האקולוגים (מפלגה צרפתית)

ממוזער|250px|שמאל|סמלה הקודם של המפלגה
**האקולוגים** (בצרפתית: *Les *'É**cologistes,'' נודעה בעבר בתור: ''Europe Écologie les verts'') היא מפלגה פוליטית [[צרפת]]ית  הדוגלת ב[[סביבתנות]]. במפה הפוליטית היא ממוקמת בין ה[[שמאל-מרכז]]  ל[[שמאל פוליטי|שמאל]]  . ה[[מפלגה]] הוקמה ב־13 בנובמבר 2010 ממיזוג של מפלגת אקולוגיה אירופית ומפלגת הירוקים.

== היסטוריה ==
=== הקמת המפלגה ===
לאחר [[בחירות מוניציפליות בצרפת 2008|הבחירות המוניציפליות הצרפתיות בשנת 2008]], [[הירוקים (צרפת)|מפלגת הירוקים]] שאפה להגדיל כוחה והשפעתה הפוליטית. כתגובה לקריאות אלה, [[דניאל כהן-בנדיט|הציע דניאל כהן-בנדיט]] ליצור רשימה שתרוץ בבחירות [[בחירות לפרלמנט האירופי בשנת 2009 בצרפת|לפרלמנט האירופי ב -2009]] ותיבחר ב[[בחירות מקדימות]] לבחירות, והנהגת הירוקים אפשרה לבחון אפשרות זו. [[אירופה אקולוגיה|אקולוגיה אירופית]] (EE), שהושקה בסתיו 2008, יצרה [[קואליציית בחירות|ברית בחירות]] עם מפלגת הירוקים בכוונה רחבה יותר לפעול עם אנשי [[סביבתנות|איכות הסביבה]] ו[[אקטיביזם|פעילים חברתיים]] שלא היו חברי מפלגה בעבר. המבנה החדש כלל, לצד פוליטיקאים ירוקים ותיקים, פעילים חדשים ושוחרי איכות הסביבה כמו [[ז'אן פול בסט]] (מקורב ל[[ניקולה חולוט]] ), [[חוסה בובה]] (פעיל [[אלטר-גלובליזציה|גלובליזציה אלטרנטיבית]] ''מה"[[קונפדרציה פייסאן]]" (Confédération paysanne)'' ), [[יאניק ג'דוט]] (לשעבר ראש [[גרינפיס]] צרפת), [[אווה ג'ולי]] (שופטת) [[מישל ריבאסי|ומישל ריבאסי]] (מייסדת [[ועדה למחקר עצמאי ומידע על רדיואקטיביות|CRIIAD]] ).

אקולוגיה אירופית הצליחה [[בחירות לפרלמנט האירופי בשנת 2009 בצרפת|בבחירות האירופיות ב-2009]], והגיעה למקום השלישי בצרפת עם 16.3% מהקולות, רק כמה אלפי קולות מאחורי [[המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית|המפלגה הסוציאליסטית]] (PS) וזכתה ב -14 מתוך 72 המושבים של צרפת ב[[הפרלמנט האירופי|פרלמנט האירופי]]. הניסיון המוצלח הזה הביא לניסיונות נוספים להגדיל את כוחה של התנועה הצרפתית הירוקה, לקראת [[בחירות אזוריות בצרפת 2010|הבחירות האזוריות בצרפת ב -2010]] אקולוגיה אירופית הריצה רשימות עצמאיות בסיבוב הראשון בכל אזור, שוב בהשתתפות פעילים חדשים ביניהם [[פיליפ מאירייה]], [[לורנס ויכנייבסקי]] או [[אוגוסטין לגראנד]]. אף על פי שהם נפלו מההצלחתם ב -[[2009]], הם בכל זאת הצליחו לזכות ב-12.5% מכלל הקולות ב[[צרפת]] (מקום שלישי).

הירוקים והפעילים החדשים שהצטרפו לתנועה דרך אקולוגיה אירופית - על אף שלא רצו להצטרף למפלגה - החלו בשיחות כדי לאפשר יצירת [[תנועה פוליטית]] גדולה וחדשה. באוקטובר ובנובמבר 2010 מפלגת אקולוגיה אירופית ומאוחר יותר גם מפלגת הירוקים אשררו חוקים ו[[מניפסט]] חדשים למפלגה. החוקים החדשים הללו אפשרו "משתפי פעולה" - אנשים שלא הצטרפו למפלגה כחברים בתשלום מלא, אך בכל זאת רשאים להתמודד כמועמדים, להצביע ב[[פריימריז]] לנשיאות ולהשתתף בדיונים על ה[[מצע]].

ההשקה הרשמית של המפלגה, שהוצגה ככוח פוליטי חדש, נערכה בעיר [[ליון]] ב־9 בנובמבר 2010. המפלגה החדשה אימצה את שמה הנוכחי אקולוגיה אירופית - הירוקים ( ''Europe Écologie Les Verts'', EELV). עם זאת, השקת המפלגה התאפיינה במתיחות בין פוליטיקאים ותיקים מהמפלגה הירוקה לשעבר לבין פעילים חדשים מתנועות חברתיות שונות שאינן פוליטיות. ז'אן פול בס, למשל, התפטר מכל אחריות ההנהגה שלו ב- אקולוגיה אירופית תוך שבועות והוקיע את המפלגה ואמר שיש במפלגה " אווירה רעילה של [[המלחמה הקרה]] ". חודש לאחר מכן מונה [[פיליפ מאירייה]] לנשיא הראשון של המועצה הפדרלית החדשה של המפלגה, שנוצר על פי חוקי אקולוגיה אירופית-הירוקים.

[[בחירות קנטוניות בצרפת 2011|בבחירות האזוריות בצרפת]] בשנת 2011,אקולוגיה אירופית-הירוקים זכתה ב -8.2% מכלל הקולות בצרפת - והפכה לכוח השלישי בגודלו בשמאל מאחורי מפלגות ה- PS [[חזית שמאל (צרפת)|והחזית השמאלית]] . אף על פי שעסקאות הסיבוב השני המסורתיות נחתמו עם שתי המפלגות הללו, חלק מהמועמדים של ה- EELV העפילו לסיבוב השני כנגד מועמדים אחרים לשמאל ולא נסוגו, מהלך זה יצר מתחים עם בעלי הברית המסורתית מהשמאל של אקולוגיה אירופית- הירוקים.  בסופו של דבר, מפלגת אקולוגיה אירופית-הירוקים זכתה ב -27 מושבים, 16 מושבים יותר ממה שזכתה מפלגת הירוקים באותם קנטונים (מחוזות) בשנת 2004.

בחירות מוקדמות למועמד [[הבחירות לנשיאות צרפת 2012|לבחירות לנשיאות 2012]], הבחירות המוקדמות נפתחו לחברים ולתומכי המפלגה, נערכו ביוני וביולי 2011. ארבעה מועמדים רצו למועמדות של אקולוגיה אירופית- הירוקים, הידועים מביניהם היו [[אווה ג'ולי]], חברת [[הפרלמנט האירופי|פרלמנט האיחוד האירופי]] [[ניקולה חולוט|וניקולה חולוט]], אישיות טלוויזיה ידועה ואיש איכות הסביבה. ג'ולי הגיעה כמנצחת בסיבוב השני ב -12 ביולי עם 58.16% מהקולות. 

בבחירות ל[[הסנאט (צרפת)|סנאט הצרפתי]] ב -2011, הסכם עם [[המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית|המפלגה הסוציאליסטית]] איפשר את הרוב הראשון של ה[[מרכז-שמאל]] בסנאט הצרפתי מאז הקמת [[הרפובליקה הצרפתית החמישית|הרפובליקה החמישית]] ויצירת הקבוצה הפרלמנטרית הראשונה הירוקה לחלוטין.

ב־15 בנובמבר 2011, אקולוגיה אירופית-הירוקים ו-המפלגה הסוציאליסטית חתמו על הסכם קואליציוני לפני הבחירות לנשיאות 2012. ההסכם כלל התחייבות להפחית את חלקה של [[אנרגיה גרעינית|האנרגיה הגרעינית]] באספקת ההחשמל של צרפת מ 75% ל 50% עד 2025, השבתה מתקדמת של 24 כורים גרעיניים, יצירת [[מס פחמן]] והעלאת מיסים על בעלי הכנסות גבוהות מאוד. ההסכם כלל גם הסכם בחירות אד-הוק לקראת הבחירות לפרלמנט הצרפתי ב -2012, בו לא התמודדה המפלגה הסוציאליסטית בלמעלה מ -60 מחוזות בחירות, מה שיאפשר ל- אקולוגיה אירופית-הירוקים להקים קבוצה פרלמנטרית.  ב־8 במאי 2012, לאחר ניצחון השמאל עם [[פרנסואה הולנד]], המועצה הפדרלית של אקולוגיה אירופית- הירוקים הצביעה בעד השתתפות בקבינט של ממשלת השמאל החדשה. 

=== 2012–2015: בחירות לנשיאות ולחקיקה, שותפי הממשלה ===
[[הבחירות לנשיאות צרפת 2012|בבחירות לנשיאות 2012 זכתה]] מועמדת אקולוגיה אירופית-הירוקים אווה ג'ולי ב -2.3% מהקולות והודחה בסיבוב הראשון.

בבחירות לפרלמנט ב-2012, מועמדי אקולוגיה אירופית-הירוקים זכו ב -5.46% מכלל הקולות בצרפת ונבחרו שיא של 17 סגנים (בנוסף לחבר אחד [[האיחוד הדמוקרטי בברטון|באיחוד הדמוקרטי]] האזורי של ברטון, בגיבוי אקולוגיה אירופית-הירוקים). עם זאת, כל סגן EELV שניצח נדרש לתמיכתם של [[המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית|המפלגה הסוציאליסטית]], אף שרבים התמודדו עם מתנגדים מקומיים מהמפלגה הסוציאליסטית .

בממשלתו של ז'אן-מארק אייראו שהוקמה ב־16 במאי 2012, אקולוגיה אירופית-הירוקים זכו לשני שרי קבינט: מנהיג המפלגה לשעבר [[ססיל דופלוט|ססיל דופלו]] [[שר השיכון (צרפת)|כשר לשיכון ושוויון טריטוריאלי]], וחבר הפרלמנט האירופי לשעבר [[פסקל קנפין]] כשר זוטר לפיתוח בינלאומי.

בבחירות לפרלמנט האירופי לשנת 2015, ב -25 במאי 2014, אקולוגיה אירופית- הירוקים קיבלה 8.95% מהקולות, במקום השישי באופן לאומי, והפסידה 6 חברי פרלמנט. 

=== מאז 2017: התנגדות לעמנואל מקרון, בחירות באירופה וניצחונות עירוניים ===
[[בחירות לפרלמנט האירופי 2019 בצרפת|בבחירות לפרלמנט האירופי לשנת 2019]], אקולוגיה אירופית-הירוקים ביצעה משמעותית מעל הציפיות, וזכתה ב -13.5% מהקולות וב -13 מתוך 79 חברי פרלמנט, והגיעה למקום שלישי אחרי [[הרפובליקה בתנועה!]] ו- [[האיחוד הלאומי (צרפת)|האיחוד הלאומי]]. אקולוגיה אירופית-הירוקים הגיעה למקום זה על אף שבאף סקר לא הצליחה להשיג מעל ל-10% מהקולות.

בעקבות ההצלחה [[בחירות לפרלמנט האירופי 2019 בצרפת|בבחירות לפרלמנט האירופי לשנת 2019]], הסקרים לבחירות המוניציפליות בצרפת ניבאו תוצאות טובות לאקולוגיה אירופית-הירוקים. לפיכך, ערים כמו [[רואן]], [[וילרבאן|וילורבן]], [[שטרסבורג]], [[בזאנסון|בסנסון]] או [[ליל]] נחשבו כמקומות שבהן המפלגה יכולה להגדיל את כוחה ואף לזכות בהן. בערב הסיבוב הראשון, כעשרים רשימות איכות הסביבה ניצחו (כולל ראשי ערים יוצאים כמו [[שילטינהים|בשילטיגהיים]] ), אקולוגיה אירופית-הירוקים השיגה יותר קולות משאר הרשימות בכמה ערים גדולות ( בסנסון, [[ליון]], שטרסבורג או [[גרנובל]] ), או מקום שני ( [[בורדו]], [[פואטייה|פואיטייר]] ). התוצאות אכזבו עם זאת בכמה ערים גדולות כמו [[פריז]], [[נים (עיר)|נים]], [[מונפלייה]] או [[מרסיי]], אולם באחרון, רשימת אקולוגיה אירופית-הירוקים שהשיגה 8% בסיבוב הראשון התמזגה עם רשימת האיגוד של השמאל שהגיעה למקום הראשון עם 23% מהקולות.

הסיבוב השני מאשר שאלו הן תוצאות טובות שכן המפלגה זוכה בעיריות [[ליון]], שטרסבורג [[בורדו|ובורדו]], שהאחרונה מביניהן לא ידעה תחלופה של מפלגות מאז 1945, וגם בסנסון, [[טור (עיר)|טורס]], [[פואטייה|פואיטייר]] [[גרנובל|וגרנובל]]. המועמדים ב[[ליל]] [[מץ|ומץ]] הפסידו שנייהם בהפסד צר של 200 קולות, נגד מועמדיהם של [[המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית|המפלגה הסוציאליסטית]]. הרשימות של אקולוגיה אירופית-הירוקים ב[[רואן]] וב[[וילרבאן|וילורבאן]] הצטרפו לרשימות המפלגה הסוציאליסטית, שנבחרו, כמו זו ב[[מרסיי]]. 

== אידאולוגיה ==
כמפלגה ירוקה, אקולוגיה אירופית-הירוקים מתעדפים ומדגישים נושאים סביבתיים. המפלגה קוראת להפחתה של 40% בפליטת [[פחמן דו-חמצני]], ובהחלפה הדרגתית של [[אנרגיה גרעינית]] ב[[אנרגיה מתחדשת]], יצירת 600,000 משרות בתעשיות ירוקות, [[תכנון ערים ואזורים|תכנון עירוני]] ידידותי לסביבה יצירת דיור ירוק וקידום [[תחבורה ציבורית]], פיתוח [[חקלאות בת קיימא]] והקפאת השימוש [[אורגניזם מהונדס גנטית|באורגניזמים מהונדסים גנטית]] . אקולוגיה אירופית-הירוקים, כמו הירוקים שלפניה, מתנגדת בדרך כלל לפרויקטים גדולים של פיתוח, לדוגמה ההתנגדות לפרויקט "שדה התעופה גרנד אוסט" ב[[נוטרדאם-דה-לנדס]] (אזור [[הלואר האטלנטי|הלואר-האטלנטי]]), על אף שהמפלגה הסוציאליסטית והממשלה המכהנת תמכו רשמית בפרויקט.

בנושאים כלכליים, אקולוגיה אירופית-הירוקים נוטה לשמאל. מלבד תמיכתם ביצירת 'משרות ירוקות' בתחומים כמו [[בידוד תרמי]] ואנרגיות מתחדשות, היא תומכת גם ב[[מס פחמן]] ושימוש ב[[מס פרוגרסיבי]] עבור בעלי הכנסה גבוהה (60% להכנסות שבין 100,000 € ל -500,000 €, 70% להכנסות מעל 500,000 אירו). מפלגת אקולוגיה אירופית-הירוקים מקושרת לכמה פעילים חברתיים [[אנטי-קפיטליזם|אנטיקפיטליסטי]] ו[[אלטר-גלובליזציה|אלטר-גלובליזטורים]]. בתקציב החלופי שלה בשנת 2011, הציעה המפלגה להפחית את [[חוב ציבורי|החוב הציבורי על]] ידי סגירת פרצות פיסקליות.

המפלגה תמכה באופן מסורתי [[פדרליזם של האיחוד האירופי|בפדרליזם האירופי]], אף שרבות מהמדיניות שמתווה המפלגה בנוגע לאירופה מנוגד לכיוונו הנוכחי ולהנהגתו של [[האיחוד האירופי]]. אקולוגיה אירופית-הירוקים, כמו הירוקים לפניה, הייתה אחד התומכים החזקים ביותר ל[[ביזור]], ותמכה רשמית ב"פדרליזם מובחן" אשר יעביר סמכויות משמעותיות [[חבלי צרפת|לאזורי צרפת]]. הפדרציה האזורית ''[[Fédération Régions et Peuples Solidaires|Régions et Peuples Solidaires]]'' קשורה זה מכבר לתנועה הירוקה בצרפת. [[פרנסואה אלפונסי]] מ[[מפלגת האומה הקורסיקנית]] (PNC) נבחר [[הפרלמנט האירופי|לפרלמנט האירופי]] ברשימת אקולוגיה אירופית בשנת 2009.

התנועה הירוקה תומכת ברפורמה פוליטית, הכוללת מתן [[זכות זרים להצביע|זכויות הצבעה לזרים]] בבחירות המקומיות והארציות, ביטול ''[[Cumul des mandats|הצטברות המנדט]]'', מגבלות הקדנציה ו"רפובליקה השישית " עם סמכויות נוספות [[דמוקרטיה פרלמנטרית|לפרלמנט]] [[דמוקרטיה ישירה|ודמוקרטיה ישירה]] . הירוקים קידמו זה מכבר [[שוויון מגדרי|שוויון בין המינים]] בפוליטיקה, הנהגתו ומועמדיו לבחירות נוטים לכבד את השוויון המגדרי ובקבוצת אקולוגיה אירופית-הירוקים [[האספה הלאומית (צרפת)|באספה הלאומית הצרפתית]] יש שני נשיאים משותפים, זכר ואחת.

== מנהיגות ==
מנהל המפלגה הוקם על ידי הלשכה המבצעת. המזכיר הלאומי הוא מנהיג הלשכה המבצעת והוא המנהיג הבכיר ביותר של המפלגה. המועצה הפדרלית מורכבת מ -150 חברים (75 גברים ו -75 נשים) ומשמשת כפרלמנט של המפלגה, בישיבה על בסיס חודשי.
* **מזכירות לאומיות:**
* [[ססיל דופלוט]] (2010-2012)
* [[פסקל דוראנד]] (2012-2013)
* [[עמנואל קוסה]] (2013-2016)
* [[דייוויד קורמנד]] (2016–2019)
* [[ג'וליאן באיו]] (2019-היום)
* **נשיא המועצה הפדרלית:'''
* פיליפ מאירייה (2010–2013)
* תיירי ברוכוט (2013–2016)
* ניקולה בונט (2016–2019)
* אנרי ארוואלו (2019-הווה)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: מפלגות