open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בישקק

**בִּישְׁקֵק** ((; בין השנים 1926–1991 נקראה **פְרוּנְזֶה** (בקירגיזית וברוסית: **Фрунзе**)) היא בירת קירגיזסטן והעיר הגדולה ביותר בה. בשפה הקירגיזית פירוש המלה בישקק הוא מַחְבֵּצָה שנועדה לייצר תסיסה של חלב סוסים. בעיר יש שדרות רחבות ובניינים ציבוריים עשויים משיש המשולבים בבתי מגורים בסגנון הסובייטי.

## היסטוריה
במקור המבצר של בישקק הוקם בשנת 1825. בשנת 1864 הושמד המבצר, אולם הוא שוחזר בשנת 1877 על ידי הממשל הרוסי, העיר עצמה הוקמה בשנת 1878.

בשנת 1926 שונה שמה של העיר ל**פרונזה**, על שמו של מיכאיל פרונזה, בן המקום וממפקדי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה, שדכא את המרידות נגד שלטון הבולשביקים וקבע כי היא תהיה בירת קירגיזסטן. אחרי פירוק ברית המועצות, קירגיזסטן זכתה בעצמאות בשנת 1991 ושמה של העיר הוחזר להיות בישקק.

בשנת 1984 הושלמה הבניית מתחם כיכר אלה-טו שהפכה לכיכר מרכזית של העיר.

בשנת 2002, קיבלה ארצות הברית אישור להשתמש בשדה התעופה "מאנאס" הסמוך כבסיס חיל אוויר למטרות מבצעים צבאיים בעיראק ובאפגניסטן. הבסיס נקרא "גונצ'ה", על שמו של פיטר גונצ'ה, ראש שירותי הכבאות של העיר ניו יורק, שנספה בפיגועי 11 בספטמבר. רוסיה הקימה בתגובה בסיס חיל אוויר משלה בעיר הסמוכה קאנט.

בשנת 1994 נחתם בעיר פרוטוקול בישקק שהיה הסכם הפסקת אש בתיווך רוסי, בין אזרבייג'ן וארמניה והביא לסיומה של מלחמת נגורנו קרבאך.

## חלוקה מנהלית
העיר בישקק מחולקת ל-4 נפות, יישוב עירוני אחד וכפר אחד:

## דמוגרפיה

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אסיה: ערי בירה
קטגוריה:קירגיזסטן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1878
עכבריים

[ממוזער|230px|[גרביל מידי.]]
**עכבריים** (שם מדעי: Muridae) היא משפחה בסדרת המכרסמים המכילה כ-260 סוגים וכ-650 מינים.

המינים במשפחה זו קטנים עד בינוניים. המין הקטן ביותר הוא עכברון אפריקני (*Mus minutoides*), שאורך גופו (ללא זנב) 4.5-8 ס"מ ומשקלו 5–6 גרם, והוא גם המכרסם הקטן ביותר. המין הגדול ביותר הוא חולדת ענן חיוורת (*Phloeomys cumingi*), המגיעה לאורך של 48 ס"מ.

חברי המשפחה נפוצים בכל היבשות פרט לאנטארקטיקה וברוב האיים באוקיינוסים, וכמעט בכל אקלים - מטונדרה ועד אקלים טרופי. 

רוב בני משפחת העכבריים נמצאים בתחתית שרשרת המזון, ניזונים על צומח ומשמשים כמזון לסוגים רבים של יונקים, עופות וזוחלים. בהתאם לכך, העכבריים מתרבים בצורה מהירה מאוד - ההריון קצר (לרוב פחות מחודש), וגודל השגר מגיע עד ל-12 ולדות גדולים.

## תת-משפחות
*קוצניים (*Deomyinae*) - בה 4 סוגים.
*גרביליים (*Gerbillinae*) - בה 16 סוגים.
*עכברי טוגו (*Leimacomyinae*) בה סוג ומין יחיד עכבר טוגו (Leimacomys buettneri).
*עכברים (*Murinae*) - בה 129 סוגים.

ייתכן שגם חולדת הרעמה משתייכת לכאן, אך מקובל יותר לשייך אותה למשפחת האוגריים.

## עכבריים והאדם
מחד גיסא בני משפחת העכבריים גורמים נזק אדיר לבני האדם. הנזקים שלהם לחקלאות נאמדים במיליארדי דולרים בשנה, הן לשדות והן למזון מאוחסן. מינים רבים משמשים כמפיצי מחלות, ביניהן כאלה שגרמו למגפות (כמו הדבר). מאידך גיסא, חלק מהמינים משמשים בהדברה ביולוגית של חרקים, אחרים משמשים כמזון ומינים נוספים משמשים כחיות מעבדה חשובות.

## לקריאה נוספת
* **האנציקלופדיה לבעלי חיים** - יונקים. הוצאת טבע הדברים
* Myers, P. 2001. "Muridae" (On-line), Animal Diversity Web. Accessed July 09, 2005 at http://animaldiversity.ummz.umich.edu/site/accounts/information/Muridae.html.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1811
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון קרל וילהלם יליגר
ינשופיים

[ממוזער|230px|[אוח השלג]]
[ממוזער|230px|[כוס המחילות.]]
**ינשופיים** (שם מדעי: Strigidae) היא המשפחה הגדולה מבין השתיים שבסדרת דורסי הלילה.
במשפחה זו נכללים מיני דורסי הלילה הקטנים ביותר, מביניהם הקטן ביותר הוא הינשוף השדוני, שאורכו לא עולה על 12–15 ס"מ, וכן הגדולים ביותר, כשהגדול מבין כולם הוא האוח המצוי, שאורכו מגיע עד 75 ס"מ.

## סוגי ינשופיים

במשפחה זו 240 מינים המקובצים תחת 25 סוגים:
* *Aegolius* - בו 4 מינים.
* ינשוף (*Asio*) - בו 8 מינים.
* כוס (*Athene*) - בו 6 מינים.
* אוח (*Bubo*) - בו 24 מינים, כולל את הקטופות (*Ketupa*).
* ינשוף ננסי (*Glaucidium*) - בו 25 מינים.
* סוג ומין יחיד ינשוף חשוף-רגל (*Gymnoglaux lawrencii*).
* סוג ומין יחיד *Heteroglaux blewitti*.
* סוג ומין יחיד ינשוף הרעמה (* Jubula lettii*).
* סוג ומין יחיד  ינשוף מצויץ   (*Lophostrix cristata*).
* ינשוף צווחן (*Megascops*) - בו 28 מינים.
* סוג ומין יחיד ינשוף שדוני (*Micrathene whitneyi*)
* סוג ומין יחיד *Nesasio solomonensis*.
* ינשוף נצי (*Ninox*) – בו 38 מינים.
* סוג ומין יחיד אוח השלג (*Nyctea scandiaca*).
* שעיר (*Otus*) - בו 55 מינים.
* סוג ומין יחיד *Pseudoscops grammicus*.
* סוג ומין יחיד *Psiloscops flammeolus*.
* ינשוף לבן-פנים (*Ptilopsis*) - בו 2 מינים.
* פולסטריקס (*Pulsatrix*) - בו 4 מינים.
* סוג ומין יחיד *[[ינשוף פלאותי]]*
* לילית (*Strix*) - בו 24 מינים.
* סוג ומין יחיד כוס ניצי (*Surnia ulula*)
* *Taenioglaux* - בו 9 מינים.
* סוג ומין יחיד כוס-בזי פפואני   (*Uroglaux dimorpha*).
* סוג ומין יחיד *Xenoglaux loweryi*.

במשפחה זו ישנם גם שני סוגים שנכחדו:
* *Mascarenotus* - בו היו 3 מינים.
* סוג ומין יחיד ינשוף צוחק (*Sceloglaux albifacies*)

## סימוכין
* Mikkola, Heimo, "Owls of the World: A Photographic Guide" (2nd edition), Firefly Books, 2013. .


## גלריה

קובץ:Elf Owl From The Crossley ID Guide Eastern Birds.jpg|ינשוף שדוני
קובץ:Short-eared owl at Seedskadee National Wildlife Refuge.jpg|ינשוף שדות
קובץ:Sperbereule6a.jpg|כוס ניצי
קובץ:Powerful Owl (Ninox strenua) (8460185041).jpg|ינשוף חזק
קובץ:Indian Eagle Owl (Bubo bubo bengalensis) (14824135114).jpg|אוח הודי
קובץ:Aegolius funereus -Innsbruck Zoo, Austria -juvenile-8a.jpg|פרחון של כוס חום


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ניקולס אילוורד ויגורס
קטגוריה:דורסי לילה
משפט ליוביל (אנליזה מרוכבת)

באנליזה מרוכבת, **משפט ליוביל** אומר כי פונקציה מרוכבת שלמה (כלומר, פונקציה שהולומורפית בכל המישור המרוכב) וחסומה (כלומר חסומה בערכה המוחלט) חייבת להיות קבועה. בין שימושיו של משפט זה ניתן למנות הוכחה אלגנטית של המשפט היסודי של האלגברה והוכחה אלגנטית לכך שספקטרום של אופרטור איננו ריק.

גרסה מוקדמת של המשפט הוכחה לראשונה על ידי ז'וזף ליוביל ב-1847 והמשפט המלא הוכח על ידי אוגוסטן לואי קושי.

## הוכחה
הוכחת המשפט מבוססת על שימוש בנוסחת האינטגרל של קושי. באמצעות הנוסחה מעריכים את הנגזרת של הפונקציה בכל נקודה. בשל שלמות הפונקציה, ערך הנגזרת נתון על ידי אינטגרל סגור על מעגל סביב הנקודה בה מחשבים את הנגזרת. ערך האינטגרל הולך וקטן כאשר מגדילים את רדיוס המעגל, וערך הנגזרת קטן מערך האינטגרלים על כל אחד מהמעגלים, ומכאן מסיקים כי בהכרח ערך הנגזרת הוא 0. מכיוון שערך הנגזרת של הפונקציה הוא 0 בכל נקודה, היא חייבת להיות קבועה.

על פי נוסחת קושי מתקיים:
:f'(z)=\frac{1}{2\pi i}\!\!\!\oint\limits_{|t-z|=R}\!\!\!\frac{f(t)}{(t-z)^2}dt
נפעיל ערך מוחלט על שני האגפים:
:|f'(z)|=\left|\frac{1}{2\pi i}\!\!\!\oint\limits_{|t-z|=R}\!\!\!\frac{f(t)}{(t-z)^2}dt\right|\le\frac{1}{2\pi}\!\!\!\oint\limits_{|t-z|=R}\!\!\frac{|t-z|^2}|dt|\le\frac{1}{2\pi}\!\!\!\oint\limits_{|t-z|=R}\!\!\!\frac{M}{R^2}|dt|
המעבר האחרון מוצדק בכך שהפונקציה שלנו חסומה, כלומר מתקיים |f(z)|\le M לכל נקודה במישור עבור M מסוים, ובכך שאנו מחשבים את האינטגרל על מעגל, ולכן מתקיים |t-z|=R.

אינטגרל של פונקציה קבועה על מעגל שווה להיקפו, ולכן נקבל: 
:\frac{1}{2\pi}\!\!\!\oint\limits_{|t-z|=R}\!\!\!\frac{M}{R^2}|dt|=\frac{1}{2\pi}\cdot\frac{M\cdot 2\pi R}{R^2}=\frac{M}{R}
הדבר נכון עבור כל מעגל שנבחר סביב הנקודה z, מפני שהפונקציה הולומורפית בכל המישור.

לכן קיבלנו כי לכל \varepsilon>0 קיים R גדול דיו כך שיתקיים |f'(z)|\le\frac{M}{R}, ולכן בהכרח מתקיים |f'(z)|=0, וזה מתקיים רק כאשר f'(z)=0.

## הכללות וחיזוקים
*תהי f שלמה, ולכל r>0 נגדיר M_f(r)=\underset{|z|=r}\max|f(z)|,A_f(r)=\underset{|z|=r}{\max}|Re(f(z))|.
:אם קיימים C>0,a>0 ממשיים עבורם M_f(r)\le Cr^a,r\to\infty או A_f(r)\le Cr^a,r\to\infty,
:אזי f פולינום ממעלה \lfloor a\rfloor (הערך השלם של a). (משפט ליוביל מתקבל כאשר a=0).
*מסקנה נוספת מהנ"ל, הידועה כ*משפט אדמר*, היא: אם f פונקציה שלמה ללא אפסים ו-M_f(r)\le Cr^a,r\to\infty, עם C>1, אזי היא מהצורה f(z)=e^{p(z)} כאשר p פולינום ממעלה \lfloor a\rfloor . (המשפט מתקבל מהנ"ל עם \log(f)).
*המשפט הקטן של פיקאר מחזק את משפט ליוביל. הוא קובע שכל פונקציה שלמה ולא קבועה מקבלת כל ערך במישור המרוכב מלבד אולי ערך אחד (למשל פונקציית האקספוננט מקבלת כל ערך מלבד 0).
*המשפט נכון גם עבור פונקציות הולומורפיות בכמה משתנים, כלומר – פונקציה הולומורפית בכמה משתנים אשר חסומה היא קבועה.
*כל פונקציה הולומורפית על משטח רימן קומפקטי היא בהכרח קבועה (שכן מהקומפקטיות נובע שהפונקציה חסומה).

## ראו גם
*תכונת ליוביל

## קישורים חיצוניים
* 

ליוביל, משפט
ווק דרשקוביץ'

**ווק דרשקוביץ**' (בסרבית לטינית: **Vuk Drašković**, בסרבית קירילית: **Вук Драшковић**; נולד ב-29 בנובמבר 1946) הוא פוליטיקאי סרבי (ובעבר גם יוגוסלבי) אשר כיהן בין השנים 2006–2007 כסגן ראש ממשלת סרביה וכשר החוץ שלה.

## נעורים, השכלה וקריירה כעיתונאי וכסופר
דרשקוביץ' נולד בשנת 1946 בעיר מאלי איג'וש בחבל וויבודינה שבסרביה.
בשנת 1968 סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בלגרד.
בשנים 1969 עד 1980 עבד כעיתונאי וכתב סוכנות הידיעות היוגוסלבית "טאניוג" (Tanjug), ומשנת 1970 עד 1980 כתב 5 רומנים.

## קריירה פוליטית
בשנת 1989 ייסד את מפלגת "ההתחדשות הלאומית הסרבית" (SNO) יחד עם ווייסלב ששל ומירקו יוביץ', אך המפלגה התפרקה תוך זמן קצר.

ב-1990 ייסד דרשקוביץ' את מפלגת "התנועה הסרבית להתחדשות" (Srpski Pokret Obnove, SPO) הפרו-מלוכנית. ב-9 בדצמבר 1990 השתתפה המפלגה בבחירות הדמוקרטיות הראשונות בסרביה הפוסט-קומוניסטית, ללא הצלחה.

ב-1993 נעצר דרשקוביץ' על ידי המשטרה לאחר שארגן הפגנות נגד סלובודן מילושביץ', אז נשיא סרביה והפוליטיקאי הדומיננטי ברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה.

בשנת 1996 יצר את "ברית קואליציית היחד" (Zajedno) עם המפלגה הדמוקרטית הסרבית של זוראן ג'ינג'יץ' ווסנה פסיץ, איחוד שהוביל להצלחה מסוימת בבחירות המקומיות של שנה זו. האיחוד לא החזיק מעמד זמן רב, הברית התפרקה, ודרשקוביץ' שוב הציג עצמו ואת מפלגתו לבחירות לפרלמנט הסרבי ב-1997.

בשנת 1998 יצר דרשקוביץ' ברית חדשה עם המפלגה הסוציאליסטית הסרבית של מילושביץ' והוא מונה למ"מ ראש ממשלת הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה. עם תחילת מלחמת קוסובו התפרקה ברית זו ודרשקוביץ' חזר לאופוזיציה.

בין השנים 1999–2000 ניסו להתנקש בחייו של דרשקוביץ' פעמים רבות ללא הצלחה. יחד עם זו נהרגו בניסיונות אלה ארבעה ממקורביו. בשנת 2004 מילושביץ ואדם נוסף שנקרא מילוראד אולמק הואשמו בניסיון רצח ועל רציחתם של מקורבי דרשקוביץ'.

דרשקוביץ' התמודד ללא הצלחה בבחירות לנשיאות הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה בשנת 2000. במקביל נחלה מפלגתו הפסד בבחירות לפרלמנט וזכתה במספר מועט של מנדטים.

בסוף 2003, לאחר הפיכת הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה לאיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו, נחלו דרשקוביץ' ומפלגתו תבוסה בבחירות לפרלמנט הסרבי כשקיבלו מספר מועט של מנדטים. עם זאת שימשו מנדטים אלה כלשון המאזניים בהרכבה החדש של הממשלה, בהנהגת המפלגה הדמוקרטית של סרביה של ווייסלב קושטוניצה. במסגרת הקואליציה החדשה, צורף דרשקוביץ לממשלה כשר החוץ.

ביוני 2006, בעקבות פירוק האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו, קיבל את תפקיד שר החוץ של סרביה.

## ספריו
### רומנים
*"השופט"
*"הסכין"
*"התפילה"
*"הקונסול הרוסי" (1986) על חייו של איוואן יאסטרבוב
*"הלילה של הגנרל"

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים סרבים
קטגוריה:שרי החוץ של סרביה
קטגוריה:ילידי 1946
מקס פקטור

**מקס פקטור** (**Max Factor**; 5 בספטמבר 1872 – 30 באוגוסט 1938) היה מאפר ממוצא יהודי, הידוע כאבי הקוסמטיקה המודרנית.

## ביוגרפיה
נולד **כמקסימיליאן פקטורוביץ**' בזדונסקה וולה שליד לודז' (אז באימפריה רוסית וכיום בפולין), עבד עם הבלט המלכותי הרוסי והיגר בשנת 1904 לארצות הברית.
במהלך שנות השלושים של המאה העשרים, שהיו תור הזהב של הוליווד, פקטור היה אחד המאפרים הראשיים של כוכבי הקולנוע של אותה עת, ומיוחסות לו המצאות רבות בתחום (ביניהן הריסים המלאכותיים).

פיליס הייבר, קלודט קולברט, בטי דייוויס וכמעט כל השחקניות החשובות האחרות היו לקוחות קבועות בסלון היופי שלו, שמוקם לא הרחק משדרות הוליווד. מקס פקטור הוזכר בקרדיטים של סרטים רבים ואף הופיע בתפקידים זעירים.

כוכבניות קולנוע רבות הסכימו להופיע עבורו בפרסומות צבע במגזינים, וכך מותג הקוסמטיקה "מקס פקטור" הפך לנודע בעולם כולו ומהווה אחת מחברות הקוסמטיקה הגדולות בעולם (תחת תאגיד פרוקטר אנד גמבל). המותג נמכר בכ-3 מיליארד דולר.

למקס היו חמישה ילדים. ביניהם, לואיס פקטור. היזם, עמית כוכבי, הוא נינו של מקס פקטור.

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר חברת מקס פקטור
* 
* 
* מרינה קיגל, אמן האיפור היהודי שברח מהצאר הרוסי עד לכוכבות הגדולות ביותר של הוליווד, באתר אנו, 22 בפברואר 2023

קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פולני-יהודי
קטגוריה:חברות קוסמטיקה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:כימאים יהודים
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הילסייד ממוריאל פארק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1872
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1938
דרוויש

[שמאל|ממוזער|250px|[מחול סופי|דרווישים מחוללים  בטורקיה]]
**דרוויש** (מפרסית: **درویش**), הוא מושג המתייחס לאיש דת מוסלמי, לעיתים קרובות סופי, החי חיי התמסרות לדת ולהגות, לעיתים תוך כדי סגפנות; דרווישים רבים חיים חיי עוני וקבצנות מבחירה. עם זאת, יש בהם העוסקים במקצועות שונים, למשל הקאדיריתים במצרים עוסקים בדיג.

קיימות אגודות דרווישים רבות המייחסות את תאריך ייסודן לראשיתו של האסלאם, ואת מייסדיהם למנהיגים מוסלמים היסטוריים כגון הח'ליפים הראשידון אבו בכר ועלי בן אבי טאלב. חברי אגודות אלו חיים בדרך כלל בתנאי נזירות.

הריקוד המסתובב, המנהג הידוע של המסדר המוולווי ("הדרווישים המחוללים") מטורקיה הוא אחת הדרכים לתרגל זיכר, שהוא תרגול נפשי סופי. מטרתו היא לחוש התרוממות רוח וחיבור עם התווחיד  (כיום טקס זה מבוצע בעיקר כמקור משיכה לתיירים).
ישנן כתות דרווישים הפוצעות עצמן בסכינים, ברזל מלובן או על ידי בליעת גחלים לוהטות, כדי ליצור, לפי אמונתן, קשר עם האלוהות. כתות שוליות פחות קוראות בקוראן, מכות בתופים או רוקדות במרץ יחדיו למטרות דומות.

## ראו גם
* ג'לאל א-דין רומי#המסדר המוולוי – 'הדרווישים המחוללים'
* סמאע (סופיות)
* סופיות
* אסלאם סוני
* העולם המוסלמי

## קישורים חיצוניים

* מחול הדרוויש (בית לאומניות בדרך הגוף)
* יצחק ויסמן, "הדרוישים הסוטים, הסופיות והאורתודוקסיה המוסלמית ", **[[ג'מאעה]]** ט"ז (תשס"ח), עמ' 85-98
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:סופיות
קטגוריה:אנשי דת מוסלמים
לגולאס

**לגולאס** הוא דמות בדיונית, מעולם הפנטזיה של ג'ון רונלד רעואל טולקין.

## ביוגרפיה
לגולאס הוא עלף, בנו של תרנדויל מלך האלפי-היער של יער-אופל (Mirkwood) שבצפון הארץ התיכונה. אביו הוא מלך האלפים המתואר במסעו של בילבו בגינס בספר ההוביט. אביו השתייך ל'אלפים האפורים' (הסינדר) דוברי הסינדרינית שבחרו להישאר בארץ התיכונה ולא להיענות לקריאת הולאר אורמה להפליג לואלינור.

לגולאס מופיע לראשונה בשר הטבעות כאשר אלרונד מזמן מועצה מנציגי כל הגזעים לדון בענייני סאורון, לגולאס מצטרף לפרודו בגינס, אחיינו של בילבו בגינס - גיבור הספר "ההוביט" - ואל נציגים ממספר גזעים דמויי אנוש נוספים, למסע להשמדת הטבעת של סאורון - הטבעת האחת.

במהלך העלילה חל תהליך של התקרבות והתיידדות בין גימלי הגמד ללגולאס העלף. בין הגמדאים והעלפים שררה איבה בת אלפי שנים, שנולדה בעקבות סירובו של תינגול לתת סילמריל לגמדים. האלפים ראו בגמדים יצורים גסים, חמדנים וחסרי חן ואילו הגמדים ראו בעלפים סנובים יהירים שלעולם לא יוכלו להעריך גמדאים ואת מה שגמדאים אוהבים. תהליך זה מתבטא בידידות ובשבירת דעות קדומות - כאשר גימלי מראה ללגולאס שהוא אינו מה שחשב בנוגע לגמדאים.

לאורך הסיפור מוכיח עצמו לגולאס כבן לוויה חשוב ומועיל, וכן כלוחם אמיץ, מוכשר ויעיל. עקב היותו עלף, ראייתו של לגולאס חדה ביותר, והוא אומן בשימוש בחץ וקשת. הוא מצויד בפגיון מעשה חרשי האלפים, בקשת ובאשפת חיצים. לגולאס נועל סנדלים קלים שמגבירים את מהירותו.

לגולס מוזכר גם בגרסה המלאה ביותר של סיפור מפלת גונדולין. שם הוא עלף מבית העץ, שמוביל את גולי גונדולין במנוסתם בזכות היכרותו עם מרחבי המישור בו גונדולין נמצאת וראייתו החדה, החסקה אף בחושך 

## בקולנוע
בסרטי ההוביט ושר הטבעות של פיטר ג'קסון, השחקן הבריטי אורלנדו בלום מגלם את לגולאס האלף.

## ראו גם
*יער-אופל

## קישורים חיצוניים

*לגולאס באנציקלופדיה של ארדה

## הערות שוליים

קטגוריה:שר הטבעות: דמויות
מוישרנגה

**מוישרנגה** (מוולנסית: **Muixeranga**) הוא הכינוי שניתן לאסופה של מחולות עתיקים ולמגדלים אנושיים שמקורם בחבל ולנסיה ושמבוצעים כיום בעיקר בעיירה אלז'מזי (Algemesí).

המוישרנגה היא יותר מריקוד אקרובטי אמנותי. היא גם אוסף של מבנים הבנויים מהרקדנים המפגינים גמישות והמוסעים בתהלוכת "גבירתנו אשר על הבריאות" החג העיקרי של אלז'מזי (7 בספטמבר עד 8 בספטמבר).

מוישרנגה הוא השם המקובל באלז'מזי לקסטל, מנהג של המגדלים האנושיים המודרניים הנפוץ בכל קטלוניה. ההבדל הוא שהמוישרנגה היא בעלת רקע דתי יותר ומלווה בריקוד, כאשר גובה המגדלים האנושיים פחות חשוב מהצורה הסמלית. בעבר הייתה מסורת המגדלים האנושיים נפוצה בכל רחבי חצי האי האיברי.

בשנת 2011 הכיר ארגון אונסק"ו בפסטיבל באלז'מזי שבו מבצעים מוישרנגה כמורשת תרבותית בלתי מוחשית.

## מאפיינים
המשתתפים הבונים את המגדלים הם בדרך כלל קבוצת גברים, מכל מקצוע, עדיף כזה המחייב כושר ויכולת גופנית. כיום קרוב ל-200 איש משתתפים בתהלוכת המבנים האנושיים, אך בעבר היו לא יותר משלושים. אומן או מנצח מתאם את המחול ואת המגדלים האנושיים, ומבנים אחרים, ואף אחראי לבחינה וקבלה של אנשים חדשים לקבוצת המבצעים.

התלבושות הן ייחודיות במובנים רבים. הן מורכבות מחולצות, מכנסיים, נעלי איכרים ולעיתים כובע מיוחד. האריג צבוע בלבן ועליו פסים באדום וכחול כמו של ליצן. זקנים עוד זוכרים כי בעבר נהגו לתפור את התלבושות מבד מזרנים ישן.

## מקור והתפתחות
קיימות כמה תאוריות למקור מנהג המוישרנגה, ובמיוחד למקור השם. תאוריה אחת טוענת כי מקור המילה בערבית "מושן" שפירושו מסכה. תאוריה שנייה קושרת את המנהג עם תהלוכות קדומות שנערכו ברחובות לציון מאורע מיוחד.

אף שהמסורת בחצי האי האיברי מתוארכת למאה ה-13, הרישומים הראשונים שבידינו על המוישרנגה הם מהשליש הראשון של המאה ה-18.

## מוזיקה וסמל
המחול מלווה במוזיקה המנוגנת על ה"טאבאלט" (tabalet סוג של תוף) ו"דולסאינה" (dolçaina סוג של חליל רעשני). המנגינה היא של מלחין בלתי ידוע והיא עתיקת יומין.

כמה מהאנשים הנאבקים למען התאוששות התרבות הולנסינית ושפתה מתייחסים למוזיקה של המוישרנגה כסוג של המנון של חבל ולנסיה ואף של כל האזורים דוברי הקטלאנית.

## קישורים חיצוניים

* אתר בלתי רשמי של המוישרנגה (בקטלאנית)
* 18px  בביצוע שאבי ריקרט

קטגוריה:ולנסיה (קהילה אוטונומית): תרבות
קטגוריה:אירועים בחודש ספטמבר
רבי מאיר בעל הנס

[ממוזער|קבר רבי מאיר בעל הנס, [זולטן קלוגר 1937]]
שמאל|ממוזער|250px|קבר רבי מאיר בעל הנס
ממוזער|250x250px|תפלות שונות. תרס"ה. בגדד. 

רבי **מאיר בעל הנס** הוא כינויו של עושה נפלאות הקבור בטבריה. הכינוי מופיע החל מהמאה ה-18, ובאופן מסורתי מקובל לזהות אותו עם התנא רבי מאיר, אך יש השוללים זיהוי זה. קברו, קבר רבי מאיר בעל הנס, הוא מוקד עלייה לרגל.

## זהותו
האזכור הראשוני לאדם זה מופיע בספר יחוס צדיקים (דף יז, ע"ב) שנדפס במנטובה בשנת ה'שכ"א. המקור הראשון המקשר אותו לתנא רבי מאיר הוא בספר כתר שם טוב שנדפס בתקנ"ד.

הייחוס המסורתי של הקבר לתנא רבי מאיר מבוסס על סיפור בתלמוד על נס שנעשה לתנא רבי מאיר, לפיו חיילים רומאיים שרדפו אחריו הוכו בסנוורים; הוא הבטיח לסוהר ששחרר את גיסתו מבית בושת, בו הוחזקה על ידי הרומאים כעונש, שיינצל אם יאמר "אלהא דמאיר ענני" והבטחתו התקיימה.

רבי יחיאל היילפרין בספר סדר הדורות מצטט מחבר המזכיר את רבי מאיר בעל הנס וכותב "לא ידעתי מיהו".

לעומת זאת, לדעת הרב ראובן מרגליות ואחרים אין רבי מאיר בעל הנס זהה עם רבי מאיר, לאור העובדה שמצייני הקברות בארץ ישראל ציינו את קבר התנא רבי מאיר בטבריה, ואת קבר רבי מאיר בעל הנס בגוש חלב. לדברי הרב מרגליות לא היה תנא בשם זה, ואין הוא אלא אגדה בעלמא. לדעתו, מקור האגדה על "רבי מאיר בעל הנס" נעוץ בעלייתו ארצה של הרמב"ן ופעולתו ליישוב הארץ ולאחזקת תלמידי חכמים. הוא משער שהיו אז בגולה קופות צדקה על שמו של הרמב"ן, ובתקופה מאוחרת יותר מצאו את השם "קופות רמב"ן" ופתחו את ראשי התיבות בטעות כ"**ר**בי **מ**איר **ב**על **נ**ס", וקראו על שם זה את קופות הצדקה.

יעקב ליפשיץ מספר על הקופה ואומר ש"קראו לצדקה הזו על שם איש חסיד וקדוש... שהיה מפורסם בניסים ועל כן קראוהו רבי מאיר בעל הנס.

## קופת רבי מאיר בעל הנס
בשל סיפור הנס המוזכר בתלמוד שהובא לעיל, התפתחה אמונה עממית כי רבי מאיר הבטיח ישועות לכל מי שינדב צדקה לעניי ארץ ישראל לעילוי נשמתו. על כן, ישנם רבים שהולכים להתפלל בציוּן הנחשב לקברו, ותורמים כסף לצדקה. בפרט בי"ד באייר, פסח שני, נוצר מנהג לפקוד את קברו של רבי מאיר ולתת צדקה. מנהג זה החל לראשונה בשנת תרכ"ז (1867), אז הוקם בניין על קברו. לפי המנהג, בשעת נתינת הצדקה אומרים את ביטוי התפילה המופיע בסיפור התלמודי על הנס של רבי מאיר: "אלהא דמאיר עננו".

קהילות רבות אף החזיקו, ומחזיקות עד היום, "קופת צדקת רבי מאיר בעל הנס", המפורסמות והגדולות שביניהן הן:
*כולל ווהלין
*רבי מאיר בעל הנס סלאנט - להחזקת עניי ארץ ישראל
*כולל שומרי החומות - ליוצאי הונגריה
*כולל חבת ירושלים - ליוצאי גליציה
*כולל חב"ד - להחזקת עניי ארץ ישראל
*כולל אהבת ציון - ליוצאי זיבנבירגן (טרנסילבניה)
*כולל פולין - ליוצאי פולין

## ראו גם
* שד"רים
*קבר רבי מאיר בעל הנס

## קישורים חיצוניים

* הרב ראובן מרגליות, ר' מאיר בעל נס, **לחקר שמות וכינויים בתלמוד**, ירושלים תש"ך, עמ' כ"ה
* הרב ישעיה מילר, "לא ידעתי כוונתו" - על ר' מאיר בעל הנס בגוש חלב, וקבר ר' מאיר בטבריה, '''אור ישראל''' חוברת נ"ד, טבת תשס"ט, עמ' רל"ג-רל"ו
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פולקלור יהודי
קטגוריה:החלוקה
קטגוריה:רבי מאיר
גונדי

**גוֹנדי** (פרסית: **گندی**) הוא מאכל יהודי-פרסי של כופתאות עגולות ואווריריות מבשר עוף טחון, חומוס וקמח שעשוי מחומוס יבש. הגונדי מוגש עם המרק שבו התבשל, בדרך כלל על גבי מצע של אורז לבן. צבעו של הגונדי הוא צהוב, בשל השימוש בכורכום או זעפרן - תבלינים הנפוצים בפרס.http://www.elpasotimes.com/story/life/food/2016/09/20/ruth-taber-chickpeas-star-rosh-hashanah-dishes/90377226/

גונדי לא מוצלח עלול להיות קשה, דחוס ולא נעים לאכילה, ולכן רכות הגונדי ואווריריותו משמשות כקנה מידה מסורתי בפרס להערכת כישורי הבשלן או הבשלנית.

מלבד גונדי חומוס (נוח'די - نخودی), קיימים סוגים נוספים, כגון גונדי ברנג'י (برنجی) העשוי מבשר טחון, אורז ועשבי תיבול, וגונדי העשוי מבשר בלבד.

קובץ:Gondi, Ghormeh Sabzi and Sabzi Khordan.jpg|ארוחה פרסית, גונדי במרק, חורשט סבזי וסבזי חורדן (ירק לאכילה)
Gondi Berenji.jpg|גונדי ברנג'י - כדורי בשר טחון עם אורז

## קישורים חיצוניים

*כופתאות חומוס - גוֹנְדִי נוֹחוֹדִי מתכון של גידי כלימיאן "המטבח הפרסי" בהוצאת כנרת (באתר מבשלים)

קטגוריה:המטבח הפרסי
קטגוריה:המטבח היהודי
קטגוריה:יהדות איראן ופרס
קטגוריה:כופתאות
קטגוריה:קציצות
משפט היינה-בורל

**משפט היינה-בורל** הוא משפט יסודי באנליזה מתמטית, הקובע שקבוצה בישר הממשי היא קומפקטית אם ורק אם היא סגורה וחסומה. המשפט חל באותה מידה על קבוצות של וקטורים, כלומר תת-קבוצות של המרחבים האוקלידיים \mathbb{R}^n.

האפיון של קבוצות קומפקטיות שנותן משפט היינה-בורל אינו נכון בכל מרחב מטרי, ודרכו מצביע המשפט על כך שמערכת האקסיומות של המרחבים האוקלידיים חזקה מזו של מרחבים מטריים אחרים.

המשפט קשור לשני משפטים חשובים אחרים - משפט בולצאנו-ויירשטראס והלמה של קנטור - ואפשר להסיק אותם בקלות יחסית זה מזה.

המשפט קרוי על שם המתמטיקאים אדוארד היינה ואמיל בורל.

## רקע
הקומפקטיות היא תכונה מרכזית בטופולוגיה, והיא קשורה לתכונות חשובות רבות אחרות. משפט היינה-בורל קובע, כאמור, שבמרחבים האוקלידיים אפשר לאפיין אותה באמצעות שתי דרישות פשוטות יחסית: שהקבוצה המדוברת תהיה סגורה וחסומה. כיוון אחד של האפיון הזה נכון בכל מרחב מטרי: כל קבוצה קומפקטית היא תמיד סגורה וחסומה. ההפך אינו נכון.

אפיון אחר, כללי יותר, קובע ש(בכל מרחב מטרי), קבוצה היא קומפקטית אם ורק אם היא שלמה וחסומה כליל. הדרישה השנייה, שהקבוצה תהיה חסומה כליל, חזקה יותר מכך שהקבוצה תהיה חסומה סתם, אלא שקבוצה חסומה המוכלת בקבוצה קומפקטית היא גם חסומה כליל. בנוסף לזה, אם המרחב עצמו שלם, אז כל קבוצה סגורה היא שלמה, ולכן במרחבים שלמים קבוצה היא קומפקטית אם ורק אם היא סגורה וחסומה כליל. אפיונים אלה מכלילים את משפט היינה-בורל.

## הוכחה באמצעות הלמה של קנטור
כל קבוצה קומפקטית במרחב מטרי היא סגורה וחסומה. הקושי הוא להוכיח שקבוצה סגורה וחסומה היא קומפקטית. כדי להוכיח זאת, מספיק להראות את הטענות הבאות.
#תיבה במרחב d-ממדי היא קבוצה קומפקטית: נניח שיש כיסוי פתוח של התיבה שאין לו תת-כיסוי סופי. נחלק את התיבה ל-2^d "רבעים", על ידי חלוקת כל אחד מצירי התיבה לשניים. לפי ההנחה, לאחד מאלה אין תת-כיסוי סופי. נמשיך באופן כזה, ונקבל סדרת תיבות המוכלות כל אחת בקודמתה, עם קוטר השואף לאפס. לפי הלמה של קנטור, חיתוך כל התיבות בסדרה הוא נקודה אחת. אחת הקבוצות בכיסוי מכסה את הנקודה הזו, ולכן מכילה תיבה מן הסדרה שלנו - אבל זהו כיסוי סופי לאותה תיבה, בסתירה לאופן בחירת התיבות בסדרה.
#כל קבוצה חסומה מוכלת בתיבה סגורה כלשהי: משום שכל כדור מוכל בתיבה.
#תת קבוצה סגורה של קבוצה קומפקטית, אף היא קומפקטית: בהינתן קבוצה סגורה B המוכלת בקבוצה קומפקטית A, נתבונן בכיסוי פתוח של B. נצרף לכיסוי הפתוח הזה את ההפרש A\setminus B וקיבלנו כיסוי פתוח של A, שיש לו תת-כיסוי סופי. נסיר ממנו את A\setminus B ונקבל תת-כיסוי סופי של הכיסוי של B.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מרחבים מטריים
היינה-בורל
היינה-בורל
קטגוריה:קומפקטיות
אקר

**אקר** (באנגלית: **Acre,** מבוטא 'אייקר') היא יחידת מידה לשטח המשמשת בשיטת המדידה האנגלית המשמרת את שיטות המדידה המסורתיות שהתבססו על חלקי גוף (אינץ'=רוחב האגודל; פיט=אורך כף הרגל; יארד=אורך הזרוע). אקר אחד מוגדר כ-4,840 יארד רבוע שהם 43,560 רגל רבוע, או  4,046.856424 מטר רבוע. בארצות הברית נהוגה שיטה שונה מעט להגדרת אורכו של האינץ' ולפיכך גם של האקר, על פי שיטה זו אקר אחד שווה ל-4046.87261 מטר רבוע שהם 4.04687261 דונמים ו-0.00404687261 קילומטר רבוע.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יחידות מידה: שטח
דספינה (ירח)

**דספינה**, הידוע גם כ-**נפטון V**, הוא ירח נפטון, כוכב הלכת השמיני במערכת השמש. דספינה התגלה בשנת 1989 והיה הירח השלישי שהתגלה סביב נפטון. הוא נקרא על שמה של הנימפה דספינה במיתולוגיה היוונית, בתו של אל הים פוסידון.

## מאפיינים פיזיים
זהו גוף קטן, בעל רדיוס ממוצע של 75 קילומטרים ומסה של  קילוגרמים. טמפרטורת פני השטח המוערכת היא 51 מעלות קלווין. צורתו לא-רגילה, והוא לא מראה כל סימנים של שינוי גאולוגי. מכיוון שמסלולו סביב נפטון הוא מתחת לרדיוס המסלול הסינכרוני של נפטון, הוא מתדרדר לאטו בשל השפעת כוחות גאות (שנגרמים בשל כבידת נפטון), וצפוי להתפרק לטבעת פלנטרית, או לפגוע בפניו של נפטון.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל של דספינה באתר של נאס"א
* דספינה, באתר "תשעה 8 כוכבי לכת"
* דספינה, ירח של נפטון, באתר "במבט במערכת השמש"
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ירחי נפטון
נובאיה זמליה

**נובאיה זֶמְליה** (ברוסית: **Новая Земля**, "הארץ החדשה") הוא ארכיפלג המורכב משני איים גדולים עיקריים באוקיינוס הקרח הצפוני מצפון לרוסיה. האיים מופרדים במצר מטוצ'קין וסביבם איים קטנים נוספים. שני האיים הגדולים נקראים "סֶבֶרנִי" (северный, "צפוני") ויוּז'נִי (южный, "דרומי"). נובאיה זמליה מפריד את ים ברנץ מִיָּם קארה, ושטחו הכולל הוא כ־90,650 קמ"ר.

נובאיה זמליה הררי מאוד, שכן מבחינה גאולוגית הוא המשכם של הרי אורל ופסגותיו מתנשאות עד גובה של 1,070 מטרים. האי הצפוני מכיל קרחונים רבים, בעוד הדרומי הוא טונדרה נרחבת. המחצבים הטבעיים בנובאיה זמליה הם נחושת, אבץ ועופרת. אוכלוסייה קטנה מתקיימת באיים ומוצאת מחייתה מדיג וציד כלבי ים.

מבחינה מנהלית, הוא שייך למחוז ארכנגלסק בפדרציה הרוסית. לא ידוע כמעט דבר על האוכלוסייה המקורית בנובאיה זמליה. הסוחרים הרוסים מנובגורוד הגיעו לאי כבר במאה ה־11 או ה־12 לספירה. החיפוש אחר "המעבר הצפוני מזרחי" מהאוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט הביא את ראשוני המבקרים ממערב אירופה לאזור. הראשון בהם היה יו ווילובי ב־1553. בשנת 1596 הקיף וילם ברנץ את הקצה הצפוני של נובאיה זמליה והעביר את החורף על חופה המזרחי של קבוצת האיים, סמוך לקצה הצפוני שלה. במהלך המסע זה הוא מיפה את כל החוף המערבי של הארכיפלג. משלחת מחקר גדולה נוספת הגיעה לאי בראשותו של מגלה הארצות הרוסי הנודע פיודור ליטקה במחצית הראשונה של המאה ה־19. במהלך שנת 1870 הובאו לאי על ידי הרוסים כמה משפחות ממוצא ניינתי, במטרה להגן על חזקת האיים כנגד תביעות הנורווגים.

## ניסויים גרעיניים בנובאיה זמליה
מתקן לניסויים גרעיניים הוקם בשנות ה-50 של המאה ה-20 בנובאיה זמליה, והיה פעיל במשך רוב שנות המלחמה הקרה.

במקום היו שלושה אתרים:
*"אתר A", שנקרא "צ'וֹרנַיָה גוּבה" ("השפה השחורה") הוקם ב־70.7 צפון, 54.6 מזרח ופעל בעיקר בין השנים 1955–1962;
*"אתר B", שנקרא "מטוצ'קין שַאר" ("הכדור של אמא") הוקם ב־73.4 צפון 54.9 מזרח והיה אתר לניסויים תת־קרקעיים בשנים 1964–1990;
*"אתר C", "סוּחוֹי נוֹס" ("האף היבש"), הוקם ב־73.7 צפון 54.0 מזרח, היה בשימוש בשנים 1957–1962.

באוקטובר 1961 פוצצה באתר C "פצצת הצאר", הפצצה התרמו־גרעינית הגדולה ביותר שיוצרה אי פעם, שתוכננה להיות בעלת עוצמה של 100 מגה־טון (בפועל, בשל חשש מעודף נשורת גרעינית, הופחתה העוצמה ל־50–57 מגה־טון "בלבד"). הפצצה הוטלה ממטוס Tu-95 שנצבע כולו לבן על מנת להקטין את השפעות הקרינה והבוהק, ושהותאם במיוחד לשאתה במנשא חיצוני (בתא הפצצות של המטוס לא היה מקום לפצצה). הפצצה הוטלה מגובה 10,500 מטר, הוצנחה עד לגובה 4,000 מטר, ואז התפוצצה.

ניסויים שונים נערכו גם בחלקים אחרים של נובאיה זמליה, ובאופן רשמי היה למעלה ממחצית שטח האי מוגדר כשטח ניסויים. בשנת 1989 אפשרה מדיניות הגלאסנוסט העלאה לדיון ציבורי של מצב איכות הסביבה בנוביה זמליה, ושנה לאחר מכן הפגינו פעילי גרינפיס בדרישה להפסיק ניסויים אלו. במהלך שנות התשעים פחת דרמטית מספר הניסויים בנוביה זמליה, בין היתר בגלל שינויי המשטר בברית המועצות וברוסיה וכיום מתקיימים מחקרים מצומצמים במצר מטוצ'קין.

## קישורים חיצוניים

* Novaya Zemlya, באתר globalsecurity.org
* 

*
קטגוריה:איים באוקיינוס הקרח הצפוני
קטגוריה:תוכנית הגרעין של רוסיה
קטגוריה:רוסיה: ארכיפלגים
קטגוריה:נשק גרעיני: אתרי ניסויים
קטגוריה:ארכיפלגים באוקיינוס הקרח הצפוני
קטגוריה:אירופה: ארכיפלגים
קטגוריה:תוכנית הגרעין של ברית המועצות
קטגוריה:מחוז ארכנגלסק: איים
קלמנס פון גאלן

**קלמנס אוגוסט גראף פון גאלן** (בגרמנית: **Clemens August Graf von Galen**; 16 במרץ 1878 – 22 במרץ 1946) היה כומר קתולי גרמני, אשר יצא בפומבי כנגד תוכנית T4 - אותנסיה, במסגרתה רצחו הנאצים עשרות אלפי גרמנים נכים, מוגבלים, או חולים במחלות נפש. לאחר מותו הועלה לדרגת מבורך על ידי האפיפיור בנדיקטוס ה-16 ב-9 באוקטובר 2005.

## חייו
פון גאלן נולד למשפחה אריסטוקרטית בחבל ווסטפאליה, והוסמך לכמורה בשנת 1904. עם עלות המפלגה הנאצית לשלטון, לא גילה התנגדות למשטר, שכן היה ממקורביו של סגן הקנצלר פרנץ פון פאפן, וראה בשלטון החדש צדדים חיוביים מבחינה לאומית גרמנית. פון גאלן מונה לבישוף של העיר מינסטר בשנת 1933, כשמונה חודשים לאחר עליית הנאצים לשלטון, ובתחילה קיים יחסים טובים עם המשטר. לאחר קריאת ספרות נאצית, ובמיוחד את ספרו של אלפרד רוזנברג "המיתוס של המאה העשרים", היוצא גם כנגד הדת הנוצרית, הבין פון גאלן כי המדובר באידאולוגיה בעייתית, אך התבטא כנגד הנאצים רק בחוגים פרטיים.

בשנת 1941 בשורת דרשות שנשא, התבטא פון גאלן בפירוש כנגד הגסטפו וכנגד תוכנית T4 - אותנסיה במסגרתה הומתו עשרות אלפי גרמנים נכים, מוגבלים או חולים במחלות נפש. דרשות אלו גרמו להפסקתה של התוכנית. התנגדות פומבית זו למעשי המשטר הנאצי הייתה מעשה אמיץ באותה העת, עם זאת לצד ההתנגדות להמתת הגרמנים, לא באה התנגדות דומה מצידו של גאלן להשמדת היהודים בשואה. היטלר רצה בתחילה להרוג את גאלן, לכשהחלו דרשותיו להתפרסם ברבים, אך לבסוף השתכנע כי הדבר אינו רצוי מבחינה תעמולתית. התסיסה העממית כנגד תוכנית T4, ששיאה היה בדרשותיו של גאלן, הביאה את היטלר להורות על הפסקת המבצע.

עם סיום מלחמת העולם השנייה מינה האפיפיור פיוס השנים עשר את גאלן כקרדינל, והוא הגיע לרומא והוכתר בטקס מפואר ב-18 בפברואר 1946. גאלן לא הספיק לכהן כקרדינל זמן רב, ונפטר כעבור כחמישה שבועות בעירו מינסטר.

ב-18 בנובמבר 2004 הכריז האפיפיור יוחנן פאולוס השני על גאלן כמבורך (תואר שהוא שלב ביניים בטרם ה"קנוניזציה" או ההכרזה הרשמית על האדם כקדוש). על מנת להכריז על אדם כמועמד לקדושה יש למצוא נס הקשור בשמו, ואכן נמצא על ידי הכנסייה כי נער נכה שהוזכר בדרשותיו של גאלן, נרפא באופן פלאי, וכך התמלא התנאי להפיכתו של גאלן למועמד לקדושה. ב-9 באוקטובר 2005 הוכרז כקדוש.

## ראו גם
* ההתנגדות הגרמנית לנאציזם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אנשי דת גרמנים קתולים
קטגוריה:מתנגדים גרמנים למשטר הנאצי
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1878
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1946
בודהידהרמה

ממוזער|במגילה היפנית הזו המתארת את בודהידהרמה נכתב: "הזן מכוון הישר אל הלב, התבונן אל תוכך והפוך לבודהה"
**בּוׂדהידהרמה** (סנסקריט: &#2348;&#2379;&#2343;&#2367;&#2343;&#2350;&#2371;, סינית: **פוּטידאמוֹ** &#33769;&#25552;&#36948;&#25705;, יפנית: **דארוּמַה** &#12480;&#12523;&#12510;) הוא שמו של נזיר בודהיסטי הודי אשר חי במאות ה-5 או ה-6 לספירה. על פי המסורת ייסד את הצ'אן בודהיזם (המוכר במערב וביפן כזן בודהיזם) בסין, ולפי האגדה פיתח את הקונג פו של מנזר השאולין.

## ביוגרפיה
מסופר כי בודהידהרמה נולד בדרום הודו, באזור מדינת טאמיל נאדו של ימינו. קיימות מספר השערות לגבי התקופה בה חי - לפי אחת מהן בין השנים 440–528 לספה"נ ולפי אחרת בין השנים 470–543 . הוא נולד למשפחה אצילה ואומן היטב באמנויות לחימה שונות. בשלב מסוים נסע בודהידהרמה ללמד בסין. הוא עבר בין מנזרים שונים בסין כאשר בכל אחד מהם דרש ולימד את תורתו.

האזכור ההיסטורי הראשון של בודהידהרמה הוא בכתביו של יָאנְג שְׂוֵ'נְגְ'ה משנת 547 (אשר עסקו במנזרים בודהיסטים באזור לווֹיָאנג שבחנאן). שם הוא מתואר כפרסי ממרכז אסיה.

## סיפורים ואגדות
מסופר כי בשנת 520 לספה"נ הגיע בודהידהרמה לראיון אצל קיסר סין וו די משושלת ליאנג הדרומית במטרה להמיר את דתו לבודהיזם, אך הקיסר כבר היה בודהיסט. במהלך הראיון שאל הקיסר את בודהידהרמה כמה עושר הוא צבר במהלך בניית המקדשים והמנזרים ברחבי הארץ. הנזיר השיב "לא הרווחתי כלל". "ובכן, מה הוא העיקרון היסודי של הבודהיזם?" שאל הקיסר הנבוך. "ריקנות עצומה" אמר הנזיר. "הקשב" אמר הקיסר שהחל מאבד את עשתונותיו, "מי בכלל אתה חושב שהינך?". "אינני יודע" השיב הנזיר. לאחר ראיון זה, בו ערער בודהידהרמה את שלוותו של הקיסר, הוא גורש מחצר הקיסרות.

נאמר כי במהלך מסעותיו הגיע בודהידהרמה למנזר בודהיסטי בצפון ממלכת וויי, מנזר שאולין. לאחר שנמנע ממנו להיכנס, או "נזרק" לאחר זמן קצר, מצא משכנו במערה הסמוכה למנזר השאולין וביצע בה מדיטציה במשך 9 שנים רצופות למול אחת מקירות המערה. במנזר נתגלו לפניו נזירים עצלים ומנוונים משגרת חיים שכללה למידה והעתקת מגילות עתיקות. כדי לשפר את מצבם לימד בודהידהרמה את הנזירים את אמנויות הלחימה שהכיר. אלו שימשו כבסיס לאסכולת השאולין בקונג פו.

האגדה מספרת כי בודהידהרמה היה הראשון להביא את שיחי התה לסין. בעודו יושב ומבצע מדיטציה, מרט בודהידהרמה את ריסיו כדי שלא להרדם. בנקודה בה פגעו ריסיו התלושים בקרקע צמחו שיחי התה הראשונים.

עוד מספרת האגדה כי בודהידהרמה ישב במדיטציה במשך תשע שנים רצופות במהלכן רגליו נשרו ממנו מרוב ריכוז.

## ראו גם
* בובת דארומה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זן
קטגוריה:אנשי דת הודים
קטגוריה:אנשי דת סינים
קטגוריה:אנשי דת בודהיסטים
סלע מותמר

[שמאל|ממוזער|250px|[קוורציט]]
**סלע מותמר** הוא סלע שעבר תהליך שינוי כימי או מינרלוגי עקב תנאים סביבתיים קיצוניים – תהליך של התמרה, שינוי. תהליכים אלה התרחשו בסביבה מטמורפית (מטמורפוזה, מיוונית: שינוי צורה).

## תהליכי התמרה

**התמרה** היא תהליך של שינויים כימיים ומינרלוגיים בסלע קיים (סלע מקור, **פרוטולית** – protolith) ובמינרלים כתוצאה מתנאים קיצוניים אליהם נחשפו לאחר היווצרותם.

## סלעים מותמרים
סלעים שהם תוצר של תהליכי התמרה:
* גנייס (gneiss) – נוצר מהתמרה של גרניט או של סלעי משקע עשירים בקוורץ ופצלת השדה.
* הורנפלס (hornfels) – סלע בעל גבישים בינוניים ומרקם גרגירי הנוצר בהתמרת מגע של סלע חרסיתי או מגמטי כהה בטמפרטורה גבוהה ובלחץ נמוך יחסית.
* לווחה (slate) – סלע בעל גבישים מיקרוסקופיים הנוצר בהתמרה בדרגה נמוכה של סלע חרסיתי או של טוף געשי.
* מיגמטיט (migmatite) – סלע בעל גבישים בינוניים עד גסים הנוצר בהתמרה בדרגה גבוהה תוך התכה חלקית. מתאפיין בעיקר במראה של פסים בהירים וכהים כאשר לעיתים קרובות, הפסים מפותלים ומעוקלים.
* צפחה (schist) – נוצרת מהתמרת סלעי משקע, בעיקר חרסית ופצלים, בתנאי חום ולחץ מוגברים כתוצאה מקבורה בעומק רב או לחצים טקטוניים.
** צפחה ירוקה נוצרת בהתמרה אזורית, בטמפרטורה נמוכה ובלחץ בינוני. צבעה נובע מנוכחות מינרלים ירוקים כמו מינרלים מקבוצת הכלוריט.
** צפחה כחולה נוצרת בהתמרה אזורית, בטמפרטורה נמוכה ובלחץ בינוני. צבעה נובע מנוכחות מינרלים כחולים כמו גלאוקופן.
* קוורציט (quartzite) – לעיתים נוצר בתהליך של התמרה כתוצאה מחימום אבן חול והספגתה בתמיסות צורניות.
* שיש (marble) – נוצר בהתמרת מגע של סלעי גיר או דולומיט, שבמהלכה גבישי הקלציט מתגבשים מחדש לגבישים גדולים יותר.
* אקלוגיט – סלע שנוצר מסלעים מאפיים כגון בזלת, הנקברים מתחת לשכבות ועוברים תהליכי לחץ וטמפרטורות גבוהים.

[ממוזער|250px|[פצילות לווחית ברעפים העשויים מלווחה]]

## מאפייני סלעים מותמרים
* מאפיין בולט של סלעים מותמרים הוא הפאצייס (facies) – "פרצוף", צורת הופעתו של סלע, שממנה ניתן להסיק על סביבת ההיווצרות שלו. לדוגמה: **פאצייס צפחות ירוקות** – פאצייס של התמרה אזורית בתנאי טמפרטורה נמוכה ולחץ בינוני, תנאים שנוצרו בהם צפחות ירוקות.

* פצילות לווחית – מרקם של לוחות דקיקים המאפיין סלעים מותמרים כגון צפחה. פצילות כזו מתרחשת כאשר גבישים שטוחים ומוארכים של מינרלים כגון נציץ מתגבשים בניצב ללחץ המופעל עליהם.

מרקמים אופייניים לסלעים מותמרים:
* מרקם לווחי – אופייני ללווחה ולפיליט, מישורי פצילות חלקים.
* מרקם צפחתי – אופייני לצפחה, מישורי פצילות מחוספסים בדוגמת פסים.
* מרקם גנייסי – אופייני לגנייס, מבנה מפוספס, רצועתי, וחסר מישורי פצילות.
* מרקם גרנובלסטי – אופייני לגרנוליט ולסוגים אחדים של שיש וקוורציט.
* מרקם הורנפלסי – אופייני להורנפלס. 
* מרקם מיגמטיטי – אופייני למיגמטיט.
* מרקם פורפירי – אופייני למינרלים מותמרים הגדלים על חשבון מסת האם: גארנט, סטאורוליט, קיאניט.

## סלעי המקור
סלעי המקור ההופכים לסלעים מותמרים בתהליך ההתמרה נקראים:
***מטא-משקעיים** – סלעי המקור הם סלעי משקע.
***מטא-געשיים** – סלעי המקור הם סלעים געשיים.
***מטא-פלוטוניים** – סלעי המקור הם סלעים פלוטוניים.

## קישורים חיצוניים

* 

*
*
קטגוריה:פטרולוגיה
הגדרה עצמית

"**הגדרה עצמית**" (באנגלית: **self-determination**) היא מושג במשפט הבינלאומי שמשמעותו מתן אפשרות לעם או לאוכלוסייה מקומית להחליט באופן חופשי ובלא התערבות חיצונית על אופי השלטון הרצוי להם ועל האופן שבו הוא יתממש.

המושג מיוחס לנשיא ארצות הברית וודרו וילסון, אם כי נעשה שימוש במושגים דומים גם לפניו. עקרון הזכות להגדרה עצמית עמד בבסיס הסכם ורסאי שנחתם אחרי מלחמת העולם הראשונה, והורה על הקמת מדינות לאום חדשות באירופה במקום האימפריה האוסטרו-הונגרית והקיסרות הגרמנית. מאוחר יותר עמד העיקרון הזה בבסיס הדרישה לדה-קולוניזציה, משטר המנדטים – סעיף 22 לאמנת חבר הלאומים, כלומר ביטול השלטון האירופי הקולוניאלי באפריקה ובאסיה.

המושג "הגדרה עצמית" התייחס מלכתחילה לאוכלוסייה בעלת שפה ותרבות משותפת ("לאום") היושבת בטריטוריה מוגדרת. מימוש ההגדרה העצמית נעשה באמצעות הכרזה על הטריטוריה ועל הציבור היושב בה כמדינת לאום, או כחלק אוטונומי בתוך פדרציה. תוך כדי מימוש עקרון ההגדרה העצמית בתקופה שבין שתי מלחמות העולם, התבררה הבעייתיות שבו – קבלת כל התביעות להגדרה עצמית איימה לפצל את אירופה למדינות זעירות וליצור עוד ועוד גבולות מדיניים שיחסמו מעבר חופשי של אנשים וסחורות. את הבעיה ניסו לפתור באמצעות הקמת פדרציות כגון יוגוסלביה, צ'כוסלובקיה ואחרות, אולם פתרון זה נחל כישלון, כיוון שהעמים שישבו במדינות אלה לא הצליחו לקיים שלטון משותף לאורך זמן. מלבד זאת, לא כל עם ישב בטריטוריה מוגדרת. יהודי אירופה, למשל, ישבו בקהילות קטנות יחסית בכל רחבי היבשת. ההונגרים היו מפוצלים בין הונגריה עצמה לבין מחוז טרנסילבניה שבלב רומניה.

יישום הזכות להגדרה עצמית נתקל בבעיות קשות אף יותר בתקופת ביטול השלטון הקולוניאלי, בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 ובשנות ה-60 של אותה מאה. הגבולות המדיניים באפריקה ובאסיה הוגדרו על-פי אינטרסים של המעצמות האירופיות, ולעיתים קרובות התעלמו ממאפייני התושבים המקומיים, כגון דת, מנהגים, שפה וכיוצא באלה. האו"ם, שקיבל את הזכות להגדרה עצמית כחלק מאמנת האו"ם (בתיקון משנת 1951), והמדינות החברות בו, ראו את מימוש הזכות בתוך הגבולות הקיימים, ובכך הביאו להקמת מדינות רב-לאומיות שמתקשות לקיים שלטון משותף.

באירופה, אחרי מלחמת העולם השנייה אוזנה הזכות להגדרה עצמית באמצעות הקמת ארגונים לשיתוף פעולה בינלאומי. החשוב שבהם הוא האיחוד האירופי שמאפשר מעבר חופשי של אנשים וסחורות בין המדינות החברות בו, וכן מסגרת חוקתית משותפת למדינות החברות. כל זאת, תוך כדי שמירת עצמאותה של כל מדינה חברה. המבנה הזה החזיק מעמד שנים רבות, אולם ניצבים בפניו אתגרים מסובכים: הגירה מסיבית ממדינות אפריקה ואסיה שמשנה את הרכב האוכלוסייה בחלק מהמדינות וכמו כן תופעת הגלובליזציה, כלומר פיתוח אמצעי תחבורה ותקשורת מהירים שיוצרים קהילות בינלאומיות ותאגידים מסחריים בינלאומיים שנוגסים בכוחן של מדינות הלאום והארגונים הבינלאומיים שהקימו.

התנועה הציונית העמידה, עם הקמתה, במרכז מטרותיה את זכות ההגדרה העצמית לעם היהודי בארץ ישראל. זאב זבוטינסקי, ממנהיגי הציונות, ביטא את האמונה כי זכות ההגדרה העצמית היא עקרון מקודש והוא כתב במאמרו 'המוסר של קיר הברזל', "דמוקרטיה והגדרה עצמית הן עקרונות מקודשים...".

## ראו גם
* מגילת האומות המאוחדות
* חוק יסוד: ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי
* משאל העם בחצי האי קרים

## קישורים חיצוניים

* 
* oments of Self-determination: The Concept of ‘Self determination’ and the Idea of F 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפט בין-לאומי פומבי
קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
קטגוריה:מדע המדינה
קטגוריה:לאומיות
קטגוריה:וודרו וילסון
קטגוריה:בדלנות
קטגוריה:משפט בין-לאומי
חולדה

[ממוזער|[חולדת חוף]]
[ממוזער|[חולדה מצויה]]
**חולדה** היא סוג של יונק, ממשפחת העכבריים בסדרת המכרסמים.

## מאפיינים
לחולדות חוש ריח מפותח ושמיעה מפותחת. הן ידועות בכושר הישרדות יוצא דופן. נמצאה, למשל, חולדה חיה בטמפרטורה של מינוס 30 מעלות. גם הקשרים החברתיים של החולדות והאינטליגנציה שלהן מסייעים בשרידותן – חולדות מסוגלות למצוא את דרכן במבוך ולקשר בין אירועים כמו אכילת מזון מורעל ומות חבריהן.

החולדות הן מן היונקים הנפוצים ביותר וישנם מינים וזנים רבים של חולדות. החולדות הגיעו, עם האדם, לכמעט כל פיסת יבשה ואי נידח בעולם. כיום החולדות נפוצות בכל היבשות מלבד אנטארקטיקה והן נמצאות בעיקר באזורים עירוניים. מרבית זני החולדות נתפשים בידי האדם כמזיקים לאדם וכמכחידי מינים של חיות בר. אולם, החולדות משמשות גם לניסויים מדעיים וכחיות מחמד. חולדות מעבדה הן זן מתורבת, לרוב רגוע יותר, של חולדות הרחוב והן מוכרות כחולדות מחמד. מיני החולדות הנפוצים בישראל הם חולדה מצויה (*Rattus rattus*) וחולדת חוף (*Rattus norvegicus*). על אף שמה, אין קשר בין החולדה *Rattus norvegicus* לנורווגיה, השם נוצר ככל הנראה בטעות במאה ה-17 על ידי ג'ון ברקנהוט (John Berkenhout) שהאמין שהחולדות הגיעו לאנגליה באוניות. למעשה המקור האמיתי של החולדות הוא ככל הנראה אסיה.

בין המאות ה-13 וה-17 סייעו ככל הנראה החולדות בהפצת מגפת הדבר (המגפה השחורה) באירופה. מחלה זו מועברת לבני אדם על ידי עקיצת פרעושים הנגועים בחיידק. חוקרים סבורים שקרבה יתרה בין החולדות לבני האדם היא שגרמה להתפרצות המחלה.

## החולדה במקורות
החולדה נזכרת פעמים רבות במקורות חכמים. במקומות אחדים החולדה מחליפה את החולד המקראי, ברשימת 'שמונת השרצים' המטמאים. היא מתוארת כחיה המשתכנת 'בעיקרי הבתים', וניזונה מלחם, מבעלי חיים קטנים כעכברים, ומנבלות. על פי הגישה הרווחת בתרגומים העתיקים והמפרשים, משמעות השמות "חולד" ו"חולדה" זהה והם מתייחסים למין אחד או כמה מיני טורפים קטנים ממשפחת הסמוריים (Mustelide), ובמיוחד עם החמוס (Mustela). זיהוי זה מתאים למרבית תיאורי החולדה בספרות חכמים, אולם החולדה נזכרת במשנה בפסחים כניזונה מלחם ועלולה לגרור חמץ ממקום למקום, ועל כן שם היא אינה החמוס, שאינו ניזון מלחם. זיהוי אחר מן העת החדשה המתאים אף לתיאור החולדה בפסחים הוא עם בעל-החיים הנקרא בלשוננו חולדה (Rattus). החולדה 'אוכלת-כל' וניזונה מזירעונים, ירק, בעלי-חיים קטנים ואף מלחם. נטיית החולדות לאגור את עודפי המזון במחבואים בטריטוריה שלהן, מבהירה את החשש במשנה שמא תגרור החולדה חמץ ממקום למקום.

## מינים
טקסט=חולדה כחיית מחמד|ממוזער|חולדה כחיית מחמד

## לקריאה נוספת
* ז. עמר, החמוס – זיהוי ה"חולדה" שבמשנה על ידי הרמב"ם, לשוננו עג (תשע"א), עמ' 327–333.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* על זיהוי החולדה במקורות חז"ל - תרנגולתך מנקרת באשפה ואין חולדה מזיקתך - חולדה מצויה, משה רענן, באתר פורטל הדף היומי
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1803
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גוטהלד פישר פון ולדהיים
קטגוריה:עכברים (תת-משפחה)
קטגוריה:אורגניזם מודל
ונדלים

שמאל|ממוזער|250px|הפלישות לקיסרות הרומית, 100 עד 500 לספירה
ה**וונדלים** היו שבט גרמאני-מזרחי שמוצאו ביוטלנד (כיום בדנמרק), אשר התיישב בעמק נהר האודר במאה ה-5 לפני הספירה.

## רקע
הוונדלים נודעו בתוקפנותם, באכזריותם, ובאימה אותה הטילו על עמים אחרים, בעיקר על הרומאים, עקב ריבוי מעשי השוד והביזה אותם ביצעו ביישובים שכבשו ובכך גרמו לערעור העוצמה של האימפריה הרומית לטווח הארוך.

הוונדלים לא השאירו אחריהם מורשת משמעותית, פרט לשמם שהפך שם נרדף להשחתה מכוונת וזדונית של רכוש פרטי או ציבורי (ונדליזם), אף כי מקור שמם במילה **Wandal**, שמשמעותה נווד.

למרות שמחקרים היסטוריים מוכיחים כי מי שהרס ובזז בצורה החמורה ביותר את רומא היו דווקא הגותים, הרי שהכינוי "ונדליסט" שנתקבע כלפי מי שמשחית רכוש ציבורי, מקורו בהיסטוריון איזידור מסביליה שיחס את הרס שכיות החמדה לוונדלים. הסיבה לכך כי ככל הנראה מכיוון שאותו היסטוריון חי בחצר הגותים, ולכן ניסה לפאר את שמם.

## היסטוריה
במהלך המאה השנייה והשלישית לספירת הנוצרים התיישבו הוונדלים בדאקיה ופאנוניה – פרובינקיות רומאיות לאורך נהר הדנובה. זהו הזמן המשוער שבו החלו הוונדלים את פשיטותיהם על האימפריה הרומית. הוונדלים אימצו את הנצרות האריאנית בדומה לגותים לפניהם. בשנת 406 חצו הוונדלים את נהר הריין מערבה מתוך רצון להתיישב בגאליה, אך עקב התנגדות הפרנקים חצו את הרי הפירינאים ובשנת 409 התיישבו בחצי האי האיברי, שבו נמצאת ספרד כיום. ייתכן שהאזור אנדלוסיה, שבעבר נקרא **ונדלוסיה**, קיבל מהם את שמו. הוונדלים לא שהו בספרד זמן רב, ובלחץ הרומאים המקומיים והוויזיגותים עזבו את הארץ ועברו דרומה.

בשנת 428, לאחר מותו של המנהיג הוונדלי גונדריק, ירש אותו אחיו למחצה גאיזריק. בימי שלטונו הגיעו הוונדלים לשיא עוצמתם. גאיזריק, בנו הנכה של עבד לשעבר, היה קושר ואמן בתמרונים פוליטיים. בהנהגתו חצו הוונדלים את מצר גיברלטר בשנת 429 ופשטו על הפרובינקיות העשירות של צפון אפריקה, שם התיישבו בשכנות לרומאים המקומיים, הקימו את ממלכתם וקבעו בקרתגו את בירתם. השתלטותם של הוונדלים על צפון אפריקה נמשכה 10 שנים.

הוונדלים הקימו צי שהטיל אימה על כלי שיט בים התיכון. בעזרת צי זה פשטו על סיציליה ועל דרום איטליה. הקמת הצי הוונדלי פגעה בהגמוניה הרומאית ארוכת השנים בחופי הים התיכון, שאותו כינו Mare Nostrum ("הים שלנו").

ב-2 ביוני 455 פלשו הוונדלים לרומא ובזזו אותה.

## המאבק בנצרות הקתולית
בממלכת הוונדלים המשימות המנהליות נשארו בידי הפקידות הרומאית, אך לא אימצו את הכנסייה הקתולית מכיוון שהוונדלים היו נוצרים אריאנים. בשלטונם של גאיזריק ובנו הונריך רדפו הוונדלים את הקתולים. הוונדלים סיפקו בכך חומר רב לכותבי הסיפורים המבעיתים על חיי הקדושים בימי הביניים.

הסיפורים על הנעשה לנוצרים הקתולים הובילו לאיחוד שני חלקי האימפריה הרומית בפעם האחרונה, בשנת 468, במסע מלחמה כנגד הוונדלים. מסע מלחמה זה כשל, אך כוחם של הוונדלים לא עמד להם לאורך זמן רב לאחר מות גאיזריק. הלוחמים הוונדלים נכנעו לפיתויים שזימנו הארצות העשירות שבהן חיו, הפכו מנוודים לעובדי אדמה ולכן הפכו לחלשים ובלתי מאורגנים ובשל כך פגיעים. בשנת 533 הם הובסו במהירות על ידי צבא האימפריה הביזנטית ששלח הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס הראשון. בסופו של דבר נטמעו הוונדלים לחלוטין באוכלוסייה המעורבת המקומית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
רץ (שחמט)

ממוזער|כלי הרץ
**רץ** הוא כלי במשחק השחמט. לכל שחקן שני רצים, הנעים על ערוגות בצבע שונה: רץ אחד שנע על משבצות לבנות בלבד, ורץ אחר שנע על משבצות שחורות בלבד. הרצים מתחילים על המשבצות הסמוכות למלך ולמלכה (ג1 ו-ו1 ללבן, ג8 ו-ו8 לשחור). כוחו מוערך בכשלושה רגלים, בדומה לפרש. שני הכלים נחשבים שווי ערך, ועל כן שחקנים נוהגים להחליף רץ בפרש ולהפך.
הרץ יכול לנוע באלכסון בכל כיוון כל מרחק שיחפוץ השחקן, כל זמן שאינו חסום על ידי כלי אחר (של השחקן או של היריב). בדומה לכל כלי השחמט האחרים, הרץ מכה את כלי היריב על ידי מעבר לערוגה שבה עמד הכלי המוכה. הרץ נקרא באנגלית Bishop והכלי מעוצב בצורת כובע בישוף נוצרי.

## הרץ לעומת הפרש
בדרך כלל מעניקים לרץ ולפרש הערכת ניקוד דומה (3 נקודות), כמדד לכוחם, אך בגלל היכולת של הרץ לנוע למרחק גדול יותר, ערכו עולה לקראת סוף המשחק כשכלים רבים יורדים מהלוח. לעומת זאת, בתחילת המשחק לפרש יש כושר תנועה רב יותר בגלל שהלוח עמוס בכלים ועל כן גוברת היכולת שלו לדלג מעל כלים אחרים ובאופן יחסי כוחו מעט גדול יותר מזה של הרץ. באופן כללי, ככל שמצב הלוח "סגור" וצפוף יותר הפרש עדיף על הרץ בגלל יכולתו לדלג, וככל שהמצב "פתוח" יותר, הרץ עדיף בגלל התנועה שלו למרחקים ארוכים.
כמו כן, הפרש יכול לבצע איום "מזלג" בצורה יעילה יותר מהרץ.

אם כן, במשחק שח יש יתרון קל מאוד של הרץ על הפרש, ויתרון קל של שני רצים על פני שני פרשים. אולם בגרסה קטנה יותר של לוח שח - במשחקי מיני-שח 6X6 - בגלל שהלוח קטן יותר - הפרש והרץ נחשבים לגמרי שקולים זה לזה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי שחמט
סוליטר

ממוזער|סוליטר קלונדייק 

**סוליטר** (מצרפתית, דרך אנגלית אמריקאית: **Solitaire**; מן המילה הלטינית *solitarius*, לבד) הוא שם כולל למשפחה של משחקי קלפים ליחיד, כפי שמעיד שמו. נקרא גם **פַּסיאנְס** (מצרפתית: Patience - סבלנות; זהו שם המשחק באנגלית בריטית). מטרת המשחק היא לסדר את הקלפים בסדר מסוים ולהשתמש בכל הקלפים שבחבילה.

המילונאי ראובן אלקלעי הציע את החידוש **בָּדָד**, אולם הצעתו לא נקלטה.

## סוגי המשחק

* קלונדייק - הגרסה הפופולרית של המשחק שמצורפת למערכת ההפעלה Microsoft Windows
* סוליטר עכביש - גרסה פופולרית פחות, שמצורפת גם למערכת ההפעלה Microsoft Windows
* פריסל - גרסה אחרת שמצורפת ל־Microsoft Windows

## ראו גם
* 
* רשימה של משחקי סוליטר 
* מיקרוסופט סוליטר

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

*
משפט ליוביל

מספר משפטים במתמטיקה קרויים על שמו של המתמטיקאי הצרפתי ז'וזף ליוביל (1809–1882).
פקעת

שמאל|ממוזער|250px|פקעות

**פקעת** (באנגלית: Tuber) היא איבר אגירה תת-קרקעי הקיים בצמחים רב-שנתיים מסוימים. הפקעת היא למעשה פרק או מספר פרקים של גבעול, שעברו התמחות לשמש כאיבר אגירה, ובהתאם התעבו ואיבדו את הכלורופיל. מהפקעת יוצאים שורשים כלפי מטה, והמשך הגבעול ועלים כלפי מעלה. בניגוד לבצל, המותאם לאגירה הן של חומרי מזון (כמו חלבון ועמילן) והן של מים, הפקעת מותאמת לאגירת חומרי מזון בלבד. 

הריכוז הגבוה של חומרי המזון בפקעת הופך אותה למקור מזון מבוקש עבור בעלי-חיים רבים, ולכן פקעות רבות חשופות לטריפה מתמדת. בשטחים טבעיים ניתן לעיתים קרובות להבחין בסימני חפירה של בעלי חיים המחפשים פקעות של צמחי בר שונים. צמחים מסוימים התמודדו עם בעיית הטריפה באמצעות ייצור רעלנים בתוך הפקעת.

דוגמאות לצמחים בעלי פקעת:
* כלנית מצויה
* רקפת מצויה
* הסוג כרכום
* הסוג סתוונית
*תפוח אדמה

בצמחים מסוימים, כמו בטטה, קיימת התעבות מסוג אחר - התעבות של קנה-שורש.

## ראו גם

* בצל
* גאופיט
## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
קטגוריה:צמחי גן
בניה (מושב)

**בְּנָיָה** הוא מושב המשתייך למועצה אזורית ברנר והוא היישוב המערבי ביותר בשטחה. נוסד ב-16 באוגוסט 1949 על ידי עולים מפולין, רוסיה, גרמניה, צ'כוסלובקיה, רומניה והונגריה. המושב שייך לתנועת המושבים.

המושב נמצא במישור החוף הדרומי בצמוד ליישובי המועצה האזורית גדרות, בין יבנה לגדרה. במושב מתגוררות כ-200 משפחות.

## היסטוריה

לאחר הקמת מושב בניה ב־1949, הגיעו המתיישבים הראשונים – עולים ממדינות שונות. תחילה התגוררו באוהלים שסיפקה הסוכנות היהודית, ועבדו בעבודות חקלאיות בסביבה. תנאי המחיה היו צנועים וקשים: האוהלים הוצבו בשטח חשוף לרוחות ולגשמים, והמתיישבים חלקו ציוד ומשאבים בסיסיים. עם הזמן הוחלפו האוהלים בצריפים, ובהמשך נבנו בתי קבע. חיי הקהילה התבססו על שיתופי פעולה הדוקים, חלוקת תוצרת, עבודה משותפת בשדות, ואירועי תרבות ודת שנערכו במשותף

תחילה נקרא המושב "יבנה הדרומית", שכן המושב ממוקם דרומית לעיר יבנה. בהמשך שונה שמו ל"בניה", שיכול אותיות של שם העיר "יבנה". 

## כלכלה

בעבר עסקו בו בחקלאות שלחין, רפתות ולולים, אך כיום נותרו רפתות גדולות בודדות. 

## חינוך

ילדי המושב לומדים בבית הספר היסודי "בית אור" במושב קדרון, ובבית ספר התיכון "ברנר" בגבעת ברנר. לילדים הצעירים ישנם גני ילדים בשטחי המושב.
במושב פעילה תנועת הנוער "בני המושבים", בה מדריכים תלמידי התיכון את כיתות ד–ח.

## קישורים חיצוניים

* בניה באתר המועצה האזורית ברנר
*  הקמת 11 יישובים חדשים בנגב: בניה, קדמה, גלאון, שובל, משמר הנגב, תקומה, בארי, כפר דרום, נבטים וחצרים. יומני כרמל 1946 (התחלה: 2:20)

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים