open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פיקוד המבצעים המיוחדים של פיקוד הצפון

**פיקוד המבצעים המיוחדים של פיקוד הצפון** (באנגלית: **Special Operations Command North**, ראשי תיבות: **SOCNORTH**) הוא פיקוד מבצעים מיוחדים זירתי הפועל במסגרת פיקוד צפון של ארצות הברית, ובכפיפות מקצועית לפיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית. הפיקוד אחראי לתכנון, תיאום וביצוע פעולות מבצעים מיוחדים בתחום האחריות של USNORTHCOM, במטרה להגן על המולדת האמריקאית ולחזק את שיתופי הפעולה האזוריים בצפון אמריקה.

## היסטוריה
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר הוקם פיקוד צפון של ארצות הברית (U.S. Northern Command – USNORTHCOM) ב־1 באוקטובר 2002, והוטלה עליו המשימה להגן על המולדת. תחום אחריותו משתרע על פני ארצות הברית היבשתית, קנדה, מקסיקו ואיי בהאמה. בתוך מסגרת USNORTHCOM פעל תחילה רכיב מטה מצומצם – אגף המבצעים המיוחדים (Special Operations Division – SOD) – אשר היה אחראי לשילוב כוחות המבצעים המיוחדים ולטיפוח שותפויות אזוריות בתמיכה בקווי המאמץ של מפקד הזירה.

עם התרחבות שיתופי הפעולה הביטחוניים עם מקסיקו, בהאמה וקנדה, הגיעו פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית (USSOCOM) ו־USNORTHCOM למסקנה כי נדרש פיקוד מבצעים מיוחדים זירתי (Theater Special Operations Command – TSOC) ייעודי, על מנת לשפר את מערך הפיקוד והשליטה על כוחות המבצעים המיוחדים בתחום האחריות של USNORTHCOM.

ב־11 בדצמבר 2012 הורה מזכיר ההגנה על הקמת פיקוד המבצעים המיוחדים צפון (Special Operations Command North – SOCNORTH), לבקשת מפקדי USSOCOM ו־USNORTHCOM. החזון שעמד בבסיס ההקמה היה ארגון המבוסס על אגף המבצעים המיוחדים של USNORTHCOM, אשר יסדיר וימסד את מערך הפיקוד והשליטה על כוחות המבצעים המיוחדים ויחזק את יישום משימות שיתוף הפעולה הביטחוני, הסיוע האזרחי והגנת המולדת בתחום האחריות של הפיקוד. SOCNORTH הופעל רשמית ב־5 בנובמבר 2013, והוטל עליו לספק פיקוד, שליטה ותיאום של פעולות מבצעים מיוחדים בתמיכה ב־USNORTHCOM, תוך הישענות על מערכות היחסים שנבנו עם משרדי ממשלה וסוכנויות פדרליות, מדינות שותפות וארגונים נוספים במסגרת אסטרטגיה זירתית משולבת לקידום ביטחון אזורי, הקדמת איומים וחיזוק האינטרסים האסטרטגיים של ארצות הברית.

מאז הקמתו התפתח SOCNORTH והתרחב, והוא כולל נציגים ממגוון רחב של גופי ממשל אמריקאיים וכן מפיקוד כוחות המבצעים המיוחדים של קנדה. אנשיו הצטיינו בבניית יכולות מבצעיות מיוחדות בקרב מדינות שותפות, בשיפור הבנתם המבצעית והטקטית של שותפים באשר לאתגרי הביטחון העומדים בפני ארצות הברית, ובהעמדת יכולות ייחודיות לרשות רשויות אזרחיות בעת הצורך. SOCNORTH מספק ל־USNORTHCOM, אשר מפעיל עליו שליטה מבצעית, גישה למכלול היכולות של מערכת המבצעים המיוחדים של USSOCOM, ובכך מעמיק את הבנת הפיקוד הזירתי את סביבת האיומים הרב־זירתית, הרב־ממדית והרב־תפקודית.

בעשור האחרון הרחיב SOCNORTH את תחום פעילותו מעבר למנדט הראשוני שלו, שהתמקד בגיבוש אפשרויות מבצעיות לתמיכה בלוחמה בטרור ובמאבק בסחר בסמים, והפך לפיקוד מבצעי פעיל המסוגל להגן באופן יזום, לייצר השפעות מתחת לסף העימות המזוין, ולנהל מערכה מתמשכת בשגרה.

מרכיב מרכזי בהצלחתו של SOCNORTH היה, ונותר, איכותם המקצועית והאישית של קציניו, קציני המשנה, נגדי הפיקוד, החיילים, המלחים, הנחתים, אנשי חיל האוויר, אנשי חיל החלל והעובדים האזרחיים המשרתים במסגרתו – ובהם תבונה, בגרות מקצועית, שיקול דעת וכישורים בין־אישיים גבוהים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פיקוד צפון של ארצות הברית
קטגוריה:פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית
הוליווד ארטס

**הוליווד ארטס** היא סדרת סיטקום אמריקאית עתידית שנוצרה על ידי ג'ייק פארו וסמנתה מרטין, המהווה המשכון וספין אוף לסדרת הנוער "ויקטוריוס". הסדרה תציג את חזרתה של דניאלה מונה לתפקיד טרינה וגה – אותה גילמה בוויקטוריוס. הבכורה שלה צפויה לעלות בנטפליקס בשנת 2026.

## עלילה
השחקנית טרינה וגה מתקשה להסתדר בחייה, וחוזרת לתיכון בו למדה בנעוריה, "הוליווד ארטס", כמורה מחליפה בלתי מוסמכת. וגה מתנגשת וגם מעוררת השראה בדור חדש של תלמידים שאפתניים ומיוחדים שלומדים בבית הספר.

## דמויות
### ראשיות
* דניאלה מונה בתפקיד טרינה וגה
* אליסה מיילס בתפקיד אמי
* פייטון ג'קסון בתפקיד קווסט
* מרטין קאם בתפקיד אוסקר
* אמי ליו-וואנג בתפקיד פפר
* אריקה סוויזי בתפקיד ג'ן זי
* איווט ניקול בראון בתפקיד הלן דובואה, מנהלת בית הספר; דמות חוזרת מהיקום הטלוויזיוני של ניקולדיאון.

## הפקה
### פיתוח
ב-6 בפברואר 2025, הוכרז כי סדרת המשך וספין-אוף ל"ויקטוריוס" נמצאת בפיתוח תחת השם "הוליווד ארטס". דניאלה מונה תחזור לגלם את תפקידה של טרינה וגה, וגם תשמש כמפיקה בפועל, לצד ג'ייק פארו – שעבד על הסדרה המקורית, וסמנתה מרטין. דן שניידר, שיצר את "ויקטוריוס" ואת סדרת הספין-אוף שלה "סם וקאט", לא מעורב בסדרה.

במהלך הליהוק נחשף כי שחקנים שהופיעו ב"ויקטוריוס" עשויים לחזור לתפקידיהם. ויקטוריה ג'סטיס שכיכבה בתור טורי וגה, אוון ג'וגיה שכיכב בתור בק אוליבר, אליזבת גיליס שכיכבה בתור ג'ייד ווסט, מאט בנט שכיכב בתור רובי שפירו, וליאון תומאס השלישי שכיכב בתור אנדרה האריס, הביעו כולם עניין בהופעת אורח בסדרה.

ב-24 באוקטובר 2025, "הוליווד ארטס" עברה לנטפליקס, שהזמינה 26 פרקים. הסדרה תעלה בבכורה בנטפליקס בשנת 2026 ולאחר מכן תשודר בניקלודיאון ובשירות הסטרימינג פרמאונט+. 

### ליהוק
בפברואר 2025, דניאלה מונה לוהקה לסדרה. באוקטובר 2025, אליסה מיילס, אמי ליו-וואנג, פייטון ג'קסון, אריקה סווייזי ומרטין קאם לוהקו לצוות השחקנים הראשי, ואיווט ניקול בראון ככוכבת אורחת.

### צילום
קריאת התסריט הראשונה של "הוליווד ארטס" נערכה ב-14 באוקטובר 2025. שלב הצילומים החל ב-22 באוקטובר 2025 בקולומביה הבריטית. ההפקה מתוכננת להסתיים ב-13 במרץ 2026.

## שידור
"הוליווד ארטס" מתוכננת לעלות לשידור בשנת 2026.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בלוס אנג'לס
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות ספין-אוף אמריקאיות
קטגוריה:ניקלודיאון: תוכניות וסדרות
בית הכנסת בפדובה

**בית הכנסת בפדובה** (באיטלקית: **Sinagoga di Padova di rito italiano**) הוא בית כנסת יהודי אורתודוקסי השוכן בסן מרינו א סולפרינו 9 שבפדובה, עיר מרכזית בחבל ונטו שבצפון איטליה. בניית בית הכנסת הושלמה ב-1548 והוא אחד מבתי הכנסת היחידים ששגשגו בעיר האוניברסיטאית של פדובה מתקופת הרנסאנס עד מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
בית הכנסת נבנה במהלך המאה ה-16 והבנייה שלו הסתיימה ב-1548.

בית הכנסת שוקם ונבנה מחדש בשנים 1581, 1631, 1830 ו-1865. הוא נסגר ב-1892 כאשר הקהילה בנתה בית כנסת מודרני, אבל היא פתחה את בית הכנסת בפדובה מחדש ב-1943 כאשר הפשיסטים של איטליה שרפו את בית הכנסת המודרני.

בית הכנסת שוכן ברחוב ויה סן מרינו וסולפרינו בגטו ההיסטורי שבעיר, בסמוך למבנים יהודים נוספים כגון מבנה הקהילה היהודית בפדובה. סטודנטים שביקרו בבית הכנסת נהגו להתפלל בו, ומבקרים היו נכנסים אליו באישור הקהילה היהודית.

## אדריכלות
בית הכנסת בפדובה נבנה בסגנון אדריכלות הבארוק שהיה נהוג ברחבי אירופה ואמריקה הקולוניאלית. בית הכנסת היה בגודל 18 מטר על 7 מטר. בימת הכנסת וארון הקודש ממוקמים בקצה השני של החדר, בדומה בבתי כנסת איטלקיים אחרים. ארון הקודש ורוב מבנה בית הכנסת עשויים מעץ דולב. הנפוץ בים התיכון ובפרס, והיה בשימוש נרחב בתקופה הרומית.

אפשר לגשת לבימה באמצעות מדרגות עגולות הנמצאות בצדדי החדר והן נתמכות באמצעות ארבעה עמודים. התקרה מחולקת לריבועים ויש עליה ציורים.

בקומה השנייה של בית הכנסת יש גלריית נשים ואזור תפילה לנשים.

## גלריה

קובץ:Bimah de la synagogue italienne de Padoue.JPG|בימת בית הכנסת
קובץ:Synagogue italienne de Padoue.Vue de l'intérieur.JPG|החדר המרכזי של בית הכנסת
קובץ:Exterieur Synagoue Padoue.JPG|האזור החיצוני של בית הכנסת


## ראו גם
* יהדות איטליה
* פדובה

## קישורים חיצוניים

* Padua Synagogue באתר Synagogues 360

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: בתי כנסת
קטגוריה:פדובה: מבנים
אקדמיית רייט טו דרים

**רייט טו דרים** (באנגלית: **Right to Dream**) היא מערכת של אקדמיות כדורגל לנוער שפועלת בגאנה משנת 1999. היא בבעלות קבוצת מנסור.

כיום זוהי קבוצה של מועדונים ואקדמיות עם סניפים במצרים כמו גם קבוצות מקצועניות של קבוצת מנסור, נורשלן בדנמרק, FC Masar במצרים וסן דייגו בארצות הברית.

## היסטוריה
ב-1999 נוסדה אקדמיית "Right to Dream" על ידי טום ורנון, שהיה הסקאוט הראשי של מנצ'סטר יונייטד באפריקה.  היא התחילה בקנה מידה קטן, ובניגוד לרוב אקדמיות הנוער, הייתה עצמאית מקבוצה מקצועית, ואימנה מספר נערים ששוכנו בתחילה בביתו של ורנון.  חלק מהסקאוטים ואנשי הצוות האחרים היו מתנדבים.

ב-2004 החל הארגון לשתף פעולה עם פנימיות תיכוניות בארצות הברית כדי להציע מלגות ספורט. ב-2010, נפתח מתקן חדש מדרום לאקוסומבו באזור המזרחי של גאנה.  

ב-2013 דורג רייט טו דרים במקום ה-15 בדירוג אקדמיות הנוער של אתר Bleacher Report.  ב-2013 הוצגה לראשונה באפריקה תוכנית לבנות נוער.     ב-2014 השיקה רייט טו דרים את תוכנית בית הספר הראשונה שלה בטקורדי. ב-2015 רכשה את מועדון נורשלן.

ב-2021 הושקעו 120 מיליון דולר ברכישתה על ידי קבוצת מנסור שהודיעה על הקמת ישות חדשה, ManSports. מוחמד מנסור הפך ליו"ר האקדמיה, בעוד ורנון המשיך לכהן כמנכ"ל. 

ב-2022, רכשה מועדון כדורגל מצרי. קבוצת מנסור השקיעה גם בקבוצה בליגת הכדורגל האמריקנית שמשחקת בסן דייגו, קליפורניה. 

## בוגרים
מ-1999 ועד 2023 סיימו האקדמיה 282 בוגרים. 

מאז 2007 הכשירה רייט טו דרים למעלה מ-157 בוגרים שמשחקים כדורגל מקצועני ברחבי העולם. 67 בוגרי האקדמיה זומנו גם לנבחרות לאומיות, החל מהבלאק סטארלטס (U17) ועד הבלאק סטארס.   נכון למאי 2023 היו לה למעלה מ-56 בוגרים שלמדו בבתי ספר תיכוניים ואוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית ובריטניה. 

67 בוגרי תואר ראשון במחקר ופיתוח (גברים ונשים כאחד) ייצגו את ארצם ברמה בינלאומית בכירה.

7 מהשחקנים הללו שיחקו בגביע העולם לגברים בשנת 2022.

## משחק בטורנירים
קבוצות "רייט טו דרים" נוסעות לאירופה באופן קבוע כדי להתחרות בטורנירים.  

קבוצת רייט טו דרים עד גיל 15 זכתה בטורניר Marveld ה-26 בהולנד  הקבוצה עד גיל 15 שלה זכתה גם בטורניר TopC-RKMSV בשנת 2015 בהולנד.   האקדמיה השתתפה בגביע גותיה ב-2013 וב-2014, שם סיימה במקום השלישי ב-2013 וזכתה בתואר ב-2014.  בשנת 2015, הקבוצה חזרה לגביע גותיה והגנה בהצלחה על התואר שלה, מה שהפך את האקדמיה לקבוצה הראשונה שזוכה בגביע גותיה טיפסליט במשך שנתיים רצופות. 

בשנת 2022, זכתה הקבוצה עד גיל 18 בגביע גותיה.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל גאנאיות
פרס קשת לאמנות עכשווית

שמאל|ממוזער|257px|לוגו פרס קשת לאמנות עכשווית

**פרס קשת לאמנות עכשווית** הוא פרס מטעם מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, מיסודה של משפחת בר-גיל אבידן, ביוזמת קרן בר-גיל. הפרס מוענק משנת 2016 אחת לשנתיים, במשך עשר שנים, לאמנית או אמן ישראלים עד גיל 45, והוא כולל הצגת תערוכת יחיד או פרויקט של הזוכה.

בכל מהדורה מלווה הפרס בידי אוצר או אוצרת בינלאומיים, מתוך כוונה לאפשר דיאלוג מקצועי שיוביל ליצירת גשרים תרבותיים וקשרים מקצועיים חדשים עבור היצירה הישראלית. השווי הכספי הכולל של הפרס הוא מיליון ש"ח לאורך כל תקופת הפרס.

## זוכים

## ראו גם
* מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסים ישראליים לאמנות
*
לין בויד

**לין בויד** (באנגלית: **Linn Boyd**; 22 בנובמבר 1800 – 17 בדצמבר 1859), היה פוליטיקאי אמריקאי בולט בשנות ה־40 וה־50 של המאה ה-19, וכיהן כיושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1851–1855. בויד נבחר לבית הנבחרים כג'קסוניאני מטעם קנטקי בשנים 1835–1837 ושוב כדמוקרטי בשנים 1839–1855, וכיהן בסך הכול שבע כהונות בבית הנבחרים. מחוז בויד שבקנטקי נקרא על שמו.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו ומשפחתו
בויד נולד ב-22 בנובמבר 1800 בנאשוויל שבטנסי, והיה בנו של אברהם בויד, ציר במשרה חלקית. הוא גדל והתחנך במידה מסוימת במחוז טריג. בשנת 1832 נשא לאישה את אליס בנט, ילידת מחוז טריג. בשנת 1850, לאחר שהתאלמן, נישא לאלמנה מפנסילבניה בשם אנה ל' דיקסון.

### ראשית הקריירה
בשנת 1826 עבר בויד למחוז קאלוויי כדי לעסוק בחקלאות. בשנה שלאחר מכן נבחר כנציג מחוז קאלוויי בבית הנבחרים של קנטקי, ובשנים 1828–1829 כיהן שם לצד אביו, שייצג את מחוז טריג. בשנת 1831 שב למחוז טריג, ובוחריו בחרו בו לייצגם בבית המחוקקים המדינתי.

### חבר הקונגרס של ארצות הברית
בשנת 1833 הפסיד בויד בהתמודדותו הראשונה לבית הנבחרים של ארצות הברית. בשנת 1835 נבחר לבית הנבחרים וכיהן עד 1837, אז איבד את מושבו בעקבות ניצחון סוחף של המפלגה הוויגית שנבע ממשבר הכלכלי של 1837 .

בוחרי מחוז הבחירה הראשון של קנטקי החזירו את בויד לבית הנבחרים, והוא כיהן ברציפות משנת 1839 ועד 1855. הוא היה תומך נלהב של הנשיא אנדרו ג'קסון. בשנת 1845, בתקופת כהונתו של הנשיא ג'ון טיילר, מילא בויד תפקיד מרכזי בקידום סיפוח טקסס דרך הקונגרס. הוא היה גם גורם חשוב בהעברת פשרת 1850, המזוהה בעיקר עם הנרי קליי. במידה רבה בזכות מעמדו הבולט בהובלת הפשרה לאישור, נבחר בויד ליושב ראש בית הנבחרים בשנת 1851 וכיהן בתפקיד עד 1855.

בעת כהונתו בבית הנבחרים הרשים את עמיתו  עד כדי כך שבנטון קרא לבנו, הממציא ואיש העסקים לעתיד לין בויד בנטון, על שמו.

### הקריירה המאוחרת
בעודו מכהן בקונגרס, דחה בויד בשנת 1848 מועמדות לתפקיד מושל קנטקי, ובמקומו נבחר לזרוס פאוול. בשנת 1852 עבר לעיר פאדוקה.

לאחר שעזב את בית הנבחרים הוזכר כמועמד לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית בוועידה הדמוקרטית הלאומית של 1856, אך מעולם לא הוצב רשמית כמועמד; המועמד שנבחר לבסוף היה בן מדינתו ג'ון ברקינרידג'.

בשנת 1859 נבחר בויד לסגן מושל קנטקי ה־17, אך נפטר לאחר פחות מארבעה חודשים בתפקיד. עובדה זו קיבלה חשיבות עם פרוץ מלחמת האזרחים. המושל , שתמך בעבדות, בפרישה מן האיחוד ובזכויות המדינות, הפך לבלתי פופולרי ומעורר אי־אמון כאשר ניסה לשמור על נייטרליותה של קנטקי בין האיחוד לבין הקונפדרציה. תומכי האיחוד החזיקו ברוב של שני שלישים בשני בתי האספה הכללית של קנטקי בקיץ 1861 ולעיתים קרובות ביטלו את החלטות הווטו של מגופין. באוגוסט 1862 הבהיר מגופין כי הוא מוכן להתפטר. אולם בשל מותו של לין בויד, הבא בתור לרשת את המושל היה יושב ראש הסנאט ג'ון פ. פיסק, שמגופין ראה בו מועמד בלתי רצוי. לאחר שפיסק התפטר מתפקידו והוחלף בידי , התפטר מגופין. כך הפך רובינסון למושל, ופיסק שב לכהן כיושב ראש הסנאט.

### מותו
בויד נפטר בפאדוקה ב־17 בדצמבר 1859, ונקבר בבית הקברות אוק גרוב בעיר. ביתו המרווח, שנבנה מלבנים בפאדוקה בשנת 1852 ונקרא 'אוקלנדס', אינו קיים עוד, למעט כשם של רחוב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:נאשוויל: אישים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:יושבי ראש בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:סגני מושלי קנטקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1800
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1859
אלון פרוכטר

**אלון פרוכטר** (נולד ב-4 בנובמבר 1988) הוא עיתונאי ישראלי, כתב ומגיש בכאן חדשות ברשת ב' בתאגיד השידור הישראלי.

## ביוגרפיה

פרוכטר נולד וגדל ברמת גן, להדסה ומשה פרוכטר, רוקח במקצועו. כשהיה בן 11 אמו נפטרה ממחלת הסרטן. אחותה הקטנה של סבתו מצד אביו הייתה לוחמת הפלמ"ח הדסה למפל, שנפלה בקרב על משטרת לטרון במלחמת העצמאות.

את לימודיו התיכוניים סיים בשנת 2006 בבית הספר התיכון "אהל־שם". לאחר שירותו הצבאי, המשיך ללימודים גבוהים באוניברסיטת בר־אילן, שבסופם קיבל תואר בוגר (B.A) בתקשורת ולימודי המזרח התיכון.

#### קריירה עיתונאית
את דרכו העיתונאית פרוכטר החל במערכת התוכנית "ערב טוב עם גיא פינס", בה עבד בשנים 2015 עד 2019. בתפקידו האחרון שם שימש עורך דסק החוץ.

בשנת 2019 הצטרף אל דסק הדיגיטל של כאן חדשות והחל לסקר את תחום התרבות בעולם עבור אתר כאן חדשות ויומני החדשות של כאן חדשות ברשת ב'. מאז, מגיש לסירוגין את פינת התרבות בתוכנית "הבוקר הזה" עם אריה גולן ומדווח בתוכנית "השעה הבינלאומית" עם ערן סיקורל. צילם וערך מגוון כתבות כרוניקה ומגזין עבור מהדורת כאן חדשות בכאן 11 ודיווח ברצועות החדשות של הערוץ, בהן "העולם היום" ו"חדשות הלילה".

מאז שנת 2024 פרוכטר מגיש את "תרבותניקים", תוכנית התרבות היומית של כאן חדשות ברשת ב', לסירוגין עם דורית אסרף מזרחי וורד יפתחי גרין.

#### חיים אישיים
פרוכטר רווק ומתגורר בחולון.

## קישורים חיצוניים
* אלון פרוכטר, באתר כאן חדשות
* 
* 
* 
* עמוד התוכנית "תרבותניקים", באתר כאן

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:כתבי תרבות ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
קטגוריה:בוגרי בית הספר אהל שם
קטגוריה:רמת גן: אישים
קטגוריה:חולון: אישים
ג'ון ל. מאריי

**ג'ון ל. מאריי** (באנגלית: **John L. Murray**; 25 בינואר 1806 – 31 בינואר 1842) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת קנטקי.

מאריי נולד ב-25 בינואר 1806 בפנסילבניה, למד משפטים והוסמך כעורך דין. לאחר מכן עבר לקנטקי וכיהן במספר תפקידים מקומיים. בשנים 1830–1835 כיהן שלוש כהונות בבית הנבחרים של קנטקי.

מאריי נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לקונגרס ה-25, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1837 עד 3 במרץ 1839. הוא נפטר בוויידסבורו שבקנטקי, ב־31 בינואר 1842, ונקבר בבית העלמין אירווין.

העיר מאריי שבדרום־מערב קנטקי נקראה על שמו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1806
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1842
גיים צ'יינג'ר (סדרת טלוויזיה)

**גיים צ'יינג'ר** (מאנגלית: **Game Changer**) היא סדרה תיעודית ישראלית אשר עלתה לשידור ב-14 בפברואר 2026 בערוץ כאן 11. הסדרה מגוללת את מסעו האישי של קולנוען וגיימר אוטיסט ללימוד כישורי חיים, דרך מפגש תיעודי עם גיימרים נוספים שהתמודדו עם אתגרים דרך משחקי וידאו.

## עלילה
במרכז הסדרה עומד **נֶבֶט מָזוֹר**, קולנוען וגיימר אוטיסט ממושב דקל שבעוטף עזה שבמשך מרבית חייו התקשה ביצירת קשרים חברתיים ובכלל בתקשורת עם סביבתו. לבסוף הוא מצא פתח לעולם במשחקי וידאו, שהראשון שבהם היה "פרסונה" – משחק תפקידים ממוחשב המבוסס על סימולציות חברתיות. אחרי תקופת התיכון זרועת המהמורות הוא המשיך לשירות לאומי, ולאחריו ללימודי קולנוע במכללת ספיר. בגיל 29, על רקע תחושת חוסר מוצא, הוא החליט לצאת למסע עצמי מתועד של לימוד כישורי חיים דרך גיימינג, בליווי חברתו הטובה. המסע, המתפרש על פני ארבע שנים, מורכב מתיעוד אישי שלו ומתיעוד מפגשים עם גיימרים אחרים שהתמודדו עם אתגרים בחייהם דרך משחקי וידאו.

בכל פרק נפגש מזור עם שלושה גיימרים מחלקים שונים בחברה (בהם אנשים עם מוגבלויות, מיעוטים, עולים ולהט"בים). בין הגיימרים המשתתפים בסדרה: צעירה טרנסית שהתמודדה עם טראומה צבאית דרך משחק פנטזיה; צעיר עם תסמונת טורט שהפך למוזיקאי דרך משחק רשת; בחור ערבי שהתארס לשחקנית שעליה הגן מפני גזענות שחוותה במשחק וידאו; חרדי לשעבר שהצליח לצאת בשאלה דרך משחק הישרדות; עולה חדש מארגנטינה שהתמודד עם קליטתו לארץ בזכות משחק הרפתקה; אב שהתמודד עם אובדן תינוק דרך משחק אמנותי; וטייס לשעבר בן 88 שסימולטור טיסה חיזק את הקשר בינו לבין נכדו.

לאורך הסדרה מזור ינסה, בליווי מטפל, ליישם על עצמו את הכלים שלמד מהגיימרים שאיתם הוא נפגש: החל בביצוע פעולות יום-יומיות פשוטות, ועד לפיתוח קשרים מורכבים ועמוקים.

## הפקה
הסדרה היא פרויקט רב שנים של מזור, שהחל כבר במהלך לימודי הקולנוע שלו, בשם **My Game Changer**. הסדרה הופקה עבור תאגיד השידור הישראלי על ידי חברת ההפקה "כל מיני הפקות". יוצר ובמאי: נבט מזור, עורך: ויטלי קריביץ, יוצרי המוזיקה המקורית: דידי ארז וספיר מתיתיהו.

הסדרה הופקה בתמיכת כאן – תאגיד השידור הישראלי, קרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה ומפעל הפיס.

## פרקים

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 
* קדימון הסדרה, כאן 11, יוטיוב
* 
* 

## הערות שוליים

### ביאורים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2026
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
אא"ה אנטרפרייז (CVN-80)

**[[אא"ה]]** **אנטרפרייז** (באנגלית: **USS Enterprise**; קוד סיווג גוף אונייה: **CVN-80**) תהיה נושאת המטוסים השלישית מסדרת ג'רלד פורד שתיבנה עבור צי ארצות הברית. היא תהיה כלי השיט התשיעי של צי ארצות הברית ונושאת המטוסים השלישית הנושאת את השם אנטרפרייז, ומתוכננת להיכנס לשירות מבצעי עד שנת 2030. בנייתה החלה באוגוסט 2017 בטקס חיתוך הפלדה.

## מתן השם
[ממוזער|ימין|נותנות החסות של הספינה [סימון ביילס וקייטי לדקי, יחד עם נשיאת ניופורט ניוז שיפבילדינג ג'ניפר בויקין, חותמות על לוח פלדה במשקל 35 טון המשמש לתחילת בנייתה של אא"ה אנטרפרייז (CVN-80)]]
ב-1 בדצמבר 2012, במהלך הקרנת נאום מוקלט בטקס הוצאתה משירות של אא"ה אנטרפרייז (CVN-65), הכריז מזכיר הצי של ארצות הברית ריי מייבוס, כי CVN-80 תיקרא אא"ה אנטרפרייז. היא תהיה הספינה התשיעית ונושאת המטוסים השלישית בהיסטוריה של צי ארצות הברית הנושאת שם זה. ה-CVN-80 תהיה גם נושאת המטוסים האמריקאית הראשונה שלא תיקרא על שם אדם מאז כניסתה לשירות של אא"ה אמריקה (CV-66) ב-1966. בדצמבר 2016, בחר מייבוס במדליסטיות הזהב האולימפיות קייטי לדקי וסימון ביילס לשמש כנותנות החסות של הספינה.

## בנייה
נושאת המטוסים נבנית על ידי ניופורט ניוז שיפבילדינג, חטיבה של הנטינגטון אינגלס תעשיות (ראשי תיבות באנגלית: **HII**), בניופורט ניוז, וירג'יניה. CVN-80 היא נושאת המטוסים הראשונה שתוכננה ונבנתה לחלוטין באמצעות פלטפורמות דיגיטליות. טקס חיתוך הפלדה הראשון, המסמן את תחילת ייצור רכיבי הספינה, נערך ב-21 באוגוסט 2017, בנוכחות נותנות החסות קייטי לדקי וסימון ביילס. הבנייה החלה לפני חתימת חוזה הרכישה והענקת הבנייה, בתחילת 2018.

פלדה מאנטרפרייז (CVN-65) תמוחזר ותשמש בבניית ה-CVN-80. נכון לאוגוסט 2022, כ-20,000 פאונד (כ-9 טון) של פלדה מ-CVN-65 חולצו ומחזרו לשילוב ב-CVN-80, כאשר 15,000 פאונד נוספים (כ-6.8 טון) עדיין בתהליך עיבוד, לסך כולל של כ-35,000 פאונד (כ-16 טון). אא"ה אנטרפרייז תכלול גם ארבעה אשנבים שנלקחו מאנטרפרייז CV-6, קודמתה ממלחמת העולם השנייה.

אא"ה אנטרפרייז תחליף את דווייט אייזנהאואר (CVN-69) ומתוכננת להיות מושקת בנובמבר 2025, עם תאריך מסירה מתוכנן למרץ 2028. תאריך זה נדחה מאז ליולי 2030, בשל עיכובים במסירת חומרים קריטיים.

הנחת השדרית של הספינה התקיימה ב-5 באפריל 2022 ללא טקס רשמי, שלושה שבועות לפני לוח הזמנים. בונת הספינות ערכה טקס הנחת שדרית רשמי ב-27 באוגוסט באותה שנה.

## קישורים חיצוניים

* הודעה לעיתונות של משרד ההגנה האמריקאי (DOD) על שם CVN-80 Enterprise 

## הערות שוליים

קטגוריה:נושאות מטוסים גרעיניות בצי ארצות הברית
קלודט ורליך

**קלודט ורליך** (נולדה ב-26 בספטמבר 1946) היא פוליטיקאית האיטית שכיהנה כראש ממשלת האיטי בין השנים 1995 ל-1996.

בשנת 1999 מונתה לנהל את מכון החיים והשלום באופסלה, שוודיה, ולאחר מכן ב-2007 לתפקיד המזכיר הכללי וב-2010 לשליחת שלום של ארגון השלום הקתולי פקס כריסטי בבריסל, בלגיה.

## ביוגרפיה
קלודט נולדה בשנת 1946 בקאפ-האיסיין למשפחה מבוססת. הוריה עסקו בייצוא קפה ולאמה הייתה חנות. אביה היה חבר פרלמנט לשעבר, אך פרש מהפוליטיקה לפני לידתה. היא למדה במוסדות קתוליים עד תום התיכון, ובהמשך למדה רפואה ופדגוגיה, בספרד, ארצות הברית, מקסיקו והאיטי, וקיבלה תואר ראשון במשפטים וכלכלה באוניברסיטת האיטי בפורט-או-פרנס. בשנת 1978 נרשמה כעורכת דין.

בשנים 1968–1970 עבדה כטכנאית רפואית וכימאית בארצות הברית, בשנים 1971–1973 עבדה כפיזיולוגית בשווייץ ובשנים 1973–1974 עבדה בחינוך בהאיטי. בשנת 1970 נישאה לג'ורג' ורליך, פרופסור לכלכלה ודמות בולטת במפלגה הסוציאל-דמוקרטית PANPRA. לזוג נולדו שתי בנות.

בשנת 1975 הצטרפה לסיוע חירום קתולי להאיטי ומשנת 1976 עד 1987 שימשה כמזכירה הכללית בארגון קריטס האיטי. בשנים 1983 עד 1987 שימשה כמתאמת הקריביים של Caritas International. בשנת 1979, ייסדה את ITECA (המכון לטכנולוגיה ואנימציה), אחד הארגונים החינוכיים החשובים בהאיטי. היא סייעה להקים את הליגה להעצמת נשים, ארגון של נשים השואפות לשוויון פוליטי וכלכלי ולקידום השתתפות נשים בפוליטיקה.

ממרץ עד אוגוסט 1990 כיהנה כשרת הרווחה בממשלת המעבר של הנשיא ארטה פסקל-טרויו. בהמשך, בתקופת כהונתו של ז'אן-ברטראן אריסטיד, ורליך הצטרפה לקבינט של ראש הממשלה רנה פרבאל ב-1991. לאחר מכן התחוללה הפיכה צבאית והיא יצאה לגלות. מיולי 1992 עד אוקטובר 1993 שימשה כמנהלת הביצועית של המשרד בוושינגטון לענייני האיטי. בשנים 1993–1995 שימשה כשרת החוץ והדתות. לאחר מכן כיהנה כראש ממשלה במשך מאה ימים בשנים 1995–1996. משימתה הייתה לחזק את הנהגת המדינה ולארגן בחירות נשיאותיות דמוקרטיות.

ורליך מינתה ממשלה עם 17 שרים, כולל 4 נשים, והצהירה כי מטרתה היא צדק פוליטי, חברתי, תרבותי וכלכלי. היא ניסתה להפחית את התלות הכלכלית של האיטי בסיוע חוץ ועצרה את תהליך ההפרטה במדינה, מה שהוביל לעיכוב הלוואות של קרן המטבע הבין-לאומית ולמשבר פוליטי. לאחר בחירתו של פרבאל לנשיאות ובעקבות הרכב הרוב בפרלמנט, ורליך נאלצה לפרוש מהתפקיד ועזבה את המדינה.

בשנת 1999 מונתה למנהלת תוכנית במכון לחיים ושלום באופסלה, שוודיה. בשנת 2007 נבחרה למזכ"לית פקס כריסטי, תנועת שלום קתולית לא ממשלתית הפועלת בקנה מידה עולמי. בשנת 2010 הפכה לשליחת שלום של פקס כריסטי אינטרנשיונל.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת האיטי
קטגוריה:ראשי ממשלת האיטי
קטגוריה:ילידי 1946
אבנעזר מטון

**אבנעזר מטון** (באנגלית: **Ebenezer Mattoon**; 19 באוגוסט 1755 – 11 בספטמבר 1843) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת מסצ'וסטס.

## ביוגרפיה
מטון נולד בנורת' אמהרסט שבפרובינציית מפרץ מסצ'וסטס ב־19 באוגוסט 1755, למד בבתי ספר מקומיים וקיבל גם הדרכה פרטית. בשנת 1776 השלים את לימודיו בדארטמות' קולג'. מטון שירת בצבא הקונטיננטלי, ולאחר מכן עסק בהוראה וכן בחקלאות.

הוא היה חבר בבית הנבחרים של מסצ'וסטס, כיהן כשופט שלום בשנים 1782–1796, ושירת גם כחבר הסנאט של מסצ'וסטס. במסגרת המיליציה המדינתית התקדם מדרגת קפטן עד לדרגת מייג'ור גנרל של הדיוויזיה הרביעית. הוא מונה לשריף של מחוז המפשייר וכיהן בתפקיד זה עשרים שנה. מטון נבחר מטעם המפלגה הפדרליסטית לקונגרס השישי כדי למלא את המושב שהתפנה בעקבות התפטרותו של סמואל ליימן. הוא נבחר מחדש לקונגרס השביעי וכיהן מ־2 בפברואר 1801 ועד 3 במרץ 1803.

בשנת 1812 שב וכיהן כנציג בבית המחוקקים של המדינה. כמו כן שימש כשליש הכללי של מיליציית מסצ'וסטס בדרגת מייג'ור גנרל בשנים 1816–1818. בשנת 1817 נבחר לקפטן של "פלוגת הארטילריה העתיקה והמכובדת של מסצ'וסטס" וכיהן שנה אחת. בשנת 1818 התעוור לחלוטין ופרש מן החיים הציבוריים הפעילים.

הוא היה ציר לוועידה החוקתית של מסצ'וסטס בשנים 1820–1821. מטון נפטר באמהרסט ב־11 בספטמבר 1843 ונקבר בבית העלמין וסט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממסצ'וסטס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1755
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1843
אא"ה דוריס מילר (CVN-81)

ממוזער|סמל האונייה אא"ה דוריס מילר שעוצב על ידי פרויקט הזיכרון של האונייה אא"ה נבדה
**[[אא"ה]] דוריס מילר** (באנגלית: **USS Doris Miller**; קוד סיווג גוף אונייה: **CVN-81**) תהיה נושאת המטוסים הרביעית מסדרת ג'רלד פורד של צי ארצות הברית. דוריס מילר מתוכננת לעבור את הליך הנחת השדרית בינואר 2026, להיות מושקת באוקטובר 2029 ולהיכנס לשירות מבצעי ב-2032. היא תיבנה בניופורט ניוז שיפבילדינג, חטיבה של הנטינגטון אינגלס (לשעבר נורת'רופ גראמן) בניופורט ניוז, וירג'יניה.

## מתן השם
הספינה, הקרויה על שמו של עובד מטבח דרגה שנייה דוריס מילר, היא נושאת המטוסים הראשונה הנקראת הן על שמו של חוגר והן על שמו של אפרו-אמריקאי. הספינה תהיה השנייה המנציחה את מילר, שקיבל את צלב הצי על פועלו במהלך המתקפה על פרל הארבור; הספינה הראשונה הייתה אא"ה מילר (FF-1091).

## בנייה
ב-25 באוגוסט 2021, בנוכחות שישה מבני משפחתו של דוריס מילר, ערך הצי את טקס חיתוך הפלדה הראשון בניופורט ניוז שיפבילדינג, דבר שסימן את תחילתה הרשמית של בניית נושאת המטוסים הרביעית מסדרת פורד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נושאות מטוסים גרעיניות בצי ארצות הברית
בית הכנסת המרכזי במילאנו

**בית הכנסת המרכזי של מילאנו** (באנגלית: **Central Synagogue of Milan** ; באיטלקית: **Sinagoga centrale di Milano**) הוא בית הכנסת הראשי במילאנו, איטליה. מאז 1993 הוא נודע בשם **היכל דוד ומרדכי – בית הכנסת המרכזי** (באיטלקית: **Tempio centrale Hechal David u-Mordechai**). התפילה בו בנוסח איטליה.

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|מבט על [ארון קודש|ארון התורה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[לוח זיכרון לנספים בשואה בכניסה לבית הכנסת]]
הגירת יהודים מאזורים אחרים באיטליה אל מילאנו במאה ה-19 הובילה להקמת בית כנסת גדול ברחוב Via della Guastalla, 19 שהחליף בית כנסת קטן יותר ברחוב ויה סטאמפה 4, ששימש קודם לכן כמקום התפילה ליהודי מילאנו.

הפרויקט הופקד בידי האדריכל לוקה בלטרמי, אדריכל ידוע במילאנו, שהתפרסם בעבודתו בכיכר פיאצה דלה סקאלה ובשחזור טירת ספורצה. הוא נעזר במהנדס לואיג'י טננטי.

הבנייה מומנה באמצעות הלוואה מטעם ממשלת איטליה. טקס הפתיחה החגיגי של בית הכנסת נערך ב-28 בספטמבר 1892 בפני קהל רב, שכלל את בני הקהילה היהודית ואישים רבים מרשויות העיר.

באוגוסט 1943 נפגע גג בית הכנסת מרסיסים שנגרמו מהפצצות במהלך מלחמת העולם השנייה, וכמעט כל המבנה נהרס. רק החזית נותרה בשלמותה. צוות האדריכלים מנופרדו ד'אורבינו ואאוגניו ג'נטילי טדסקי הופקד על שיקום המבנה.

המבנה עבר שיפוץ בשנת 1997, ובמסגרתו עוצב מחדש חלל הפנים בידי פיירו פינטו וג'אנקרלו אלהדף. נוספו חלונות חדשים בצדי המבנה, והתקרה הוגבהה בעזרת הנשים. לחלונות נוספו 23 לוחות ויטראז' שנועדו להאיר את החלל הפנימים בצבעים, מעשה ידיו של המעצב הניו־יורקי רוג'ר סלדן. החלונות כוללים סמלים יהודיים כגון מגן דוד, שופר, מנורה ולולב.

## העיצוב
שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|מבט על פנים בית הכנסת מהבמה
בית הכנסת תוכנן במקור בסגנון בזיליקה, הכולל שלוש ספינות. החזית התנשאה לגובה ועוטרה בעבודות פסיפס בצבעי כחול וזהב. היא שקועה מעט ומרוחקת מן הרחוב באמצעות שער ארוך.

החזית מחולקת לשלושה חלקים, ובהם שני אגפים נמוכים בעלי חלונות מקושתים המזכירים את לוחות עשרת הדיברות. במרכז מצוי שער גדול שמשני צדדיו חצאי עמודים, ומעליו קשת גדולה ובה שלושה חלונות; בראש הקשת תבליט מגולף של לוחות הברית.

המבנה כולל שלוש קומות. אולם התפילה נמצא בקומה מוגבהת מעט, ומשקיפה עליו עזרת הנשים. במרתף מצוי אולם על שם ג'אנקרלו יארך, וכן חדר תפילה קטן שרהיטיו הובאו מבית הכנסת של סרמידה. ארון הקודש באולם התפילה הובא מבית הכנסת של פזארו.

בסמוך לבית הכנסת מצוי בניין הקהילה שבו נמצאים משרדי הרבנות, שרהיטיו הובאו מבית הכנסת הישן של פיורנצואולה ד'ארדה. הרצפה היא מקורית, כמו גם החזית, והיא עשויה שיש טראני ושיש פנינה סיציליאני.

העיצוב המחודש של המבנה הושפע במידה רבה מן האדריכלות הרציונליסטית, אך החזית נותרה נאמנה יותר למראה המקורי, ועיקר עבודות השיפוץ התמקדו בקירות ובצבעי הפנים.

## ראו גם
* יהדות מילאנו
* מילאנו
* יהדות איטליה

## לקריאה נוספת

* Annie Sacerdoti, Guide to Jewish Italy, Genoa, Marietti, 1986.
* Michela Beatrice Ferri, And after the synagogue the architect was hired by the Pope, in L'Osservatore Romano, 28 September 2012, p. 5.
* Michela Beatrice Ferri, “Praying with Your Eyes Turned to Jerusalem. Synagogues in Lombardy ,” in Stefania Tatiana Salvi (ed.), Between Culture, Law, and Religion. Synagogues and Jewish Cemeteries in Lombardy, Milan, Corberi Sapori, 2013,  .



## קישורים חיצוניים

* 
* בית הכנסת הגדול במילנו באתר למטייל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מילאנו: מבנים
קטגוריה:איטליה: בתי כנסת
קטגוריה:איטליה: מבני דת
ג'ון בירד (פוליטיקאי מניו יורק)

**ג'ון בירד** (באנגלית: **John Bird**; 22 בנובמבר 1768 – 2 בפברואר 1806) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת ניו יורק.

## ביוגרפיה
בירד נולד ב-22 בנובמבר 1768 בליצ'פילד שבמושבת קונטיקט, והיה בנם של ד"ר סת' בירד והאנה שלדון בירד. הוא למד לימודים קלאסיים, סיים את לימודיו בייל קולג' בשנת 1786, למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בעריכת דין בליצ'פילד.
ב־4 באוקטובר 1789 נשא לאישה את יוניס פורטר. הנישואים הסתיימו בגירושין בשנת 1797, לאחר שהאספה הכללית של קונטיקט העניקה ליוניס גירושין בטענה להתעללות מצד בעלה. נישואיו השניים היו לסאלי ביול ב־29 במרץ 1799.

בירד היה בעל עבדים.

בשנת 1793 עבר לטרוי שבמדינת ניו יורק והמשיך לעסוק בעריכת דין. הוא כיהן כחבר האספה המדינתית של ניו יורק בשנים 1796–1798, וכן חבר בארגון הבונים החופשיים.

הוא נבחר מטעם המפלגה הפדרליסטית לקונגרסים השישי והשביעי כנציג המחוז השישי של מדינת ניו יורק, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ־4 במרץ 1799 עד 25 ביולי 1801, אז התפטר ושב לעיסוקו המקצועי.

בירד נפטר בטרוי, במחוז רנסלר שבניו יורק, ב־2 בפברואר 1806, ונקבר בבית העלמין מאונט איידה בטרוי, ניו יורק.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1768
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1806
ג'ון תומפסון (1749–1823)

**ג'ון תומפסון** (באנגלית: **John Thompson**; 20 במרץ 1749 – 30 בספטמבר 1823) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת ניו יורק.

## ביוגרפיה
תומפסון נולד בליצ'פילד שבמושבת קונטיקט ב־20 במרץ 1749. הוא למד בבתי הספר המקומיים, ובגיל ארבע־עשרה עבר עם הוריו לסטילווטר, שם נעשה לחקלאי.

במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית שירת בדרגת קפטן ופיקד על פלוגה ברגימנט ה־13 של מיליציית מחוז אולבני, כולל השתתפות בקרב סרטוגה. בשנת 1788 מונה לשופט שלום והוא כיהן כחבר האספה המדינתית של ניו יורק בשנים 1788 ו־1789.

תומפסון נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לקונגרס השישי וכיהן מ־4 במרץ 1799 עד 3 במרץ 1801. בשנת 1801 היה ציר בוועידה החוקתית של מדינת ניו יורק. בשנת 1791 מינה אותו המושל ג'ורג' קלינטון לשופט הראשון של מחוז סרטוגה, והוא כיהן בתפקיד עד 1809.

בשנת 1806 נבחר שוב לקונגרס, וכיהן בקונגרסים העשירי וה-11, מ־4 במרץ 1807 עד 3 במרץ 1811.

הוא נפטר בסטילווטר ב־30 בספטמבר 1823 ונקבר בבית העלמין ילו מיטינג האוס בסטילווטר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1749
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1823
שמואל דובדבני

**שמואל דובדבני** (**וינשל**) (25 בפברואר 1903, אוקראינה – 1987, ישראל) היה מורה ובוטנאי ישראלי, חוקר הפיזיולוגיה של הצמח, וממציא מד טל דובדבני.

## ביוגרפיה
נולד בבזאליה שבאוקראינה ב-1903 לרחל ומשה ויינשל ולמד בקייב בפוליטכניון . היה חבר בתנועת דרור, ובמסגרתה עלה לפלסטינה ב-1921. למד בבית המדרש למורים בבית הכרם. לימד בתל עדשים, ולאחר מכן נסע ללמוד בוטניקה באוניברסיטת רדינג שבאנגליה. ב-1934 נישא לחנה מרכוס. לאחר ששב לפלסטינה שהה במחלקה לבוטניקה באוניברסיטה העברית שם היה מדריך ועוזר מחקר, וחקר בעצמו את בעיות משק המים של הצמחים ובמקביל לימד במקווה ישראל. לאחר מכן היה מורה לביולוגיה בתיכון החקלאי בפרדס חנה ולחבר ועד מורי בתי-הספר התיכוניים לטבע.

החל מ-1936, עסק בחקר הטל; ראשית מתוך סקרנות ספרותית (בעקבות ברכות יצחק לבניו), ולאחר מכן כענף מדעי. הוא פיתח את מד הטל על שמו ("מד טל דובדבני"; בלעז: *Duvdevani’s gauge*), שבאמצעותו מחשבים את כמות הטל. המכשיר מורכב מלוח עץ כהה החובר למעין "סקאלת טל". הבדיקה הכמותית נעשית בשיטה אופטית. מ־1944, ביוזמתו, הוקמה בידי השירות המטראולוגי הישראלי רשת תצפיות לטל בישראל כשהוא עומד בראשות התחנה לחקר הטל בכרכור. ב-1955 קיבל תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים, כשכותרת התזה לדוקטורט שלו הייתה:"הטל בארץ וערכו לצמחים, יניקת מים עלידי הגוף ואפשרויותיה". במשך שנה, היה עמית בהמכון הטכנולוגי של קליפורניה, במחקר שמומן בידי אונסק"ו. זכה בפרס רוטשילד למחקר מדעי ב-1956.

עסק גם בתחום מערכת ההובלה בצמח, ופיתח שיטות השקיה באמצעות ערפילי טל, דרך נוף הצמח.

ב-1960 עבר לרחובות, ועבד בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. מת ב-1987. לדובדבני נולדו 3 בנות: נורית בן דב, יעל, ורחל.

## ספריו
* ש' דובדבני וש' אשרוב **מגדיר לצמחי בר: בחצר, בגן ובשדה על פי סימני העלה, הגבעול והשורש** (עם עובד תש"ו) **מגדר לצמחי ישראל: בר ותרבות לפי סימנים של עלים, גבעול ושרש** (ב' כרכים תשכ"ח)
* **פרקים בפיזיולוגיה ואנטומיה של הצמח: לחקלאים ולמורים** (ספרית פועלים 1958)

## קישורים חיצוניים
* 
* British Newspaper Archive, DEW AND THE GROWTH OF CROPS: A DISCOVERY THAT MAY LEAD TO THE CULTIVATION OF DESERT AREAS Illustrated London News , Saturday 06 March 1954

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:בוטנאים יהודים
קטגוריה:טל
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת רדינג
קטגוריה:פרדס חנה-כרכור: אישים
קטגוריה:ילידי 1903
קטגוריה:נפטרים ב-1987
ג'ונאס פלאט

**ג'ונאס פלאט** (באנגלית: **Jonas Platt**; 30 ביוני 1769 – 22 בפברואר 1834) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי ממדינת ניו יורק, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
פלאט נולד ב־30 ביוני 1769 בפוקיפסי, בפרובינציית ניו יורק שבאמריקה הבריטית. הוא היה בנו של הפוליטיקאי והמשפטן הפטריוט צפניה פלאט (1735–1807), מייסד העיר פלאטסבורג שבניו יורק, ושל אשתו השנייה מרי ואן וייק פלאט (1742–1809). בין אחיו נמנה גם גזבר מדינת ניו יורק צ'ארלס ז. פלאט.

לאחר שלמד באקדמיה צרפתית במונטריאול שבקוויבק, למד פלאט משפטים בניו יורק תחת ריצ'רד וריק והתקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1790.

פלאט עסק בעריכת דין בפוקיפסי וכיהן כמזכיר מחוז הרקימר שבניו יורק בשנים 1791–1798. לאחר מכן היה מזכיר מחוז אוניידה בשנים 1798–1802. בשנת 1796 כיהן כחבר האספה המדינתית של ניו יורק.

הוא נבחר מטעם המפלגה הפדרליסטית לקונגרס השישי וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ־4 במרץ 1799 עד 3 במרץ 1801. במהלך כהונתו שימש יושב ראש ועדת בית הנבחרים לענייני תיקון חקיקה ועניינים שלא הושלמו.

לאחר כהונתו בקונגרס שב לעסוק בעריכת דין בניו יורק, ובמקביל שירת כגנרל בחיל הפרשים של מיליציית מדינת ניו יורק.

פלאט כיהן כחבר הסנאט של מדינת ניו יורק בשנים 1809–1813. בתפקיד זה היה תומך פעיל בפרויקט תעלת אירי ופעל לקידום חקיקה לבנייתה.

בשנת 1810 היה מועמד לא מוצלח למשרת מושל ניו יורק, וב־1813 שירת כחבר במועצת המינויים של מדינת ניו יורק.

בשנים 1814–1821 כיהן כשופט בבית המשפט העליון של מדינת ניו יורק. בשנת 1821 היה ציר בוועידה החוקתית של מדינת ניו יורק.

הוא נשא לאישה את הלנה ליווינגסטון (1767–1859), בתם של ד"ר הנרי ליווינגסטון וסוזנה סטורם (קונקלין) ליווינגסטון ממשפחת ליווינגסטון. היא הייתה אחותם של חבר הקונגרס הקונטיננטלי גילברט ליווינגסטון, הכומר ד"ר ג'ון הנרי ליווינגסטון — נשיא קווינס קולג' — והסופר הנרי ליווינגסטון הבן, בין היתר.

לג'ונאס ולהלנה פלאט היו שמונה ילדים, ובהם צפניה פלאט (1796–1871), שכיהן כתובע הכללי של מדינת מישיגן.

פלאט נפטר ב־22 בפברואר 1834 בעיר פרו, במחוז קלינטון שבמדינת ניו יורק, ונקבר בבית העלמין ריברסייד בפלאטסבורג.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1769
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1834
רות גוטסמן

**רות לוי גוטסמן** (אנגלית: **Ruth Levy Gottesman**; נולדה ב-1930) היא מחנכת ופילנתרופית יהודית-אמריקאית. גוטסמן היא יו"ר מועצת הנאמנים של מכללת אלברט איינשטיין לרפואה בברונקס, ניו יורק. בפברואר 2024, היא תרמה מיליארד דולר למכללה כדי להבטיח ששכר הלימוד ללימודי רפואה יהיה חינמי לכל הסטודנטים העתידיים.

## ביוגרפיה
גוטסמן, שנולדה בשם רות לוי, סיימה את לימודיה בבית הספר פרנדס בבולטימור בשנת 1948. מאוחר יותר באותה שנה נרשמה ל. היא השלימה את התואר הראשון שלה ב, והמשיכה לתואר שני בחינוך התפתחותי ולתואר דוקטור לחינוך בקוגניציה ולמידה אנושית בתחום הפסיכולוגיה החינוכית, שניהם במכללת המורים של אוניברסיטת קולומביה.

בשנת 1968 הצטרפה גוטסמן למכללת אלברט איינשטיין לרפואה במרכז להערכה ושיקום ילדים, שם פיתחה הליכי סקר, הערכה וטיפול לאנשים עם לקויות למידה. בשנת 1992 ייסדה את תוכנית האוריינות למבוגרים במרכז, וב-1998 סייעה להקים את מרכז פישר לנדאו לטיפול בלקויות למידה. היא פרופסורית אמריטוס במחלקה לרפואת ילדים ויושבת ראש מועצת המנהלים של מכללת איינשטיין.

גוטסמן הצטרפה למועצת המנהלים של מכללת איינשטיין בשנת 2002 ושימשה כיו"ר הדירקטוריון בין 2007 ל-2014. בשנת 2020, לאחר מותו של מחליפה בתפקיד, רוג'ר וו. אייניגר, היא מונתה שוב לתפקיד. היא גם חברה במועצת המנהלים של מערכת הבריאות של מונטיפיורי מאז 2007.

בשנת 1950 נישאה ל ובני הזוג נשארו נשואים במשך 72 שנים, עד לפטירתו של דייוויד, ונולדו להם שלושה ילדים. הם גרו בריי, ניו יורק. פורבס העריך את עזבונו של דייוויד ב-3 מיליארד דולר בזמן מותו.

יחד עם בעלה דייוויד, היא תרמה 25 מיליון דולר למכללת אלברט איינשטיין לרפואה בשנת 2008. כאשר דייוויד נפטר ב-2022, הוא הוריש לרות תיק מניות בברקשייר האת'וויי. בפברואר 2024, הודיעה גוטסמן על תרומה של מיליארד דולר למכללת איינשטיין כדי לספק שיעורים חינם לכל תלמידיה לנצח. התרומה היא הגדולה ביותר בהיסטוריה שניתנה לבית ספר לרפואה בארצות הברית.

גוטסמן נבחרה ברשימת טיים 100 בתחום הבריאות לשנת 2024.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:נדבניות אמריקאיות
קטגוריה:נדבניות יהודיות
קטגוריה:מדעניות אמריקאיות במאה ה-20
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
סווין קאש

**סווין קאש** (באנגלית: **Swin Cash**; נולדה ב-22 בספטמבר 1979) היא כדורסלנית אמריקאית לשעבר, ששיחקה בעמדת הפאוור פורוורד. קאש שיחקה בליגת ה-WNBA ובקבוצות באירופה, בעיקר ברוסיה ובצ'כיה. עם נבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים זכתה בשתי מדליות זהב אולימפיות וכן באליפות העולם.

## ביוגרפיה
קאש נולדה בפרוור של פיטסבורג שבפנסילבניה. בתקופת לימודיה בבית הספר השתתפה בתחרויות ספורט בענפים שונים. בהמשך למדה באוניברסיטת קונטיקט והייתה חלק מנבחרת המכללה שזכתה באליפות ה-NCAA בשנים 2000 ו-2002.

לקראת עונת 2002 ב-WNBA נבחרה קאש במקום השני בדראפט ה-WNBA על ידי דטרויט שוק. עם הקבוצה זכתה באליפות הליגה בשנת 2003 ונבחרה למשחק האולסטאר.

לקראת עונת 2008 ב-WNBA עברה לסיאטל סטורם, ולצד סו בירד ולורן ג'קסון זכתה עמה באליפות נוספת. לקראת עונת 2012 ב-WNBA עברה לשיקגו סקיי, ובהמשך שיחקה גם באטלנטה דרים ובניו יורק ליברטי, עד לפרישתה בשנת 2016.

במקביל לליגת ה־WNBA שיחקה קאש גם בקבוצות ברוסיה ובצ'כיה.

קאש הייתה חברה בנבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים. עם הנבחרת זכתה במדליית זהב באתונה 2004 ובלונדון 2012, וכן באליפות העולם 2010.

לאחר פרישתה ממשחק פעיל מילאה קאש מספר תפקידי ניהול בכדורסל האמריקאי. החל משנת 2025 היא משמשת פרשנית כדורסל ברשת פריים וידאו.

בשנת 2020 נכללה בהיכל התהילה של כדורסל הנשים, ובשנת 2022 נכללה גם בהיכל התהילה של הכדורסל.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שחקניות WNBA
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: כדורסל
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:ילידות 1979
טינין

**טְיֵנְיֵן** (בסינית: ****, בתרגום לעברית: **עין השמיים**) היא סדרת לווייני חישה מרחוק סינים. הלוויין הראשון בסדרה שוגר בשנת 2019, ומאז שוגרו לוויינים נוספים ומתוכננים שיגורים נוספים בעתיד.

הלוויין הראשון, טינין-1, נבנה על ידי חברה פרטית שממוקמת בג'יאנגסו. השיגור בוצע על ידי חברת Minospace בשנת 2019, לצד לוויינים נוספים. לפי דיווחים, מסת הלוויין היא כ-72 ק"ג והוא בעל רזולוציה של כ-0.9 מטר. לוויין נוסף ששוגר באותו שיגור היה טייניין-2, שהוא לוויין קיובסאט בתצורת 6U.

לוויין שלישי, שנבנה אף הוא על ידי Minospace, שוגר בשנת 2024, אך יצא ממסלולו כעבור כחמישה חודשים בלבד.

בשנים 2024–2025 בוצעו שיגורים נוספים במסגרת הסדרה.לוויין טינין-26 פועל גם בתחום תת-אדום.

כל הלוויינים פועלים במסלול מסונכרן-שמש.

## רשימת לוויינים

## קישורים חיצוניים
* מידע על שיגורים ולוויין
* תיאור לוויין טינין 5
* מידע על לווייני הדור השני

## הערות שוליים

קטגוריה:לוויינים סינים
קטגוריה:לווייני חישה מרחוק
הריקוד (גלוק)

**לה דאנצה (ב[[איטלקית]]: La danza), הריקוד**, היא אופרה במערכה אחת מאת המלחין כריסטוף ויליבלד גלוק. עמוד השער מתאר אותה כקומפונימנטו דרמטיקו פסטורלה ("יצירה פסטורלית דרמטית").

היא בוצעה לראשונה בלקסנבורג ליד וינה ב-5 במאי 1755.

## היסטוריית ביצועים
האופרה נכתבה לציון יום הולדתו השמיני של לאופולד, בנה של הקיסרית מריה תרזה, והוצגה לראשונה בלקסנבורג ב-5 במאי 1755. *"*לה דאנצה" שימשה כפרולוג ל"הבלט הגדול של הרועים", בלט עם מוזיקה מאת יוזף שטארצר. פייטרו מסטזיו כתב במקור את הלִבְרִית של האופרה באיטלקית עבור המלחין ג'וזפה בונו בשנת 1744. הוא תיקן את הטקסט עבור גלוק, כולל שתי אריות חדשות. ייתכן שהאופרה הוצגה מחדש ב-30 במאי 1755 בלקסנבורג. אין תיעוד של ביצועים נוספים עד 1987, אז הופיעה בתיאטרון הקומונאלה די בולוניה.

## תפקידים

## עלילה
עם שקיעה, הרועה טירסי נפרד מאהובתו ניקה, שיוצאת להשתתף בריקוד. טירסי מגלה שהוא מקנא במעריציה האחרים של ניקה. האוהבים רבים אך בסופו של דבר הם נשבעים להיות נאמנים זה לזה.

## קטעים מוזיקליים
מלבד הסינפוניה הפותחת, הפרטיטורה מכילה חמישה מספרים מוזיקליים:

# אריה: "Va: della danza è l'ora"
# אריה: "אסור לך לראות"
# אריה: "Che ciascun per te sospiri"
# אריה: "Che chiedi? che brami?"
# דואט: "Mille volte, mio tesoro"

## הקלטות
* לה דאנצה (עם לה קורונה ) אווה איגנאטוביץ' (ניס), קז'ימייז' מירלק (טירסי), התזמורת הקאמרית של ורשה, בניצוחו של תומאש בוגאיי (אורפיאו, 1988)

## הערות שוליים

קטגוריה:אופרות
קטגוריה:אופרה איטלקית
קטגוריה:יצירות מאת גלוק
חפירה (סלנג)

**חפירה** היא מילת סלנג המתארת דיבור ארכני ומייגע.

המילה חדרה לעברית המדוברת בשנות ה-2000, אך מקורה אינו ידוע. אדם שדיבורו מתאפיין ב"חפירה" נקרא לרוב חופר, חפרן או חפראווי. הווריאציה "חפראווי" נכנסה לשיח סביב שנת 2009, וביתר שאת בעקבות התוכנית "האח הגדול VIP".

רוגל אלפר בטור להארץ משנת 2014, מתאר את המושג כך: "החופר אשם בהליכת סרק עקרה סחור סחור. דיבורו חף מכל טיעון ונטול שורה תחתונה, או שלוקח לו זמן רב מדי להגיע אליה". הוא אף מציע הסבר מילולי לדימוי החפירה, "כשאנחנו אומרים לאדם להפסיק לחפור, אנחנו אומרים לו... להישאר על פני השטח. [...] אין שם מאום, במעמקים." בטורו משנת 2017, כתב רוביק רוזנטל כי "חופר" הוא "דימוי מוצלח ואפקטיבי (ואם תרצו, יעיל) לדיבור יתר".

מילות סלנג נרדפות המשמשות בשיח העברי הן מנדנד, מנג'ס ופלספן.

במילון הסלנג המקיף מאת רוביק רוזנטל, שיצא בשנת 2005, מתעד רוזנטל משמעות סלנג אחרת למילה "חפירה": "הצקה, התעללות (צבאי)", וכמו כן למילה "חפירות": "ריקודי טראנס המתבטאים בתנועות מונוטוניות".

## קישורים חיצוניים

* 
* "אתה חופר", באתר ויקי סלנג

## הערות שוליים

קטגוריה:סלנג עברי
דניאל מורו ברינגר

**דניאל מורו ברינגר** (באנגלית: **Daniel Moreau Barringer**; 30 ביולי 1806 – 1 בספטמבר 1873) היה בעל עבדים וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית, אשר ייצג את קרוליינה הצפונית בשנים 1843–1849. בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-19 הצטרף למפלגה הדמוקרטית.

## ביוגרפיה
ברינגר נולד ב-30 ביולי 1806 ליד קונקורד שבקרוליינה הצפונית, לאליזבת ברנדון ולפול ברינגר. היו לו תשעה אחים ואחיות, ובהם לפחות שני אחים. סבו, ג'ון פול ברינגר, היה גרמני שהיגר לפנסילבניה בשנת 1743. הוא גדל במשפחה גדולה, וככל הנראה קיבל את חינוכו הראשוני בבית לפני שלמד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. לאחר שסיים את לימודיו בשנת 1826, למד משפטים בהילסבורו במשרד עורכי דין מבוסס והוסמך לעריכת דין.

בשנת 1829 חזר לעיר הולדתו קונקורד, הקים משרד עורכי דין והחל בקריירה פוליטית. באותה שנה נבחר לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית וכיהן בו עד 1834. הוא נבחר מחדש גם בשנים 1840 ו־1842. בנוסף, היה חבר בוועידה החוקתית של קרוליינה הצפונית בשנת 1835.

בשנת 1842 נבחר מטעם המפלגה הוויגית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס ה־28, ונבחר מחדש גם לקונגרסים ה־29 וה־30. במהלך הקונגרס ה־30 כיהן כיושב ראש הוועדה לענייני אינדיאנים וכיושב ראש הוועדה להוצאות במחלקת המדינה. הוא נעשה ידיד אישי של חבר הקונגרס אברהם לינקולן. בתקופה זו למד אחיו הצעיר, רופוס קליי ברינגר, משפטים בהדרכתו כהכנה לבחינת ההסמכה לעריכת דין. האח הצעיר פתח משרד עורכי דין בקונקורד ונכנס גם הוא לפוליטיקה המדינתית.

לאחר שהחליט שלא להתמודד לכהונה רביעית בקונגרס בשנת 1848, קיבל ברינגר את מינויו של הנשיא זאכרי טיילור לשגריר בספרד, וכיהן בתפקיד הדיפלומטי בשנים 1849–1853. לאחר שובו לקרוליינה הצפונית בשנת 1854, חידש את פעילותו הפוליטית ונבחר לכהונה נוספת בבית הנבחרים המדינתי.

עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית היה ברינגר ציר לוועידת השלום של שנת 1861 שנערכה בוושינגטון הבירה. לאחר המלחמה השתתף בוועידה הלאומית של האיחוד בשנת 1866, שנועדה לגייס תמיכה לנשיא אנדרו ג'ונסון.

מאוחר יותר הצטרף ברינגר למפלגה הדמוקרטית. בשנת 1872 כיהן כיושב ראש המפלגה הדמוקרטית של קרוליינה הצפונית, לאחר מותו של תומאס בראג. הוא נפטר ב־1 בספטמבר 1873, בגיל 67, בווייט סולפור ספרינגס שבווירג'יניה המערבית, ונקבר בבית הקברות גרינמאונט בבולטימור, מרילנד.

ברינגר היה אחיו הבכור של בריגדיר גנרל ממלחמת האזרחים רופוס ברינגר. השניים היו בניו של הגנרל פול ברינגר ואחייניו של דניאל לורנס ברינגר, שכיהן קודם לכן כחבר קונגרס מקרוליינה הצפונית. בנו של ברינגר, דניאל ברינגר, התפרסם בזכות הוכחת המקור המטאוריטי של מכתש המטאור באריזונה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בספרד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1806
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1873
בני גלזר

**בני גלזר** (באנגלית: **Benny Glaser**; נולד ב-7 ביוני 1989) הוא שחקן פוקר בריטי אשר זכה בשמונה צמידי אליפות העולם בפוקר, והוא השחקן האירופאי בעל מירב הזכיות בצמידים.

## ביוגרפיה
גלזר גדל בסאות'המפטון, אנגליה. את קריירת הפוקר שלו החל בטורנירים באינטרנט, והוא השחקן שזכה במירב תוארי SCOOP ו-WCOOP.

ב-2013 החל לשחק בטורנירים ואף זכה בטורניר הראשון בו השתתף. ב-2015 זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר הראשון שלו, כאשר ניצח בטורניר Lowball Triple Draw. שנה לאחר מכן זכה בשני צמידים נוספים, כאשר ניצח בשני טורנירי Omaha Hi-Low 8 or Better בסכומי כניסה שונים.

גלזר המשיך להשתתף בטורנירים ברחבי העולם וזכה להצלחה רבה. ב-2021 זכה בצמיד הרביעי שלו, הפעם ב-Razz, וב-2023 בצמיד נוסף בטורניר Limit 2-7 Triple Draw.

ב-2025 השלים הישג ששחקנים מעטים הצליחו לעשות, וזכה ב-3 צמידים בקיץ אחד.

נכון לפברואר 2026, גלזר זכה בסך של כ-10.5 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-5.6 מיליון דולר בסבב אליפות העולם.

### צמידי אליפות העולם בפוקר

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני פוקר בריטים
קטגוריה:זוכי צמיד אליפות העולם בפוקר
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1989
מלכת השחמט

**מלכת השחמט** (באנגלית: **Queen of Chess**) הוא סרט תיעודי אמריקאי משנת 2026 בבימויה של רורי קנדי  על הקריירה של השחמטאית ההונגריה-יהודייה בדרגת רב-אמן יהודית פולגאר.

הסרט מורכב מקטעים תיעודיים רבים ומראיונות בעיקר של יהודית פולגר וגארי קספרוב. פולגאר וקספרוב מדברים באנגלית, אביה של יהודית לאסלו פולגאר ובעלה, מדברים בהונגרית.
## תקציר העלילה
הסרט מתמקד בניסיונו החינוכי של אב המשפחה לאסלו פולגאר להפוך את שלושה בנותיו - יהודית, סוזן (ז'וז'ה) וסופיה (ז'ופיה).לרב אמניות בשחמט. הן קבלו חינוך ביתי והקפדה על אימוני שחמט כל יום.

יהודית (ג'ודי) היא הקטנה והמוצלחת בהן. החלה לנצח באליפויות שחמט בהונגריה אבל השלטונות הקומוניסטים לא אפשרו להם לשחק בארצות המערב אלא רק לאחר לחץ בינלאומי.

השחמט היה תחום גברי ורוב השחמטאים ובהם בובי פישר וגארי קספרוב הטילו ספק ביכולתן של השחמטיאות להשתוות לשחמטאים.

בגיל 15 וארבעה חודשים צברה יהודית נקודות שזיכו אותה בתואר רב-אמן ובזה היא שברה את שיאו של בובי פישר.

הסרט מתרכז בעיקר במאבק שלה מול קספרוב. היא הפסידה בכל המשחקים נגדו כולל בתקרית בה ביצע עבירה שהוכחה במצלמה אך בכל זאת הוכתר כמנצח.

יהודית מתבגרת, מתחתנת עם וטרינר אך לא מפסיקה לחלום לנצח את קספרוב. לבסוף לאחר שהיא מסיימת בתיקו, היא מנצחת אותו במשחק נוסף.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון למלכת השחמט, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 2026
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בהונגרית
קטגוריה:סרטים תיעודיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים תיעודיים של נטפליקס
קטגוריה:שחמט
יונה קליין

**יונה קליין** (אפריל 1900 – 21 באוקטובר 1972) היה ראש המועצה אזורית מפעלות (לימים חלק ממועצה אזורית דרום השרון). אביו של המשורר נתן יונתן.

## ביוגרפיה
נולד באוקראינה בפסח ה'תר"ס, אפריל 1900. בצעירותו הצטרף לתנועת נוער ציונית-סוציאליסטית, ועבר הכשרה בחצי האי קרים. שירת בצבא האדום. לאחר נישואין התגורר עם רעייתו בקייב. ב-1925, בעקבות רדיפות הסובייטים, עלה לארץ ישראל עם אשתו ובנו על סיפונה של האונייה "לנין". הם התיישבו בקיבוץ גבעת השלושה ולאחר מכן בפתח תקווה. תחילה עבד בחקלאות ובהמשך עבד בחברת החשמל. ב-1935 נמנה עם גרעין "בהדרגה" שעלה על הקרקע והקים את מושב כפר מעש, שבו היו למשפחה הראשונה. בימי המרד הערבי הגדול סבלו מערביי הכפר השכן יהודייה (עבאסייה), ובלילות נאלצו להחשיך את הבית.

בינואר 1951 הוקמה המועצה האזורית "מפעלות" אשר איחדה את יישובי האזור כפר מעש, מגשימים וגנות יכין, (ובהמשך גם את סביון), והוא נבחר לעמוד בראשה. הוא עמד בראשות המועצה כל ימיה, עד 1955, אז אוחדה המועצה עם שכנתה, מועצה אזורית אפק, והוקמה מועצה אזורית מפעלות אפק (ב-1980 אוחדה עם שכנותיה, המועצות האזוריות הירקון והשרון התיכון ליצירת מועצה אזורית דרום השרון). ב-1967 עבר עם רעייתו לקיבוץ חצרים, שם גרה בתו, ובו חי עד למותו.

נפטר ב-21 באוקטובר 1972, י"ג בחשון ה'תשל"ג ונקבר בקיבוץ חצרים.

## חיים אישיים
היה נשוי ללאה לבית בוכמן ולהם בן, המשורר נתן יונתן (שם המשפחה שלו הוא שילוב השמות של אביו ושלו), ובת, ירדנה רון – לוחמת הפלמ"ח וממייסדי כפר הנוער קדמה. בעלה אבינועם (אייבי) רון, היה רכז אגף הכלכלה בתנועה הקיבוצית המאוחדת וממתכנני תוכנית ההבראה והסדר החובות של הקיבוצים בזמן המשבר הגדול.

כשנה לאחר מותו נהרג נכדו, , במלחמת יום הכיפורים.

## קישורים חיצוניים
* יונה קליין באתר קיבוץ חצרים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית דרום השרון
קטגוריה:חצרים (קיבוץ): אישים
קטגוריה:כפר מעש: אישים
קטגוריה:גבעת השלושה: אישים
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:מייסדי מושבים
קטגוריה:עובדי חברת החשמל
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים