דיפול האוקיינוס ההודי

[שמאל|ממוזער|טמפרטורות המים סביב איי מנטוואי (Mentawai Islands Regency) ירדו בשיעור של כ-4 [מעלות צלזיוס במהלך שיא הפאזה החיובית של דיפול האוקיינוס ההודי בנובמבר 1997. במהלך אירועים אלה, רוחות חזקות במיוחד מהמזרח דוחפות מים חמים לעבר אפריקה, ומאפשרות למים קרים לעלות לאורך חוף סומטרה. בתמונה זו אזורים שחוו תנאים קרים מהרגיל נצבעו בכחול, בעוד שאזורים חמים מהרגיל מסומנים באדום.]]
**דיפול האוקיינוס ההודי** (**Indian Ocean Dipole, IOD**) הוא תנודה (Oscillation ) לא סדירה של טמפרטורות פני הים (SST), המאופיינת בכך שאזוריו המערביים של האוקיינוס ההודי הופכים לסירוגין לחמים/קרים יותר (פאזה חיובית/שלילית) ביחס לחלקיו המזרחיים של האוקיינוס.

## התופעה
ה-IOD מתאר תנודה לא מחזורית של ה-SST, בין שלבים "חיוביים", "נייטרליים" ו"שליליים". בשלב החיובי מתועדות טמפרטורות פני ים גבוהות מהממוצע, וכמות משקעים מוגברת באזור המערבי של האוקיינוס ההודי, יחד עם קירור מקביל של המים במזרח האוקיינוס - תופעה הנוטה לגרום לבצורות באזורים יבשתיים סמוכים באינדונזיה ואוסטרליה. השלב השלילי מביא עמו תנאים הפוכים, עם מים חמים יותר ומשקעים רבים יותר במזרח האוקיינוס ההודי, אל מול תנאים קרירים ויבשים יותר במערבו.

ה-IOD משפיעה גם על עוצמת המונסונים מעל תת היבשת ההודית. פאזת IOD חיובית משמעותית התרחשה בשנים 1997–1998, ועוד אחת בשנת 2006. ה-IOD הוא היבט אחד של המחזור הכללי של האקלים העולמי, המקיים אינטראקציה עם תופעות דומות כמו אל נינו-התנודה הדרומית (ENSO) באוקיינוס השקט.

תופעת ה-IOD זוהתה לראשונה על ידי חוקרי אקלים הודים בשנת 1999 מהמכון ההודי למדע (Indian Institute of Science).

במהלך תקופה שאורכת 30 שנים, מתרחשות בממוצע כארבע פאזות חיוביות, כמו גם ארבע שליליות, וכל אירוע נמשך כשישה חודשים. עם זאת, תועדו 12 פאזות חיוביות בין השנים 1980 ל-2009, ומנגד לא נצפו אירועי פאזה שלילית בין השנים 1980 ל-1992. התרחשות אירועי IOD חיוביים ברצף היא נדירה ביותר, רק שני מקרים כאלה תועדו: המקרה של 1913–1914, ושלושת האירועים הרצופים בין השנים 2006 ל-2008 שקדמו לשריפות היער של "שבת השחורה". מודלים מצביעים על כך שניתן לצפות שפאזות חיוביות רצופות יתרחשו פעמיים על פני תקופה של 1,000 שנה. ה-IOD החיובי בשנת 2007 התפתח במקביל לאירוע לה ניניה, כך שנוצר שילוב נדיר מאוד שהתרחש רק פעם אחת נוספת לפי הרישומים ההיסטוריים הזמינים (בשנת 1967). באוקטובר 2010, התפתחה פאזת IOD שלילית חזקה, שבשילוב עם לה ניניה חזקה במקביל, גרמה לשיטפונות בקווינסלנד בשנים 2010–2011 ולשיטפונות בוויקטוריה בשנת 2011 (2011 Victoria floods).

בשנת 2008 השתמשה נרילי אברם (Nerilie Abram) ברשומות אלמוגים מהאוקיינוס ההודי המזרחי והמערבי כדי לבנות אינדקס אלמוגים כאינדיקטור למצב הדיפול (Dipole Mode Index) שמתחיל משנת 1846. פרספקטיבה מורחבת זאת על התנהגות ה-IOD הצביעה על כך שאירועי IOD חיוביים התחזקו והפכו תכופים יותר במהלך המאה ה-20.

## השפעה על בצורות בדרום מזרח אסיה ובאוסטרליה
פאזת IOD חיובית קשורה עם בצורות בדרום מזרח אסיה,, כמו גם באוסטרליה. כן צפויים אירועי אקלים קיצוניים עקב פאזת IOD חיובית.

מחקר משנת 2009 שנערך על ידי Caroline C. Ummenhofer ועמיתיו במרכז המחקר לשינויי אקלים (Climate Change Research Centre) באוניברסיטת ניו סאות' ויילס (UNSW) הדגים מתאם משמעותי בין ה-IOD לבצורת במחצית הדרומית של אוסטרליה, ובמיוחד בדרום-מזרח היבשת. כל בצורת גדולה שתועדה בדרום אוסטרליה מאז שנת 1889 התרחשה במקביל לתנודות חיוביות-נייטרליות של ה-IOD, כולל הבצורות בשנים 1895–1902, 1937–1945 ו-1995–2009.

המחקר מראה כי במהלך פאזת IOD שלילית, תחת השילוב בין מים קרירים במערב האוקיינוס לבין מים חמים מול צפון מערב אוסטרליה (ים טימור), נוצרות רוחות שאוספות לחות מהאוקיינוס, גורמות לסחיפה מטה בכיוון דרום אוסטרליה, מה שמביא לכמויות גשמים גבוהות יותר. במהלך פאזה חיובית, דפוס טמפרטורות האוקיינוס מתהפך, מה שמביא להחלשת הרוחות, ולהפחתה בכמות הלחות הנאספת ומועברת ברחבי אוסטרליה. כתוצאה מכך, כמות הגשמים באזורי דרום-מזרח המדינה נמוכים בהרבה ביחס לממוצע בתקופות פאזה חיובית.

בנוסף, המחקר מראה כי ל-IOD השפעה הרבה יותר משמעותית על דפוסי הגשמים בדרום-מזרח אוסטרליה מאשר להשפעת אל ניניו-התנודה הדרומית (ENSO) באוקיינוס השקט, כפי שכבר הוכח במספר מחקרים.

## השפעה על גשמים ברחבי מזרח אפריקה
IOD חיובי מקושר לכמות גשם גבוהה מהממוצע במהלך תקופת הגשמים הקצרים של מזרח אפריקה (EASR), הנמשכת בין החודשים אוקטובר ודצמבר. כמות גשם גבוהה יותר במהלך התקופה הנ"ל קשורה לטמפרטורות פני ים חמות במערב האוקיינוס ההודי, ולרוחות מערביות נמוכות ברחבי אזור המשווה של האוקיינוס, מה שמביא לחות מעל מזרח אפריקה.

נמצא כי כמות המשקעים המוגברת הקשורה ל-IOD חיובי גרמה לעלייה בשיטפונות במזרח אפריקה במהלך תקופת ה-EASR. במהלך IOD חיובי חזק במיוחד שנצפה בסוף שנת 2019, כמות המשקעים הממוצעת במזרח אפריקה הייתה גבוהה ב-300% ביחס לרגיל. כמות משקעים חריגה זאת גרמה לעלייה בשכיחות השיטפונות בג'יבוטי, אתיופיה, קניה, אוגנדה, טנזניה, סומליה ודרום סודן. גשמים שוטפים וסיכון מוגבר למפולות באזור בתקופה זו גורמים לעיתים קרובות להרס נרחב ולאובדן חיים.

הצפי הוא שאזוריו המערביים של האוקיינוס ההודי יתחממו בקצב מואץ כתוצאה משינויי האקלים מה שיוביל לעלייה בשכיחות ערכי IOD חיוביים. סביר להניח כי מצב זה יביא להגברת עוצמת הגשמים במהלך תקופת הגשמים הקצרה מעל מזרח אפריקה.

## השפעה על אל ניניו
מחקר משנת 2018 של חמיד ועמיתיו מאוניברסיטת אייזו (University of Aizu) דימתתה את השפעת אירוע IOD חיובי על רוחות פני השטח באוקיינוס השקט, ועל שינויים בטמפרטורת מי פני השטח. הם הראו כי אנומליות רוח פני השטח הנגרמות על ידי IOD יכולות לייצר אנומליות SST דמויות אל ניניו, כאשר ההשפעה החזקה ביותר של IOD על SST נמצאת במזרח הרחוק של האוקיינוס השקט. עוד הם הדגימו כי אינטראקציה בין IOD ל-ENSO מהווה מפתח ליצירת סופר אל ניניו.

## מחזור IOD חיובי משנת 2020
מחזור IOD חיובי קשור למספר ציקלונים שפגעו במזרח אפריקה בשנת 2019, והביאו למותם של אלפים. עונת הציקלונים באוקיינוס ההודי הדרום-מערבי בשנים 2018–2019 הייתה פעילה במיוחד, בין היתר כיוון שהיא נעזרה במים החמים מהרגיל שהיו מול החוף (התחיל מציקלון אידאי והמשיך בעונת הציקלונים שאחריה). בנוסף, הדיפול החיובי של IOD תרם לבצורת ולשריפות יער באוסטרליה (מחזור IOD קונבקטיבי מביא אוויר יבש לאוסטרליה) ולשיטפונות בג'קרטה (מחזור IOD קונבקטיבי מונע מאוויר לח לנוע דרומה, ובכך מרכז אותו באזורים הטרופיים), וכן גרם להתפשטות ארבה במזרח אפריקה בשנים 2019–2021 (2019–2022 locust infestation).

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

* 


## הערות שוליים

קטגוריה:האוקיינוס ההודי
קטגוריה:מטאורולוגיה טרופית