open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פימוזיס

**פִימוֹזִיס** (Phimosis) מתאר מצב שבו לא ניתן להפשיל את העורלה מעבר לעטרה. ישנם שני סוגים של פימוזיס: פימוזיס פיזיולוגי המאפיין פעוטות וכן פימוזיס פתולוגי המתפתח לרוב בבגרות. בעוד שפימוזיס פיזיולוגי אינו מצריך טיפול פימוזיס פתולוגי מחייב לרוב התערבות רפואית.

## פימוזיס פיזיולוגי
מרבית הבנים נולדים כאשר העורלה מחוברת לעטרה באמצעות קרום ולכן היא אינה ניתנת להפשלה. במהלך השנים הראשונות לחיים הקרום המחבר בין העורלה לעטרה נעלם עד אשר ניתן להפשיל את העורלה מעבר לכל העטרה. פימוזיס פיזיולוגי אינו מצריך התייחסות רפואית. הפשלה כפויה של העורלה יכולה להזיק לפין היילוד ולהוביל לכאב ובמקרים קשים לפימוזיס פתולוגי. יש הסוברים שתפקיד הפימוזיס הפיזיולוגי להגן על פין התינוק ופתח השופכה במהלך ההיריון ובילדות. ילדים נימולים סובלים משכיחות גבוהה יותר של היצרות השופכה וייתכן שזו קשורה למניעת המצב הטבעי של פימוזיס פיזיולוגי.

## פימוזיס פתולוגי
פימוזיס פתולוגי קורה על פי רוב במבוגרים או בילדים שאצלם העורלה צרה או הדוקה מדי ואינה ניתנת להפשלה. בפימוזיס העורלה יוצרת טבעת סביב הפין, ולא מאפשרת את נסיגת העורלה שהכרחית ליציאת הפין לצורך זקפה מלאה וכן לשם שמירה על היגיינה של הפין. לחלופין, במידה ונוצרת זקפה, עלול הפין שיצא מהעורלה להילחץ על ידה, ובמקרים קיצוניים לגרום ליצירת נמק. פימוזיס עשוי להיות תופעה טבעית או להתפתח באופן משני למחלות עור, דלקות או כתוצאה מהצטלקות ולייפת, למשל בעקבות הפשלה כפויה של העורלה ביילוד. רוב מקרי הפימוזיס ניתנים לריפוי באמצעות טיפול תומך ותרופות או באמצעות ניתוח העורלה. מקרים קיצוניים של פימוזיס שלא נפתרים בטיפול שמרני מחייבים התערבות של מילה כירורגית.

מקור המונח פימוזיס מיוונית (φῑμός - phimos - חסם).

## טיפול
# המתנה עד גיל ההתבגרות. לעיתים ההיפרדות של העורלה מהעטרה נשלמת רק בגיל זה.
# טיפול במשחה כגון betamethasone. משחה זו מכילה סטרואידים ומשווקת בישראל בשמות מסחריים שונים, במרשם רופא בלבד. המשחה נוסתה רבות ולא ידוע על תופעות לוואי מיוחדות. הצלחת הטיפול נעה בין 70%-90% במחקרים שונים.
# טיפול במשחת אסטרוגן עד אשר ניתן למשוך את העורלה לאחור ולחשוף את העטרה. הניסיון בטיפול זה קטן יותר, ושיעור ההצלחה כ-87%, אך תועדה תופעת לוואי של הגדלת שדיים.
# קיימים גם מספר סוגים של ניתוחים משמרי עורלה. מדובר בחתכים קטנים מאוד המרחיבים את פתח העורלה מבלי לפגוע בתפקודה.
# ניתוח מילה.

מסופר על המלך הצרפתי לואי ה-16 שגם הוא סבל מפימוזיס, שגרם להפרעה בזקפה, ושכתוצאה מכך לא יכול היה לממש את נישואיו למארי אנטואנט במשך שבע שנים, עד שאזר אומץ וביצע את הניתוח.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הפרעות בפין
קטגוריה:מחלות גניטליה גברית
ברנרדינו מולינרי

**ברנרדינו מולינרי** (באיטלקית: **Bernardino Molinari**; 11 באפריל 1880 - 25 בדצמבר 1952) היה מנצח איטלקי.

## חייו
מולינרי נולד ברומא ולמד באקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה שם. הוא התפרסם לראשונה כשהכין את תזמורת אוגוסטאו הרומאית לקונצרט מיצירות ריכרד שטראוס בניצוח המלחין ב-1909.

מולינרי היה המנהל המוזיקלי של התזמורת למעלה מ-30 שנה, משנת 1912. בין השאר, גייס את תמיכתו של מוסוליני כדי לחזק את מעמדה של התזמורת בעיר. למרות שמיעט לנסוע בעולם, 
הוא ניצח בשנים 1928 וכן 1931-1932 על הפילהרמונית של ניו יורק. בשנת 1937 ערך סיבוב הופעות בגרמניה.

באוקטובר 1945 הגיע לראשונה לארץ ישראל וניצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית שנקראה אז "התזמורת הארצישראלית". לאחר מכן הפך ליועצה המוזיקלי הקבוע.

בדצמבר 1947, עם פרוץ קרבות מלחמת העצמאות, הגיע מולינרי שנית לתל אביב וניצח בין השאר על בכורת הפואמה הכוריאוגרפית "יציאת מצרים" (Exodus) מאת יוסף טל עם התזמורת הפילהרמונית הא"י. הוא המשיך לנצח בארץ עד פברואר 1948.

מולינארי היה ידוע בשל עיבודיו למוזיקה סימפונית איטלקית כיצירות מונטוורדי וויואלדי. הוא גם עיבד את "אי האושר" של דביסי לתזמורת, באישור המלחין. אך היה נושא לביקורת על יכולת ניצוחו, במיוחד מצד ארתורו טוסקניני.

אסתרית בלצן גורסת שמולינארי עיבד את ההמנון הישראלי התקווה עוד לפני קום המדינה. יש הטוענים שהעיבוד של מולינרי כולל רק שינויים "קוסמטיים" בתיזמור אותו ערך מלקולם סרג'נט. אסתרית בלצן גורסת שהעיבוד של מולינרי נגנז בגלל ההיסטוריה של שתוף פעולה עם המשטר של מוסוליני. לקראת הטקס הממלכתי לציון שחרור ירושלים מלחמת ששת הימים, ליאונרד ברנשטיין התבקש לנצח על התזמורת הפילהרמונית את נגינת התקווה בתזמור אחר, אבל הוא דרש לנצח על התקווה אך ורק בתזמור של מולינרי. מאז, העיבוד של מולינרי הוא זה שמשמש את התזמורת הפילהרמונית הישראלית ותזמורות ברחבי הארץ http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?Subj=5&Area=1&ArticleID=11461.

המלחין רוברט סטארר מספר על חוויה שהייתה לו כנבלאי צעיר בתזמורת הסימפונית הארץ ישראלית בשנות הארבעים




מולינארי מת ברומא ב-1952.
ברומא נקרא רחוב על שמו.

## גלריה

molinari.jpg|מולינרי מנצח על התזמורת הארץ ישראלית, 1945
BernardinoMolinari-1945.jpg|מולינרי בירושלים, 1945
Mark Lavry and Bernardino Molinari.jpg|ברנרדינו מולינרי עם המלחין והמנצח  מרק לברי מימין במחצית השנייה של שנות ה-40
MolinariPalestine1.jpg|עטיפה של תוכניית קונצרט בניצוחו של מולינרי
 

## קישורים חיצוניים

* 
* ביוגרפיה, 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים איטלקים
קטגוריה:התזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1880
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1952
איון על ידי מושבעים

**איוּן על ידי מושבעים** (באנגלית: **jury nullification**) הוא הליך משפטי הקיים בחלק מן הארצות בהן נהוג חבר מושבעים.

מהותו של הליך זה היא מתן אפשרות למושבעים להכריז שחוק מסוים הוא בלתי-חוקתי ולזכות את הנאשם רק על סמך היותו של החוק כזה.

בארצות הברית, יש המייחסים להליך זה חשיבות רבה בשמירה על החוקה מפני שלטון עריץ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משפט פרוצדורלי
קטגוריה:המשפט המקובל
משה זאב פלדמן

ממוזער|פלדמן בשנת 1983
הרב **משה זאב פלדמן** (14 בנובמבר 1930 – 9 בפברואר 1997) היה ראש הישיבה הקטנה "אמרי אמת", יושב ראש אגודת ישראל וחבר הכנסת מטעמה.

## ביוגרפיה
משה זאב פלדמן נולד באייזנשטאדט באוסטריה, כבנם הצעיר של רייזל ואהרן פלדמן שהיגרו מבודפשט בתחילת המאה ה-20. בעקבות עליית השלטון הנאצי באוסטריה עבר פלדמן בשנת 1936 לאנגליה, שם גדל אצל משפחה יהודית משכילה. בצעירותו למד בבית ספר למחוננים, ולאחר מכן המשיך ל"ישיבת הרב מליעזש" בסטיינז  שליד לונדון.

בשנת 1949 עלה לישראל, בה התקרב לחסידות גור ולמד בישיבת שפת אמת. בהמשך הוסמך לרבנות והתמנה לראש הישיבה הקטנה "אמרי אמת" של החסידות בבני ברק. בשנות ה-70 הוא היה מחברי הוועדה להקמת הקריה של חסידי גור בחצור הגלילית. בשנת 1977 הוא הוצב במקום השישי של רשימת אגודת ישראל בבחירות לכנסת התשיעית כנציג שני של חסידות גור אחרי יהודה מאיר אברמוביץ.

ב-1988 לקראת הבחירות לכנסת השתים עשרה החליף את אברהם יוסף שפירא כנציג ראשון של חסידות גור ברשימת אגודת ישראל. הוא נבחר לכנסת ובהסכם עם הליכוד יועד לנהל כסגן שר תיק ביצועי בשם רווחת הציבור שתרכז נושאים שונים בהם בטיחות בדרכים, בינוי ירושלים, איכות הסביבה ודיור להשכרה. לאחר ששמיר חזר בו מההסכמים והקים ממשלת אחדות עם מפלגת העבודה, כיהן פלדמן כסגן שר העבודה והרווחה. בתוך אגודת ישראל הייתה התמרמרות רבה על הליכוד שלא מילאה לטענתם את ההסכמים עימם, ובתחילת אוקטובר 1989 הגיש את התפטרותו מהתפקיד לראש הממשלה, לאחר שלטענתו לא ההסכם הקואלציוני עם אגודת ישראל לא כובד. באותה שנה היה פלדמן מעורב במאבקים פנימיים בתוך נציגי חסידות גור מול אברהם יוסף שפירא ויעקב ליצמן.

במהלך "התרגיל המסריח" הוביל פלדמן את ההליכה של אגודת ישראל עם המערך. לאחר כישלון התרגיל המסריח הוסכם שפלדמן ימונה ליושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת. אולם המינוי התעכב ויצא לפועל רק בפברואר 1991.

פלדמן לא התמודד לכנסת ה-13 ובמקום זאת מונה, בשנת 1992, ליושב ראש אגודת ישראל.

הרב פלדמן נפטר בשנת 1997. על שמו נקראו רחובות בבני ברק ובירושלים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* בגוגל מפות שינו את השם של רחוב מאה שערים, בחדרי חדרים, 16 בדצמבר 2011

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם אגודת ישראל
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:רבני גור
קטגוריה:חברי הכנסת השתים עשרה
קטגוריה:רבנים חברי הכנסת
קטגוריה:בוגרי ישיבת שפת אמת
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:יושבי ראש ועדת הכספים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
מאנמוהאן סינג

**מאנמוהאן סינג** (; 26 בספטמבר 1932 – 26 בדצמבר 2024) היה פוליטיקאי הודי. כיהן ממאי 2004 עד מאי 2014 כראש הממשלה השלושה-עשר של הודו.

## ביוגרפיה
סינג נולד ב-26 בספטמבר 1932 בכפר בפנג'אב שבהודו הבריטית (כיום בפנג'אב הפקיסטנית) למשפחה חקלאית. השכלתו ככלכלן כללה שני תארים מאוניברסיטת פנג'אב, תואר ראשון מאוניברסיטת קיימברידג' (1957) ודוקטורט מאוניברסיטת אוקספורד (ב-1962). לאחר מכן כיהן כנגיד הבנק המרכזי של הודו (בשתי קדנציות נפרדות), בתפקידים כלכליים בוועדת האו"ם לסחר ופיתוח, בקרן המטבע הבינלאומית ובממשלת הודו.

ב-1971 היה ליועץ כלכלי במשרד המסחר, וב-1972 ליועץ כלכלי ראשי במשרד האוצר ההודי, תפקיד בו החזיק עד 1976. מ־1982 עד 1985 היה נגיד הבנק המרכזי של הודו.

כיהן כשר האוצר של הודו בממשלת פ"ו נרסימהה ראו (1991–1996) ובתפקיד זה הנהיג רפורמות משמעותיות בכלכלה ההודית שהכניסו ליברליזציה בכלכלה ההודית ושיפרו את מעמדה הכלכלי של המדינה בצורה ניכרת.

ב-1991 נבחר לחבר ברג'יה סבהה, ובשנים 1998–2004 כיהן כיו"ר האופוזיציה בבית. בבחירות ללוק סבהה ב-1999 התמודד על מושב בלוק סבהה בדלהי אך הובס. ב-2004 היה לראש ממשלת הודו הראשון החבר ברג'יה סבהה.

לאחר הבחירות ללוק סבהה ב-2004 בהן ניצחה הקונגרס הלאומי ההודי הודיעה נשיאת הקונגרס סוניה גנדי, שנתפסה במהלך הבחירות כמועמדת המפלגה לראשות הממשלה, כי לא תקבל את התפקיד. גנדי בחרה בסינג לעמוד בראשות הממשלה, והוא הושבע לתפקיד ב-22 במאי. סינג היה מועמד המפלגה בבחירות ללוק סבהה ב-2009, בהן ניצח, אך לקראת הבחירות ללוק סבהה ב-2014 הודיע כי לא יתמודד לקדנציה נוספת בראשות הממשלה, בין היתר על רקע האטה בצמיחה הכלכלית של הודו וטענות נוספות על שחיתות הקונגרס לצד הידרדרות הפופולריות של המפלגה. ב-26 במאי 2014 הסתיימה כהונתו כראש ממשלה, כשהוחלף בנרנדרה מודי.

ביוני 2019 תמה כהונתו של סינג ברג'יה סבהה מאסאם, ומפלגת הקונגרס בחרה שלא להביא את מועמדותו לכהונה נוספת מהמדינה. באוגוסט נבחר סינג מחדש לחבר בבית, מטעם ראג'סטאן.

לקראת סיום כהונתו ברג'יה סבהה באפריל 2024, הודיע סינג כי לא יתמודד לכהונה נוספת בבית.

## פרסים והוקרה
סינג קיבל ב-1987 את הפדמה ויבהושן, עיטור הכבוד האזרחי השני במעלתו בהודו.

## חיים אישיים
סינג, שהיה בן הדת הסיקית, היה ראש הממשלה הראשון בהודו שאינו בן דת ההינדו.

סינג נפטר בניו דלהי ב-26 בדצמבר 2024. בעקבות פטירתו הכריזה ממשלת הודו על שבעה ימי אבל לאומיים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אישים סיקים
קטגוריה:הודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:חברי הקונגרס הלאומי ההודי
קטגוריה:חברי הרג'יה סבהה
קטגוריה:מעוטרי מסדר השמש העולה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:ראשי ממשלת הודו
קטגוריה:שרי החוץ של הודו
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1932
קטגוריה:הודים שנפטרו ב-2024
פאץ' אדמס

[250px|ממוזער| האנטר פאץ' אדמס עם [נחמה ריבלין בטקס הענקת "פרס דניאלי לרפואה עם לב"]]
**האנטר "פאץ'" אדמס** (באנגלית: **Hunter Doherty "Patch" Adams**; 28 במאי 1945, וושינגטון די. סי.) הוא רופא וליצן רפואי, ונחשב לאחד ממייסדי תחום הליצנות הרפואית. הוא הקים ב-1972 את המוסד הרפואי המפורסם "גזונטהייט!".

מלבד היותו ליצן רפואי, משמש אדמס גם כליצן מקצועי, אקטיביסט חברתי, דיפלומט אזרחי, שחקן וסופר. בכל שנה מארגן אדמס קבוצת מתנדבים אשר יחד נוסעים למדינות שונות ברחבי העולם, וכשהם לבושים כליצנים הם מנסים לעודד ולשמח יתומים וחולים. כיום חי אדמס באורבנה (אילינוי), שם הוא מקדם את הרפואה האלטרנטיבית בשיתוף עם המוסד הרפואי. סיפור חייו שימש כבסיס לסרט "פאץ' אדמס", שם גילם את דמותו רובין ויליאמס. בשנת 2003 ביקר בישראל במרכז הרפואי על שם אסף הרופא.

## קריירה מוקדמת
אחרי סיום תיכון ווייקפילד ב-1963, קיבל אדמס תואר דוקטור לרפואה מהקולג' הרפואי של וירג'יניה, המחלקה למדעי הבריאות של אוניברסיטת קומנוולת' וירג'יניה ב-1973. הוא החזיק באמונה שבריאות הפרט לא יכולה להיות מופרדת מבריאות המשפחה, הקהילה ובריאות העולם כולו. בעקבות זאת הקים אדמס עם מספר חברים את גזונטהייט, שפעל כבית חולים קהילתי חינמית במשך 12 שנה.

## מוסד גזונטהייט
מוסד גזונטהייט (בגרמנית: Gesundheit, "בריאות") הוקם כמוסד חינמי, בית חולים מלא, על כל פרטיו ודקדוקיו, וכן כקהילה רפואית התומכת מבחינה כלכלית בחבריה, במערב וירג'יניה. מטרתו של המוסד הייתה לשלב בין בית חולים עם שיטות רפואה מסורתיות לבין רפואה אלטרנטיבית; אקופונקטורה (דיקור סיני), הומאופתיה ועוד. מטרת המוסד הובילה לשילוב תחומים רבים בבית החולים, דוגמת: רפואה משולבת, אמנויות הבמה, מלאכת יד, טבע, חקלאות ופעילויות פנאי שונות. בית החולים ממוקם במבנים ישנים של בית סוהר לנשים ובית חולים קטן.

## פעילויות נוספות
מלבד פעולותיו בתחום הרפואה, התפרסם אדמס בדעותיו הפוליטיות. הוא הביע את רצונו בסיום השיטה הקפיטליסטית. הוא אף לקח תפקיד הנהגתי חשוב באינטרס הקואליציוני בקמפיין כנגד נשיא ארצות-הברית ג'ורג' בוש וכנגד הוועדה החדשה למען חופש בריאות מנטלית שהקים הנשיא.

בין האגודות שהוא מגן עליהן נמנית "האגודה הבינלאומית לשחרור הנפש" , המאגדת כ-100 קבוצות הגנה שונות למאמץ משותף בהרצת קמפיינים למען זכויות האדם של חולי נפש.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וושינגטון די. סי.
קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:ליצנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וירג'יניה קומונוולת'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
בלדד השוחי (מחבר)

**בלדד השוחי** הוא שם העט של כותב המדור "חוזר עם תשובה" ב"מוסף כלכליסט", וכתב בעבר את המדור "שאל בני ונענע" באתר האינטרנט "נענע".

מדוריו של בלדד עוסקים בעיקר בתשובות לשאלות מגוונות ואף מוזרות, שהופנו אליו בדואר אלקטרוני. השוחי עונה על השאלות תוך הסברים יחסית פשוטים ולעיתים בנימה הומוריסטית. בדרך כלל בלדד השוחי כותב תשובות ארוכות תוך הבאת סימוכין. עם זאת, במספר תשובות שסיפק לא הובאו די סימוכין, מה שגרם לכך שאצל חלק מהקוראים הוטל צל על אמינות הדברים ואז ענה "השוחי" בעצמו לשאלה שהופנתה אליו "מה המקורות לתשובותיו?".

המדור קיבל את ההשראה ממדורו של ססיל אדמס, והשוחי מונה מדור זה בין מקורותיו, יחד עם ויקיפדיה האנגלית והעברית, מילון הספקן, האתר סנופס ועוד.

הכינוי הוא על שם בלדד השוחי, אחד מרעי איוב. זהותו האמיתית של בלדד אינה ידועה. הועלו השערות שונות לגבי זהותו של השוחי, אך אף אחת מהן לא אומתה.

## כתיבתו
פרסומו הראשון של בלדד השוחי היה מדור שאלות ותשובות באתר האינטרנט "נענע" בשם "**שאל בני ונענע**". שם המדור הוא משחק מילים המשלב משפט מתוך המערכון "הכה את המומחה" של הגשש החיוור עם שם האתר.

במדור התפרסמו החל מנובמבר 2003 במשך כשנתיים בערך 300 טורים. המדור אינו פעיל יותר, אך ניתן לגשת לכל השאלות והתשובות מן העבר. המדור היה ועודנו פופולרי בין קוראי "נענע" וקוראים אחרים.
[300px|ממוזער|שמאל|סמליל המדור "דברים שיורמים יודעים" באתר "[נענע 10"]]
לאחר שהשוחי הפסיק לכתוב את המדור ועד נובמבר 2011, פעל באתר "נענע" מדור דומה באופיו בשם "**דברים שיורמים יודעים**", בעריכתו של יורם שורק.

בין ינואר 2010 ליולי 2016 הופיע במוסף כלכליסט מדור במתכונת דומה בשם "חוזר עם תשובה", שאותו חיבר בלדד השוחי, במדור פורסמו 327 טורים.

במרץ 2011 פרסם בלדד השוחי ספר חידות בשם "שקרן, שחמטאי ומטבע זהב" בהוצאת מפה.

## קישורים חיצוניים
* 
* שאל בני ונענע: בלדד השוחי משיב לכל שאלה - המדור כפי שנראה במרץ 2005
* 
* דברים שיורמים יודעים - המדור כפי שנראה באפריל 2012
* פורום "לכל שאלה תשובה", המקור לשאלות ב"דברים שיורמים יודעים"

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:סופרים ישראלים הידועים בשם עט
קטגוריה:ישראלים שזהותם אינה ידועה
רבי חנינא סגן הכהנים

[שמאל|ממוזער|250px|קבר עממי של [רבי זכריה בן הקצב ורבי חנינא סגן הכהנים באזור כפר חנניה]]
רבי **חֲנִינָא** (או **חֲנַנְיָה**) **סְגַן הַכֹּהֲנִים**, היה תנא בדור הראשון. חי בזמן חורבן בית שני והעיד, לאחר החורבן, על מה שראה בבית המקדש. בנו היה רבי שמעון בן הסגן.

## כינויו
תוארו ניתן לו בזכות תפקידו - שימש כסגן הכהנים בבית המקדש.
סגן הכהנים אחראי על עבודת כל הכהנים ומיועד להחליף את הכהן הגדול אם ייפסל לעבודת המקדש. לפיכך היה הסגן השני בחשיבותו לכהן הגדול כפי שהעיד רבי חנינא בעצמו:

עוד מציינים חז"ל שבאותה תקופה כהנים גדולים היו מתחלפים מדי שנה, ובמצב כזה כנראה נשאר ר' חנינא בתפקיד הסגן גם כשהתחלפו הכהנים הגדולים בזמן כהונתו. ייתכן שמסיבה זו כונה רבי חנינא "סגן הכהנים" (בלשון רבים) ולא בביטוי "הסגן" השגור לרוב בגמרא.

## אמרותיו
רבות מאמרותיו עוסקות בענייני עבודת הכהנים ובית המקדש. סוגיה מפורסמת וארוכה במסכת פסחים (כשבעה דפים בש"ס וילנא) העוסקת בדיני טומאה וטהרה מכונה על שמו "סוגיית רבי חנינא סגן הכהנים", משום שהיא פותחת בדבריו: 

עוד מאמרותיו הבולטות:

חשיבות מיוחדת נתונה לעובדה, שאמרה זו נאמר בשעה שחז"ל מספרים שבדורות החורבן היו כהנים גדולים רבים ש"זכו" במשרתם באמצעות "מינוי מטעם" מהשלטון הרומאי, מינוי שקנו אותו בכסף או בהתחייבויות אחרות, ולא בשל התאמתם לתפקיד, כך שלמרות הבעיות שגורמת המלכות, מדגיש רבי חנינא שעלינו להתפלל לשלומה של מלכות.

## מותו
במגילת תענית בתרא נזכר שנהרג יחד עם רבן שמעון בן גמליאל ורבי ישמעאל בן אלישע, מעשרת הרוגי מלכות, בכ"ה בסיוון, ומשום כך נקבע יום זה כתענית צדיקים. דברי המגילה הובאו בספרי הלכה רבים, החל מהלכות גדולות, וכלה בארבעה טורים ובשולחן ערוך. במדרש עשר גלויות נמנה ר' חנינא סגן הכהנים בין עשרת הרוגי מלכות.

בספר יחוסי תנאים ואמוראים נכתב שנהרג יחד עם רבן שמעון בן גמליאל הזקן ועם רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* קורות רבי חנינא סגן הכהנים,  הרב מתתיהו דייטש, "יוסיף דעת", מכון "למשפחותם"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור הראשון לתנאים
קטגוריה:כהנים בתקופת בית שני
קטגוריה:כהנים בתקופת המשנה
קטגוריה:יהודים במאה ה-1
רבי שמעון בן אלעזר

**רבי שמעון בן אלעזר** היה תנא מהדור החמישי, מתלמידיו של רבי מאיר. מוזכר במשנה פעמים מעטות, אולם בתוספתא ובברייתות שמובאות בתלמוד נזכר שמו פעמים רבות. במקורות רבים מסר בברייתא גרסה שונה למחלוקות המוזכרות במשנה.

יש אומרים שהיה בנו של רבי אלעזר בן שמוע, ובכך יוצא שהיה נמנה ככהן (כאביו). אבל בשום מקום לא הביא רבי שמעון בן אלעזר מימרא כלשהי מרבי אלעזר בן שמוע, הגם שרבי אלעזר בן שמוע האריך ימים והיה רבו של רבי יהודה הנשיא, חברו של רבי שמעון בן אלעזר. ועוד: לפי זה היה ראוי שייקרא "רבי שמעון ברבי אלעזר". לפיכך הדעה המקובלת שלא היה בנו של רבי אלעזר בן שמוע, ויש ששיערו שהיה בנו של רבי אלעזר בן יהודה איש ברתותא.

הרמב"ם במנותו את סדר דורות התנאים, הופך את הסדר, ומונה את רבי שמעון בן אלעזר בדורו של רבי עקיבא, ואילו את רבי מאיר בדור שאחריו. הריטב"א אומר שהיו שני תנאים בשם רבי שמעון בן אלעזר אחד בדור שלפני רבי מאיר והשני בדור שאחריו, ובכך מתיר את הקושי שבדברי הרמב"ם.

קברו העממי של רבי שמעון בן אלעזר מצוין כיום בשני מקומות. האחד בכפר סג'ור ליד קברי רבי שמעון שזורי ורבי ישמעאל כהן גדול, והאחר לצד רבי מאיר בעל הנס ותלמידו סומכוס בטבריה.

## תורתו
בכתבי הגאונים מובא ש"כל מקום שאמר רבי שמעון בן אלעזר בלא מחלוקת – הלכה כמותו".

לימד כלל חשוב בלימוד המקרא, על פיו במקום שישנן נקודות על האותיות, אם הכתב ללא נקודות מרובה מהנקוד, יש לדרוש את הכתב; ואם הנקוד מרובה מן הכתב, יש לדרוש את הניקוד.

אימרה ידועה שלו המופיעה בתלמוד: "רבי שמעון בן אלעזר אומר: יצר תינוק ואשה תהא שמאל דוחה וימין מקרבת".

באבות דרבי נתן מסופר על רבי שמעון בן אלעזר שפגש אדם מכוער ביותר (לפי אחת הגרסאות, היה זה אליהו הנביא שהתחפש לייצור מכוער על מנת לנסותו ולבחון את התנהגותו). ודיבר אליו בגסות . האיש שנפגע סירב לסלוח לו, אך נעתר לו לבסוף לאור הפצרתם של אנשי עירו של רבי שמעון. בעקבות המאורע נכנס רבי שמעון לבית מדרשו ודרש "לעולם יהיה אדם רך כקנה ולא יהא קשה כארז".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* שריה תנעמי, "רך כקנה" - מעובד על פי הסיפור מאבות דרבי נתן.

## הערות שוליים

קטגוריה:תלמידי רבי שמעון בר יוחאי
קטגוריה:יהודים הקבורים בטבריה
קטגוריה:כהנים בתקופת המשנה
קטגוריה:הדור החמישי לתנאים
קטגוריה:תלמידי רבי מאיר
קטגוריה:תלמידי רבי אלעזר בן שמוע
צנטרומר

שמאל|ממוזער|250px|כרומוזום משוכפל. 1, כרומטידה. 2, צנטרומר. 3, זרוע קצרה. 4, זרועה ארוכה

**צנטרומר** (בלועזית: **centromere**) הוא אזור בכרומוזום של יצורים אאוקריוטיים, אשר יש לו תפקיד בעל חשיבות רבה בזיווג של כרומוזומים הומולוגיים בעת חלוקת התא. לצנטרומר יש תפקיד גם בבקרת גנים.

הצנטרומר הוא האזור שבו מתחברות כרומטידות אחיות האחת לשנייה, כשהכרומוזום מצוי במצבו המשוכפל, לקראת ובזמן חלוקת התא. הצנטרומר הוא האזור שאליו נקשר כישור התא בעת חלוקת התא. כישור התא מורכב מחלבונים סיביים המושכים את הכרומטידות לכיוונים מנוגדים, גורמים לניתוקן האחת מהשנייה ולנדידת כל אחת לעבר אחד מתאי הבת. מכלול כישור התא והצנטרומר בזמן חלוקת התא קרוי קינטוכור.

הצנטרומר, למרות שמו (**צנטרום** בלטינית פירושו "מרכז") אינו נמצא בדרך כלל במרכז הכרומוזום; מיקומו מחלק את הכרומוזום לזרוע ארוכה (מסומנת באות q) ולזרוע קצרה (p).

## חיוניות הצנטרומר
פגמים בקוד הגנטי של הצנטרומר עלולים להוביל להיפרדות לא-תקינה של הכרומטידות בזמן חלוקת התא. דבר זה גורם להיווצרות שני תאי בת בעלי פלואידיות (מספר העותקים של כל כרומוזום) שונה. מספר פגמים גנטיים חמורים נגרמים כתוצאה מכך. בתסמונת דאון, למשל, קיים עותק שלישי של כרומוזום מספר 21 בכל תאי הגוף.

הצנטרומר הוא אזור מיוחד בתוך הכרומוזום האאוקריוטי, אשר בזכותו מתאפשרת ההפרדה בין כרומטידות אחיות (כפולות של אותו כרומוזום). בעזרתו מופרדות שתי הכרומטידות האחיות במהלך מיטוזה לשני תאי בת נפרדים. הצנטרומר הוא אזור שאפשר לראות  בתאי אאוקריוטים עילאיים. הצד החיצוני של הצנטרומר הוא האתר בו קינטוכורים נבנים: הקינטוכור הוא שמאפשר את הקישור למיקרוטובולי (לצד ה+). במיטוזה, הקינטוכורים אחראים על:
#מתווכים לכידת מיקרוטובולי (בקצה +) ולכן מאפשרים את היישור של הכרומטידות לאורך הכישור במטפאזה.
#תיקון של קישור לא טוב למיקרוטובולי.
#מחזיקים את ה-checkpoint ולכן לא מאפשרים מעבר לשלב הבא לפני שכל הכרומוזומים מסודרים.
#יצירת מתח בצנטרומר, מה שתורם להשתקת ה-checkpoint ולכן מעורר את האנאפזה.

## סוגים
יש שני סוגים של צנטרומרים באאוקריוטים:
*מקומיים: נקודתי או אזורי
*דיפוזיים

צנטרומר מקומי:
#צנטרומר נקודתי – point centromer: הקינטוכור נוצר על רצף דנ"א ספציפי של הצנטרומר, ולכן תלוי ברצף הדנ"א להיווצרותו. הוא קושר מיקרוטובולי בודד
# צנטרומר מקומי – regional centromer: האזור הצנטרומרי מורכב ממקטע גדול בהרבה של דנ"א, אשר עליו נוצר קינטוכור גדול יותר משמעותית שקושר כמה סיבי מיקרוטובולי. הקינטוכורים שנקשרים לצנטרומר מקומי לא תלויים ברצף דנ"א ספציפי לצורך הקישור

צנטרומר דיפיוזי: צנטרומר כזה הוא בעל קינטוכורים קושרי מיקרוטובולי המפוזרים לכל אורכו של הכרומוזום.

## קישורים חיצוניים

* 

*O'Connor, C. (2008) Chromosome segregation in mitosis: The role of centromeres. Nature Education 1(1)


קטגוריה:ציטוגנטיקה
רב אחא בר יעקב

**רב אחא בר יעקב** - אמורא בבלי מן הדור השלישי-רביעי. מתלמידי רב הונא. היה מראשי היהודים בפפוניא. בתלמוד מסופר עליו שהיה חסיד וחכם גדול.

במסכת בבא קמא מסופר שרבא שיבח את רב אחא בר יעקב בפני ראש ישיבת נהרדעא, רב נחמן, שהוא "אדם גדול", רב נחמן שהיה מגדולי הדור, הסתקרן והחליט לבחון את רב אחא בר יעקב, הוא ביקש שיקשה רב אחא בפניו קושיות על מנת לראות את חריפותו. רב אחא בר יעקב החל מקשה שאלות מורכבות עד שרב נחמן נאלץ לבקש ממנו להפסיק מרוב הצורך לעיין בעמקות השאלות.

## חייו
רב אחא נהג הקפדה רבה בסדרי לימודיו, ומה שלא הספיק ללמוד ביום למד בלילה. בתלמוד מסופר על נס שקרה לו כששלח את בנו, רב יעקב, ללמוד אצל אביי. לאחר שהבין רב אחא שהוא עצמו ילמד טוב יותר מאשר בנו, הלך רב אחא ללמוד במקומו. בעירו של אביי היה בית מדרש ששכן בו שד, שאם היו באים שני בני אדם - אפילו ביום - היה מזיקם, ותמוה מאוד כוחו של שד זה, מכיוון ששדים תוקפים רק בלילה ואינם תוקפים שני אנשים אלא יחידים כל שכן אם הם חכמים בתורה. כיוון שידע אביי שרב אחא מלומד בניסים, ציווה על תושבי המקום שלא יתנו לו אכסניא. רב אחא נאלץ לישון באותו בית מדרש. קם עליו המזיק ונדמה לו כנחש בעל שבעה ראשים, רב אחא התפלל, ועל כל כריעה שכרע בתפילתו נפל אחד מראשי המזיק.

רבו, רב הונא היה מאריך בדרשותיו ושיעוריו בתלמוד, ולכן רבים מתלמידיו התאפקו מלצאת לצרכיהם בשעת השיעור, ונעשו עקרים, ולא יכלו להוליד עוד. רב אחא בר יעקב, כמעט הגיע לידי עקרות, אלא שבעקבות רפואה שציווה לעשות לו, ניצל מעקרות, וקרא על עצמו .

בנו נקרא יעקב, ובן בתו נקרא יעקב. אחותו נישאה לרב איקא, ובנה היה רב אחא בריה דרב איקא. רב אחא בר יעקב נפטר בעקבות עין הרע שנתנו בו חבריו, על כך שבפעם הראשונה שכתב ספר תורה נזדמן לו "אורכו כהקיפו".

## ממאמריו בהלכה
* דברים האסורים לפני מנחה: "לעולם בתספורת דידן, לכתחילה אמאי לא? גזרה שמא ישבר הזוג. ולא למרחץ, להזיע בעלמא, לכתחילה אמאי לא? שמא יתעלף. ולא לבורסקי, לעיוני בעלמא, לכתחילה אמאי לא? דילמא חזי פסידא בזבינא ומטריד. ולא לאכול, סעודה קטנה, לכתחילה אמאי לא? דלמא אתי לאמשוכי. ולא לדין, בתחילת דין, לכתחילה אמאי לא? דלמא חזי טעמא וסתר דינא."
* "והיום חמש, איצטריך, סלקא דעתך אמינא, הני מילא היכא דחל יום הכיפורים להיות אחר השבת, דחלבי שבת קריבים ביום הכיפורים אבל בשבת לא, קא משמע לן."
* "מזמנים ישראל על בני מעיים ואין מזמנים גוי אבני מעיים".
* פסק לברך שלא עשני עבד, ולא שלא עשני בור.
* המקושש - מעמר היה.
* "וחם השמש ונמס, איזוהי שעה שהשמש חם והצל צונן? הוי אומר בארבע שעות".

## ממאמריו באגדה
* "כל הקרוב לנפש משיב את הנפש - אונקא (צוואר)".
* על רעידת אדמה: "דוחק [הקב"ה] את רגליו תחת כסא הכבוד, שנאמר "כה אמר ה' השמים כסאי והארץ הדום רגלי".

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי בבל
קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רב הונא
בלזה

**בַּלְזָה** (שם מדעי: *Ochroma pyramidale*, או *Ochroma lagopus* ובעברית: אוכרומה צריפית) הוא עץ גדול, מהיר-צמיחה המגיע לגובה 30 מטר, ונפוץ מהצפון הטרופי של דרום אמריקה ועד לדרום מקסיקו. הוא עץ ירוק עד, או נשיר בעונה היבשה, אם זו ארוכה. לעץ עלים גדולים (30–50 ס"מ) דמוי כפות, בעלי אונות. השם "בלזה" נגזר מהמילה הספרדית לרפסודה. 

העץ קל ורך מאוד, בעל סיבים גסים, ולמרות היותו רך מאוד, בלזה מסווג כעץ קשה בשל העובדה כי זרעיו אינם מכוסים בעת נשירתם מהעץ. צפיפות העץ נעה בין 100 ל-200 ק"ג למטר מעוקב, כאשר הממוצע עומד על כ-140 ק"ג למטר מעוקב (כשליש מצפיפות סוגים אחרים של עץ קשה). תכונה זו הופכת אותו לפופולרי מאוד לבניית דגמים, ולחומרי ציפה (כמו חגורות הצלה), ושימש גם את תור היירדאל לבניית רפסודת קון-טיקי המפורסמת. עץ בלזה משמש גם לבניית מבנים קשיחים וקלים במיוחד עבור ניסויי דגמי גשרים, מטוסי עץ קלים ומחבטי טניס שולחן (בדרך כלל בין שתי פיסות עץ לבוד).

## קישורים חיצוניים

* 

* תיאור המין
* תמונת עלים ופרח
* מוזיאון קון-טיקי


Image:balsa.jpg|שלושה גדלים שונים של עץ בלזה, המשמשים לתחביבים
Image:balsa_airframe.jpg|שלדת דגם מטוס, העשויה כולה מעץ בלזה


קטגוריה:חלמיתיים
קטגוריה:צמחים יחידים בסוגם
קטגוריה:עצים ביערות הגשם של אמריקה המרכזית
קטגוריה:עצים ביערות הגשם של אמריקה הדרומית
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1920
פאנק (Punk) ישראלי

המונח **פּאנק ישראלי** מתייחס לסצנה מקומית אשר התפתחה באמצע שנות ה-70 בישראל. הפאנק הישראלי הוא חלק ממהלך של התנועה הפאנקיסטית, תת תרבות שמתבססת על מוזיקת הפאנק רוק (Punk rock). כמו מוזיקת הפאנק המקורית, גם הפאנק הישראלי החל כמחאה נגד הממסד אך לאחר זמן מה הפך לסגנון ללא אידאולוגיה.

## היסטוריה
סצנת הפּאנק בישראל החלה את התפתחותה באמצע שנות השבעים, כאשר בתל אביב החל לפעול רמי פורטיס עם להקתו מים חמים, בעוד שבחיפה קמה להקת קילר הלוהטת בהנהגתו של יורם מארק-רייך, ובצפון הוקמה להקת השפן הנכון שבנוסף לכך היא חלוצה לראפ רוק בישראל עם שירה ראפ עברי. חברי קילר הלוהטת היו "ילדי שמנת" מהכרמל, עובדה שלא מנעה מהם להתחבר אידאולוגית לנערי השוליים הבריטים והאמריקאים.

בשנות השמונים צמח הפאנק בסצנה של מועדון ה"פינגוין" עם להקת נ"מ האנרכיסטית (בהנהגת אבי פיטשון). גם להקת משינה החלה את דרכה בפאנק עד שהתפרסמה בשנת 1984. לדוגמה, השירים "רכבת לילה" ו"עתיד מתוק" בגרסתם המקורית הם שירי פאנק. שיר פאנק נוסף של משינה מאותה תקופה נקרא "יחי הכסף הגדול" המדבר על תאוות הממון שיש לאנשים. בהופעותיה נהגה משינה לבצע בגרסת פאנק את שירה מאלבומה השני "מדברים עלייך" וכן את השיר "שביל הבריחה" של ריטה. משינה לא ביצעה מאז שירים בסגנון פאנק למעט השיר "הכל התחיל בנאצר" מאלבומם "מפלצות התהילה" שיצא בשנת 1992. בתחילת שנות התשעים סצנת הפאנק התעוררה בצפון הארץ ובמיוחד בקריות.

הז'אנר הגיע לשיא בארץ בשנת 1992 עם תחילת הופעותיה של להקת האנרכו-פאנק הבולטת ביותר של שנות התשעים, נכי נאצה. להקות נוספות החלו להופיע, כשהבולטות ביניהן פרט לנכי נאצה היו Useless ID בהרכבה המוקדם, ריוט94 הידועה בעיקר בזכות שירה "בוסניה בוערת", פאבליק דומיין (Public Domain), קוקו בלוף והיתושים, סרטן השד ומפגרת, אשר היא בנוסף גם חלוצה לסקא פאנק ורגאיי פאנק ישראלי. כיום, הלייבל הבולט בתחום הפאנק וההארדקור פאנק בישראל הוא בושת רקורדס, אשר הפיץ את אלבומי להקות הפאנק המצליחות של תחילת שנות האלפיים – ועדת קישוט, סמרטוט כחול לבן, בר מינן העפולאית ורבות אחרות.

נדמה כי מאז תחילת שנות האלפיים נוצרת הפרדה ברורה בסצנת הפאנק הישראלית בין להקות ההארדקור ללהקות הפופ-פאנק. בעוד שלהקות פופ-פאנק ישראליות כגון Useless ID, לא כשר, ביר7, ביט69, המסורקים, ברוטאל פולקה, האחים צברי ואחרות פונות למיינסטרים ואף זוכות לאהדה גדולה, סצנת השוליים בה פורח סגנון ההארדקור פאנק כמו הלהקות הפוסי של לוסי, מונדו גקו, ברוטאל אסולט, נקמת עוללים, לאנצקרון, מחלקת חניקות שוטרים, אוטורוסיה ואחרות בוחרות להסתגר מפני התקשורת העוינת לדעתם ולהסתתר מפני הקהל הרחב (אם כי חלקן בכל זאת זוכות להצלחה רבה בקרב סצנת הפאנק); ישנן להקות שאפילו התרחקו כמעט לגמרי מאור הזרקורים ונשכחו בתהום הנשייה של הפאנק, כמו המשביר לעגבות ממודיעין ואקסטרה פוסי.

בשנת 2017 החלו לפעול מס' להקות פאנק חדשות אשר בחרו לשיר בשפה העברית בלבד, כמו תרבות רעה, לבנת חבלה, דד ראבינז, נדפקת וליל אג.

## להקות פאנק ישראלי
* קילר הלוהטת
* זקני צפת
* נכי נאצה
* Useless ID
* קוקו בלוף והיתושים
* המכשפות
* סרטן השד
* הפוסי של לוסי
* שייגעצ
* בוא לבר
* ויתרתי
* האחים צברי
* Not On Tour
* טברנק
* ביט 69
* ביר7

## ראו גם
* פאנק (Punk)
* רוק ישראלי
* חצוצרות יריחו, סרט תיעודי בבימויה של ליז נורד (2004)

## לקריאה נוספת
* אבי פיטשון, "ג'וני הרקוב ומלכת הצמרמורת, תרבות – נגד בריחה מהישראליות", רסלינג, 2014

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:מוזיקה ישראלית
קטגוריה:פאנק (Punk)
מנטוס

שמאל|ממוזער|250px|מנטוס. הטעמים בתמונה מלמעלה למטה: תות, מנטה, פירות, ספיר מנטה, תפוח ירוק ו-Sour Mix
שמאל|ממוזער|250px|מגוון מוצרי מנטוס
**מנטוס** הוא ממתק המשווק ברחבי העולם. את המנטוס פיתחה חברת Van Melle בהולנד בשנת 1950, וזהו המוצר המוביל שלה. המנטוס משווק בעיקר בצורת גליל, אך גם בקופסאות. בכל גליל ישנן 14 סוכריות, למעט סדרת "Sour Mix" (טעמים חמוצים משולבים) בה יש 11 סוכריות.

## סוכריות
המנטוס בעל מספר טעמים רב, אך לא כל הטעמים משווקים בכל המדינות, ולפיכך, רבים מן הטעמים מוגבלים לארץ אחת בלבד. בין הטעמים של מנטוס ניתן למצוא את הטעמים: תות, תפוח, תפוז, לימון, קינמון, ענבים, ענבים משולבים, צימוקים, אבטיח, אשכולית, אפרסק, בננה, פטל, דובדבן, מנגו, מלון, שזיף, מנטה, ספיר מנטה, פפרמינט מרענן נשימה, יוגורט תות, תותי פרוטי, אננס, קולה, יוגורט לימון, דומדמנית, ליקריץ, שוקולד (בוטל בגלל קשיים כלכלים), פירות (המכיל בתוכו את טעם התות, התפוז הלימון והדובדבן), פירות יער (המכיל בתוכו את טעם התות, הענבים והדובדבן), פירות טרופיים (המכיל בתוכו את טעם התפוז, האבטיח והאננס) ו-Sour Mix (המכיל בתוכו את טעם התפוח, הענבים והלימון).

## מסטיק
מנטוס הוציאו מסטיקים בטעמים רבים ובהם:

*ב-2011 יצאה גרסת מנטוס של מסטיקים ב-6 טעמים שונים: מנטה מרעננת, פפרמינט, פירות יער (המכיל בתוכו את הטעמים תות, פטל, אוכמניות וליים), פירות טרופיים (המכיל בתוכו את הטעמים תפוז, קיווי, לימון ומנגו), אבטיח ושייק פירות (המכיל בתוכו את טעם התות, הבננה והמלון (עוד לא הגיע לישראל) .

*ב-2012 יצא מסטיק אשר מכיל עד 3 טעמים בכל מסטיק. המסטיקים הובאו בטעמים: מנטה, ליקריץ-מנטה, אבטיח-מלון-אננס ותות-תפוח-פטל, לימון-אשכולית-תפוז, אוכמניות-קיווי-תות.

## מוצרים נוספים
*Mentos Mini, אריזות מיני של מנטוס.
*Mentos Rainbow, אריזה מיוחדת המכילה שתי סוכריות משבעה טעמי פירות בשבעת צבעי הקשת. מכיל את הטעמים (לפי צבעי הקשת): תותי-פרוטי, תות, תפוז, אשכולית, תפוח, אבטיח וענבים. 
*Mentos Sugar Free, גרסה של מנטוס ללא סוכר בטעמים מנטה, תות ופירות.
*Mentos Cubes, מסטיקים של מנטוס בצורת קוביות. קיים בטעם מנטה ופירות הדר.

## מתחרים
* חברת ממתקים אמריקנית הנקראת "Chewz".
* חברת הממתקים הבריטית "קדבורי" אשר משווקת מוצרים מתחרים.

אוהבי המנטוס אוהבים לקרוא לחברות אלו בבדיחות כ"אנטי-מנטוס".

## אזכורים
* סרטוני פרסומת של מנטוס היוו השראה לקליפ **[https://youtu.be/Wg8597aTpmg?si=kZBAsAZ84SP6bH7v Big me]** של להקת הפו פייטרס שם הוצג ממתק פיקטיבי בשם "פוטוס".

## ראו גם
* התפרצות כתוצאה מהתגרענות (התפרצות מנטוס)

## קישורים חיצוניים

* 

* מנטוס ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:ממתקים
קטגוריה:מותגי מזון
מולן רוז'

ממוזער|שמאל|250px|המולן רוז' בלילה
[שמאל|ממוזער|250px|המולן רוז' - ציורו של [אנרי טולוז-לוטרק.]]
ה**מולן רוז**' (בצרפתית: **Moulin Rouge** - "טחנת הרוח האדומה") הוא שמו של תיאטרון בפריז שבו מוצגים מופעי קברט צרפתי מסורתי.  

## היסטוריה
התיאטרון נבנה בשנת 1889 על ידי חוזה אולה (Joseph Oller) בשדרת קלישי (Boulevard de Clichy) ברובע ה-18 של פריז, בקרבת מונמארטר ופיגאל. תיאטרון מסורתי זה הפך לסמל של התרבות הבוהמיינית הצרפתית וכמקור לחיקוי. 

במועדון הופיעו לה גולו, ג'וזפין בייקר, פרנק סינטרה, איבט גילבר, ז'אן אברי, אדית פיאף וזמרים רבים אחרים. גם כיום מתקיימים במולן רוז' מופעי קברט בסגנון הצרפתי המסורתי, והוא מהווה מוקד תיירותי מרכזי בפריז.

התיאטרון ידוע בטחנת הרוח האדומה המצוייה על גג המבנה. 

ב-25 באפריל 2024, בשעה 1:45 לפנות בוקר, קרסו הכנפיים של המולן-רוז'. לא היו נפגעים בעקבות הקריסה. ז'אן-ויקטור קלריקו, המנהל הכללי של מולן-רוז', הודיע שהיה מדובר בבעיה טכנית, למרות ביצוע תחזוקה כל חודשיים.

## אזכורים בתרבות הפופולרית
המועדון היה מושא ציורם של ציירים פוסט אימפרסיוניסטים רבים ובהם הצייר טולוז לוטרק. 

בנוסף, היה המועדון השראה למספר רב של סרטים.

שישה סרטים נקראו בשם ה"מולן רוז'":
* סרט משנת 1928 בבימוי אוואלד אנדרה דופון
* סרט משנת 1934 בכיכובן של סידני לאנפילד בו השתתפה גם לוסיל בול.
* סרט משנת 1939 בבימוי אנדרה הוגון
* סרט משנת 1944 בבימוי איב מירנד
* "מולן רוז'" סרט משנת 1952 בבימוי ג'ון יוסטון
* "מולין רוז'" סרט משנת 2001 בבימוי באז לורמן

ב-1962 הוקלטה תוכנית טלוויזיה של אד סליבן במולן רוז'. בתוכנית השתתפו הזמרים קוני פרנסיס וג'וני האלידיי.

ב-2019 עלה בברודוויי מחזמר המבוסס על הסרט משנת 2001.

## קישורים חיצוניים

* 
* תמונות של המולן רוז'

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונמארטר
קטגוריה:הרובע השמונה-עשר של פריז
קטגוריה:פריז: תיאטראות
קטגוריה:מועדוני לילה
Warning:

***:Warning*** (בעברית: "**אזהרה:**") הוא אלבום האולפן השישי של להקת הפאנק **[[גרין דיי]]**. האלבום יצא ב-3 באוקטובר 2000 והוקלט במרץ ואפריל באותה השנה. האלבום הגיע למקום הרביעי במצעדי האלבומים העיקריים בארצות הברית. אבל, האלבום קיבל ביקורות קשות ממבקרי מוזיקה ומעריצי הלהקה שאמרו כי הלהקה לא רלוונטית יותר.

## הצלחת האלבום
האלבום הגיע למעמד של זהב לעומת כל אלבומיה האחרים של גרין דיי שהגיעו למעמד של פלטינה כפולה.
מגזין המוזיקה Allmusic נתן לאלבום 4.5 מתוך 5 כוכבים, והוסיף: "*Warning:* לא יכול להיות שיא חדשני, אבל הוא סיפוק אדיר". לעומתו מעריצי הלהקה היו ביקורתיים יותר וטענו כי הלהקה פחות רלוונטית ומחדשת מבעבר.

למרות כל זאת האלבום עדיין הוציא את הלהיטים "Warning" ו-"Wating" ואת "Minority" שהפך לאחד הלהיטים הגדולים שלהם.

הלהקה זכתה בעזרת האלבום בטקסים רבים ובין הזכיות "האלבום הטוב ביותר" " אלבום פאנק רוק/סקא הטוב ביותר" "הלהקה הטובה ביותר" "הסולן הטוב ביותר" "הבסיסט הטוב ביותר" "המתופף הטוב ביותר" "הכתיבה הטובה ביותר" ו"האמן הטוב ביותר".

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו על ידי בילי ג'ו ארמסטרונג והולחנו על ידי הלהקה (פרט לאלה שמצוינים)

## סינגלים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי גרין דיי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פאנק (Punk)
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
דוד מרקיש

**דוד מרקיש** (נולד ב-24 בספטמבר 1938) הוא סופר ועיתונאי ישראלי הכותב ברוסית ובעברית.

## ביוגרפיה
דוד פרצוביץ' מרקיש נולד במוסקבה בשנת 1938. אביו, המשורר היידי הנודע פרץ מרקיש, נאסר על ידי השלטונות הסובייטיים בשנת 1949, הואשם ב"לאומנות יהודית" ובאוגוסט 1952 הוצא להורג. אמו היא הסופרת אסתר מרקיש. לאחר מאסר האב הוגלתה משפחתו לקזחסטן ורק בשנת 1956 הורשתה משפחת מרקיש לחזור למוסקבה. דוד מרקיש סיים לימודי ספרות באוניברסיטה ע"ש גורקי במוסקבה בשנת 1962, ואת המכללה האקדמית לתסריטאות וקולנוע במוסקבה בשנת 1968.

בראשית דרכו עסק דוד מרקיש בשירה בלבד, אך בשנות השלושים לחייו חדל ממנה ומאז הוא מקדיש עצמו לכתיבת פרוזה. עסק גם בתרגום ותרגם לרוסית יצירות של פאוליוס שירביס.

בשנת 1972 עלה מרקיש לישראל. במסגרת עבודתו היה גם כתב בעיתון מעריב.

מרקיש כיהן כיושב ראש איחוד הסופרים דוברי הרוסית בישראל בשנים 1982–1985 וכיועצו לענייני הקהילה הרוסית של ראש הממשלה יצחק רבין בכהונתו השנייה. הוא ערך את העיתון בשפה הרוסית "24 שעות" בשנים 1995–1998, ונבחר בשנת 2000 לנשיא התאחדות הסופרים והמשוררים דוברי הרוסית בישראל.

בשנת 2008 הופק בקזחסטן הסרט "מתנה לסטלין" המבוסס על סיפור ילדותו של מרקיש.

בשנת 2016 היה מרקיש בין מייסדי עמותת מעלות - המרכז למורשת יהדות ברית המועצות.

למרקיש שני בנים. אחד מהם הוא פרץ דניאל מרקיש.

## פרסים והוקרות
מרקיש זכה בכמה פרסים ספרותיים בישראל, ביניהם: פרס אריה דיסנצ'יק, פרס גלבוע ופרס ריכנשטיין. כן זכה בפרס ליגת הספר הבריטית, פרס הספרות הבינלאומי של אוקראינה ופרס מצ'בלי, גאורגיה.

## ספריו שתורגמו לעברית
* "ראשית" (1975), הוצאת "עם עובד", רומן התבגרות המבוסס על סיפור חייו של המחבר
* "פסגת אפר האוזים" (1978), הוצאת "מסדה", סיפורו של נער כפרי מגאורגיה המנסה להשתלב בבוהמה המוסקבאית
* "משם ומפה" (1979), הוצאת "תרמיל", קובץ סיפורים
* "ערבת זאבים" (1980), הוצאת הקיבוץ המאוחד, רומן המבוסס על חוויותיו של המחבר בוורשה
* "בצל האבן הגדולה" (1982), הוצאת ספרית "מעריב", רומן המתאר את מאבקם של בני העם הקירקיזי בכובש הסובייטי
* "כלבא" (1984), הוצאת הקיבוץ המאוחד, נובלה על חייו של מהגר רוסי ממוצא יהודי במערב
* "הליצנים" (1985), הוצאת "עם עובד", רומן היסטורי על יהודי החצר של פטר הגדול
* "ראש החבורה" (1992), הוצאת מעריב, ספר המתרחש על רקע מלחמת האזרחים ברוסיה, וגיבוריו הם שלושה אחים יהודים, שכל אחד מהם הצטרף למחנה אחר במלחמה: הבולשביקים, הצבא הלבן ואנשי נסטור מאכנו האנרכיסטים
* "המלאך השחור" (2010), הוצאת חרגול, רומן על בסיס יומניו של הסופר הרוסי איסאק באבל
* "בין התחומים" (2021), הוצאת הקיבוץ המאוחד, סיפורם הטרגי הנשכח של ראשי התרבות היהודית בברית המועצות

## לקריאה נוספת
* דוד מרקיש, **דבש בצלים**, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 229–243, הוצאת כרמל, 2017.

## קישורים חיצוניים

* 
* דוד מרקיש, לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית, אוניברסיטת בן-גוריון
* 
* , על "בין התחומים"
* הצלתה של ארמיית המחץ, סיפור מתוך "עד ראייה וסיפורים אחרים", אתר יקום תרבות
* בדרך האנגלית הישנה, סיפור מתוך "עד ראייה וסיפורים אחרים", אתר יקום תרבות

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
מרדכי משעני

**מרדכי (מוטי) משעני** (10 באפריל 1945 – 9 באפריל 2013) היה עורך דין ישראלי וחבר הכנסת בכנסת ה-15.

## ביוגרפיה
משעני נולד ב-10 באפריל 1945 למשפחה מיוצאי חלב וגדל בשכונת יד אליהו בתל אביב. בשירותו הצבאי הגיע לדרגת רב-סרן, ואחר כך למד בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. סיים לימודיו בהצטיינות בשנת 1969 והוסמך כעורך דין בשנת 1970.

בשנת 1986, השתתף בוועידת הליכוד ויצר שם קשר עם דוד לוי. מאוחר יותר מינה לוי את משעני לתפקיד יועצו הפוליטי. בתקופת כהונתו של לוי כשר השיכון, הוא מינה את משעני כדירקטור במספר חברות ממשלתיות, בהן חברת "חלמיש" ולתפקיד יו"ר חברת עמידר. בפברואר 1993 התלונן חבר הכנסת בנימין נתניהו במשטרה נגד משעני, במעורבות בפרשת הקלטת הלוהטת. אך התיק נסגר לאחר שלושה חודשים עקב חוסר ראיות. ומשעני פנה בבקשה למפכ"ל המשטרה שיסיר את האיפול על פרטי החקירה, אך סורב.

כמקורבו של דוד לוי הצטרף משעני למפלגת גשר שהקים לוי, ולקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה שובץ במקום לא ראלי ברשימת הליכוד-גשר-צומת.

לקראת הבחירות לכנסת ה-15, בשנת 1999, שובץ במקום ה-29 ברשימת ישראל אחת (שכללה את מפלגת "גשר"), אך הרשימה זכתה רק ב-26 מנדטים. בינואר 2000 היה על סף כניסה לכנסת, לאחר התפטרות על פי החוק הנורווגי של שני חברי כנסת שמונו לשרים, אך דוד לוי שהיה אמור להתפטר למענו סירב. באוגוסט 2000 היה שוב על סף כניסה לכנסת, עקב הבחירה הצפויה של שמעון פרס למשרת נשיא המדינה, אך פרס הפסיד באופן מפתיע ונשאר בכנסת.

בפברואר 2001 נכנס משעני לכנסת ה-15 מטעם ישראל אחת במקום אלי גולדשמידט ופרש מיד לסיעת גשר. במאי 2001 הגיש הצעת חוק פרטית שקיצבת הזיקנה תוגדל ל-90% משכר המינימום. ביוני 2002 הודיע דוד לוי שהוא שוקל לחזור לליכוד, אך משעני סבר שעל מפלגת גשר להתמודד עצמאית בבחירות הבאות. לוי אכן חזר לליכוד, משעני החליט לא להתמודד שוב וכיהן כחבר הכנסת עד 2003.

בשנת 2003, עם סיום כהונתו כחבר כנסת, שב עו"ד משעני למשרד עוה"ד שייסד. בשנת 2008 הצטרף למשרדו בנו, עו"ד אריאל משעני.

נפטר ב-9 באפריל 2013, יום לפני יום הולדתו ה-68. הותיר אישה, שלושה ילדים ונכדים. בנו, דרור משעני, הוא סופר ועורך. אחיו אייל משעני הוא פרופסור לרדיוכימיה והדמיה מולקולרית במרכז הרפואי הדסה.

## קישורים חיצוניים
* 
* אודות מייסד המשרד - עו"ד ונוטריון מרדכי משעני באתר משרד עורכי הדין משעני
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:חברי הכנסת החמש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ישראל אחת
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם גשר
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
זכי אל-ארסוזי

**זכי אל-ארסוזי** (בערבית: **زكي الأرسوزي**; יוני 1899 - 2 ביולי 1968) היה פעיל פוליטי סורי, כותב ואחד ממייסדי מפלגת הבעת'. כתביו השפיעו על לאומנים ערבים ברחבי המזרח התיכון.

## תחילת דרכו

זכי אל-ארסוזי נולד למשפחה עלווית בלטקיה. בנעוריו עברה משפחתו למחוז אסכנדרון (הנמצאת כיום בדרום טורקיה). הוא למד בבית ספר דתי ובבית ספר יסודי באנטיוכיה, לאחר מכן למד בקוניה. לאחר שסיים את לימודיו הוא התמנה למורה בבית ספר היסודי באנטיוכיה, ומאוחר יותר הפך למנהל מערכת החינוך בעיר החוף ארסוז שבדרום מחוז איסכנדרון (סנג'ק אלכסנדרטה).

ב-1927 נסע אל-ארסוזי לפריז כדי ללמוד בחוג לפילוסופיה בסורבון. במהלך התקופה ההיא הוא נחשף להשפעות הוגי דעות צרפתים דוגמת אנרי ברגסון ואידיאליסטים גרמנים. גם לפילוסופים מוסלמים, ביניהם אבן ח'לדון ואבן ערבי, נודעה השפעה עליו.

## פעילות לאומנית

אל-ארסוזי שב לסוריה (בגבולות בני ימינו) ב-1930 והתפרנס כמורה בחלב ובדיר א-זור. בתקופה זו הוא החל להיות פעיל מבחינה פוליטית. בעקבות פעילות זו הוא סולק ממשרתו ב-1934 על ידי שלטון המנדט הצרפתי ולכן שב למחוז איסכנדרון. באותה העת המיעוט הטורקי המשמעותי במחוז פעל להעברת המחוז מהשלטון הצרפתי לטורקיה. אל-ארסוזי הקים את הארגון הפוליטי הראשון בקריירה שלו - חזית הפעולה הלאומית - כדי להתנגד למגמות הבדלנות של הסורים. הוא היה פעיל מאוד בתחום זה בין השנים 1936 עד 1938, שבמהלכן החליטה צרפת להעביר את המחוז לטורקיה. החזית פורקה באותה השנה, ואל-ארסוזי הקים את "מועדון הערביות" ופתח חנות ספרים בשם "אל-בעת' אל-ערבי" (البعث العربي, "התחייה הערבית"). נראה כי זהו השימוש הראשון במונח זה בחוגים הלאומניים הערביים.

## הקמת תנועת הבעת'

ב-1940 נסע אל-ארסוזי לבגדאד שם התחיל בעבודה חדשה, אולם הוא פוטר לפני סוף השנה וחזר לדמשק. בנקודה זו נחלקים הדיווחים אודות אל-ארסוזי: לטענת ההיסטוריונית חנא בֻטאטו, בנובמבר של 1940 החליט אל-ארסוזי להקים את תנועת "התחייה הערבית". לטענת דיווחים עליהם מסתמכת בטאטו, ב-1944 תומכיו של אל-ארסוזי בהנהגת והיב אל-ע'אנם עזבו את תנועתו, והצטרפו ביוני 1945 לקבוצה בשם "התחייה הערבית" בהנהגת מישל עפלק וצלאח א-דין ביטאר. אולם, יש כותבים הטוענים כי אל-ארסוזי היה מעורב בהקמת הארגון עצמו, ותרומתו לא הייתה רק תאורטית לתומכיו שעזבוהו.

### תרומתו לאידאולוגיה הלאומנית הערבית

משנתו של ארסוזי עסקה רבות בתרבות ובמורשת הערבית. התנאי היחיד לקבלה לארגונו היה "לכתוב או לתרגם ספר התורם לתחיית (בעת') המורשת הערבית". ב-1942 הוא פרסם את עבודתו המפורסמת "הגאוניות שבשפה הערבית" (عبقرية العربية في لسانها, עַבְקַריַת אלערבִּיה פי לִסאנִהא). גם כתביו האחרים התמקדו בפילולוגיה של השפה הערבית, אך גם בסוגיות מודרניות כגון ריכוז הכוח הפוליטי במבנה המדינתי.

## סוף דרכו

לאחר שובו מבגדאד ב-1940 החל אל-ארסוזי לעבוד כמרצה לפילוסופיה, אולם פוטר מעבודתו זמן קצר לאחר מינויו. בין השנים 1945-1952 הוא עבד כמורה בבתי ספר בחמאת ובחאלב. מ-1952 ועד פרישתו ב-1959 הוא עבד כמורה בבית ספר להדרכת מורים. ב-1963 ביקש חאפז אל-אסד את עזרתו של אל-ארסוזי בהקמת המערך האידאולוגי בצבא סוריה. לאחר מכן הוא זכה לפנסיה מהמשטר. הוא נפטר בדמשק ב-1968.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים סורים
קטגוריה:פילוסופים אתאיסטים
קטגוריה:בעת'
קטגוריה:עלווים
קטגוריה:ילידי 1900
קטגוריה:נפטרים ב-1968
ג'יימס גנדולפיני

**ג'יימס ג'וזף גנדולפיני הבן** (באנגלית: **.James Joseph Gandolfini, Jr**; 18 בספטמבר 1961 – 19 ביוני 2013) היה שחקן אמריקאי, המוכר בזכות גילום דמותו של טוני סופרנו בסדרת הטלוויזיה "הסופרנוס", תפקיד אשר זיכה אותו בשלושה פרסי אמי ופרס גלובוס הזהב.

## ביוגרפיה
גנדולפיני נולד בניו ג'רזי למשפחה ממוצא איטלקי. הוא החל בקריירת המשחק בקולנוע ב-1987 והופיע במספר סרטים. ב-1992 קיבל קרדיט ראשון בקולנוע בסרט "זרה בתוכנו" עם מלאני גריפית. בתחילת שנות ה-90 עיקר הופעותיו היו כדמויות משניות בסרטים מצליחים, כמו "רומן על אמת", "כוננות מיידית", "המושבעת", "תפוס את שורטי", "סחרור בשחקים", "נקודת מגע", "עולם חדש" של הבמאי אלן קורנו ועוד. הופעתו הבולטת הראשונה בקולנוע הייתה בסרט "8 מילימטר" בתור צלם פורנוגרפיה.

גנדולפיני התפרסם בזכות הופעתו בדמות הראשית בסדרה "הסופרנוס" בערוץ HBO. בסדרה הוא גילם את טוני סופרנו, בוס מאפיה בניו ג'רזי המתמודד עם קשיי החיים המודרניים. גנדולפיני שיחק בכל עונות הסדרה, אשר הסתיימה ב-10 ביוני 2007.

בשנת 2001 שיחק בסרט המתח והפעולה "המבצר האחרון". בשנת 2004 שיחק בקומדיה הרומנטית "לשרוד את חג המולד".

עם הצלחת הסדרה הוא זכה לתפקידים ראשיים בקולנוע. במהלך השנים בהן כיכב בסדרה בלט בהופעותיו בסרטים "האיש שלא היה שם" של האחים כהן ו"המקסיקני" של גור ורבינסקי. ב-2011 שיחק לצד פמקה ינסן בסרט "במורד החוף", ובסרט הפשע "יפות רצח".

בשנת 2012 שיחק בסרטו הראשון כבמאי של יוצר "הסופרנוס" דייוויד צ'ייס "Not Fade Away". באותה שנה שיחק בסרט "הורג אותם ברכות". בתחילת 2013 יצא הסרט ברט וונדרסטון המופלא" בכיכובו. לאחר מותו יצא לאקרנים הסרט בכיכובו "דיברנו מספיק".

גנדולפיני הופיע גם במספר הצגות תיאטרון, בהן "חשמלית ושמה תשוקה" ו"חופי הכרך".

בסרט הספין אוף לסופרנוס, הקדושים של ניוארק, בנו של ג'יימס, מייקל גנדולפיני, מגלם את טוני סופרנו הצעיר.

## חיים אישיים
מנישואיו הראשונים נולד לגנדולפיני בן, ומנישואיו השניים לדוגמנית דבורה לין נולדה לו בת.

## מותו
ב-19 ביוני 2013, בעת חופשה ברומא, נמצא גנדולפיני על ידי בנו מוטל על רצפת השירותים בבית המלון בו שהו. בנו הזעיק עזרה וכעבור 40 דקות הובא גנדולפיני לבית החולים. כשעה לאחר שנמצא על ידי בנו הוכרז מותו. נתיחה שלאחר המוות הראתה כי גורם המוות היה התקף לב.

ב-23 ביוני 2013 הובאה גופתו של ג'יימס לארצות הברית וארבעה ימים לאחר מכן נערכה הלווייתו בכנסיית סיינט ג'ון שבניו יורק.

בעקבות מותו, ב-24 ביוני, הורה מושל מדינת ניו ג'רזי, כריס כריסטי, להוריד את כל הדגלים בבניינים ציבוריים בניו ג'רזי לחצי התורן וב-26 ביוני עומעמו האורות בברודוויי שבמנהטן לכבודו של גנדולפיני.

שלושה ימים לאחר פטירתו היה מיועד גנדולפיני לקבל פרס על עבודתו בפסטיבל הסרטים שבטאורמינה, איטליה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
* 

;**בעקבות מותו**
* 
* 
* 
* חדשות nana10, סופו של טוני סופרנו: השחקן ג'יימס גנדולפיני מת בגיל 51, 20 ביוני 2013
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
אודי רובוביץ'

**אהוד (אודי) רובוביץ**' (נולד ב-27 בינואר 1945), הוא כדורגלן עבר ישראלי, מגדולי שחקני בית"ר ירושלים, הידוע גם בכינוי "אודי חמודי" ושיחק בקבוצה בין השנים 1973-1960, במהלכן הבקיע 80 שערי ליגה.

## קריירת המשחק
רובוביץ' נולד וגדל בשכונת מחנה יהודה שבירושלים לבית בית"רי. אמו, רבקה הייתה צפתית, ואביו נתן רובוביץ' היה חבר בתנועת הלח"י. אלכסנדר רובוביץ' היה בן דודו של האב.
עוד בגיל 15 הצטרף לקבוצת הנוער של בית"ר וזכה לתהילה ראשונה כשהבקיע צמד שערים במשחק הדרבי הראשון שהתקיים בעיר, בין קבוצות הנוער של הפועל ירושלים ובית"ר.

ב-1960 כשהוא פחות מגיל 16 ובאישור מיוחד של ההתאחדות לכדורגל צירף אותו המאמן, סימון אלפסי, לסגל הקבוצה הבוגרת של בית"ר וב-1961, כשהוא בגיל 16 וחודש עלה למשחקו הראשון בבוגרים של בית"ר מול הפועל באר שבע בליגה א' דרום (אז ליגת המשנה). רובוביץ' כונה גם "האפרוח הבלונדיני", עקב צבע שיערו. ב-1967 הבקיע את השער מהמרחק הכי גדול בתולדות בית"ר - כ-70 מטר, מול הפועל לוד במסגרת הליגה.

עד 1968, כשבית"ר עוד שיחקה בליגת המשנה, תופקד רובוביץ' כשחקן קישור התקפי. הוא היה מגיח מאחור, ומאיים על השער בבעיטות חזקות ומדויקות. מטווחים אלו הבקיע את מרבית שעריו. רובוביץ' היה גם בועט הפנדלים של הקבוצה.

בסוף עונת 1966/1968 הצליחה בית"ר ירושלים, תחת הדרכתו של סמואל רזניק, להעפיל לליגה הראשונה.
41 שערים הבקיע בעונה זו רובוביץ', ובמיוחד זכור כמי שהבקיע את השער היקר וההיסטורי שהעלה את הקבוצה סופית ליגה, באצטדיון ימק"א מול מכבי רמת עמידר. מכאן ואילך זכור שיר שהתנגן בפי האוהדים: "ומי דפק את עמידר? אודי חמודי".

בליגה הראשונה עבר לשמש כקפטן הקבוצה, והוסב לתפקיד לבלם. גם מעמדה חדשה זו היטיב לבשל ולכבוש. אם בית"ר הייתה נקלעת לפיגור, היה עולה להתקפה ופעמים רבות מצליח להבקיע. ב-1972 כמעט וזכה עם הקבוצה באליפות המדינה, אך לבסוף סיימה הקבוצה שנייה למכבי תל אביב.

רובוביץ' היה שחקן מקורב מאוד לאוהדי הקבוצה והיה מנצל את השפעתו לפעילויות חנוכיות. כשהיה רואה ילדים ברחוב, היה שואל אותם אם הכינו שיעורי בית. העירייה גייסה אותו להדריך בקייטנות, והוא היה מרצה אורח בבתי ספר. היה לו גם טור במגזין הכדורגל "פנדל".

במדי בית"ר הוא כבש 81 שערים, מספר גדול יחסית לעמדה האחורית ששיחק בה בשנותיו האחרונות כשחקן. רובוביץ' בעט 10 פנדלים במהלך הקריירה ואת כולם הבקיע (אחד מארבעה שחקנים בתולדות הליגה הישראלית עם 100% הצלחה במספר דו ספרתי של בעיטות).
בסיום עונת 1972/1973 החליט לפרוש, כאשר משחקו האחרון בקריירה היה בגיל 27 שנים ו-5 חודשים - מול הפועל כפר סבא לאחריו פרש מכדורגל.

במהלך הקריירה לבש חולצות עם מספרי: 8 (כששיחק כקשר) ו-5 (כששיחק כבלם).

## חיים אישיים
לאחר פרישתו למד כלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים.

כיום רובוביץ' מתגורר ברמת השרון, ובעל חברת "אטם" לה מפעלים בחיפה ותל אביב המייצרת חלפים לתעשייה הכימית, החקלאית, והצבאית. כיום בנו מנהל את העסק המשפחתי.

## קישורים חיצוניים
* "אודי רובוביץ' - כדור הרעם", אתר בית"ר.נט
* עושים כבוד: אודי "חמודי" רובוביץ', האתר הרשמי של בית"ר ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
סלום

**נהר סלוּם** (**Saloum**) הוא נהר בסנגל. מקורו כ־105 ק״מ מזרחית לעיר קאולאק והוא זורם לאורך 250 ק״מ עד לשפכו באוקיינוס האטלנטי. הדלתה של הנהר הוכרזה בשנת 1980 כשמורה ביוספרית ובשנת 2011 כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו, ואזור ההכרזה משתרע בעיקר באיים סאלום ובטנטי השוכנים בשפך. אגן הניקוז של הנהר נמצא בתחומה של ממלכת סלום ההיסטורית.

## הדלתה של נהר סלום
250px|ממוזער|שמאל|הפארק הלאומי דלתת הסלום

בדלתה של הסלום, אשר נמצאת בשפכו של הנהר אל האוקיינוס האטלנטי, תעלות מים מליחים עם למעלה מ־200 איים, ובה גם מנגרובים, סביבה ימית אטלנטית ויער טרופי יבש. כמו כן, בדלתה 218 תלי קונכיות מעשה ידי אדם, עדות לתרבות עתיקת־יומין באזור החוף של מערב אפריקה. על גבי 28 מתוך תלי הקונכיות ישנם אתרי קבורה דמויי רוגם שבהם נמצאו חפצי עתיקות.

שטחה של הדלתה 1,800 קמ״ר, אורכה בקו החוף 72.5 ק״מ, ורוחבה 35 ק״מ אל תוך היבשה. 760 קמ״ר משטח הדלתה הם פארק לאומי.

הבצורת, שינויי האקלים וכריתת העצים הבלתי מבוקרת ביערות המנגרובים, גורמים לעליית מליחות הקרקע  - מה שמאיים על פרנסתם של אלפי אנשים החיים שם. בעונה היבשה, בשפלה שלאורך נהר סלום, נסוגים מים מתוקים תת-קרקעיים, ומי ים נכנסים פנימה. זו חדירה של מים מלוחים - העברת מים מלוחים לאקוויפרים של מים מתוקים - מה שהופך את מקורות המים המתוקים לבלתי ניתנים לשימוש.

## קישורים חיצוניים

* הדלתה של הסלום, באתר אונסק"ו
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סנגל: גאוגרפיה
קטגוריה:נהרות אפריקה הנשפכים לאוקיינוס האטלנטי