open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אדוארד הידלגו

**אדוארד הידלגו** (באנגלית: **Edward Hidalgo**; 12 באוקטובר 1912 – 21 בינואר 1995) היה מזכיר הצי של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'ימי קרטר מאוקטובר 1979 ועד ינואר 1981. קודם לכן הוא שימש כסגן מזכיר הצי לכוח אדם ומילואים.

## קורות חייו
אדוארד הידלגו נולד כאדוארדו אידלגו (Eduardo Hidalgo) במקסיקו סיטי לאגון ודומיטה קונהרדט אידלגו. בגיל שש הוא היגר עם משפחתו לניו יורק, התאזרח והסב את שמו לשם אנגלי, אדוארד, והגיית שם משפחתו הפכה ל"הידלגו". ב-1933 הוא סיים את לימודיו בקולג' הולי קרוס שבמסצ'וסטס וב-1936 קיבל תואר JD במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה.

## שירות בצי
במלחמת העולם השנייה שירת הידלגו כלוטננט בכוחות המילואים של צי ארצות הברית. במסגרת זו הוא שירת במספר תפקידים. בין השנים 1942–1943 הוא שירת במונטווידאו, אורוגוואי כיועץ המשפטי לשגריר למועצת החירום להגנה פוליטית. לאחר מכן ועד לסיום המלחמה הוא שירת כקצין מודיעין קרבי אווירי על סיפון נושאת המטוסים אנטרפרייז. בין השנים 1945–1946 הוא שימש כעוזר מיוחד למזכיר הצי ג'יימס פורסטל.

## קריירה משפטית
לפני המלחמה עבד הידלגו כפקיד משפטי בחברה ניו יורקית. עם תום המלחמה הוא חידש את הקריירה שלו וניהל את המשרד במקסיקו סיטי של משרד עורכי הדין "קרטיס, מלט-פרווסט, קולט ומוסלי", עד שב-1948 הוא היה לשותף-מייסד של המשרד "בררה, סיקווריוס וטורס לנדה" גם הוא במקסיקו, שם הוא עבד עד 1965.

לאחר מכן ועד 1966 הוא שימש כעוזר מיוחד למזכיר הצי פול ניצה, ולאחר מכן חידש את עיסוקו המשפטי במשרד עורכי הדין "קהיל, גורדון וריינדל", שם הוא היה עד 1972 האחראי על שלוחותיהם באירופה. לאחר מכן הוא עזב את המשרד ושב לשירות הממשלתי כעוזר מיוחד ליחסים כלכליים של ראש סוכנות ההסברה של ארצות הברית. בשנה שלאחר מכן הוא היה ליועץ הראשי והנספח של הסוכנות בקונגרס.
## מזכיר הצי
ב-25 באפריל 1977 החל הידלגו לכהן כסגן מזכיר הצי לכוח אדם, מילואים ולוגיסטיקה. ב-13 בספטמבר 1979 הכריז הנשיא ג'ימי קרטר על מינויו של הידלגו כמזכיר הצי של ארצות הברית במקומו של ו. גרהאם קלייטור הבן. אחד מהסוגיות שקיבלו עדיפות בסדר יומו כמזכיר הצי היה גיוסם של היספנים לצי, במיוחד כקצינים. ב-1980 ייסד הידלגו את "פרס תת-אדמירל ג'יימס בונד סטוקדייל למנהיגות השראתית", פרס של הצי על שמו של ג'יימס סטוקדייל, מעוטר מדליית הכבוד שגילה מנהיגות לדוגמה בעת שהיה שבוי בצפון וייטנאם במשך כמעט שמונה שנים. הפרס הוענק לראשונה ב-1981.
## שנותיו האחרונות
לאחר סיום כהונתו כמזכיר הצי היה הידלגו ליועץ בתאגיד ג'נרל דיינמיקס, שהיה ספק של מחלקת ההגנה שאיתו ניהל הידלגו משא ומתן על חוזה בשווי של 643 מיליון דולר כאשר הוא היה מזכיר הצי. על שירותיו עבור התאגיד שולם לו סכום של 66,000 דולר, שלטענתו היו קשורים למיזם ה-F-16 פייטינג פלקון של חיל האוויר.

אדוארד הידלגו היה נשוי שלוש פעמים, כשמשתי נשותיו הראשונות הוא התגרש. הוא היה אביהם של ארבעה ילדים. הוא נפטר ב-21 בינואר 1995 בפיירפקס, וירג'יניה מדום לב. הוא נטמן בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מזכירי הצי של ארצות הברית
קטגוריה:מהגרים ממקסיקו לארצות הברית
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרי מכללת הצלב הקדוש
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1995
רולס-רויס קורניש 2000

**רולס-רויס קורניש 2000** באנגלית: **Rolls-Royce Corniche (2000)**) היא מכונית סלון יוקרתית, בתצורת קבריולה מתוצרת יצרנית רכבי היוקרה הבריטית **[[רולס-רויס]]** אשר יוצרה בין השנים 2002–2000 בבריטניה.

## נתונים
* יוצרו 375 יחידות.
* 2 דלתות.
* 4-5 מושבים.
* מנוע קדמי מתוצרת "רולס רויס" ("Rolls-Royce V8 engine" ).
* מנוע בנזין.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* מנוע קירור מים.
* קיבולת מכל דלק - 100 ליטר.
* יחס כוח / משקל: 124.48 כ"ס ל-1,000 ק"ג.
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 8.5 שניות.
* מחיר היחידה בשנת 2000 (דגם בסיסי) עמד על 359,900 דולר.

## ראו גם
* רולס-רויס קורניש 
* רולס-רויס סילבר דאון
* רולס-רויס סילבר סראף
* רולס-רויס ריית (2013)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2000
קורניש 2000
קטגוריה:מכוניות בריטיות
מגדל ההפלה של ברמן

**מגדל ההפלה של ברמן** (בגרמנית: **Fallturm Bremen** תעתיק "פאלטורם ברמן") הוא מגדל הניצב במתחם אוניברסיטת ברמן בעיר ברמן שבגרמניה. הוא משמש לעריכת ניסויים מדעיים.

## המגדל
המגדל משתייך למרכז לטכנולוגיית חלל יישומית ומיקרו-גרביטציה שבאוניברסיטה. הוא נבנה בין השנים 1988-1990. זהו מגדל הפלה  המשמש ליצירת מצב של חוסר משקל למשך שניות אחדות, ומשרת מגוון של ניסויים מדעיים בתחומי הפיזיקה השונים ובתחומים מדעיים נוספים.

המגדל, שגובהו הכולל 146 מטר, בנוי מבטון מזוין ובראשו כיפת זכוכית המכילה חדר תצפית ואירועים. 

המגדל נבנה בעלות של כ-24 מיליון מארק בתמיכת משרדי המדע והחינוך של גרמניה, ממשלת מדינת ברמן ומספר חברות מסחריות.

### שפופרת הניסוי
בתוך המגדל מותקנת שפופרת הפלה המאפשרת גובה הפלה של 110 מטר. השפופרת הותקנה באופן שפעולתה לא תושפע מתנודות של מבנה המגדל עקב משבי רוח.

לצורך כל ניסוי, נשאב האוויר מתוך השפופרת לשם יצירת לחץ קרוב לריק במידה של 10 פסקל בתהליך שאורכו כשעה וחצי. לאחר מכן מופל מכל ניסוי ובו מתקנים וחיישנים מראש השפופרת אל תחתיתה. מכל ממולא פוליסטירן הממוקם בתחתית השפופרת משמש לבלימת מכל הניסוי בתום הנפילה. ממדי מכל הניסוי הם קוטר של 80 סנטימטר ואורך של 1.6 או 2.4 מטר.

השפופרת המרוקנת מאוויר מאפשרת יצירת תנאי חוסר משקל למשך זמן של 4.74 שניות. באמצעות שימוש בקטפולטה המאיצה את מכל הניסוי מתחתית השפופרת אל ראשה אפשר לייצר תנאי חוסר משקל למשך זמן של מעט יותר מ-9 שניות (כולל זמן הנפילה). הקטפולטה הותקנה במגדל בשנת 2004.

לפני איסוף מכל הניסוי לבדיקה מוזרם לתוך חלל השפופרת אוויר שיובש מראש מלחות בתהליך הנמשך כ-20 דקות.

## קישורים חיצוניים

* 
* המגדל, באתר Structurae
* סרטון על המגדל והניסויים בו, באתר יוטיוב

קטגוריה:אירופה: מגדלים
קטגוריה:ברמן: מבנים
קטגוריה:גרמניה: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:כבידה
אלכס אנדרסן

**אלכס האג אנדרסן** (בדנית: **Alex Høgh Andersen**; 20 במאי 1994) הוא שחקן וצלם דני. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו של איבר חסר העצמות בסדרת הטלוויזיה הדרמטית ההיסטורית "ויקינגים".

## ביוגרפיה
נולד וגדל בעיירה קטנה מדרום-מערב לקופנהגן, אנדרסן גילה את אהבתו למשחק בזמן שלמד דרמה בבית הספר. שם למד את היסודות של משחק, כולל המשמעת, המיקוד ועבודת הצוות הדרושים כדי להצליח בעסק. אנדרסן השתתף בהצגות רבות בעלות אוריינטציה מוזיקלית והיה לו מזל לצבור ניסיון רב עם הרבה תפקידים גדולים. כמו עמיתיו, הוא החל לאודישנים לתפקידי קולנוע. בגיל 17 אנדרסן הבין את ההבדל בין הופעות חיות למשחק מול מצלמה. זה עודד אותו להמשיך בלימודי קולנוע ומדיה באוניברסיטת קופנהגן.

אנדרסן עסק גם בצילום. בהתחשב בעצמו כאדם בעל חזות אופקית, הוא ממשיך ללמוד יותר ויותר על מצלמות בגלל הניסיון שלו לצלם ולביים סרטים קצרים. בנוסף, הוא למד ריקודים, שירה, ספורט, גידור ופעלולים.

2017–2018; פרסומות לרשת DISH כדמותו "ויקינג" בדמותו "איבר" עם הציטוט המסיים של: "או לאן שהאלים עשויים לקחת אותך."

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה דנים
קטגוריה:צלמים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1994
קרין ג'יימס

**קרין א' ג'יימס** (באנגלית: **Caryn A. James**) היא מבקרת קולנוע, עיתונאית וסופרת אמריקאית. היא גדלה בפרובידנס שברוד איילנד, וקיבלה תואר דוקטור לספרות אנגלית באוניברסיטת בראון. היא החלה לעבוד כעיתונאית עצמאית ב"ניו יורק טיימס", ב"ניוזדיי", ב-"TV Guide" וב"ווג". בהמשך השיגה משרה זמנית בת שלושה שבועות ב-"The New York Times Book Review", ובהמשך הפכה לחברת צוות קבועה.

היא החלה לכתוב בעיתון היומי ככתבת תרבות. בשנת 1995 החלה לעבוד כמבקרת טלוויזיה ובשנת 1997, נבחרה ג'יימס למבקרת הטלוויזיה הראשי הראשון של "ניו יורק טיימס". שנה לאחר מכן פרסמה את הרומן הראשון שלה, "Glorie", שקיבל ביקורות טובות.

בשנת 2006 פרסמה את הרומן השני שלה, "What Caroline Knew: A Novel", ועד שנת 2010 עזבה את "ניו יורק טיימס", וחזרה לכתוב ביקורות קולנועיות. לאחר מכן החלה לעבוד במגזין "Marie Claire", תוך כדי עבודות פרילנס. בשנה שלאחר מכן החלה ג'יימס לכתוב ב-"IndieWire", במחלקה שנוצרה עבורה – "James on Screens". היא כותבת עבור "וול סטריט ג'ורנל", "הוליווד ריפורטר", והיא מרצה מן החוץ (Adjunct professor) ללימודי קולנוע באוניברסיטת קולומביה.

## מספריה

## קישורים חיצוניים
* קרין ג'יימס, באתר Rotten Tomatoes

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי רוד איילנד
קטגוריה:פרובידנס: אישים
קטגוריה:מבקרי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאיות אמריקאיות
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי פרובידנס קולג'
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בראון
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת בראון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20
בוב לוגמן

**בוב לוגמן** (באנגלית: **Bob Loughman**; נולד ב-8 במרץ 1961) הוא פוליטיקאי שכיהן כראש הממשלה של ונואטו.

## ביוגרפיה
נולד באי טאנה. חבר מפלגת ונואקו פטי .

לוגמן נבחר לראשונה לפרלמנט כנציגה של טאנה בבחירות הכלליות שנערכו ב-6 ביולי 2004. הוא נבחר לפרלמנט פעמיים נוספות בבחירות שנערכו ב-2008 וב-2012. במרץ 2013, עם החלפת הממשלה, מונה לוגמן על ידי ראש הממשלה מואנה קרקאסס  לשר החינוך.

בדומה לחברים נוספים במפלגת ונואקו פטי, ב-15 במאי 2014, חצה לוגמן את הקווים כאשר תמך בהפלת ממשלתו של קרקאסס. בממשלתו של ראש הממשלה החדש ג'ו נטומן , המשיך לכהן לוגמן כשר החינוך. ב-11 ביוני 2015, הודח לוגמן מתפקידו כאשר ממשלתו של נטומן הופלה בהצעת אי אמון.

בשנת 2018 נבחר לוגמן לראש מפלגת ונואקו פטי. ב-20 באפריל 2020 ועד ל-4 בנובמבר 2022 כיהן לוגמן כראש ממשלת ונואטו.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל, אתר הפרלמנט של ונואטו
* כתבה על היבחרו, באתר הגרדיאן

קטגוריה:ונואטו: אישים
קטגוריה:ראשי ממשלות
קטגוריה:ילידי 1961
האקדמיה הימית המלכותית של נורווגיה

**האקדמיה הימית המלכותית של [[נורווגיה]]** (בנורווגית: **Sjøkrigsskolen**; בראשי תיבות: **RNoNA**) היא מוסד אקדמי המופקד על הכשרת קצינים לשירות בצי המלכותי הנורווגי.

האקדמיה, שנוסדה ב-27 באוקטובר 1817, ממוקמת בלקסוואג שבברגן.

## היסטוריה
במהלך שנות האיחוד בין נורווגיה ודנמרק, הכשרתם של קציני ים בצי המלכותי המשותף נורווגי-דני התבצעה במסגרת מוסד ה-*Søcadet-Akademiet*, אשר הוקם בקופנהגן בשנת 1701.

לאחר התפרקות האיחוד בין דנמרק לנורווגיה בשנת 1814, נוצר צורך בהקמתו של מוסד נורווגי עצמאי להכשרת קציני ים, מה שהוביל בשנת 1817 להקמתה של האקדמיה בבסיס הצי הנורווגי בפרדרסקוורן, שפעלה בימיה הראשונים בשם "המוסד להכשרת צוערים לצי הנורווגי המלכותי (Kongelige Norske Søcadet-Institut)".

במהלך שנת 1864, הבסיס הימי ומוסד ההכשרה הועתקו להורטן, שם המשיכו לפעול עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה. בעקבות פרוץ מלחמת העולם ובמהלך תקופת הכיבוש של נורווגיה על ידי גרמניה הנאצית בין השנים 1940–1945, הוקמה בלונדון בשנת 1941 אקדמיה ימית נורווגית זמנית, הרחק מהישג ידם של כוחות הכיבוש הגרמנים.

לאחר תום המלחמה ושחרור נורווגיה מהכיבוש הנאצי האקדמיה הימית נפתחה מחדש בעיר אוסלו, בירת נורווגיה.

בשנת 1960 האקדמיה הועברה למקום משכנה הנוכחי בלקסוואג, ברגן.

## תוכניות לימוד
האקדמיה הימית המלכותית של נורווגיה נהנית ממעמד של מוסד אקדמי עצמאי במסגרת החוק הנורווגי. במסגרת מעמד זה, האקדמיה רשאית לפתח ולקיים תוכנית לימודים קדם אקדמית, להעניק תואר ראשון לבוגריה וכן להכיר בתארים ממוסדות אקדמאים אחרים.

האקדמיה אינה מוסמכת להעניק תואר שני, ובוגרי האקדמיה המעוניינים בלימודים מתקדמים יכולים להמשיך בלימודים במסגרת אוניברסיטת ההגנה באוסלו, או לחלופין באוניברסיטה אזרחית.

נכון לשנת 2013, האקדמיה הימית כוללת שש תוכניות לימוד לתואר ראשון בלימודי צבא, כאשר שלוש מביניהן מקנות זכאות לתואר ראשון בהנדסה.

## ראו גם
* הצי המלכותי הנורווגי

## קישורים חיצוניים
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:נורווגיה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:בתי ספר לקצינים
קטגוריה:אקדמיות ימיות
קטגוריה:נורווגיה: צבא וביטחון
טום בורווינקל

**תומאס "טום" בורווינקל** (באנגלית: **Thomas "Tom" Boerwinkle**; 23 באוגוסט 1945 – 26 במרץ 2013) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בקבוצת שיקגו בולס מליגת ה-NBA בין השנים 1968–1978. לאורך 10 עונותיו ב-NBA רשם ממוצעים כוללים של 7.2 נקודות, 9.0 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים למשחק.

## קריירת מכללות
בורווינקל נולד בקליבלנד שבאוהיו, ובין השנים 1964–1968 למד באוניברסיטת טנסי. בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 1965/1966, שימש כמחליפו מהספסל של כוכב ליגת ה-ABA לעתיד רד רובינס, ובשתי העונות הבאות קלע 13.6 נקודות והוריד 10.7 ריבאונדים למשחק כסנטר הפותח של קבוצתו. בעונת 1966/1967 הוביל את טנסי להישגה הגדול ביותר עד אז – העפלה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen).

## קריירה מקצועית
בדראפט ה-NBA 1968 נבחר בורווינקל על ידי שיקגו בולס בבחירה הרביעית, אחרי אלווין הייז, וס אנסלד ובוב קאופמן. ב-4 עונותיו הראשונות בשיקגו היה אחד משחקניה המובילים, לצדם של בוב לאב, ג'רי סלואן וצ'ט ווקר, ולאורך התקופה העמיד ממוצעים של 9.5 נקודות, 12.2 ריבאונדים ו-3.4 אסיסטים למשחק. במשחק מול פיניקס סאנס ב-8 בינואר 1970 אסף 37 ריבאונדים, ובכך קבע את שיא המועדון. בתחילת עונת  נפצע בורווינקל בברכו, ומאז ועד לסיום הקריירה שימש בעיקר כשחקן ספסל, ותרם 4.9 נקודות ו-5.8 ריבאונדים בממוצע למשחק בלבד. לקראת פלייאוף  תפס את מקומו של נייט ת'ורמונד בחמישייה הפותחת, ובשתי סדרות הפלייאוף מול קנזס סיטי קינגס וגולדן סטייט ווריורס הפתיע לטובה עם ממוצעים של 8.2 נקודות, 12.7 ריבאונדים ו-4.2 אסיסטים למשחק.

בסיום עונת  שוחרר בורווינקל מהבולס ופרש ממשחק, בגיל 32. בעת פרישתו ניצב במקום הראשון בתולדות המועדון בסך ריבאונדים בקריירה (5,745), במקום השלישי באסיסטים (2,007) ובמקום השישי בנקודות (4,596). לקראת סיום עונת  עקף מייקל ג'ורדן את בורווינקל כ"מלך הריבאונדים" של הבולס.

ב-26 במרץ 2013 נפטר בורווינקל בעיירה וילווברוק שבאילינוי, לאחר שלקה בתסמונת המיאלודיספלסטית, בגיל 67. בהספדו לבורווינקל, אמר עליו חברו לקבוצה בוב לאב: "מחצית מהסלים שקלעתי הגיעו ממסירות שלו. הוא אחד המוסרים הטובים ביותר אי פעם מעמדות הפנים".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:קליבלנד: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:קליבלנד: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת טנסי
קטגוריה:בחירות דראפט של שיקגו בולס
קטגוריה:כדורסלני שיקגו בולס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
איוב מוסאלם

**איוב מוסאלם יעקוב מוסאלם** (בערבית: **أيوب مسلم**; 1905–2001) היה ראש עיריית בית לחם בתקופת השלטון הירדני משנת 1958 ועד 1962.

## ביוגרפיה
מוסאלם נולד בבית לחם למשפחה נוצרית קתולית. בימי המנדט הבריטי הוא היה עורך של מספר עיתונים בערבית. בבעלותו היו מתפרות. בשנת 1935 היה בין מייסדי מפלגת "חזב אל ג'יהאד" שהוקמה על ידי תושבים מבית לחם ובין מטרותיה היו "לשרת את המולדת, ולעבוד לשם התקדמותה הרוחנית וחכלכלית ולשם חופשתה הפוליטית ... להשכין אחדות בין חלקי האומה בארץ ותלחם בנטיות העדתיות, ותשליט את השכל על הרגש ותטפל בדברים ממשיים המביאים תועלת למולדת ולאומה. ... תעמוד בפני כל מי שיפנע בזכיות בני הארץ הנמצאים בה ובארצות הנכר ותעזור לכל מהגר הרוצה לשוב למולדתו.". ב-11 בפברואר 1936 נאם בכנס היסוד של פלוגות הנוער הערבי (אל-פותווה) שנוסדו על ידי המפלגה הערבית הפלסטינית והציג כדגם לפעולה את נוער היטלר ואת הנוער של מוסטפא כמאל אטאטורק. באפריל 1936 הוזכר שמו כאחד ממובילי השביתה שתחה את המרד הערבי הגדול.

בשנים 1958-1962 הוא היה ראש עיריית בית לחם.

הוא כיהן כחבר הפרלמנט של ירדן , בשנת 1963 מונה לשר הפיתוח והבינוי בממשלת ירדן ונשיא האגודה הערבית לשיקום, בית לחם ובית ג'אלה.

לאחר מלחמת ששת הימים ב-1967 היה בין אנשי הציבור המתונים בגדה המערבית, ותמך בקיום הבחירות לרשויות המקומיות בגדה המערבית (1976) תחת הממשל הצבאי הישראלי בשטחים. במרץ 1968, הוזמן לנאום בוועידה של מפלגת מפ"ם. במאי 1968 הוא קרא לישראל לאפשר בחירת נציגות של תושבי יהודה, שומרון וחבל עזה שתוכל לנהל שיחות שלום עם ישראל ללא מעורבות מדינות ערב. הוא התמודד בבחירות לראשות עיריית בית לחם ב-2 במאי 1972 בראשות רשימה שהקים בשם "החזית לפיתוח בית לחם", ונחשב למועמד המוביל. אולם יריבו, אליאס פריג' הנוצרי אורתודוקסי, זכה כמוהו בארבעה מתוך תשעה מושבים והצליח להרכיב קואליציה עם מועמד עצמאי וכך זכה בתפקיד.

מוסאלם המשיך להתגורר בבית לחם כל חייו ונפטר בעיר בשנת 2001. בנו, אדנן מוסאלם, הוא פרופסור למדע המדינה והיסטוריה באוניברסיטת בית לחם.

## קישורים חיצוניים
* ''The Bethlehem Chronicle'':A legacy from the heart of Bethlehem

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:ראשי עיריית בית לחם
קטגוריה:נוצרים פלסטינים
קטגוריה:שרי ממשלת ירדן
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ירדנים שנולדו ב-1905
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2001
קטגוריה:ירדנים שנפטרו ב-2001
מפלגת עתיד מזהיר (איסלנד)

**עתיד מזהיר** היא מפלגה ליברלית באיסלנד שנוסדה בשנת 2012.

המפלגה הייתה חברה במפלגת  (ALDE), והייתה מקושרת לקבוצת ALDE בפרלמנט האירופי. אך היא פרשה מ-ALDE באוקטובר 2019.

## היסטוריה
### הקמה
באוגוסט 2011 פרש חבר האלת'ינגי  מן המפלגה הפרוגרסיבית והפך לחבר אלת'ינגי עצמאי על רקע תמיכתו בהצטרפות לאיחוד האירופי, בניגוד לעמדת המפלגה הרשמית. ב-4 בפברואר 2012, הקים סטינגרימסון בשיתוף עם  ומפלגתה "המפלגה הטובה ביותר" את מפלגת "עתיד מזהיר" שנועדה להשתתף בבחירות 2013. אל סטינגרימסון הצטרף  שערק מהברית הסוציאל-דמוקרטית.

עם הקמתה הגדירה המפלגה את השקפותיה כירוקות, ליברליות, בינלאומיות, דמוקרטיות, ומכוונות לעתיד מזהיר. שמה נבחר על בסיס תחרות בה שישה משתתפים מתוך אלפיים הציעו את השם "עתיד מזהיר", בין השאר כי ראשי התיבות שלו BF יוצאים זהים לאלו של "המפלגה הטובה ביותר".

### בפרלמנט
בבחירות 2013 זכתה המפלגה בשישה מושבים מה שהפך אותה למפלגה החמישית בגודלה. ב־2014 התפרקה "המפלגה הטובה ביותר", וכמה מחבריה הצטרפו ל"עתיד מזהיר".

ב-2015 הודיעו סטינגרימסון על פרישה מתפקיד יו"ר המפלגה ומרשטל על פרישה מתפקיד יו"ר הסיעה. הטיעון המרכזי היה צורך בתחלופה, אך סטינגרימסון הודה שגם ההתרסקות בסקרים והאווירה העכורה שהביאה השפיעו על ההחלטה.

בבחירות 2016 אכן ירדה המפלגה לארבעה מושבים בלבד בפרלמנט. "עתיד מזהיר" הצטרפה לקואליציה אך בשנת 2017 נתגלה ששרת המשפטים  וראש הממשלה ביארני בנדיקטסון, שניהם ממפלגת העצמאות הסתירו מעורבות של אביו של בנדיקטסון בהגנה על פדופיל. בתגובה פירקה מפלגת "עתיד מזהיר" את הקואליציה בטענה להפרת אמון, מהלך שגרר איומים מצד גורמים אנונימיים. הפרישה הביאה לבחירות 2017 בהן זכתה המפלגה רק ל-1.2% מקולות הבוחרים ונמחקה מהפרלמנט.

### לאחר ההפסד
שלושה ימים לאחר המפלה בבחירות לפרלמנט פרש  מתפקיד יו"ר המפלגה מתוך לקיחת אחריות על ההפסד, אם כי המשיך להצדיק את הפרישה מהקואליציה כמעשה ערכי. חודש לאחר מכן, בנובמבר 2017, נבחרה במקומו , לאחר שהייתה המתמודדת היחידה על התפקיד.

ב-2018 נבחרה חברת הפרלמנט לשעבר  לראשות המפלגה. בבחירות המוניציפליות באותה שנה רצה "עתיד מזהיר" בעיר קואופווגיר בלבד, וגם שם ברשימה משותפת עם מפלגת הרפורמה הליברלית. הקמפיין הצליח ות'ורסטיינדוטיר נכנסה כנציגת המפלגה למועצה.

ב-2019 טענה ת'ורסטיינדוטיר שיש למפלגה נציגים במועצות מקומיות רבות, אך שמחוסר ביקוש ביקוש אין למפלגה סיבה לפעול במישור הארצי או בכלל, בנוסף ציינה שאין למפלגה חובות. באותו ראיון שיבחה ת'ורסטיינדוטיר את שיתוף הפעולה עם מפלגת "רפורמה" ואף הביעה עניין באיחוד עם אותה מפלגה. בסופו של דבר לא התקיים איחוד שכזה, וב-2025 (לאחר בחירות 2022) שימשה ת'ורסטיינדוטיר חברת מועצה בקואופווגיר מטעם מפלגת "רפורמה" בלבד.

החל מ לא הציגה המפלגה רשימת מתמודדים ואיבדה את האות הרשומה שלה לבחירות. עם זאת המפלגה עצמה עדיין קיימת כארגון.

## אידאולוגיה
המפלגה תמכה בהצטרפות איסלנד לאיחוד האירופי ואימוץ מטבע האירו.

## תוצאות בחירות

## יו"רים

### סגני יו"רים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
עתיד מזהיר
עתיד מזהיר
עתיד מזהיר (איסלנד)
לורנצו ברטוליני

**לורנצו ברטוליני** (באיטלקית: **Lorenzo Bartolini**;  1777, טוסקנה – 1850, פירנצה) היה פסל איטלקי.

## ביוגרפיה
נולד בסביניאנו די פראטו ליד פראטו בטוסקנה, לאחר שלמד באקדמיה לאמנוות בפירנצה שם רכש את מיומנות יצירת מודולי גבס, עבר בגיל 20 לפריז ללמוד תחילה ציור אצל ז'אן-בטיסט פרדריק דמריי ובהמשך פיסול אצל פרדריק-פרנסואה למו, זכה בגיל 26 במקום שני בפרס רומא על פיסול תבליט של קליאוביס וביטון וזכה למוניטין כפסל ולתמיכה של פטרוני אמנות ביניהם נפוליאון, היה בין האמנים שהשתתפו ביצירת עמוד ונדום שבכיכר ונדום.
נפוליאון שלח אותו בהמלצת אחותו אליזה בונפרטה לאקדמיית קררה ללמד פיסול, בשנת 1833 הוא נבחר כחבר של כבוד באקדמיית צרפת ברומא ובחר לגור בפירנצה שם לימד באקדמיה לאמנות של פירנצה. הוא נקבר בבליזיקת סנטיסימה אנונציאטה (הבשורה הקדושה) ליד לוחית זיכרון לבנוונוטו צ'ליני, ציון לזכרו הוצב בבזיליקת סנטה קרוצ'ה.
בין תלמידיו: פייטרו טנראני, לואיג'י פמפלוני.

## סגנון
בפירנצה ברטוליני לקח את הקלאסיציזם של אנטוניו קנובה לכיוון נטורליסטי בהשראת אמני הרנסאנס.

## גלריה

Lorenzo Bartolini-L'Ammosstatore-Hermitage.jpg|דורך הענבים בארמיטאז'
Grape harvester by Lorenzo - Bartolini-Plaster model-Galleria dell'Accademia.jpg|מודול גבס של דורך הענבים באקדמיה לאמנות של פירנצה
Lorenzo Bartolini-The Demidoff Table-Metropolitan Museum of Art.jpg|שולחן האהבה במוזיאון המטרופוליטן לאמנות
La Table aux Amours by Lorenzo Bartolini-Plaster model-Galleria dell'Accademia.jpg|מודול גבס של שולחן האהבה באקדמיה לאמנות של פירנצה
Bartolini-ninfa2.jpg|נימפה עם עקרב במוזיאון הלובר
Nymphs by Lorenzo Bartolini-Galleria dell'Accademia.jpg|מודולי גבס של נימפות: נימפה עם עקרב ונימפה עם נחש באקדמיה לאמנות של פירנצה
Bartolini Dircé Louvre.jpg|דירקה במוזיאון הלובר
The Campbell Sisters by Lorenzo Bartolini at Scottish National Gallery.jpg|האחיות קמפבל בגלריה הלאומית של סקוטלנד
Macchiavelli01.jpg|ניקולו מקיאוולי ברחבת הכניסה לאופיצי
Lorenzo Bartolini-Monument to Nicola Demidoff-Florence.jpg|אנדרטה לניקולה דמידוף (פטרון אמנות רוסי) בפירנצה
The Place Vendôme Column-Paris.jpg|עמוד ונדום בפאריס


## קישורים חיצוניים

 קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1777
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1850
ליבה האמיץ של אירנה סנדלר

**ליבה האמיץ של אירנה סנדלר** (באנגלית: **The Courageous Heart of Irena Sendler**) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי שבוים על ידי ג'ון קנט הריסון, שעוסק בסיפור חייה של אירנה סנדלר, חסידת אומות עולם פולנייה-קתולית (מגולמת בסרט על ידי אנה פקווין) שהצילה 2,500 יהודים במהלך השואה.

## תקציר עלילה
הסרט עוקב אחר אירנה סנדלר (אירנה קריזנובסקה במקור), אחות קתולית ועובדת סוציאלית פולנית. היא חשה קרבה והזדהות ליהודים אחרי שאביה מת בזמן טיפול בילדים יהודיים. הרעיון הראשוני שלה היה להציל ילדים מגטו ורשה, אך היא נתקלת בספקות מצד עמיתיה לעבודה.

היא מזייפת את זהותה ומשתמשת במסמכים מזויפים בשביל להבריח את הילדים, בעוד שהיא משכנעת את הוריהם שהם בדרך למקום מבטחים ומבטיחה לילדים שהם יתאחדו עם הוריהם בתום המלחמה. עוזרה היה סטפן, ידיד ותיק שלה מימי האוניברסיטה שעוזר לה לתכנן את הברחת הילדים היהודיים.

לבסוף אירנה נעצרת על ידי הגסטפו, היא עוברת חקירה שמלווה בידי עינויים רבים, במטרה שתגיד את שמות האנשים שעזרו לה במבצע ההצלה, אך אירנה לא נשברת ובסופו של דבר היא נידונה לעונש מוות, על ידי כיתת יורים. אך ברגע האחרון שומר ששוחד על ידי ארמייה קריובה משחרר אותה.

בסוף הסרט (אפילוג), מגלים שסטפן ואירנה נישאו זה לזה והיא הייתה מועמדת לפרס נובל לשלום בשנת 2007.

## דמויות
* אנה פקווין – **אירנה סנדלר**
* מרשה גיי הארדן – **ג'נינה קרזיזנובסקה** (אמא של אירנה)
* גוראן וישניץ' - **סטפן**
* נתניאל פרקר - **דר. מאז'קווסקי**
* מישל דוקרי – **אווה רוזנפלד**
* סטיב ספירס - **פיוטר**
* עדו גולדברג - **יעקב רוזנפלד**
* פול פרימן - **מונסינגור גודלווסקי**
* דני וב - **טרוז'אן**
* קשישטוף פישצ'נסקי - **דוקטור [[יאנוש קורצ'אק]]**
* לי לוסון - **רבי רונזפלד**
* מאז'ה אוסטאסווסקה - **ג'אדוויגה**
* דנוטה סטנקה - **חנה רוזנפלד**
* אולגה בולאשץ' – **זופיה**
* רבקה ווינדהים - **קרולינה רוזנפלד**

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:זיכרון שואת יהודי פולין
קטגוריה:סרטים על חסידי אומות העולם
הברית הסוציאל-דמוקרטית (איסלנד)

**הברית הסוציאל-דמוקרטית** (באיסלנדית: **Samfylkingin jafnaðarmannaflokkur**) היא מפלגה סוציאל-דמוקרטית איסלנדית. המפלגה נוצרה על ידי איחוד של ארבע מפלגות מרכז-שמאל (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ההתעוררות הלאומית, רשימת הנשים והברית העממית) בשנת 2000. האיחוד למפלגה אחת בוצע אחרי ההצלחה שראו ארבע המפלגות כשרצו יחד בבחירות 1999. חזון המפלגה היה לאחד את האגף השמאלי של הפוליטיקה האיסלנדית, ולהביא לניצחון על מפלגת העצמאות השולטת, דבר שלא קרה מאז הפיצול בתוך המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ב-1930.

בבחירות לפרלמנט 2009 לראשונה המפלגה הייתה הגדולה ביותר בפרלמנט ויושבת ראש המפלגה יוהנה סיגורדרדוטיר הרכיבה ממשלה בראשותה.

בבחירות לפרלמנט 2024 שוב הפכו למפלגה הגדולה בפרלמנט, ויושבת הראש קריסטרון פרוסטאדוטיר הרכיבה ממשלה בראשותה.

## היסטוריה
לקראת הבחירות שנערכו בשנת 1999 ארבע מפלגות השמאל הפוליטי באיסלנד יצרו יחדיו ברית ורצו בריצה משותפת בבחירות. אחרי שראו כי רעיון הריצה המשותפת הצליח, בחודש מאי 2000 הכריזו על איחוד ארבע המפלגות לכדי סיעה אחת גדולה.

## מנהיגים

## תוצאות בחירות

## יחס לישראל
בנובמבר 2006 שלחה ראש המפלגה אינגיביירג סולרון גיסלדוטיר מכתב לשגרירת ישראל באיסלנד ובו גינוי לירי צה"ל אל שכונת בית חאנון ולתקיפת צה"ל בלבנון, והבעת תמיכה במאבק הפלסטיני. במכתב הופיע גם גינוי לטרור באשר הוא.

בשנת 2015 הציעה חברת מועצת ריקיוויק מטעם המפלגה  להחרים מוצרים ישראליים כל עוד נמשך, לדבריה, הכיבוש של שטחים פלסטיניים. ההצעה התקבלה. באותה ישיבה הודיעה וילהלמסדוטיר שהיא פורשת מן המועצה ועוברת לשמש עובדת סוציאלית ברשות הפלסטינית. היא נעצרה על ידי שוטרי משטרת אריאל ב-2019.

במרץ 2024 פרסמה יו"ר המפלגה, קריסטרון פרוסטאדוטיר מאמר לפיו התעוררה ביקורת רבה על ההימנעות של איסלנד מתמיכה בהפסקת אש בעזה באוקטובר 2023 באו"ם. היא מציינת שם שבעקבות הביקורת הבהיר הפרלמנט האיסלנדי שהוא בעד הפסקת אש מיידית, וממשלת איסלנד אף חידשה מימון לאונר"א שהופסק בתחילת אותה השנה. בנוסף קראה ליזום דיון בקרב המדינות הנורדיות על סנקציות כלכליות ופוליטיות על ישראל במידה ולא תיישם את החלטת מועצת הביטחון 2728 שדורשת הפסקת אש מיידית בחודש הרמדאן, הרחבת הסיוע ההומניטרי ושחרור ללא תנאים של כל בני הערובה.

חברת המפלגה  מציגה קו פרו-פלסטיני מובהק יותר: בנובמבר 2023 טענה בפרלמנט שקיצוניים השתלטו גם על הצד הישראלי וגם על הצד הפלסטיני כדי למנוע את פתרון שתי המדינות, ובנובמבר 2024 כבר השתתפה כנציגת המפלגה, ביחד עם נציגי חמש מפלגות אחרות, בכנס של ארגון "אגודת איסלנד-פלסטין", שם עטתה כאפייה, וביחד עם נציגי המפלגות האחרות תמכה בטענה שישראל מבצעת רצח עם בעזה ובדרישה ממשלת איסלנד לתמוך גם היא בטענה ,וכן תמכה בסיוע איסלנדי לתביעה של דרום אפריקה נגד ישראל. במרץ 2025 קראה סויינבייארנארדוטיר לאמברגו נשק ומגבלות סחר על ישראל ועודדה פעילות נגד ישראל במסגרת נאט"ו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איסלנד: מפלגות
קטגוריה:איסלנד: מפלגות סוציאליסטיות
קטגוריה:מפלגות סוציאל-דמוקרטיות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2000
ריפוי עשרה מצורעים

[ממוזער|300x300 פיקסלים| [ג'יימס טיסוט – "ריפוי עשרה מצורעים" (Guérison de dix lépreux) – מוזיאון ברוקלין]]
**טיהור/ריפוי של עשרה מצורעים** על ידי ישו, הוא אחד מהנסים של ישו המדווחים בבשורות (בשורת לוקס י"ז: 11–19).

## הסיפור המקראי
על פי המסופר בבשורת לוקס, נתקל ישו, באחד מן הכפרים, בדרכו לירושלים, בעשרה מצורעים. כנדרש ממצבם כמצורעים, הם נעמדו מרחוק וקראו לו בקול רם "יֵשׁוּעַ מוֹרֶה חָנֵּנוּ", בכוונה שירפא ויטהר אותם מצרעתם. ישו אמר להם להראות לכוהנים כפי שמצווה התורה (ויקרא יג: 9–17). עוד בהיותם בדרך למלא אחר דבריו של ישו להראות לכוהנים, כולם נרפאו. אחד מהם, שהיה שומרוני ולא יהודי, כאשר ראה שכולם נרפאו, חזר מיד, נפל לרגלי ישו, הילל ושיבח את אלוהים בקול גדול והודה לו. כל השאר לא חזרו להודות לישו, ועל כך הביע ישו תמיהה, הכיצד זה שנכרי חשב לתת כבוד לאלוהים ולא שאר הנרפאים שהיו בני עמו. ישו משחרר אותו באומר למצורע השומרוני שנרפא: "לך אמונתך הושיעה לך".

כך כתוב בבשורת לוקס:

## פרשנות
לטענת ברארד מרטלר והרברט לוקייר, נס זה, כמו נסים אחרים שעשה ישו, מדגיש את חשיבותה של האמונה, שכן ישו מעולם לא ייחס לעצמו את הנס ואמר: "בגבורה שלי נושעת" אלא אמר: "קום ולך אמונתך הושיעה לך". ישו תמיד ייחס את הריפוי לאמונתם של הנרפאים או הללו שהנס נעשה להם בגבורת הקדוש ברוך הוא ובכך שישו פועל בשליחותו.

## ראו גם
*ישו
*הברית החדשה
*הנסים של ישו
* משלי ישו
*ריפוי מצורע בידי ישו
*ריפוי ברטימאי
*ריפוי מצורע
* החלק המקראי בנושא: לוקס י"ז

## לקריאה נוספת
* פולה פרדריקסן, "מישו למשיח" (2000), ISBN 0-300-08457-9
* ורנון ק. רובינס, "ישוע המורה: פרשנות סוציו-רטורית למארק" 2009, ISBN 978-0-8006-2595-5
* פ. נ'ון מלדאו, המשיח בשתי הבריתות, 1956, 1969, 1998, קרן אחוה משיחית, ISBN 965-447-053-5
* ריסטו סנטלה, המשיח בתנ"ך – לאור ספרי חז"ל, 1980, 1984, דפוס ינץ בע"מ
* ריסטו סנטלה, המשיח בברית החדשה – לאור ספרי חז"ל, 1984, דפוס ינץ בע"מ
* פ. לבר טוב, בן האדם – חיי ישוע המשיח ופעליו, 1968, הוצאת דולפין
* הראלד פלש, איך נכיר את המשיח, 1972, מרכז לכתבי הקדש הר הזיתים
* רוברט ליאו אודום, משיח ישראל שמוצאותיו מקדם, המכון למורשת ישראל, ניו יורק ירושלים
* אנטוני בזארד, זהותו של המשיח – מחקר שנועד לסייע בשיקום האמונה בכתובים, 2002, דפוס אאא חיפה
* ד"ר ארנולד ג. פרוכטנבאום, הנבואות המשיחיות בתנ"ך – עיון בנבואות על ביאת המשיח הראשונה, 2009, קרן אחוה משיחית, דפוס ינץ בע"מ, ISBN 978-965-447-170-1

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צרעת
קטגוריה:ישו
קטגוריה:הברית החדשה
קטגוריה:נסים בנצרות
היינריך קלאס

**הינרייך קלאס** (בגרמנית: **Heinrich Claß**; 29 בפברואר 1868 – 16 באפריל 1953) היה פוליטיקאי וסופר גרמני ימני, גזעני ואנטישמי, חבר המפלגה הנאצית. תמך בפאן-גרמניות ועמד בראש האיגוד הכל-גרמני בין השנים 1908–1939.

## ביוגרפיה
קלאס נולד באלזיי, עיר קטנת אוכלוסין בדרום מערב גרמניה, אביו היה נוטריון. למד משפטים באוניברסיטת הומבולדט של ברלין, באוניברסיטת פרייבורג ובאוניברסיטת גייזן עד לשנת 1891 אז נהפך לעורך דין מתמחה. בשנת 1894 עבר לעיר מיינץ.

### קריירה פוליטית
בשנת 1894 קלאס היה ממקימיה של "התאגדות גרמנית" לאומנית, תנועה שדגלה ב"טוהר גרמני" על ידי ביטול והוצאת קבוצות מיעוטים מגרמניה.

בשנת 1897 הצטרף לתנועת האיגוד הכל-גרמני ונהיה ליושב ראש התנועה בשנת 1901. לאחר שנהיה לנשיא של האיגוד בשנת 1908 פעל כדי לקדם דרכי פעולה רדיקליים יותר.

הוא נכנס לעימות חריף עם תאובלד פון בתמן-הולווג, במיוחד לאחר המשבר המרוקאי השני בשנת 1911, אז האיגוד הגרמני הציג את דעותיו הקיצוניות בצורה ברורה. מהפגנת עוינות "פשוטה" לצרפת ולאנגליה "הנחותה עוד יותר", קלאס תמך במלחמה מהירה שלדעתו תוביל לרייך גרמני ולהגדלת שטחה של גרמניה רבתי. כמו כן דאג לסייע לחימושה הצבאי של גרמניה.

קלאס ידוע בעיקר בשל הספרים בעלי האידאולוגיה הימנית המובהקת שכתב תחת שם העט דניאל פריימן או דניאל איינהרט. מבין ספריו, המפורסם ביותר הוא ספרו משנת 1912 "Wenn ich der Kaiser wär" (לו הייתי הקיסר) שעסק באנטישמיות, אימפריאליזם ופאן-גרמניות.

במהלך מלחמת העולם הראשונה קרא לסיפוח בלגיה לשטח גרמניה. בשנת 1917 הקים תנועה ימנית קיצונית נוספת "המולדת הגרמנית" יחד עם אלפרד פון טירפיץ ווולפגנג קאפ.

בשנת 1918 פגש את אדולף היטלר ותמך בו בניסיון הפוטש במרתף הבירה של שנת 1923. בין השנים 1933 עד 1939 היה חבר המפלגה הנאצית. כתביו, ספריו ונאומיו הרבים השפיעו רבות על הנאציזם שהתפתח בתקופת פועלו.

משנת 1943 ועד למותו בשנת 1953 גר עם בתו בעיר ינה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:נאצים
קטגוריה:עורכי דין גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1868
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1953
קטגוריה:סופרים נאצים
קטגוריה:גרמניה: אנטישמיות
הקורפוס התשיעי (ארצות הברית)

**הקורפוס ה-9** היה קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם השנייה ובמהלך מלחמת קוריאה.

## היסטוריה
### מלחמת העולם הראשונה
ב-25 בנובמבר 1918 הוקם הקורפוס ה-9 כחלק מהארמייה השנייה, ופיקד על כוחות לאורך קו שביתת הנשק, וב-5 במאי 1919 פורק הקורפוס.

### מלחמת העולם השנייה
ב-29 ביולי 1921 הוקם הקורפוס ה-9 כחלק מיחידות המילואים של צבא ארצות הברית, וב-24 באוקטובר 1940 הופעל הקורפוס בפורט לואיס, וושינגטון והוא היה אחראי על אימון יחידות למלחמה. לאחר המתקפה על פרל הארבור הועבר הקורפוס לחוף המערבי, על מנת להגן מפני פלישה יפנית, אך בשנת 1944 הוא הועבר לפורט מקפרסון, ג'ורג'יה, לקראת ההיערכות מעבר לים. בספטמבר 1944 נשלח הקורפוס לזירת האוקיינוס השקט, שם הוצב תחת פיקוד הארמייה העשירית, והוא אימן יחידות לקראת קרב אוקינאווה. ביולי 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית והיה אמור להילחם תחת פיקודה במבצע נפילה, אולם בשל כניעת יפן לאחר הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי נשלח הקורפוס באוקטובר לשמש כחיל כיבוש ביפן.

### חיל כיבוש ביפן
בשנת 1950 עזבה הארמייה השישית את יפן, וכוח הכיבוש הצטמצם לארמייה השמינית, שכללה שני קורפוסים וארבע דיוויזיות; הקורפוס ה-1, שכלל את הדיוויזיות ה-24 וה-25, והקורפוס ה-9, שכלל את דיוויזיית הפרשים ה-1 והדיוויזיה ה-7. לאחר צמצום נוסף נותר רק הקורפוס ה-9 ביפן, והוא פיקד על כל היחידות שנותרו שם.

### מלחמת קוריאה
עם פרוץ מלחמת קוריאה תוגבר הקורפוס ביחידות חדשות, והוא נשלח לקוריאה שם לחם בהחזקת קו ההגנה של מתחם פוסאן, ולאחר מכן השתתף במתקפת כוחות האו"ם. בנובמבר 1950 ספג הקורפוס אבדות כבדות במהלך המתקפה הסינית–צפון קוריאנית, ולאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים עד לסיום המלחמה בשנת 1953.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה נותר הקורפוס ביפן, ובשנת 1957 הוא הועבר לבסיס האמריקני באוקינאווה. בשנת 1972 חזר הקורפוס לפעול ביפן, ובשנת 1994 פורק הקורפוס.

קטגוריה:גייסות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גייסות בצבא ארצות הברית
קטגוריה:שלטון הכיבוש של בעלות הברית ביפן
קטגוריה:מלחמת קוריאה
דזידריו דה סטיניאנו

**דזידריו דה סטיניאנו** (באיטלקית: **Desiderio da Settignano**) היה כינוי של **דזידריו דה ברטולומואו דִי פרצ'סקו דטו פרו** (באיטלקית: **Desiderio de Bartolomeo di Francesco detto Ferro**); סביבות 1430 – 16 בינואר 1464) אומן איטלקי שפעל בתקופת הרנסאנס, אשר התמחה בפיסול.

## ביוגרפיה
דה סטיניאנו נולד בכפר סטיניאנו שליד פירנצה בצפון איטליה, למשפחת סתתים. אביו מאו ושני אחיו פרנצ'סקו וג'רי היו גם הם פסלים, עם זאת ככל הנראה פחות מוכרים ממנו. ב-1452 נכנס לגילדת פסלי העץ והאבן.

אומן אשר השפיע עליו רבות היה דונטלו. בתקופתו הוא היה ידוע ומוערך כמוהו אך בימינו דה סטיניאנו פחות ידוע.
דה סטיניאנו הוכשר ככל הנראה בבית מלאכתו של רוסלינו. ב-1455 כבר היה בעל מלאכה ליד גשר סנטה טריניטה יחד עם אחיו ג'רי. דה סטיניאנו יצר פסלים ותבליטים רבים המייצגים דמויות וסצנות מהברית החדשה וכן פורטרטים. בתקופתו פסלי ילדים ופרוטומות היו נפוצים מאוד בקרב האמנים וניתן לראות ביצירתו של האמן את ההשתתפות באופנה הזו. יצירותיו של דה סיטיניאנו הוזמנו לארמונות בית מדיצ'י וכנסיות פירנצה, בהם בזיליקת סן לורנצו ובזיליקת סנטה קרוצ'ה.על פי וזארי דה סטיניאנו יצר את בסיס השיש עליו מוצב הפסל דוד של דונטלו. חלק מיצירותיו הגיעו לאוספיו של קוזימו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה. קיימות היום יצירות של דה סטיניאנו שלא הושלמו עד הסוף ככל הנראה בשל מותו בטרם עת בגיל 34. נראה כי פעילותו האמנותיות הסתכמה ב-12 שנים בלבד. דה סטיניאנו השפיע על יצירות אנדריאה דל ורוקיו, רפאל ואף על לאונרדו דה וינצ'י.

דה סטיניאנו מופיע כפסל בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.

כיום יש כ-40 פסלים ויצירות המיוחסות לדה סטיניאנו מוצגות במוזיאונים ברחבי העולם.

## יצירות נבחרות

## ראו גם

* הילד הצוחק (דזידריו דה סטיניאנו)

## לקריאה נוספת
* מיטל גולדשטיין, **[https://primo.bgu.ac.il/discovery/fulldisplay?docid=alma990021650540204361&context=L&vid=972BGU_INST:972BGU&lang=he&search_scope=MyInst_and_CI&adaptor=Local%20Search%20Engine&tab=Everything&query=any,contains,%D7%9E%D7%99%D7%98%D7%9C%20%D7%92%D7%95%D7%9C%D7%93%D7%A9%D7%98%D7%99%D7%9F&pfilter=rtype,exact,dissertation_bgu&offset=0 אושר ועצב: הפנים הכפולות של הילדוּּת בפסליו של דזידריו דה סטיניאנו]**, אוקטובר 2012
* ג'ורג'ו וזארי,  בתוך **[[חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר]]**, חלק ב', 1568, עמ' 416, 417, 418

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר
קטגוריה:פירנצה: אישים
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1430
קטגוריה:נפטרים ב-1464
רוג'ר ג'פסן

**רוג'ר ויליאם ג'פסן** (באנגלית: **Roger William Jepsen**; 23 בדצמבר 1928 – 13 בנובמבר 2020) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת איווה בין השנים 1979–1985. טרם היבחרו לסנאט היה סגן המושל ה-38 של איווה.

## ביוגרפיה
ג'פסן נולד בדצמבר 1928 בעיר סידר פולס שבאיווה, בנם של אמיל ואסתר (לבית סורנסן) ג'פסן. אביו של ג'פסן היה אמיל ג'פסן. את השכלתו המוקדמת רכש בבתי ספר ציבוריים, ואת לימודיו הגבוהים למד באוניברסיטת צפון איווה. ב-1950 השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת המדינה של אריזונה וב-1953 קיבל מאותה האוניברסיטה תואר שני. בעת ימיו כסטודנט באוניברסיטה היה ג'פסן חבר באחווה טאו קפא אפסילון.

בשנים 1946–1947 שירת ג'פסן כצנחן בצבא ארצות הברית ובמשך שתים עשרה שנים, בין השנים 1948–1960, שירת בכוחות המילואים של הצבא. הוא היה עסקן חקלאי ופעיל בעסקי הבריאות והביטוח. ג'פסן שימש כמפקח מחוז של מחוז סקוט בין השנים 1962 עד 1965 והיה סנטור ממלכתי בין השנים 1966 עד 1968. הוא היה מושל סגן 39 באיווה בין השנים 1969 עד 1973, לאחר שנבחר עם המושל רוברט ד. ריי בשנת 1968.

בשנת 1978 נבחר ג'פסן לסנאט של ארצות הברית. בבחירות הכלליות הוא גבר באופן מפתיע ביותר על הסנאטור המכהן דיק קלארק, מועמד המפלגה הדמוקרטית, אחרי שזכה לתמיכה נחרצת מוועדת הפעולה הפוליטית-שמרנית הלאומית (NCPAC). ג'פסן ייצג את איווה בסנאט במשך תקופת כהונה בודדת אחת בת שש שנים, מינואר 1979 עד ינואר 1985. במהלך כהונתו הוא כיהן כיושב ראש משותף של הוועדה הכלכלית המשותפת במהלך הקונגרס ה-98 של ארצות הברית ואף החזיק במושב של שולחן הממתקים של הסנאט.

עמיתיו הרפובליקנים בסנאט שיבחו את ג'פסן על כך שהצליח לשכנע את נשיא ארצות הברית רונלד רייגן להסיר את החרם החקלאי על ברית המועצות. ב-1984 עמד ג'פסן לבחירה מחדש לסנאט, כעבור שש שנים מהבחירות הקודמות. המועמד הדמוקרטי, טום הרקין, ניצח אותו בבחירות והוא כיהן בסנאט במשך שלושים שנה — עד 2015. לימים היה ג'פסן יושב ראש מִנהל איחוד האשראי הלאומי (National Credit Union Administration).

נפטר ב-13 בנובמבר 2020.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגני מושלי איווה
קטגוריה:אמריקאים ילידי איווה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאיווה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אריזונה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
הקורפוס העשירי (ארצות הברית)

**הקורפוס ה-10** (אנגלית: X Corps) היה קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם השנייה ובמהלך מלחמת קוריאה.

## היסטוריה
### מלחמת העולם השנייה
במאי 1942 הוקם הקורפוס ה-10 בשרמן, טקסס, ולאחר אימונים במשך כשנתיים נשלח הקורפוס לזירת האוקיינוס השקט, שם לחם כחלק מהארמייה השישית במהלך המערכה בגינאה החדשה, קרב לייטה והמערכה בדרום הפיליפינים, ובשנת 1946 הושבת הקורפוס.

### מלחמת קוריאה
עם פרוץ מלחמת קוריאה נשלח הקורפוס לחצי האי קוריאה שם השתתף בקרב אינצ'ון ובקרב מאגר צ'וסין, ולאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים עד לסיום המלחמה בשנת 1953.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה נותר הקורפוס כיחידת מילואים בארצות הברית, וב-31 במרץ 1968 פורק הקורפוס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גייסות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גייסות בצבא ארצות הברית
לוסיל קרו

**לוסיל קרו** (באנגלית: **Lucille Crew**) הוא הרכב מוזיקלי ישראלי שמקורו בתל אביב. בראש ההרכב עומדים המפיק המוזיקלי ישגב דותן והמתופף יוסי עדי.

## היסטוריה
הלהקה הוקמה ב-2012 בתל אביב, ישראל על ידי המפיק והגיטריסט ישגב דותן.

מאז שהוקמה, החלה להוציא מוזיקה ולהופיע בפסטיבלים ומועדנים שונים ברחבי העולם, כמו פסטיבל סיגט , פסטיבל פיוז'ן, ליברפול סאונד סיטי , ועוד.

ב-2014 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה, "Lucille".

ב-2015 הוציאה הלהקה את המיני-אלבום הראשון שלה, "Restless Mind / Exhausted Body", שזכה להצלחה רבה ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי כאשר צבר למעלה ממיליון האזנות כוללות. ב-2017, הוציאו את המיני-אלבום השני שלהם, "Respect the Dawn", שזכה גם הוא להצלחה.

ב-2020 הוציאה הלהקה את האלבום השני שלה, "Slowburn".

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2014: Lucille
* 2020: Slowburn

### מיני-אלבומים
* 2012: Smokin' Soul
* 2015: Restless Mind / Exhausted Body
* 2017: Respect the Dawn

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות היפ הופ ישראליות
קטגוריה:להקות פאנק (Funk) ישראליות
מפלגת העצמאות (איסלנד)

**מפלגת העצמאות** (באיסלנדית: **Sjálfstæðisflokkurinn**) היא מפלגה ליברלית-שמרנית. נכון ל-2025 מפלגת העצמאות היא המפלגה השנייה בגודלה באלת'ינגי, הפרלמנט האיסלנדי. המפלגה הוקמה בשנת 1929 אחרי מיזוג בין המפלגה השמרנית למפלגה הליברלית. מטרת האיחוד הייתה להביא לסופו של האיחוד בין איסלנד לדנמרק, דבר שקרה לבסוף בשל כיבוש דנמרק בידי הגרמנים בשנת 1944. מאז, המפלגה תמיד הייתה למפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט, עד לשנת 2009 כשהברית הסוציאל-דמוקרטית עקפה לראשונה את מפלגת העצמאות וזכתה ב-20 מושבים.

## היסטוריה
המפלגה נוסדה ב-25 במאי 1929 כתוצאה ממיזוג של המפלגה השמרנית עם המפלגה הליברלית. אחרי האיחוד החליטו ראשי המפלגה לכנות אותה באותו השם שכונתה מפלגת העצמאות ההיסטורית, שהתמוססה בשנת 1927, בעיקר בגלל הקמת המפלגה השמרנית והמפלגה הליברלית. כבר מממערכת הבחירות הראשונה שלה בשנת 1931 המפלגה הייתה לגדולה ביותר בפרלמנט, עד לבחירות שהתקיימו בשנת 2009. בשנת 1934 חלק מחברי המפלגה פרשו ממנה והקימו המפלגה הלאומנית שהייתה קיצונית ובסוף פעילותה נאסרה.

המפלגה חזרה למעמדה כמפלגה הגדולה ביותר לאחר בחירות 2013, כשזכתה ב-19 מושבים. המפלגה הקימה ממשלה יחד עם המפלגה הפרוגרסיבית שהחזיקה שלוש שנים עד שנחשפה פרשת 'מסמכי פנמה' בהם התברר כי יושב ראש מפלגת העצמאות וראש הממשלה סיגמונדור דויד גונלאוגסון היה שותף בבעלות חברה מאיי הבתולה הבריטיים אשר החזיקה מניות של שלושה בנקים איסלנדיים. במהלך המשבר הכלכלי ב-2008 הוא פעל כדי למנוע פגיעה במשקיעים זרים (ובכך למנוע פגיעה במניות שלו). עם כניסתו לפרלמנט ב-2009 הוא לא דיווח על המניות ומכר אותן לאשתו בדולר אמריקני אחד. אחרי לחץ פוליטי גדול, ב-5 באפריל נכנע גונלאוגסון ללחץ והתפטר מראשות הממשלה ואיסלנד הלכה לבחירות.

הבחירות הפרלמנטריות שהתקיימו בשנת 2016 הביאו להקמת ממשלה בראשות מפלגת העצמאות יחד עם עתיד מזהיר, מפלגת הרפורמה, תנועת השמאל הירוק, והמפלגה הפרוגרסיבית. כיום מפלגת העצמאות מחזיקה ב-16 מושבים בפרלמנט והיא המפלגה הגדולה ביותר.

## יחס לישראל
לאחר אירועי "משט המרמרה", נשא ביוני 2010 חבר המפלגה  נאום בפרלמנט האיסלנדי בו גינה את האירועים, טען למעשי זוועה מצד ישראל והחמאס כאחד ועודד את פתרון שתי המדינות. באותו נאום הוא דחה קריאות לניתוק היחסים עם ישראל בטענה שהדבר לא יסייעו ואף ידרוש ניתוק יחסים עם מדינות אחרות בהן מפרים זכויות אדם, וציין שאיסלנד זוכה לכבוד ולרצון טוב בישראל מסיבות היסטוריות.

בנובמבר 2024 הייתה מפלגת העצמאות אחת מארבע מפלגות שסירבו לשלוח נציג לכנס של ארגון "אגודת איסלנד-פלסטין".

ב-18 באפריל 2024 , חבר הפרלמנט מטעם מפלגת העצמאות, פרסם מאמר באתר המפלגה בו הוא מאשים את חמאס בסבל ובהרס ברצועת עזה, מתאר את ההפגנות נגד חמאס בעזה ואת התעלמות התקשורת האיסלנדית מהן, וטוען שהפתרון הוא שחמאס יניח את נשקו וישחרר את החטופים. הוא מסיים במשפט "שלום עבור הישראלים הוא שלום עבור הפלסטינים". במאמר הוא מצטט גורמים מן הרשות הפלסטינית שתומכים בדבריו ומציין פגישות שלו בנושא ברמאללה. ת'ורארינסון עבד במטה אונר"א בירושלים בשנים 2014-2016.

## מנהיגי המפלגה

## תוצאות הבחירות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איסלנד: מפלגות
קטגוריה:איסלנד: פוליטיקה
קטגוריה:איסלנד: מפלגות שמרניות
קטגוריה:מפלגות ליברליות
קרחון יאנג

**קרחון יאנג** (באנגלית: **Young Glacier**) הוא קרחון בצידו המזרחי של רכס סנטינל, בהרי אלזוורת', שבאנטארקטיקה.

מוצאו של הקרחון בהר גוזור ובפסגת איצ'רה, שברמת מאגלניק.

הקרחון זורם לכיוון מזרח לאורך 15 קילומטרים.

הקרחון מתסיים בקצה הצפוני של מצוק בארנס.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי זרם הקרח

הקרחון מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1956–1966.

### מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הוועדה קראה לקרחון על שמו של לוטננט ראשון דייל ל. יאנג (Dale L. Young), מחיל האוויר של ארצות הברית, שהשתתף בהקמת תחנת הקוטב הדרומי בעונת המחקר (הקיץ האוסטרלי) 1956–1957.

## קישורים חיצוניים
* קרחון יאנג באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* קרחון יאנג באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מזג אוויר נוכחי מעודכן בקרחון יאנג
** תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור קרחון יאנג
** נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור קרחון יאנג

## הערות שוליים

יאנג
יאנג
דניאל היל

**דניאל ג'. היל** (באנגלית: **Daniel J. Hill**; נולד ב-6 בפברואר 1956) הוא שחקן אנגלי הידוע מהופעותיו בטלוויזיה, בתיאטרון ובקולנוע.

## ביוגרפיה
היל נולד בבריסטול שבאנגליה. הוא שיחק בתפקיד הארווי ביינס, המנהל תאב הבצע של בית הגמלאים, בסדרה "Waiting for God" לצדם של סטפני קול וגרהם קרודן. לפני כן הופיע יחד עם ויליאם גונט ומרטין קלונס בסיטקום "אין כמו בבית".

עוד הופיע בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה כגוון "Blake's 7", בפרק "The Dessert Song" בסדרה "Minder", ובתפקיד כריס פרסונס בסיפור "Shada" בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו".

תפקידים נוספים שלו כוללים את טייס חיל האוויר המלכותי בדרמה "Secret Army" של ה-BBC, הארי במיני-סדרה "ימי בית הספר של טום בראון", גאוור בסדרה "טרי וג'ון", סטיבן בסיטקום "על שוטים ואנשים", טום רדברן בסדרה "טנקו". עוד הופיע בסדרות "Bad Girls", "תקווה ותהילה", "השופט ג'ון דיד", ו"רוז ומלוני". ב-2001 השתתף בתוכנית הטלוויזיה "Popstars".

ב-2009 הופיע היל בסיבוב הופעות של המחזה "Pack of Lies", ואחר כך שיחק במחזה "Dial M for Murder" בתפקיד קפטן לסגייט. היל הופיע בתפקיד קטן בסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות" כעובד משרד הקסמים. ב-2019 שיחק היל בתפקיד טיי ויר באופרת הסבון "רופאים" של ה-BBC.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1956
Fall Brawl (1998)

**(1998) Fall Brawl** היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-World Championship Wrestling (WCW). האירוע נערך ב-13 בספטמבר 1998, בלאורנס ג'ואל וטרנס ממוריאל קולוסיאום שבוינסטון סיילם, קרוליינה הצפונית. האירוע היה האירוע השישי בסדרת אירועי Fall Brawl.

תשעה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, קבוצת WCW (דיאמונד דאלאס פייג', רודי פייפר והווריור) ניצחה את nWo Hollywood (הוליווד הוגאן, ברט הארט וסטיבי ריי) ואת nWo Wolfpac (קווין נאש, סטינג ולקס לוגר) בקרב WarGames.

## הפקה
### רקע

קרב ה-WarGames נוצר לאחר שדאסטי רודס קיבל השראה מהסרט מקס הזועם שיצא לאקרנים בשנת 1985. במקור, הקרב זוהה עם קבוצת ארבעת הפרשים (ריק פלייר, ארן אנדרסון, אוליי אנדרסון וטולי בלנשארד). קרב ה-WarGames הראשון נערך באומני קולוסיאום, שבאטלנטה, ג'ורג'יה במהלך מסע ההופעות של ארגון ה-NWA כחלק מהאירוע The Great American Bash בשנת 1987. קרב זה הפך ייחודי לאירועי Fall Brawl משנת 1993 ועד לשנת 1998.

### עלילות

האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מהתוכנית השבועית Monday Nitro.

## אירוע

הקרב בין ריק סטיינר לסקוט סטיינר הסתיים ללא הכרעה לאחר שבאף באגוול העמיד פנים שהוא פצע פעם נוספת את צווארו.

בכפוף להתניה שנקבעה מראש בקרב חוקי רייבן, ניצחונו של סאטורן על רייבן גרם ל-Flock (שפירושו: "עדר" או "להקה") להשתחרר מהמחויבות כלפי רייבן; אם סאטורן היה מפסיד, הוא היה הופך למשרת של רייבן. בנוסף לכך, המתאבק קניון נאזק לזירה, ובמהלך הקרב, קידמן התערב לטובת סאטורן.

בקרב המרכזי שהיה קרב ה-WarGames, דיאמונד דאלאס פייג' הצמיד את סטיבי ריי לניצחון לאחר שביצע עליו את מהלך הסיום שלו, הדיאמונד קאטר. לראשונה בקרב ה-WarGames, ניתן היה לנצח כתוצאה מהצמדה. בעקבות העובדה שפייג' הצמיד את יריבו לניצחון, הוא השיג קרב על אליפות העולם במשקל כבד של WCW באירוע האלווין האבוק.

## תוצאות

## הערות שוליים

קטגוריה:מופעי ה-WCW
קטגוריה:1998 בספורט
קטגוריה:1998 בארצות הברית
הקורפוס השני (ארצות הברית)

**הקורפוס השני** (באנגלית: **II Corps**) הוא קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
### מלחמת העולם הראשונה
ב-24 בפברואר 1918 הוחלט על הקמת הקורפוס, וביולי לחמו כוחות מהקורפוס לצד כוחות בריטיים ואוסטרליים בקרב המל. באוגוסט לחם הקורפוס במהלך הקרב השני על הסום כחלק מהארמייה הבריטית השלישית, ובספטמבר הוא לחם תחת פיקוד הארמייה הבריטית הרביעית בקרב תעלת סן-קנטן. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה נשאר הקורפוס כמה חודשים באירופה, וב-1 בפברואר 1919 פורק הקורפוס.

### מלחמת העולם השנייה
ב-29 ביולי 1921 הוקם הקורפוס מחדש כיחידה של המשמר הלאומי, וב-15 באוגוסט 1927 הוא הפך ליחידה של הצבא הסדיר. ב-1 באוגוסט 1940 הופעל הקורפוס מחדש בפורט ג'יי, ניו יורק, והוא החל לאמן את יחידותיו למלחמה. הקורפוס לחם במהלך המערכה בתוניסיה תחת פיקודו של לויד פרדנדאל, ונחל תבוסה בקרב מעבר קסרין בפברואר 1943, אך הסב אבדות קשות לקורפוס אפריקה הגרמני בפיקודו של הפילדמרשל ארווין רומל. לאחר התבוסה החליף דווייט אייזנהאואר את פרדנדאל בגנרל ג'ורג' פטון, אשר פיקד על הקורפוס במהלך השלבים האחרונים של המערכה. פטון התגלה כקשוח בהרבה עם חיילי הקורפוס ממפקדו הקודם, והקפיד מאוד על נושאי שגרה יומית ומוכנות קרבית. בין השאר הקפיד שכל החיילים והמפקדים יחבשו קסדות, כולל רופאים בחדרי ניתוח. כתוצאה ממשמעת הברזל לא היה פטון אהוד בקרב החיילים, אך איכותו של הקורפוס השתפרה ובמרץ 1943 החישה מתקפת נגד של הקורפוס את סופם של כוחות הציר באפריקה. כוחותיו של פטון הדפו את כוחות הציר בקרב על רכס אל-גואטר.

ב-10 ביולי 1943 נחת הקורפוס תחת פיקודו של עומר בראדלי בסיציליה, והיה חלק מהארמייה השביעית בפיקודו של פטון, אשר לחמה בחלקו המערבי של האי. בנובמבר 1943 השתתף הקורפוס תחת פיקודו של ג'פרי קיז בפלישת בעלות הברית לאיטליה, כחלק מהארמייה החמישית שעליה פיקד מארק קלארק, אשר היה צעיר מקיז בשמונה שנים. הוא השתתף בקרב על סן פייטרו אינפיין ולאחר מכן בקרב על נהר רפידו, קרב מונטה קאסינו, פריצת הקו הגותי ומתקפת האביב של בעלות הברית בצפון איטליה. לאחר כניעת גרמניה הנאצית פעל הקורפוס באוסטריה, עד לפירוקו ב-10 באוקטובר 1945.

### המלחמה הקרה
במרץ 1958 הוקם הקורפוס מחדש והיה אחראי על אימון יחידות המילואים, ואף הקצה כוחות שנשלחו להילחם בווייטנאם. ב-5 ביוני 1970 פורק הקורפוס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
קטגוריה:גייסות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גייסות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה