open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
העיר ללא יהודים

**העיר ללא יהודים** (גרמנית: **Die Stadt ohne Juden**) הוא סרט אוסטרי מז'אנר האקספרסיוניזם מאת הבמאי ה.ק. ברסלאור. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1924 והוא מבוסס על ספר באותו שם מאת הסופר האוסטרי היהודי הוגו בטאואר (שהתנצר בצעירותו) אשר שילם בחייו על ביקורתו כלפי האנטישמים. הסרט הוא אחד מתוך סדרת סרטים אקספרסיוניסטים אוסטריים מאותה תקופה, ומכאן ערכו המחקרי הרב. הוא הוקרן לראשונה בווינה ב-25 ביולי 1924.

בספרו, שפורסם ב-1922, תיאר הוגו בטאוור חזון אלגורי מדויק למדי של העתיד הקרוב, שאירע אחר כך. למרות שיעודו של הספר היה לבדר, והוא נכתב כתגובה סאטירית לאנטישמיות הכללית שרווחה בשנות העשרים בווינה, הוא עורר סערה רבתי והיה לרב מכר שתורגם לשפות רבות. מיד בתום הקרנת הבכורה, רצח לאומן חבר המפלגה הנאצית את הסופר הוגו בטאוור. הרוצח, שנישא על גלי ההערצה באווירת האנטישמיות העממית באוסטריה, יצא לחופשי לאחר שהות של שנה וחצי במוסד פסיכיאטרי.

## עלילה

המפלגה הנוצרית סוציאליסטית תופסת את השלטון באוסטריה, ראש הממשלה החדש הוא אנטישמי קנאי שגורס כי היהודים הם השליטים האמיתיים במדינה. אי לכך, הוא מעביר באספה הלאומית חוק המורה לכל היהודים לעזוב את אוסטריה עד סוף השנה. החוק מתקבל בהתלהבות רבה בקרב ההמונים, והיהודים אכן עוזבים. זמן קצר לאחר יישום החוק מתגלות ההשלכות הבלתי צפויות של עזיבת היהודים - על החיים באוסטריה: חיי התרבות העשירים של וינה הופכים לשממה, בתיאטראות מציגים אך ורק את מחזותיהם של אותם שני מחזאים לא יהודים. מרבית בתי הקפה התרוקנו, או שהוסבו לבתי מרזח לממכר נקניק ובירה. לאחר תקופת גאות קצרה - הכלכלה נופלת, העסקים בבעלות יהודית נסגרים או עוברים לערים אירופיות אחרות - כפראג ובודפשט. האינפלאציה והאבטלה משתוללות.

הדמויות הפוליטיות בספר מתוארות כך שניתן לזהותן עם אישים פוליטיים בני התקופה. בסרט, לעומת זאת, מטושטש הדמיון כדי לעקוף את איסורי הצנזורה. בנוסף למישור הפוליטי, הסרט עוסק גם באהבה שנרקמת בין לוטה, צעירה וינאית טיפוסית, לאמן היהודי ליאו סטראקוש. במקרה, הנערה היא בתו של חבר האספה הלאומית המתנגד ליהודים, שהצביע בעד החוק לגירושם.

לקראת סוף הסרט האספה הלאומית מעוניינת להפוך החלטתה על פיה, ולהשיב את היהודים. למען השגת הרוב הדרוש לשינוי החקיקה, צמד הנאהבים לוטה וליאו (שהתגנב חזרה לאוסטריה באופן בלתי חוקי, עם מסמכים מזויפים של צייר צרפתי) נדרשים לסכל את התנגדותו של חבר האספה האנטישמי ברנרד (השחקן הנס מוזר), ולשם כך הם משכרים ומסממים אותו. הדרמה מגיעה לשיאה כשברנרד, המטושטש עדיין ונתון תחת השפעת האלכוהול והכדורים, נכנס במקרה למוסד פסיכיאטרי; הרופאים, המשוכנעים שמדובר ב"משוגע", מאשפזים אותו בכפייה במוסד. ברנרד נכלא בתא המעוצב בצורה אקספרסיוניסטית, שמדגישה את האסימטריות של המקום, ומשרה תחושה קלאוסטרופובית, בעקבותיה הוא הוזה שהוא נרדף על ידי מגן דוד.

בקטע זה מתגלה החריגה החריפה של עלילת הסרט מהמקור הספרותי, כי בתום הסצנה במוסד הפסיכיאטרי - בסרט, ברנרד מתעורר מחלום, ומתברר לצופים, בדיעבד, שכל הסרט, למעשה, הוא חלומו של ברנרד. העלילה על פי התסריט: "ברגע שיא המתח והחרדה, הציר ברנרד מקיץ מחלומו, מוצא עצמו בבית המרזח בשעת לילה מאוחרת, ואומר: 'תודה לאל שהחלום המטופש הזה חלף – אנחנו כולנו בני אדם, איננו רוצים בשנאה – אנו חפצי חיים ורוצים לחיות ביחד בשלום!'.

## ביקורת

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סרטי 1924
קטגוריה:סרטים אוסטריים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי יהדות
קטגוריה:וינה בקולנוע
הפרעה פסיכוגנית

**הַפְרָעָה פְּסִיכוֹגֶּנִית** (psychogenic disorder), היא מונח המתאר מצב של הפרעה בהתנהגות, שמקורו פסיכולוגי-נפשי, ללא מקור אורגני ידוע. זאת בניגוד להפרעות שמקורן ידוע כאורגני (הפרעות אורגניות).

רעיון ההפרעות הפסיכוגניות נמצא עדיין במחלוקת ומתקבל בהסתייגות מסוימת בעולם המחקר; חוקרים רבים טוענים כי גם הפרעות שמסווגות כפסיכוגניות הן ממקור אורגני (למשל ביוכימי), רק שעדיין לא קיימת ברשות האדם כיום יכולת טכנולוגית לגלות מקור אורגני זה. כך למשל, ארתור ס. ריבר מאוניברסיטת ניו יורק מגדיר "פסיכוגני" באופן מסויג, כ"משמש בעיקר לתיאור הפרעות שמקורן, על פי ההנחה, תפקודי - כלומר אלו שיסודן אינו בפגיעה אורגנית ידועה".

ההפרעות הפסיכוגניות כוללות מגוון רחב של הפרעות התנהגותיות פסיכיאטריות ספציפיות. יש להבחין בין הפרעה פסיכוגנית להפרעה סומטופרמית, בעוד האחרונה מתארת קשיים נפשיים הבאים לידי ביטוי בתלונות על מחושים גופניים הרי שהפרעה פסיכוגנית מתארת עדות ממשית למחלה המשתמרת אודות למצב הנפשי של החולה. הפרעות דומות הן הפרעות כאב, היסטריה ועוד.

## לקריאה נוספת
* הירושי תקשימה, **רפואה פסיכוסומטית הומניסטית**, זמורה ביתן 1982, עמ' 82.
* פישל שניאורסון, **פסיכולוגיה היסטורית של שואה ותקומה**, יזרעאל, 1967, עמ' 198.

## קישורים חיצוניים
* ברוך אלעד, הפרעות נוירולוגיות פסיכוגניות - עדכון, נוירולוגיה, גיליון 2, יולי 2010, עמ' 6-9
* פטרה זקהיים, כשהגוף מדבר - הפרעות פסיכוגניות בילדים ונוער, ספטמבר 2004, באתר רמב"ם

## הערות שוליים

קטגוריה:הפרעות נפשיות והתנהגותיות
זאב וייטמן

הרב **זאב וייטמן** (נולד בי"ב באלול ה'תשי"ג, 1953) הוא רב תאגיד "תנובה", רב היישוב אלון שבות, ומומחה כשרות ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בקריית ביאליק, לאברהם ומרים וייטמן. למד בישיבה התיכונית "פרחי אהרון" ובישיבת ההסדר "הר עציון". ב-6 באוקטובר 1973 נקלע למלחמת יום הכיפורים, כשהגיע לבסיס הצבאי בתל פארס בצפון רמת הגולן לשמש כשליח ציבור ביום הכיפורים. בהמשך המלחמה לחם בחזית הדרומית בסיני ומעבר לתעלת סואץ. בשנות ה-80 כיהן במשך תשע שנים כרבו של כפר עציון. כמו כן שימש כראש אגף הכשרות של הרבנות הראשית לישראל.

בתחילת שנות ה-90 שהה בחו"ל בשליחות חינוכית. בשנת תשנ"ג (1993) פרסם את ספרו "לקראת שמיטה ממלכתית במדינת ישראל: הצעה לקיום מצוות השמיטה במדינת ישראל במציאות החקלאית המודרנית". זמן קצר לאחר מכן מונה כרב הקונצרן תנובה, כמחליפו של הרב יחזקאל דאום שנפטר. בתפקידו הוא אחראי על כשרות כל מוצרי החברה – חלב, בשר, דגים, ביצים ומאפים.

בין השינויים והחידושים ההלכתיים והכשרותיים שהנהיג: השבתת הרפתות והמחלבות ופעילות הובלת החלב בימי שבת ומועד; הקמת מערכת פיקוח והשגחה על הרפתות והקפדה על ביצוע פעולת החליבה בידי יהודים; הקמת צוות מקצועי לפיקוח על ניתוחי פרות באופן שאינו פוגע בכשרות הפרה וחלבה. 

בשנת תש"ס (2000) יזם והקים את "ועדת מהדרין" – מערכת כשרות מהדרין של "תנובה", המאגדת נציגי קבוצות מרכזיות בציבור החרדי ובראשה עומדים הרב מרדכי גרוס והרב יעקב מאיר שטרן. הוא גם עומד בראש כנס הכשרות השנתי שבו מופיעים בכירי מומחי הכשרות ונידונים נושאים שונים בעולם הכשרות. משמש עורך כתב העת בנתיב החלב שיוצא לאור על ידי ועדת מהדרין.

בשנת תשע"ז מונה לרב היישוב אלון שבות, לאחר פרישת הרב גדעון פרל. בשנת תשפ"ד יזם הצבעה יישובית על אשרור מינויו לרב היישוב. בהצבעה זכה לתמיכה גורפת של רוב מוחלט של תושבי היישוב.

משמש כיו"ר ועדת השמיטה מטעם הרבנות הראשית לישראל. מפרסם מאמרים רבים בתחומי כשרות שונים, ובראשם כשרות החלב, הבשר וחרקים במזון.

למשך תקופה מסוימת היה חבר וראש בית המדרש בארגון בית הלל, אך פרש מהארגון.

מומחה בגישור.

## משפחתו
נשוי למרים, בתו של יונה עמנואל, שהיה עורך המעיין, אב לשלושה, ותושב אלון שבות. גיסו הוא פרופ' שמחה עמנואל, פרופסור מן המניין בחוג לתלמוד באוניברסיטה העברית.

## ספרו
* '''לקראת שמיטה ממלכתית במדינת ישראל: הצעה לקיום מצוות השמיטה במדינת ישראל במציאות החקלאית המודרנית''', (מהדורה שנייה), בהוצאת מכון צומת, אלון שבות תש"ס

## קישורים חיצוניים
* [זאב ויטמן,](https://www.nli.org.il/he/search?projectName=NLI#&q=any,contains,%D7%95%D7%99%D7%99%D7%98%D7%9E%D7%9F,%20%D7%96%D7%90%D7%91%20(1953-)) דף שער בספרייה הלאומית
* 
* רשימת המאמרים של זאב וייטמן, באתר רמבי"ש
* שיעורי הרב זאב וייטמן בבית המדרש הווירטואלי של ישיבת הר עציון
* כתבות - הרב זאב וייטמן, באתר ערוץ 7
* 

קטגוריה:אלון שבות: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:בוגרי ישיבת פרחי אהרון
קטגוריה:גוש עציון: רבנים
קטגוריה:כפר עציון: אישים
קטגוריה:עובדי תנובה
קטגוריה:רבני קיבוצים
קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:תלמידי הרב אהרן ליכטנשטיין
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קסנופיליה

**קסנופיליה** (xenophilia/xenophily) היא חיבה לבני אדם או לאובייקטים בלתי מוכרים. 

המילה היא חיבור של המילים היווניות "קסנוס" (ξένος), שמשמעותה זר, לא מוכר ו"פיליה" (φιλία), שמשמעותה אהבה, משיכה. קסנופיליה היא ההפך מקסנופוביה (=שנאת זרים).

בשימושה הנפוץ המילה מתארת משיכה לאנשים, תרבויות או מנהגים זרים בגלל השוני שלהם.

## קסנופיליה ביהדות
הרב יונתן סאקס, הוגה דעות יהודי-בריטי והרב הראשי של הקהילות העבריות המאוחדות בחבר העמים הבריטי, טען כי גילוי אהבת הזר טבוע ומרכזי ביהדות. הוא מפנה לציווי המקראי: "״כאזרח מכם יהיה לכם הגֵר הגר אתכם. ואהבת לו כמוך, כי גֵרים הייתם בארץ מצרים. אני ה׳ אלוהיכם״ (ויקרא לג-לד)". (ויקרא יט: לג-לד). סאקס כותב:

הגר־התושב אינו מבני ישראל. הוא זר. רוב האנשים ברוב התרבויות ברוב התקופות פחדו מהזר, שנאו אותו ולא־פעם פגעו בו. יש מונח המציין זאת: קסנופוביה. כמה פעמים שמעתם את המונח המציין את ההפך, קסנופיליה? הניחוש שלי: אפס. בדרך כלל אנשים לא אוהבים זרים. על שום כך, כמעט בכל פעם שהתורה חוזרת על ציווי זה - 36 פעמים, לדברי חז״ל - היא מוסיפה הסבר: ״כי גרים הייתם בארץ מצרים״. אינני מכיר עוד אומה אחרת שהולדתה כאומה הייתה בשעבוד ובגלות. אנחנו יודעים מבשרנו מהו להיות מיעוט פגיע. לכן אהבת הגר מרכזית כל כך ביהדות ושולית כל כך במערכות אתיות אחרות. אבל גם כאן, במצווה הזאת, התורה אינה מדברת על ״צדק״. ישנה מצווה לנהוג בגרים בצדק, אך זו מצווה אחרת: ״וגר לא תונה ולא תלחצנו כי גרים הייתם בארץ מצרים״ (שמות כב, כ). אבל כאן התורה מדברת לא על צדק אלא על אהבה.

שתי מצוות אלו מגדירות את היהדות כדת של אהבה - לא רק אהבת האל (״בכל לבבך ובכל נפשך ובכל מאידך״), אלא גם אהבת האנושות. כשהעמידה היהדות את העיקרון הזה, היה בכך חידוש שבכוחו לשנות עולם.


## הערות שוליים

קטגוריה:הערצת תרבויות זרות
היאדות

ה**היאדות** (מיוונית **Υὰδες**, נקרא גם **Melotte 25**, **Collinder 50** או **Caldwell 41**) הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים שור המכיל כ-300 כוכבים ונמצא במרחק של כ-151 שנות אור ממערכת השמש. זהו הצביר הפתוח הקרוב ביותר למערכת השמש והבהיר ביותר שניתן לראות מכדור הארץ, ובשל בהירותו היה מוכר כבר בימי קדם. הצביר מהווה את פניו של השור, כאשר הכוכב הבהיר אלדברן מסמל את עינו של השור. אף על פי שאלדברן נראה כחלק מהצביר, הוא למעשה לא שייך אליו, כיוון שמרחקו ממערכת השמש הוא פחות ממחצית המרחק להיאדות, כ-65 שנות אור בלבד.

## היסטוריה
הצביר מופיע באיליאדה שהעלה על הכתב הומרוס: 
היוונים קראו לצביר על שם ההיאדות - שבע בנותיהם של אטלס הטיטאן, ואיתרה, ביתם של אוקיינוס וטתיס (אם כי לפעמים נחשבת דווקא הנימפה פלאיונה, אמן של הפליאדות, גם לאמן של ההיאדות). לא ברור מדוע נקרא הצביר דווקא על שם שבע ההיאדות, שכן ניתן לראות בעין הרבה יותר משבעה כוכבים בצביר, אך רק חמישה ממש בולטים בו.

[ימין|ממוזער|180px|פני השור באטלס הכוכבים [אורנומטריה]]
באטלס הכוכבים אורנומטריה של יוהאן באייר משנת 1603 קיבלו שבעה מכוכבי הצביר ציון באייר (לא כולל אלדברן שגם לו ציון באייר). בשנת 1654 כלל ג'ובאני בטיסטה אודיירנה את הצביר בקטלוג גרמי השמים שלו שהכיל ערפיליות וצבירים. בקטלוג פלמסטיד שפורסם בתחילת המאה ה-18 קיבלו כ-25 מכוכבי הצביר ציון פלמסטיד. הצביר קיבל את מספר 25 בקטלוג גרמי השמים שיצר האסטרונום פיליברט ז'אק מלוט בשנת 1911.

## תצפית
שמאל|ממוזער|250px|מפת הצביר בה מסומנים כוכביו הבהירים ביותר
עם בהירות נראית מדרגה 0.5 הצביר קל לצפייה ולזיהוי גם כאשר תנאי התצפית אינם טובים וניתן אף לראותו במקומות מיושבים. מיקומו של הצביר בקרבת אלדברן הבהיר במיוחד מקל על זיהויו ועל איתורו. במקום חשוך ניתן לראות ללא ציוד עזר 5-6 כוכבים ובתנאים מיטביים 15-17 כוכבים. הצביר מרשים במיוחד כאשר הוא נצפה באמצעות משקפת, אז ניתן לראות עשרות כוכבים, כאשר תנאי התצפית טובים מספיק. גודלו הזוויתי - כחמש מעלות לא מאפשר לראות את כולו באמצעות טלסקופ.

הצביר נמצא כ-4 מעלות מדרום למישור המלקה כך שאירועים בהם הירח עובר על פני ההיאדות ומסתיר אותן, אינם נדירים, אך אירועי הסתרה אלו קורים בתקופות מסוימות כל חודש ובתקופות אחרות אינם קורים כלל. כמו כן גם כוכב חמה, נוגה ומאדים חולפים לעיתים בתוך הצביר או בסמוך לו.

### כוכבי הצביר הבהירים

## מאפיינים
צביר ההיאדות נמצא במרחק של כ-150 שנות אור ממערכת השמש, מסתו מוערכת בכ-400 מסות שמש והוא מכיל כ-200 כוכבים, שלפחות מחציתם הם כוכבים כפולים או מערכות מרובות כוכבים כך שלמעשה בצביר לפחות 300 כוכבים. יחסית לצבירים פתוחים, הצביר מכיל מספר גדול של ענקים ותת-ענקים ואין בו כלל כוכבים צעירים וחמים מסוג ספקטרלי B ו-O. בצביר מספר ענקים כתומים שמסתם מוערכת בכ-2.5 מסות שמש כך שמדובר כוכבי הסדרה הראשית מסוג A שסיימו את היתוך המימן בליבתם. מכך ניתן להסיק שגילו של הצביר הוא קרוב ל-800 מיליוני שנים - גיל מבוגר למדי, שכן צבירים פתוחים מתפרקים לרוב בתוך מאות ספורות של מיליוני שנים. ככל הנראה, מסתו של הצביר הייתה גדולה בהרבה כאשר נוצר, לפחות פי שניים ממסתו כיום. הצביר דומה בגילו לצביר הפתוח M44 וייתכן שנוצרו ממקור משותף.

גודלו הזוויתי הנראה של הצביר הוא כ-5 מעלות, כך שגודלו האמיתי הוא כ-15 שנות אור אך השפעתו הכבידתית נמשכת למרחק של למעלה מ-60 שנות אור.

## ראו גם
* פליאדות

## קישורים חיצוניים

* ההיאדות באתר SEDS
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צבירים פתוחים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים שור
רפלקס בבקין

ממוזער|תינוק מדגים "'''רֶפְלֶקְס בֶּבְּקִין'''", הוא פותח את פיו כאשר לוחצים קלות בשתי כפות ידיו.

**רֶפְלֶקְס בֶּבְּקִין** (באנגלית: **Babkin reflex**) מתאר תופעה נוירולוגית השכיחה אצל תינוקות, שבה לחיצה קלה בכפות ידיהם גורמת למספר תנועות ידועות בגופם, כמו פתיחה הפה, עצימת עיניים, והטיית הראש וכיפופו כלפי פנים כאשר הם במצב פרקדן (שכיבה על הגב). פעמים שרק אחד מהסימנים מופיע (בדרך כלל פתיחת הפה), ופעמים שכל אלה מופיעים.

**רפלקס בבקין**, בדומה לרפלקסים רבים אחרים אצל תינוקות, הוא רפלקס פיזיולוגי מולד, שנעלם בחודשים הראשונים לחייו של התינוק, בדרך כלל עד שלושה או ארבעה חודשים (כ-12 שבועות).

## אטימולוגיה
רפלקס בבקין קרוי על שמו של ד"ר בוריס בבקין (Boris Petrovitch Babkin) , חוקר נוירו-פיזיולוג רוסי, בן סוף המאה התשע עשרה (1877-1950), שחקר תופעה זו ותיאר אותה.

## ראו גם
* רפלקס
* רפלקס בבינסקי

## לקריאה נוספת

* Carolyn K. Rovee-Collier,Harlene Hayne,Michael Colombo, **The Development of Implicit and Explicit Memory**, 2001, page 67.
* "Arthur H. Parmelee Jr. M.D. (May 5, 1963). "**[http://pediatrics.aappublications.org/content/31/5/734.abstract The Hand-Mouth Reflex of Babkin in Premature Infants]**"


## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיולוגיה
קטגוריה:נוירולוגיה
קטגוריה:רפואת ילדים
הסכם ה"פיפטי פיפטי"

**הסכם ה"פיפטי פיפטי"**, שנקבע ב-1951, קבע כי הייצוג בנבחרות ובמוסדות הספורט בישראל יתחלק שווה בשווה בין מרכזי הספורט "מכבי" ו"הפועל".

בעקבות חילוקי דעות בין שני המרכזים שבשיאם בשנת 1951 פוצלה ליגת הכדורגל לשניים, גביע "יד לעשרה" של מכבי ו"ליגת מגן שלושים שנות ההסתדרות" של הפועל, נחתם הסכם זה שקבע שמחצית מנציגי מוסדות הספורט יהיו ממרכז מכבי והחצי השני ממרכז הפועל, כך גם בנבחרות הייצוגיות.

בסוף שנת 1954 הגיעה לסיומה התקופה הזו בכדורגל הישראלי, וביתר מוסדות הספורט בישראל נמשכה עד 1965.

## לקריאה נוספת
* חיים קאופמן וחגי חריף, **תרבות הגוף והספורט בישראל במאה העשרים**, יד יצחק בן צבי, 2002

*
קטגוריה:ישראל: ספורט
*4
כדורים סיניים (אביזר מין)

ממוזער|250px|כדורים סיניים מוזהבים
**כדורים סיניים** הם כדורים, לרוב חלולים עם משקולת קטנה מתגלגלת בתוכם, אשר משמשים לגירוי מיני על ידי החדרתם לנרתיק או פי הטבעת. בזמן תזוזה המשקולות נעות בתוך הכדור ויוצרות רטט אשר גורם לגירוי. לעיתים המשקולות משמשות גם כענבל ומשמיעות צלצול או מוצקות לחלוטין. הכדורים המוצקים כבדים יותר ומשמשים גם לביצוע תרגילי קיגל לחיזוק שרירי רצפת האגן.

ההיסטוריה של הכדורים הסיניים עתיקה אך קיימות כמה גרסאות שונות ולכן מקורם אינו ברור. כפי הנראה בעבר נהגו להכניס כדור בודד לנרתיק כדי להעצים את ההנאה בקיום יחסי מין והמתקן שוכלל עד מהרה לשני כדורים המחוברים בחוט משי או שרשרת כדי לאפשר את הוצאתם בקלות. השימוש בכדורים הסיניים אינו אמור להביא את המשתמש לאורגזמה אלא ליצור גירוי מיני. ניתן למשל להשאיר את הכדורים בתוך הנרתיק במשך כל היום ובכך לגרום לעוררות מינית מתמשכת. תורות כגון טנטרה או טאואיזם מאמינות ששימוש בכדורים סיניים הוא כלי יעיל לאימון שליטה וחקירת הנאות החושים של האדם.

כדורים סיניים בצורתם המלאה נקראים גם משקולות נרתיקיות, מומלצים על ידי גינקולוגים לחיזוק גמישות הנרתיק ושליטה על שלפוחית השתן. משקולות כבדות קצת יותר משמשות לחיזוק שרירי רצפת האגן ומגבירות את ההנאה והתפקוד המיני.

## ראו גם
* חרוזים אנאליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אביזרי מין
קטגוריה:פריטי טכנולוגיה מסייעת
סיניים
Trillian

**Trillian** היא תוכנת מסרים מיידיים שפותחה על ידי החברה האמריקאית Cerulean Studios. התוכנה מסוגלת להתחבר בעת ובעונה אחת למספר רב של רשתות מסרים מיידיים, בהן AIM, ICQ, Windows Live Messenger, Yahoo! Messenger, IRC, Rendezvous, ו-Jabber.

התוכנה מאפשרת גם להתחבר במקביל לאתרי רשתות חברתיות כגון פייסבוק, טוויטר, מייספייס, ולשירותי דואר אלקטרוני כגון חשבונות POP3 , IP, Gmail, Hotmail ו-Yahoo Mail.

הגרסה הראשונה של התוכנה הופצה ב-1 ביולי 2000 כתוכנה חופשית. הגרסה הקניינית הראשונה (Trillian Pro 1.0) הופצה ב-10 בספטמבר 2002. התוכנה נקראה על שמה של "טריליאן", דמות בדיונית מסדרת הספרים "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה" מאת דאגלס אדמס.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* מורן בר, מסרים מיידיים התאחדו! – סקירת תוכנת Trillian, באתר גיקטיים, 26 בספטמבר 2009

קטגוריה:תוכנות מסרים מיידיים
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2000
טייסת מאמני כטב"ם ומסוקים

**טייסת מאמני כטב"ם ומסוקים** או **טייסת 320**, היא יחידת הדרכה ואימון בחיל האוויר הישראלי, המפעילה מדמי טיסה (הידועים גם בשמות "מאמני טיסה" או סימולטורים) של כטמ"מים ומסוקים. הטייסת מוצבת בבסיס פלמחים.

הטייסת מורכבת משני מרכזי הדרכה: "מרכז הדרכה מסוקים" ו"מרכז הדרכה לכלי טיס מאוישים מרחוק". במרכז הדרכה מסוקים, מופעלים מאמני מסוקי הסער ינשוף ויסעור. במרכז ההדרכה לכלי הטיס המאוישים מרחוק, מופעלים מאמנים למטוסי מערך הכטמ״ם: מאמן לשובל, מאמן לזיק ומאמן לאיתן.

הטייסת הוקמה ב־16 בספטמבר 2010 על בסיס סימולטורים של מערך הכטב"ם ומרכז הדרכה למסוקים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
## הערות שוליים

320
קטגוריה:לוחמה אווירית: הכשרה ואימונים
חרוזים אנאליים

[שמאל|ממוזער|חרוזים אנאלים מ[סיליקון (תרכובת)|סיליקון]]

**חרוזים אנאליים** הוא אביזר מין העשוי ממספר חרוזים מחוברים ביניהם כשרשרת ונועדו להכנסתם לתוך פתח פי הטבעת ומשיכתם החוצה לצורך עינוג מיני (לרוב בזמן אורגזמה לשם העצמתה).
## שימוש
חרוזים אנאליים מעוצבים בצורות רבות. קוטר כדור בודד הוא בין 25 מ"מ עד ל-125 מ"מ ויותר. הגודל הנפוץ הוא כ-45 מ"מ אך לרוב המשתמשים בחרוזים נוהגים להחליף מדי פעם את החרוזים לקוטר גדול יותר כדי להעצים את התחושה. החרוזים עשויים ממגוון חומרים כגון סיליקון, פלסטיק, גומי, לטקס, זכוכית או מתכת ומחוברים ביניהם בחוט, מוט קשיח או גמיש. בסופה של השרשרת קיימת לרוב ידית המאפשר אחיזה נוחה בזמן המשיכה או ההכנסה אם החיבור של הכדורים קשיח או קשיח למחצה. אם הכדורים מחוברים בחוט או חומר גמיש לחלוטין הכנסתם אפשרית רק בצורה בודדת כדור אחר כדור.

שרירי פי הטבעת בעלי עצבים רבים והשימוש בחרוזים גורם להנאה מינית אצל אילו אשר נהנים ממין אנאלי, נשים וגברים כאחד. ההנאה נגרמת בזמן ההכנסה של הכדור ובעיקר בזמן המשיכה כאשר היא נועדה להעצים את האורגזמה. אצל נשים השימוש בכדורים מגביר את ההנאה בקיום יחסי מין נרתיקים מאחר שככל שמכניסים מספר רב יותר של כדורים לפי הטבעת רוחב הנרתיק צר יותר ותחושת הכדורים מורגשת דרך דפנות הנרתיק ויוצרת חיספוס נוסף לגבר והאישה.

## סכנות
כמו בכל פעילות אנאלית חייבים לשמן היטב את האביזר ופי הטבעת כדי למנוע נזק לרקטום שעלול להיפצע. גם לאחר השימון אין למשוך את הכדורים החוצה במהירות או בחוזקה מאחר שפעולה זו עלולה לקרוע את הרקטום. יש לרחוץ היטב את האביזר לאחר השימוש בסבון ומים ולאפשר לו להתייבש לפני שימוש נוסף כדי למנוע מעבר של חיידקים. ניתן גם להכניס את החרוזים לתוך קונדום כדי למנוע מחלות. לפני השימוש יש לוודא שהחרוזים מחוברים היטב ואינם יכולים להתנתק מהשרשרת ולהישאר בגוף. אם חרוז נתקע יש לפנות לרופא כדי להוציא אותו בפעילות כירורגית.

## ראו גם
*כדורים סיניים (אביזר מין)
*פקק אנאלי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אביזרי מין
זלוצ'ב

**זלוצ'ב** (בפולנית: **Złoczew**) היא עיירה במחוז שיירדז שבפרובינציית לודז' בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
זלוצ'ב נזכרת לראשונה במאה ה-15, ובשנת 1605 הוענקו לה זכויות עיר בידי המלך זיגמונט השלישי ואזה.

בשנת 1808 נשרפה העיירה, אך לאחר מכן השתקמה. בשנת 1870 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני, בעקבות מרד ינואר, אך זה הושב לו לאחר מלחמת העולם הראשונה.

## יהודי זלוצ'ב
[ממוזער|ימין|אנדרטה לזכר יהודי הקהילה והאזור שנרצחו בשואה ב[בית העלמין קיית שאול בתל אביב]]
יהודים התיישבו בעיירה בסוף המאה ה-17, ומסוף המאה ה-18 התקיימה במקום קהילה עצמאית עם בית כנסת. במהלך מלחמת העולם הראשונה שדדו קוזקים ופולנים את יהודי העיירה.

בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, לצד פעילות של הבונד ושל אגודת ישראל. בשנים אלה נמנו בעיירה 1,879 יהודים, כ-40% מתושביה. בשנת 1931 נערכו ביהודי העיירה פרעות בידי תושביה הפולנים.

בתחילת ספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ביצעו מיד טבח המוני ביהודיה, ושרפו את רוב בתיהם. עקב כך, נמלטו מהעיירה רוב יהודיה. בפברואר 1940 רוכזו 368 היהודים שנותרו בעיירה ויהודי הכפר הסמוך קלונובה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בעיירה, ממנו שולחו למחנה ההשמדה חלמנו במאי-יוני 1942.

## קישורים חיצוניים

* 
* זלוצ'ב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:לודז' (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:לודז' (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהונצחו בבית העלמין קריית שאול
מערכה (צבא)

**מערכה** היא סדרת קרבות או מבצעים צבאיים הקשורים זה בזה באמצעות תוכנית אסטרטגית אחת, או לשם השגת מטרה אסטרטגית אחת ומתואמים בזמן ובמרחב. המערכה מהווה חלק מובחן במלחמה, מנצלת הישגים קודמים, או באה על מנת לתקן תוצאות עבר ומכשירה את הקרקע לשלב הבא בלחימה.

דרג הפיקוד ופריסה על המערכה בזמן ובמרחב נקרא דרג מערכתי או דרג אופרטיבי (דרג הפיקוד על הקרב הוא הדרג הטקטי ועל המלחמה – דרג אסטרטגי).

בעיני רוב החוקרים, למשל, נחשבת מלחמת לבנון השנייה למערכה, כיוון שהתנהלה בחזית אחת, יעדיה היו מוגבלים ורוב הכוחות המתמרנים שפעלו בה היו כפופים אורגנית לפיקוד הצפון (כלומר פיקוד מרחבי יחיד שהוא דרג אופרטיבי).

## ראו גם
* אסטרטגיה צבאית
*דרג מערכתי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פיקוד ושליטה
קטגוריה:אסטרטגיה
קטגוריה:טקטיקה צבאית
שכונת אפרידר

שמאל|ממוזער|250px|המרכז המסחרי הישן בשכונה
[שמאל|ממוזער|250px|[הגן הארכאולוגי אשקלון]]
**שכונת אפרידר** היא שכונה באשקלון, שתוכננה במקור בשנת 1949 כשכונה עירונית לעולים מארצות דוברות אנגלית, והוקמה ביוזמת יהדות דרום אפריקה. השם "אפרידר", כשמה של חברת בת של עמידר שהקימה את השכונה, מהווה ראשי תיבות של "אפריקה דרומית". 

על פי התוכנית הראשונית, תוכננו 750 יחידות דיור "משופרות ומשוכללות" לעולים. התחלת הבנייה התעכבה, ורק בסוף 1950 החלה בנייתם של בתים חד קומתיים דו משפחתיים על שטח כחצי דונם לכל משפחה. ביוני 1952 נחנכו 120 דירות ראשונות וב-15 ביולי 1952 קיבלו 5 המשפחות הראשונות את ביתן. לצוות המתכננים ולהנהלת חברת אפרידר היה חזון להקים שכונת צמרת המורכבת מיוצאי אירופה וארצות אנגלו סכסיות. 

בתחילת 1953 הוקמה עבור שכונת אפרידר (יחד עם שכונת ברנע) המועצה המקומית אשקלון, באופן זמני לשנתיים עד לאיחוד עם עיריית אל-מג'דל (אז נקראה מגדל-אשקלון) בתחילת 1955.

הרחובות באפרידר נקראים ברובם בשמות של צמחים, אילנות ופרחים ושמות של ציפורים המצויות בישראל. רחובות אחרים נקראים בשמות של ערים חשובות בדרום אפריקה, שתושביהן עזרו בבנייתה של אשקלון החדשה.

שכונת אפרידר זכתה למוניטין של מקום מגורים בעל איכות חיים גבוהה עם אוכלוסייה בעלת רמה סוציואקונומית גבוהה בהשוואה לשאר השכונות של אשקלון. הופעל בה מרכז לבריאות המשפחה. בנוסף נפתח בה בית המלון הראשון - הבית הוורוד. לאחר מכן נוספו לשכונה בתי מלון נוספים מסעדות, בית הקולנוע רחל, בית העם וגן ארכאולוגי. כמו כן התקיימו אירועים רבים ומגוונים כמו הצגות פסטיבלים תערוכות וכדומה.

כיום מונה שכונת אפרידר כ-21 אלף תושבים כשברובה נשמרה רוח התכנון המקורי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אפרידר
מלך הסלים של ה-NBA

**מלך הסלים של [[ליגת ה-NBA]]** הוא כינוי, ותואר בלתי-רשמי, הניתן לשחקן אשר סיים את העונה הסדירה עם ממוצע הנקודות למשחק הגבוה ביותר בליגה. התואר הוענק בתחילה ועד לעונת  לשחקן שהשיג את סך הנקודות הכולל הגבוה ביותר עם תום העונה הסדירה. עד לעונת  השחקנים שזכו בתואר עשו זאת ללא נקודות שהושגו בזריקה מקו 3 הנקודות, שנכנס לשימוש רק החל מעונה זאת. כדי לזכות בתואר על שחקן להופיע לפחות ב-58 משחקים מתוך 82 משחקי העונה הסדירה או לקלוע לפחות 1,400 נקודות.

וילט צ'מברלין מחזיק בשיא הנקודות לעונה אחת (4,092) ובשיא ממוצע הנקודות לעונה (50.4). שני השיאים הושגו בעונת . הוא גם מחזיק בשיא הנקודות לעונה עבור רוקי כאשר קלע 37.6 נקודות בעונת .

מייקל ג'ורדן זכה במספר התארים הגבוה ביותר עם 10 זכיות. ג'ורדן וצ'מברלין הם שני היחידים שזכו בתואר ב-7 עונות רצופות. אלן אייברסון, ג'ורג' גרווין וקווין דוראנט זכו בתואר 4 פעמים. ג'ורג' מייקן, ניל ג'ונסטון, בוב מקאדו וג'יימס הארדן זכו בתואר 3 פעמים.

מאז עונת  שלושה שחקנים בלבד שזכו בתואר השיגו גם את תואר האליפות עם קבוצתם: כרים עבדול-ג'באר במדי מילווקי באקס בעונת , מייקל ג'ורדן במדי שיקגו בולס בכל שש האליפויות בשנים -, -, ושאקיל אוניל במדי לוס אנג'לס לייקרס בעונת . אוניל הוא השחקן היחידי שזכה בתואר ללא אף קליעת 3 נקודות בעידן שבו הזריקה נכנסה לתוקף.

## מלך הסלים ב-NBA לאורך השנים
[שמאל|ממוזער|190px|[וילט צ'מברלין זכה בפרס 7 פעמים במהלך הקריירה]]
[שמאל|ממוזער|190px|[כרים עבדול-ג'באר זכה בפרס פעמיים במהלך הקריירה]]

[ממוזער|[מייקל ג'ורדן זכה בפרס 10 פעמים במהלך הקריירה, יותר מכל שחקן אחר]]
[שמאל|ממוזער|190px|[קווין דוראנט הזוכה הצעיר ביותר בתואר, זכה בתואר 4 פעמים]]

*
קטגוריה:NBA
מלך הסלים (תואר)

**מלך הסלים** הוא תואר בענף הכדורסל, הניתן לכדורסלן, אשר קלע את מספר הנקודות הרב ביותר במסגרת טורניר, ליגה, מועדון או במדינה מסוימת במשך תקופה מסוימת.
קורנר ברוק (ניופאונדלנד ולברדור)

**קורנר ברוק** (באנגלית: **Corner Brook**) היא עיר השוכנת בפרובינציה ניופאונדלנד ולברדור בקנדה. העיר נמצאת במזרחה של המדינה.

במקור, לקורנר ברוק היו 7 שכונות. בשנת 1958, באירוע ונדליזם, נהרסו 4 משכונות העיר.

העיר מרוחקת 65 ק"מ מנמל התעופה סטפנוויל ו-55 ק"מ משדה התעופה דיר לייק, ניתן להגיע אליה גם באמצעות הכביש הטרנס קנדי העובר דרך העיר ובאמצעות תחבורה ימית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניופאונדלנד ולברדור: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
רות רייכלברג

[שמאל|ממוזער|200px|פרופ' רות רייכלברג, [2006]]
**רות רייכלברג** (21 בספטמבר 1942 - 19 במרץ 2006) הייתה פרופסורית ישראלית, ילידת אלג'יר. הייתה חוקרת ספרות, מחזאית ומתרגמת. עמדה בראש החוג לספרות השוואתית וכיהנה כדיקן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת בר-אילן.

## קורות חייה
רייכלברג נולדה בערב יום הכיפורים בשנת 1942 באלג'יר בשם דניז חגי, לדוד, דוואר, וללאה, עקרת בית. עלתה לישראל בשנת 1962 ולמדה לימודים קלאסיים וספרות באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת המוסמך שלה על זמן ומרחב ביצירתם של פול קלודל ופדרו קלדרון דה לה ברקה נכתבה בהנחייתם של לאה גולדברג וקלוד ויז'ה. את עבודת הדוקטור שלה כתבה בסורבון בפריז בנושא גלות ישראל במחזותיו וביצירתו הפרשנית של קלודל.

רייכלברג שלטה בשפות אירופיות רבות, והתמחתה בספרות צרפתית, בשירה, בספרות ספרדית ובהרמנויטיקה.

בשנת 1974 נתמנתה למרצה באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1988 מונתה בה לפרופ' חבר ובשנת 1997 לפרופ' מן המניין. בין השנים 1988 - 1992 עמדה בראש המחלקה לספרות משווה, הקימה את התוכנית ללימודים בין-תחומיים והופקדה על הקתדרה על שם סימון וייל. בין השנים 1994–1998 כיהנה כדיקן הפקולטה למדעי הרוח. רייכלברג ארגנה כנסים בינלאומיים חשובים והוזמנה לכהן באוניברסיטאות בספרד ובמקסיקו. בנוסף לימדה במסגרות שונות שיעורים בקבלה ובחסידות.

בשנת 1995 כתבה ויצרה הצגה בת חמישה פרקים על יונה הנביא. בשנת 2004 כתבה מחזה עם המחזאי פרננדו ארבאל בשם 'קלודל וקפקא', המתאר מפגש דמיוני מתמשך בין השניים.

רייכלברג היא מצאצאיו של רבי יהודה עייאש. הייתה תלמידתו של הרב יהודא ליאון אשכנזי ויחד איתו תרגמה לצרפתית את ספרו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק אורות. בין השנים 1970–1982 למדה אצל הרב צבי יהודה קוק.

## פרסומים נבחרים
(פורסמו כולם בצרפתית)
* **גלות ישראל בתיאטרון וביצירתו הפרשנית של קלודל**, פריז 1976
* **אלבר קאמי- אל עבר הקדוש**, פריז 1983
* **דון קיחוטה או סיפורו של יהודי במסיכה**, פריז 1989
* **ההרפתקה הנבואית: יונה, שקרן האמת**, פריז 1995
* **ההרפתקה הברוקית אצל קלודל וקלדרון**, פריז 1996
* **ספרות והתנגדות** (יחד עם יהודית קאופמן), ריימס 2000

## לקריאה נוספת
* אברהם בלאט, 'מדרשי תרבות ומדע הספרות', בתוך: **דיוקן וקתדרה: במחיצתם של אנשי הגות ומדע**, כרך ב, תשנ"ה, עמ' 241–253
*חגית חוף, "מתרגמת את האינסוף/הרפתקת הנבואה- על רות, המורה הרוחנית, ומסעה בעקבות סרוונטס". מוסף שבת, גיליון 462, מקור ראשון, 16 ביוני 2006, עמ' 4–5.
* חגית חוף, 2009. "'מבשרי אחזה אלוה': מהותו של החיפוש המתמיד". מסכת, חוברת ט, עמ' 155–164.
* שלומי מועלם, 2009. "רות רייכלברג, חייה ויצירתה". מסכת, חוברת ט, עמ' 113–115.

**Ruth: Femme d'Israël, hommage a Ruth Reichelberg*, Jérusalem: Éditions Elkana et Akadem, 2007.


## קישורים חיצוניים
*  

קטגוריה:חוקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: ספרות משווה
קטגוריה:ישראלים ילידי אלג'יריה
קטגוריה:מתרגמים מעברית
קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:מחזאיות ישראליות
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2006
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
קרב אנגיארי

**קרב אנגיארי** (באיטלקית: **Battaglia di Anghiari**) היה קרב שנערך סמוך לעיירה אנגיארי שבאיטליה ב-29 ביוני 1440, בו ניצח צבא ליגת המדינות האיטלקיות, בהנהגת רפובליקת פירנצה, את צבא דוכסות מילאנו במסגרת מלחמות לומברדיה, והובטחה שליטתה של פירנצה על מרכז איטליה.

הקרב התפרסם בעיקר בעקבות ציור שנקרא על שם הקרב **[[קרב אנגיארי (ציור)|קרב אנגיארי]]** אותו ניסה לצייר הצייר המפורסם לאונרדו דה וינצ'י - צייר המונה ליזה, אולם הוא השאיר רק רישום הכנה של הציור בעוד הציור עצמו כנראה אבד. מאוחר יותר נעשו ניסיונות על ידי אמנים שונים לשחזר את הציור מתוך הסקיצה שנותרה, כאשר הניסיון הידוע ביותר נעשה על ידי פטר פאול רובנס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:המאה ה-15
אנגיארי
אנגיארי
קרל-תיאודור צו גוטנברג

הברון **קרל תיאודור צו גוטנברג** (בגרמנית: **Karl-Theodor zu Guttenberg**; נולד ב-5 בדצמבר 1971) לבית גוטנברג, הוא פוליטיקאי גרמני מטעם המפלגה הנוצרית-סוציאלית בבוואריה (CSU).

## לימודיו
בשנת 1991 לאחר סיום לימודי התיכון ברוזנהיים, הצטרף גוטנברג לצבא גרמניה לחטיבת חיל רגלים מספר 23 בשירות הסדיר, בסיום שירותו הוא עזב את הצבא בדרגת סמל.

בשנת 1999 קיבל גוטנברג את תוארו בחוק ומשפט מאוניברסיטת ביירוית בביירוית שבגרמניה, אך לא המשיך לבחינות הארציות בנושא.

בשנת 2011 הצטרף גוטנברג ל כמדינאי נכבד. כמו כן הוא מייעץ כסגן נשיא הנציבות האירופית לקידום חופש האינטרנט בנושאי שאלות החוץ.

## פוליטיקה
כחבר הבונדסטאג משנת 2002 עד מרץ 2011, גוטנברג החזיק לתקופה קצרה את תפקיד המזכיר הכללי של מפלגתו, לפני שמונה לשר הפדרלי לכלכלה וטכנולוגיה בחודשים האחרונים של הקבינט הראשון של אנגלה מרקל ב-10 בפברואר 2009. לאחר שנכנס לתפקידו בקבינט, הוא הפך במהרה לאחד הפוליטיקאים הפופולריים ביותר של גרמניה. מ-28 באוקטובר 2009 שימש גוטנברג כשר ההגנה של גרמניה בקבינט השני של מרקל. בעקבות גילוי של הביקורת הציבורית על תארו הלימודי בוטל הדוקטורט שקיבל בעברו, ופרשה זו הובילה להתפטרותו מתפקיד שר הביטחון ב-1 במרץ 2011.

## משפחה
הברון קרל תיאודור צו גוטנברג נשוי לרוזנת שטפני פון ביסמרק-שנהאוזן. השניים נפגשו בפסטיבל "מצעד האהבה" בברלין בשנת 1995, ונישאו ב-12 בפברואר 2000. יש להם שתי בנות, שנולדו בשנים 2001 ו-2002.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית גוטנברג
קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:חברי הבונדסטאג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1971
בית גוטנברג

[שמאל|ממוזער|150px|[שלט אצולה|שלט האצולה לבית גוטנברג]]
**בית גוטנברג** הוא בית אצולה גרמני אשר שורשיו מתועדים משנת 1149. בניו הם צאצאים לבית פלסנברג העתיק אשר אימץ את השם גוטנברג בשנת 1310.

מקור בית גוטנברג מפרנקוניה (החלק הצפוני של בוואריה), בחלק הדרומי של גרמניה.

אבותיהם של בית גוטנברג מבית פלסנברג היו השרים הברונים לבית אנדכס, אשר הפכו עם הזמן לדוכסים של אנדכס ומראניאן.

לבית גוטנברג יש כיום שני ענפי משפחה באילן היוחסין, הענף הבכור **צו גוטנברג** והענף הצעיר יותר **שטיינהאוזן**.

צאצא ידוע לבית גוטנברג הוא הברון קרל תיאודור צו גוטנברג (נולד ב-5 במאי 1971) פוליטיקאי גרמני מטעם מפלגת איחוד החברה הנוצרית (CSU), אשר נשוי לרוזנת שטפני פון ביסמרק-שנהאוזן.

## רשימה חלקית של חברי בית גוטנברג ידועים
* יוהאן גוטפריד פון גוטנברג, נסיך ובישוף וירצבורג בין השנים 1684–1698.
* אליזבט יוהאנה פרייפראו פון אונד צו גוטנברג (1900–1998), יושבת ראש אגודת הנשים הקתולית בבוואריה.
* אמיל פרייהר פון גוטנברג (1841–1941), פוליטיקאי אוסטרי.
* אנוך צו גוטנברג (2018-1946), מנצח.
* קרל לודוויג פרייהר פון אונד צו גוטנברג (1902–1945) מונרך קתולי, ופעיל אנטי נאצי.
* קרל תיאודור פרייהר פון אונד צו גוטנברג (1921–1972), פוליטיקאי גרמני.
* קרל-תיאודור צו גוטנברג (נולד ב 1971), פוליטיקאי גרמני.

## קישורים חיצוניים

*
אנגיארי

**אנגיארי** (באיטלקית: **Anghiari**) היא עיירה במחוז טוסקנה שבאיטליה.

העיר מפורסמת בעקבות הקרב שאירע בה בין פירנצה למילאנו ב-29 ביוני 1440. הקרב היה השראה לציור מאת הצייר המפורסם לאונרדו דה וינצ'י. ציורו אבד, אך בעזרת סקיצה של הציור, צייר אותו שוב הצייר פטר פאול רובנס.

בכל שנה בחודש יולי מתקיים בעיר פסטיבל אנגיארי שמציג מוזיקה קלאסית, מוזיקה קאמרית, יצירות למקהלה ואופרה. בפסטיבל מופיעה התזמורת הלונדונית Southbank Sinfonia בניצוחו של סיימון אובר (Simon Over).

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 
*אתר פסטיבל אנגיארי
* 

קטגוריה:טוסקנה: ערים
MuseScore

**MuseScore Studio** (נקראה **MuseScore** עד שנת 2024, בתעתיק עברי: **מיוזסקור**) היא תוכנת כתיבת תווים והלחנה חינמית המתאימה ל-Microsoft Windows, מקינטוש ולינוקס. זוהי תוכנה רבת פלטפורמות, WYSIWYG לכתיבת תווים החוסה תחת הרישיון החופשי GPL.

צורת הכתיבה היא על דף מדומה, עליו ניתן לכתוב את התווים באמצעות עכבר, מקלדת רגילה או מקלדת MIDI. בתוכנה ישנו מספר בלתי מוגבל של חמשות, ועל כל חמישה ניתן לשים עד ארבעה קולות. התוכנה משולבת עם מתזמן הרצף והסינתיסייזר FluidSynth, כך שניתן לכתוב עליה תווים באמצעותו.

התוכנה מסוגלת לייבא ולייצא קובצי MusicXML וקובצי MIDI סטנדרטיים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2002
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות מוזיקה
קטגוריה:תוכנות תיווי
חנה חייטין

**חנה חֶיְיטין-ויינשטיין** (1925–2004) הייתה משוררת יידית.

## ביוגרפיה
חֵייטין נולדה בשנת 1925 בשאוולי שבליטא. היא הייתה תלמידה בגימנסיה העברית בעיר. עם סיום הלימודים בגימנסיה, יצאה לעיר קובנה כדי ללמוד להיות גננת, ובתום הלימודים שבה אל עיר הולדתה.

במהלך מלחמת העולם השנייה נכלאה בגטו שאוולי ונותרה שם זמן רב בלא להתפנות ממנו להשמדה. באווירת האימה, המחלות, הגירושים והרעב של הגטו, החלה חייטין לכתוב שירה ביידיש. שיריה עברו מפה לפה ומיד ליד בגטו ובמחנות העבודה, וזכו לפרסום רב. אביה נספה בגטו.

משקרב הצבא האדום לשאוולי, פונתה חנה חייטין מהגטו, עם שארית יהודי העיר, אל מחנה הריכוז שטוטהוף שליד דַנצִיג. היא שוחררה על ידי הצבא האדום בסוף שנת 1944, לאחר השתתפות בצעדות המוות שהצעידו הנאצים לעבר העיר טוֹרוּן.

לאחר המלחמה התברר כי מקהילת יהודי שאוולי נותרו כ-500 נפש. חייטין הגיעה תחילה ללודז' ומשם, דרך גרמניה, עלתה לארץ ישראל עם אמה ושלוש מאחיותיה. האחות אסתר נפטרה מטיפוס בדרך לישראל.

באמצע שנות ה-60 היגרה לארצות הברית. חייטין, שהייתה עקרת בית, המשיכה לכתוב שירים וסיפורים, ומדי פעם הקריאה משיריה באירועים פומביים של דוברי יידיש. לאורך שנות ה-70 וה-80 היא פרסמה בקביעות מפרי עטה בעיתון היידי פארווערטס. בעקבות נישואיה, שינתה את שמה לחייטין-ויינשטיין, שם התגוררה עד מותה בשנת 2004.
מחברת ובה 19 משיריה של חנה חייטין, ששחזרה בכתב ידה, שמורה בארכיון מכון משואה.

## שיריה המפורסמים: "לב אם", "ילד יהודי"
השיר "אַ מָאמֶעס הֶארְץ" ("לב אם") נכתב בגטו שאוולי בעקבות אקציות דמים שנערכו בגטאות ליטא במרץ 1943, והיה למעין המנון בגטו.

שירה של חייטין "אַ יִיידיש קינד" ("ילד יהודי") זכה לתפוצה רחבה מאוד בעולם היהודי וזכה לביצועים רבים של זמרים וחזנים. בין השאר שרו אותו החזן סידור בלרסקי, החזן פאול זים, החזן לואי דנטו, הזמרת ריטה קרפינוביטש, החזן יעקב מגיד ומלוויו. בישראל בוצע השיר על ידי הזמרת סוזי מילר והזמרת דורית ראובני. השיר אף תורגם לעברית כמה פעמים. גם בעברית הוא מוכר בכמה שמות: "לב אם", "ילד יהודי" או "בכפר קטן בליטא" (או אף "בכפר ליטאי קט").

## לקריאה נוספת
* **לידער פון שאוולער געטאָ 1941–1944 / שירים מגטו שבלי**, תל אביב: ועדה יוזמת, יוצאי גטו שבלי באיגוד יוצאי ליטא, תשס"ג 2003. (שירים ביידיש, שלכל אחד מהם נכתב מבוא קצר בעברית; לחלקם תרגום עברי פיוטי.)

## קישורים חיצוניים
* 
* חנה חייטין בקטלוג פרידמן של אוניברסיטת פנסילבניה
* אַ יידיש קינד - ילד יהודי, באתר "מיתרי הלב: מוזיקה מתקופת השואה", יד ושם
* יהודה איזנברג ודודו בן עמי, אַ מָאמֶעס הֶארְץ - שיר אם יהודיה ותרגומו: ניסיון לאתר שיר מגטו שאוולי ומחברו, **ממעמקים** 11 (חשוון תשס"ח, אוקטובר 2007), באתר דעת
* דודי בן עמי, "אַ ייִדיש קינד" מאת חנה חייטין (2004-1925): לבבות קוראים רבים עם "לב אם" , באתר איגוד יוצאי ליטא בישראל (גרסת PDF באתר דעת)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אסירים בגטו שאוולי
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז שטוטהוף
קטגוריה:יהודים בשואה: ליטא
קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:משוררי השואה
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:ניצולות השואה: ליטא
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2004
ג'ו מורלו

**ג'ו מורלו** (באנגלית: **Joseph Albert Morello**; 17 ביולי 1928 - 12 במרץ 2011), היה מתופף ג'אז אמריקאי. נודע בעיקר כמתופף ברביעייתו של דייב ברובק, שאחראית ליצירות ג'אז מפורסמות כמו "Blue Rondo a' la Turk" ,"Take Five" ועוד.

## ביוגרפיה
מורלו נולד בספרינגפילד, מסצ'וסטס. סבל מלקות ראייה חלקית מלידה. החל את דרכו המוזיקלית ככנר מחונן: בגיל 6 החל ללמוד לנגן בכינור ובהמשך הופיע כסולן עם התזמורת הסימפונית של בוסטון בנגינת הקונצ'רטו לכינור של מנדלסון. בגיל 15 זנח את הכינור והחל ללמוד תיפוף אצל ג'ורג' לורנס סטון.

מורלו פעל במסגרת הרכבים שונים החל מראשית שנות ה-50, אך את עיקר פרסומו רכש בתקופתו כחלק מרביעיית הג'אז של הפסנתרן דייב ברובק. מורלו הצטרף להרכב ב-1955 ונשאר בו עד להתפרקותו ב-1967. בתקופה זו הקליט ההרכב עשרות אלבומים. הרביעייה התמחתה ביצירות במקצבים בלתי שגרתיים, ולמורלו היה חלק נכבד בעיצוב הסגנון המוזיקלי הייחודי שלה ובהצלחתה ברחבי העולם. הוא גם אחראי לכמה מקטעי סולו ידועים, כמו זה של "Take Five". 

לאחר פירוק ההרכב, המשיך מורלו להופיע עם אומנים שונים ולהוציא אלבומים רבים נוספים. בסך הכול השתתף בלמעלה מ-120 אלבומים במהלך הקריירה שלו, כ-60 מהם עם רביעיית דייב ברובק. משנות ה-70 ואילך, לאחר שראייתו הידרדרה, התמקד מורלו בהוראה והוציא תחת ידיו מתופפים רבים (בין תלמידיו גם דייוויד ריץ', מהמורים החשובים לתופים בישראל במהלך העשורים האחרונים). כמו כן, מורלו כתב ספרי הדרכה למתופפים והקליט סרטוני וידאו בהם הוא מלמד את טכניקת התיפוף שלו. 

מורלו נפטר בגיל 82 בביתו שבאירוינגטון, ניו ג'רזי.

## קישורים חיצוניים

* ג'ו מורלו מספר על הצטרפותו לרביעיית דייב ברובק 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נגני ג'אז: מתופפים
קטגוריה:מתופפים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
דרייבר (מקצוע)

**דרייבר** (מאנגלית: Driver, בעברית: נהג) הוא כינויו של אדם העוסק בהסעת מתרימים בין כתובות של נדבנים. הדרייבר משיג כתובות של נדבנים, ולאחר מכן מסיע את המתרים בין הכתובות השונות. השגת הכתובת היא התפקיד החיוני ביותר, משום שעיקר העבודה בתחום זה היא איתור תורמים פוטנציאלים. בדרך כלל מקבל הדרייבר עמלה בסך 30-50% מסך התרומה.

## כנהגים פיראטים
בישראל התקיימה תופעת ה"דרייברים" בתור נהגי מונית פיראטיות. התופעה כוללת כ-35 אלף נהגי הסעות פיראטיים בישראל בתעשייה המגלגלת 4 מיליארד שקל בשנה. הללו פועלים ללא רישיון, ביטוח או תשלום מיסים, יוצרים תחרות לא הוגנת עם נהגי המוניות החוקיים, וגורמים להפסד של כמיליארד שקל בשנה לקופת המדינה. התופעה מתנהלת בגלוי באמצעות קבוצות וואטסאפ, טלגרם ומוקדי טלפון כשרים, ופועלת בעיקר בערים חרדיות ובנתב"ג. נוסף על כך, יש לתופעה השלכות ביטחוניות חמורות, כולל מקרים של הסעת שב"חים שביצעו פיגועים. למרות הפניות החוזרות לרשויות שרי הממשלה, המדינה ממעטת לפעול לאכיפת התופעה.

## ראו גם
* מאכער

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות חרדית
קטגוריה:מקצועות
קרב אנגיארי (ציור)

[שמאל|ממוזער|250px|"קרב אנגיארי", מאת [לאונרדו דה וינצ'י]]
[שמאל|ממוזער|250px|"קרב אנגיארי", ציור מאת [פטר פאול רובנס]]
**קרב אנגיארי** הוא ציור אותו ניסה לצייר לאונרדו דה וינצ'י בשנת 1505, בהשראת קרב אנגיארי שנערך בעיירה אנגיארי שבאיטליה בשנת 1440. עם זאת, לאונרדו השאיר רק רישום הכנה של הציור ("סקיצה") בעוד הציור עצמו כנראה אבד. שליט פירנצה לורנצו דה מדיצ'י ("לורנצו המפואר"), בנו של פיירו דה מדיצ'י, ונכדו של קוזימו הזקן - השליט הראשון מהמשפחה בפירנצה, היה חובב אמנות גדול ונהג להזמין עבודות אצל לאונרדו דה וינצ'י, מיכלאנג'לו ובוטיצ'לי, וככל הנראה הקרב צויר על פי בקשתו.

במשך השנים ציירים רבים ניסו את ידם בהעתקת ציורו האבוד. המפורסם שבהם הוא ניסיון כזה משנת 1603 המיוחס לפטר פאול רובנס - אחד הציירים הפוריים ביותר מתקופת הבארוק. היו עוד רבים אחרים שניסו את ידם בהעתקת הציור האבוד.

בשנות ה-70 חוקר אמנות איטלקי בשם מאוריציו סרצ'יני גילה צמד מילים בלטינית מוחבא בציור הקיר של וזארי, שנחשב למשמיד היצירה של דה וינצ'י. על ציור הקיר התנוססו המילים "cerca trova" (בעברית: "חפש ותמצא") ובעקבותיהן החל מסע חיפוש אחר היצירה האבודה. סרצ'יני השתמש בסורקי לייזר, מכ"ם וחום כדי לחפש רמזים בקירות של ארמון פאלאצו וקיו, שם לאונרדו צייר את היצירה, והאמין שבמשך מאות שנים הוחבא "הציור האבוד" בתא סודי מאחור. בחודש מרץ 2012 הוחדרה לתוך החלל שמאחורי ציור הקיר בארמון מצלמה אנדוסקופית זעירה והוכיחה שיש סיכוי שהוא צדק. בדיקות כימיות גם הן הראו כי החומרים מהן נעשתה המונה ליזה זהים לחומרים מהן הוכנה היצירה המסתתרת מאחורי הקיר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לאונרדו דה וינצ'י: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
יעקב מלוצין

רבי **יעקב זאב ב"ר מנדל מלוצין** מחכמי ירושלים יליד העיירה לוצין שבלטביה, מגדולי תלמידי ישיבת וולוז'ין. עלה ארצה בשנת תקצ"ח והיה לאחד מעסקניה הבולטים של עדת הפרושים בירושלים באמצע המאה ה-19 וממקימי היישוב העברי בארץ ישראל. נפטר בי"ט טבת תרל"ה ונקבר בבית העלמין העתיק בחברון.

## מפעליו
היה מהמובילים בהשגת הרישיונות לחידוש בניית בית הכנסת חורבת רבי יהודה החסיד ומגבאי בית הכנסת,, ושומר 'חותם חצק"מ' אשר על פי המסורת נחקק על ידי הגר"א ונמסר לתלמידיו בעלייתם לארץ ישראל. היה ממקימי ת"ת הכללי וישיבת עץ חיים וחתום בספר התקנות של הת"ת. בשנת תרכ"ג יצא בשליחות כשד"ר לארצות אירופה לטובת בית החולים ביקור חולים.

נחשב כבעל ידיעות רבות בדקדוק ובמסורה ובשל כך נשלח על ידי חכמי ירושלים לארם צובא לבדוק את כתב היד של ה'כתר'.

## משפחתו
בנו רבי **יהושע** שאימץ את שם המשפחה **יעקבזון** על שם אביו (הוא אבי משפחת יעקבזון הירושלמית), היה מבוני ירושלים מחוץ לחומות ונמנה עם ראשי "חברת בוני ירושלים". שייסדה את שכונות נחלת שבעה בית דוד ומאה שערים. היה אחד המלמדים הוותיקים בת"ת עץ חיים והמלמד הראשון בשכונת נחלת שבעה בהווסדה, ראש גבאי שכונת "בית יעקב". שמבניו ידועים רבי אברהם דוד יעקבזון **"העילוי מלוצין"** מתלמידיו של רבי נחומקה מהורדנא ושל המהרי"ל דיסקין שהיה מרביץ תורה ומגיד שיעור בבתי מדרש רבים בירושלים. וכן יעקב זאב יעקבזון מבוני פתח תקווה שעסק בהוראה בבית ספר נצח ישראל ומייסד **אגודת המלמדים** בארץ ישראל.

## קישורים חיצוניים
* רשימת בתי מדרש בירושלים משנת תרט"ו, ובו נזכר רבי יעקב כמגיד שיעור ב"חיי אדם"

## הערות שוליים
 

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:יהודים לטבים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי בחברון
קטגוריה:ישיבת עץ חיים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קרל לודוויג ברון פון אונד צו גוטנברג

[שמאל|ממוזער|250px|כותרת הספר הדפים הלבנים מספטמבר [1938]]
**קרל לודוויג [[פרייהר]] פון אונד צו גוטנברג** (בגרמנית: **Karl Ludwig Freiherr von und zu Guttenberg**; 22 במרץ 1902 - 24 באפריל 1945) ממשפחת האצולה הגרמנית בית גוטנברג, מונרכיסט קתולי, ופעיל אנטי נאצי.

קרל לודוויג ברון פון אונד צו גוטנברג למד משפטים והיסטוריה במינכן וסיים את לימודיו בשנת 1929. באותה שנה התחתן עם תרזה, הנסיכה שוורצנברג. היו להם שתי בנות ובן יחיד.

לודוויג פון גוטנברג היה מלוכני קתולי שהתחיל לפרסם את "הדפים הלבנים: היסטוריה, מסורת ומדינה" (שנקראה בעבר "הממלכה") בשנת 1934. בין מחברי כתבי העת היו **ריינהולד שניידר**, **יוכן קלפר**, **אולריך פון האסל**, ו**וורנר ברגנגרואן**. הדפים הלבנים (בגרמנית: "Weiße Blätter") עד מהרה נהפכו לדבר חשוב וגם למקום מפגש באמצעות אנשי הקשר מההוצאות לאור השונות והקשרים השונים, וכך היו לאופוזיציה השמרנית נגד המשטר הנאצי תחת היטלר. לודוויג פון גוטנברג היה זה אשר ערך את ההיכרות, בין קרל גרדלר ואולריך פון האסל בשנת 1939.

בשנת 1941 נצטווה פון גוטנברג לעבוד במשרד הריגול הנגדי במשרד החוץ בברלין כאמצעי עזרה לגנרל לודוויג בק. שם עבד פון גוטנברג תחת האדמירל וילהלם קנריס.

לאחר כישלון ניסיון ההתנקשות באדולף היטלר ב-20 ביולי 1944, נעצר פון גוטנברג על ידי הגסטפו ונחקר בעינויים, ככל הנראה ללא תוצאות, מאחר שלא חשף את שמותם של אנשי ההתנגדות. שבוע לפני מותו של אדולף היטלר ושבועיים לפני כניעת גרמניה הנאצית - בלילה שבין ה-23 ל-24 באפריל 1945, נרצח קארל לודוויג פון אונד צו גוטנברג על ידי הנאצים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:בית גוטנברג

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1902
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
שיוך אורגני

**שיוך אורגני** (או **כפיפות אורגנית**) הוא מושג צבאי לתיאור שיוך היררכי וקבוע של מסגרת כוח אדם או אמצעים לרמה מפקדת מסוימת, כחלק ממשאביה התקניים.

היתרון שבפעולה במסגרות אורגניות הוא היכרות הדדית של הכוחות זה עם זה, עם אמצעי הלחימה, התו"ל והפיקוד ואף קיומה של מסורת ייחודית, ערכים ייחודיים וגיבוש. עם זאת, המסגרת האורגנית קשיחה, בעוד הדרישות המבצעיות דורשות לעיתים גמישות בהפעלת הכוח על מנת לנצלו באופן מיטבי. השיוך המבצעי (או הכפיפות המבצעית) היא המושג המנוגד לשיוך האורגני, המתאר מצב בו מועברים כוחות באופן זמני לפיקוד של מפקדה אחרת לצורך השגת מטרה מסוימת. כך למשל יכולה להיות מועברת בעת מלחמה, חטיבה השייכת אורגנית לאוגדה מסוימת לפעול תחת פיקודה (ת"פ) של אוגדה אחרת, לפי פקודת רמה הממונה על שתי המפקדות, או מוקם כוח משימתי אד הוק ("נבחרת"), כפי שקרה במבצע אנטבה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יחידות צבאיות
קטגוריה:לוגיסטיקה צבאית
קטגוריה:אסטרטגיה
קטגוריה:פיקוד ושליטה
הולך בדרכו עקיבא

**הולך בדרכו עקיבא** הוא שיר ילדים חרדי, מהאלבום "יהודים הם בני מלכים". השירים באלבום נכתבו על ידי יהודית שיקמן והולחנו על ידי חיים בנט.

השיר מבוסס על סיפור חז"ל הידוע על התנא רבי עקיבא, שמקורו באבות דרבי נתן:

השיר מכיל בית ופזמון המתארים בקצרה את המעשה, כאשר הפזמון מדגיש את כח התורה כמים שבכוחם לחלחל אפילו באבן כך דברי התורה יכולים אף לחדור ללב אבן.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:רבי עקיבא
השוני המרהיב

**השוני המרהיב** (ובפנים הספר: **השֹני המרהיב**) הוא כותר קובץ שיריה של המשוררת הישראלית זלדה. ראה אור בהוצאת הקיבוץ המאוחד בתל אביב (כשאר קובצי שירתה) בשנת תשמ"א (1981).

## שירים
הקובץ כולל את השירים: 

## תכנים ואמירות
 
### שתיקה כבדה

כותר הספר נלקח מהבית הראשון של אחד משירי הקובץ, בשם **שתיקה כבדה**: "המות ייקח את השני המרהיב / שבין אש למים / וישליכהו לתהום. //". בשיר מתארת זלדה את חוויית החיים מתוך האימה וההתבוננות באפשרות המוות. החיים הם הגיוון, ואי הוודאות, לעומת המוות החד משמעי והסופי. עם בוא המוות תילקח רב גווניות החומר ותעלם בחד הצבע של התהומות, שהם מטאפורה למה שהוא מעבר להשגתו של האדם. כל עוד נשמה באפו של האדם הוא חווה את הניגוד ואת הסתירות שבין יסודות העולם ויסודות נפשו, שנמשלים ל"אש" ו"מים". התנועה במרחב החיים מלא הניגודים הוא באחריותו של האדם, בתודעתה שלח זלדה, על פי ערכי האמונה היהודית שעליהם חונכה, ואחריות זו נמשכת עד לסוף החיים, על כן היא מבקשת בהמשך השיר: "יודע תעלומות / הבינני מה לבקש ביום אחרון". 

### אי

שיריה של זלדה ספוגים באמונה יהודית דתית, בידע מספרות הפיוט, התפילה והפילוסופיה היהודית לדורותיהם; הם חוברו מתוך מחשבה שאולי יעשה בהם שימוש בעתיד סדר התפילה היהודית. כך למשל השיר **אי**: המתחיל במילים: "אֲנִי דוֹרֶכֶת עַל הָאֲדָמָה / כְּמוֹ עַל גּוּף חַי" ומסתיים במילים: "רַק הַמַּחֲשָׁבָה עַל אֱלֹהִים / 
הִיא אִי בַּמְּעַרְבֹּלֶת". בשונה מרחל המשוררת אשר בקשה את ההקשבה וההצמדות אל המהות של האדמה, למשל בשירה כאן על פני אדמה, זלדה שולחת את קוראיה אל החוויה המטאפיזית שמעבר לחוויית החומר הקונקרטית.

### במלכות השקיעה

בשיר **במלכות השקיעה** מבטאת זלדה את עלילות חוויית האמונה בהמצאות האל ביקום: השיר מתחיל במילים: "בְּמַלְכוּת הַשְּׁקִיעָה / אֲפִלּוּ קוֹץ מֵפִיץ נֹגַהּ". ועוסק באיתני הבריאה, וברעיון האינסופיות הפיזית של העולם, התחושה שההמצאות האנושית, ובכלל זה החיים והמוות, אינם מובנים לאדם, ומתארם הקונקרטי, הר או קוץ, עשוי להעיק על נפשו ורוחניותו. אולם התחושות הקשות מתגמדות אל מול אינסופיותו של האל. כאשר ישנה התחברות אל האמונה והדבקות באל, כאילו נמוגים האימה והחרדה מפני הנוכחות הקונקרטית, העלולה להעיק, של מתארי המציאות. 
## לקריאה נוספת

*שלמה נש, המעורבות המוסרית - בריחה ממנה ואליה : על זלדה ועל ספר שיריה "השוני המרהיב", **הדאר**, 61, כ"ב, תשמ"ב, עמ' 351-350.

*צבי צמרת, "סובב הלב בנתיבו האפל - וחוזר אל האלוקים", או אופטימיות ופסימיות בספרה של זלדה "השוני המרהיב", **פתחים**, 57/58, תשמ"ב, עמ' 90-87.

## קישורים חיצוניים
* איילה שעשוע-מירון, על השיר אי, באתר hagim
* שירים מהשוני המרהיב, באתר docs.google
* אסתר אטינגר, זלדה, שושנה שחורה (על השוני המרהיב), באתר text
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי שירה בעברית
קטגוריה:ספרי 1981
קטגוריה:כתבי זלדה
קטגוריה:ספרי הוצאת הקיבוץ המאוחד