open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
משק בית מלכותי

**משק בית מלכותי** או **משק בית קיסרי** הוא המערכת הארגונית והתפעולית המשרתת את הצרכים האישיים, הטקסיים והמנהלתיים של בית מלוכה. מדובר בגוף הכולל עובדים, משרתים, יועצים, טבחים, קצינים, ולעיתים גם מוסדות תרבותיים, משפטיים ודתיים, הפועלים לשירות המלך, המלכה, בני המשפחה המלכותית ולעיתים גם אורחים או נציגים זרים.

## מעמד
משק בית מלכותי הוא, ראשית כל, מקום המגורים והמטה המנהלי במונרכיות עתיקות ו, שם היה הבסיס לממשל הכללי של המדינה, כמו גם סיפק את צורכי הריבון וקרוביו. משק הבית היווה את ליבת החצר המלכותית אשר כוללת אנשי חצר רבים שאינם מועסקים ישירות על ידי המלך כחלק ממשק הבית המלכותי.

בשל קרבתם למלך, פקידים בכירים במשק הבית צברו עוצמה והשפעה רבה על קבלת ההחלטות. פעמים רבות הם תפקדו כ"יועצים בלתי רשמיים" או אף כשרים בפועל.

## עובדים
באופן מסורתי, כלל משק הבית המלכותי מספר רב של עובדים במשק הבית, המובחנים בקפדנות לפי דרגה, החל מאצילים בעלי תפקידים מבוקשים מאוד שנהנו מגישה קרובה למונרך, ועד למשרתים רגילים. משק הבית כלל גם אנשי אבטחה, לעיתים כחלק מצבא הממלכה. במשק הבית המלכותי עשויים היו להיכלל גם מומחים, אמנים ואומנים. תפקידים בחצר המלכותית נחשבו יוקרתיים במיוחד.

חלק מהתפקידים החשובים הנהוגים במסגרת משק הבית המלכותי הפכו עם הזמן לתפקידים העוברים בירושה בלבד. במקרים רבים של נושאי תפקיד אישי הנוגע לריבון נוצרה זהות בין שם התפקיד לנושאיו.

במקרים מסוימים שרדה המשרה לבדה גם כאשר החובות הכרוכות בה חדלו להיות נחוצות בהדרגה, בדרכים או מסיבות שונות, או הועברו לפקידים בעלי מעמד פחות גבוה.

## תפקידים
תפקידי משק הבית המלכותי עשויים לכלול:
* תפעול יומיומי: ניהול הארמונות, ביגוד, מזון, תחבורה, לוחות זמנים וכדומה.
* תפקידים טקסיים וסמליים: ארגון טקסים ממלכתיים, קבלות פנים, הכתרות, לוויות ממלכתיות וכו'.
* תפקידי ייעוץ: יועצים מדיניים, דתיים או פרטיים שפועלים במסגרת קרובה למלך.
* ניהול כספים ואדמיניסטרציה: תקצוב, ניהול קרקעות ונכסים מלכותיים.
* תפקידי אבטחה: יחידות צבאיות או שומרי ראש המלווים את בני המלוכה.

## כיום
בתקופה המודרנית התפתחו משקי בית מלכותיים לישויות הנבדלות מממשלות לאומיות. רוב משקי הבית המודרניים הפכו לטקסיים בלבד. דוגמה למשק בית מלכותי בימינו המעסיק מאות אנשים, עם תיאורי תפקידים רבים, היא משק הבית של צ'ארלס השלישי.

## ראו גם
* רשימת משרות מסורתיות
* הבית הלבן

## קישורים חיצוניים

*
יצחק מלכסון

**יצחק (איסקו) מלכסון** (נולד ב-13 בדצמבר 1943) הוא סטטיסטיקאי, פרופסור אמריטוס בחוג לסטטיסטיקה וחקר ביצועים באוניברסיטת תל אביב.

## קורות חיים
מלכסון נולד בארגנטינה ב-1943. אימו ברטה (זיוה) אנגל נולדה בארגנטינה. אביו Alejandro היה מבקר ספרותי ביידיש, עסקן ציבורי וחבר מפא"י, שנולד בסרביה. בשנת 1947 עבר עם משפחתו לצ'ילה שם גדל עד 1961, שנה שבה עלה לישראל.

הוא סיים תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים ב-1965. תואר שני בסטטיסטיקה סיים ב-1967 גם כן מהאוניברסיטה העברית. את התואר דוקטור בסטטיסטיקה קיבל מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי בארצות הברית ב-1969. התיזה לדוקטורט נכתבה בהנחיית דויד בלאקוול.

הוא הצטרף ב-1971 כחבר סגל בחוג לסטטיסטיקה וחקר ביצועים בפקולטה למדעים מדויקים, באוניברסיטת תל אביב. שם התקדם עד לדרגת פרופסור מן המניין, בשנת 1992. בשנים 1985–1987 כיהן כראש החוג. הוא פרש מהאוניברסיטה כפרופסור אמריטוס.

מלכסון פרסם קרוב למאתיים פרסומים. מחקריו עוסקים בסוגיות של מידול סטוכסטי ותורת ההסתברות. בין היתר, חקר ביצועים סטוכסטי, כלכלה מתמטית, תיאוריה סטטיסטית, מימון, רשתות עצביות ומודלים בביולוגיה מתמטית.

לצד מחקריו, הוא חלק מצוות העורכים של כתב העת הסטטיסטי הפורטוגזי REVSTAT.

היוצא ממנה בצוות נעורים בכתב העת הוא נמנה עם צוות העורכים של כתב העת הפורטוגזי לסטטיסטיקה.

מלכסון חבר באיגוד הישראלי לסטטיסטיקה ומדע הנתונים. בשנים 1995–1997 כיהן כסגן נשיא, ובין השנים 2015–2017 היה נשיא האיגוד.

## חיים אישיים
מלכסון נשוי לד"ר שרה מלכסון, קלינאית תקשורת. לזוג שני ילדים ונכדים. ביתו יעל מלכסון-נחומי סוציולוגית ארגונית. בני הזוג מתגוררים בהוד השרון.

## לקריאה נוספת
* Isaac Meilijson, עמוד אישי באתר אוניברסיטת תל אביב
* ילדותו ובגרותו של יצחק מלכסון בין דרום אמריקה לישראל, הקשר הרב דורי המשרד לשוויון חברתי
## קישורים חיצוניים
* יצחק מלכסון, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* יצחק מלכסון, באתר גוגל סקולר
* יצחק מלכסון, באתר ResearchGate
* יצחק מלכסון, באתר לינקדין
* יצחק מלכסון, באתר Geni

## הערות שוליים

קטגוריה:סטטיסטיקאים ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:חוקרי ביצועים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: סטטיסטיקה וחקר ביצועים
קטגוריה:נשיאי האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה ומדע הנתונים
קטגוריה:הוד השרון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
בהאא' בעלושה

**בהאא' בעלושה** (בערבית: **بهاء بعلوشة**) הוא מראשי חמולת בעלושה שבכפר הבדואי אום אל-נסר בצפון רצועת עזה. נחשד על ידי הפלסטינים ברצועה, ובעיקר על ידי ארגון חמאס, כמשתף פעולה עם ישראל במהלך מלחמת חרבות ברזל.

## ביוגרפיה
בעלושה שירת במנגנון המודיעין הכללי של מנגנוני הביטחון של הרשות הפלסטינית במשך שנים רבות. הוא נודע בקשריו הקרובים עם בכירי הרשות הפלסטינית.

ב-11 בדצמבר 2006 נרצחו שלושת ילדיו הקטנים של בהאא' בעלושה על ידי חמאס, כשהיו בדרכם לבית הספר, על רקע הסכסוך בין חמאס לפת"ח ברצועת עזה.

במהלך מלחמת חרבות ברזל נטען על ידי הפלסטינים ברצועת עזה כי הוא שימש כמקשר בין שירות המודיעין הפלסטיני לשירותי הביטחון הישראליים, ובמיוחד לשב"כ. נטען כי בעלושה היה מעורב בהעברת "מידע ביטחוני רגיש" על מיקומם ובתיהם של דמויות בכירות בחמאס ובפלגי הטרור האחרים ברצועת עזה, מידע אשר שימש את ישראל בביצוע סיכולים ממוקדים.

עוד נטען כי לבעלושה תפקיד מרכזי בחסימת כניסת סיוע הומניטרי, או באישור רשימות סלקטיביות של הזכאים לקבל סיוע במזון וברפואה, על סמך שיקולים פוליטיים וביטחוניים. כמו כן נטען כי בעלושה מקושר למיליצייה של יאסר אבו שבאב שפועלת במזרח רפיח בהכוונתו, והוא הגורם המקשר בינה לבין אבו מאזן והרשות הפלסטינית בראמאללה.

## הערות שוליים

קטגוריה:פלסטינים
דיוקן לואי פיליפ הראשון (וינטרהאלטר)

**דיוקן לואי פיליפ הראשון** (בצרפתית: **Louis-Philippe, roi des Français**) הוא ציור שמן מאת האמן הגרמני פרנץ קסאבר וינטרהאלטר, או ציור המבוסס על קומפוזיציה שיצר, אשר נוצר בסביבות שנת 1839. בציור מתואר לואי פיליפ, מלך הצרפתים, כשהוא מופיע כדמותו של מייסד מוזיאון ורסאי, על רקע גלריית הקרבות שנחנכה בשנת 1837. היצירה מוצגת בגלריות ההיסטוריות של ארמון ורסאי, לאחר שהושאלה למקום ממוזיאון הלובר בשנת 1986.

המלך לואי פיליפ מתואר עומד בתנוחה רשמית, לבוש במדי גנרל דיוויזיה. הוא מחזיק בידו השמאלית מצנפת מעוטרת בסמל הטריקולור, בעוד ידו הימנית מונחת על שולחן רחב שעליו פרושות מגילות – ככל הנראה תוכניות גלריית הקרבות או מגילת חוקת 1830. על השולחן מונחים גם סמלי הרגאליה המסורתיים: הכתר הסגור, השרביט ו"יד הצדק". ברקע נראית גלריה מונומנטלית בעיצוב קלאסי, המזוהה כגלריית הקרבות בוורסאי. מימין לדמות המלך ניצב פסלון של ז'אן ד'ארק, מעשה ידי בתו של המלך, הנסיכה מארי, נסיכת אורליאן. תנוחת המלך בציור נלקחה מדיוקן רשמי קודם של וינטרהאלטר משנת 1839. היצירה נכללה בעבר באוסף משפחת אורליאן, ובהמשך עברה לידי נסיכי צ'רטוריסקי שתרמו אותה למוזיאון הלובר בשנת 1975.

## פרשנות וסמליות
הדיוקן מדגיש את דמותו של לואי פיליפ כמלך חוקתי וכמנהיג צבאי, ולא כשליט אבסולוטי. הבחירה להציגו במדי קצין בכיר, עם סרט לגיון הכבוד ודגלי טריקולור, משקפת את זיקתו למהפכה הצרפתית ולשלטון החוקתי, בניגוד לפאר ולראוותנות של המשטר הישן. אף על פי שסמלי המלוכה מוצגים לצידו, הדגש הקומפוזיציוני מושם על מגילת חוקת 1830 - סמל למקור סמכותו החוקית. הצבת פסלון ז'אן ד'ארק, מעשה ידי בתו, מדגישה יסודות פטריוטיים ומודרניים, אשר שולבו בגלריות ורסאי עם חניכתן.

## הקשר אמנותי
הציור נוצר לבקשתה של המלכה מארי אמלי, רעייתו של לואי פיליפ, והיה מראשוני הדיוקנאות המלכותיים שצייר וינטרהאלטר עבור בית אורליאן. הקומפוזיציה שואבת השראה ממסורת הדיוקנאות המלכותיים של מלכי אירופה בני התקופה, ובפרט מדיוקנו של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, שהיה הראשון שהוצג בדיוקן לבוש מדים צבאיים. וינטרהאלטר צייר גם את בני משפחתו של לואי פיליפ – אשתו מארי אמלי, אחותו מאדאם אדלייד, ילדיו ובני זוגם - וחלק מיצירות אלו מוצגות באוסף המוזיאון הלאומי של ארמון ורסאי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות גברים
קטגוריה:פרנץ קסאבר וינטרהאלטר: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:מוזיאון הלובר: ציורים
צדוק צארום

**צדוק צארום** הוא שחקן עבר ישראלי.

## ביוגרפיה
צארום גדל בכרם התימנים. צארום הוא בוגר בית הספר למשחק ניסן נתיב של שנת 1970.

בשנת 1977 הופיע לראשונה בסרט "הרשלה" בתפקיד מוביל ריהוט לדירה. באותה שנה הופיע בסרט "חמש מאות אלף שחור" בו גילם את סרון, מאפיונר שמעסיק את בני (שייקה אופיר) וסיסי (ז'אק כהן), לאחר שהעולם התחתון רודף אחריהם.

בשנת 1978 שיחק בסרט "חפיף". באותה השנה שיחק בהצגה "וריאציות על רוחות" שהועלתה בצוותא.

בשנת 1980 גילם את צדוק בסרט "טרנזיט".

בשנת 1981 שיחק בסרטו של נסים דיין "סופו של מילטון לוי" גילם את אבנר.

בשנת 1982 שיחק בתפקיד ראשי, לצדם של אורי גבריאל ומשה איבגי, בסרט "מתחת לאף", שבו גילם את דמותו של עזרא ג׳אנה, המכונה "החתול המטפס", תפקיד שהקנה לו פרסום רב ואהדה ציבורית בתקופת צאת הסרט.

בשנת 1984 שיחק בתפקיד מרכזי בסרט "עדות מאונס" בתפקיד הפקד רמי. באותה השנה שיחק בסרט " כורדניה" גילם את דמותו של עזרא בוצר.

בשנת 1991 שיחק בסרט האמריקאי " Cover-Up" בתפקיד נהג מונית ערבי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
מבצר סינדהודורג

**מבצר סינדהודורג** (במראטהית: **सिंधुदुर्ग**) הוא מבצר היסטורי המשתרע על אי קטן בים הערבי במרחק של כקילומטר מחוף אזור קונקן שבמהאראשטרה במערב הודו. המבצר נבנה בין השנים 1664 ל-1667 בהוראת צ'הטרפטי שיוואג'י מהאראג'. המבצר שוכן מול חופי נפת  שב באזור קונקן של מהאראשטרה, 510 קילומטרים מדרום למומבאי, ו-130 קילומטרים צפונית לגואה. הוא מונומנט מוגן תחת הסקר הארכאולוגי של הודו.

## היסטוריה
מבצר הים סינדהודורג נבנה תחת צ'הטרפטי שיוואג'י מהאראג', מייסד האימפריה המראטהית. אבן היסוד למבצר הונחה ב-25 בנובמבר 1664. על הבנייה פיקח , שקיבל סיוע ממהנדסים פורטוגזים מגואה.

מטרתו העיקרית של המבצר הייתה להתמודד עם ההשפעה הגוברת של הסוחרים האנגלים, ההולנדים, הצרפתים והפורטוגזים בחוף קונקן, ולרסן את עליית ה של . המבצר נבנה על אי קטן המכונה האי קורטה.

המבצר נתפס לזמן קצר על ידי הבריטים ב-1765 ושמו שונה על ידם ל"פורט אוגוסטוס" (Fort Augustus). מאוחר יותר, בשנת 1818 לספירה, הבריטים פירקו את מבני ההגנה של המבצר.

ביולי 2025 הוכרז המבצר חלק מאתר המורשת העולמית הסדרתי הנופים הצבאיים המראטהיים של הודו, מבצרים הפרוסים על פני שטחים גאוגרפיים מגוונים, והמציגים את העוצמה הצבאית של שלטון המראטהה.

## מבנה
צ'הטרפטי שיוואג'י מהאראג' הביא 200 מבני קאסטת ה כדי לבנות את מבצר זה. הבנייה החלה ב-25 בנובמבר 1664. המבצר הימי, שנבנה במשך שלוש שנים (1664–1667), משתרע על פני שטח של 19.42 הקטאר, עם חומה באורך 4 ק"מ, וקירות בגובה 9.1 מטר ובעובי 3.7 מטר, הכוללת 42 באסטיונים. מעל 1,800 קילוגרם עופרת שימשו ביציקה, ואבני היסוד קובעו היטב בעופרת מותכת. מלבד האבנים העצומות, חומר הבנייה כלל גם כ-72,000 קילוגרם של ברזל לצורך הקמת החומות המחברות בין הבאסטיונים. הקירות המסיביים תוכננו לשמש כגורם מרתיע בפני אויבים מתקרבים וכן בפני הגלים והגאות של הים הערבי. הכניסה הראשית מוסתרת באופן כזה שאף אחד לא יכול לזהות אותה מבחוץ. בתוך המבצר יש מקדשים, מכלי מים ושלוש בארות.

מספר התושבים הקבועים המתגוררים במבצר נמצא בירידה מאז נטישתו. רוב התושבים עברו משם עקב חוסר הזדמנויות תעסוקה, אך כמה משפחות נותרו. המבצר סגור לתיירים בעונת הגשמים עקב גאות גבוהה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים
ימין|ממוזער|250px|חומות המבצר

קטגוריה:מהאראשטרה
קטגוריה:הודו: מבצרים
קטגוריה:הנופים הצבאיים המראטהיים של הודו
אולכסיי הוצוליאק

** אולכסיי אולכסנדרוביץ' הוצוליאק** (באוקראינית: **Олексій Олександрович Гуцуляк**; נולד ב-22 בספטמבר 1997 בעיירה קרסילוב שבמחוז חמלניצקי) הוא כדורגלן אוקראיני, המשחק בעמדת הקשר בקבוצת פוליסיה ז'יטומיר מליגת העל האוקראינית ובנבחרת אוקראינה.

## קריירת מועדונים
הוצוליאק גדל במחלקות הנוער של מועדון קרפטי לבוב, בגיל 17 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-1 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול מטאלורג דונצק. בינואר 2020 עבר לדסנה צ'רניהיב תמורת סכום של 300,000 יורו. כעבור שנה נמכר לקבוצת דניפרו-1 תמורת 500,000 יורו. בקיץ 2024 חתם על חוזה לשנתיים עם קבוצת פוליסיה ז'יטומיר.

## קריירה בין-לאומית
הוצוליאק שיחק בכל שכבות הגיל של הנבחרות הלאומיות של אוקראינה. מגיל 19 שיחק בנבחרת הצעירה של אוקראינה. בדצמבר 2021 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת של אוקראינה. אך שותף לראשונה במשחק הנבחרת רק ב-21 במרץ 2024 – במשחק נגד נבחרת בוסניה והרצגובינה במסגרת מוקדמות יורו 2024. את שערו הראשון במדי הנבחרת הבקיע ב-20 במרץ 2025 במשחק נגד נבחרת בלגיה במסגרת ליגת האומות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני קרפטי לבוב
קטגוריה:כדורגלני דסנה צ'רניהיב
קטגוריה:כדורגלני דניפרו-1
קטגוריה:כדורגלני פוליסיה ז'יטומיר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1997
עיבל (יישוב)

[ממוזער|העיקול ב[כביש 5575 אשר ממזרחו (מימין) מוקם היישוב]]
**עיבל** הוא יישוב במעמד התנחלות השוכן על כתף הר עיבל, בסמיכות לכביש 5575 במרכז השומרון.

## גאוגרפיה
היישוב מוקם על הר עיבל, בסמוך לכביש 5575, כביש הגישה אל פסגת ההר, באזור המוגדר כשטח C. מיקומו של היישוב צופה על שכם שלמרגלות ההר.

באזור היישוב נמצאים מזבח הר עיבל, הקסבה של שכם, שכם הקדומה, סבסטיה ועתיקות שומרון.

## היסטוריה
היישוב הוקם לראשונה כמאחז בשנת 2020, בסמוך לבסיס הר עיבל שנמצא בפסגת הר עיבל. בנקודה הוצבה בקתה ולאחר מכן צורף קרוואן. בהמשך הנקודה פונתה ולא יושבה מחדש.

האתר אושר להתיישבות בישיבה של הקבינט המדיני-ביטחוני ביום ירושלים 2025, יחד עם עוד 21 נקודות נוספות ביהודה ובשומרון, על פי תכנונה של מנהלת ההתיישבות. ב־28 בדצמבר חתם מפקד פיקוד מרכז אבי בלוט על צו המסדיר את היישוב וקובע עבורו תחום שיפוט. בעת ההחלטה על הקמת היישוב ניתן לו השם הזמני "הר עיבל". ועדת השמות הממשלתית אישרה את השם עיבל כשם היישוב. ב-5 בפברואר 2026 הושלם תהליך ההסדרה עם קבלת סמל יישוב ממשרד הפנים.

ב-11 במרץ 2026 הועלו במבצע לילי קרוואנים ליישוב, התיישבו בו משפחות ראשונות ונפתחה בו שלוחה מקומית של ישיבת אלון מורה. בנוסף הורחבו דרכי הגישה אליו.

## ראו גם
* הר עיבל

## הערות שוליים

קטגוריה:השומרון: יישובים
קטגוריה:הר עיבל
קטגוריה:מועצה אזורית שומרון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2020
קטגוריה:מאחזים שהוסדרו
תמרה (יישוב)

**תְּמָרָה** הוא יישוב ישראלי בהקמה, במעמד של התנחלות, בבקעת ייט"ב שבדרום בקעת הירדן, על כביש 4490. הוא צפוי להיות יישוב עירוני שיאוכלס על ידי המגזר החרדי, ובשלב הראשון יוקמו בו 4,000 יחידות דיור.

היישוב נמצא מול מבואות יריחו, מהצד השני של הכביש.

## גאוגרפיה
היישוב ממוקם בבקעת יריחו שבדרום בקעת הירדן, בין מבואות יריחו וייט"ב, בגובה של כ-100 מטרים מתחת לגובה פני הים.

בקרבת היישוב זורם נחל ייט"ב, ונמצאים אתרי אסון הנ"ד, אתר ההנצחה שלו, ואתר הנצחה לסיירת חרוב.

## היסטוריה
ההתיישבות במקום התחילה ב-2024, בהקמת החווה החקלאית "שער המלך" של משה וסיגלית טמיר.

במאי 2025 אישר הקבינט המדיני-ביטחוני את הקמתו של היישוב במועצה האזורית ערבות הירדן, לצד היישובים גדי, בתרון וגודר, ולצד 21 נקודות יישוב חדשות ברחבי יהודה ושומרון. היישוב הוגדר כמיועד לבני הציבור החרדי. שם היישוב הזמני היה "עיר התמרים", על שם יריחו הסמוכה, המכונה במקרא "עיר התמרים". בנובמבר אותה שנה קיבלה עיר התמרים מעמד רשמי של יישוב, תחת השם "תמרה", על מנת להפרידו מנווה תמרים שבנגב. ב-5 בפברואר קיבל סמל יישוב ממשרד הפנים, והפך ליישוב רשמי במדינת ישראל.

## ראו גם
* בקעת הירדן

## הערות שוליים

קטגוריה:בקעת ייט"ב
קטגוריה:בקעת הירדן
קטגוריה:מועצה אזורית ערבות הירדן
קטגוריה:מאחזים שהוסדרו
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2005
נווה גדיד

**נווה גדיד** היא התנחלות בבקעת הירדן, בין מושב משואה לבין פארעה אל-ג'יפתליק ובקרבת נחל תרצה.

היישוב הוקם כמאחז בשנת 2017 בשטח של המחנה הצבאי הנטוש "מחנה גדי". במאי 2025 החליט הקבינט המדיני-ביטחוני להסדיר את מעמדו ואישר את הפיכתו ליישוב מן המניין.

## גאוגרפיה
היישוב ממוקם על הכביש בין מושב משואה למחנה אריה, בקרבת צומת אדם בה נפגשים כבישים 90 ו-57, בבקעת הירדן. גובהו 245 מטרים מתחת לגובה פני הים, והוא מרוחק כ-5 קילומטרים מהירדן.

בסביבתו שטחים חקלאיים רבים.

## היסטוריה
גדי הוקם על שטח "מחנה גדי", מחנה צבאי ששימש בעבר את הצבא הירדני, לאחר מכן את צה"ל ובשלב מאוחר יותר ננטש. במחנה זה הוקם בסיס של חטיבת הבקעה. שם הבסיס, "מחנה גדי", ניתן לו על שם סרן גדי מנלה, שנהרג בידי מחבלים ב-26 ביולי 1968. עם השנים המקום ננטש ונאחזו בו נוודים בדואים.

ב-2017 הקימו גרעין משפחות ישראליות מאחז במקום, ולאחר שמונה שנים, ב-2025, מנה המאחז כ-40 משפחות. ליד המאחז הוקמה מכינה קדם-צבאית, מכינת ליאל, על שם  שנהרג במבצע צוק איתן בקיץ 2014.

במאי 2025 אישר הקבינט המדיני-ביטחוני את הסדרתו של היישוב והפיכתו ליישוב מן המניין, ובנובמבר אותה שנה קיבל מחנה גדי מעמד רשמי של יישוב, תחת השם "גדי". בינואר 2026 הוחלט לקרוא ליישוב "נווה גדיד". ב-5 בפברואר הושלם תהליך ההסדרה עם קבלת סמל יישוב ממשרד הפנים.

## הערות שוליים

קטגוריה:בקעת הירדן
קטגוריה:מאחזים שהוסדרו
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2017
קטגוריה:מועצה אזורית ערבות הירדן
אדוארד דאגלס וייט האב

**אדוארד דאגלס וייט האב** (באנגלית: **.Edward Douglass White Sr**; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מלואיזיאנה, איש המפלגה הוויגית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1829–1834, ובשנים 1839–1843. בין שתי תקופת כהונה אלו, הוא כיהן כמושל לואיזיאנה העשירי.
## ראשית חייו
אדוארד דאגלס וייט נולד במחוז מורי שבטריטוריה הדרום-מערבית, שחודשים ספורים לאחר לידתו הפכה למדינת טנסי, כבנם מחוץ לנישואים של ג'יימס וייט ושל מרי וילקוקס. אף על פי שככל הנראה הוריו לא נישאו, אביו הכיר בו, ונסיבות לידתו לא עמדו למכשול לחינוכו או להצלחתו בחייו. ג'יימס וייט האב היה חבר קונגרס הקונפדרציה מטעם קרוליינה הצפונית. כשהיה נער, עבר אדוארד דאגלס וייט עם אביו ללואיזיאנה.

ב-1815 סיים וייט את לימודיו באוניברסיטת נאשוויל , ולאחר מכן החל לעסוק בעריכת דין בדונלדסונוויל, מקום מושב מחוז אסנשן, שמדרום לבאטון רוז'. עשר שנים לאחר מכן, ב-1825 הוא מונה על ידי המושל הנרי ג'ונסון, גם הוא מדונלדסונוויל, כשופט בבית המשפט העירוני של ניו אורלינס.

ב-1834 נשא וייט לאישה את קתרין סידני לי רינגולד, בתו של טנץ' רינגולד , שבמשך שנים היה מרשל של ארצות הברית במחוז קולומביה. על חמשת ילדיהם נמנה אדוארד דאגלס וייט הבן, לימים סנאטור מטעם לואיזיאנה ונשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית.

## קריירה פוליטית
ב-1828 נבחר וייט לבית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן בו מ-1829 ועד התפטרותו ב-1834 לאחר בחירתו כמושל. הוא כיהן כמושל לואיזיאנה תקופת כהונה אחת בשנים 1835–1839. לאחר מכן הוא נבחר שוב לבית הנבחרים, וכיהן בו בשנים 1839 - 1843.

בבחירות למשרת המושל התמודד וייט מול מועמד המפלגה הדמוקרטית ג'ון ב. דוסון, וניצח ביחס קולות של 6,018 מול 4,438. וייט הושבע לכהונתו ב-2 בפברואר 1835. במהלך תקופת כהונתו כמושל, עברו חוקים לייבוש שטחי האדמה בין ניו אורלינס לבין אגם פונטצ'רטריין, ולארגון המיליציה המדינתית. ב-1837 השעו כמה בנקים בניו אורלינס את התשלומים בזהב, והתחוללו בהלה הפיננסית ושפל כלכלי. וייט כינס מושב מיוחד של בית המחוקקים של לואיזיאנה, אך הטיל וטו על הצעת חוק שהוגשה לאישורו, ועל כך הוא ספג ביקורת רבה מהעיתונות. לאחר סיום כהונתו כמושל, חודשו התשלומים והמשבר הפיננסי חלף.

ב-1833 היה וייט אחד מהניצולים של התפוצצות אוניית הקיטור "לאיונס" , שהתרחשה במימי הנהר האדום מדרום לעיר נקיטש 

## מותו
אדוארד דאגלס וייט נפטר בניו אורלינס ב-18 באפריל 1847. הוא נטמן בבית הקברות הקתולי סנט ג'וזף שבתיבדו, לואיזיאנה.

ביתו שבתיבדו מופעל על ידי מוזיאון המדינה של לואיזיאנה כבית אדוארד דאגלס וייט .
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 2 Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 561


## קישורים חיצוניים
* אדוארד דאגלס וייט האב באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* אדוארד דאגלס וייט האב באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מושלי לואיזיאנה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הוויגית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מלואיזיאנה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הלאומית הרפובליקנית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1795
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1847
יהושע לאנג

הרב **יהושע לאנג** (תקצ"ז – ב' באדר ב' תרס"ח, 5 במרץ 1908) היה רב ופוסק הלכה ליטאי, מחבר פורה, כיהן כרב בכמה קהילות חשובות בליטא, בהן סעליב, איוויינייץ, שרשוב, סטוויסקי ושומיאץ. מחבר הספרים "ענף יהושע", "פרי יהושע", "כרם יהושע" ו"חיבת הקודש", וחיבור על הרמב"ם "בנין יהושע".

## תולדות חייו
נולד בווילנה בשנת תקצ"ז לרבי משה ולפריידא. אביו היה מחשובי רבני העיר, והוא זכה לחינוך תורני מובהק.

כבר בגיל 12 למד אצל הרב מרדכי מלצר. מאוחר יותר המשיך את לימודיו בעצמו בקיבוץ של בחורים מצוינים.

בצעירותו הוסמך לרבנות. בשנת תרכ"ג, והוא בן כ־26, הדפיס את ספרו הראשון, "ענף יהושע" על מסכת שבת, בווילנה. בראש הספר נדפסה הסכמה נלהבת מאת רבי יצחק אלחנן ספקטור מקובנה, ששיבח את חידושיו של המחבר הצעיר.

נתקבל כרב ואב"ד בסעליב. לאחר מכן עבר לכהן ברבנות ביישובים נוספים: בשנת תרכ"ה באיוויינייץ, אחר כך בשרשוב, ובשנת תר"מ בשומיאץ. ומשם חזר לווילנה, ולאחר פטירת הרב חיים אריה לייב מישקובסקי נתקבל כרב בסטוויסק.

במהלך כהונתו ברבנות עסק בכתיבת חידושי תורה, ופרסם ספרים רבים.

## השקפתו ופעולתו
בהקדמת ספרו "כרם יהושע" (וילנה, תרל"ו) הביע צער על שעזב את עירו וילנה – "עיר מולדתו ומרכז התורה" – והזכיר את אהבתו לירושלים ואת הקפדתו לזכור את ציון ולדרוש לשלומה. כדבריו: "נזהרנו מהורינו לדרוש לציון בכל עת ולהעלות זיכרון רום מקדשנו על לוח לבנו".

בשנת תרס"ג התעוררה מחלוקת ציבורית בעניין אתרוגי ארץ ישראל בשנת שמיטה, והרב יצחק יעקב ריינס מלידא פנה אליו בבקשה שיחווה דעתו. תשובתו נדפסה בכתב העת המזרח (תרס"ג, חוברת ג, עמ' 161–162), ובה כתב כי החליט להשיב לשאלה למרות בריאותו הלקויה, "מפני חביבות ארץ ישראל וכבודה". הוא חיזק את השימוש באתרוגי ארץ ישראל על אף חששות שביעית, והתנגד לשימוש באתרוגים מיוון, בנימוק ש"ציון שבלבו".

## פטירתו
נפטר לאחר מחלה ממושכת ביום חמישי ב' באדר ב' תרס"ח (1908) בורשה. קברו נמצא בבית העלמין בוורשה. השאיר אחריו כתבי־יד ערוכים לדפוס: "תוספת מהרי"ל" על המשנה.

## חיבוריו
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* מאיר שמשון גשורי, 'לאנג, יהושע', בתוך: **[[אנציקלופדיה של הציונות הדתית]]**, יצחק רפאל (עורך), כרך ג, מוסד הרב קוק תשכ"ה, עמ' 75–76
* ספר יזכור לקהילת איוויינייץ, עמ' 236–237 בספריית העיר ניו יורק
* יידישעס טאגעבלאט, (מודעה על פטירתו), 6 מרץ 1908, עמ' 3.
*תמונת מצבתו בבית הקברות היהודי בורשה

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:רבני ערים באירופה
קטגוריה:וילנה: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי בוורשה
קטגוריה:ילידי 1837
קטגוריה:נפטרים ב-1908
ניית'ן קאטלר

**ניית'ן קאטלר** (באנגלית: **Nathan Cutler**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל השביעי של מדינת מיין מאוקטובר 1829 עד ינואר 1830, וקודם לכן כחבר ונשיא הסנאט של מיין. 

## ביוגרפיה
קאטלר נולד בלקסינגטון שבמושבת מפרץ מסצ'וסטס באמריקה הבריטית. הוא השלים את לימודיו הגבוהים בדארטמות' קולג' בשנת 1798, ושימש כמנחה (Preceptor) באקדמיית מידלברי במשך שנה לאחר מכן. בהמשך למד משפטים בוורמונט אצל השופט צ'יפמן. בשנת 1801 עבר לווסטר שבמסצ'וסטס, ושם התקבל ללשכת עורכי הדין של הקהילייה. תקופה מסוימת עסק בעריכת דין בעיירת הולדתו, ואחר כך עבר בשנת 1803 לפרמינגטון שבמדינת מיין, שם התגורר עד סוף חייו.

בשנת 1812 מונה לשופט בבית משפט אזרחי (Court of Common Pleas), אך מיאן לקבל את המינוי. קאטלר כיהן מספר פעמים כחבר באספה הכללית של מסצ'וסטס, עוד בטרם נפרד ממנה מחוז מיין. בשנת 1819 שימש כנציג בוועידת החוקה של מיין, בה נוסחה חוקת המדינה, ומאז הפך לדמות פעילה בחיים הציבוריים והפוליטיים של מיין. הוא כיהן פעמים רבות כחבר בבית המחוקקים של מיין.

ב-1828 נבחר לסנאט של מיין וכיהן כנשיא הסנאט. עם פטירתו של המושל אינוק לינקולן ב-8 באוקטובר 1829, הושבע קאטלר כמושל השביעי של מיין, וכיהן בתפקיד עד לתום כהונתו בסנאט ב-6 בינואר 1830. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1832 היה נציג בחבר האלקטורים מטעם מיין, ובשנת 1844 כיהן כחבר בית הנבחרים של מיין.

קאטלר היה ממייסדי "אקדמיית פרמינגטון", ובמהלך חייו שימש כנשיא מועצת הנאמנים שלה. היה בעל עניין עמוק בלימודים קלאסיים, ועסק בהם כל חייו.

ב-10 בספטמבר 1804 נשא לאישה את האנה מור. לשניים נולדו תשעה ילדים, מהם שבעה הגיעו לבגרות. האנה נפטרה בשנת 1835. ב-1856 נישא בשנית להארייט ולד לבית איסטרברוקס.

## קישורים חיצוניים

* ניית'ן קאטלר, באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי בתי המחוקקים של מדינת מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של מיין
קטגוריה:מושלי מיין
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1775
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1861
לודוביקו ויברטי

**לודוביקו בלו ארט ויברטי** (באיטלקית: **Ludovico Blu Art Viberti**; נולד ב-8 בפברואר 2002) הוא שחיין איטלקי, זוכה מדליית ארד באליפות עולם (דוחה 2024) ובאליפות עולם בבריכת 25 מטר (בודפשט 2024) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.

## ביוגרפיה
### 2023
#### סגן אלוף האוניברסיאדה
באוניברסיאדת צ'נגדו שנערכה באוגוסט זכה בשתי מדליות כסף: במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.32 שניות, ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, בו שחה בשלב המוקדמות. בנוסף, סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.45 דקות.

### 2024
#### מדליית ארד באליפות עולם
באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר בפברואר זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, לאחר ששחה בשלב המוקדמות. בנוסף, סיים במקום עשירי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.61 שניות. במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב סיים במקום שישי.

באולימפיאדת פריז שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.38 שניות.

באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בבודפשט שבהונגריה בדצמבר זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:19.91 דקות יחד עם לורנצו מורה, מיקלה בוסה ואלסנדרו מירסי, אחרי רוסיה תחת אתלטים נייטרליים ב' (3:18.68 דקות) וארצות הברית (3:19.03 דקות). הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר חזה בשיא אישי חדש של 25.71 שניות, ובמקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 56.46 שניות. בנוסף, סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב, ובמקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב בשיא איטליה חדש של 3:35.54 דקות יחד עם לורנצו מורה, אלנה קפרטה ושרה קורטיס, לאחר שבשלב המוקדמות קבע יחד עם לורנצו מורה, אלנה קפרטה וסופיה מוריני שיא איטליה חדש של 3:37.26 דקות.

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 50 מטר חזה: 26.27 שניות (2025)
* 100 מטר חזה: 59.89 שניות (2025)

### בריכת 25 מטר
* 50 מטר חזה: 25.71 שניות (2024)
* 100 מטר חזה: 56.46 שניות (2024)

## קישורים חיצוניים

* לודוביקו ויברטי, באתר הרשמי של פדרציית השחייה הבין-לאומית 

קטגוריה:שחייני חזה
קטגוריה:שחיינים איטלקים
שחיינים איטלקים באולימפיאדת פריז
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2002
הבחירות הפרלמנטריות בנורווגיה (2025)

הבחירות הפרלמנטריות בנורווגיה התקיימו ב-8 בספטמבר 2025, ובהן נבחרו 169 חברי הסטורטינג לכהונה של 4 שנים – עד 2029. בבחירות זכתה מפלגת העבודה הנורווגית בראשות ראש הממשלה המכהן יונאס גאר סטורה במספר הקולות הרב ביותר, המהווים כ-28.0% אחוזים, והיא צפויה להרכיב את הממשלה הבאה. במקום השני זכתה מפלגת הקידמה הימנית-פופוליסטית-ליברטריאנית בראשות סילבי ליסטהוג עם 23.9 אחוזים מהקולות, ההישג הגדול ביותר של המפלגה מאז הקמתה ב-1973, שנחשבת לימנית ביותר בפרלמנט. המפלגה השמרנית בראשות ארנה סולברג, שכיהנה כראש הממשלה בין השנים 2013 ל-2021, זכתה במקום השלישי בלבד עם 14.6 אחוזים מהקולות בלבד, ונחלשה משמעותית לעומת שנת 2021, אז זכתה ל-20.5 אחוזים מהקולות. 

אחריהם, במקום הרביעי, זכתה מפלגת השמאל הסוציאליסטית, עם 5.6 אחוזים מהקולות, במקום החמישי מפלגת המרכז עם 5.6 אחוזים מהקולות גם כן, במקום השישי המפלגה האדומה מהשמאל הרדיקלי עם 5.3 אחוזים מהקולות, מפלגת הירוקים עם 4.7 אחוזים, המפלגה הנוצרית-דמוקרטית עם 4.2 אחוזים, והמפלגה הליברלית עם 3.7 אחוזים.

## רקע
ב-30 בינואר 2025, מפלגת המרכז הנורווגית עזבה את הקואליציה לאור חילוקי דעות עם מפלגת העבודה הנורווגית, הלוא היא מפלגת השלטון, על מדיניות האנרגיה הנורווגית ביחס לאיחוד האירופי. מה שגרם לממשלה של מפלגה אחת לראשונה זה 25 שנה 8 חברי הקבינט מהמפלגה התפטרו. ביניהם שר האוצר ומנהיג המפלגה טריגווה סלגסוולד ודום, שהוחלף על ידי ינס סטולטנברג, לשעבר מנהיג נאט"ו. הבחירות נסובו סביב יוקר המחיה הגובר במדינה, ועל רקע המלחמות באוקראינה וברצועת עזה.

## רשימת המפלגות שהתמודדו בבחירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

נורווגיה
קטגוריה:נורווגיה: פוליטיקה
נורווגיה
קטגוריה:2025 בנורווגיה
קארן אינגליש

**קארן אינגליש** (באנגלית: **Karan English**; ) היא פוליטיקאית אמריקאית שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של אריזונה בין השנים 1993–1995.

## ביוגרפיה
אינגליש נולדה בברקלי שבקליפורניה, והשלימה את לימודיה הגבוהים באוניברסיטת אריזונה. לפני כן למדה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה. את ראשית דרכה הציבורית החלה ב-1981 כחברת מועצת המפקחים של מחוז קוקונינו. טרם היבחרה לקונגרס כיהנה אינגליש כחברת בית המחוקקים של אריזונה, תחילה בבית הנבחרים של אריזונה מ-1987 עד 1991, ולאחר מכן כחברת הסנאט של אריזונה בין השנים 1991–1993. במהלך כהונתה בסנאט המדינתי יצרה לעצמה אינגליש תדמית ליברלית בנושאים כלכליים, חברתיים וסביבתיים.

בנובמבר 1992 התמודדה אינגליש אל בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של אריזונה, שנוצר זה עתה. אף על פי שבמהלך מערכת הבחירות הוציא יריבה דאג ויד  סכומים גדולים בהרבה מאלה של אינגליש, היא הצליחה לגבור עליו עם 53% מקולות הבוחרים. היא נהנתה מתמיכתו המפתיעה של הסנאטור הרפובליקני לשעבר בארי גולדווטר, אשר טען כי ויד מנותק מהציבור המקומי משום שהתגורר במדינה שנתיים בלבד, לעומת 22 שנות מגוריה של אינגליש. ויד מצדו טען כי תמיכתו של גולדווטר בהפלות היא שגרמה לו לחצות את הקווים המפלגתיים ולהעדיף דמוקרטית.

הצלחתה של אינגליש בבחירות 1992 יוחסה גם, בין היתר, לגל התמיכה הלאומית של המפלגה הדמוקרטית במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1992 בהן נבחר מושל ארקנסו ביל קלינטון לנשיא ארצות הברית. בבחירות אלה כמעט וניצח קלינטון באריזונה לראשונה מאז הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1948 (קלינטון ניצח שם כעבור ארבע שנים בבחירות 1996). בנוסף, שני מועמדים דמוקרטים אחרים – אד פסטור וסם קופרסמית' – נבחרו גם הם לבית הנבחרים האמריקאי, ובכך הושג רוב דמוקרטי במשלחת אריזונה לבית הנבחרים.

אינגליש הייתה האישה השנייה בתולדות המדינה שנבחרה לייצג את אריזונה בקונגרס, לאחר איזבלה גרינוויי , שכיהנה בין השנים 1933–1937. היא ייצגה את מחוז הקונגרס השישי של מדינת אריזונה, אשר בשנות ה-90 של המאה ה-20 כלל אזורים נרחבים מזרחית לפיניקס ובהם מסה, סקוטסדייל וצפון־מזרח אריזונה. לאחר כהונה אחת בקונגרס הפסידה אינגליש בבחירות 1994 למועמד המפלגה הרפובליקנית ג'יי. די. הייוורת'.

נכון לשנת 2020 פועלת אינגליש במסגרת המרכז לסביבות בנות־קיימא באוניברסיטת צפון אריזונה, והיא חברה בקבוצת הרפורמיסטים (ReFormers Caucus) של ארגון "Issue One".

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אריזונה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אריזונה
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של אריזונה
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מאריזונה
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1949
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
יונדב

**יונדב** היא התנחלות ביהודה, על כביש 60 בקרבת שמעה. בסמוך ליישוב זורם נחל חברון.

במקום פועלת חווה חקלאית העוסקת בעיקר בגידול כבשים, ומגיעים אליה בני נוער על מנת להתנדב בה.

היישוב קרוי על שם יונדב בן שמעה, במעין משחק מילים – אביו של יונדב היה שמעה, ויישוב האם של יונדב הוא שמעה.

## גאוגרפיה
היישוב נמצא על גבעה בסמוך לכביש 60, בגובה 620 מטרים. בקרבתו נמצא היישוב שמעה ואזור התעשייה של מועצה אזורית הר חברון.

היישוב נמצא בדרום יהודה, 26 קילומטרים של נסיעה מקריית ארבע, ו-29 קילומטרים של נסיעה ממרכז באר שבע.

## היסטוריה
בינואר 2019 הוקמה במקום החווה החקלאית **חוות יהודה**, על ידי אלישיב ורוני נחום.

ב-5 ביוני 2020 הציתו מחבלים ערבים 450 דונם משדות החווה.

בינואר 2023 איים ראש עיריית דאהרייה בהג'ת אלג'בארין על בעלי החווה אלישיב נחום. באותו שבוע ביצע מחבל פיגוע דקירה בחווה. המחבל דקר את נחום ופצע אותו באורח בינוני, לפני שחשמלאי ששהה במחיצתו של נחום ניטרל אותו בירי שלושה כדורים מנשקו.

ביום ירושלים ה'תשפ"ה, 26 במאי 2025, החליט הקבינט המדיני-ביטחוני להכשיר את היישוב, לצד 21 יישובים נוספים, על פי תכנונה של מנהלת ההתיישבות. ועדת השמות הממשלתית אישרה את יונדב, ששימש כשם זמני של המקום. ב־28 בדצמבר חתם מפקד פיקוד מרכז אבי בלוט על צו המגדיר את יונדב כיישוב וקובע עבורו תחום שיפוט. אזור היישוב נגרע מתחומי שמעה.

ב־25 ביולי 2025 מחבל חמוש בסכין ניסה לבצע פיגוע דקירה בחווה, הוא נוטרל ובהמשך נקבע מותו.

## ראו גם

* שמעה
* קנז (יישוב)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאחזים שהוסדרו
קטגוריה:כביש 60
קטגוריה:הרי יהודה
קטגוריה:מועצה אזורית הר חברון
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:שמעה (יישוב)
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2019
קטגוריה:חוות ביהודה ושומרון
בתי הקברות היהודיים באיראן

**בתי הקברות היהודיים באיראן** שימשו את יהדות איראן במשך מאות שנים ואף יותר. כיום רובם הגדול אינם פעילים.

## בתי העלמין
### בתי קברות בטהראן
בטהראן קיימים ארבעה בתי קברות יהודיים: 1. בית הקברות ברחוב ספה, שהוקם בתקופת שלטונו של קראג' ח'אן זנד, בין השנים 1751 ל-1779. 2. בית הקברות של סאה רה דאנג'י, ברובע היהודי של טהראן. 3. בית הקברות ברחוב מאזנדראן, שהוקם בתקופת שלטונו של נאסר א-דין שאה קאג'אר, בין השנים 1848 ל-1896. 4. בית העלמין באהשטייה, הוקם בשנת 1936 בדרום טהרן.

### בית הקברות היהודי גיליארד
בית הקברות מרוחק כמה עשרות ק"מ מטהראן, והוא מהווה עדות לנוכחות קדומה למדיי של יהודים באיראן. נמצאים בו סימנים לנוכחות יהודית מאז 720 לפני הספירה. הוא מחולק לחלק עתיק וחלק חדש, המצבה העתיקה ביותר בחלק החדש היא משנת 1304 לספירה. בראשית המאה ה-21 תואר בית הקברות כמשמש חלק מיהודי טהראן. כיום בית הקברות מוזנח ותועדו בו מצבות שבורות.

### בית הקברות היהודי באספהאן
חלקו מבית הקברות שמור ומשופץ, וחלקו מחולל עד כדי חוסר יכולת להבחין בקברים. מצויים בו מבנים רבים מעל מצבות, שכנראה המסמנים קברי צדיקים. על מצבות רבות נכתב: "צדיקים במיתתן קרויין חיים". בנוסף בתוך העיר אספהאן יש מערת קבורה של צדיקים בשם רבי יעקב ורבי אהרן, ובסמוך לה בית כנסת על שם הצדיק רבי יעקב, שלא ידועים פרטים אודותיו.

### קברי צדיקים ברחבי איראן
קברי צדיקים נוספים באיראן: קבר אסתר ומרדכי בהמדאן, מערת שרח בת אשר במחוז אספהאן, קבר דניאל הנביא בסמוך לדזפול, בפרובינציית ח'וזסתאן, קבר הנביא חבקוק בטויסרקאן, קברי חנניה מישאל ועזריה בקזווין. אתר נוסף ומאוחר לכל אלו הוא קברו של מולא אור שרגא בפאתי העיר יזד. מסופר שבשנת 2001 שופץ מבנה הקבר על ידי מוסלמי שציפה לילדים שנים רבות ואכן זכה לילדים לאחר מכן.

## הערות שוליים

קטגוריה:אסיה: בתי קברות יהודיים
קטגוריה:יהדות איראן ופרס
קטגוריה:איראן: בתי קברות
קטגוריה:יהדות טהראן
הבחירות הפרלמנטריות בהונגריה 2026

**הבחירות הפרלמנטריות בהונגריה 2026** צפויות להתקיים באפריל 2026, ובהן ייבחרו 199 חברי האספה הלאומית ההונגרית, כמו כן גם ראש ממשלת הונגריה. על תפקיד ראשות הממשלה מתמודדים שני מועמדים: ראש ממשלת הונגריה ויקטור אורבן ומפלגת פידס, וחבר הפרלמנט לשעבר מטעם פידס פטר מגיאר, מטעם מפלגת טיסה. בנוסף יתמודדו בבחירות מפלגות נוספות, כגון מפלגת הקואליציה הדמוקרטית, המפלגה הסוציאליסטית ההונגרית, ותנועת מולדתנו הימנית קיצונית.

## רקע
בשנת 2024, חבר מפלגת פידס לשעבר פטר מדיאר, עזב את המפלגה בעקבות אכזבתו מדרכה של המפלגה וטענות לשחיתות רחבה בה, וכי מטרת שלטונו המוצהרת של ויקטור אורבן ל"הונגריה לאומית, ריבונית ובורגנית" היא למעשה "תוצר פוליטי" שנועד להסתרת שחיתות מסיבית וחלוקת כספים לבעלי הקשרים הנכונים. אחת מהביקורות המרכזיות שלו הייתה על החנינה שהעניקה נשיאת הונגריה לשעבר קטלין נובאק לסגן מנהל בית ילדים שהיה מעורב בהתעללות מינית בילדים במוסד, חנינה שגרמה לסערה גדולה במדינה ואילצה אותה להתפטר מתפקידה. הוא הצטרף למפלגת טיסה והפך ליושב הראש שלה, כאשר עד אז הייתה מפלגה אנונימית. בבחירות לפרלמנט האירופי סיים מדיאר במקום השני עם קרוב ל־30 אחוזים מהקולות, התוצאה הגבוהה ביותר למפלגה שאיננה מפלגת פידס מאז 2006. בעקבות כך הפכה מפלגת טיסה לאופוזיציה המרכזית לממשלתו של ויקטור אורבן, אף על פי שאינה נוכחת עדיין בפרלמנט. על פי רוב הסקרים, פטר מגיאר ומפלגתו טיסה היא המפלגה הפופולרית ביותר, אף יותר ממפלגת פידס, והיא בעלת סיכוי גבוה לתפוס את השלטון ולהדיח את ויקטור אורבן מתפקידו כראש ממשלה לאחר 16 שנים.

בבחירות הפרלמנטריות בהונגריה ב־2022, זכתה מפלגת פידס (באיחוד עם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית העממית) בשיא של 54.13% מהקולות, האחוז הגבוה ביותר למפלגה או סיעה מאז 1990, וזכתה בשני שלישים מהפרלמנט. המפלגה הרכיבה ממשלה ללא מפלגות אחרות.

בנוסף, מפלגת מומנטום ומפלגת "הונגריה של כולם" הודיעו כי לא יתמודדו בבחירות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

2026
הונגריה
קטגוריה:בחירות 2026
קטגוריה:2026 באירופה
יהודה וייספיש

**יהודה וייספיש** (נולד ב-1985) הוא עסקן ויזם חינוכי חרדי ישראלי, המייסד, יו״ר ומנכ״ל ארגון איחוד בני הישיבות. הוא נמנה עם הדמויות המרכזיות בעולם הישיבות הליטאי בתחום הרווחה והחוסן הנפשי לנוער חרדי.

## ביוגרפיה
יהודה וייספיש נולד ב-1985 וגדל באשדוד למשפחה חרדית ליטאית. למד במוסדות תורניים, והמשיך את לימודיו בישיבת גרודנא באר יעקב. לאחר נישואיו בשנות ה-2000, עבר להתגורר במודיעין עילית, ובה החל לעסוק בפעילות קהילתית והתנדבותית בקרב בני ישיבות, בעיקר בתקופות בין הזמנים וסופי שבוע, בהן ישנם אתגרים מיוחדים לשמירה על מסגרת תורנית ויציבות אישית.

בשלב ראשון ארגן קבוצות פעילות מקומיות, שכללו שיעורים, שיחות חיזוק, פעילויות קבוצתיות וטיולים מודרכים באווירה תורנית מותאמת. מיזמים אלה צברו תאוצה והתרחבו לערים נוספות, עד שהבשילה היוזמה למסגרת רשמית רחבה, שזכתה בהמשך לשם **איחוד בני הישיבות**. הפעילות קיבלה גיבוי מרבנים ומחנכים, אשר זיהו בה מענה חינוכי־חברתי ייחודי לבני הישיבות, גם מחוץ לכותלי בית המדרש.

תחת ניהולו, הארגון מפעיל רשת של כ‑358 סניפים ואת תנועת הנוער הרשמית "איחוד הנוער", ומעניק מסגרת רוחנית‑חברתית לעשרות אלפי בחורי ישיבות בארץ.

## הקמת איחוד בני הישיבות
* 2014 – רישום רשמי של העמותה בשם איחוד הנוער (ע״ר).
* 2020 – חנוכת בית‑האיחוד במודיעין עילית במעמד רבנים ואישי ציבור.
* נשיא הארגון: הרב משה הלל הירש; חבר נשיאות: הרב דוד כהן.

## תפקידים ויוזמות
* **אגף ייעוץ וסידור ישיבות** - ליווי אישי ושיבוץ תלמידים הזקוקים למסגרת חדשה.
* **אגף "לב בנים"** – מערך סיוע רגשי‑חברתי בשיתוף אנשי טיפול.
* **תוכנית "ותלמודו בידו"** – עידוד כתיבת חבורות וחידושי תורה.
* **תוכנית "המשיבים"** – משיבים ייעודיים בישיבות הגדולות, בשותפות עם משרד החינוך, המלווים תלמידי שיעור א
* **מערך הטיולים** – כ‑20 אלף בחורים בשני מועדי בין הזמנים.

## יוזמה מיוחדת בתקופת מלחמת חרבות ברזל
באוקטובר 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, הורה נשיא האיחוד הרב הירש – בעצה אחת עם וייספיש – לבטל את כל טיולי בין הזמנים, על‑אף עלות של למעלה ממיליון ₪ שכבר הושקעה בהכנות.

## פעילות ציבורית ותקשורת
* ראיון עומק ב‑עמי – סוקר את תרומתו לבחורים "שנופלים בין הכיסאות".
* ריאיון רדיו לקול חי על תוכניות הקיץ ובין הזמנים.
* הופעה קבועה בפאנלים בכנסי יום‑העיון השנתיים של האיחוד.

## חיי קהילה ומשפחה
וייספיש מתגורר במודיעין עילית, נשוי ואב לילדים. באירועי שמחה משפחתיים משתתפים רבנים וראשי ישיבות, בהם נשיא הארגון.

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:יזמים חברתיים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי עמותות
קטגוריה:מייסדי עמותות ישראלים
קטגוריה:יושבי ראש ונשיאי עמותות
קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:מודיעין עילית: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
יציאת המתנדבים של 1792

**יציאת המתנדבים של 1792** (בצרפתית: **Le Départ des volontaires de 1792**), הידוע גם בשם המארסייז (La Marseillaise), הוא תבליט מונומנטלי מאבן, שנוצר בין השנים 1833–1836 על ידי הפסל הצרפתי פרנסואה רוד. היצירה ממוקמת בצידו המזרחי של שער הניצחון של הכוכב בפריז, והיא מהווה ייצוג סימבולי לתחילתה של הרפובליקה הצרפתית והמאבק לעצמאותה.

## הקשר היסטורי
הפסל מתאר את גיוסם ההמוני של אזרחים מתנדבים שהגיעו לפריז בקיץ 1792, על רקע הפלישה של הכוחות האוסטריים והפרוסיים, והמשבר הפוליטי הגובר נגד המלך לואי ה-16. המתנדבים, רובם אזרחים פשוטים, נהרו מהמחוזות אל העיר הבירה כדי להגן על המהפכה. התגייסות זו הובילה ל־הפיכת 10 באוגוסט 1792, שבה הסתערו אזרחים וחיילי המשמר הלאומי על ארמון טווילרי, הדיחו את המלך והובילו להקמת הרפובליקה הצרפתית הראשונה. התבליט של פרנסואה רוד משקף את אותו רגע טעון, שבו העם נענה לקריאתה של המולדת ויוצא להילחם בשם חירותו.

שם הפסל, "המארסייז", מתייחס לשיר הקרב שנכתב בשנת 1792 על ידי הקצין קלוד ז’וזף רוז'ה דה ליל, ושנקשר למתנדבים שהגיעו ממארסיי לפריז כדי להגן על המהפכה. שיר זה הפך בשנת 1795 לאחד משני ההמנונים של הרפובליקה הצרפתית הראשונה. הענקת שם זה לפסל מדגישה את הקשר הישיר שבין הלהט המהפכני של המתנדבים ובין הרוח הרפובליקנית שמייצג השיר.

## גלריית תמונות

File:La Marseillaise (2) Arc de l'Etoile Paris.jpg|פרט מראשו של הלוחם במרכז הקומפוזיציה
File:La Marseillaise (3) Arc de l'Etoile Paris.jpg|פרט מפניו של אחד הלוחמים
File:La Marseillaise Rude Ny Carlsberg Glyptotek MIN0616.jpg|תבנית גבס של פני דמות הניצחון, השמורה בקופנהגן
File:Freedom Goddess, 1855, by François Rude. Nationalmuseum, Stockholm, Sweden.jpg|גרסה מברונזה של ראש דמות הניצחון, השמורה בסטוקהולם


## תיאור הפסל והדמויות
הפסל "יציאת המתנדבים של 1792", או "המארסייז", הוא תבליט גבוה בגובה של כ־12.8 מטרים, המוצב על העמוד המזרחי של שער הניצחון בפריז. התבליט מציג קבוצת לוחמים בתנועה סוחפת שמאלה, המגולמים בדינמיות דרמטית, אופיינית לסגנון הרומנטי.

במרכז הקומפוזיציה מופיע לוחם בוגר עטוי שריון קלאסי, שערו מתנפנף ברוח והוא מניף קסדה בידו השמאלית לעבר דמות מכונפת המתעופפת מעל. לרגליו נראים מגן עגול ופרטי ציוד נוספים.

מימינו ניצב נער עירום למחצה - דמות אפֵבית קלאסית - החובש קסדה ונושא חרב. החובש קסדה ונושא חרב. מאחורי הנער מתבלט לוחם נוסף, עטוי גלימה וקסדה ספרטנית, המרים מגן עגול ביד אחת ואוחז בחרב בידו השנייה.

משמאל, ניתן לראות שני לוחמים נוספים, חמושים וממוגנים בשריונות רומיים; אחד מהם מותח קשת בקרב.

מעל הדמויות מתרוממת הדמות האלגורית של החירות או הניצחון, המיוצגת כאישה מכונפת הזועקת בפה פתוח. היא לבושה בשריון צמוד ובאדרת ארוכה המתנפנפת, גופה מוטה קדימה ותנוחתה משדרת תעופה, אנרגיה ועוצמה. הדמות מבוססת על פני אשתו של הפסל, סופי רוד, שעל פי המקורות נהגה לצעוק בסטודיו על מנת לסייע לבעלה לתפוס את הבעות הפנים הדרמטיות.

## גרסאות ודגמים
לפסל קיימות מספר גרסאות ודגמים מוקדמים. סקיצה בגבס בגובה 41 ס"מ שמורה במוזיאון הלובר, תבנית גבס של פני דמות הניצחון מצויה בקופנהגן, וגרסה מברונזה של הראש שמורה בסטוקהולם. בנוסף, תבנית של הפסל נפגע במהומות 2018 ושוחזר לקראת טקסי 8 במאי 2019.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פריז: אנדרטאות
קטגוריה:פסלים (יצירות)
עונת 1986/1987 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 1986/1987 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-96 של הליגה שמנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית. 

משחקי העונה החלו ב-13 ביולי 1986  והסתיימו ב-2 במאי 1987.  

בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת הורקאן וצ'קריטה ג'וניורס ירדו לליגת משנה. במקומם עלו ספורטיבו איטליאנו, ראסינג קלוב ורוסאריו סנטראל.

מספר הקבוצות עלה ל-20. העונה הסדירה כללה 38 סיבובים (משחק בית ומשחק חוץ). על ניצחון במשחק הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. 

מנצחת התחרות העפילה לגביע ליברטדורס. נציגה נוספת נקבעה בתחרות משנה בה שיחקו 5 קבוצות ליגת העל ו-3 קבוצות ליגת משנה.

לקביעת היורדות לליגה משנה הוכנה טבלה של הישגי הקבוצות בעונות 1984, 1985/1986 ו-1986/1987. הקבוצה האחרונה בטבלה ירדה ליגה. בין הקבוצות שהיו במקומות 18 ו-19 נערך משחק השרדות

רוסאריו סנטראל זכתה באליפות והעפילה לגביע ליברטדורס. לקביעת הקבוצה השנייה נערכה תחרות נוספות בהשתתפות מספר קבוצות מליגת משנה. בתחרות זו ניצחה אינדפנדיינטה.

בהתאם לטבלת הישגים בעונות קודמות ספורטיבו איטליאנו ירדה ליגה. בין פלטנסה לבין טמפרליי נערך משחק השרדות בה "פלטנסה" ניצחה.

אומר פלמה מרוסאריו סנטראל כבש 20 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

פרס כדורגלן השנה בארגנטינה הוענק לנסטור פאברי מראסינג קלוב.
### טבלת התחרות

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר worldfootball
## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1986
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1987
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
אנה מואש

**אנה מואש** (באנגלית: **Anna Moesch**; נולדה ב-17 באוקטובר 2005) היא שחיינית אמריקאית, סגנית אלופת עולם (סינגפור 2025) במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
### 2022
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה לנוער שנערכה בהונולולו שבהוואי, ארצות הברית, באוגוסט, זכתה בשתי מדליות זהב: במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 3:37.99 דקות, ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב בשיא אליפות חדש של 3:46.83 דקות. בנוסף, זכתה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.32 שניות, אחרי מילה ג'אנסן מאוסטרליה (25.19 שניות) ולפני ארין גמל מארצות הברית (25.46 שניות.

### 2023
באליפות העולם בשחייה לנוער שנערכה בנתניה שבישראל בספטמבר זכתה במדליית זהב אחת, בשתי מדליות כסף, ובמדליית ארד אחת: מדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, בו שחתה בשלב המוקדמות, מדליות כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:37.71 דקות, ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב בתוצאה של 3:25.59 דקות, ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.69 שניות, אחרי אוליביה וונש (53.71 שניות) ומילה ג'אנסן (54.08 שניות) מאוסטרליה.

### 2025
באליפות העולם שנערכה בסינגפור ביולי-אוגוסט זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות של המשחה.

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 50 מטר חופשי: 24.92 שניות (2025)
* 100 מטר חופשי: 53.54 שניות (2025)
* 200 מטר חופשי: 1:58.34 דקות (2025)

### בריכת 25 מטר
* 50 מטר חופשי: 24.90 שניות (2021)
* 100 מטר חופשי: 53.04 שניות (2024)
* 200 מטר חופשי: 1:56.10 דקות (2024)

## קישורים חיצוניים

* אנה מואש, באתר הרשמי של פדרציית השחייה הבין-לאומית 

קטגוריה:שחייניות חופשי אמריקאיות
קטגוריה:שחייניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2005
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2005
פנטליאון קנדידוס

**פנטליאון קנדידוס** (7 באוקטובר 1540 באיבס אן דר דונאו  – 3 בפברואר 1608 בצוויבריקן )  היה תאולוג של הכנסייה הרפורמית וסופר נאו-לטיני.

## ביוגרפיה
פנטליאון וייס נולד כילד ה-14 למשפחה בעלת קרקעות באוסטריה תחתית. כשהיה בן 10 הוא נשלח להתחנך על ידי אנדריאס קופיציוס, מטיף בעל נטיות פרוטסטנטיות, בוויסנקירכן , ושירת את מורו כאשר היה כלוא במהלך הרדיפות של אותה תקופה. השניים נמלטו להונגריה, משם חזר פנטליאון כדי להמשיך את לימודיו אצל ויטוס נובר, אב המנזר של זייזנשטיין, שעקב אחריו כאשר פטרונו נמלט לגרמניה. שם הוא היה תחת חסותו של וולפגנג, רוזן פפאלץ-צווייבריקן, ממנו קיבל מלגה לאוניברסיטת ויטנברג, שם למד במשך שבע שנים משנת 1558. בתקופה זו הוא שינה את שמו לקנדידוס בלטינית בהשפעת פיליפ מלנכתון.

לאחר ששימש כמזכירו של ההומניסט  הוברט לנגה , וגם כמנהל בית ספר, הוא הוסמך בסופו של דבר ככומר, ולאחר ששירת זמן מה מחוץ לעיר, התמנה למפקח הכנסייה בצוויבריקן ב-1571. בעבר הכנסייה שם הייתה לותרנית, אך לאחר מותו של הדוכס וולפגנג היא פנתה לקלוויניזם מתון, בתמיכתו של פנטליאון.

בנוסף ליצירות תאולוגיות והיסטוריות, הוא כתב שירה רבה, כולל אוסף האגדות "Centum et quinquaginta fabulae" (1604). שם השירים מקובצים לפי נושא ובפרפרזה קצרה על הסיפור, ומסתיימים בהרהור מוסרי.

## ראו גם
* קלוויניזם
* הנץ והזמיר

## הערות שוליים

קטגוריה:תאולוגים נוצרים
קטגוריה:סופרים
קטגוריה:ילידי 1540
קטגוריה:נפטרים ב-1608
קלסי פלאם

**קלסי כריסטין פלאם** (באנגלית: **Kelsey Christine Plum**; נולדה ב-24 באוגוסט 1994) היא כדורסלנית מקצועית אמריקאית המשחקת בקבוצת לוס אנג'לס ספארקס בליגת ה-WNBA. פלאם, שכינויה "Plum Dawg", נבחרה ארבע פעמים למשחק האולסטאר ואף זכתה ב-MVP של המשחק ב-2022. היא זכתה במדליות זהב עם נבחרת ארצות הברית בכדורסל 3x3 באולימפיאדת טוקיו (2020) ועם נבחרת כדורסל הנשים באולימפיאדת פריז (2024).

## ביוגרפיה
פלאם נולדה בפאווי שבקליפורניה. אמה, קייטי, הייתה שחקנית כדורעף מצטיינת באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס, ואביה, ג'ים, שיחק בייסבול ופוטבול באוניברסיטת המדינה של סן דייגו.

בתיכון למדה בבית הספר לה ג'ולה קאנטרי דיי, והצטיינה בכדורסל. היא נבחרה למשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ב-2013. בשנים 2013 עד 2017 למדה ושיחקה באוניברסיטת וושינגטון. היא סיימה את קריירת המכללות שלה כמלכת הסלים בכל הזמנים של ה-NCAA בכדורסל נשים עם 3,527 נקודות (השיא נשבר ב-2024 על ידי קייטלין קלארק). ב-2017 שברה את שיא הנקודות בעונה בודדת ב-NCAA עם 1,109 נקודות. היא נבחרה לשחקנית השנה במכללות, בפרס נייסמית', בפרס ג'ון אר. וודן והוקרות נוספות.

פלאם נבחרה בראשונה בדראפט ה-WNBA ב-2017 על ידי סן אנטוניו סטארס. ב-2021 זכתה בתואר השחקנית השישית של העונה ב-WNBA. וב-2022 הובילה את הקבוצה לאליפות ה-WNBA הראשונה בתולדות המועדון ואליפות נוספת ב-2023. ב-2025 עברה ללוס אנג'לס ספארקס.

במקביל לקריירת ה-WNBA שיחקה בשנים 2017–2022 בטורקיה. היא זכתה עם פנרבחצ'ה בשתי אליפויות ובגביע.

### עם נבחרת ארצות הברית
פלאם זכתה במדליית זהב עם נבחרת ארצות הברית ב-אליפות העולם U19 שהתקיימה בליטא ב-2013.

היא הובילה את נבחרת ה-3x3 של ארצות הברית לזכייה במדליית זהב באולימפיאדת טוקיו 2020. עם נבחרת ה-5x5 זכתה במדליית זהב בגביע העולם בכדורסל נשים 2018, בגביע העולם בכדורסל נשים 2022 ובמדליית זהב באולימפיאדת פריז 2024.

## קישורים חיצוניים

* שיחה עם קלסי פלאם, בערוץ היוטיוב של סו בירד, אוגוסט 2025

קטגוריה:כדורסלניות אמריקאיות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:שחקניות WNBA
קטגוריה:אלופות עולם בספורט
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: כדורסל
קטגוריה:משתתפות אמריקאיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:כדורסלניות לוס אנג'לס ספארקס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של סן דייגו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1994
מיה המה

**מיה המה** (ביפנית: **浜 美枝**; נולדה ב-20 בנובמבר 1943) היא שחקנית ומנחה יפנית. ידועה בעיקר בזכות תפקידיה בסרטים "קינג קונג נגד גודזילה" ו"אתה חי רק פעמיים".
## ביגורפיה
המה נולדה בטוקיו ועבדה תחילה ככרטיסנית אוטובוס בעת שכישרונה זוהה על ידי המפיק . עד מהרה הפכה לאחת השחקניות המבוקשות ביותר ביפן. עד לכיכובה בסרט "אתה חי רק פעמיים", היא הספיקה להופיע ביותר מ-60 סרטים.

האמה לוהקה במקור לגלם את הדמות אקי, ושותפתה לסרט, אקיקו ואקבאיאשי, לוהקה לגלם את דמותה של קיסי סוזוקי. שתי השחקניות נשלחו ללונדון לשלושה חודשים, כדי לקבל שיעורים פרטיים באנגלית, אם כי בסופו של דבר קולה של האמה דובב על ידי ניקי ואן דר זיל.

בהמשך פרשה ממשחק. במאמר ב"" משנת 2017 אמרה שעשתה זאת משום שרצתה, בין היתר, לחיות חיים נורמליים וכדי לכתוב 14 ספרים ולהפוך למנחת טלוויזיה ורדיו.

המה אלמנה ואם לארבעה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יפנים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יפניות
קטגוריה:שחקנים בסרטי ג'יימס בונד
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1943