open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פיראן

[ממוזער|300px|פיראן בציור של [לואי-פרנסואה קסאס, סביבות 1784]]
**פִּירָאן** () היא עיירת נמל בדרום-מערב סלובניה, השוכנת לחוף הים האדריאטי. המקומיים כוונו את הסירות שנכנסו לנמל באמצעות לפידים אש, ומכאן מקור השם פיראן. פיר - אש.

## היסטוריה
עדויות ליישוב מאורגן במקום קיימות החל מהמאה ה-1 לפנה"ס עת נשלט האזור על ידי הרפובליקה הרומית. במחצית השנייה של המאה ה-6 פשטו על העיר האווארים וכבשו אותה. במהלך המאה ה-8 עבר היישוב לחזקת האימפריה הפרנקית ובהמשך לחזקת האימפריה הרומית הקדושה.

ב-1283 נכבש המקום על ידי הרפובליקה של ונציה ובעיירה חלה תנופת פיתוח כלכלי. ב-1558 פרצה במקום מגפת דבר אשר גרמה למותם של שני שלישים מתושבי פיראן. ב-1797 לאחר קריסת הרפובליקה הוונציאנית עברה העיר לחזקת ממלכת הבסבורג, אך ב-1806 נכבשה על ידי צבאותיו של נפוליאון בונפרטה והפכה חלק מהקיסרות הראשונה של צרפת. ב-1814 שבה לידיים אוסטריות.

העיר נשלטה על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית עד למלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה נכללה בשטחי ממלכת איטליה. לאחר מלחמת העולם השנייה נכללה פיראן בשטחי האזור החופשי של טריאסטה תחת פיקוח האו"ם וב-1954 סופחה לרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. לאחר הסיפוח היגרו תושבים רבים ממוצא איטלקי לשטחי איטליה. ב-1975 נחתמה אמנת אוזימו אשר שמה קץ למחלוקת בין יוגוסלביה לאיטליה. במקום הוקם מבדוק, וכן קמה תעשיית מזון מן הים.
ממוזער|פסל ג'וזפה טרטיני, אוחז בידו כינור, במרכז העיירה 
ממוזער|הכניסה לנמל. הכיתוב באיטלקית בסלובנית
במרכז העיירה כיכר על שם המלחין והכנר האיטלקי ג'זפה טרטיני, אחד מתושביה המפורסמים של פיראן. השטח שבו נמצאת הכיכר, היה בעבר חלק מהנמל, לקראת סוף המאה ה-19 ריצפו התושבים את השטח, וכך נוצרה הכיכר.

ב-1991 לאחר פירוק יוגוסלביה נכללה פיראן בשטחי סלובניה.

## הקהילה היהודית

לפי מקורות שניוניים הגיעו יהודים לפיראן במחצית השנייה של המאה ה-14, עת נשלטה על ידי הרפובליקה של ונציה. התיעוד הראשון בכתובים לנוכחות יהודים בפיראן הוא מ-1480. התיעוד הוא בהקשר להקמת בנק בבעלות יהודית. עד לשלהי המאה ה-17 מתועדים כתבי זכויות שניתנו ליהודים שעסקו במתן הלוואות.

בני הקהילה התגוררו ברובע אשר שכן במרכז בעיר העתיקה וכונה בהמשך Židovski Trg (הרובע היהודי). במקום פעל בית כנסת אשר על חורבותיו הוקמה בהמשך כנסיית סטפן הקדוש. במקום פעל בית עלמין יהודי שאת שרידיו לא ניתן היה לאתר. ב-1714 הוטל על היהודים לגור בגטו שבודל משאר חלקי העיר העתיקה. בסוף המאה ה-18 לא תועדה נוכחות יהודים בעיר.

ב-1980 בוצעו עבודות חפירה ושיקום באזור העיר העתיקה והגטו היהודי. המקום נקרא מחדש: "כיכר הרובע היהודי" (בסלובנית: Kare Zidovski trg). עם זאת, מבנים עתיקים אשר שימשו למגורי בני הקהילה היהודית ברובע נהרסו במסגרת עבודות הפיתוח.

## ערים תאומות
* 
## קישורים חיצוניים

* 
* יהדות סלובניה, באתר הספרייה היהודית המקוונת 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סלובניה: ערים
פיראן
נאזיק אבדליאן

**נאזלי "נאזיק" אבדליאן** (בארמנית: **Նազիկ "Նազելի" Ավդալյան**; נולדה ב-31 באוקטובר 1986 בגיומרי, ארמניה) היא מרימת משקולות ארמנית.

## ביוגרפיה
אבדליאן זכתה במדליית זהב באליפות העולם להרמת משקולות של 2009. היא זוכת מדליית הזהב הראשונה מכל מגדר מהרפובליקה העצמאית של ארמניה באליפויות העולם, והאישה הארמנית הראשונה לזכות באליפות העולם בכל ספורט שהוא. מל דלוזיאן זכה במדליה הראשונה לנשים, כשזכה בארד ב-2006.

בסקר השנתי של עיתונאי הספורט הארמנים, אבדליאן זכתה בתואר הספורטאית המצטיינת של השנה, עם ניקוד שיא של 520 נקודות.

ב-26 באפריל 2010, אבדליאן הייתה מעורבת בתאונת דרכים בכביש המהיר בין ירוואן לגיומרי. בבית החולים בגיומרי, היא טופלה בשל שברים מרובים ונזק לעמוד השדרה. היא הועברה לבית החולים ארבוני בירוואן לבדיקות נוספות, ושם עברה ניתוח בגב התחתון ב-28 באפריל. לאחר תהליך השיקום, אבדליאן הודיעה שתהיה מוכנה להתחרות שוב ב-2013. היעדרותה ארכה יותר מזה, אך לאחר שבע שנים אבדיאן עשתה קאמבק וזכתה במדליית הזהב באליפות אירופה בהרמת משקולות של 2016. אבדיניאן ייצגה את ארמניה במשחקים האולימפיים של 2016 בריו דה ז'ניירו, אך הגיעה למקום החמישי, ולא זכתה במדליה.

ב-2018 יצאה הודעה מטעם הפדרציה להרמת משקלות של ארמניה, שאבדליאן פורשת מן הספורט.

## חיים אישיים
אבדליאן נישאה למרים המשקולות לשעבר אריק קרפטיאן ב-9 ביוני 2012 בירוואן. בני הזוג היו מאורסים במשך זמן רב, אך החתונה נדחתה בגלל התאונה של אבדליאן. בנובמבר של אותה שנה, ילדה אבדיניאן את בנה, ואצ'ה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאיות ארמניות
קטגוריה:ילידות 1986
חוקרות בשטח

**חוקרות בשטח** (באנגלית: **The Detail**) היא סדרת טלוויזיה קנדית מסוגת הדרמה משטרתית מבית CTV ושודרה לראשונה ב-25 למרץ 2018 ובישראל ב-29 במרץ 2018. בסדרה מככבות
שניי גריימס, וונדי קרוסון ואנג'לה גריפין. הסדרה פותחה על ידי לי לוקינס ועוסקת בשלוש חוקרות אשר חוקרות ופותרות פשעים ועבירות תוך התמודדות עם חיים אישיים מסובכים ומאתגרים.

הסדרה בת 10 פרקים ומשודרת בישראל בלווין של יס בערוץ YES ACTION.

## שחקנים ראשיים
* שניי גריימס - ג'קלין "ג'קי" קופר
* אנג'לה גריפין - סטיבי הל
* וונדי קרוסון - פיונה קורי
* דייוויד קוביט - קייל פריס
* אל מוקדם - ארון פינץ'
* מאט גורדון - דוני סילווין
* בן באס - מארק סבג'

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות דרמה קנדיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות
טאתב צ'אקיאן

**טאתב צ'אקיאן** (בארמנית: **Տաթև Չախեան**; ).היא משוררת, אמנית, עורכת, ומתרגמת ארמנית, המתגוררת בפולין.

אוסף השירים הראשון שלה, *Dowód (nie)osobisty* (תעודת אי-זהות, (2016)), היה מועמד לפרס משורר החירות האירופי לשנת 2018. היא העורכת של כתב העת לשירה *iranliter.com*. ציוריה הוצגו בתערוכות בבריסל ובארמניה.

## תחילת דרכה
צ'אקיאן נולדה בירוואן וסיימה תואר ראשון באנתרופולוגית באוניברסיטת ירוואן. תחומי העניין האקדמיים שלה כוללים את הסמיוטיקה של העיר, "קריאה" של העיר כטקסט. צ'אקיאן משלבת שירה עם אמנות חזותית, למשל, בקולאז ' ים מנייר, אותם היא הציגה בתערוכות בארמניה ובריסל.

היא עורכת את ז'ורנל השירה האינטרנטי *iranliter.com *המתמקד בתרגומים של שירה איראנית עכשווית.

## פרסים
צ'אקיאן זכתה בפרס התחרות הספרותית דיוניצי מליצייבסקי (Dionizy Maliszewski) לשנת 2014, בפרס גאזטה אובווטלסקה (Gazeta Obywatelska) לשנת 2016, בפרס "הגברת הראשונה" של הספרות הארמנית וכן פרס סאהאק פרטב, המוענק על ידי הכנסייה הקתולית בארמניה. אוסף השירה הראשון שלה היה מועמד לפרס משורר החירות האירופי לשנת 2018., פרס המוקדש ל"כיבוד וקידום תופעות בשירה המתמודדים עם אחד הנושאים העכשוויים החשובים עבור הקוראים – חירות– ואשר, באותו הזמן, מאופיינים בערכים אמנותיים יוצאי דופן."

## קישורים חיצוניים

* 

* ארמניה, הכפרים על הדרך (שיר)

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1992
קטגוריה:משוררות ארמניות
קטגוריה:מתרגמות
קטגוריה:אמנים ארמנים
קטגוריה:עורכות
מסטרה קמיזה

**חוזה טדאו קרניירו קרדוסו** (בפורטוגזית: **Jose Tadeu Carneiro Cardoso**; נולד ב-1956), הידוע בכינויו **מסטרה קמיזה,** הוא לוחם קפואירה ברזילאי ונשיא קבוצת אבאדה קפואירה, בעל דרגת מאסטר בקפוארה.

## ביוגרפיה
קרדוסו נולד ב-1955 בעיר סלבדור שבמדינת באהיה, בברזיל. כשהיה צעיר הוא היה משחק קפואירה ברחובות העיר. קרדוסו הצטרף ללהקת קפואירה שכללה את המסטרה שלו ואת אחיו.

הוא הצטרף לבית הספר לקפואירה של מסטרה בימבה, אמן הקפוארה שקרדוסו הכי אהב, ושימש לו השראה ומודל לחיקוי בעולם הקפוארה. קרדוסו התקדם בית הספר וקיבל ממנו את כינויו "קמיזה", שפירושו בפורטוגזית "חולצה".

במקביל ללימודיו בבית הספר, המשיך קמיזה להופיע בלהקת הקפוארה של אחיו, ובתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, הלהקה הייתה בסיבוב הופעות בריו דה ז'ניירו. במהלך סיבוב ההופעות נודע לקמיזה כי אחיו ואימו מתו ממחלה, והוא החליט להישאר בריו דה ז'ניירו.

הוא מצא מרכז חוגים בריו וביקש מבעל הסטודיו ללמד קפוארה בסטודיו שלו. שם הוא החל ללמד קפואירה ואט אט הפך לחוג מבוקש עם תלמידים רבים.

הוא החל לחשוב על הצורך לעצב מבנה רשמי לשיעורים, ולהכין תוכנית שיעור בסיסית, ליצור מקום לדיון בטכניקות ולדיון על מושגים. בנוסף, הוא הרגיש את הצורך לתת מבנה דמוי משפחה לכל כך הרבה אנשים שהותירו מאחור את הערים שלהם ואת חבריהם ומשפחותיהם והחליטו להקדיש את עצמם לקפואירה. היה לו דחף העיקרי ליצור ארגון חדש של קפואירה.
וב-1988 הוא הקים את קבוצת **אבאדה קפוארה** (Associação Brasileira de Apoio e Desenvolvimento da Arte-Capoeira).

מאז תחילת 1980, קמיזה ניסה לפתח את הסגנון שלו ולבנות את אבאדה. הטכניקה והמתודולוגיה הייחודית שלו שיפרו את ההיבט הצבאי של קפואירה, והקים את הקבוצה כמאסטר הקפוארה המוביל בעולם.

## אבאדה קפואירה
כשהקים את אבאדה קפואירה קבע את סמל הקבוצה כגלובוס, משום שתכנן שהקבוצה תהיה עולמית.

הוא תכנן דרגות וחגורות לקבוצה שלו אבל כשאחיו הגדול קמיזה ראשה והוא נהיו באותה רמה קמיזה החליט שזה לא מכבד שהאיש שהכניס אותו לקפואירה והוא נמצאים באותה רמה, הוא המציא חגורה חדשה שכולה לבנה שתהיה רק לאח שלו, וכשאחיו נפטר הוא לקח לעצמו אתה חגורה והוא עדיין לובש אותה. אבאדה קפואירה כוללת מיליוני תלמידים ברחבי העולם, משקיעה בפרויקטים לאיסוף אוכל לנזקקים ושמירה על כדור הארץ והיא נחשבת לאחת מקבוצות הקפוארה בגדולות בעולם.

## ראו גם
* מסטרה בימבה
* מסטרה בורגייס
*מסטרה פשטיניה

## קישורים חיצוניים
* ריאיון עם מסטרה קמיזה

קטגוריה:אמני לחימה ברזילאים
קטגוריה:ילידי 1956
קטגוריה:קפוארה
מלון קומודור (עזה)

**מלון קומודור** הוא בית מלון בעיר עזה, בשכונת א-רימאל, בה רוב התושבים הם בעלי מעמד חברתי גבוה. במלון מתאכסנים בדרך כלל עיתונאים זרים ודיפלומטים המגיעים לעזה.
## היסטוריה
המלון נבנה בתחילת המאה ה-21, ובו עשרות חדרים וסוויטות, חדר כושר ובריכת שחייה.

המלון בבעלות עבדל אל-עזיז חאלידי, מוסלמי אדוק בעל קשרים לאנשי חמאס. חאלידי עיטר את המלון במוטיבים אסלאמיים, בהם הצבע הירוק ופסוקים מהקוראן. ליד המלון מרכז קניות ומספר מסעדות יוקרה, והוא מרכז סביבו חיי לילה ובילויים לתושבי השכונה.

בשנת 2007 אסרו אנשי חמאס על נשים ללבוש בגדי ים בבריכה, גם בימים המיועדים לנשים בלבד, בנימוק שגברים מציצים לעברם מעבר לגדר המקיפה את המלון. אנשי חמאס אף סגרו במלון בית קפה, שבו נהגו גברים ונשים לשבת יחד.

במלון גם מרכז כנסים וחדרי דיונים, המיועדים לאנשי עסקים אך נעשה בהם בעיקר שימוש פוליטי על ידי חמאס ופלגים פוליטיים אחרים בעזה. לדוגמה, במאי 2017 נערך במלון כנס אנשי חמאס, בו הוצגו דבריו של מנהיג הארגון ח'אלד משעל, ששודרו בווידאו ממקום מושבו בדוחה, קטר. בספטמבר 2017 ערך יחיא סנוואר, מנהיג חמאס ברצועת עזה, סדרת פגישות עם אנשי פת"ח והרשות הפלסטינית, במסגרת מאמצי הפיוס בין הארגונים ובדצמבר 2017 ערכה תנועת הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני מסיבת עיתונאים במלון.

בשנת 2010 התאכסנה במלון קבוצה של נטורי קרתא המקורבים לחמאס, בראשות הרב ישראל דוד וייס . הם שהו במלון במהלך השבת וסופק להם מזון כשר. לאחר צאת השבת עזבה הקבוצה את המלון ועברה למצרים דרך מעבר רפיח, ומשם לישראל.

## ראו גם
* מלון א-דיירה
* הכפר התיירותי ביסאן סיטי

## הערות שוליים

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: בתי מלון
קטגוריה:א-רימאל: מבנים
קטגוריה:רצועת עזה: תיירות
נבחרת שווייץ בכדוריד

**נבחרת שווייץ בכדוריד** היא הנבחרת לאומית של שווייץ. הנבחרת הייתה בין החזקות בשנות ה-30 של המאה ה-20 ועד לשנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר היה מקובל לשחק על מגרשי כדורגל עם 11 שחקנים. מאז המעבר למשחקים באולם עם 7 שחקנים, ההישג הגבוה של הנבחרת היה מקום רביעי באליפות העולם. בהתאם לדירוג של איגוד הכדוריד העולמי, נכון ליולי 2018 הנבחרת מדורגת במקום ה-18 עם 45 נקודות

## הישגי הנבחרת
### אולימפיאדות
* 1936 - 20px
* 1980 - מקום 7
* 1984 - מקום 7
* 1996 - מקום 7

### אליפויות העולם
* 1954 : מקום 4
* 1961 : מקום 10
* 1964 : מקום 12
* 1967 : מקום 14
* 1970 : מקום 12
* 1982 : מקום 11
* 1990 : מקום 13
* 1993 : מקום 4
* 1995 : מקום 7

### אליפויות אירופה
* 2002 : מקום 13
* 2004 : מקום 12
* 2006 : מקום 14
* 2020 : מקום 16

## קישורים חיצוניים
* 
* דף באתר של איגוד כדוריד האוסטרי
* דף באתר האיגוד האירופי

## הערות שוליים

שווייץ
קטגוריה:נבחרות שווייץ
ריכרד ארנסט

**ריכרד רוברט ארנסט** (בגרמנית: **Richard Robert Ernst**; 14 באוגוסט 1933 – 4 ביוני 2021) היה כימאי שווייצרי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1991.

## ביוגרפיה
ארנסט נולד בווינטרטור שבשווייץ.

בשנת 1957 קיבל את הדיפלומה בכימיה, וב-1962 קיבל דוקטורט בכימיה פיזיקלית. את שני התארים קיבל מטעם המכון הטכנולוגי של ציריך.

בשנים 1963–1968 עבד ככימאי מחקר בפאלו אלטו, קליפורניה. בשנת 1966, כאשר עבד עם עמית אמריקני, גילה ארנסט כי ניתן היה להגדיל באופן דרמטי את הרגישות של טכניקות ה-NMR על ידי החלפת גלי הרדיו האיטיים והסוחפים המשמשים באופן מסורתי בספקטרוסקופיה של ה- NMR בפולסים קצרים ואינטנסיביים. התגלית שלו אפשרה ניתוח של הרבה יותר סוגים של גרעינים ודגימות חומר קטנות יותר. בשנת 1968 ארנסט חזר לשווייץ כדי ללמד. הוא התמנה לפרופסור בשנת 1970 ולפרופסור מן המניין בשנת 1976, לפני שפרש בשנת 1998.

בשנת 1991 זכה בפרס נובל לכימיה על תרומותיו לפיתוח ספקטרוסקופיית NMR ברזולוציה גבוהה. באותה השנה זכה גם בפרס לואיזה גרוס הורוביץ, מטעם אוניברסיטת קולומביה.

ב-2002 החל לכהן כחבר באקדמיה האסטונית למדעים, וכן היה חבר באקדמיה למדעים של בנגלדש.

נפטר ב-4 ביוני 2021.

## פרסים והוקרה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל שווייצרים
קטגוריה:כימאים שווייצרים
קטגוריה:זוכי פרס וולף לכימיה
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של ציריך
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של ציריך
קטגוריה:שווייצרים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1933
קטגוריה:נפטרים ב-2021
מל דלוזיאן

**מלין דלוזיאן** (בארמנית: **Մելինե Դալուզյան**; נולד ב-20 באפריל 1988 בגיומרי, שבארמניה הסובייטית) הוא מרים משקולות ארמני טרנסג'נדר. כשעדיין היה מזוהה כאישה, הוא ייצג את ארמניה בתחרויות נשים, ואף הוענק לו תואר "כבוד מאסטר הספורט" של ארמניה ב-2006.

## ביוגרפיה
דלוזיאן התחיל אימון משקולות בשנת 2002 בהדרכתו של ארטשס נרסיסיאן. דלוזיאן זכה באליפות ארמניה שבע פעמים, בתחרויות הנערכות בירוואן הבירה. ב-2005 ו-2006, הוא זכה באליפות אירופה לנוער פעמיים.

דלוזיאן זכה במדליית ארד באליפות העולם להרמת משקולות של נשים 2006. זו הייתה המדליה הראשונה לארמנית באליפות העולם (נאזיק אבדליאן הייתה הראשונה לזכות בזהב, ב-2009). בשנה הבאה, דלוזיאן זכה במדליית זהב באליפות אירופה להרמת משקולות 2007, הזכייה הראשונה של ארמנית באליפות. הוא חזר על הצלחה זו באליפות אירופה של 2008. דלוזיאן היה אמור להתחרות באולימפיאדת הקיץ בבייג'ינג, אבל סבל דלקת חריפה בלבלב שבועיים לפני האולימפיאדה, ונאלץ לפרוש מהתחרות. החליפה אותו הריפסימה חורשודיאן.

בשנת 2010, דלוזיאן זכה במדליית כסף באליפות אירופה להרמת משקולות ובארד באליפות העולם. הוא סוף סוף הגיע לבכורה האולימפית שלו באולימפיאדת לונדון 2012, אך לא נרשמה לו תוצאה בתחרות זו.

## מגדר
ב-2015 הסטטוס של דלוזיאן בפייסבוק שונה "נשוי". עוקביו הבינו שהכוונה היא לבת זוגו מזה מספר שנים, לילית. ההודעה גרמה לתרעומת ציבורית בארמניה, כשהידיעה הצטרפה לשמועות שצפו לגבי מגדרו של דלוזיאן, שאף כונה "קסטר סמניה של הרמת משקולות" (אשר הושעתה מתחרות כאתלטית לאחר שנקבעה כאינטרסקס בבדיקה רפואית, מקרה אשר גרר שינויים בכללי הספורט), וגרמו לטענות שהוא עבר הליכים לשינוי מין, והצביעו על שינויים בהופעתה, כולל זקן. בבדיקות במסגרת התחרויות של דלוזיאן, לא היו מעולם תוצאות בלתי תקינות. דלוזיאן הכחיש אז את כל הטענות, כולל אלו הסובבים את נישואיו. ההתקפות נגד דלוזיאן בתקשורת החלו עוד לפני כן, כשרק הביע תמיכה בזכויות להט"ב ברשתות החברתיות.

מאז, עבר להתגורר באמסטרדם, הולנד, ויצא כטרנס. על התקופה מאז החלו השמועות והסקנדים הציבוריים, אמר דלוזיאן, "אנשים להטב"בים בארמניה הם נטולים כל זכויות... נאלצתי לעזוב ב-2016 אחרי שנה שלמה בה לא הצלחתי למצוא עבודה בתחום שלי. כאן בהולנד, לא פגשתי בשום צורה של אפליה, רק תמיכה בכל דבר."

בארמניה, הומוסקסואליות היא חוקית מאז 2003, אך עם זאת, אין הגנה בחוק לזכויות להט"ב. על פי דו"ח שיצא בשנת 2017 מארגון זכויות הלהט"ב הארמני Pink Armenia, כמעט 90% מהאוכלוסייה בארמניה מחזיקה בדעות שליליות לגבי להט"ב, ואנשים להטב"בים עוזבים את מולדתם במספרים גדולים כדי לחיות חיים פתוחים במקומות אחרים.

דלוזיאן מספר שמאז ילדותו ידע שאינו ילדה, אך הסביבה ניסתה לאלץ אותו לתוך זהות זו. המורה הייתה מכריחה אותו לכתוב במחברת "תלמידת בית ספר" והוא היה משנה ל"תלמיד", ונענש.

קרן הקולנוע ההולנדי נתן מענק של 60 אלף יורו ליוצרי הסרטים אינה שקאיאן ופאול כהן לעשות סרט תיעודי על סיפורה של מל (ין). סרט נוסף על דלוזיאן הוא סרטו של גאג'יק גהזארה, "הקשיבו לי: סיפורים שמעבר לשנאה" אשר יצא ב-2017.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאים ארמנים
קטגוריה:ספורטאיות אולימפיות
קטגוריה:ספורטאים טרנסג'נדרים
קטגוריה:טרנסג'נדרים
קטגוריה:ארמנים שנולדו ב-1988
פריידור

**פְּרִייֶדוֹר** (בבוסנית: **Prijedor**) היא עיר ורשות מקומית בצפון רפובליקה סרפסקה אשר בבוסניה והרצגובינה.

## היסטוריה
היישוב הוקם על ידי העות'מאנים במחצית השנייה של המאה ה-17 כחלק ממצודת גבול מול ממלכת הבסבורג. ב-1873 חוברה פריידור לקו מסילת הברזל לבאניה לוקה וחלה בה גאות כלכלית. נפתח בה מכרה בוקסיט וכן בתי חרושת לייצור נייר ועיבוד עצים. כן הפך האזור מרכז גידול לשזיפים.

לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) במסגרתה הובסו העות'מאנים, השתלטה האימפריה האוסטרו-הונגרית דה פקטו על אזור בוסניה וב-1908 סיפחה אותו דה יורה. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה פריידור בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה.

ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, נמסר אזור בוסניה לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה. ב-1944 שוחררה פריידור על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו ובהמשך נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.

בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 החל תהליך התפרקותה האלים של יוגוסלביה וכחלק ממנו פרצה מלחמת בוסניה. במהלך המלחמה, בוצע בפריידור טיהור אתני של מוסלמים ובוסניאקים. מעריכים כי כ-3,000 אזרחים נרצחו בפריידור. ב-1995 עלה בידי צבא בוסניה והרצגובינה להשתלט על העיר.

## הקהילה היהודית
יהודים הגיעו לפריידור לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). ב-1880 הגיעו לפריידור מבלגרד סוחר הבדים יעקב מבורך ובני משפחתו. בהמשך, הגיעו לעיר מזאגרב מספר משפחות תעשיינים אמידות ומהם ניתן למנות את משפחות: הירשמן, זיידמן, ברגר ושיפר. ב-1900 התגורו בפריידור 57 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה בפריידור פעילות ציונית והוקמה אגודת נוער בשם "בני ציון". בשנות ה-20 פעל בעיר בית תפילה באחד מבתי משפחות הקהילה וכן פעל בית עלמין יהודי קטן. ב-1931 התגוררו בעיר 49 יהודים ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 43 נפשות.

לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והחלת שלטון הבובות של האוסטשה הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו לבאניה לוקה ומשם ליאסנובאץ ואיש לא ניצל. 14 מבני הקהילה הצטרפו לכוחות הפרטיזנים של טיטו. שניים מהם: ראובן מבורך ושמואל קביליו הגיעו בהמשך לדרגת קולונל בצבא יוגוסלביה. 5 גברים ואישה אחת מקרב בני הקהילה שהצטרפו לפרטיזנים נפלו בקרבות. במהלך המלחמה חרבו בית התפילה ובית העלמין היהודי שפעלו במקום.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: ערים
פריידור
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2012
נמל התעופה הבין-לאומי סקיאתוס

**נמל התעופה הבין־לאומי סקיאתוס אלכסנדרוס פפדיאמנטיס** (ביוונית: **Κρατικός Αερολιμένας Σκιάθου Αλέξανδρος Παπαδιαμάντης**) הוא נמל תעופה יווני. הוא ממוקם באי סקיאתוס שבקבוצת האיים הספורדיים בצפון-מערב הים האגאי, בקרבת חופה המזרחי של יוון. הנמל משרת את באי אתרי התיירות שבאי. בשנת 2017 עברו בו 425,287 נוסעים.

בשל מבנהו ומיקומו של נמל התעופה הוא משמש יעד מבוקש לתצפיתני מטוסים.

## הנמל
### מתקנים
נמל התעופה נפתח בשנת 1972. הוא נקרא על שמו של הסופר והמשורר בן סקיאתוס אלכסנדרוס פפדיאמנטיס (Alexandros Papadiamantis).

הנמל נבנה בחלקו הצפון-מזרחי של האי, על גבי שטח ים שיובש במצר שבין סקיאתוס לבין האי לזרטה (Lazareta) הקטן ממנו. פעולת הייבוש הפכה את שני האיים לאחד.

בנמל יש כיום (2018) מסלול טיסה אחד, שכיוונו הכללי הוא מצפון לדרום. בנייני הנמל ניצבים ממערב למסלול. אורך המסלול - 1,628 מטר - מתאים לשימוש מטוסים עד לגודל של הדגם בואינג 757. המסלול צר יחסית ואין לצידו מסלול הסעה, ובשל כך עורכים חלק מהמטוסים את ההסעה על המסלול עצמו לאחר נחיתה ולפני המראה. בשנת 2014 הוארך המסלול בכ-110 מטר לכיוון צפון.

טרמינל נוסעים ומגדל פיקוח נבנו בנמל בשלהי שנות השמונים. הטרמינל הנוכחי שבנמל נפתח בשנת 2002. בטרמינל אין גשרי עלייה למטוס, והנוסעים עושים את הדרך בינו לבין המטוסים ברגל.

בנמל היו שלוש רחבות חנייה למטוסים ובשנת 2014 הוספו לו עוד חמש.

באפריל 2017, במסגרת הפרטת ההפעלה של 14 נמלי תעופה אזוריים ביוון, עבר הנמל לניהולו של תאגיד בשליטת החברה הגרמנית פראפורט (מפעילת נמל התעופה בפרנקפורט) וחברת האנרגיה היוונית קופלוזוס. התאגיד פרסם את תוכניתו לשדרוג נמל התעופה עד לשנת 2021, לרבות הרחבת שטח הנמל, הגדלת טרמינל הנוסעים והרחבת עמדות השירות לנוסע שבו.

### פעילות
חברות התעופה אולימפיק אייר וסקיי אקספרס מקיימות קווי טיסה סדירים מנמל התעופה של אתונה אל סקיאתוס.

הנמל משרת כ-25 חברות תעופה נוספות, מרביתן חברות שכר. הן מפעילות טיסות עונתיות בינו לבין יעדים רבים באיטליה ובבריטניה, וכן יעדים בסלובניה, סרביה, קפריסין, הולנד, פולין, אוסטריה, צ'כיה, רומניה, פינלנד, שוודיה, נורווגיה ודנמרק.

בשל מסלול הטיסה הקצר שבו, היעדר מסלול הסעה לצידו וקרבתו של המסלול לכבישים ואזורי מגורים, הנמל הוא יעד מבוקש לתצפיתני כלי טיס, המצלמים את תנועת המטוסים שבו ממרחק קצר. ככזה שכיחה ההשוואה בינו לבין נמל התעופה הנסיכה יוליאנה שבים הקריבי.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר נמל התעופה

סקיאתוס
פפדיאמנטיס
אגם בלד

**אגם בלד** (בסלובנית: **Blejsko jezero**; בגרמנית: **Bleder See** או **Veldeser See**) הוא אגם באלפים היוליאניים, באזור קרניולה עילית שבצפון-מזרח סלובניה סמוך לעיירה בלד. האגם מהווה יעד תיירותי חשוב בסלובניה.

## גאוגרפיה והיסטוריה
מקורו של אגם בלד הוא בגלישת קרחונים ובתזוזות טקטוניות של הלוחות היבשתיים. אורכו 2,120 מטרים ורוחבו 1,380 מטרים. עומקו המרבי הוא 29.5 מטרים ובמרכזו אי קטן.

אגם בלד מוקף ערים ויערות. טירת בלד שנבנתה בימי הביניים ניצבת על צוק מעל הגדה הצפונית של האגם.

באגם התקיימו אליפויות העולם בחתירה בשנים 1966, 1979, 1989 ו-2011.

## האי בלד
במרכז האגם אי אשר קרוי על שם האגם (Blejski otok). באי קיימת כנסייה מהמאה התשיעית המוקדשת לחג עליית מרים. בכנסייה יש צריח בגובה 52 מטרים. גרם מדרגות בסגנון הבארוק שנבנה בשנת 1655 וכולל 99 מדרגות מוביל מהגדה של האי אל הכנסייה. 

בכנסייה פעמון כבד מהמאה ה-15, שעל פי המסורת המקומית, משאלתו של המצלצל בו תתגשם. כמו כן נערכות בה חתונות רבות. באופן מסורתי חתנים נושאים את כלותיהם בגרם המדרגות ביום החתונה, באמונה שהדבר יביא מזל לזוג המתחתן. זוגות נישאים נוהגים גם להביע משאלה בתוך הכנסייה.

## ראו גם
* תיירות בסלובניה

## קישורים חיצוניים

*  

קטגוריה:אירופה: ימות ואגמים
קטגוריה:סלובניה: גאוגרפיה
קטגוריה:אגמים הרריים
ערך מוסף גולמי

**ערך מוסף גולמי** (באנגלית: **Gross value added**; ר"ת: **GVA**) הוא מונח בכלכלה אשר משמעותו כמות המוצרים והשירותים המיוצרת באזור נתון, בענף תעשייה, או במגזר כלכלי. בחשבונאות לאומית, ערך מוסף גולמי הוא התוצרת פחות צריכת הביניים, שהיא ההפרש שבין התפוקה הגולמית והתפוקה נטו.

## היחס שבין ערך מוסף גולמי לבין תוצר מקומי
ערך מוסף גולמי קשור כמדד לתוצר מקומי גולמי, כיוון ששניהם מדדים לתפוקה. היחס ביניהם מוגדר כך:

ערך מוסף גולמי + מסים על מוצרים - סובסידיות על מוצרים = תוצר מקומי גולמי

או בניסוח שונה:

ערך מוסף גולמי = תוצר מקומי גולמי + סובסידיות - מיסים (ישירים, מכירה)

כיוון שנתונים על סך המיסים על מוצרים וסובסידיות על מוצרים, מצויים רק ברמת הכלכלה הלאומית כולה, נעשה שימוש בערך מוסף גולמי כדי למדוד תוצר אזורי ומקומי גולמי ומדדים אחרים לתפוקה של ישויות שהן קטנות יותר מכלכלה שלמה.

דהיינו, ערך מוסף גולמי הוא סך כל ההכנסות, ממכירות לצרכן וסובסידיות, שהן הכנסות לבתי העסק. בהכנסות אלה נעשה שימוש לכיסוי הוצאות (משכורות, דיבידנדים), חסכונות (רווחים, הפחתת ערך) ומיסים עקיפים.

## תוצר לאומי גולמי ברמות השונות
ניתן להשתמש ב-GVA למדידת התרומה לתוצר של יצרן, תעשייה או מגזר בודד. לדוגמה, כדי לנתח את הפריון של מגזר השוק, אפשר להשתמש ב-GVA לעובד או GVA לשעה. המדד המועדף על ידי הארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי (OECD) במאגר הפריון הוא GVA לשעה.

ברמת החברה (העסק), GVA מתייחס להכנסה נטו של מוצר מסוים שהופק. כאשר מחסרים את צריכת ההון הקבוע והשפעות הפחת, החברה יודעת כמה הערך הנקי שהמוצר מוסיף לשורה התחתונה של הרווח.

דהיינו, ערך ה-GVA מתאר את התרומה של מוצר מסוים לרווחי החברה.

## הערות שוליים

קטגוריה:חשבונאות לאומית
אתזגורפוביה

**אתזגורפוביה** (באנגלית: **Athazagoraphobia**) הוא הפחד מלהישכח, להיות מוחלף או לחוות התעלמות.

פחד זה יכול לנבוע מכמה וכמה סיבות ואחת מהן היא חוסר בביטחון עצמי.

הפוביה יכולה לתקוף לפני טיסה למדינה אחרת או חופשה ארוכה כלשהי, כאשר האדם לא יתקשר עם האנשים הקרובים אליו למשך זמן מה פנים מול פנים.

## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:פוביות
הריפסימה חורשודיאן

**הריפסימה חורשודיאן** (בארמנית: **Հռիփսիմե Խուրշուդյան**; נולדה ב-27 ביולי 1987 בקסאח, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית) היא מרימת משקולות ארמנית.

## תחילת דרכה
חורשודיאן נולדה בכפר קסאח באזור אירי של ארמניה הסובייטית.

היא התחילה אימון משקולות בגיל 15 בהדרכת המאמן סרמן יסאיאן.

## קריירה
חורשודיאן זכתה במדליית כסף באליפות אירופה בהרמת משקולות 2006. היא הייתה הארמנית הראשונה לזכות במדליה עבור ארמניה העצמאית בתחרות זו. שנה לאחר מכן, מל דלוזיאן לקח את אליפות אירופה לנשים הראשונה עבור ארמניה. חורשודיאן לקחה את אליפות העולם לנוער ב-2007.

חורשודיאן התחרתה באולימפיאדת בייג'ינג ב-2008 בקטגוריית המשקל 75 ק"ג, וסיימה במקום 11. היא לא הייתה בנבחרת האולימפית במקור, אך החליפה את מל דלוזן ברגע האחרון, בשל התקף דלקת לבלב.

בשנת 2010, חורשודיאן עלתה לקטגוריית משקל גבוהה יותר.

היא השתתפה בתחרות נשים מעל 75&#x20;ק"ג אולימפיאדת לונדון ב-2012, כשהיא שוקלת רק 76&#x20;ק"ג. היא זכתה במדליית ארד, ובכך הפכה לא רק לאישה הארמנית הראשונה לזכות במדליה אולימפית בהרמת משקולות, אלא הראשונה בכל ענף ספורט אולימפי.

ב-2016, הפדרציה הבינלאומית להרמת משקולות (IWF), דיווחה שחורשודיאן הייתה אחת מתוך 11 מרימות משקולות שנכשלו במבחן סמים. כשבחנו מחדש את בדיקותיה משנת 2008, גילו שהיה במערכתה סטנוצוטול, והיא נפסלה באופן רשמי. בבדיקות חוזרות של דגימותיה מ-2012 גילו סטנוצוטול ודהידרוכלורמתילטסטוסטורון. בנובמבר 2016, נשללה ממנה המדליה האולימפית.

## קישורים חיצוניים

* הריפסימה חורשודיאן באתר Sports-Reference.com

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאיות ארמניות
קטגוריה:מרימות משקל
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית
קטגוריה:משתתפות אולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:מרימי משקולות אולימפיים
קטגוריה:ספורטאיות שנשללה מהן מדליה אולימפית
קטגוריה:ארמניות שנולדו ב-1987
קטגוריה:ארמנים שנולדו ב-1987
טיילר האניקט

**טיילר דיאון האניקט** (באנגלית: **Tyler Deon Honeycutt**; 15 ביולי 1990 - 7 ביולי 2018) היה כדורסלן אמריקאי, ששיחק בעמדת הסמול פורוורד והתאבד בשנת 2018.

קבוצתו האחרונה כשחקן הייתה חימקי מוסקבה אשר במדיה שיחק 4 שנים.

## קריירה
האניקט החל את הקריירה בשנת 2010 באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ורשם ממוצעים של כ-12 נקודות וכ-2.1 חסימות למשחק.

בשנת 2011, נבחר בבחירה 35 בדראפט ה-NBA, שיחק את משחקו הראשון בליגת ה-NBA בתאריך 31 בדצמבר 2011 וקלע 2 נקודות ב-4 דקות.

בשנת 2012, הצטרף אל קבוצת רינו ביגהורנס מליגת הפיתוח של ה-NBA.

בתאריך 20 בפברואר 2013, עבר בטרייד אל קבוצת יוסטון רוקטס, אך לא רשם הופעות במדי הקבוצה.

בעונת 2013/2014, חתם לעונה בקבוצת עירוני נס ציונה מליגת העל הישראלית.

בעונת 2014/2015, חתם בקבוצת חימקי מוסקבה מהליגה המאוחדת של VTB, שיתף פעולה עם טייריס רייס וזכה עם הקבוצה בגביע היורוקאפ.

בעונת 2016/2017, חתם בקבוצת אנאדולו אפס מהליגה הטורקית שם הכיר עצמו לאירופה מהליגה הבכירה, ונתפס כשחקן מלהיב ואתלט מרשים.

בעונת 2017/2018, חזר לקדנציה שנייה במדי חימקי מוסקבה.

## פרשת מותו
בתאריך 6 ביולי 2018, התקשרה אמו של האניקט למוקד החירום האמריקאי ודיווחה על התנהגות חשודה של בנה, כאשר הגיעו השוטרים לבדוק את המקרה הם מצאו אותו מתבצר בכניסה לביתו, בשכונת שרמן אוקס, לוס אנג'לס.

על פי פרסומים שונים, האניקט ירה אל עבר השוטרים, אך לטענת אמו הוא נתקף בהלה וירה באוויר.

לאחר מספר שעות של מצור, פרצה יחידת משטרה מיוחדת אל ביתו ומצאה אותו ללא רוח חיים, דו"ח נתיחה שלאחר המוות העלה כי המוות אירע כתוצאה מהתאבדות.

## סטטיסטיקות קריירה
### ליגת ה-NCAA

### בעונה הסדירה ב-NBA

### ביורוליג

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אנאדולו אפס
קטגוריה:כדורסלני חימקי
קטגוריה:כדורסלני עירוני נס ציונה
קטגוריה:כדורסלני רינו ביגהורנס
קטגוריה:כדורסלני ריו גראנדה ואלי וייפרס
קטגוריה:בחירות דראפט של סקרמנטו קינגס
קטגוריה:כדורסלני סקרמנטו קינגס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:מתאבדים: ספורטאים
קטגוריה:מתאבדים אמריקאים
קטגוריה:לוס אנג'לס: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
ממנון חוסיין

**ממנון חוסיין** (באורדו: **ممنون حسین**, 23 בדצמבר 1940 – 14 ביולי 2021) היה פוליטיקאי פקיסטני, נשיא פקיסטן ה-12 (9 בספטמבר 2013 – 8 בספטמבר 2018).

## ביוגרפיה

חוסיין נולד באגרה בדצמבר 1940 למשפחה של סוחרי נעליים. בשנת 1949, כשנתיים לאחר חלוקת הודו והקמתה של פקיסטן, משפחתו של חוסיין היגרה לקראצ'י. חוסיין למד בקראצ'י ובמחצית הראשונה של שנות ה-60 קיבל תואר ראשון ושני במנהל עסקים. חוסיין ייסד חברה לטקסטיל ובשנת 1970 הצטרף לליגה המוסלמית. בשנים 1997–1999 כיהן חוסיין כנשיא לשכת המסחר והתעשייה של קראצ'י. בשנת 1999 מונה על ידי הנשיא מוחמד רפיק תאראר לכהן כמושל המחוז סינד. הוא כיהן בתפקידו כמספר חודשים בלבד.

ביולי 2013 חוסיין התמודד מטעם הליגה המוסלמית לתפקיד נשיא המדינה, וזכה בבחירות לאחר שזכה בכ-432 קולות בפרלמנט. הוא הושבע לתפקידו ב-9 בספטמבר. בדומה לנשיאים שקדמו לו, חוסיין לא היה דומיננטי בפוליטיקה הארצית, אך היה שותף למלחמה במחלת הפוליו (מחלה שהייתה דומיננתית בפקיסטן במהלך כהונתו כנשיא המדינה). חוסיין כיהן בתפקידו עד ה-8 בספטמבר 2018, אז החליף אותו בתפקיד עאריף עלוי, שזכה בבחירות לנשיאות פקיסטן.

חוסיין נפטר ב-14 ביולי 2021.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:נשיאי פקיסטן
קטגוריה:פקיסטנים שנולדו ב-1940
קטגוריה:פקיסטנים שנפטרו ב-2021
יחסי אזרבייג'ן–בנין

**יחסי אזרבייג'ן–בנין** הם יחסי החוץ שבין **[[אזרבייג'ן|הרפובליקה של אזרבייג'ן]]** לבין **[[בנין|רפובליקת בנין]]**. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-14 באוקטובר 1999. שתי המדינות הן חברות מלאות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות.

ב-6 בפברואר 2006, השגריר הבניני ברוסיה הממונה גם על ענייני אזרבייג'ן ביקר באזרבייג'ן על מנת להציג את כתב האמנתו בפני אליהם אלייב, נשיא אזרבייג'ן.

## ייצוג
* אזרבייג'ן אינה מיוצגת בבנין, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* בנין אינה מיוצגת באזרבייג'ן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת את בנין נמצאת במוסקבה, בירת רוסיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי אזרבייג'ן–טוגו

[ממוזער|שר החוץ של טוגו אליוט אוהין (מימין) נפגש עם [נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב בניו יורק, 2012]]
**יחסי אזרבייג'ן–טוגו** הם יחסי החוץ שבין **[[אזרבייג'ן|הרפובליקה של אזרבייג'ן]]** לבין **[[טוגו|רפובליקת טוגו]]**. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-28 בדצמבר 2010. שתי המדינות הן חברות מלאות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות.

ב-13 עד 15 באוקטובר 2009, משלחת שבה עמד שר התקשורת של טוגו, אולוגה קווה, ביקרה באזרבייג'ן במסגרת הכנס ה-6 של ה-ECO שנערך בבאקו.

## ייצוג
* אזרבייג'ן אינה מיוצגת בטוגו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* טוגו אינה מיוצגת באזרבייג'ן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
פרדריק בל

**פרדריק בל** (בצרפתית: **Frédérique Bel**; נולדה ב-24 במרץ 1975) היא דוגמנית ושחקנית צרפתייה, ופעילה בולטת למען זכויות האישה.

## ביוגרפיה
בל נולדה באנסי ולאחר סיום לימודיה התיכוניים עברה לאלזס, שם למדה ספרות מודרנית באוניברסיטה בשטרסבורג. סיימה תואר בתולדות האומנות והצטרפה לבית הספר למשחק בשטרסבורג. על מנת לשלם את שכר הלימוד, החלה לעבוד כדוגמנית הלבשה תחתונה.

הופעת המשחק הראשונה שלה הייתה בקומדיה "Deuxième vie". 

ב-2003 היא שיחקה את מריה ברברה באך בסרט ביוגרפי על יוהאן סבסטיאן באך. 

ב-2005 היא שיחקה בסרט "הבובות הרוסיות" לצד אודרי טוטו וססיל דה פרנס.

בשנת 2006 בל גילמה מלכת יופי בסרט כרטיסים לחלל.

ב-2010 היא שיחקה תפקיד קטן בסרטו של לוק בסון, "הרפתקאותיה המופלאות של אדל". בשנת 2011 שיחק בקומדיה הרומנטית "אמנות האהבה" לצד גספר אוליאל. 

בל דיבבה את אמו של ארתור בגרסה המקורית של הסרט ארתור: נקמתו של מלתזאר, ואת בובת הברבי בהפקת הדיבוב הצרפתית לסרט "צעצוע של סיפור 3".

ב-2014 שיחקה בסרט "למה זה מגיע לי" כאחת מארבע בנותיהם של זוג בורגני שמרן. בשנת 2017 שיחקה בסדרה "גמל שלמה".
בשנת 2019 שיחקה בסרט "למה זה מגיע לי 2" ובסרט הקומדיה "חופשה באיביזה".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:מדבבות צרפתיות
קטגוריה:דוגמניות צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1975
סירווארד אמירזיאן

**סירווארד אמירזיאן** (בארמנית: **Սիրվարդ Էմիրզյան**; נולדה ב-5 ביוני 1966, ירוואן, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית) היא קופצת למים לשעבר, ארמנית אשר התחרתה עבור ברית המועצות. היא זכתה בתואר "מאסטר הספורט של ברית המועצות" ב-1980.
## קריירה
אמירזיאן התחילה להתאמן בקפיצה ב-1972, תחת הדרכת המאמן בזיל קובשינקינה. היא זכתה באליפות ברית המועצות בשנת 1979 בקפיצה מפלטפורמה של 5 מטר. ב-1980, היא סיימה במקום שני באותו הענף. אמירזיאן, שעדיין למדה אז בתיכון, השתתפה במשחקים האולימפיים במוסקבה ב-1980, והייתה הספורטאית הצעירה ביותר בנבחרת האולימפית של ברית המועצות. בגיל 14, היא זכתה במדליית כסף בקפיצה מפלטפורמת 10 מטר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאיות ארמניות
קטגוריה:ספורטאיות סובייטיות
קטגוריה:קופצות למים
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מברית המועצות
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: קפיצה למים
קטגוריה:ילידות 1966
כדוריד באולימפיאדת מינכן (1972)

**[[אולימפיאדת מינכן (1972)|אולימפיאדת 1972]]** נערכה במינכן, גרמניה המערבית. תחרויות הכדוריד נערכו בין ה-30 באוגוסט ל-10 בספטמבר. זו הייתה תחרות כדוריד השנייה במשחקים האולימפיים (לאחר הפסקה של 36 שנים) והראשונה בה משחקים נערכו בשיטת 7 ספורטאים. בתחרות השתתפו 242 ספורטאים מ-16 נבחרות גברים. משחקי הבתים נערכו בערים שונות בגרמניה. משחקי הגמר נערכו בהיכל האולימפי.

נבחרת יוגוסלביה () זכתה במדליית זהב.

## מתכונת התחרות
לתחרות העפילו נבחרת המערכת, 8 נבחרות בהתאם לתוצאות באליפות העולם בכדוריד 1970 ו-4 נבחרות בהתאם לתוצאות שלב העפלה. 8 קבוצות העפילו לשלבי הגמר. מנצחי הבתים נפגשו במשחק על האליפות וסגני מנצחי הבית נפגשו במשחק לקביעת הנבחרת שתסיים במקום השלישי.

בקבוצות חולקו ל-4 בתים בהם נערכו משחקים בשיטת ליגה.

## שלב הבתים
### בית א'

### בית ב'

### בית ג'

### בית ד'

## שלב הגמר
### בית הגמר א'

### בית הגמר ב'

## משחקי הכרעה
* משחק על מדליית זהב
: ** [[נבחרת יוגוסלביה בכדוריד|יוגוסלביה]] 21** - 16  צ'כוסלובקיה
* משחק על מדליית ארד
: ** [[נבחרת רומניה בכדוריד|רומניה]] 19** - 16  גרמניה המזרחית
* משחק על מקום 5
: ** [[נבחרת ברית המועצות בכדוריד|ברית המועצות]] 17** - 16  גרמניה המערבית
* משחק על מקום 7
: ** [[נבחרת שוודיה בכדוריד|שוודיה]] 19** - 18  הונגריה

## הדירוג הסופי

## קישורים חיצוניים

* כדוריד באולימפיאדת מינכן - גברים, באתר Sports-Reference 

1972
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת מינכן (1972)
Unstoppable (אלבום)

**Unstoppable** (בעברית: **בלתי ניתן לעצירה**) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י. האלבום יצא לאור ב-27 באוקטובר 2017 על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט.

עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-2 במצעד האלבומים הלטיניים, וה-192 במצעד הבילבורד 200.

## רקע והפקה
האלבום הופק על ידי אנדרה טורס, מאוריציו רנגיפו ואובי דראמס. על שם האלבום ומשמעותו אמרה קרול ג'י כי:

באלבום נכללים כשבעה סינגלים בסך הכל, כאשר הבולט ביותר מביניהם הוא השיר "Ahora Me Llama", שהפך ללהיט בינלאומי, והצליח למכור בארצות הברית לבד, למעלה מ-600 אלף עותקים, וביוטיוב צבר למעלה מ-600 מיליון צפיות.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

האלבום על פי, בילבורד

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2017
קטגוריה:אלבומי קרול ג'י
קטגוריה:אלבומים בספרדית
ערוץ דיסני (ספרד)

**ערוץ דיסני ספרד** היה ערוץ טלוויזיה ספרדי לילדים, אשר נמצא בבעלות חברת וולט דיסני, ומהווה כגרסה המקומית לערוץ דיסני האמריקאי. הערוץ הושק ב-17 באפריל 1998 כערוץ פרימיום נוסף אשר שידר תוכניות מבית היוצר של חברת דיסני.

ב-1 ביולי 2008 החל הערוץ לשדר בטלוויזיה הדיגיטלית היבשתית, ובכך הוא הפך לערוץ דיסני הראשון בעולם אשר זמין בשידור חופשי. מאוחר יותר עברו בשידורי הטלוויזיה הדיגיטלית לגרסת ה-HD של הערוץ.

## היסטוריה
ערוץ דיסני ספרד הושק בשנת 1998, כאשר חברת וולט דיסני וחברת הטלוויזיה הספרדית PRISA TV הגיעו להסכמות בדבר הפצת גרסה ספרדית לערוץ דיסני האמריקאי על גבי פלטפורמת הלוויין של החברה. הערוץ החל לשדר ב-17 באפריל אותה שנה, והוא כלל תוכניות מקור ספרדיות ושידור תוכניות של חברת דיסני. בין היתר אף הופקה גרסה מקומית לתוכנית האמריקאית "מתקפת אומנות".

בספטמבר 1999 הערוץ אימץ את האריזה הגרפית של הגרסה בריטית של הערוץ. כמה שנים לאחר מכן, דיסני הרחיבה את הצעת התוכן שלה בספרד לשלושה ערוצי ילדים, שכללו את ערוץ דיסני, דיסני Toon ודיסני Playhouse. ערוץ דיסני Toon נועד לשדר אך ורק תוכניות אנימציה של דיסני, בעוד שערוץ Playhouse נועד לקהל הגיל הרך. בשנת 2008 הוסב ערוץ דיסני Toon ל-Disney Cinemagic, בדומה לגרסאות המקבילות שלו בבריטניה, גרמניה וצרפת שנתיים קודם לכן.

בחודש פברואר 2008 רכשה חברת וולט דיסני איבריה (TWDCI) כ-20% ממניות קבוצת הטלוויזיה הדיגיטלית היבשתית של ספרד, ובסוף מאי אותה שנה הודיעה דיסני כי החל מ-1 ביולי 2008 יעלה ערוץ דיסני הרגיל לשידור בשידור היבשתי והחופשי לקליטה.

החל מ-1 במאי 2010 ערוץ דיסני ספרד עבר לפורמט מסך רחב בגודל 16:9. ערוץ דיסני השיק את הלוגו החדש שלו ב-20 ביוני 2011. בשנת 2012 הושק האתר החדש של הערוץ בשם Disney Replay. בנובמבר 2013 שוב שונה האתר ועוצב בדומה לאתרי דיסני האחרים ברחבי אירופה.

## תוכניות
* ליב ומאדי
* העולם של ריילי
* תמיד ביחד
* אנדי
* הבית של רייבן
* הארלי באמצע
* סוי לונה
* ביזארדבארק
* קייסי אנדרקאבר
* קיקיוואקה: מחנה קיץ
* מיקי ומכוניות המירוץ
* המופלאה: הרפתקאות ליידי באג
* סטאר נגד כוחות הרשע
* פלונטר: הסדרה
* אלנה מאוולור

## ראו גם
* ערוץ דיסני (ישראל)
* ערוץ דיסני (פורטוגל)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה לילדים
קטגוריה:דיסני: ערוצים
איוואן ראבוזין

**איוואן ראבוזין** (בקרואטית: **Ivan Rabuzin**; 27 במרץ 1921, נובי מארופ, ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים – 18 בדצמבר 2008, ואראז'דין, קרואטיה) היה צייר בזרם האמנות הנאיבית, החל לצייר רק בגיל 35 וזכה לפרסום עולמי. יצירותיו הוצגו בגלריות ובמוזיאונים בעולם.

## תולדות חייו
איוואן ראבוזין נולד בנובי מארופ באזור קרואטיה של ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, למשפחה קשת יום. אביו היה כורה פחם ואיוואן היה השישי מבין אחד עשר ילדים. ב-1947 עבר לזאגרב ועבד כשוליה בנגריה. ב-1950 חזר לעיירת הולדתו והפך למנהל עבודה במפעל לייצור רהיטים. במסגרת עבודתו בנגרות התבקש להכין בין השאר מערכי לימוד לשיעורי אמנות עבור האמן קוסטה אנגלי רדובני, שם גילה את אהבתו לאמנות. ראבוזין החל לצייר ב-1956 כאשר היה בן 35. ב-1958 זכה ראבוזין בפרס ראשון בתערוכה הפדרלית של ציירים חובבים יוגוסלביים בזאגרב. תערוכת היחיד הראשונה שלו נערכה בגלריה לאמנות נאיבית בזאגרב והייתה לנקודת מפנה בחייו. בזכות הצלחת התערוכה, עזב ראבוזין את עבודתו במפעל הרהיטים והחל מ-1963 הקדיש את כל זמנו לציור.

## קריירה כאמן
ב-1969 הוענק לראבוזין פרס אנרי רוסו לאמנות נאיבית בברטיסלאבה. מאז הוצגו יצירותיו בתערוכות חשובות רבות בארצו וברחבי העולם. ב-1981 הוצגה תערוכת ענק שלו בגלריה ג'ארו ארט בניו יורק. מאז הוצגו עבודותיו בתערוכות בעולם: בפריז, ניו יורק, טוקיו, סאו פאולו, מילאנו, אמסטרדם, ציריך, אוסלו, מינכן, פירנצה, ז'נבה, ברן, המבורג וקלן,

ב-1976 הוזמן ראבוזין להשתתף בפרויקט 'אמנות על השולחן' לעיצוב תעשייתי של מערכת כלי שולחן יוקרתית בת 500 חלקים עבור חברת רוזנטל. הפרויקט בראשותו של המעצב הפיני הנודע טימו ספרפנווה זכה לעיטור מאת ממשלת גרמניה המערבית.

ציוריו של ראבוזין הגיעו לאוספים פרטיים רבים ולמוזיאונים בעלי שם עולמי, והוא זכה להיות בין האמנים המעטים שעבודה שלו הוצגה במוזיאוני הוותיקן.

ראבוזין הטביע את חותמו על עולם האמנות הנאיבית העכשווית בסגנון שנקרא על שמו "peindre a la Rabuzin". סגנון אופייני המתאר טבע שמימי ואור בצבעי פסטל עדינים עם קומפוזיציות פואטיות של עננים נפוחים ובתי כפר קטנים המבטאות סוג של גן עדן עלי אדמות.

## פעיל פוליטי
ראבוזין היה פעיל פוליטי וחבר במפלגת האיחוד הדמוקרטי של קרואטיה , ובשנים 1993 עד 1999 היה חבר הפרלמנט הקרואטי.

ראבוזין זכה להערכה רבה במולדתו יוגוסלביה, ובקרואטיה. בתקופת מלחמת העצמאות של קרואטיה, נעשו מאמצים רבים להסתרת ציוריו כדי שלא יינזקו.

איוואן ראבוזין נפטר ב-2008 בבית חולים בעיר ואראז'דין, שבקרואטיה.

## קישורים חיצוניים

* איוואן ראבוזין אתר האמן   ו
* גלריית איוואן ראבוזין 
* ציוריו של איוואן ראבוזין, באתר artnet.com
* איוואן ראבוזין באתר גלריית ג'ארו ארט בניו יורק 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יוגוסלבים
קטגוריה:פוליטיקאים קרואטים
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1921
קטגוריה:קרואטים שנפטרו ב-2008
1948 בגרמניה

1948 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה גרמניה 78 שנות לאום. בשנה זו גרמניה הייתה כבושה על ידי מנצחות מלחמת העולם השנייה, ולא הייתה לה הנהגה מקומית. כמו כן, שנה זו אופיינה בהתאוששות המדינה מנזקי מלחמת העולם השנייה.  

## אירועים
* 1 במרץ - בנק המדינות הגרמניות נוסד בפרנקפורט.
* 25 במאי - המפלגה הדמוקרטית הלאומית של גרמניה נוסדת באזור הכיבוש הסובייטי. 
* 24 ביוני - מתחיל המצור על ברלין.
* 8 באוגוסט - מועדון הכדורגל נירנברג הוא מחזיק הגביע הגרמני, לראשונה אחרי מלחמת העולם השנייה.

## נולדו
* 16 בינואר - גרגור גיסי, פוליטיקאי גרמני
* 12 באפריל - יושקה פישר, פוליטיקאי גרמני
* 14 באפריל - פיטר אורבן, עיתונאי גרמני 
* 17 במאי - וינפריד קרטשמן, פוליטיקאי גרמני
* 25 במאי - קלאוס מיינה, זמר גרמני
* 31 במאי - יורגן שטארק, כלכלן גרמני
* 8 ביוני - הנס יוזף-בקר, בישוף
* 18 ביולי - הארטמוט מישל, ביוכימאי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1988
* 16 בנובמבר - נורברט למרט, פוליטיקאי גרמני
* 23 בנובמבר - גבריאל סייפרט, שחקן החלקה אומנותית
* 2 בדצמבר - ריינהרד הופנר, פוליטיקאי גרמני
* 2 בדצמבר - כריסטין וסטרמן, עיתונאית גרמנייה
* 6 בדצמבר - מריוס מולר-ווסטהאגן, זמר גרמני

## נפטרו
* 9 בפברואר - קרל ולנטין, שחקן וקומיקאי גרמני (נולד ב-1882)
* 14 בפברואר - קונרד גרובר, בישוף (נולד ב-1872)
* 16 בפברואר - ריכרד פון-קוהלמן, דיפלומט ותעשיין גרמני (נולד ב-1873)
* 10 באפריל - וילהלם קולץ, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1875)
* 2 במאי - וילהלם פון אופל, חלוץ רכב גרמני (נולד ב-1871)
* 9 באוגוסט - הוגו בוס, מעצב אופנה גרמני (נולד ב-1885)
* 9 באוקטובר - אלפרד רוט, פוליטיקאי וסופר גרמני (נולד ב-1879)
* 25 באוקטובר - ולטר בוק, כימאי גרמני (נולד ב-1895)
* 10 בנובמבר - יוליוס קרטיס, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1877)
* 28 בנובמבר - וויל דוהם, שחקן גרמני (נולד ב-1897)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שנים בגרמניה
גרמניה
קטגוריה:1948 בגרמניה
Hello (שיר של קרול ג'י)

**Hello** (בעברית: **הלו**) הוא סינגל שקליטה הזמרת הקולומביאנית קרול ג'י בשיתוף עם זמר הרגאטון הפוארטו ריקני אוזונה. השיר יצא לאור ב-4 בנובמבר 2016, כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה שלה, Unstoppable.

השיר הגיע אל המקום ה-16 במצעד שירי הפופ הלטיניים, ה-26 במצעד האירפליי הלטיני, וה-39 במצעד השירים הלטיניים.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קרול ג'י, דניאל אקוואריה וחואן רוסאדו. השיר הוא שיר רגאטון, המשלב בתוכו גם את סגנון הטראפ הלטיני המאפיין את שאר שירי האלבום. שיתוף פעולה זה הוא הראשון בין השניים.

בשנת 2017, כמה חודשים לאחר שיצא הקליפ הרשמי של השיר, פרסמה קרול ג'י סרטון עם קטעים מאחורי הקלעים של קליפ השיר. הסרטון הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי שלה, וצבר למעלה ממיליון צפיות.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר פורסם ב-14 בנובמבר 2016, עשרה ימים לאחר שיצא כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה שלה. בתחילת הקליפ ניתן לראות את קרול ג'י נכנסת אל תוך מועדון לילה עם חברותיה, ואת חבריו של אוזונה מטלפנים אליו במטרה שיבוא גם כן.

באמצע הקליפ נפגשים קרול ג'י ואוזונה, בחדר מבודד שם הם מקיימים יחסי מין, ולאחר מכן מתעורר אוזונה ומגלה שייתכן וזה היה בסך הכל חלום. סצנה לאחר מכן מציגה את אוזונה עם אישה אחרת, בתוך כנסייה, בזמן חתונתם. לקראת הסוף מתקיים מרדף משטרתי אחרי קרול ג'י ואוזונה, ובסצנה האחרונה ניתן לראות את ג'י מפוצצת מכונית שעולה בלהבות כמה רגעים לאחר מכן.

נכון למאי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-170 מיליון צפיות, מה שהופך אותו ל-3 הנצפה ביותר של קרול ג'י.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קרול ג'י
קטגוריה:שירי אוזונה
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קרול ג'י
קטגוריה:שירי רגאטון
קטגוריה:שירי טראפ לטיניים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט
סלאטינה

**סְלָאטִינָה** הוא שם ממקור סלאבי שפירושו בִּיצָּה ובפרט בִּיצָּה מלוחה. נפוץ כשמם של מקומות באירופה.

## הערות שוליים
Whitehouse.gov

[ממוזער| האתר בתקופת נשיאותו של [ביל קלינטון, 1995|146x146 פיקסלים]]
[ממוזער| האתר בעקבות [ההשבעה הראשונה של ברק אובמה לנשיאות ארצות הברית|השבעתו של ברק אובמה, 20 בינואר 2009|209x209 פיקסלים]]
**whitehouse.gov** (ידוע גם בשם **wh.gov**) הוא אתר האינטרנט הרשמי של הבית הלבן והוא בבעלות ממשלת ארצות הברית. הוא הושק ב-29 ביולי 1994 על ידי ממשל קלינטון.

התוכן של האתר הוא ברשות הציבור או ברישיון תחת רישיונות Creative Commons.

האתר תוחזק על ידי המשרד האסטרטגיה הדיגיטלית של הבית הלבן.

## תוכן
התוכן של אתר הבית הלבן נועד להיות פתוח עבור הציבור על מנת ליידע אותו על הפעולות הנוכחיות של הנשיא במהלך כהונתו. האתר מכיל מידע על הנשיא, סגן הנשיא, משפחותיהם, הודעות לעיתונות, כרוזים, צווים נשיאותיים ותמלילי נאומים של בכירי הבית הלבן.

האתר מספק גם מידע על הנושאים הנוכחיים שבהם עוסקים הנשיא וסגן הנשיא (כמו חינוך, שירותי בריאות וכו'), ומספק גם מידע על ההיסטוריה של בניין הבית הלבן, אייר פורס 1 וקמפ דייוויד. האתר גם סוקר את מבנה הממשלה הפדרלית של ארצות הברית, כולל פרטים על המדיננות והממשל המקומי, יחד עם מידע על בחירות אמצע הכהונה והבחירות לנשיאות.

האתר מציע גם מידע על קשר עם הבית הלבן, כולל הנחיות כיצד לכתוב או להתקשר לבית הלבן, ללמוד על תוכנית ההתמחות בבית הלבן ותוכנית "עמיתי הבית הלבן".

האתר מכיל גם פרטים על הקבינט של ארצות הברית ומשרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית.

### שינויים בהחלפת ממשל
לאחר כניסת ממשל חדש ביום השבעת הנשיא, האתר מעוצב מחדש באופן מיידי עם פרטי הממשל החדש לצרכיה ולחזונה של ההנהלה החדשה.

אתר עבר מאוחסנים בארכיון הלאומי. להלן רשימת אתרים קודמים של Whitehouse.gov:
* האתר בתקופת ביל קלינטון
* האתר בתקופת ג'ורג' ווקר בוש
* האתר בתקופת ברק אובמה
* האתר בתקופת דונלד טראמפ
* האתר בתקופת ג'ו ביידן

### מעורבות אזרחית
ב-1 בספטמבר 2011, דייוויד פלוף, היועץ הבכיר של ברק אובמה, הודיע במייל שהבית הלבן משחרר את אנחנו העם (), פלטפורמה מקוונת ליצירת עצומות לממשלת ארצות הברית על ידי הציבור. השקת פלטפורמת העצומות הוכרזה על ידי קייטלין סבוצ'יק ב-22 בספטמבר 2011 בפוסט בבלוג של הבית הלבן.

הפלטפורמה נסגרה זמנית על ידי ממשל טראמפ, שהצהיר שהיא תוחלף ב"פלטפורמה חדשה שתחסוך למשלמי המיסים יותר ממיליארד דולר בשנה", כפי שהוכרז ב-19 בדצמבר 2017.

## פלטפורמה
ביולי 2001, הבית הלבן החל להעביר את שרתי האינטרנט שלו למערכת הפעלה המבוססת על Red Hat Linux ולהשתמש ב-Apache HTTP Server. ההתקנה הושלמה בפברואר 2009. באוקטובר באותה, שרתי האינטרנט של הבית הלבן אימצו את דרופל, מערכת חופשית וקוד פתוח לניהול תוכן, הפועלת על Red Hat Enterprise Linux.
[ממוזער|419x419 פיקסלים|האתר בתקופת נשיאותו של [דונלד טראמפ, ינואר 2018]]
בדצמבר 2017 השיק ממשל טראמפ השיק אתר אינטרנט שעוצב מחדש ולטענתו יחסוך למשלמי המיסים "כ-3 מיליון דולר בשנה".

## קישורים חיצוניים

* 
* אתרים מאורכבים מהארכיון הלאומי של ארצות הברית:
** גרסאות מאורכבות של האתר בתקופת ביל קלינטון
** גרסאות מאורכבות של האתר בתקופת ג'ורג' ווקר בוש
** גרסאות מאורכבות של האתר בתקופת ברק אובמה
** גרסאות מאורכבות של האתר בתקופת דונלד טראמפ
** גרסאות מאורכבות של האתר בתקופת ג'ו ביידן

## הערות שוליים

קטגוריה:הבית הלבן
קטגוריה:נשיאות ארצות הברית
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1994
קטגוריה:אתרי אינטרנט אמריקאיים
פרידריך יוזיאס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה

**פרידריך יוזיאס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה** (בגרמנית: **Friedrich Josias Prinz von Sachsen-Coburg und Gotha**, 29 בנובמבר 1918 – 23 בינואר 1998), היה הטוען לכתר דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה בין השנים 1954–1998.

## ביוגרפיה
פרידריך יוזיאס נולד בקובורג ב-29 בנובמבר 1918 לקרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה ולויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין, בתם של פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין וקרולינה מטילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, זמן קצר לאחר שב-14 בנובמבר 1918 התפטר אביו מהשלטון, בעקבות תבוסת הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה והמהפכה הגרמנית. מצד אביו היה פרידריך יוזיאס נינה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.

בשנת 1938 הוא התגייס לוורמאכט, והשתתף בכיבוש צ'כוסלובקיה, פולין וצרפת. בשנת 1941 הוא לחם ביוגוסלביה ובברית המועצות, ובחורף 1941 הוא חלה באורח קשה. לאחר החלמתו הוא נלחם כאובר-לויטננט בקווקז. ב-25 בינואר 1942 התחתן פרידריך יוזיאס עם בת דודתו ויקטוריה לואיזה, רוזנת זולמס-בארוט, בתם של הנס, רוזן זולמס-בארוט וקרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, ממנה נולד לו בן אחד. בשנת 1944 הוא מונה לעוזרו של גנרלפלדמרשל ארווין רומל בחוף הצרפתי. ביוני 1944 הוא הוצב בדנמרק תחת הגנרל הרמן פון האנקן, שם נפל בשבי הבריטי במאי 1945, אך שוחרר כבר בסתיו אותה שנה. לאחר שחרורו הוא שהה במשך תקופה בסטוקהולם, אצל אחותו זיבילה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה. בשנת 1946 הוא קיבל עבודה בחברת הספנות השוודית Johnson Line AB, ומשנת 1948 הוא הועסק על ידי WR גרייס ושות' בסן פרנסיסקו. ב-19 בספטמבר 1946 הוא התגרש מאשתו הראשונה, וב-14 בפברואר 1948 הוא התחתן עם דניס הנרייטה דה מוראלט, ממנה נולדו לו 3 ילדים. לאחר שעבד בחברת ספנות בסנטוס, ברזיל משנת 1951, הוא חזר לגרמניה בשנת 1952 ועבד בחברת הספנות בהמבורג.

פרידריך היה הבן השלישי במשפחה, ומשום כך לא היה אמור לרשת את תוארי אביו, אולם אחיו הבכור יוהאן לאופולד, נסיך הכתר של סקסוניה-קובורג-גותה התחתן בשנת 1932 בנישואים מורגנטיים וויתר על זכויותיו, ואילו אחיו הוברטוס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה נהרג בשנת 1943, ומשום כך, לאחר מות אביו בשנת 1954, ירש פרידריך יוזיאס את תאריו. בשנת 1958 החזירה לו ממשלת אוסטריה את נכסי המשפחה באוסטריה, אשר הוחרמו בשנת 1945 על ידי בעלות הברית.

בשנת 1958 הוא החל לעבוד בחברת ספנות בבואנוס איירס, ובשנת 1964 הוא חזר לגרמניה והתיישב בהמבורג. ב-17 בספטמבר 1964 הוא התגרש מאשתו השנייה, וב-30 באוקטובר אותה שנה הוא התחתן עם קתרין ברמה, אך ממנה לא היו לו ילדים. בשנת 1967 הוא עבר להתגורר בקובורג, ובהמשך הוא התגורר בעיקר באוסטריה. ב-23 בינואר 1998 מת פרידריך יוזיאס באמשטטן, ובנו אנדראס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה ירש את תאריו.

## משפחתו
ב-25 בינואר 1942 התחתן פרידריך יוזיאס עם ויקטוריה לואיזה, רוזנת זולמס-בארוט, בתם של הנס, רוזן זולמס-בארוט וקרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, ממנה נולד לו בן אחד, אנדראס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה.

ב-14 בפברואר 1948 הוא התחתן עם דניס הנרייטה דה מוראלט, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* קלאודיה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה (נולדה ב-1949)
* ביאטריס שרלוט, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה (נולדה ב-1951)
* אדריאן, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (1955–2011)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים
* בית סקסוניה-קובורג-גותה
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:אנשי הוורמאכט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1918
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1998