנוער שנערכה באותה שנה בסינגפור זכה במדליית הארד במקצה היחידים.

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו ב-2011 בעיר הולדתו, גוודלחרה, זכה גארסיה בשתי מדליות זהב, הן במקצה היחידים והן בקפיצות הסינכרוניות, יחד עם סאנצ'ס. באליפות העולם שנערכה באותה שנה בשאנגחאי סיים במקום השביעי הן במקצה היחידים והן במקצה הסינכרוני.

### סגן אלוף אולימפי
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים במקום השביעי, ויחד עם סאנצ'ס רשם את הישג השיא שלו בקריירה, כשזכה במדליית הכסף בקפיצות הסינכרוניות.

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד ב-2013 סיים במקום חמישי, ובקפיצות הסינכרוניות הגיעו הוא וסאנצ'ס למקום רביעי.

### סגן אלוף עולם
אליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה יולי 2015 זכה גארסיה במדליית כסף ביחד עם סאנצ'ס בתחרות קפיצות סינכרוניות מ-10 מטר, בתוצאה של 448.89 נקודות, אחרי צ'ן אייסן ולין יואה מסין (495.72 נקודות) ולפני רומן איזמיילוב וויקטור מיניבייב מרוסיה (441.33 נקודות).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קופצים למים מקסיקנים
קטגוריה:קופצים למים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1993
קטגוריה:קופצים למים מקסיקנים באולימפיאדת טוקיו (2020)
סמל קנטבריה

**סמל קנטבריה** הוא סמלה הרשמי של הקהילה האוטונומית קנטבריה שבספרד.

הסמל מעוצב כמגן "ספרדי" מחולק במאוזן. החלק העליון הוא שדה כחול שבו בצד שמאל שני ראשים מוקפים בהילה, והם מסמלים את אמטריוס (Emeterius) וסלדוניוס (Celedonius) הקדושים המגנים של ערי האוטונומיה. מתחת להם, ספינה בצבעים טבעיים ששוברת שרשרת שחורה שנמשכת מהקצה השמאלי של המגן עד לטירת זהב בעלת חלון ודלת כחולים ושינות, שנמצאת בחלק הימני. בתחתית, שלושה גלים לבנים. כל זה מסמל את כיבוש סביליה שמיוצגת בטורה דל אורו שבה, על ידי צי ספינות מקטנבריה ששט על נהר גואדלקיביר (Guadalquivir) ב-1248, במהלך הרקונקיסטה. החלק התחתון הוא שדה אדום שבו אסטלה לבנה עגולה, מקושטת בסגנון קנטברי עתיק, והיא מסמנת את תושביה הקדומים של האוטונומיה ואת תרבותם.
מעל המגן מותקן כתר ממלכת ספרד.

הסמל עוצב על ידי מומחים מהאקדמיה המלכותית להיסטוריה ונקבע בחוק ב-22 בדצמבר 1984.

## ראו גם
* דגל קנטבריה

## קישורים חיצוניים
* הסמל באתר הפרלמנט של קנטבריה

## הערות שוליים

קטגוריה:קנטבריה
קנטבריה
נבחרת ג'מייקה בכדורסל

**נבחרת הגברים של ג'מייקה בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של ג'מייקה. 

נבחרת ג'מייקה השתתפה בפעם היחידה בתולדותיה באליפות אמריקה בכדורסל שנערכה בשנת 2013 וסיימה במקום השמיני לאחר ניצחונות מפתיעים על נבחרות ברזיל וארגנטינה. 
הנבחרת מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.

## כל אליפויות אמריקה

## הערות שוליים

ג'מייקה
קטגוריה:ג'מייקה: ספורט
שנדי

ממוזער|שנדי בפחית|250 פיקסלים
**שֶנדי** (מאנגלית: **Shandy**) הוא סוג של משקה אלכוהולי קל המיוצר מתמהיל של בירה עם משקה מוגז, בדרך כלל משקה בטעם ליים דוגמת סבן אפ. מערבוב המשקאות נוצר משקה בעל נפח אלכוהולי נמוך, שלעיתים אף אין מתייחסים אליו כאלכוהולי כלל.

שנדי הוא משקה פופולרי ב ובדרך כלל מזמינים אותו מהמוזג בפאב כ"שנדי ביטר", לכוס נמזגת 50% בירה מסוג "ביטר" ו-50% משקה מוגז בטעם ליים.

לשנדי גרסאות מקומיות רבות ארוזות כמוצר מדף, ובישראל נמכרת גרסה מקומית בשם "שנדי", שהושקה בשנת 1983 על יד על ידי חברת "מבשלת שיכר לאומית" (שאחר כך נרכשה בידי "טמפו משקאות"), עם 1.9% כוהל בנפח המורכבת משליש בירה מכבי ושני־שליש משקה ליים.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סוגי בירה
שנדי (טמפו)

**שנדי** היה משקה אלכוהולי קל מסוג שנדי שיוצר בישראל, תחילה בידי חברת "מבשלת שיכר לאומית" ואחר כך בידי חברת "טמפו משקאות" שרכשה אותה.
## היסטוריה
"שנדי טמפו" הושק בשנת 1983 כבירה קלה בעלת 1.9% כוהל בנפח המורכבת משליש בירה מכבי ושני־שליש משקה ליים. המשקה שווק בבקבוק זכוכית ובפחית של 330 מ"ל. לצורך קידום המותג גייסה חברת "טמפו" את הזמר הסקוטי רוד סטיוארט כפרזנטור. סטיוארט ביקר ביולי אותה שנה בישראל, ערך שתי הופעות באצטדיון רמת גן והיה פופולרי ביותר באותה עת. מסע הפרסום כלל מודעות בעיתונות עם תמונתו ופרסמות ברדיו בו בחורה אומרת את המשפט "אוי, רוד, אני צמאה לשנדי שלך" והוא כביכול עונה "אני צמא לשנדי שלך". במהלך אחת ההופעות חולקו אלפי פחיות "שנדי" בחינם כקידום מכירות. לקראת סוף ההופעה החל הקהל לזרוק את הפחיות לעבר הבמה, וסטיוארט עזב בזעם בלי לבצע הדרן.

המוצר לא הצליח כמצופה, ובשנת 1986 חדלה "טמפו" מייצורו.

במאי 2005, לכבוד יום העצמאות, הושקה מהדורה מוגבלת של "שנדי מכבי", שילוב של בירה מכבי ו-7UP (אותו גם משווקת חברת "טמפו") עם 2% כוהל בנפח. 

בשנת 2010 החליטה חברת "טמפו" להשיק מחדש את המותג, בטעמים: לימון ליים, אפרסק ותפוח. המותג זכה בפרס לחדשנות במזון בתערוכת המזון הבינלאומית - SIAL - שנערכה בפריז. בשנת 2013 המותג עבר עיצוב מחדש שהתוויות והאריזות קיבלו "מראה קלאסי", במטרה לשווק אותו כמוצר פרימיום.

## קישורים חיצוניים
* שנדי - באתר "טמפו"

## הערות שוליים

קטגוריה:מוצרי טמפו תעשיות בירה
שנדי
קטגוריה:טמפו תעשיות בירה
קרב סלויס

**קרב סְלוֹיס** (באנגלית: **Battle of Sluys**) הוא קרב ימי שניטש ב-24 ביוני 1340, בתחילת מלחמת מאה השנים, בין צי אנגלי בפיקודו של המלך אדוארד השלישי עצמו לבין צי צרפתי בהנהגת המפקדים העליונים של הצבא והצי של המלך פיליפ החמישי. ההתנגשות ארעה במבוא הים זווין (Zwin), מול סלויס בפלנדריה הזיילנדית, על גבול הולנד-בלגיה של ימינו.

הרקע להתנגשות היה מאבקו של אדוארד השלישי על ירושת הכתר הצרפתי והצורך להגן על נחלותיו ביבשת ואף להרחיבן. משימת הצי האנגלי הייתה להנחית את צבאו של אדוארד בחופי פלנדריה, בעוד הצי הצרפתי נערך לסכל זאת. אין מדובר בקרב ימי סדור, שכן עיקר תפקידו של הצי המלחמתי באותה תקופה היה להוביל חיילים ממקום אחד למשנהו ולא להשמיד את אוניות האויב. קרב סלויס היה למעשה מלחמת יבשה על גבי סיפוני אוניות. כלי השיט עמדו ללא תנועה, וההכרעה עברה לקשתים ולחיילים חמושים, שניסו לפשוט על אוניות האויב וללכוד אותן בלוחמת פנים אל פנים ובירי חצים וכלי קלע. הקרב הסתיים בניצחון מוחלט של האנגלים. אדוארד הנחית את צבאו בחוף, וזכה – מבלי שכיוון לכך – בשליטה במימי התעלה האנגלית וביכולת להעביר באין מפריע את צבאותיו אל היבשת וממנה למשך שלושה עשורים, עד סוף מלכותו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחמת מאה השנים: קרבות
קטגוריה:קרבות ימיים
אלצ'ה (כדורגל)

שמאל|ממוזער|250px|האצטדיון הביתי
**מועדון הכדורגל אלצ'ה** (בספרדית: **.Elche Club de Fútbol, S.A.D**), ובקיצור **אלצ'ה** (בספרדית: **Elche CF**), היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר אלצ'ה בספרד שמשחקת בלה ליגה. אצטדיונה הביתי הוא אצטדיון מנואל מרטינס ולרו, והיא משחקת באופן מסורתי בתלבושת ירוקה-לבנה.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1923 לאחר מיזוג כל מועדוני הכדורגל בעיר. בעונת 1928/1929 הגיעה הקבוצה הבכירה של המועדון לשמינית גמר הגביע הספרדי והפסידה לקבוצת קאסטיון. בעונה שלאחריה החלה לשחק בליגה הרביעית בספרד. הקבוצה שיחקה בליגות הנמוכות בספרד עד עונת 1958/1959' שבסיומה עלתה בפעם הראשונה מהליגה השנייה בספרד לליגת העל הספרדית.

הקבוצה שיחקה בליגת העל הספרדית במשך 12 שנים. ההישג הטוב  בתקופה זו היה מקום 5 בעונת 1963/1964. בעונת 1959/1960 הגיעה לחצי גמר הגביע והפסידה לקבוצת אתלטיקו מדריד. בעונות 1961/1962, 1962/1963 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצות ריאל מדריד וברצלונה בהתאמה. בעונת 1965/1966 הגיעה לרבע גמר הגביע והפסידה לברצלונה. בעונת 1966/1967 הגיעה לחצי גמר הגביע והפסידה לקבוצת ולנסיה. בעונת 1967/1968 הגיעה לרבע גמר הגביע והפסידה לקבוצת סלטה ויגו. בעונת 1968/1969 הגיעה בפעם היחידה בתולדותיה לגמר הגביע והפסידה לקבוצת אתלטיק בילבאו. בעונת 1970/1971 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצת סנט אנדרו. בסוף העונה ירדה לליגה השנייה.

אחרי 2 עונות בליגה השנייה, חזרה לליגת העל הספרדית. הקבוצה שיחקה בליגת העל הספרדית במשך 5 שנים. בעונת 1976/1977 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצת אתלטיק בילבאו. הקבוצה ירדה מליגת העל הספרדית לליגה השנייה בספרד בסוף עונת 1977/1978 ושיחקה בליגה השנייה ובליגה השלישית עד עונת 2012/2013, למעט 2 עונות בליגת העל הספרדית בשנות השמונים. בעונות 1978/1979, 1981/1982, 1990/1991, 2004/2005 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצות אוסאסונה, דפורטיבו לה קורוניה, מיורקה ונומנסיה בהתאמה. בסוף עונת 2012/2013 עלתה מהליגה השנייה לליגת העל הספרדית.

בתום עונת 2014/2015 סיימה במקום ה-13 בליגה, אולם מאוחר יותר הורדה לליגת המשנה עקב חובות לרשויות המס בספרד.

בתום עונת 2019/2020, שבה הקבוצה לשחק בלה ליגה, לאחר ניצחון בפליאוף על ז'ירונה משער ניצחון בדקה ה-97. בעונת 2021/2022 סיימה במקום ה-13.

בסיום עונת 2022/2023 ירדה הקבוצה לליגת המשנה, ובסיום עונת 2024/2025 שבה ללה ליגה.
## סגל נוכחי
נכון ל-6 בפברואר 2026

 (בהשאלה מסביליה)

 (קפטן)

 (בהשאלה מסביליה)

 (בהשאלה מדינמו זאגרב)
 (בהשאלה מברצלונה)

 

 (בהשאלה מקאדיס)

 
 (בהשאלה מברצלונה)
 (בהשאלה מרומא)

## שחקנים בולטים
*  חואן מנואל אסנסי
*  קלאודיו ברגן
*  וילפרדו קבאז'רו
*  אמיליאנו ריגוני
*  טומאו לומפרט
*  ווקאסו מובארק
*  חוזה אנטוניו ניגואז
*  נינו
*  ססאר רודריגס אלברס
*  פרנססק וילאנובה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל ספרדיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1923
קטגוריה:ולנסיה (קהילה אוטונומית): ספורט
ובצ'אני

**ובצ'אני** (במקדונית: **Вевчани**, בכתיב לטיני: **Vevčani** ) הוא כפר במערב מקדוניה הצפונית, סמוך לגבול עם אלבניה ו-14 ק"מ צפונית-מערבית לסטרוגה (היה חלק ממנה עד לשנת 1996). הכפר שוכן במורדות הר יבלניצה, בגובה שבין 800 ל-950 מטרים מעל פני הים. בסמוך לכפר נובעים מעיינות רבים.

## היסטוריה
ממצאים ארכאולוגיים מעידים על קיומה של התיישבות באזור הכפר במאה השנייה לפני הספירה, ובסמוך לו נמצאו שרידים של מחנה צבאי רומי. הכפר הנוכחי הוקם ככל הנראה בין סוף המאה השישית לראשית המאה השמינית, בידי אנשים משבט ברזיטי הדרום-סלאבי.

בעקבות קרב קוסובו ב-1389 עבר הכפר לשליטת האימפריה העות'מאנית. באותה העת הוא נודע בשם ושצ'אני (Veščani), שיבוש של צירוף מילים בסלאבית כנסייתית עתיקה, שפירושן "אנשי הכפר". לאחר מלחמת הבלקן הראשונה והשנייה, עבר הכפר לשליטה סרבית. בין 1929 ל-1941 הוא נכלל בוורדר בדובינה, מחוז שהשתרע על פני כל שטחה של מקדוניה הצפונית של ימינו, ועל חלקים מסרביה ומקוסובו של ימינו. לאחר הפלישה הגרמנית ליוגוסלביה במלחמת העולם השנייה, סופח האזור בו שוכן הכפר לשטח החסות האיטלקי באלבניה, ובפועל שלטה בו המיליציה האלבנית באלי קומבטר.

עם סיום מלחמת העולם השנייה וכינונה של יוגוסלביה, הוקמה בכפר עירייה, שחלשה גם על הכפרים הסמוכים, אוקטיסי וגורנה בליצה. ב-1952 פורקה העירייה, וובצ'אני סופחה לעיריית ולשטה. ב-1956 מוזגה עם סטרוגה.

ב-1987 החליטה ממשלת יוגוסלביה להזרים לסטרוגה את מימי המעיינות הסמוכים לכפר. התושבים, שראו במעיינות נכס של הכפר, פתחו בסדרת הפגנות וקראו לכינונו של משטר דמוקרטי במדינה. היו בין תושבי הכפר שקראו אף להכריז על ובצ'אני כרפובליקה עצמאית. בסופו של דבר לא יצאה תוכניתה של הממשלה אל הפועל.

לאחר פירוק יוגוסלביה והקמתה של מקדוניה העצמאית ב-1991, החליטו פרנסי הכפר להשתמש בקריאות להקמת רפובליקה עצמאית כגימיק תיירותי. ב-19 בספטמבר אותה שנה "הוכרזה עצמאותה" של ובצ'אני, ועוצבו לה דגל וסמל. בהמשך הונפק גם מטבע מקומי בשם ליצ'ניק (Ličnik).

בשנת 2002 הוצא הכפר מתחום השיפוט של סטרוגה, והוקמה בו עירייה נפרדת.

## תרבות
תושבי הכפר דוברים ניב ייחודי של השפה המקדונית - ובצ'אני-רדוז'דה (Vevčani-Radožda). הניב מאפיין רק עוד שני כפרים במקדוניה הצפונית (רדוז'דה ומאלי ולאי) וכפר אחד באלבניה (לין).

ב-13 וב-14 בינואר חוגגים תושבי הכפר את הקרנבל המקומי, במהלכו התושבים חובשים מסכות. 

בתחומי הכפר 19 כנסיות ומנזרים. הכנסייה המרכזית, סבטי ניקולה, נוסדה ב-1876.

## קישורים חיצוניים

* 
* שטרות הליצ'ניק של ובצ'אני

קטגוריה:מקדוניה הצפונית: ערים
קטגוריה:מדינות לכאורה
דוד ברוך

250px|ממוזער|שמאל|לוחית זיכרון לרחל אטאס ודוד ברוך
**דוד ברוך** (25 בספטמבר 1928 – 22 באפריל 2017) היה שחקן קולנוע ותיאטרון ישראלי ששיחק במחזות ובסרטי קולנוע רבים.

## ביוגרפיה
ברוך נולד בסופיה בירת בולגריה ליצחק וקלרה, ועלה לארץ ישראל ב-1944. הוא למד משחק בסטודיו למשחק של מניה ארנון. התקבל ל"הבימה" ב-1953. באותה השנה שיחק במחזה "זעקי, ארץ אהובה", וכן השתתף בהצגה "אכזר מכול המלך", אשר הוצגו בתיאטרון הבימה.

ב-1954 שיחק במחזות "ברווז הפרא" ו"מקבת'".

ב-1956 שיחק במחזה "מראה מעל הגשר" בתיאטרון הבימה.

ב-1959 שיחק במחזה "הסוחר מוונציה".

ב-1961 עשה את תפקידו במחזה "בגדי המלך".

ב-1962 גילם את דמותו של "פדנזיפן", במחזה "אירמה לה דוס".

ב-1964 שיחק במחזה מאת ויליאם שייקספיר "קומדיה של טעויות".

ב-1965 השתתף בסרט הקולנוע "הילד מעבר לרחוב". באותה השנה הופיע בסרט "הבו בנות לאילת" בתפקיד פקיד משרד השיכון.

ב-1966 שיחק במחזה "נתן החכם", פרי עטו של גוטהולד אפרים לסינג.

ב-1967 השתתף בסרט הקולנוע "שלושה ימים וילד".

ב-1970 שיחק במחזה "עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי".

ב-1971 שיחק בסרטו של בועז דוידזון "חצי חצי", וכן שיחק במחזות "יתוש בראש", פרי עטו של ז'ורז' פדו, ובמחזה מאת ויליאם שייקספיר, "ריצ'רד השלישי". באותה שנה שיחק במחזה "מחכים לגודו".

ב-1972 שיחק בסרט "עזית הכלבה הצנחנית" גילם את המפקד של אורי (יוסי פולק).

ב-1973 הופיע בסרט הקולנוע "אבו אל בנאת" בתפקיד עורך דין.

ב־1975 גילם את דמותו של אדון ששון הטכנאי, בסדרת הטלוויזיה "רגע עם דודלי".

ב-1976 שיחק בסרטו של אסי דיין "איזה יופי של צרות!", וכן שיחק במחזה "כובע הקש האיטלקי".

ב-1977 גילם את דמותו של אהוד ברנע בסרט הקולנוע "בדרנית בחצות". באותה שנה שיחק במחזה "שבת ראשון שני".

ב-1987 שיחק יחד עם אשתו רחל אטאס, בסרטו של זאב רווח, המובטל בטיטו.

ב-1989 שיחק בסרט הקולנוע "אלף נשותיו של נפתלי סימן טוב", וב-1992 גילם את דמותו של שמעון בסרט הקולנוע "אזרח אמריקאי".

ב-1992 שיחק בהצגת הילדים "המכשפה של ליאור" שכתב גידי שחם וביימה אשתו, אורית שחם, בתפקיד אריה"לה האריה הפחדן.

ב-1996 שיחק בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "כסף קטלני" בתפקיד דוד נגר, אביו הנכה של אבישי רובין (תומר רוסו).

יצא לגמלאות מ"הבימה" בשנת 2000.

ב-2014 שיחק בסרט "אני ביאליק", בתפקיד בני פדלון.

### חיים אישיים ופטירה
ברוך היה נשוי לשחקנית והזמרת רחל אטאס, עד שהתאלמן ממנה ב-2004. להם שלושה ילדים.

שתי בנותיהם, אורית שחם ועופרי ברוך, שיחקו לצידם בהצגות ילדים רבות כגון "עלילות פתי מאמין לכל דבר" שהועלתה בשנות השבעים, ו"שיגעון של משפחה", אותן חיבר חתנו של ברוך, גידי שחם.

דוד ברוך נפטר ב-22 באפריל 2017 בגיל 88. הוא נטמן למחרת בבית העלמין של פרדס חנה, המושבה בה חי בשנותיו האחרונות.

עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון לדוד ברוך ורחל אטאס על ביתם ברחוב שינקין 22.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
Rappin' 4-Tay

**אנתוני פורטה** (באנגלית: **Anthony Forté**; נולד ב-2 במרץ 1968), ידוע גם בשם הבמה **Rappin' 4-Tay**, הוא ראפר אמריקאי מפילמור, סן פרנסיסקו, קליפורניה.

## קריירה מוזיקלית
אנתוני הופיע לראשונה כראפר באלבום *Life Is...Too Short* של הראפר טו שורט, מיד לאחר שסיים את לימודיו בתיכון. לאחר מכן הוא היה מעורב בפרשיית סמים וריצה 10 חודשים בכלא. מיד לאחר שחרורו מהכלא הוא הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, *Rappin' 4-Tay Is Back*, ב-1991. ב-1994 הוא הוציא את אלבום הסולו השני שלו, **Don't Fight the Feelin'', שכלל את הסינגלים: "Playaz Club" (שסימפל את השיר "Private Number" של ויליאם בל ושל ג'ודי קליי), "Dank Season" עם Seff Tha Gaffla ו"I'll Be Around", שהגיע למקום 39 במצעד [[בילבורד הוט 100]].

ב-[[1995]], השירים "Problems" ו"A Message For Your Mind" של אנתוני נכללו ב[[פסקול]] של הסרט [[סיכון מחושב]]. השיר "A Message For Your Mind" סימפל את השיר "I Want You Back" של [[חמישיית הג'קסונים]].

אנתוני לא זכה להצלחה מוזיקלית דומה מאז [[1995]], אך ב-[[1996]] הוא התארח באלבום של [[טופאק שאקור|טופאק]] [[All Eyez on Me]] בשיר "[[Only God Can Judge Me]]" וב-[[1997]] ב[[אלבום אוסף]] של [[מאסטר פי]], ''West Coast Bad Boyz II''. ב-[[1999]] אנתוני הצטרף ל[[סופרגרופ]] .T.W.D.Y.

ב-[[2003]] אנתוני הוציא את האלבום ''Gangsta Gumbo'' עם הסינגל "Burning, Burning", ולאחר מכן הוציא ב-2007 את האלבום ''That's What You Thought''. ב-[[2004]], הוא התארח בשיר "My Alphabets" של [[מק דרה]]. ב[[פברואר]] 2012, הוא התארח בשיר Picture A Nigga של הראפר Lil' Gang$ta.

==דיסקוגרפיה==
* 1991: Rappin' 4-Tay is Back
* 1994: 'Don't Fight the Feelin
* 1996: Off Parole
* 1997: 4 Tha Hard Way
* 1998: Bigga Than Da Game
* 1999: Derty Werk (עם **.T.W.D.Y''')
* 1999: Introduction to Mackin
* 2003: Gangsta Gumbo
* 2007: That's What You Thought
* 2011: Still Standing
* 2011: ?Where Is The Love

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
יאק-9

**יאק-9** (ברוסית: **Як-9**) הוא מטוס קרב סובייטי ששימש את חיל האוויר הסובייטי במלחמת העולם השנייה.
המטוס פותח על ידי משרד התכנון יאקובלב בתחילת מלחמת העולם השנייה, ונכנס לשירות פעיל ב-1942. הוא שירת בחיל האוויר הסובייטי עד 1950.

התכנון בוצע על בסיס מטוס יאק-1 ו-יאק-7 תוך ביצוע מספר שינויים ושיפורים. במהלך התכנון נלקחו בחשבון הערות טייסים על בסיס לקחים מקרבות אוויר בתחילת מלחמת העולם השנייה ומסקנות מייצור יאק-1, והוחלט על ניצול רחב יותר של סגסוגת אלומיניום. הדבר אפשר להקטין את משקל המבנה ולצייד את המטוס בנשק כבד יותר או בדלק נוסף. המטוס נבנה במפעלים בערים נובוסיבירסק, אומסק ומוסקבה. בסך הכול נבנו 16,769 יחידות עד להפסקת הייצור ב-1950. במפעל בנובוסיבירסק הגיע קצב הייצור בשיאו ל-20 מטוסים ביום. בשנת 1944 היה זה מטוס היירוט הנפוץ ביותר בחיל האוויר הסובייטי - יותר מ-50% ממצבת כלי הטיס בחיל.

המטוס נכנס לשימוש מבצעי במהלך השלבים האחרונים של קרב סטלינגרד. היאק-9 נהנה מעליונות על מטוסי המסרשמיט Bf 109 וה-פוקה-וולף Fw 190 הגרמניים.

## דגמים של יאק-9
למטוס קיימים 22 דגמים, מהם 15 הגיעו לייצור סדרתי. 
* **יאק-9** - הדגם המבצעי הראשון. 
* **יאק-9Д** - צויד ב-4 מכלי דלק ובעל יכולת טיסה של עד 1400 ק"מ. נבנו 3068 יחידות מדגם זה.
* **יאק-9Т** - צויד בתותח 37 ממ"ר. נבנו 2748 יחידות מדגם זה.
* **יאק-9M** - בעל במנוע משופר. נבנו 4239 יחידות מדגם זה.
* **יאק-9ДД** - צויד ב-8 מכלי דלק ובעל יכולת טיסה של עד 1800 ק"מ.
* **יאק-9В**  (9Vׁ) - מטוס אימונים. נבנו 793 יחידות מדגם זה.
* **יאק-9П** - הדגם הכי מתקדם בסדרה. הייצור החל בשנת 1946 ונבנו 801 יחידות.

## מפעילים אחרים
בנוסף לחיל האוויר הסובייטי מטוסים מדגם יאק-9 היו בשימוש בחילות אוויר נוספים:
* פולין
* בולגריה
* הונגריה
* יוגוסלביה
* אלבניה
* מונגוליה
* קוריאה הצפונית

חיל האוויר האמריקאי ניצל כמה מטוסים שנתפסו במהלך מלחמת קוריאה

## קישורים חיצוניים

* תיאור מפורט
 

קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת ברית המועצות
קטגוריה:מטוסים סובייטיים במלחמת העולם השנייה
הוליגוסט

**הוליגוסט** (באנגלית ימי-ביניימית: ***Holigost*** וגם *Holyghost* "רוח הקודש") הייתה אוניית מלחמה אנגלית מסוג קאראק בציו של הנרי החמישי, מלך אנגליה. היא הייתה במקורה אונייה קסטיליאנית בשם "סנטה קלרה", שנפלה שלל לידי הצי האנגלי בסביבות 1413–1414. האונייה שופצה וב-17 בנובמבר 1414 הוכנסה לשירות בצי. ב-1422 הוצאה משירות והושבתה. החוקרים סבורים כי שרידי אונייה שנמצאו בקרקעית נהר המבל בהמפשיר, ליד טרופת אוניית מלחמה אחרת בת זמנה – "גראס דייה", הם שרידיה של "הוליגוסט", שטבעה במקום עגינתה לאחר שהושבתה.

## קורותיה
"הוליגוסט" הייתה השנייה מבין ארבע "אוניות גדולות"" (*Great Ships*) בצי המלחמתי של הנרי ה-5: "טריניטי רויאל" (*Trinity Royal*), "הוליגוסט", "ג'יזוס" (*Jesus*), ו"גראס דייה". אוניות אלה היו ככל הנראה הגדולות ביותר שנבנו באנגליה של ימי הביניים ובין הגדולות ביותר באירופה בשעתן. הן נבנו גדולות וגבוהות במיוחד, כדי להוות תשובת נגד לקאראקים הגנואזים שפעלו בשירות ממלכת צרפת. כוונת הנרי החמישי הייתה להבטיח באמצעותן את השליטה במימי התעלה האנגלית, הן לצרכים צבאיים הן כדי להגן על הסחר הימי עם פלנדריה.

"הוליגוסט" השתתפה לפחות בשני קרבות ימיים במלחמת מאת השנים: קרב ארפלר, ב-15 באוגוסט 1416, וקרב קצר נוסף, ב-1417, ליד סט אדרס (Sainte-Adresse), שבו לכדה יחד עם אוניות נוספות בפיקודו של ארל הנטינגדון ארבעה קאראקים גנואזים. אחרי 1420, עם השלמת כיבוש נורמנדיה, היו כל חופי התעלה בידי הנרי החמישי או בעלות בריתו - דוכסות בורגונדיה ודוכסות ברטאן. על כן לא היה עוד צורך ב"הוליגוסט" ובאוניות גדולות שכמותה והיא הושבתה. חוקרים סבורים כי שרידי אונייה שנייה שהתגלו בנהר המבל הם של "הוליגוסט", וכי טבעה במקום עגינתה כתוצאה מתחזוקה לקויה לאחר שהושבתה. טרופת האונייה התגלתה בצילום אווירי בעשור של 1970, אך רק לאחר ארבעים שנה היא נחקרה על ידי ארכאולוגים ימיים. 

## לקריאה נוספת

* Friel, Ian (2015). *Henry V's Navy: The sea-road to Agincourt and Conquest, 1413-1422.* The History Press.
* Hattendorf, JB and Unger, RW. (2003). *War at Sea in the Renaissance and Middle Ages*. Boydell Press: Woodbridge, UK.
* 
* Rose, Susan (2002). *Medieval Naval Warfare, 1000 - 1500*. London and New York, Routledge, 2002.
* Rose, Susan (2007). *The Medieval Sea*. London, Hambledon Continuum.
* Phillips, Carla Rahn (1994). Chapter 5 – *The Carrack: The Advent of the Full Rigged Ship*. In: Gardiner, R. (editor). *Cogs, Caravels and Galeons – The Sailing Ship 1000-1650.* London, Conway Maritime Press.


## קישורים חיצוניים

* "The Holigost at Hamble". Medieval Histories – Nature, Hisrory, Heritage. 12/10/2015. 
* "Remains of Henry V warship believed to be buried in Hampshire". **The Guardian*. Retrieved 12 October 2015.
* [https://www.bbc.co.uk/news/uk-england-berkshire-34503044 "Henry V warship Holigost 'may be buried in River Hamble"]. *BBC News Online''. Retrieved 12 October 2015.


## הערות שוליים

קטגוריה:אוניות מלחמה אנגליות
קטגוריה:אוניות וספינות מפרשים יחידאיות
סופאפליי

**פריסט יוסף ברוקס** (באנגלית: **Priest Joseph Brooks**; נולד ב-8 בדצמבר 1972), הידוע גם בשם הבמה **סופאפליי** (**Soopafly**), הוא ראפר ומפיק היפ הופ אמריקאי מלונג ביץ', קליפורניה. הוא חבר ב-Tha Dogg Pound.

## קריירה
במהלך נעוריו ברוקס פגש את הראפרים סנופ דוג וד"ר דרה. ברוקס התחיל את הקריירה שלו בהפקה של השיר "?Who Got Some Gangsta Shit" של סנופ דוג. ב-1995 הוא הפיק את השיר "Sooo Much Style" של ההרכב דה דוג פאונד מאלבום הבכורה שלהם, Dogg Food. ב-1996 הוא התארח בסאונדטרק של הסרט "הגבול הדק בין אהבה לשנאה" בשיר "I Don't Hang".

סופאפליי הפיק את השירים "Freestyle Conversation" ו"You Thought" (שבו הוא גם התארח יחד עם הראפר טו שורט) מהאלבום השני של סנופ דוג, Tha Doggfather. לאחר מכן הוא התארח באלבומים של הראפרים: סנופ דוג, באד אזז, דאז דילינגר, וורן ג'י, קורופט, RBX וTha Eastsidaz. ב-2001 הוא שחרר את אלבום הסולו הראשון שלו, Dat Whoopty Woop וב-2007 את אלבום הסולו השני שלו, Bangin Westcoast.

### Westurn Union
ביולי 2006, הוקמה להקת הראפ Westurn Union, שכללה את הראפרים סופאפליי, Damani ו-Bad Lucc. הם הופיעו לראשונה באלבום Tha Blue Carpet Treatment של סנופ דוג ושחררו סינגל רחוב שניקרא "I Don't Think So", שהופק על ידי Rick Rock. באפריל 2008, שוחרר המיקסטייפ הראשון של ההרכב, House Shoe Musik, Vol. 1, שהופק על ידי DJ Crazy Toones. לאחר שחתמו בKoch Records וDoggystyle Records, הם שחררו ב-2 בספטמבר 2008 את אלבום הבכורה שלהם, Snoop Dogg Presents: Dubb Union. חברת תקליטים וסטרן יוניון (Western Union) איימה לתבוע את ההרכב, על הדמיון בין השם של ההרכב לשם של הלייבל. למרות שיש שוני בין השם של ההרכב והשם של הלייבל, ההרכב בחר לשנות את השם שלו לDubb Union כדי לא להיגרר למאבקים משפטיים.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי סולו

### סינגלים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:מפיקי היפ הופ אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
אצטדיון ויקטוריה גיברלטר

**אצטדיון ויקטוריה** הוא אצטדיון כדורגל הממוקם סמוך לנמל התעופה של גיברלטר. האצטדיון משמש כמגרש הביתי של כל קבוצת הכדורגל בליגת העל של גיברלטר, ובנוסף גם כאצטדיונה הביתי של נבחרת גיברלטר בכדורגל. האצטדיון מכיל 5,000 מקומות ישיבה.

לאחר שאופ"א קיבלה את גיברלטר כחברה מלאה, הוחלט לבנות אצטדיון לאומי חדש, אשר היה צפוי להחליף את האצטדיון הנוכחי כיוון אינו עומד בתקנים של אופ"א, אולם באפריל 2017 ההתאחדות לכדורגל בגיברלטר רכשה את האצטדיון מממשלת גיברלטר והחליטה על שיפוץ האצטדיון על מנת שיעמוד בתקנים של אופ"א.

|ימין|ממוזער|250px

|ימין|ממוזער|250px

## קישורים חיצוניים

* האצטדיון באתר stadiumdb

ויקטוריה
קטגוריה:גיברלטר: כדורגל
ויקטוריה
קטגוריה:גיברלטר: מבנים
אליפות אירופה בכדורגל נשים 1991

**אליפות אירופה בכדורגל נשים 1991**, הידועה גם בשם **יורו הנשים 1991**, היא אליפות אירופה בכדורגל נשים הרביעית שארגנה אופ"א. הטורניר נערך בדנמרק מ-10 ביולי עד ה-14 ביולי 1991. אף על פי שנבחרה כמארחת, לא העפילה דנמרק באופן אוטומטי לטורניר, אלא נאלצה להשתתף עם יתר הנבחרות במשחקי המוקדמות שהחלו בספטמבר 1989. ארבע הנבחרות הטובות ביותר במשחקי המוקדמות העפילו למשחקי הנוקאאוט שנערכו בדנמרק.

במשחק הגמר נפגשו נורווגיה (בפעם השלישית ברציפות) וגרמניה - האלופה המכהנת. בסיום המשחק, ניצחה גרמניה את הנורווגיות 1-3 מצמד שערים של היידי מוהר ושער אחד של סילביה נייד, וזכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות. מוהר, שכבשה צמד שערים בגמר, סיימה כמלכת השערים של הטורניר (4 כיבושים), ואילו קפטנית הנבחרת הגרמנית - נייד, סיימה כשחקנית המצטיינת. 

האליפות שימשה בפעם הראשונה כטורניר המוקדמות האירופאי למשחקי הגביע העולמי שנערכו בהמשך השנה בסין.

## שלב הנוק-אאוט

### חצי הגמר

### המשחק על המקום השלישי

### הגמר

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של אליפות אירופה 1991

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1991
קטגוריה:תחרויות כדורגל בדנמרק
סמל סאוטה

**סמל סאוטה** הוא סמלה הרשמי של העיר האוטונומית הספרדית סאוטה.

הסמל מעוצב כמגן "ספרדי" שבו שדה לבן מוטען בחמישה מגינים כחולים בצורת צלב. בכל אחד מהמגינים, חמישה עיגולים (בזנטים, Bezant) לבנים. סביב המגן גבול אדום, עליו יש שבע טירות זהב בעלות שלושה צריחים משוננים שחלונותיהן ודלתותיהן כחולים. שתי טירות נמצאות בחלק העליון, שתיים בצדדים ושלוש בחלק התחתון. מעל המגן מותקן כתר של מרקיז, זאת כיוון שבעבר מרקיז היה תואר של שליט טריטוריות בגבול.

הסמל נמצא בשימוש מ-1415, אז כבשה פורטוגל את העיר ושלטה בו עד 1668. לכן, הסמל יורש את עיצובו מסמל פורטוגל והוא זהה לו, למעט שני הבדלים. בסמל פורטוגל מספר הטירות בחלק העליון הוא שלוש לעומת שתיים כאן. ההבדל השני הוא שבסמל פורטוגל אין כתר. הטירות על רקע אדום בשני הסמלים, מעוצבות בהשראת סמל כתר קסטיליה שפרש את שלטונו ברוב שטחי ספרד של היום. המגינים הכחולים הופיעו בסמל פורטוגל בצורות שונות כבר מ-1139 והם מייצגים את זכות המונרך להנפיק מטבעות משלו.

הסמל מופיע במרכז דגל סאוטה.

## ראו גם

* דגל סאוטה

## קישורים חיצוניים

* הסמל באתר הרשמי 
* הסמל באתר סמלי העולם

קטגוריה:סאוטה
קטגוריה:ספרד: סמלים לאומיים
בג"ץ ירוס-חקק נגד מנכ"ל משרד הבריאות

**בג"ץ 998/96 טל ירוס-חקק נגד מנכ"ל משרד הבריאות** הוא פסק דין בהסכמה שנתן בית המשפט הגבוה לצדק (בג"ץ) בפברואר 1997, ובו הוחלט כי נשים לא נשואות יוכלו לקבל תרומת זרע ללא בדיקה פסיכיאטרית והערכה של עובד סוציאלי.

קודם לעתירה, חויבו נשים לא נשואות לעבור בדיקה פסיכיאטרית והערכה של עובד סוציאלי, כתנאי לקבלת תרומת זרע. כלל זה לא היה תקף לגבי נשים נשואות. 
האגודה לזכויות האזרח בישראל עתרה בשנת 1996  לבית המשפט הגבוה לצדק, בדרישה לבטל את החיוב ולהשוות את תנאיהן ואת חובת הבדיקה של נשים לא נשואות, לתנאיהן של נשים נשואות. 

פסק הדין ניתן בתגובה לעתירה שהגישה האגודה לזכויות האזרח בישראל בשמה של טל ירוס-חקק, אישה לסבית החיה עם בת זוג ועם ילדיהן המשותפים, שביקשה לקבל תרומת זרע לצורך הפריה מלאכותית. בעתירה נטען כי הכלל הקובע כי נשים לא נשואות זקוקות לחוות דעת מטעם פסיכיאטר ועובד סוציאלי הוא אפליה על רקע מעמד אישי שכן בעוד שלנשים נשואות ניתנת באופן אוטומטי הזכות להורות, נשים לא נשואות נאלצות לעבור בדיקות במטרה לקבוע אם הן מתאימות להיות אמהות. 

כמו כן נטען שהכלל מהווה אפליה על רקע נטייה מינית, כיוון שנשים שהן בנות זוג אינן יכולות להינשא במדינת ישראל, וכן מכיוון שזוגיות בין שתי נשים אינה מוכרת ככזו לצורך קבלת תרומת זרע. בנוסף נטען כי חוות הדעת המקצועית עלולה לקבוע כי האישה אינה כשירה להורות בשל נטייתה המינית. לבסוף, נטען כי הכלל פוגע בזכות לכבוד ולצנעת הפרט.

## ראו גם

* להט"ב בישראל - כרונולוגיה
* נישואים חד-מיניים בישראל
* הורות הומו-לסבית
* אימוץ בקרב הקהילה הגאה
* פסק דין ירוס-חקק נגד היועץ המשפטי לממשלה

## הערות שוליים

ירוס-חקק נגד משרד הבריאות
ירוס-חקק ננגד משרד הבריאות
קטגוריה:עתירות האגודה לזכויות האזרח בישראל
קטגוריה:משרד הבריאות
קטגוריה:פסקי דין של בג"ץ בשנת 1997
קטגוריה:תרומת זרע
קטגוריה:לסביות בישראל