open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תובל גבירצמן

**תובל "תולי" גְבִירְצְמן** (26 ביוני 1959 – 4 באוגוסט 1982) היה מפקד פלוגה בחטיבה 188 של חיל השריון שנהרג במבצע שלום הגליל. זכה בצל"ש אלוף פיקוד הצפון לאחר מותו, על גילוי אומץ לב, מסירות נפש וכושר מנהיגות.

## ביוגרפיה
גבירצמן נולד בחדרה לחיותה ויעקב גבירצמן, ונצר למשפחות גבירצמן והוכברג, מוותיקי חדרה. אביו נפטר כשמלאו לו שש שנים. הוא למד בבית-הספר היסודי ע"ש אחד העם בחדרה, המשיך את לימודיו בבית-הספר התיכון העיוני בחדרה וסיים את לימודיו במגמה ביולוגית.
בצבא הוא החל את שירותו בשריון כמפקד טנק, ואחר-כך סיים קורס קצינים. ביולי 1981 התמנה למפקד פלוגה מ'-"מחץ" בחטיבה 188 בגדוד 71. ב-21 ביולי 1982 הטנקים של פלוגה מ' בפיקודו פגעו ב-18 טנקים ו-4 נגמ"שים סוריים, וזאת ללא נפגעים כלל בפלוגתו.

תולי נהרג בשדה התעופה של ביירות ביום רביעי, ט״ו באב, בפגיעה ישירה מפגז, כאשר רץ תחת אש כבדה ובידו מטף כיבוי, לעבר נגמ"ש בוער שנלכדו בו לוחמים פצועים. מספר שעות לפני מותו, הספיק לתת ראיון מצולם לרון בן ישי משדה התעופה. על גילוי אומץ לב, מסירות נפש וכושר מנהיגות, הוא זכה בצל"ש אלוף מטעם אלוף פיקוד הצפון אמיר דרורי. הוא הובא למנוחת עולמים בבית הקברות הצבאי בחדרה. לאחר מותו הועלה לדרגת רב-סרן.

## השיר "טוליק"

"טוּלִיק" הוא שיר שנכתב על ידי רמה סמסונוב בהשראתו של גבירצמן בהיותו ילד.

השיר הולחן על ידי נפתלי אלטר ובוצע על ידי אושיק לוי בפסטיבל שירי הילדים מס' 9, בשנת 1978. לאחר הפסטיבל היה לשיר מושמע ברדיו. השיר נמנה עם השירים שהופיעו באלבומה היחיד של רמה סמסונוב.

בריאיון לעיתון "לאישה" בשנת 1976 סיפרה רמה סמסונוב, כותבת השיר, על מילותיו: .

## הנצחה
[290px|ממוזער|250px|שמאל|כיכר תולי בחדרה ובמרכזה, פסלו של [ישראל פרימו]]
* ספר לזכרו: אורית ברום (גבירצמן) (עורכת), **תולי**, גבעתיים: מפעלי דפוס פלאי, 1986
* באוקטובר 2011 נחנכה "כיכר תולי" בחדרה, העיר בה נולד, בצומת של שדרות רוטשילד וז'בוטינסקי. בכיכר משולבים צריח טנק שוט ופרחי הצבעוני ("טוליפ"), שחלקם חלולים לציון מה שלא הספיק תולי בחייו הקצרים.
* גדוד תובל של שבט להבות של הצופים הדתיים בירושלים נקרא על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* תולי גבירצמן, באתר "יד לשריון"
*  
* דלית גבירצמן לזכרו של תולי גבירצמן: מילים שלא תאמרנה לעולם, באתר **בעניינים**, 12 באפריל 2018
*  ניר גורלי, טוליק - אושיק לוי, בפודקאסט "שיר אחד", 3 במאי 2022

## הערות שוליים

קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:חללי צה"ל במבצע שלום הגליל
קטגוריה:מעוטרי צל"ש אלוף
קטגוריה:בוגרי תיכון חדרה
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:אישים הקבורים בבתי קברות צבאיים ישראליים
קטגוריה:אישים הקבורים בחדרה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982
המודיעין הלובי

**המודיעין הלובי** מתייחס כיום לסוכנות הביון הממשלתית האחראית לאיסוף מודיעין חיצוני למען האינטרסים של לוב. כיום אין סוכנות ביון מוגדרת, ומועצת המעבר הלאומית פועלת להקמת גוף שכזה.

עד פרוץ ההתקוממות בלוב פעלה **מוח'אבראת אל-ג'מאהיריה** כארגון הביון והמשטרה החשאית של לוב, וזו חדלה להתקיים עם לכידתו בספטמבר 2011 של אבו זייד עומר דורדה בידי צבא השחרור הלאומי.

## מוח'אבראת אל-ג'מאהיריה
**מוח'אבראת אל-ג'מאהיריה** (בערבית: **مخابرات الجماهيرية**; מילולית: מודיעין הרפובליקה העממית) הוא שירות הביון של לוב שהוקם על ידי מנהיג ומדריך המהפכה של לוב, מועמר קדאפי לקראת סוף שנות ה-70. הארגון אינו מהווה חלק מצבא לוב.

### מבצעים
הארגון אינו בוחל באמצעים במאבקו כנגד דיסידנטים ואופוזיציונרים לוביים וידוע שביצע התנקשויות בכמה אישים לובים בכירים. הארגון מתנהל כמשטרה חשאית כל יכולה ואינו מסתפק באיסוף מודיעין בלבד ושולח ידו גם בפיקוח על אזרחי לוב וציתות. הארגון עוסק במודיעין אנושי, מודיעין אותות וביטחון פנים, סיכול ריגול וחתרנות.
* **פיצוץ דיסקוטק בברלין, 1986** - ב-5 באפריל 1986, סוכני ביון לוביים החדירו חומרי נפץ לדיסקוטק פופולרי בקרב חיילים אמריקנים במערב ברלין. אישה טורקית ושלושה חיילים נהרגו. 50 חיילים ו-180 אזרחים נפצעו.
* **טיסת פאן אם 103**, **אסון לוקרבי** - ב-21 בדצמבר 1988, לאחר כשעה באוויר, מטוס בואינג 747 של פאן אמריקן, התפוצץ בהיותו בגובה 31,000 רגל והתרסק. שברי המטוס נחתו בלוקרבי, כפר במחוז דומפריז וגלאוואי בדרום סקוטלנד. כל 259 האנשים במטוס (243 נוסעים ו-16 אנשי צוות) נהרגו, ו-11 תושבי לוקרבי נהרגו על הקרקע. בסך הכל מתו 270 אנשים מ-21 מדינות. בחקירת ההתרסקות נמצאו שרידי חומר נפץ פלסטי ונעצרו שני חשודים לוביים שהוסגרו על ידי הממשל הלובי שנטל אחריות למעשה ב-2003.
* **טיסת UTA 772** - ב-19 בספטמבר 1989, סוכני מודיעין לוביים החדירו פצצה למטוס, כשזה התפוצץ מיד לאחר המראתו מנמל התעופה הבינלאומי של נג'מנה, צ'אד. הפיצוץ הביא למותם של 170 איש ולתמיכה צרפתית נרחבת בצ'אד במהלך הסכסוך בין לוב לצ'אד מ-1978 ועד 1987.

### [[ההתקוממות בלוב (2011)]]
מבין כל ההפגנות והמחאות ההמוניות בעולם הערבי, אלה שפרצו בלוב היו האלימות ביותר: מאות מפגינים נהרגו בידי כוחות הביטחון של לוב וסוכני מוח'אבראת אל-ג'מאהיריה, המחופשים לאזרחים, שהחלו להכות בהם בכל הכוח מתוך ההמון. מבין כל גופי הממשל הלוביים, סוכנות הביון הממשלתית נותרה הנאמנה ביותר למשטר קדאפי.

### ראשי הארגון
* מוסא כוסא (1994-2009)
* אבו זייד עומר דורדה (2009-2011)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לוב: צבא וביטחון
קטגוריה:ארגוני ביון
ערוץ אל-אקצא

**ערוץ אל-אקצא** (בערבית: **فضائية الأقصى**) הוא ערוץ הטלוויזיה של תנועת חמאס. תוכניות הערוץ כוללות תוכניות חדשות, בידור ודת וכן תוכניות לילדים. הערוץ נוהל על ידי שר הפנים של תנועת חמאס ברצועת עזה, פתחי חמד, ומשדר מעזה לחלקים שונים בעולם באמצעות תקשורת לוויינית.

## הקמת הערוץ ופעילותו
התחנה החלה לשדר ב-9 בינואר 2006, לאחר ניצחונה הסוחף של תנועת חמאס בבחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית. ב-22 בינואר 2006 החליט התובע הכללי של עזה, אחמד אלמרני, לסגור את התחנה ששידרה ללא אישורים מתאימים, אולם החלטה זו לא נאכפה.

בעקבות העימותים בין חמאס לפת"ח והשתלטות חמאס על רצועת עזה ב-2007, הוגבלו מאוד שידורי ערוץ אל-אקצא מאזור יהודה ושומרון הנתון בשליטת הפת"ח, ולמעשה הוצא הערוץ מחוץ לחוק בטענה שהוא מסית "למלחמת אחים ולהרג" ומפיץ תרבות של "אלימות קיצונית ושנאה".

בדצמבר 2008, במהלך מבצע עופרת יצוקה, הופצץ בניין התחנה בעזה על ידי מטוסי חיל האוויר הישראלי, אך התחנה המשיכה לשדר ממקומות אחרים. ביולי 2014, במהלך מבצע צוק איתן, הופצצו בשנית בנייני התחנה ברצועת עזה על ידי מטוסי צה"ל.

ב-12 בנובמבר 2018, תחת חילופי האש בין כוחות צה"ל לרצועת עזה, הופצץ בניין משרדי הערוץ בעזה על ידי חיל האוויר.

## ביקורת
ערוץ אל-אקצא זוכה לביקורת בישראל ובעולם. גופי מעקב שונים הראו כי הערוץ מרבה לשדר תכנים אנטישמיים וגזעניים ומעודד לשנאת המערב וישראל ולשימוש באלימות וטרור.

לדברי הארגון היהודי-אמריקני, "הליגה נגד השמצה", תוכני הערוץ מקדמים פעילות טרור ומסיתים לשנאה של יהודים וישראלים. לדברי הליגה, תוכניות רבות של הערוץ משבחות ומעודדות אלימות ומיועדות דווקא לילדים. באפריל 2007 העלה הערוץ תוכנית ילדים חדשה בשם חלוצי המחר. במרכז התוכנית עמד שחקן מחופש למיקי מאוס שלימד את הילדים על שנאת המערב וישראל. בעקבות הביקורת על התוכנית נאלץ הערוץ להוריד את דמותו של מיקי מאוס, ולשם כך נאמר בתוכנית כי הוא נהרג על ידי "חוקר" ישראלי והפך לשהיד.

במאי 2008 השיב באסם נעים, שר הבריאות בממשלת חמאס, על האשמות באנטישמיות שהועלו נגד הערוץ. במכתבו לעיתון "הגרדיאן" טען נעים כי ערוץ אל-אקצא הוא תחנת תקשורת עצמאית וכי לעיתים קרובות היא אינה מייצגת את עמדתה של ממשלת חמאס או תנועת חמאס. כתב ה"גרדיאן", אלן ג'ונסון, אמר בתגובה, כי התחנה מופעלת על ידי חברה בראשותו של פתחי חמד האחראית גם לרדיו אל-אקצא ועיתון פלסטין של תנועת חמאס בעזה. בנוסף טען ג'ונסון כי ב-2007 חסם חמאס את שידורי הטלוויזיה הפלסטינית, ולכן הטענה כי מדובר בערוץ עצמאי אינה נכונה.

ב-7 ביוני 2010 הורתה ממשלת צרפת על הפסקת שידורי הערוץ שעשו שימוש בלוויינים של חברה צרפתית שבסיסה בפריז. ההוראה באה לאחר אזהרה של הנציבות האירופית לצרפת להפסיק את השידורים המכילים תכנים של הסתה ושנאה. בעקבות כך הודיעה תנועת חמאס כי יצרה קשר עם חברת לוויינים מכווית ובכוונתה להרחיב את שידורי התחנה למדינות נוספות.

## הוצאת הערוץ מחוץ לחוק
באוקטובר 2014 חתם מפקד כוחות צה"ל באיו"ש על הכרזה לפיה "ערוץ אלאקצא" הוא התאחדות בלתי מותרת, בהיותו חלק מארגון החמאס.

## ראו גם
* רדיו אל-אקצא

## קישורים חיצוניים
* שידור חי של הערוץ
* 

* ערוץ אל-אקצא, ברשת החברתית טלגרם
* סרטונים מתוך ערוץ אלקצה, אתר ממר"י 
* אתר הערוץ 

## הערות שוליים

קטגוריה:חמאס: תקשורת
קטגוריה:רצועת עזה: חינוך
יאסואו יאמאדה

**יאסואו יאמאדה** (ביפנית: 山田康雄; ) היה שחקן, קומיקאי וסאייו יפני. נודע כמדבב דמותו של הגנב ארסן לופן השלישי מסדרת האנימה הפופולרית "לופן השלישי".

## חייו
יאמאדה, יליד טוקיו, עזב בצעירותו את הפקולטה לספרות באוניברסיטת ואסדה והחל לשחק בהצגות, בתוכניות טלוויזיה ובתוכניות רדיו. הוא דיבב את הדמות של לופן החל מעונתה הראשונה של הסדרה ב-1971, וכשהעונה השנייה שודרה ב-1977, שדרג את קולו של לופן תוך כדי שימוש באינטונציות ואלתורים משלו. כתוצאה מכך קיבלה הדמות של לופן השתקפות חזקה לאישיותו והסדרה צברה פופולריות. יאמאדה המשיך לדבב את לופן באותה דרך גם בעונה השלישית ב-1984, בשלושה סרטי קולנוע (1978, 1979 ו-1985), ולבסוף בספיישלים טלוויזיוניים מ-1989 עד 1994, אז מצבו הבריאותי החל להידרדר בין שנת 1993 לבין 1994. יאמאדה דיבב גם באנימה "סיפורי היער הירוק", ובסרטים זרים הוא נודע בתור קולם היפני של קלינט איסטווד וז'אן-פול בלמונדו.

ב-1995, בזמן הפקת סרט האנימה של "לופן השלישי", "לופן השלישי: שלום, נוסטרמדוס" (ルパン三世 くたばれ!ノストラダムス), התמוטט יאמאדה ואיבד את הכרתו כתוצאה משטף דם במוח. הוא הובהל אל בית החולים, שם נפטר ב-19 במרץ. הסרט שהוקרן חודש לאחר מותו הציג בסופו הקדשה לזכרו. אחרי מותו קיבל הבדרן היפני קאניצ'י קוריטה את תפקיד הדיבוב של לופן, כפי שביקש יאמאדה עוד בחייו, ועד היום הוא מדבב את קולו של לופן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ואסדה
קטגוריה:מדבבים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1932
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1995
צוללות (חידה)

שמאל|ממוזער|250px|חידת "צוללות" פתורה.

**צוללות** היא חידה המבוססת על המשחק "צוללות" ובה על הפותר לחשוף את מיקומן של צוללות בלוח משבצות 10x10 בעזרת מספרים.

בחידה על הפותר לחשוף את מיקומן של צוללות המוחבאות בלוח (לפי אותם החוקים שבהם מציבים את הצוללות במשחק הרגיל). צי הצוללות הסטנדרטי הוא: צוללת אחת באורך 4 משבצות, שתי צוללות באורך 3, שלוש צוללות באורך 2 ו-4 צוללות באורך 1. הרמזים שמקבל הפותר הם מספרים במאוזן ובמאונך שמציינים את מספר המשבצות ה"מלאות" (שיש בהן חלק מצוללת) בשורה או בטור. כמו כן, לעיתים מביאים משבצות עם מים בתוכן, כלומר ידוע שהן ריקות, או חלקים מצוללת (ואז גם צורת החלק רומזת: עיגול הוא צוללת בודדת, חצי עיגול וחצי ריבוע הוא קצה של צוללת וריבוע הוא אמצע של צוללת).

כדי לפתור את החידה מתחילים בדרך כלל מהמשכת צוללות שחלקים מהן ניתנו בהתחלה, סימון מים מסביבן, וסימון מים בשורות עם המספר 0 או שסומנו משבצות עם צוללות כמו המספר. אסטרטגיות נוספות הן חיפוש השורות שבהן יכולות להופיע הצוללות הגדולות, ולהסתכל על השורות או הטורים שכמעט מלאים, ולבדוק מה הן הדרכים להשלים אותן.

לחידה קיימות מספר וריאציות, בהן: לוח גדול או קטן יותר (עם צי גדול או קטן יותר בהתאמה) ולוח משושים.

* שחור ופתור

## קישורים חיצוניים

* אתר עם הסברים וחידות "צוללות" 

קטגוריה:חידות
קטגוריה:תשבצי מספרים
קייט נאש

**קייט מארי נאש** (באנגלית: **Kate Marie Nash**; נולדה ב-6 ביולי 1987) היא שחקנית, זמרת ופזמונאית אנגלייה.

## קריירה מוזיקלית
ב-2007 הוציאה נאש את אלבום הבכורה שלה "Made of Bricks" שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי והגיע שם למעמד אלבום זהב. מכל שירי האלבום שיצאו כסינגלים הצליח השיר "Foundations" שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי. ב-2008 הייתה נאש מועמדת לשלושה פרסים בטקס פרסי המוזיקה הבריטית של אותה שנה, וזכתה באחד מהם.

באפריל 2010 הוציאה נאש את אלבומה השני "My Best Friend Is You". לאחר יציאת האלבום, במאי 2010 יצאה נאש לסיבוב הופעות שנמשך עד לסוף פברואר 2011. על פי התכנון, במהלך סיבוב ההופעות היא תופיע בסך הכל ב-13 מדינות.

בשנת 2017 החלה לשחק בתפקיד משני של רונדה ריצ'רדסון בסדרת הדרמה-קומית "GLOW" המשודרת בנטפליקס בכיכובה של אליסון ברי.

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרות בריטיות
קטגוריה:זמרות פופ בריטיות
קטגוריה:מוזיקאיות בריטיות
קטגוריה:בסיסטיות
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:אמניות גפן רקורדס
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1987
אמריפול

**אמריפול** - קהילת המשטרות של אמריקה (**Ameripol, Comunidad de Policías de América**) הוא ארגון משטרה רב-לאומי העוסק באכיפה ומלחמה בסמים שהוקם ב-14 בנובמבר 2007 ומטהו הראשי שוכן בבירת קולומביה, בוגוטה. הארגון עוסק בביטחון הציבור, לוחמה בטרור, מניעת פשעי מלחמה, מאבק בסחר בסמים, סחר בבני אדם, סחר בכלי נשק, מאבק בהלבנת הון ופורנוגרפיית ילדים, כמו כן נלחם הארגון בשחיתות ונאבק בפשעי מחשב.

בניגוד למקבילתו האירופאית יורופול, אמריפול היא ארגון אכיפת חוק לכל דבר וסוכני הארגון חמושים באופן קבוע. נוסף להיותו ארגון מודיעין משטרתי העוסק בתיאום בין גופי אכיפת החוק בדרום אמריקה.

## חברות בארגון

## מבנה
* היחידה הלאומית לשיתוף פעולה מודיעיני טכנולוגי משטרתי
* היחידה הלאומית לאיסוף מידע
* היחידה הלאומית לחקירת פשעים ותמיכה משפטית
* יחידת האימונים והדוקטרינה

## פיקוח ומשקיפים
בארגון חברות 14 סוכנויות כסוכנויות משקיפות המשתפות פעולה עם הארגון והן - המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה, ההתאחדות הבינלאומית של מפכ"לי המשטרה, ארגון מדינות אמריקה, קהילת אמריקה הלטינית והים הקאריבי לענייני מודיעין משטרתי, אינטרפול, ועדת מפקדי המשטרה של מרכז אמריקה, המשטרה הלאומית של ספרד, המשמר האזרחי הספרדי, יורופול, הקרביניירי האיטלקי, משרד משטרת הפלילים הפדרלית הגרמנית, המינהל המרכזי לשירותי לוחמה בסמים של איטליה, מערך הביטחון האזורי והמשמר הפיננסי האיטלקי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים
קטגוריה:ארגונים משטרתיים
אל-חורה

שמאל|ממוזער|170px|הלוגו של "אל-חורה"
**אל-חורה** (בערבית: ** الحرّة**; באנגלית: **Alhurra**, תעתיק מדויק: "אלחרה"; באנגלית מבוטא "אל הוּרה"; משמעות השם: "החופשית") הוא ערוץ טלוויזיה מבוסס לוויין.

ערוץ אל-חורה משודר מארצות הברית, בשפה הערבית, בחסות ממשלת ארצות הברית ומכוון לדעת הקהל הערבית במדינות ערב. הוא החל את שידוריו ב-14 בפברואר 2004, ב-22 מדינות ברחבי המזרח התיכון. כמו כל צורות הדיפלומטיה הציבורית של ארצות הברית, תחנה זו אסורה לשידור בתוך ארצות הברית עצמה תחת חוק סמית-מונדט (1948), העוסק בענייני איסור שידורי תעמולה.

הערוץ הוקם בתגובה לערוצי הלוויין הערביים אל-ג'זירה ואל-ערביה, כמשקל-נגד במישור התעמולתי (הקרוי גם "שדה הקרב התקשורתי").
כתב החדשות הבכיר של הערוץ הוא יחיא קאסם הישראלי.

בשנת 2025 החליט ממשלו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ לסגור את הערוץ.

## ראו גם
* קול אמריקה
* רדיו סאווא

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוצי חדשות
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה ערביים
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה אמריקאיים
מחלקת המודיעין והביטחון (אלג'יריה)

**מחלקת המודיעין והביטחון של [[אלג'יריה]]** (בערבית: **إدارة الاستخبارات والأمن**, בצרפתית: **Département du Renseignement et de la Sécurité**) היה השירות החשאי המרכזי של אלג'יריה שעסק באיסוף ביון חוץ וביטחון פנים. הסוכנות הוקמה בתקופת מלחמת העצמאות של אלג'יריה, על ידי עבדלחאפיד בוסוף שהנהיג את הרשת הלאומית והבינלאומית של החזית האלג'יראית לשחרור לאומי. הארגון הפך למקצועי ומאורגן החל משנת 1962, כאשר נטל לעצמו את סוכנויות הביון הצרפתיות כמודל לחיקוי. בשנת 2016 המחלקה פורקה ל-3 גופי ביון נפרדים, מנגנון ביון, שירות ביטחון פנים ומינהל טכני.
## ראשי הארגון
* עבדלחאפיד בוסוף (1954-1958), ראש מנגנון המודיעין של החזית לשחרור לאומי
* חוארי בומדיין (1958-1965), ראש מנגנון המודיעין של החזית לשחרור לאומי וראש מחלקת המודיעין והביטחון הראשון
* כשדי מרבאח (1965-1978)
* יאזיד זרחוני (1979-1981)
* לקחאל אייאת' (1981-1988)
* מוחמד בטצ'ין (1988-1990)
* מוחמד מדיין (מאז 1990)

קטגוריה:קצרמר ארגונים
קטגוריה:אלג'יריה: צבא וביטחון
1875 בארצות הברית

**[[1875]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 99 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: יוליסס ס. גרנט (המפלגה הרפובליקנית)
* סגן הנשיא: הנרי וילסון (המפלגה הרפובליקנית) עד 22 בנובמבר, התפקיד לא היה מאויש
 
## אירועים בולטים

* 12 בפברואר – המטאוריט "הומסטד" מתרסק באיווה
* 1 במרץ – הקונגרס של ארצות הברית העביר את חוק זכויות האזרח (Civil Rights Act of 1875) אשר אסר על אפליה גזעית במקומות ציבוריים ובבחירת חבר מושבעים.
* 3 במרץ – הקונגרס מעביר את החוק "Page Act of 1875" אשר נחקק במטרה להתמודד עם ההגירה מסין ויפן. זהו היה החוק הראשון שאסר את כניסתם של מהגרים אשר נחשבו ל"בלתי רצויים" לארצות הברית. החוק החדש סווג כ"מהגרים בלתי רצויים" את המהגרים האסייאתים שהגירו לארצות הברית במטרה לעבוד כשכירים, כל הנשים האסיאתיות שעסקו בזנות ואת כל האנשים אשר נחשבו לאסירים בארצות המוצא שלהם.
* 30 באוקטובר – ארגון האגודה התאוסופית נוסד בניו יורק.
* 6 בנובמבר – ספינת הקיטור "SS Pacific" שוקעת למצולות לאחר שהיא מתנגשת בספינה "SS Orpheus" בחלקו הדרום מערבי של קייפ פלאטרי שבמדינת וושינגטון. לפחות 318 אנשים נהרגו באירוע.

## נולדו
* 22 בינואר – דייוויד גריפית', במאי קולנוע אמריקאי (נפטר ב-1948) 
* 2 באפריל – וולטר קרייזלר, תעשיין אמריקאי (נפטר ב-1940) 
* 6 במאי – ויליאם ד. ליהי, מפקד סגל הפיקוד העליון של צבא ארצות הברית (נפטר ב-1959) 
* 11 במאי – הרייט קווימבי, הטייסת האמריקאית הראשונה (נהרגה בתאונת טיסה ב-1912) 
* 4 ביולי – לירוי ווטרמן, ארכאולוג של המזרח התיכון, חוקר התנ"ך ופרופסור לספרות המזרח התיכון ולשפות שמיות (נפטר ב-1972) 
* 1 בספטמבר – אדגר רייס בורוז, סופר אמריקאי, יוצרו של טרזן (נפטר ב-1950) 

## נפטרו
[שמאל|ממוזער|120px|[אנדרו ג'ונסון]]
* 17 במאי – ג'ון ברקינרידג', סגן נשיא ארצות הברית (1861-1857) (נולד ב-1821)
* 30 ביולי – ג'ורג' פיקט, גנרל בצבא קונפדרציית מדינות הדרום במלחמת האזרחים האמריקנית, מפקד בקרב גטיסברג (נולד ב-1825)
* 31 ביולי – אנדרו ג'ונסון, נשיאה ה-17 של ארצות הברית (נולד ב-1808)
* 22 בנובמבר – הנרי וילסון, סגן נשיא ארצות הברית (1873-1875), סנאטור של מדינת מסצ'וסטס, פעיל נגד סחר העבדים (נולד ב-1812)

## קישורים חיצוניים

*
רשות השידור הפלסטינית

**תאגיד הרדיו והטלוויזיה הפלסטיני** (בערבית: **هيئة الإذاعة والتلفزيون الفلسطينية**, באנגלית: **Palestinian Broadcasting Corporation**, ובראשי תיבות **PBC**; נודעת גם בשם "רשות השידור הפלסטינית") היא הרשות האחראית על שידורי הטלוויזיה והרדיו הרשמיים של הרשות הפלסטינית. משרדיה יושבים ברמאללה.

## הקמה ופעילות
ב-1994, במקביל להקמת הרשות הפלסטינית במסגרת הסכמי אוסלו, החלו שידורי הרדיו של תחנת "**קול פלסטין**" מאולפנים ביריחו שהיו מחוברים למשדר ברמאללה. לאחר הנסיגה הישראלית הראשונה ב-1995 עברה תחנת הרדיו לעיר רמאללה, שם נבנו עבורה אולפנים חדשים בסיוע האיחוד האירופי. באותה שנה החלו גם שידורי הטלוויזיה מעזה, אולם רק ב-1998 הושלמה התקנת רשת של אנטנות שכיסו את רצועת עזה והגדה המערבית.

עד 1998 מומנה רשות השידור הפלסטינית באופן חלקי על ידי ממשלת ארצות הברית. מנהלה הראשון של הרשות היה איש הפת"ח ומקורבו של יאסר ערפאת, רדואן אבו עייש.

בתקופת האינתיפאדה השנייה ליוו שידורי הרדיו את המהומות ועודדו את מעשי הטרור כנגד ישראל. בתחילת 2002, בתגובה לפיגוע בחדרה בו נהרגו 6 אזרחים ונפצעו למעלה מ-30, הפיל צה"ל את אנטנת הרדיו הגבוהה ברמאללה והרס את האולפנים בישיבת ממשלת ישראל ב-20 בפברואר דווח כי נהרס בניין התחנה "המהווה סמל שלטוני שעסק בשידורי הסתה נגד ישראל". למרות פעולת צה"ל נמשכו שידורי הרדיו והטלוויזיה.

במהלך עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה ב-2007 השתלט החמאס על מבנה התחנה בעזה, העלה אותו באש והחרים את הציוד שהיה שם.

ב-2009 מינה מחמוד עבאס את מזכיר הוועד הפועל של אש"ף, יאסר עבד רבו, כמנהל רשות השידור הפלסטינית. על פי סקרים שונים זוכים שידורי הערוץ לאחוזי צפייה נמוכים באותה עת. מכוני מעקב הראו כי בערוץ משודרים תכנים הרואים בשטחי ישראל כולה את "פלסטין הכבושה" ומציגים באור חיובי אנטישמיות נגד העם היהודי בכלל ונגד יהודים חרדים או דתיים בפרט, מדמים את היהודים לחיות כקופים וחזירים ואף מעודדים אלימות וטרור נגד מתנחלים, יהודים וישראלים.

## ראו גם
* פלסטין TV - ערוץ הטלוויזיה הרשמי של הרשות הפלסטינית.
* "אל-חיאת אל-ג'דידה" - העיתון הרשמי של הרש"פ.
* ערוץ מוסאווא – ערוץ טלוויזיה של הרש"פ המיועד לערביי ישראל. נקרא בעבר "ערוץ פלסטין 48"
* רדיו רמאללה - שמה הלא רשמי של "תחנת השידור של ירושלים הערבית". התחנה הרשמית של הגדה המערבית תחת שלטון ירדן
* "אל-איאם" - עיתון בבעלות איש העסקים בשאר אל מסרי המזוהה פוליטית עם פת"ח.
* ערוץ אל-אקצא - ערוץ טלוויזיה של החמאס ברצועת עזה.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תקשורת פלסטינית
קטגוריה:הרשות הפלסטינית
בני גל

**בן-ציון (בני) גל** (1944 – 2 באוגוסט 2021) היה פרסומאי ומאמן אישי ישראלי.

## ביוגרפיה
בני גל נולד בשם בן-ציון יוסף גלסטר בארגנטינה, ובהיותו בן שלוש עלה לישראל  עם אביו ואחיו. הוא גדל בקיבוץ בית אורן שבכרמל, שם למד בבית הספר היסודי והעל-יסודי. 

את שירותו הצבאי עשה בחיל הצנחנים, ובתום השירות החל לעסוק במכירת ציוד חקלאי, אחר כך בשיווק, ועם הזמן החל להתוודע לתחום הפרסום. בשנת 1968 פתח יחד עם שותף את משרד הפרסום "גל-שרגאי". כעבור זמן נסע לגרמניה ללימודי קולנוע וטלוויזיה.

כששב ארצה החל בלימודי מנהל עסקים במכללה למנהל, ועבד בפרסום "פלד". בשנת 1973 החל בתהליך חזרה בתשובה אשר במהלכו למד בישיבות חרדיות. במשך שנה התגורר בביתו של הרב צבי יהודה הכהן קוק, ומאז הוא החשיב אותו לאביו הרוחני. בשנות ה-70 היה חבר מזכירות גוש אמונים.

בתחילת שנות ה-80 הקים את משרד הפרסום "פרסום גל" – המתמחה בפרסום למגזר החרדי-דתי. המיזם המשמעותי הראשון של המשרד היה שיווקה של העיר החרדית עמנואל בשומרון. לפני מספר שנים הוא התאחד עם "פרסום אורן" ונקרא כיום "פרסום גל-אורן".

ב-1992 התחיל גל בקריירה חדשה בתחום האימון (Coaching) כמאמן לתאגידים, חברות ופרטיים. בשנת 2005 עזב גל את עולם הפרסום והחל להקדיש את זמנו ללימוד בבית מדרש "רעוא" ובבית הספר לפסיכולוגיה יהודית של הרב יצחק גינזבורג ולפיתוח מודל האימון היהודי.

בני גל התגורר בעבר בקריית ארבע ובבית אל, לאחר מכן התגורר בשכונת גבעת המבתר ובשכונת קטמון בירושלים. היה נשוי לשרה לבית אביצדק (רקובסקי), פרסומאית, אחותה של מרים לפיד. היה אב לשישה. במקביל לקריירה שפיתח בעולם האימון המשיך גל לשמש כיו"ר דירקטוריון חברת "פרסום גל". את מקומו בניהול משרד הפרסום תפס בנו מאיר גל, לשעבר חתנו של רפאל הלפרין.

נפטר ב-2 באוגוסט 2021.

## ספריו
* ארץ תאני וענבי 
***איש חוצה ישראל**, הוצאת תום, 2016.
*סודות הקאוצ'ינג היהודי

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* אימון אישי עם בני גל - תוכניות ברדיו קול ברמה
* על יסודות האימון היהודי - ריאיון עם בני גל במגזין חב"ד
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:פרסומאים ישראלים
קטגוריה:מאמנים אישיים ישראלים
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:פעילי גוש אמונים
קטגוריה:משפחת רקובסקי
קטגוריה:בית אורן: אישים
קטגוריה:גבעת המבתר: אישים
קטגוריה:קטמון: אישים
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים
1874 בארצות הברית

**[[1874]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 98 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: יוליסס ס. גרנט (המפלגה הרפובליקנית)
* סגן הנשיא: הנרי וילסון (המפלגה הרפובליקנית)
 
## אירועים בולטים

שמאל|ממוזער|200px|המהומות בכיכר טומפקינס
* 1 בינואר – איחוד הברונקס לתוך העיר ניו יורק 
* 13 בינואר – המהומות בכיכר טומפקינס: משטרת ניו יורק פיזרה בכוח הפגנה של אלפי מובטלים בכיכר טומפקינס שבניו יורק באמצעות אלות. מאות מפגינים נפצעו במהלך העימות עם כוחות המשטרה. ההפגנה אשר נערכה באזור הממוקם כיום באזור האיסט וילג' הייתה באותה העת ההפגנה הגדולה ביותר שראתה העיר ניו יורק מעודה. 
* 18 במרץ – מילרד פילמור, הנשיא ה-13 של ארצות הברית, נפטר משבץ מוחי בבאפלו שבניו יורק.
* 18 במרץ – הוואי חתמה על הסכם עם ארצות הברית אשר העניק לארצות הברית זכויות מסחר בלעדיות בהוואי.
* 20 במאי – לוי שטראוס וג'ייקוב דייוויס מקבלים פטנט עבור מכנס ג'ינס כחול עם מסמרי נחושת. המחיר של מכנסי הג'ינס באותה העת היה 13.50 דולרים ל-12 מכנסיים.
* 1 ביולי – גן החיות של פילדלפיה, גן החיות הציבורי הראשון בארצות הברית, נפתח לציבור
* 28 בספטמבר – מלחמות האינדיאנים: קרב קניון פאלו דורו - כוחותיו של קולונל רונלד מקנזי פושטים על מחנה פליטים של שבט הקומאנצ'י ושבט הקיאווה בקניון פאלו דורו שבטקסס. רבים מהאינדיאנים הצליחו לברוח מהמחנה. במהלך האירוע נהרגו יחסית מעט אנשים אך משום שכוחותיו של מקנזי השמידו את המחנה והשתלטו על אספקת החורף של השבטים האינדיאנים, רובם נאלצו לבסוף לחזור לשמורת פורט סיל במהלך נובמבר.

## נולדו
* 5 בינואר – יוסף ארלנגר, רופא יהודי-אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה (נפטר ב-1965) 
* 3 בפברואר – גרטרוד שטיין, סופרת אמריקאית (נפטרה ב-1946) 
* 17 במרץ – סטיבן שמואל וייז, ממנהיגי יהדות ארצות הברית במחצית הראשונה של המאה העשרים (נפטר ב-1949) 
* 26 במרץ – רוברט פרוסט, משורר אמריקאי (נפטר ב-1963) 
* 10 באוגוסט – הרברט קלרק הובר, נשיאה ה-31 של ארצות הברית (נפטר ב-1964) 
* 26 בספטמבר – לואיס היין, צלם אמריקאי (נפטר ב-1940)

## נפטרו
[שמאל|ממוזער|120px|[מילרד פילמור]]
* 8 במרץ – מילרד פילמור, הנשיא ה-13 של ארצות הברית (נולד ב-1800) 
* 19 במאי – תיאודור ליכטנהיין, שחמטאי אמריקאי (נולד ב-1829) 

## קישורים חיצוניים

*
המינהל הכללי למחקר ותיעוד (מרוקו)

**המינהל הכללי למחקר ותיעוד של ממלכת [[מרוקו]]** (בערבית: **المديرية العامة للدراسات والمستندات**; בצרפתית: **Direction générale des études et de la documentation**) היא סוכנות ביון החוץ של מרוקו מאז 1973, החברה בקהילת המודיעין המרוקאית ואחראית על שמירה על ביטחון הממלכה, המדינה ומוסדותיה. סוכנות הביון הוקמה בסיוע המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, ואיש המוסד אהרון שרף בנה וניהל (ב-1970) את הקורס הראשון להכשרת עובדי הסוכנות, שהייתה אז בתכנון.

מאז 2005 בראש הארגון עומד מוחמד יאסין מנסורי.

## תפקיד
הארגון עוסק בעיקר באיסוף מודיעין, אולם מאז הפיגועים בקזבלנקה, שאירעו ב-13 במאי 2003 הוטל על הארגון גם להיאבק בארגוני טרור מחתרתיים והמאבק בארגונים הבדלניים של סהרה המערבית התחזק.

תפקיד המנהל מוגדר כאחראי על שמירה על ביטחון הממלכה, המדינה ומוסדותיה.

## פעילות
דו"ח שהוצא על ידי מועצת זכויות האדם של האו"ם סיווג את המודיעין המרוקאי כמנגנון הביטחון החזק ביותר באפריקה הצפונית וב, בהתחשב בהיקף הפעולות שהוא ביצע בנושאי לוחמה טרור ומאבק בפשעים המאיימים על ביטחון הציבור וכן גם ביעילות עבודתו והתקציב העצום המוענק לביצוע משימותיה בתנאים נוחים.

הדו"ח קבע כי למודיעין המרוקאי יש תוכנית חזקה בכל הקשור למלחמה בטרור, בנוסף לעובדה שהיא מבוססת על עקרון שיתוף הפעולה עם שירותי הביון הבינלאומיים; כמו CIA האמריקאי, המשרד לביטחון המדינה הסיני, שירות ביון החוץ הרוסי, שירות ביטחון המדינה הבלגי, המוסד ועם מדינות המפרץ הערביות, במטרה לחזק את מעמדן ברמה הגלובלית, מה שאפשר להן להבטיח יציבות ושלום בתקופה שבה מדינות ערב היו עדות לפעולות של גורמים קיצוניים כמו האחים 

המוסלמים ודאעש.

הגוף עוסק בפשעים חמורים, כגון גניבה, שוד, סחר בסמים ונשק, בדו"ח המועצה נאמר כי צוות העובדים של המינהל פועל בסביבה ביטחונית המספקת את כל דרישות הדור החדש ואת האמצעים הנדרשים לבצע את משימתה בצורה הטובה ביותר, מה שהביא לתוצאות שחסכו מהמדינה פעולות טרור במהלך העשור הראשון והשני של המאה ה-21. האופי המקצועי של ה"DGST" ניכר במספר חוליות הטרור שפורקו במהלך שנת 2014, שמנו 113, בראשות 1,256 גורמים קיצוניים שהיו ערוכים לבצע 30 פעולות עוינות, וכי סוכלו 266 פיגועים, 114 מהם היו פרויקטים של התקפות על 30 מרכזים מסחריים, 27 אתרי תיירות, 16 נציגויות דיפלומטיות ו-22 בתי תפילה באמצעות חומרי נפץ.

כחלק מהמאבק בטרור הצליחו כוחות הביטחון המרוקאים למנוע 66 ניסיונות לשדוד בנקים ומוסדות ציבור, כמו חברות חלוקת מים וחשמל, וכן הצליחו לפרק חוליית טרור הכוללת 8 אנשים פעילים בערי הממלכה. הסוכנות פועלת לגייס ולשלוח לוחמים לאזורי סכסוך במסוריה ועיראק.

## ראשי הארגון
* אחמד א-דוליימי (1973-1983)
* עבדולחק אל-קאדירי (1983-2001)
* אחמד אלהרצ'י (2001-2005)
* מוחמד יאסין מנסורי (2005-ואילך)
## קהילת המודיעין המרוקאית
* משרד הפנים המרוקאי
** המינהל הכללי למחקר ותיעוד (מרוקו)
** המינהל הכללי לפיקוח הטריטוריה
** המינהל הכללי לענייני פנים של מרוקו
* הכוחות המזוינים המלכותיים של מרוקו
* לשכה 2 של צבא מרוקו
* לשכה 5 של צבא מרוקו
* סוכנות הביון של הז'נדרמריה המלכותית המרוקאית

## הערות שוליים

קטגוריה:מרוקו: צבא וביטחון
קטגוריה:יחסי ישראל–מרוקו
ברוך פודולסקי

**ברוך פּוֹדוֹלְסקי** (ברוסית: **Барух Подольский**; 1940, מוסקבה – 21 בפברואר 2011, חולון) היה בלשן ומילונאי ישראלי יליד ברית המועצות, בעבר אסיר ציון.

## ביוגרפיה
פודולסקי נולד למשפחה יהודית במוסקבה בשנת 1940 בשם בוריס סמיונוביץ' (Борис Семёнович) פודולסקי. הוריו התעניינו בתרבות יהודית. שפת הדיבור העיקרית שלהם הייתה רוסית, אך הוא למד ממשפחתו גם יידיש ועברית. מגיל צעיר התעניין בפעילות ציונית, אך הציונות נרדפה בברית המועצות, ובגיל 18 הוא נעצר וישב חמש שנים במחנה מאסר במורדוביה. ב-1967 נאסר שוב לשנתיים. 

פודולסקי למד בשנים 1956–1958 באוניברסיטת המדינה במוסקבה את שפת ההינדי. בשנים 1964–1966 למד אנגלית במוסד לשפות זרות במוסקבה. בשנת 1971, אחרי שנים של סירוב, עלה לישראל. הוא סיים את לימודי התואר הראשון בבלשנות ובבלשנות שמית ב-1974 באוניברסיטת תל אביב, והמשיך ללימודי תואר שני בבלשנות שמית, אותם סיים ב-1976. במקביל החל להרצות בקורסים לבלשנות באוניברסיטה זו, החל מ-1973. את עבודת הדוקטור, אותה סיים ב-1985, כתב על תולדות הלשון האמהרית.

בשנות התשעים התפרסם בקרב העולים מברית המועצות כשהעביר שיעורי עברית בתחנת הרדיו רק"ע (מ-1992), והוציא מילון עברי־רוסי וספר דקדוק של השפה העברית ברוסית. כמו כן הוציא מילון אמהרי־עברי לשימוש העולים מאתיופיה.

פודולסקי לימד בלשנות שמית באוניברסיטת תל אביב עד סוף ימיו, ועסק בהכנת מהדורה חדשה ומורחבת של המילון העברי־רוסי. היה חבר מערכת כתב העת המדעי "Israel Oriental Studies".

תחומי המחקר והכתיבה שבהם עסק היו בלשנות השוואתית, מילונאות, אטימולוגיה, היסטוריה של הכתיבה, בלשנות נוסטרטית, מורפולוגיה ומורפו-פונולוגיה של שפות שמיות, ומבנה שפות כגון עברית מודרנית, הינדי, שפות סינו-טיבטיות ושפות האינדיאנים באמריקה.

פודולסקי התגורר בעיקר בעיר חולון. היה נשוי ללידה. נפטר ממחלת הסרטן בשנת 2011.

## קישורים חיצוניים
* 
* הדף של ברוך פודולסקי, באתר אוניברסיטת תל אביב
* 
* Он пережил Советскую власть: скончался известный отказник, автор иврит-русского словаря, באתר "איזרוס" 
* 

קטגוריה:בלשנים ולשונאים ישראלים
קטגוריה:אסירי ציון בברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:מילונאים ישראלים
קטגוריה:מילונאים כותבי עברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: לשון עברית ובלשנות שמית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
אפרים ווסרפוגל

**אפרים ווסרפוגל** (נולד באושוויץ ב-1943) הוא כלכלן ישראלי, עולה מצרפת, מנהל ויזם בתעשיית הרכב.

## קורות חיים
ווסרפוגל נולד בשם **פרנסואה ווסרפוגל** (בצרפתית: **François Wasservogel**) בכלא הסמוך למחנה המוות אושוויץ בעיצומה של מלחמת העולם השנייה. אביו, יוסף צימר, פסנתרן, מתמטיקאי ובנו של הרב שמעון צימר מבוקרשט, נרצח על ידי הנאצים עוד לפני לידתו. אימו, מרים לבית וינגר, עורכת דין יהודייה פולניה, שמרה במהלך מאסרה על זהותה הבדויה כנוצרייה, וכך שרדה. לאחר שחרור אושוויץ עברה אמו לפריז ושם נישאה למשה ווסרפוגל, יהודי מברלין, שהוצג לילד כאביו ונתן לו את שמו. רק ב-1984, כשהייתה על ערש דווי, גילתה לו אמו את זהותו של אביו הביולוגי.

ווסרפוגל גדל הרחק מן הדת היהודית. הוא למד מתמטיקה וכלכלה באוניברסיטה העירונית של פריז, ובהמשך שימש כשליח מטעם ממשלת צרפת לוונצואלה. במקביל השלים דוקטורט בכלכלה. פייר דרייפוס, נשיא חברת רנו, מינה אותו ב-1968 לעוזרו האישי, וב-1969, בגיל 25, לסמנכ"ל, ממונה על המחלקה לפיתוח מוצרים. ווסרפוגל נטל חלק מרכזי בפיתוח המכונית החדשה רנו 5, ובמשך כשנה היה אחראי גם לקבוצת המרוצים של רנו. ב-1977 עזב את רנו, והיה סגן נשיא בחברת באטל, המתמחה באינטגרציה בין תעשיית ההייטק לתעשיית הרכב. ב-1986 מונה לראש מחלקת הרכב בחברת הפלדה 'אוזינור', שהייתה ספקית הפלדה השנייה בגודלה בעולם לתעשיית הרכב.

ווסרפוגל עלה לישראל ב-1996, בעקבות תהליך איטי של חזרה בתשובה שיזמה רעייתו, והחל אחרי מותה של אמו. תחילה התגורר ברעננה, ואחר כך השתקע בבני ברק. במשך שנתיים פעל, במסגרת בנק הפועלים, במימון חברות ישראליות הפועלות בחו"ל. בהמשך מילא תפקידים שונים בתעשיית חלקי הרכב. ב-2005 מונה לנציג חברת רנו לנושא רכש גומלין בישראל.

בדצמבר 2007 השתלב ווסרפוגל, כאחד מנציגיה של רנו, בפרויקט המכונית החשמלית של בטר פלייס, אך כבר במהלך 2008 עזב את הפרויקט והפך לאחד ממבקריו. בראיון ב-2010 אמר: "כמהנדס אני חייב להודות שהיום אנחנו לא יודעים כיצד לאפסן חשמל... כפילוסוף או כאדם דתי, אני מאמין שלעולם לא נצליח לאפסן חשמל".

ב-2009 הצטרף כדירקטור לחברת הסטרטאפ "ניואיצ'" (NewH), העוסקת בפיתוח מנוע הפועל על מימן המאופסן בתמיסת בורו-הידריד. במאי 2010 חתמה החברה על מסמך הבנות עם חברת פיג'ו, ולפיו תשתתף בפיתוח מכוניות המונעות במימן.

## ספרו

* Francois Wasservogel, L'auto immobile (1977)


## קישורים חיצוניים
*  Changing the Gears of the Spirit באתר "Arachimusa".
* מאושוויץ דרך רנו לבני ברק, מתוך עיתון המודיע, באתר "אחינו".
* .
* .
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסים יהודים צרפתים
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:תעשיינים יהודים צרפתים
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:חרדים צרפתים
קטגוריה:ילדים בשואה: פולין
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
רבי יצחק בר אבא

**רבי יצחק בר אבא** היה אמורא בדור השלישי לאמוראי בבל, חבירו של רבי זירא ואביי.

ככל הנראה היה בן ארץ ישראל, ולכן נקרא בשם "רבי", ובא לבבל בתקופה שבה באו שאר אמוראי א"י לבבל. זאת לפי הגרסה שלפנינו - "רבי יצחק בר אבא". לעומת זאת, בספרי ראשונים אחרים הוא מוזכר כ"רב יצחק בר אבא", ולפי זה כנראה שהיה אמורא בבלי.
## קישורים חיצוניים

* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי בבל
אסייתים

שמאל|ממוזער|250px|נערה ממוצא אסייתי

**אסייתים** הם אנשים שמקורם ביבשת אסיה. עם זאת, השימוש במונח אינו אחיד, ולעיתים הוא מתייחס רק לאנשים שמקורם בחבל ארץ מסוים באסיה. אף על פי שהתיאור מבוסס על מקום מגורים, הוא לרוב נחשב לכזה המתייחס למוצא אתני או גזע.

באנגלו-אמריקה (בעיקר בארצות הברית) המונח "אסייתים" מתייחס בעיקר לאנשים שמוצאם במזרח אסיה ובדרום-מזרח אסיה, אך בבריטניה מתייחס המונח דווקא לאנשים שמוצאם בדרום אסיה. במדינות אחרות (כמו בחלק ממדינות אירופה) המונח מתייחס לאנשים שמוצאם ביבשת אסיה, ללא קשר למיקום ביבשת עצמה. בארצות הברית לא נהוג לכנות "אסייתים" אנשים ממרכז אסיה או מדרום-מערב אסיה.

## ראו גם
* אמריקאים אסייתים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

עמי אסיה
תומר חנוכה

**תומר חנוכה** (נולד ב-16 בינואר 1974) הוא מאייר וקריקטוריסט ישראלי המתגורר בניו יורק.

## ביוגרפיה
בגיל עשרים ושתיים, לאחר שסיים שלוש שנות שירות חובה בצה"ל, עבר חנוכה לניו יורק. עם סיום לימודיו בבית הספר לאמנות חזותית (School of Visual Arts) הוא הפך משתתף קבוע במגזינים רבים. לקוחותיו כוללים את השבועון "טיים", "הניו יורקר", "ספין", "הניו יורק טיימס", "רולינג סטון", MTV, ו-Saatchi & Saatchi.

חנוכה שיתף פעולה גם עם אחיו התאום אסף חנוכה. השניים כתבו ואיירו את החוברת "ביפולר" (Bipolar) שיצאה לאור על ידי הוצאת קומיקס אלטרנטיבית (Alternative Comics) בארצות הברית, זכתה לתשבחות הביקורת והייתה מועמדת למספר פרסים. בשנת 2006 פרסם תומר את איש הפלצבו (Alternative Comics).

## מעבודותיו
### ספרים
* *Overkill* אוסף מעבודותיו. שנת 2011, הוצאת Gingko Press
* *The Placebo Man* שנת 2006 הוצאת Alternative Comics
* *Bipolar* (עם אסף חנוכה ואתגר קרת), שנת 2002 הוצאת Alternative Comics

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הבית של תומר חנוכה 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:קריקטוריסטים ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:תאומים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
אתלדה בלייבטריי

[250px|ממוזער|שמאל|אתלדה בלייבטריי ו[דיוק קהנמוקו]]
**אתלדה מרגריט בלייבטריי-שלטקה** (באנגלית: **Ethelda Marguerite Bleibtrey-Schlatke**; 27 בפברואר 1902 – 6 במאי 1978). הייתה שחיינית אמריקאית. אלופה אולימפית ושיאנית עולם במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי. הייתה האישה הראשונה בהיסטוריה שזכתה ב-3 מדליות זהב אולימפיות.

## ביוגרפיה
בלייבטריי נולדה בווטרפורד ניו יורק. בהתחלה השחייה הייתה עבורה אמצעי טיפולי, במחלת הפוליו שבה לקתה בשנת 1917. היא החלה להשתתף בתחרויות שחייה בשנת 1918. בשנת 1919 היא עמדה להיכנס לכלא לאחר שהסירה את הגרביים שלה על מנת לשחות במנהטן ביץ', דבר שנחשב באותו הזמן כ"שחייה בעירום". בסופו של דבר בזכות התערבות ציבורית היא לא נאסרה. בין השנים 1922-1920 היא הייתה בלתי מנוצחת וזכתה באליפות ארצות הברית בשחייה בכל המשחים בסגנון חופשי מ-50 יארד ועד 1 מייל.

### שיאנית עולם
בתחרות שחייה שנערכה בניו יורק באוגוסט 1919 קבעה בלייבטריי במשחה ל-400 מטר חופשי שיא עולם חדש של 6:30.2 דקות.

### אלופה אולימפית
באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכתה בלייבטריי ב-3 מדליות זהב ובשלושה שיאי עולם חדשים בשלושת המשחים שנערכו עבור נשים באולימפיאדה, למעשה נמנע ממנה לזכות במדליית זהב נוספת במשחה גב, שלא התקיים, שבו החזיקה בשיא העולם. היא זכתה במדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:13.6 דקות, לפני איירין גסט (1:17.0 דקות) ופרנסס שרות' (1:17.2 דקות) שתיהן מארצות הברית, כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 1:14.4 דקות, שיפור לשיא העולם הוותיק של פאני דוראק מאוסטרליה (1:16.2  דקות), במשחה ל-300 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:34.0 דקות, לפני מרגרט וודברידג' (4:42.8 דקות) ושרות' (4:52.0 דקות) שתיהן מארצות הברית, כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש בשל 4:41.4 דקות, שיפור לשיא העולם הוותיק של דוראק (4:56.2 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 5:11.6 דקות, לפני בריטניה (5:40.8 דקות) ושוודיה (5:43.6 דקות). 

בשנת 1928 ישבה בלייבטריי במעצר לילה, לאחר ששחתה באגם סנטרל פארק שבניו יורק. לאחר התערבותו של ראש העירייה, ג'ימי ווקר היא שוחררה והוחל בבניית בריכת שחייה גדולה הראשונה בניו יורק.

בשנת 1978 נפטרה בלייבטריי בווסט פאלם ביץ', פלורידה.

## השגים
*בשנת 1967 זכתה בלייבטריי להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:שחייניות גב אמריקאיות
קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת אנטוורפן (1920)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שיאניות עולם אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שחייניות חופשי אמריקאיות
קטגוריה:מדינת ניו יורק: שחיינים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1902
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1902
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1978
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1978
קנדה מאסטרס

טורניר **קנדה מאסטרס** או בשמו המסחרי **גביע רוג'רס** על שם חברת התקשורת הקנדית "Rogers Communications", הוא טורניר טניס שנתי משולב בסבב ה-WTA לנשים וסבב ה-ATP לגברים הנערך בקנדה. הטורניר, שנערך על משטח קשה, הוא אחד מהיוקרתיים ביותר בעולם הטניס, כאשר הוא נמצא בקטגוריות הגבוהות, הן עבור סבב הגברים, בקטגוריית המסטרס 1000, והן בסבב הנשים, בקטגוריית WTA 1000.

זהו אחד הטורנירים הוותיקים ביותר בעולם, ואשר החל במאה ה-19, כשתחרות הגברים הראשונה נערכה ב-1881, ותחרות הנשים הראשונה נערכה ב-1892.

תחרויות הגברים ותחרויות הנשים לא נערכות במקביל, ואף לא באותה עיר, אלא בשני אצטדיונים שונים: אחד במונטריאול והשני בטורונטו, כשכל אחד מהם הוא בעל קיבולת של כ-12,000 מושבים. בשנים אי זוגיות תחרות הגברים נערכת במונטריאול ותחרות הנשים בטורונטו, ובשנים זוגיות מתהפך הגלגל.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טורנירים בסבב ה-ATP
קטגוריה:טורנירים בסבב ה-WTA
קטגוריה:טורונטו: ספורט
קטגוריה:מונטריאול: ספורט
קטגוריה:תחרויות טניס בקנדה
פול ל. סמית'

**פול ל. סמית**' (באנגלית: **Paul L. Smith**; 24 ביוני 1936 – 25 באפריל 2012) היה שחקן קולנוע יהודי-אמריקאי. התפרסם בתור הסוהר הטורקי הסדיסט בסרט "אקספרס של חצות" ורבאן בסרט "חולית".
התפרסם לציבור בישראל עוד לפני הפריצה ההוליוודית שלו בסרטיו של ג'ורג' עובדיה "פישקה במילואים", "נחצ'ה והגנרל" ו"קוראים לי שמיל".

## ביוגרפיה
סמית נולד בשם שאול שקולניק, בעיר אברט סמוך לבוסטון, שבמסצ'וסטס. הוא סיים בהצלחה את לימודיו ב"תיכון מיאמי" ולאחר מכן למד תקופה קצרה באוניברסיטת ברנדייס. באוניברסיטת מדינת פלורידה השלים תארים אקדמיים בפילוסופיה ובפסיכולוגיה. לאחר מכן למד משחק בניו יורק.

לצורך תפקידו הקולנועי הראשון בתור מעפיל יהודי בסרט "אקסודוס" הגיע סמית' בשנת 1959 לצילומי הסרט בישראל. בשנת 1966 חזר לישראל, ושנה לאחר מכן הכיר את השחקנית איב (אביבה), השניים נישאו והתגוררו בתל אביב. במהלך מלחמת ששת הימים התנדב סמית' לצה"ל ושימש כנהג משאית. בשנת 1970 שיחק סמית' במערבון "מאדרון" לצידה של לזלי קמרון.

ב-1972 הופיע סמית' בקומדיות הצבאיות של ג'ורג' עובדיה "פישקה במילואים" ו"נחצ'ה והגנרל", וכן ביים את סירטו היחיד "ז'אקו והיצאניות" (1972) בכיכובם של דודו טופז ואושיק לוי, בתפקידים הראשיים.

מרב הפרסום בקולנוע הישראלי קיבל סמית' כששיחק בשנת 1973 בתפקיד הראשי של נהג המשאית שמיל בסרט "קוראים לי שמיל" לצידו של אורי זוהר.

סמית' ורעייתו עזבו את ישראל ב-1974 ועברו להתגורר באיטליה, שם הופיע בשורת מערבונים. בשנת 1977 עברו השניים להתגורר בהוליווד.

בשנת 1976 שיחק את אחד הספורטאים הישראלים בסרט ההוליוודי "21 שעות במינכן", סרט המתאר את חטיפת וטבח הספורטאים הישראלים באולימפיאדת מינכן בתום המשא ומתן עם החוטפים.

בשנת 1978 לוהק סמית' על ידי אלן פארקר לדרמת כותלי הכלא "אקספרס של חצות", לתפקיד המפורסם ביותר שלו בגזרה ההוליוודית, חמידו סוהר טורקי סדיסט אשר נוהג להתעלל באסירים המערביים במכות עד אובדן הכרה ולאנוס אותם.

ב-1980 התפרסם בעיבוד הקולנועי-מוזיקלי של רוברט אלטמן לסדרת הילדים "פופאי המלח" בתור בלוטו אויבו של פופאי (רובין ויליאמס), באותה השנה שיחק בסדרת הטלוויזיה האמריקאית הוואי חמש-אפס.
באמצע שנות ה-80 זכה להכרה עולמית נוספת בעבור תפקידי המשנה בתור גלוסו ראבאן אחיו של פייד ראותה (סטינג) בסרטו של דייוויד לינץ' "חולית" ובתור פאלקון משרתו הנאמן של הנסיך טארן בסרט הפעולה התקופתי "סוניה האדומה". 

בישראל שיחק בשנת 1984 בתפקיד ראשי בקומדיה צבאית ישראלית נוספת, "מבצע שטריימל", בבימויו של בני שווילי. תפקידיו האחרונים בקולנוע בארץ היו בסרטי המתיחות של יהודה ברקן "ניפגש בספארי", ובסרטם של בועז דוידזון וצבי שיסל "אוכלים לוקשים".

בשנת 1994 הופיע בקומדיית ההימורים של ריצ'רד דונר "מאבריק" בדמות הארכידוכס הרוסי.

בשנת 2006 עלו סמית' ורעייתו לישראל והשתקעו ברעננה. לאחר שקיבל אזרחות ישראלית אימץ לעצמו סמית' את השם אדם עדן. לזוג בן המתגורר בארצות הברית ובת המתגוררת בישראל. סמית נפטר בשנת 2012 ברעננה.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* אמיר קורץ, ראיון עמו, ב"עיתון ירושלים" משנת 2006
* 
* פול ל. סמית', באתר Find a Grave 
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
רשם (שיפוט)

**רשם** הוא אדם המוסמך, לפי החוק בישראל, להכריע בבית המשפט בסכסוכים מסוימים בין צדדים. הרשמים פועלים במסגרת הרשות השופטת לצידם של השופטים, אולם סמכויותיהם מוגבלות ומועטות ביחס לסמכויות השופטים. כמו השופטים, הם אמורים למלא את תפקידם על-פי החוק, ללא משוא פנים ובלי שיופעלו עליהם לחצים להטיית הדין.

פעולתם של רשמים בישראל מוסדרת ב וב, בהתאם ל, אשר קובע כי "לבית משפט יכול שיהיה רשם, בין שופט ובין שאינו שופט".

פרק ג' בחוק בתי המשפט עוסק במינוים של רשמים וסמכויותיהם. בהתאם לחוק זה, רשם מתמנה על ידי נשיא בית המשפט העליון באישור שר המשפטים. אדם כשיר להתמנות לכהונת רשם אם הוא שופט או כשיר להתמנות כשופט של בית משפט השלום. לפיכך רשם הוא תמיד בעל השכלה משפטית, הנרכשת בבתי ספר למשפטים.

רשמים פועלים בבית המשפט העליון, בתי המשפט המחוזיים, בתי משפט השלום ובתי הדין לעבודה. ולפי סעיף 105 ב כפופים לכללי האתיקה בישראל לשופטים, דיינים ורשמים.

## סמכויות הרשמים
סמכויות הרשמים לפי חוק בתי המשפט הן:
* מתן החלטות בתביעות שבהן הנתבע לא התגונן, לרבות בתביעות בסדר דין מקוצר שלא ניתנה בהן רשות להתגונן.
* לתת פסק דין במשפטים בהם מסכימים בעלי הדין למתן פסק דין בנוסח מוסכם.
* רשם בכיר מוסמך גם להכריע בתובענות אזרחיות שסכומן אינו עולה על 75,000 ₪.
* להורות על מחיקה מחוסר מעש של תביעה או ערעור.
* לתת או לבטל צו עיקול זמני.
* לדון ולהחליט בבקשות בכל עניין הנוגע לניהולו של הליך משפטי, לרבות: מתן ערובה לתשלום הוצאות משפט, דחיית תשלום אגרות ומתן פטור מהן, הארכת מועדים, החזרות אגרות בית משפט ששולמו ביתר, תשלום כסף מקופת בית המשפט, מינוי אפוטרופוס לדין, מתן הוראות בנוגע להמצאת כתבי בית-דין, שומת שכר עדים והוצאותיהם וחיוב בהם, בקשות דחופות בנוגע לשמיעת הליכים, מינוי מומחים, הוראות בדבר הליכים מקדמיים, קביעת מועד לחקירה פומבית של חייב לפי .
* ליתן צו כינוס נכסים ולהכריז על חייב כפושט רגל.
* לנהל חקירות וליתן צווים לפי פקודת פשיטת הרגל.
* לעשות כל דבר שבסדרי דין ונוהג ובהליכי הוצאה לפועל אשר הוסמכו בתקנות לעשותו.

דינם של פסק דין ושל החלטה אחרת של רשם כדינם של פסק דין או החלטה אחרת של בית המשפט בו הוא מכהן כרשם.

## קישורים חיצוניים

* בחירה ומינוי רשמים, באתר הרשות השופטת
* אסף קורן, הרשם: ממנהלן לשופט זוטר, באתר לשכת עורכי הדין בישראל, 14 בפברואר 2011

## הערות שוליים

קטגוריה:מקצועות המשפט
קטגוריה:חוק ומשפט
אריק הוגארד

**אריק כריסטיאן הוגארד** (דנית: **Erik Christian Haugaard**; 23 באפריל 1923 – 4 ביוני 2009) היה מתרגם וסופר ילדים אמריקאי שנולד וגדל בדנמרק. הוגארד ידוע בזכות ספריו המיועדים לנוער, וכן בזכות תרגומיו של ספרי הנס כריסטיאן אנדרסן לאנגלית מהמקור הדני.

## קורות חיים
הוגארד נולד בפרדריקסברג שבדנמרק. ב-1940 לאחר שמולדתו נכבשה על ידי הנאצים, נמלט לארצות הברית, ובמהלך מלחמת העולם השנייה שירת בחיל האוויר המלכותי הקנדי. הוא למד בבלאק מאונטיין קולג' בצפון קרוליינה בין 1941 ל-1942, וכן למד ב-"New School for Social Research" בניו יורק. ב-1949 נישא למירנה סלד, ולזוג נולדו שני ילדים. הזוג חי בארצות הברית, ולאחר מכן בדנמרק ובאירלנד.

ב-1963 פרסם את ספרו הראשון לנוער "האקון מהסאגה של רוגן" (Hakon of Rogen's Saga). הספר זכה להצלחה מסחרית וביקורתית וזיכה את הסופר בפרס איגוד הספריות האמריקאי. כן קיבל מספר פרסים נוספים, לרבות פרס מיוחד מטעם משרד התרבות הדני, על מגוון יצירותיו שכללו תרגום לאנגלית של כל כתבי הנס כריסטיאן אנדרסן.

יצירותיו של הוגארד הן לרוב על רקע היסטורי, ומתרחשות בתקופה, כגון מלחמת העולם השנייה, או יפן הפיאודלית, בה הטילו נסיבות התקופה נטל כבד על ילדים.

בשנת 1970 תורגם לעברית ספרו "יתומי הרוח". הספר מתאר את סיפורו של נער תושב בריסטול יתום מאב ומאם, המוצא את פרנסתו כמלח על אניית סוחר, ולבסוף מגיע להשתתף במלחמת האזרחים האמריקנית. הספר תורגם על ידי רנה לוטן והשירים המופיעים בספר תורגמו על ידי רנה שני. הספר יצא ב"הוצאת דן חסכן" הקשורה בהוצאת עם עובד.

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מדנמרק לארצות הברית
קטגוריה:מתרגמים אמריקאים
קטגוריה:מתרגמים לאנגלית
קטגוריה:מתרגמים מדנית
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער דנים
קטגוריה:סופרים דנים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
הרשל שכטר

[שמאל|ממוזער| שכטר מקיים טקס דתי במחנה הריכוז [בוכנוואלד המשוחרר בשנת 1945.]]
**הרשל שכטר** (10 באוקטובר 1917 - 21 במרס 2013) היה רב אורתודוקסי אמריקאי ויו"ר ועידת הנשיאים של הארגונים היהודיים בארצות הברית.

## ראשית חייו
שכטר נולד בבראונסוויל, ברוקלין, הצעיר מבין 10 אחים. הוריו היגרו לארצות הברית מפולין. אביו, פינקוס, היה שוחט מזה דור שביעי. אמו, מרים לבית שימלמן, הייתה מנהלת נדל"ן.

השכלתו כללה את ישיבת רבינו חיים ברלין, ישיבת תורה ודעת, ו"ישיבה קולג'".

שכטר היה בן חסותו של רב חב"ד ישראל ג'ייקובסון ותלמידו של הרב יוסף סולובייצ'יק. הוא קיבל תואר ראשון מישיבה יוניברסיטי בניו יורק בשנת 1938 וסמיכה לרבנות מישיבת רבינו יצחק אלחנן בשנת 1941.

## קריירה
שכטר היה רב בסטמפורד, קונטיקט במשך שנה לפני שהתגייס לצבא ב-1942.

במהלך מלחמת העולם השנייה היה רב צבאי בקורפוס השמיני של הארמייה השלישית והיה הרב הראשון של צבא ארצות הברית שנכנס למחנה הריכוז בוכנוואלד ב-11 באפריל 1945 (כ"ח בניסן תש"ה), כמעט שעה אחרי שחרור המחנה על ידי חייליו של ג'ורג' פטון. שכטר נשאר בבוכנוולד במשך חודשים, טיפל בניצולים וקיים שירותי דת. אחד הילדים שבהם טיפל היה ישראל מאיר לאו בן השבע, שגדל להיות הרב הראשי האשכנזי לישראל. מאוחר יותר סייע שכטר ביישובם מחדש של עקורים, אחד מהם אלי ויזל, שהיה אחד מכאלף יתומים יהודים ששוחררו באותו יום. שכטר שוחרר מהצבא בדרגת קפטן.

שכטר היה רב המרכז היהודי מושולו בברונקס משנת 1947 ועד סגירתו בשנת 1999.

בשנת 1956 נסע לברית המועצות עם משלחת רבנית אמריקאית כטוען למען זכויות יהודי ברית המועצות. הוא שימש גם כיועץ בנושא לנשיא ריצ'רד ניקסון.

## פטירתו
שכטר התגורר בריברדייל, ברונקס ומת ב-21 במרס 2013. הוא היה בן 95. אשתו, פנינה לבית גבירץ, לה נישא בשנת 1948, נפטרה ב-31 באוקטובר 2018. הם הותירו אחריהם בן, הרב ג'ייקוב ג'יי שכטר, לשעבר מנהל מכון סולובייצ'יק; בת, מרים שכטר; ארבעה נכדים ושמונה נינים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:רבנים צבאיים אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים יהודים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:רבני מחנות העקורים
קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרי ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:בוגרי ישיבת רבי יצחק אלחנן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
On the 6

***On the 6*** (בעברית: **על קו 6**) הוא אלבומה הראשון של ג'ניפר לופז. שם האלבום מציין את הזמן בו לופז עלתה על קו הרכבת שהייתה לוקחת ממנהטן לביתה שברובע הברונקס. האלבום יצא לאור ב-1 ביוני 1999, והגיע לעשרת המובילים במצעד המכירות האמריקאי כאשר בסופו הגיע למקום 8.

מהאלבום להיטים רבים כגון: "If You Had My Love" ,"Waiting For Tonight", אשר הגיעו לבין עשרת המובילים ברוב מדינות העולם. "No Me Ames" היה שיר בספרדית שלופז שרה עם מארק אנתוני (בעלה לשעבר), לעומת שני הסינגלים הקודמים שיר זה הצליח יותר במדינות הלטיניות.

"Feelin' So Good" היה שיר עם שני הראפרים פאט ג'ו וביג פאן השיר לא זכה להצלחה, הסינגל הבא "Let's Get Loud", היה הסינגל האחרון של לופז מהאלבום הסינגל, וגם הוא נכשל במצעדים.

## סינגלים
* "If You Had My Love" – יצא כסינגל הראשון מתוך האלבום. באותו זמן יצא השיר לתחנות הרדיו לקראת סוף מאי 1999, וכבר ביציאתו לתחנות הרדיו שידר ביקורות חיוביות וביקורות אלו התבטאו בצמרות המצעדים שכבש ביניהם מצעד הבילבורד הוט 100.
* "No Me Ames" – יצא כסינגל השני מתוך האלבום ולראשון בשפה הספרדית, והיה לדואט עם הזמר הלטיני מארק אנתוני הסינגל כיוון את הצלחתו למצעדים הלטינים אותם כבש ונכנס למקומות הראשונים. ובעקבות זה, השיר היה מועמד לפרס הגראמי הלטיני בקטגוריית - "Best Pop Duo/Group with Vocal Performance", ו-"Best Music Video".
* "Waiting for Tonight" – לאחר הצלחתה של לופז במצעדים הלטינים והבינלאומיים הוציאה את להיטה הידוע בציבור "Waiting for Tonight" כ"להיט המילניום" כיוון ששרה אותו בסוף המילניום הקודם. השיר הצליח בעולם וזכה לפרסום רב. השיר נכנס לרוב מדינות אירופה למקומות הראשונים ואף חדר לעשרת הראשונים במצעד האמריקאי. השיר היה מועמד לפרסים רבים ואף זכה בטקס פרסי המוזיקה באמריקה לתואר "קליפ הפופ הטוב ביותר".
* "Feelin' So Good" – יצא כדואט עם הראפר פאט ג'ו וביג פאן. השיר היה גם שירה הראשון של לופז שנכתב על ידה.
* "Let's Get Loud" – היה לסינגל האחרון מתוך האלבום. זכה להצלחה משנית כקודמו אך זכה לפופולריות וגרסאות כיסוי רבות. הקליפ לשיר לא היה רשמי אבל נצפה ביוטיוב סרטון ובו לופז בהופעה של השיר. בנוסף, האלבום הוציא שירים שלא מוכרים כסינגלים גדולים אלא כסינגלים פרומו כגון "Open Off My Love", ו-"Could This Be Love".

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1999
קטגוריה:אלבומי ג'ניפר לופז
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים בספרדית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אמיליו אסטפן
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טוני דוראן
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קורי רוני
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי רודני ג'רקינס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ריק וייק
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי שון קומבס