open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אקדמיית מסריק

**אקדמיית מסריק** (בהונגרית: **Masaryk Akadémia**), או בשמה הרשמי: **האגודה ההונגרית למדע, ספרות ואמנות של צ'כוסלובקיה** (בהונגרית: **Csehszlovákiai Magyar Tudományos, Irodalmi és Művészeti Társaság**; בקיצור **CSMTIMT**), היה מוסד מדעי ותרבותי בצ'כוסלובקיה בין שתי מלחמות העולם.

## רקע
האקדמיה פעלה בין 1931 לבין 1945, עם המטה שלה בברטיסלאבה. בשנת 1930, הנשיא טומאש מסריק תמך בהקמת חברה הונגרית מדעית ואמנותית בתרומה של מיליון כתרים. האספה הכללית המייסדת שלה נערכה ב-8 בנובמבר 1931. היו לה שלוש מחלקות: מדעית, ספרותית ואמנותית.

רוב חבריה היו שייכים לזרם האמנותי האקטיביסטי, ולכן החברה נקלעה לאש הצולבת של ויכוחים פוליטיים מלכתחילה. אקדמיית מסריק רצתה למלא את התפקיד של האקדמיה ההונגרית למדעים בסלובקיה, אבל זה לא עמד בציפיות. רוב חברי המחלקה המדעית לא היו בעלי כישורים מדעיים נאותים. ניתן לומר שהפעילות הספרותית והאמנותית הייתה משמעותית יותר: ארגון תערוכות אמנות, תמיכה כספית בסופרים ובאמנים, הוצאת פרסומים.

לאקדמיה היו שני כתבי העת של שהוצאו לאור על ידי המחלקה לאמנויות יפות:
* המשקיף ההונגרי (Magyar Figyelő; 1935–1933)
* פורום (Forum; 1938–1933)

לאחר בוררות וינה הראשונה (1938), חלק קטן מחבריה נותר בשטחי חבל סלובקיה. ניהול המוסד הועבר לוועדת ניהול, שהאישיות המרכזית בה הייתה נורברט דוקה זויומי. לאחר הכרזת הרפובליקה הסלובקית הראשונה ב-1939, שהייתה גרורה של גרמניה הנאצית, האקדמיה הושמה תחת פיקוח קפדני ונציב ממשלתי מונה להוביל אותה. בתקופה זו האקדמיה לא יכלה עוד לבצע פעילות בפועל. לאחר מלחמת העולם השנייה פיזרה אותה "המועצה הלאומית הסלובקית" ורכושה הוחרם.

## מנהיגות
* גאבור אורבן (נשיא 1931–1936)
* אלמר באלוג (נשיא 1936–1938)
* פרדיננד סרני (מזכיר כללי 1931–1936)
* נורברט זויומי דוקה (מזכיר כללי 1936–1945).

## קישורים חיצוניים
* דיולה פופיי 1973: החברה ההונגרית למדע, ספרות ואמנות של צ'כוסלובקיה.
* לקסיקון ההונגרים של (צ'כו)סלובקיה מאז הקמת צ'כוסלובקיה ועד היום
## הערות שוליים

קטגוריה:אגודות מדעיות
קטגוריה:צ'כוסלובקיה: היסטוריה
קטגוריה:סלובקיה: ארגונים
לרן (כדורגל)

**מועדון הכדורגל לרן** (באנגלית: **Larne Football Club**) הוא מועדון כדורגל מהעיר לרן שבצפון אירלנד, המשחק בליגת העל הצפון אירית.

## היסטוריה
המועדון נוסד ב-1889, והחל את פעילותו בצורה מסודרת ב-1923. מאז נעה הקבוצה בין הליגות, ואף זכתה במספר תארים מקומיים. בתום עונת 2007/2008, לאחר שלא עמדה בקריטריונים להישארות בליגה הבכירה, נשרה הקבוצה לליגת המשנה ושבה לליגת העל רק לקראת עונת 2019/2020. בעונת 2022/2023 זכתה הקבוצה באליפות לראשונה בתולדותיה ולאחר ארבע עונות בלבד בליגה הבכירה, כשהיא מסיימת את העונה עם 83 נקודות ליגה, 6 נקודות יותר מלינפילד, שזכתה בארבע אליפויות רצופות קודם לכן.

בעונת 2021/2022 התמודדה הקבוצה לראשונה במפעל אירופי, עברה את באלה טאון ואורהוס גימנסטיקפוינין בשני הסיבובים הראשונים של הקונפרנס ליג והודחה בסיבוב השלישי על ידי פאסוס די פריירה. בעונת 2022/2023 בקונפרנס ליג הודחה כבר בסיבוב הראשון על ידי סנט ג'וזף מגיברלטר. לאחר שזכתה באליפות, התמודדה הקבוצה בעונת 2023/2024 בליגת האלופות, אך הודחה בסיבוב הראשון על ידי ה.י.ק. הלסינקי, נשרה לקונפרנס ליג והודחה על ידי בלקני.

## תארים
* **[[ליגת העל הצפון אירית|אליפות צפון אירלנד]]** (2): 2022/2023, 2023/24

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל צפון-איריות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1889
בייסבול בישראל

בישראל, בייסבול לא נחשב לענף ספורט פופולרי. ארגון הבייסבול הישראלי, ה-IAB הוקם על ידי רנדי קאן ב-1985. ישנם כ-1,000 שחקנים ב-16 ערים ברחבי הארץ. מאמנים ותורמים מתנדבים מסייעים לצמיחה ולפיתוח של הספורט שכן משאבי הבייסבול נמוכים מאוד. נכון ל-28 במרץ 2023 הנבחרת מדורגת במקום ה-18 בעולם.

## היסטוריה
בייסבול שוחק לראשונה בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל ב-4 ביולי 1927. המגרש הראשון בישראל נבנה בקיבוץ גזר בשנת 1979 בתור מגרש סופטבול, וכיום יש בארץ מגרשי בייסבול במתחם הספורט ירקון בפתח תקווה, ברעננה ובבית שמש. ישראל שולחת מדי שנה נבחרות לאומיות בקבוצות גיל שונות לטורנירי בייסבול בינלאומיים. הביצוע הטוב ביותר עד כה במשחק בינלאומי היה מקום ראשון של הצעיר הישראלי (גילאי 10–12) באליפות אירופה 2009. בין 500 ל-1,000 ישראלים משחקים בקביעות בייסבול בליגת חובבים.

את משחק הבייסבול הביאו לישראל עולים מארצות הברית ומרבית השחקנים במשחק בישראל הם מי שעלו לישראל מארצות הברית או ילדיהם. מחקר שהתפרסם על ידי עמיר עקיבא סגל על הבייסבול בישראל הראה את החשיבות של המשחק לקליטת העולים בארץ ולקשר שלהם הן עם ארצות הברית והן לתחושתם כישראלים.

בשנת 2013 ישראל השתתפה בפעם הראשונה באליפות העולם בבייסבול הנקראת "World Baseball Classics", ובשנת 2017 נבחרת ישראל השתתפה שוב והגיעה למקום השישי בעולם. בשנת 2019 ישראל השתתפה באליפות אירופה והגיעה למקום הרביעי, ובשנת 2021 למקום השני. באולימפיאדת טוקיו (2020) שהתקיימה בשנת 2021 ישראל השתתפה בפעם הראשונה עם נבחרת בייסבול, והגיעה למקום החמישי.

## איגוד הבייסבול הישראלי
ארגון הפוטבול הראשון הוא האגודה הישראלית לבייסבול (IAB) שהוקם ב-1986 כעמותה ללא מטרות רווח, לצורך קידום ופיתוח הביסבול בישראל[1]. כיום (2023), האגודה מפעילה כ-80 קבוצות ב-5 ליגות בכ-16 מרכזים ובהם[2]: אביעזר, אפרת, עמק הארזים, בית הספר האמריקאי הבינלאומי באבן יהודה, בית שמש, גזר, חשמונאים, יד בנימין, כפר הבפטיסטים, מודיעין, מסילת ציון, משגב, תל אביב-יפו ותל מונד.

האגודה מלמדת נוער בייסבול, מארגנת טורנירים לאומיים וכן מסייעת בסיוע לקבוצות ישראליות בתחרויות בינלאומיות. האגודהמארגנת את הליגה לבייסבול, רוכשת ציוד רלוונטי, דואגת למתקנים ועוזרת בארגון המאמנים, השופטים וסגל השחקנים.

ה-IAB הוא חבר בוועד האולימפי של ישראל, בקונפדרציה של הבייסבול האירופי ובאיגוד הבייסבול הבינלאומי. ה-IAB כגוף המנהל הבלעדי של הבייסבול בישראל.

ביוזמת ה-IAB האקדמיה הישראלית לבייסבול הוקמה באוקטובר 2014 במגרש שבפתח תקווה.

## ליגת הבייסבול הישראלית

בשנת 2007 שיחקה ליגת הבייסבול הישראליתאת עונתה הראשונה שש קבוצות הליגה היו תל אביב-ברק, נתניה טייגרס, בית שמש בלו סוקס, פתח תקווה פיונירס, מודיעין מיראקל ורעננה אקספרס. כל משחקי הליגה נערכו בשלושה מגרשים: מתחם הספורט ירקון, מגרש גזר ומגרש הבייסבול ספורטק שבתל אביב-יפו.

העונה השנייה בליגה (2008) בוטלה עקב קשיים כספיים אליהם נקלעה הליגה.

בעונת 2020/2021 בליגת הסניורס משתתפות 4 קבוצות: בית שמש, משגב, רעננה ותל אביב.

## נבחרת ישראל בבייסבול

נבחרת ישראל בבייסבול היא נבחרת הבייסבול לגברים המייצגת את ישראל בתחרויות בינלאומיות. נכון ל-2023, הנבחרת מדורגת במקום ה-18 בעולם בדירוג של WBSC.הנבחרת חברה בקונפדרציית הבייסבול האירופית משנת 1995. הישגי השיא של הנבחרת הם: השתתפות באולימפיאדת טוקיו (2020), מקום שישי בוורלד בייסבול קלאסיק 2017 ומקום שני באליפות אירופה בבייסבול 2021.

## ראו גם
* ליגת הבייסבול הישראלית
* נבחרת ישראל בבייסבול
* כדורסל בישראל
* פוטבול בישראל
* הוקי קרח בישראל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: בייסבול
תומאס סיי

**תומאס סיי** (באנגלית: **Thomas Say**; 27 ביוני 1787 – 10 באוקטובר 1834) היה אנטמולוג, קונכולוג והרפטולוג אמריקאי. מחקריו על חרקים וקונכיות, תרומותיו הרבות לכתבי עת מדעיים ומשלחות מדעיות לפלורידה, ג'ורג'יה, הרי הרוקי, מקסיקו ומקומות אחרים הפכו אותו לחוקר טבע בעל שם בינלאומי. סיי מכונה אבי האנטומולוגיה התיאורית האמריקאית והקונכולוגיה האמריקאית.  ופרופסור להיסטוריה של הטבע באוניברסיטת פנסילבניה.   אשתו הייתה מאיירת לוסי סיי.

## ביוגרפיה
נולד בפילדלפיה למשפחת קוויקרים חשובה, תומאס סיי היה נינו של ג'ון ברטרם, ואחיינו של ויליאם ברטרם. אביו, ד"ר בנימין סיי. למשפחת סיי היה בית, "הצוקים" במעבורת גריי, צמוד לחוות משפחת ברטרם בעיר קינגסינג, מחוז פילדלפיה. כילד, סיי ביקר לעיתים קרובות בגן המשפחתי, הגן של ברטרם, שם לקח תכופות דגימות של פרפרים וחיפושיות אל דוד רבא שלו ויליאם.

### קריירה
סיי היה חוקר טבע אוטודידקט, עזר לייסד את האקדמיה למדעי הטבע של פילדלפיה (ANSP) בשנת 1812. בשנת 1816, הוא פגש את צ'ארלס אלכסנדר לסואר, חוקר טבע צרפתי שהפך במהרה לחבר באקדמיה ושימש בתור האוצר שלה עד 1824.

באקדמיה, סיי החל את עבודתו על מה שיפרסם כאנטומולוגיה אמריקאית. כדי לאסוף חרקים, הוא ערך מסעות רבים לאזורי גבול, תוך סיכון מהתקפות אינדיאנים אמריקאים וסכנות של טיול באזורים פראיים. ב-1818, סיי ליווה את חברו ויליאם מקור, אז נשיא ה-ANSP ואבי הגאולוגיה האמריקאית; גרהרד טרוסט, גאולוג; וחברים אחרים באקדמיה במשלחת גאולוגית לאיים שליד החוף של ג'ורג'יה ופלורידה, אז מושבה ספרדית.

בשנים 1819–1820, מייג'ור סטיבן הרימן לונג הוביל חקירה להרי הרוקי וליובליו של נהר מיזורי, סיי היה זואולוג במשלחת. התיאור הרשמי שלהם על המסע זה את התיאורים הראשונים של זאב הערבות, שועל מהיר, ציפור מלכית מערבית, יונת זנב, כרכית סלע, פובי של סיי, חוחית קטנה, דרור עפרוני, לטאה משובצת, נחש חולדה מערבי ונחש סרט מערבי. 

ב-1823 שימש סיי כזואולוג ראשי במשלחת של לונג אל המקורות של נהר המיסיסיפי. הם נסעו ״ספינת הידע״ ליישוב שנקרא ״ניו הרמוני״ באינדיאנה (1826–34), קהילה שניהלה חברה אוטופית שייסד רוברט אוון. שם פגש מאוחר יותר את קונסטנטין סמואל רפינסק-שמאלץ, חוקר טבע נוסף.

ב-4 בינואר 1827 התחתן סיי בחשאי עם לוסי ווי, אותה הכיר כאחת הנוסעות לניו הרמוני. היא הייתה אמנית ומאיירת של דגימות, כמו בספר שכתב ״קונכיות אמריקאיות״. היא נבחרה כחברה הראשונה באקדמיה למדעי הטבע.

כתוצאה של משלחת זו, תומאס סיי המשיך בעבודתו המונומנטלית המתארת חרקים ורכיכות, מה שהוביל לשתי יצירות קלאסיות:

אנטומולוגיה אמריקאית, או תיאורי החרקים של צפון אמריקה, 3 כרכים, פילדלפיה, 1824–1828. ״קונכולוגיה אמריקאית״, או תיאורים של הקונכיות של צפון אמריקה מאויירות מדמויות צבעוניות מתוך רישומים מקוריים שצוירו בטבע.

במהלך שנותיהם בניו הרמוני, סיי ושותפיו חוו קשיים ניכרים. סיי היה אדם צנוע, שחי בחסכנות כנזיר. הוא נטש את הפעילות המסחרית והתמסר למחקרים, תוך שהוא מקשה על משפחתו.

סיי מת, ככל הנראה ממחלת הטיפוס, בניו הרמוני ב-10 באוקטובר 1834, כשהיה בן 47.

### מורשת והצטיינות
סיי תיאר יותר מ-1,000 מינים חדשים של חיפושיות, יותר מ-400 מינים של חרקים אחרים, ושבעה מינים ידועים של נחשים.  

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי טבע
קטגוריה:זואולוגים אמריקאים
קטגוריה:אנטומולוגים
קטגוריה:ילידי 1787
קטגוריה:נפטרים ב-1834
מעגל החיים (שיר)

"**מעגל החיים**" הוא שיר של הזמר-יוצר הישראלי אמיר דדון. השיר נכתב והולחן על ידי דדון, ועובד בידי אייל מזיג, עמוס בן-דוד, ברק מליחי ודדון. הוא הופק על ידי אייל מזיג, עמוס בן דוד ודדון, ויצא לאור ב-1 באוגוסט 2023.

## רקע
השיר נכתב והולחן על ידי אמיר דדון תוך לילה אחד. הוא עובד בידי אייל מזיג, עמוס בן-דוד, ברק מליחי ודדון, הופק על ידי אייל מזיג, עמוס בן-דוד ודדון, ויצא לאור ב-1 באוגוסט 2023, לאחר הפסקה של דדון במשך שנתיים מתעשיית המוזיקה. דדון תיאר את הרקע לכתיבת השיר:

## קבלה ביקורתית
אריאל פייגלין מערוץ 7 תיאר את השיר בתור "פסקול מוזיקלי עמוק, נוסטלגי, מסתורי ואינטימי".

## הצלחה
כשבוע לאחר צאתו, ב-13 באוגוסט 2023 כבש השיר את המקום הראשון במספר ההשמעות בתחנות הרדיו בישראל עם 194 השמעות, והגיע למקום הראשון במצעד המוזיקה השבועי של מדיה פורסט.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אמיר דדון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
ולמיירה (כדורגל)

**מועדון הכדורגל ולמיירה** (בלטבית: **Valmiera FC**) הוא מועדון כדורגל מהעיר ולמיירה שבלטביה, המשחק בליגת העל הלטבית.

## היסטוריה
המועדון נוסד ב-1996, על הריסותיו של מועדון הכדורגל גאויה ולמיירה שפעל בשנים 1978–1993. כבר בתום עונתה הראשונה של הקבוצה היא הצליחה להעפיל לליגת העל הלטבית, בה שיחקה עד לתום עונת 2003, אז ירדה לליגת המשנה בשל קשיים כלכליים. את עונת 2017 סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגת המשנה, ושבה לליגת העל. בעונות 2019–2021 סיימה הקבוצה במקומות 4, 3 ו-2 בהתאמה, ובעונת 2022 זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה.

בעונת 2020/2021 התמודדה הקבוצה לראשונה במפעל אירופי, והודחה כבר בסיבוב הראשון של הקונפרנס ליג על ידי לך פוזנן. גם בשתי העונות העוקבות הודחה הקבוצה בסיבוב הראשון בו שיחקה, על ידי סודובה מריאמפולה ושקנדיה, בהתאמה. לאחר שזכתה באליפות, התמודדה הקבוצה בעונת 2023/2024 בליגת האלופות, הודחה בסיבוב הראשון על ידי אולימפיה ליובליאנה, נשרה לקונפרנס ליג והדיחה את טרה פנה לאחר ניצחון 7–0 בבית ו-3–0 בחוץ.

## תארים
* **[[ליגת העל הלטבית|אליפות לטביה]]** (1): 2022.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל לטביות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1996
סטרוגה (כדורגל)

**מועדון הכדורגל סטרוגה טרים-לאם** (במקדונית: **ФК Струга Трим-Лум**) הוא מועדון כדורגל מהעיר סטרוגה שבמקדוניה הצפונית, המשחק בליגת העל הצפון מקדונית.

## היסטוריה
המועדון נוסד ב-2015. בעונתו הראשונה העפיל מהליגה הרביעית לשלישית, ובעונה העוקבת העפיל מהליגה השלישית לשנייה. בתום עונת 2018/2019 העפיל לליגת העל הצפון מקדונית, ובעונת 2022/2023 זכה המועדון באליפות ראשונה בהיסטוריה.

בעונת 2021/2022 התמודדה הקבוצה לראשונה במפעל אירופי, והודחה כבר בסיבוב הראשון של הקונפרנס ליג על ידי לייפאיה הלטבית. לאחר שזכתה באליפות, התמודדה הקבוצה בעונת 2023/2024 בליגת האלופות, הודחה בסיבוב הראשון על ידי ז'לגיריס וילנה, נשרה לקונפרנס ליג והדיחה את בודוצ'נוסט פודגוריצה לאחר ניצחון 1–0 בבית ו-4–3 בחוץ.

## תארים
* **[[ליגת העל הצפון מקדונית|אליפות צפון מקדוניה]]** **(2)**: 2022/2023, 2023/2024

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל מקדוניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2015
הקרקס המוסקבאי הממלכתי הגדול

**הקרקס המוסקבאי הממלכתי הגדול** (ברוסית: **Большой Московский государственный цирк**) הוא מבנה המשמש לקרקס הנמצא במוסקבה במפגש של שדרת ורנאדסקי עם שדרת לומונוסובסקי. הבניין נבנה בניהול של האדריכל יעקב בלופולסקי, נפתח ב-30 באפריל 1971 ומאז זהו מבנה הקרקס הגדול באירופה. במבנה מערכת של חמש זירות לשינוי מהיר. יש זירת חזרות נפרדת באזור מאחורי הקלעים. האודיטוריום של הקרקס יכול להכיל 3,400 צופים.

מאז נובמבר 2012 אמן העם של הפדרציה הרוסית אדגרד זפאשני , מונה לתפקיד מנכ"ל הקרקס בעקבות מכרז שנוהל על ידי משרד התרבות הרוסי. את תפקיד המנהל האמנותי ממלא אחיו - אסקולד זפאשני .

יותר מ-500 אנשים עובדים ב"קרקס הממלכתי הגדול של מוסקבה בשדרות ורנאדסקי": במאים, כוריאוגרפים, מוזיקאים, אמנים. בכל עונה מגיש הקרקס תוכנית חדשה ובדצמבר מועלה מופע מיוחד לשנה החדשה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרקס
קטגוריה:מוסקבה: תרבות
בינון כנרתי

**בינון כנרתי** (שם מדעי: *Nemacheilus leontinae*) הוא דג מים מתוקים ממשפחת הבינוניים החי בכנרת ובנהרות הירדן וליטני.
## מאפיינים
פיו של הבינון הכנרתי מחודד ואורכו אינו עולה על סנטימטרים ספורים. הדג חי בקרקעית בין אבנים ושורשים וניזון מאצות, תולעים ומחסרי חוליות קטנים.

עונת הרבייה של הבינון מתרחשת בסוף האביב בחודשים מרץ עד יוני.

בשנת 2020 הוכרז הבינון הכנרתי כדג מוגן בישראל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1883
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי לורטה
קטגוריה:בינוניים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: בעלי חיים
שקנדיה

**מועדון הכדורגל שקנדיה טטובו** (במקדונית: **ФК Шкендија Тетово**) הוא מועדון כדורגל מהעיר טטובו שבמקדוניה הצפונית, המשחק בליגת העל הצפון מקדונית.

## היסטוריה
המועדון נוסד ב-1979 על ידי לאומנים אלבנים מטטובו, כדי שיאפשר לאלבנים המקומיים להתאחד בתמיכה סביב מועדון אחד. הרקע הלאומני של המועדון יצר יריבות עם רוב המועדונים בליגה, ובעיקר עם וארדאר סקופיה וטטקס טטובו. המועדון מפורסם גם בזכות האולטראס שלו, שמקפידים לנגן במשחקים את המנון אלבניה. המועדון נדד בליגות השונות, ובעונת 2010/2011 זכה באליפות ראשונה, לאחר 16 משחקים ללא הפסד. הקבוצה סיימה כסגנית האלופה בעונות 2015/2016 ו-2016/2017, וזכתה באליפויות נוספות בעונות 2017/2018, 2018/2019 ו-2020/2021.

בפעמים הראשונות שהתמודדה במפעלים האירופיים לא זכתה הקבוצה להצלחה, ובעונת 2016/2017 בליגה האירופית עברה סיבוב לראשונה והגיעה עד לשלב הפלייאוף, בו הפסידה במצטבר 1–6 לגנט. גם בעונת 2017/2018 הצליחה הקבוצה להגיע עד לשלב הפלייאוף, בו הפסידה במצטבר 0–7 למילאן. בעונת 2018/2019 בליגת האלופות הפסידה לרד בול זלצבורג בסיבוב המוקדמות השלישי, נשרה לליגה האירופית והודחה על ידי רוזנבורג בשלב הפלייאוף.

## תארים
;אליפות צפון מקדוניה: 
* **זכייה (5)**: 2010/11, 2017/18, 2018/19, 2020/21, 2024/25.
* סגנות (3): 2015/16, 2016/17, 2023/24.

;הגביע המקדוני: 
* **זכייה (2)**: 2015/16, 2017/18.
* סגנות (3): 2005/06, 2012/13, 2016/17.

;הסופר קאפ המקדוני
* **זכייה (1)**: 2011

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל מקדוניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1979
נחמן מנדל

**נחמן מנדל** (1941 – 2 בנובמבר 2017) היה כדורגלן, ששיחק בעמדת החלוץ במכבי פתח תקווה. מנדל שימש במשך מעל ל-40 שנה כיו"ר המועדון ואגודת מכבי פתח תקווה.

## קורות חייו
מנדל נולד בשנת 1941 ברומניה ועלה בגיל 10 לישראל לאחר שהוא והוריו שרדו את השואה במחנה ריכוז שהוקם באזור מגוריהם. המשפחה התיישבה בפתח תקווה ואת השכלתו רכש נחמן במוסדות חינוך בעיר. הוא החל את פעילותו במכבי פתח תקווה כנער מחזיר כדורים לשוער מכבי פתח תקווה, חיים בוך, אבל עד מהרה הוצע לו להצטרף כשחקן לקבוצת הילדים, וכבר בגיל נוער הועלה לקבוצה הבוגרת.

בקריירה שלו ככדורגלן שיחק מנדל בעמדת החלוץ במדי המועדון. אחד האירועים הזכורים בכדורגל הישראלי קרה ב-1963, במחזור ה-12 של עונת הכדורגל, כאשר הגיעה מכבי פתח תקווה למשחק מול הפועל תל אביב, ובדקה ה-80 נפסק בעיטת עונשין לזכותה של פתח תקווה. מנדל ניגש לבעוט, ולטענתו אחד משחקני הפועל תל אביב דני בורסוק זרק אבן שהזיזה את הכדור מעט, וגרם למנדל להחמיץ את הבעיטה אותה הוא בעט לרקיע. לאחר 5 דקות הבקיע השחקן דניאל דניאלי את שער הניצחון לזכות הפועל תל אביב. מאז נודע מנדל על אירוע החמצה זה, ואף הוזכר בשירם של התרנגולים, "שיר השכונה", במילות השיר .

אחרי עשר שנים בבוגרים, בגיל 28, פרש מנדל מהכדורגל, משום שהיה צריך לעבוד לפרנסתו כפקיד בקופת החולים "עממית" (כיום קופת חולים מאוחדת) ובשל קשייו לשלב בין השניים, בחר נחמן להפסיק לשחק כדורגל.

בתוך זמן קצר שב לאגודה והפעם לצוות הניהול משם המשיך למשרת היו"ר בה החזיק למעלה מארבעים שנה אותה פיתח והרחיב רבות. עם פרישתו מניהול מכבי פתח תקווה מנתה האגודה אלפי ספורטאים בגילאים השונים הפעילים בענפי הספורט כדורגל, כדורסל, כדוריד, סיף, טאקוונדו וטניס. בעבר גם עסקו במלאבס בענפים כמו טניס שולחן, כדורעף וקריקט.

מנדל כיהן במהלך שנות ה-70 גם כחבר מועצת העיר פתח תקווה, במשך כקדנציה וחצי וזאת במקביל לפעילותו באגודה. בנוסף כיהן כחבר הנהלת אגודת מכבי ישראל, חבר הנהלת איגוד ההתעמלות, חבר הנהלת החברה לקידום הספורט והכדוריד, חבר הנהלת ההתאחדות לכדורגל ועוד. מנדל פעל בפתח תקווה גם בתחום העסקי והמסחרי, כאשר בנה חמש תחנות דלק, עשרות בנייני מגורים ובתי עסק. בשנת 2015 נבחר מנדל להיות יקיר העיר פתח תקווה, ופרש מתפקידו.

בשלוש השנים האחרונות לחייו נלחם מנדל במחלה קשה, וב-2 בנובמבר 2017 נפטר בגיל 76, כאשר הוא הותיר אחריו אישה, בן ושני נכדים .הובא למנוחות בבית העלמין סגולה בפתח תקווה .

## קישורים חיצוניים

* "נחמן לימד אותי מכביזם מהו", אור בוקר, מלאבס ספורט, 10 בנובמבר 2017
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:מכבי פתח תקווה
קטגוריה:יקירי פתח תקווה
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
גיל חבה

**גיל חבה** (נולד ב-1971) הוא ספורטאי פאראלימפי לשעבר.

בשנת 1985 התחשמל חבה בן ה-14 בתאונת עבודה בקיבוץ. כתוצאה מהתאונה הוא קטוע יד שמאל ונפגע קשה ברגל ימין, ובמהלך תקופת האשפוז סבל גם ממוות קליני. לאחר השיקום החל לעסוק בספורט, היה שחקן כדורסל בנבחרת בקעת בית שאן והחל לעסוק בשחייה תחרותית במרכז הספורט לנכים ברמת גן.

בשנת 1990 התנדב לשירות צבאי וסיים תקופת שירות מלאה בתפקידי חינוך וידיעת הארץ.

בשנת 1992 החל להתאמן בבית הלוחם בתל אביב בכדורעף והשתתף עם הנבחרת באליפות אירופה ובאליפות העולם. היה חבר הנבחרת הלאומית אל המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) והמשחקים הפאראלימפיים סידני (2000).

חבה הוא מורה דרך מוסמך, בוגר לימודי ארץ ישראל, תושב אשחר, נשוי ואב לשלושה.

בשנת 2010 החל לכהן כחבר מועצה אזורית משגב.

## קישורים חיצוניים
* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* סיפורו של גיל חבה, מגזין ספורט גלילי, 2015.

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני כדורעף פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורעף נכים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:נפגעי תאונות עבודה
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:אשחר (יישוב): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
מורגן מקגרווי

**ג'ון מורגן מקגארווי** (באנגלית: **John Morgan McGarvey**; נולד ב-23 בדצמבר 1979) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית המייצג את המחוז ה-3 של קנטקי מאז ינואר 2023. לפני כן ייצג את המחוז ה-19 בסנאט של קנטקי מ-2013 עד 2022. בשנת 2018 נבחר למנהיג המיעוט בסנאט של קנטקי, והפך לאחד מחברי האספה הכללית הצעירים ביותר במדינה שכיהנו בתפקיד מנהיגותי זה.

## ביוגרפיה
מקגארווי נולד בלואיוויל, קנטקי, ולמד בתיכון דופונט. הוא קיבל תואר ראשון בעיתונאות מאוניברסיטת מיזורי ודוקטור למשפטים מהמכללה למשפט של אוניברסיטת קנטקי למשפטים. הוא בנו של ג'ון מקגארווי, חבר צוות של מושל קנטקי לשעבר, וונדל פורד ועורך הדין העירוני של אנקורג', קנטקי מאז 1987.

לפני בחירתו לסנאט של מדינת קנטקי, מקגרווי עבד עבור העורך דין ג'ק קונווי כעוזר מיוחד לתובע הכללי של קנטקי, כמו גם אצל בן צ'נדלר ומשרד עורכי הדין פרוסט בראון טוד. מקגארווי עוסק בעריכת דין במורגן פוטינגר מקגארווי, חברה שהקים סבו.

מקגארווי נבחר לראשונה בבחירות 2012 לסנאט של קנטקי מטעם המחוז ה-19 של המדינה. הוא ניצח שלושה מועמדים אחרים בפריימריז הדמוקרטי ב-22 במאי 2012, עם 40.7% מהקולות וללא מתנגד בבחירות הכלליות ב-6 בנובמבר. ב-2016, הוא נבחר מחדש לכהונה שנייה בת ארבע שנים, והביס את המועמד הרפובליקני לארי ווסט בבחירות הכלליות. בשנת 2018, הוא הפך למנהיג המיעוט בסנאט של מדינת קנטקי. ב-3 בנובמבר 2020 נבחר לכהונה שלישית ללא התנגדות.

בסנאט, תפקידי הוועדה שלו כללו את ועדת ההקצאות וההכנסות, ועדת הפיקוח והייעוץ של Medicaid, ועדת הבנקים והביטוח, ועדת המדינה והשלטון המקומי, וכוח המשימה לבחירות, לתיקוני חוקה ולעניינים בין-ממשלתיים.

הארגון "אמהות נגד נהיגה בשכרות" כינו את מקגארווי כמחוקק השנה של 2015. הקרן לקידום אחריות על אלכוהול העניקה לו פרס מנהיגות. מקגארווי הוכרז כקובעי המדיניות החשובים ביותר על ידי Greater Louisville Inc. וב-2016 כמחוקק צעיר מצטיין על ידי מכללת אוניברסיטת קנטקי למשפטים. מאוחר יותר נבחר למנהיג המיעוט בסנאט של קנטקי, והפך לאחד מחברי האספה הכללית הצעירים ביותר במדינה שכיהנו בתפקיד מנהיגותי זה.

ב-12 באוקטובר 2021, השיק מקגארווי קמפיין לייצג את מחוז הקונגרס ה-3 של קנטקי בבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שהנציג הדמוקרטי היחיד של קנטקי בבית הנבחרים, ג'ון ירמות', הודיע על פרישתו. בבחירות המקדימות, מקגארווי ניצח את נציגת המדינה אטיקה סקוט וניצח גם בבחירות הכלליות והושבע לתפקידו כנציג המחוז ב-3 בינואר 2023. הוא חבר בוועדה לעסקים קטנים ובוועדה לענייני חיילים משוחררים.

מקגארווי ואשתו, כריס, מתגוררים בשכונת סטרטמור, חלק מההיילנדס בלואיוויל, עם שלושת ילדיהם.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:לואיוויל: אישים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קנטקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
מרקו קרנזקי

**מרקו קרנזקי** (באיטלקית: Marco Carnesecchi; נולד ב-1 ביולי 2000) הוא כדורגלן איטלקי שמשחק בעמדת השוער בקבוצת אטאלנטה האיטלקית.
## קריירה
קרנזקי החל את הקריירה שלו בקבוצה עד גיל 19 של אטאלנטה בעונת 2017/18. בינואר 2019, הוא הוקפץ לראשונה לקבוצה הבוגרת, אך לא זכה לדקות משחק. בקיץ 2019, קרנזקי הושאל למועדון הסרייה ב' טרפאני קלצ'ו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-22 בספטמבר 2019, במשחק ליגה נגד סלרניטנה. בינואר 2021 הושאל למועדון קרמונזה לשארית עונת 2020/2021. בעונתו הראשונה בקרמונזה, שמר קרנזקי על 8 שערים נקיים ב-20 משחקים. השאלתו הוארכה לאחר מכן לעונה נוספת. ב-31 באוגוסט 2022, הוא חזר לקרמונזה בהשאלה מחודשת, כשהמועדון נמצא בסרייה א'.

## נבחרת לאומית
ב-24 בינואר 2022, זומן קרנזקי לנבחרת איטליה על ידי המאמן רוברטו מאנצ'יני. הוא היה חלק מסגל נבחרת איטליה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנים 2021 ו-2023. והיה השוער הראשון ב-2 הטורנירים האלו.

## תארים
'''אטאלנטה'''
* הליגה האירופית: 2023/2024

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:שוערי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני קרמונזה
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2000
It Feels So Good

"**It Feels So Good**" (בעברית: "**זה מרגיש כל כך טוב**") הוא שיר של הזמרת-יוצרת הבריטית סוניק. השיר שוחרר ב-9 בנובמבר 1998 והגיע למקום ה-24 במצעד הסינגלים הבריטי. במאי 2000, בעקבות הצלחת השיר בארצות הברית, השיר שוחרר מחדש ושהה 3 שבועות במקום הראשון באותו מצעד. השיר נשאר בטופ 40 במשך 14 שבועות והפך לסינגל השלישי הנמכר ביותר לשנת 2000 בבריטניה. השיר נמכר ביותר מ-700,000 עותקים בבריטניה נכון לאוקטובר 2014. השיר הצליח במדינות רבות, כולל ארצות הברית, כששודר בתדירות גבוהה ברדיו בפלורידה, מה שעזר לשיר להגיע למקום השמיני במצעד הבילבורד הוט 100, והוביל את סוניק לחתום בריפבליק רקורדס. בשנת 2017 BuzzFeed דירגו את השיר במקום ה-33 ברשימת "101 שירי הריקוד הגדולים של שנות ה-90".

## כתיבת השיר ותוכנו
סוניק אמרה על השיר: "זה על הבחור הזה שמאוד אהבתי אותו לפני שנים, אך לא הגיב לרגשות שלי. כי הוא הצליח באותה תקופה - ואני לא. והוא חשב שאני הייתי מאוהבת בו בגלל ההצלחה שלו. השיר הזה הוא רק דרך להצהיר שהוא היה זה שאהבתי". השיר זכה לשבחים נרחבים לאחר שהושמע על ידי די ג'יי בטמפה, פלורידה, בשנת 2000. בגלל הפופולריות של השיר, היא החלה להתקרב למנהלים ביוניברסל מיוזיק גרופ דאג מוריס וג'ימי לובין. בסופו של דבר היא הוחתמה ביוניברסל, והאלבום שלה Hear My Cry היה הראשון שלה ששוחרר תחת חברת התקליטים החדשה של יוניברסל, Republic Records, המבוססת על האינטרנט.

## הקליפ
אחד משני הקליפים של השיר בוים על ידי טים סטורי והוקרן בבכורה בפברואר 2000.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סינגלים מ-2000
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי יורודאנס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהונגריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפורטוגל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ברומניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
הלן סירל

**הלן סירל**, באנגלית: **Helen Searle** (1834–1884), הידועה גם בשמה הנשוי הלן סירל פטיסון, הייתה ציירת טבע דומם אמריקאית שהייתה קשורה מבחינה סגנונית לאסכולת הציור של דיסלדורף.

## קריירת אמנות
ממוזער|349x349 פיקסלים|טבע דומם: פירות ושמפניה, 1869
סירל הייתה בתו של האדריכל הנרי סירל. היא נולדה בברלינגטון, ורמונט, וגדלה מגיל עשר ברוצ'סטר, ניו יורק. היא החלה לצייר טבע דומם של פרחים ופירות בשלב מוקדם בחייה; בשנת 1863 היא הציגה כמה ב"באזאר בית החולים לתינוקות" ובשנה שלאחר מכן באקדמיה לאמנויות יפות באפלו. היא לימדה ציור ורישום בסמינר הנשים של גברת בריאן בבטאוויה. בשנת 1866 היא ערכה את התערוכה הראשונה שלה, באקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק.

מ-1867 עד 1871 למדה אמנות בדיסלדורף, גרמניה, ועבדה באופן פרטי עם יוהאן וילהלם פרייר, שהיה קשור לתנועה הידועה כבית הספר לציור בדיסלדורף. פרייר מיעט לקחת סטודנטים פרטיים אך עשה חריגה במקרה שלה. הסגנון הבוגר שלה דומה מאוד לשלו, עם פחות פרטים וצבע עדין יותר, והיו שציינו שהיא כמעט שווה לו כציירת אמן. התצוגות שלה בתקופה זו, למשל אצל סוחרי האמנות של דיסלדורף Bismeyer & Kraus במרץ 1870, זכו לשבחים רבים בעיתונות.

בשנת 1872, חזרה סירל לארצות הברית והקימה סטודיו בוושינגטון הבירה. מאוחר יותר היא תשוב לאירופה לזמן מה, והיא הציגה טבע דומם של פירות בסלון פריז של 1879.

סירל הייתה ציירת טבע דומם מבוססת אשר כונתה "אחת מציירי הפירות והפרחים הטובים ביותר" של סוף המאה ה-19 באמריקה. היו לה הזמנות ותערוכות מרכזיות ברחבי גרמניה, בסלון פריז ובאקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק. רוב הציורים שלה נמצאים כעת בידיים פרטיות, אך חלקם נמצאים באוספים הנראים לציבור, כגון המוזיאון לאמנות אמריקאית סמיתסוניאן ומוזיאון האמנות של ווסטר.

### חיים אישיים
בזמן שהתגוררה בדיסלדורף, פגשה סרל צייר אמריקאי אלמן, ג'יימס ויליאם פטיסון (1844–1915); ב-1876 הם נישאו. במשך זמן מה הם חיו במושבת האמנים מצפון לפריז. החל משנת 1882, בני הזוג בילו בשיקגו ובניו יורק, לפני שעברו לג'קסונוויל, אילינוי, שם מונה ג'יימס פטיסון לראש בית הספר לאמנויות יפות באקדמיה הנשית של ג'קסונוויל.

הלן סירל פטיסון מתה בג'קסונוויל בנובמבר 1884.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ורמונט
קטגוריה:ברלינגטון (ורמונט): אישים
קטגוריה:ציירות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1834
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1834
קטגוריה:נפטרות ב-1884
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1884
פודקאסט רצח

**פודקאסט רצח** הוא פודקאסט ישראלי בעברית בתחום הפשע האמיתי, העוסק ברוצחים סדרתיים. יוצרי הפודקאסט הם מאיה גזית ושי מגל, כאשר מאיה היא זו שמספרת את הסיפור בכל פרק, ושי מאזין לסיפור, שואל שאלות ומספק תובנות.

הפודקאסט החל את שידוריו במאי 2022, והוא כולל חמש עונות - הראשונה בת עשרה פרקים, השנייה בת חמישה עשר פרקים, השלישית בת עשרה פרקים, הרביעית בת תשעה פרקים, והחמישית החלה ב-10 בספטמבר 2025 ונמצאת עדיין בשידור. שידוריה של העונה השלישית תוכננו להתחיל כבר באוקטובר 2023, אך עקב מלחמת חרבות ברזל נדחתה הקלטת הפרק, ולבסוף הוחלט שהפרק לא יעסוק ברצח אלא בפשע אמיתי מסוג אחר, וכך היה בשלושת הפרקים הראשונים בעונה. לפודקאסט יש קהילת פייסבוק שמונה מעל ל-25,000 חברים.

"פודקאסט רצח" הוא אחד מהפודקאסטים המואזנים ביותר בישראל נכון לאוגוסט 2023, עם מעל לארבעה מיליון האזנות, ממוצע של כ-85,000 האזנות לפרק, והוא נמצא ברשימת עשרים הפודקאסטים המושמעים ביותר בישראל בספוטיפיי מאז ספטמבר 2022. הפודקאסט הוזכר וניתנה עליו המלצה בריאיון של הילה אלפרט לתוכנית הצהריים של נלי תגר ולירון ויצמן ברדיו תל אביב. באוגוסט 2023 התראיינה מאיה גזית בתוכנית הרדיו של מרסל מוסרי ב-103fm. במרץ 2024 זכה הפודקאסט במקום השני בקטגוריית הפודקאסט העצמאי בתחרות פודקאסט השנה של גיקטיים, ובמקום השלישי בקטגוריית פודקאסט ההעשרה באותה התחרות. במרץ 2025 ובינואר 2026 זכה הפודקאסט במקום השני בקטגוריית ההעשרה בתחרות פודקאסט השנה של גיקטיים.

הפודקאסט נוצר כשיתוף פעולה בין מאיה גזית ושי מגל, שעבדו יחד ב-AllJobs. במהלך הקלטת ההסכת שי עזב את AllJobs ועבר למנכ"ל את ynet, אך הדבר לא מנע ממנו להמשיך להשתתף בהקלטת הפרקים.

## הפרקים
כל פרק עוסק ברוצח סדרתי אחד - בדרך כלל ברוצחים פחות מוכרים - ומספר את סיפורו. הפרקים מתנהלים כשיחה בין מאיה לבין שי, כאשר מאיה היא זו שמספרת את הסיפור בכל הפרקים, ושי שומע אותו בפעם הראשונה, כמאזין, ויכול להגיב ולשאול שאלות. ברוב הפרקים הסיפור מסופר בצורה לא כרונולוגית, ורצף האירועים שהביא את הרוצח לבצע את מקרי הרצח מתבהר רק בהמשך הפרק. לטענת יוצרי הפודקאסט הקלטת הפרקים מלווה בייעוץ של מומחה במדע פורנזי במשטרת ישראל שמוזכר בשמו הבדוי - א'.

בעקבות פרוץ מלחמת חרבות ברזל החליטו מאיה ושי לשנות מעט את הפורמט של הפודקאסט, ובמקום להקליט פרקים העוסקים ברוצחים סדרתיים, הקליטו שלושה פרקים העוסקים בפשע אמיתי אך לא ברצח. בפברואר 2024 חזר הפודקאסט לפורמט המקורי.

נכון לינואר 2026 הוקלטו 48 פרקים שאורכם הממוצע הוא כשעה, המתפרשים על פני חמש עונות. כל פרק שיוצא לאור מלווה בתקציר פרי עטה של מאיה, והתמונות והסרטונים הקשורים לפרק מועלים לקבוצת הפייסבוק פודקאסט רצח.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

* פודקאסט רצח באתר Podcastim
* פודקאסט (מעניין) רצח - ריאיון של מאיה גזית בתוכנית הרדיו של מרסל מוסרי ב-103fm
## הערות שוליים

קטגוריה:פודקאסטים ישראליים
קטגוריה:פשע אמיתי
קטגוריה:רצח בספרות ובאמנות
ראמה (נפת ג'נין)

**ראמה** (בערבית: **الرامة**) הוא כפר פלסטיני בצפון השומרון, המשתייך לנפת ג'נין של הרשות הפלסטינית. הכפר ממוקם 27 קילומטרים דרום-מערבית לג'נין.

## היסטוריה
בסקר הארכאולוגי שנערך בשומרון לאחר מלחמת ששת הימים, נמצאו בראמה חרסים מהתקופות הישראלית I ו-II, הפרסית, ההלניסטית, הרומית-ביזנטית, ימי הביניים והעות'מאנית.

### התקופה העות'מאנית
ברישומי המס העות'מאניים שנערכו בשנת 1596, ראמה נזכרת ככפר בנפת ("נאחיה") "ג'בל סאמי" במחוז ("ליוואא'") של שכם. במקום נרשמו 17 משפחות, כולן מוסלמיות, ששילמו מס אחיד של 33.3% על תוצרת חקלאית כולל חיטה, שעורה, גידולי קיץ, עצי זית, עיזים ו/או כוורות, בית בד לשמן זית או דבש ענבים, בנוסף להכנסו מזדמנות ולמס אזורי, סה"כ 5,774 אקצ'ה.

הכפר נזכר בשנת 1838 ככפר בנפת "א-שראוויה א-שרקייה", צפונית לשכם.

בשנת 1870 ביקר במקום חוקר ארץ ישראל הצרפתי, ויקטור גרן, וכתב כי בראמה מתגוררים 120 איש. הוא מצא במקום בורות מים עתיקים.

בסקר של הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל (1882) נכתב כי ראמה הוא "כפר בולט לעין, השוכן על גבעה מעל המישור הקטן, עם בית מרכזי גבוה. גודלו של הכפר בינוני, ותחתיו עצי זית. מדרונות הגבעה תלולים.

### המנדט הבריטי
על-פי מפקד אוכלוסין 1922 של ארץ ישראל שנערך על ידי רשויות המנדט הבריטי, התגוררו בראמה 149 איש, כולם מוסלמים. במפקד של שנת 1931 נמנו בכפר 186 תושבים, שחיו ב-39 בתים, כולם מוסלמים. בסקר הכפרים של 1945 נמנו במקום 280 איש, כולם מוסלמים. שטח הכפר לפי הסקר היה 4,768 דונמים. מתוכם, 244 הוקצו למטעים, 1,487 לדגנים, ו-6 דונם היוו שטח בנוי.

### השלטון הירדני
במפקד אוכלוסין שבוצע על ידי שלטונות ירדן בשנת 1961, נמנו בכפר 376 תושבים.

## הערות שוליים

קטגוריה:השומרון: יישובים
קטגוריה:נפת ג'נין
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
ג'יימס סווייר קונוויי

**ג'יימס סווייר קונוויי** (באנגלית: **James Sevier Conway**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מארקנסו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ארקנסו הראשון, מקבלתה של  ארקנסו כמדינה בארצות הברית ב-1836 ועד 1840.
## ראשית חייו
ג'יימס סווייר קונוויי נולד במחוז גרין שבטנסי כבנם של תומאס ואן (לבית רקטור) קונוויי. אביו נולד במחוז פיטסילבניה שבווירג'יניה ב-1771, ומקור משפחתו היה מקונווי שבוויילס. תומאס קנווויי העסיק מורים פרטיים כדי להעניק חינוך לשבעת בניו ושלוש בנותיו. ב-1818 עברה המשפחה לסנט לואיס, שם למד קונוויי את מקצוע המדידה מדודו, ויליאם רקטור, שהיה המודד הראשי של אילינוי, מיזורי וארקנסו. ב-1820 התפטר קונוויי ממשרת הפקיד הנודד של מחוז קול במיזורי כדי לשמש כסגן המודד של טריטוריית ארקנסו שהוקמה אז, שם הוא רכש חלקת אדמה במחוז המפסטד (כיום מחוז לאפייט). באותה תקופה הוא הכיר את מרי ג'יין ברדלי, שעברה לשם עם משפחתה ממחוז וילסון שבטנסי. ב-1825 נישאו השניים, ונולדו להם עשרה ילדים, מתוכם חמישה נפטרו בינקותם או בילדותם.
## קריירה פוליטית
ב-1832 מונה קונוויי כמודד הראשי של טריטוריית ארקנסו, ובתפקיד זה שימש עד 1836. באותה שנה התקבלה ארקנסו כמדינה בארצות הברית, וקונווויי נבחר כמושל ארקנסו הראשון. ממשלו התמקד בפיתוח מערכת החינוך והכבישים של המדינה. הוא הורה למיליציה המדינתית לסייר בגבול המערבי ופעל להקמת מאגר הנשק הפדרלי בליטל רוק. הוא פעל להשגת מימון להקמת בית סוהר מדינתי. הוא דרבן את האספה הכללית של ארקנסו להקמת ספרייה מדינתית ואוניברסיטה, אך ללא הצלחה. ב-1840 סיים קונוויי את כהונתו כמושל ושב למחוז לאפייט, שם הוא שימש בשלוש תקופות שונות כמנהל הדואר של המחוז.
## מותו
ג'יימס סווייר קונוויי נפטר כתוצאה מסיבוכים של דלקת ריאות ב-3 במרץ 1855 הוא נטמן בבית הקברות בית הקברות של קונוויי, ליד בראדלי, ארקנסו. על שמו קרוי מחוז קונוויי שבארקנסו.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 63.


## קישורים חיצוניים

* ג'יימס סווייר קונוויי באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ג'יימס סווייר קונוויי באנציקלופדיה של ארקנסו 
* ג'יימס סווייר קונוויי באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:מושלי ארקנסו
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ולשי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1798
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1855
שירים שהוקלטו על ידי נועה קירל

ממוזער|קירל, 2023**נועה קירל**, שנולדה וגדלה ברעננה, ישראל, החלה את הקריירה המוזיקלית שלה בשנת 2015. הפריצה שלה בשוק המוזיקלי הישראלי הייתה ייחודית, לאור גילה הצעיר. היא זכתה לחשיפה מוקדמת בגלל תוכנית הריאליטי "פושרז", שם אביה תמך בקריירה המוזיקלית שלה. בשנים 2015–2016 הוציאה קירל שורה של שירים מצליחים כמו "יש בי אהבה", "חצי משוגע" ו"תן לי סימן", שזכו לפופולריות ביוטיוב וברדיו. ב-2016 זכתה בפרס "זמרת השנה" בטקס נבחרי הילדים. התהילה של קירל צמחה עם קליפים שנויים במחלוקת, כמו "קילר", שעוררו מחלוקת בשל גילה הצעיר.

הקריירה שלה התפתחה עוד בשנת 2017 עם שירים כמו "לרקו'", "כמעט מפורסמת" ו-"Wow". היא גם ייצגה את ישראל בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה. בשנת 2018 השתתפה כשופטת ב-"גוט טאלנט ישראל", והוציאה עוד סינגלים מצליחים כמו "בא לי אותך" ו-"Drum".

שנת 2020 סימנה הישגים משמעותיים עבור קירל. היא התגייסה לצה"ל כחיילת הראשונה במסלול טאלנט, הופיעה אל מול חיילים עם להקתה, ובהמשך הוציאה את השיר "אם אתה גבר". היא זכתה להכרה בינלאומית, חתמה על חוזה הקלטות עם חברת אטלנטיק רקורדס והוציאה את הסינגל "Please Don't Suck". בשנת 2021, היא המשיכה והוציאה סינגלים שונים, כולל "יהלומים – Bling Bling" והמנון הגאווה "טרילילי טרללה".

בשנת 2023, הדומיננטיות של קירל הלכה וגברה כשייצגה את ישראל באירוויזיון 2023 עם השיר "Unicorn", והגיעה אל המקום השלישי. היא גם הוציאה שירים כמו "Dale Promo" ו-"Deja Vu".

מתחילת הקריירה שלה, הקליטה קירל מעל ל-120 שירים.

## שירים
[ממוזער|212x212 פיקסלים|[מרגי (מוזיקאי)|מרגי, שהיה בן זוגה של קירל, גם שיתף איתה פעולה במספר שירים במסגרת מופעים משותפים, כמו כן, גם בסינגל "אמבולנס".]]
[ממוזער|170x170 פיקסלים|[רון ביטון כתב לקירל מעל 20 שירים.]]
[ממוזער|170x170 פיקסלים|[דורון מדלי, היה המנהל האמנותי של קירל בתחילת הקריירה שלה וכתב חלק גדול מלהיטיה.]]
[ממוזער|237x237 פיקסלים|[עומרי סגל כתב והפיק לקירל את השיר השנוי במחלוקת, "קילר".]]
[ממוזער|170x170 פיקסלים|[מאי ספדיה, כתבה עם קירל את השירים "Unicorn", "מאמי", "פרובוקטיבית" ו-"בנות כמוני לא בוכות".]]
[ממוזער|255x255 פיקסלים|[איזי כתב לקירל את הסינגל הראשון שלה, "מדברים" ולאחר מכן שיתף איתה פעולה בשיר "גושפנקא".]]

## ראו גם
* דיסקוגרפיה של נועה קירל

## ביאורים

## הערות שוליים

*
קירל, נועה
נורברטו מנדס

**נורברטו דורוטאו מנדס** (בספרדית: **Norberto Doroteo Méndez**; 5 בינואר 1923 – 22 ביוני 1998), או בכינויו **טוצ'ו**, היה כדורגלן ארגנטינאי, ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי. מנדס זכור בעיקר כמלך השערים בכל הזמנים של טורניר הקופה אמריקה עם 17 שערים.

## קריירה
שמאל|ממוזער|150px|מנדס במדי הורקאן
מנדס שיחק בקבוצות הורקאן, ראסינג קלוב וטיגרה. הוא זכה עם ראסינג קלוב שלוש פעמים בליגה הארגנטינאית בין השנים 1949–1951.
מנדס פעם צוטט אחרי פרישתו אומר כי בחייו היו שלוש אהבות גדולות: הוראקן הייתה חברתו, ראסינג אשתו ונבחרת ארגנטינה תשוקתו.

במדי נבחרת ארגנטינה מנדס ערך 31 הופעות בהן כבש 19 שערים. הוא זכה עימה בקופה אמריקה 1945 וסיים ככובש המצטיין עם 6 שערים, בצוותא להלנו דה פרייטס הברזילאי. בטורניר זה כבש שלושער בניצחון 1–3 על היריבה הגדולה ברזיל. שנה אחר כך, ארגנטינה זכתה שוב בקופה אמריקה עם ניצחון 0–2 במשחק המכריע על ברזיל. גם הפעם היה זה מנדס שכבש לזכותה את השערים. עם הזכייה הנוספת בקופה אמריקה 1947, והשלישית ברציפות, מנדס מחזיק בשיא כמלך שערי המפעל בכל הזמנים עם 17 שערים בצוותא לזיזיניו הברזילאי.

## תארים
;הורקאן
*קופה אסקובר (2): 1942, 1943
* קופה בריטניקה: 1944
;ראסינג קלוב
*אליפות ארגנטינה (3): 1949, 1950, 1951
;נבחרת ארגנטינה
*קופה אמריקה (3): 1945, 1946, 1947
*קופה ליפטון: 1945
*קופה ניוטון: 1945
;אישיים
*מלך השערים בקופה אמריקה: 1945

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הורקאן
קטגוריה:כדורגלני ראסינג קלוב
קטגוריה:כדורגלני טיגרה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:נפטרים ב-1998
טושיקאזו יאמאנישי

**טושיקאזו יאמאנישי** (ביפנית: **山西 利和**; נולד ב-15 בפברואר 1996) הוא אתלט יפני, זוכה מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020) ופעמיים ברציפות אלוף עולם (דוחה 2019 ויוג'ין 2022) בהליכה ל-20 ק"מ.

## ביוגרפיה
### 2019
#### אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה, קטר זכה יאמאנישי במדליית זהב בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:26:34 שעות, לפני וסילי מיזינוב שהשתתף כאתלט נייטרלי מורשה (1:26:49 שעות) ופרסס קרלסטרם משוודיה (1:27:00 שעות).

### 2021
#### מדליית ארד אולימפית
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט זכה במדליית ארד בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:21:28 שעות, אחרי מאסימו סטאנו מאיטליה (1:21:05 שעות) וקוקי איקדה מיפן (1:21:14 שעות).

### 2022
#### אלוף עולם בפעם השנייה ברציפות
באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית זכה במדליית זהב בפעם השנייה ברציפות בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:19:07 שעות, לפני קוקי איקדה (1:19:14 שעות) ופרסס קרלסטרם משוודיה (1:19:18 שעות).

## שיאים אישיים
* 20 ק"מ הליכה: 1:17:15 שעות (2019)
* 35 ק"מ הליכה: 2:26:18 שעות (2022)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הלכים
קטגוריה:אתלטים יפנים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית באולימפיאדת טוקיו (2020): אתלטיקה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1996
בית הקברות הצבאי הקנדי באגירה

**בית הקברות הצבאי הקנדי באגירה** (באנגלית: **Agira Canadian War Cemetery**) שוכן באי סיציליה שבאיטליה. קבורים בו 490 חללים.

## בית הקברות
בית הקברות שוכן בקרבת העיירה אגירה, כ-50 קילומטר ממערב לעיר קטניה. הוא הוקם במהלך מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1943, ונועד לקבורת כל החללים הקנדים שנפלו בפלישת בעלות הברית לסיציליה, שהחלה בחודש יולי באותה שנה. האתר נבחר משום קרבתו לאגירה, שנכבשה על ידי הדיוויזיה הקנדית הראשונה ב-28 ביולי.

בית הקברות ממוקם על שני מדרונותיה של גבעה נמוכה, הצופה מדרום מערב אל אגם פוזיו . הוא מתחם קרקע מלבני מוקף עצי אורן הסלע, ששטחו כתשעה דונם. יש בו ארבע חלקות קבורה מרובעות, ששני מעברים צולבים מפרידים ביניהן. בצומת המעברים, הממוקמת על ראש הגבעה, ניצב צלב ההקרבה על גבי משטח מרוצף. הכניסה אל בית הקברות היא בעברו המערבי, שבו הוקמה כניסה מסוגננת, ובה רחבה מרוצפת, גדרות אבן, שער מתכת ושני מבנים.

כל החללים המזוהים שנקברו באתר, למעט אחד, היו קנדים. במקום נקברו גם חמישה חללים אלמונים.

בית הקברות נבנה ומתוחזק על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.

## קישורים חיצוניים

*בית הקברות באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
*בית הקברות באתר Veterans Affairs Canada
*סרטון על בית הקברות באתר YouTube

אגירה
אגירה
קטגוריה:סיציליה
קטגוריה:קנדה במלחמת העולם השנייה: אבידות והנצחה
מאסימו סטאנו

**מאסימו סטאנו** (באיטלקית: **Massimo Stano**; נולד ב-27 בפברואר 1992) הוא אתלט איטלקי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020) בהליכה ל-20 ק"מ ואלוף העולם (יוג'ין 2022) בהליכה ל-35 ק"מ.

## ביוגרפיה
### 2014
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בציריך שבשווייץ סיים סטאנו במקום 24 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:29:14 שעות.

### 2015
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבייג'ינג שברפובליקה העממית של סין סיים סטאנו במקום 19 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:22:53 שעות.

### 2018
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בברלין שבגרמניה סיים סטאנו במקום הרביעי בהליכה ל-20 ק"מ בשיא אישי חדש של 1:20:51 שעות.

### 2019
באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר סיים סטאנו במקום 14 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:31:36 שעות.

### 2021
#### אלוף אולימפי בהליכה ל-20 ק"מ
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט בטוקיו שביפן זכה סטאנו במדליית זהב בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:21:05 שעות, לפני קוקי איקדה מיפן (1:21:14 שעות) וטושיקאזו יאמאנישי מיפן (1:21:28 שעות).

### 2022
#### אלוף עולם בהליכה ל-35 ק"מ
באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית זכה סטאנו במדליית זהב בהליכה ל-35 ק"מ בשיא אירופאי ושיא אליפות חדש של 2:23:14 שעות, לפני מסטורה קאוואנו מיפן (2:23:15 שעות) ופרסס קרלסטרם משוודיה (2:23:44 שעות).

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שבגרמניה סיים סטאנו במקום השמיני בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:21:18 שעות.

## שיאים אישיים
* 20 ק"מ הליכה: 1:17:45 שעות (2019), **שיא איטליה**
* 35 ק"מ הליכה: 2:23:14 שעות (2022), **שיא אירופה**

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הלכים
קטגוריה:אתלטים איטלקים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: 20 ק"מ הליכה (גברים)
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אלופים אולימפיים באולימפיאדת טוקיו (2020): אתלטיקה
קטגוריה:אלופים אולימפיים איטלקים: אתלטיקה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1992
Dantel (שיר)

"**Dantel**" (בעברית: "**תַחרָה**") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הטורקייה אירם דריג'י. הוא יצא לאור ב-12 בפברואר 2016, בהוצאת חברת התקליטים GNL אנטרטיינמנט, כסינגל המוביל מתוך אלבום הבכורה שלה, *[[Dantel]]* (2016). הוא נכתב והולחן על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה איילה צ'ליק.

השיר הגיע למקום הראשון ב-20 מצעדים טורקיים והיה לאחד מהשירים המצליחים ביותר בתעשיית המוזיקה הטורקית.

## רקע וכתיבה
"Dantel" מאופיין בסוגת מוזיקת פופ "אופטימלית". המילים והלחן של השיר חוברו בידי הזמרת-יוצרת הטורקייה איילה צ'ליק וההפקה נעשתה בידי ארחן באירק.

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-8.5 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה של "Dantel" הועלה לערוץ היוטיוב של netd müzik ב-12 בפברואר 2016, ביום יציאתו של השיר כסינגל. פרת' סוזביר היה הבמאי שלו. הקליפ עוצב בידי אומוט איקר והכוריאוגרפיה בידי זאפר טונץ'. הוא בקונספט של בית סוהר. דריצי רוקדת עם מספר רקדני ליווי בקליפ. בקליפ צפו כ-700 אלף איש תוך יומיים. הגרוש של דריצ'י, ריזה אסנדמיר, היה מנהל הצילום, שאירע במפעל בייקוז קונדורה.

נכון לאוגוסט 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-78 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירם דריג'י
קטגוריה:שירים בטורקית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת GNL אנטרטיינמנט
משה גורלי (עיתונאי)

**משה גורלי** (נולד ב-17 בפברואר 1957, ט"ז באדר א' ה'תשי"ז) הוא עיתונאי ישראלי, פרשן משפטי של עיתון כלכליסט מקבוצת ידיעות אחרונות. כיהן בעבר כדובר מערכת בתי המשפט, ולשעבר כתב בעיתונים גלובס, הארץ ומעריב.

## ביוגרפיה
משה גורלי נולד בחיפה לזאב ולאה. למד בבית הספר הריאלי, והשלים תואר ראשון במדעי המדינה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת תל אביב וסיים לימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב. גורלי ערך התמחות בעריכת דין בפרקליטות תל אביב פלילי ובדיני עבודה.
ב-1986 גורלי החל לפרסם טור ביקורת ספורט בעיתון מעריב. ב-1990 מונה לפרשן כדורגל של העיתון. ב-1996 מונה לתפקיד דובר בתי המשפט הראשון עד לשנת 1999. גורלי אף היה חבר בוועדת צור בראשות השופטת יהודית צור, שהוקמה בכדי לבחון את תחום ההסברה והדוברות במערכת בתי המשפט בישראל. בשנת 2002 מונה לחבר מערכת בעיתון הארץ. גורלי ערך את המדור המשפטי בעיתון גלובס, גורלי אף הנחה את התוכנית המשפטית של ערוץ הכנסת ומונה לכתב משפטי בעיתון מעריב ממנו פוטר בשנת 2008, לאחר מכן הצטרף לארד תקשורת והקים בה את המחלקה המשפטית.

בשנת 2010 מונה לפרשן משפטי של עיתון כלכליסט ומכהן בתפקיד עד היום. כתיבתו בכלכליסט מאופיינת בקו תקיף נגד הימין הישראלי. בפרט נגד בנימין נתניהו, מפלגת הליכוד, ואנשי הציונות הדתית.

ב-2021 הוציא את הספר "עניין לציבור" על היועץ המשפטי לממשלה יוסף חריש.

בנו הוא העיתונאי ניר גורלי ממקימי חטיבת הרדיו של כאן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
**ממאמריו**:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* אנחנו זן אחר בגיליון עורך הדין, אפריל 2013
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבים משפטיים ישראלים
קטגוריה:סגל גלובס
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:סגל כלכליסט
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
ורוניקה גירנקו

**ורוניקה גירנקו** (נולדה ב-1998) היא שחיינית פאראלימפית ישראלית.

גירנקו נולדה בסיביר ועלתה לישראל בגיל שנתיים. בשנת 2003 נשלחה אל סבתה בסיביר ושם נפגעה קשות בתאונת דרכים, אחריה נותרה משותקת בפלג גוף תחתון. מספר שבועות לאחר התאונה הוחזרה לארץ והחלה שיקום בבית לוינשטיין ומגיל 11 שיקום הידרותרפי במסגרת מרכז השיקום של איל"ן בחיפה.

בגיל 15 החלה להשתתף בתחרויות שחייה.

ב השתתפה בשני משחים בדרגת נכות S3:
* משחה 50 מטר בסגנון גב בו דורגה במשחה המוקדמות במקום ה-13 עם תוצאה של 1:30.97 דקות.
* משחה 100 מטר בסגנן חופשי בו דורגה במשחה המוקדמות במקום ה-13 עם תוצאה של 2:59.28 דקות.

ב השתתפה בארבעה משחים:
* משחה 50 מטר בסגנון גב בדרגת נכות S3 בו דורגה במשחה המוקדמות במקום ה-10 עם תוצאה של 1:11.78 דקות.
* משחה 50 מטר בסגנון חזה בדרגת נכות SB3 בו דורגה במשחה המוקדמות במקום ה-14 עם תוצאה של 1:22.17 דקות.
* משחה 100 מטר בסגנון חופשי בדרגת נכות S3 בו דורגה במשחה המוקדמות במקום ה-11 עם תוצאה של 2:37 דקות.
* משחה 150 מטר בסגנון מעורב בדרגת נכות SM4 בו דורגה במשחה המוקדמות במקום ה-16 עם תוצאה של 4:32 דקות.

בשנת 2021 השתתפה באליפות אירופה וסיימה במקום הרביעי, בשנת 2022 זכתה באליפות העולם במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה עם תוצאה של 1:25.74 דקות, ובשנת 2023 זכתה באליפות העולם במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה עם תוצאה של 1:21.31 דקות.

## קישורים חיצוניים

* פירוט השתתפותה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייניות פאראלימפיות ישראליות
קטגוריה:שחייניות נכות ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות רוסיה
קטגוריה:ישראלים ילידי רוסיה
קטגוריה:עולות בשנות ה-2000
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני ה' (חיפה)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (חיפה)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:נפגעי תאונות דרכים
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:שחייניות במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים פריז (2024)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים פריז (2024)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1998
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
אבי מרציאנו

**אברהם (אבי) מרציאנו** (נולד בשנת 1986) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, שימש כמפקד עוצבת חירם. קודם לכן שימש קצין המבצעים של פיקוד הצפון ומפקד גדוד 13.

## ביוגרפיה
מרציאנו השלים את לימודי התיכון בישיבת בני עקיבא בכפר הרא"ה, התגייס לצה"ל בשנת 2004, ושובץ בגדוד 13 בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 13 ומונה למפקד מחלקת המרגמות בפלוגה המסייעת, והשתתף בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה מסייעת בגדוד 13. בהמשך שירת כמפקד פלנ"ט גולני בין השנים 2012–2013. לאחר מכן מונה למפקד בית הספר להכשרות בגדס"ר גולני. בסיום תפקידו יצא ללימודים בפו"ם.

בשנת 2018 הועלה לדרגת סא"ל ומונה לראש ענף חי"ר במרכז לאימונים באש במל"י, ושימש בתפקיד עד שנת 2019. בהמשך שירת כמפקד גדוד 13 בין השנים 2019–2021. לאחר מכן מונה לקצין המבצעים של פיקוד הצפון, ושירת בתפקיד בין השנים 2021–2023. ב-13 באוגוסט 2023 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת חירם.

## חיים אישיים
מרציאנו מתגורר במושב הזורעים, נשוי ואב לארבעה. בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון וערבית מאוניברסיטת אריאל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי גדוד 13
קטגוריה:מפקדי עוצבת חירם
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אריאל בשומרון
קטגוריה:כפר הרא"ה: אישים
קטגוריה:מועצה אזורית הגליל התחתון: אישים
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:יישובים דתיים ישראליים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986