open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גשמיות

**גֵּשְמיוּת**, או **גַּשְמוּת**, בספרות העברית לדורותיה היא חומריות או גופניות.

גשמיות היא שם עצם מופשט של המונח "גֶשֶם" המוזכר בספרי מוסר ומחשבה בימי הביניים.

## אטימולוגיה
בארמית, פירוש המילה "גֶשֶם" הוא "גוף". אך חדירתה העיקרית של המילה לשפה העברית הייתה בפילוסופיה היהודית של ימי הביניים, בהשפעת המונח הערבי גִ'סְם - מילה שתיארה גוף, אך מעבר לכך, גם "חומר", "דבר ממשי במציאות".

## במחשבת היהדות
### בימי הביניים
בימי הביניים עסקו חכמים, רבות בהגדרת מהות הגשמיות, בניסוח האפיונים של הגשמיות, וביחס בינה לבין למה שנתפס כרוחניות. רבנו בחיי ערך מיפוי בספרו חובות הלבבות לשיטתו של .

במחשבת היהדות, מוענק דגש רב להרחקת כל תואר גשמי מהאל. במיוחד קנתה לה מחשבה זו פרסום על ידי הספר מורה נבוכים שמרבה להאריך בשלילת כל גשמיות מהאל. כך גם, רבי יהודה הלוי כתב בספרו הכוזרי על האלוהים, ועל כללי האמונה: .

מצוות התורה נתנו על מנת להתרחק מן הגשמיות בחיי היומיום ובתפיסת העולם, בכלל זה תפיסת האל בתכונה גופנית כל שהיא, ולהתקרב אל העניינים הרוחניים, על פי הוגים רבים. למעשה, חכמים והוגים היו מוטרדים מן השאלה: כיצד להשתחרר מן הגשמיות של העולם הזה ולפנות את מקומה, כביכול, לרוחניות; ועל כן, חקרו גם את הגבולות העמומים בין זו לזו. בספרו מורה נבוכים הבהיר הרמב"ם, רבי משה בן-מימון את חשיבות ההתרחקות מן ; הוא סבר . לעומת זאת, המלאכים . הרמב"ן, רבי משה בן-נחמן, הבין את הבריאה, כתהליך שבו  הפך לממשות העולם הזה.

### בעת החדשה
בחסידות הבעש"ט שראשיתה באמצע המאה ה-18, הוצעה התייחסות מחודשת אל הגשמיות, כאמצעי רצוי בעבודת האל. החסיד נקרא להאזין אל קולו של הבורא המדבר, כביכול, דווקא מתוך הגשמיות והחומריות הפשוטה והיומיומית. יחד עם זאת, כהמשך להגות ימי הביניים, נתפס הגוף כחוצץ ומעכב בפני רוחניות וקיום מצוות, כמו מצוות ואהבת לרעך כמוך; כך למשל, כתב רבי שניאור זלמן מלאדי בספר ההתניא:

.

מקובל אצל חסידים, במיוחד בחסידות חב"ד, לאחל זה לזה במועדים ואירועים שפע ברכה ב"גשמיות וברוחניות".

ומאידך, הוצגה ואף הומלצה "התפשטות מגשמיות", שמשמעה היכולת והחוויה להבדיל את השכל וההכרה ממציאות הגוף וליהיות כמלאך, ולהתמקד בחוויה מעמיקה של הדבקות באל; זו נעשתה בחצרות חסידיים בדרך כלל על ידי תנועת הגוף, כמו ריקוד ושירה. בספרי המחשבה של החסידות, הודגש העבודה להגביר את ה"נפש האלוקית" המשתוקקת לרוחניות, על פני ה"נפש הבהמית" של האדם, המשתוקקת לתאוות גשמיות.

בעברית החדשה התהפכה כמעט משמעותו של המונח והמושג הגשמה, והוענק לו משמעות של מימוש הערכים הרוחניים, או משמעות מצוותית, בהקשר של יעדי התנועה הציונית בארץ ישראל, בראש ובראשונה התיישבות.

## ראו גם
* שלילת הגשמות

## לקריאה נוספת
* יעקב קלצקין, הערך: גשמיות, **אוצר המונחים הפילוספיים**, א-ד, ברלין: הוצאת אשכול, תרפ"ח.
* יוחאי חקק, **רוחניות מול גשמיות בישיבות הליטאיות**, ירושלים : מכון פלורסהיימר למחקרי מדיניות, 2005.
* זאב הרוי, שאלת אי-גשמיות האל אצל רמב"ם, ראב"ד, קרשקש ושפינוזה, בתוך: מחקרים בהגות יהודית, (עורכים: שרה א. הלר-וילנסקי, משה אידל), ירושלים: הוצאת מאגנס, תשמ"ט, עמ' 63-78.
* תגית מאמרים אודות חומר ורוח זמינים לצפייה באתר ספריית אסיף.
* תגית מאמרים אודות עבודה בגשמיות (חסידות) זמינים לצפייה באתר ספריית אסיף.
### מקורות
* אברהם גרשי, **שמים - ארץ** : בחינת רוחניות - גשמיות, (פרשנות על התורה), עמנואל : חמו"ל, תשס"ז.

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופיה יהודית
קטגוריה:רגשות
קטגוריה:אתיקה
קטגוריה:מיסטיקה יהודית
Roll Up

**Roll Up** הוא שיר של הראפר האמריקאי ויז קאליפה. השיר יצא לאור בתור הסינגל השני מתוך האלבום השלישי של קאליפה, Rolling Papers. לשיר, שנכתב על ידי קאליפה, K-Mac וסטארגייט, יצא וידאו קליפ שצולם בוונציה ביץ' שבלוס אנג'לס. השיר הגיע בהופעת הבכורה שלו למקום ה-48 במצעד הבילבורד הוט 100, והגיע בשיאו למקום ה-13 במצעד זה. השיר הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית, כשמכר מעל 1,000,000 הורדות דיגיטליות חוקיות.

## היסטוריית מצעדים

## קישורים חיצוניים

* הקליפ לשיר באתר יוטיוב.

קטגוריה:שירי ויז קאליפה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טור אריק הרמנסן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מיקל סטורלר אריקסן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סטארגייט
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
קטגוריה:שירי פופ ראפ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
כביש 317

**כביש 317** הוא כביש רוחב אזורי בדרום הר חברון, ואורכו כ-21 ק"מ. הכביש מתחיל בצומת שמעה עם כביש 60 וחולף על פני אזור התעשייה מיתרים וארבעת היישובים הישראליים עשהאל, סוסיא, מעון וכרמל, שם הכביש מסתיים במפגשו עם כביש 356.

בצמוד לכביש הקים צה"ל מעקה בטון בגובה 82 סנטימטר ובאורך 41 קילומטר. לטענת הצבא המעקה נועד למנוע פיגועי ירי ולהגן על ההתנחלויות הסמוכות. בהוראת בג"ץ פורק המעקה בשנת 2007.

## צמתים לאורך הכביש

## ראו גם
* הר חברון
* מועצה אזורית הר חברון
* יהודה ושומרון
* כבישי ישראל

## קישורים חיצוניים
* הסבר המדינה בתועלת בגדר ביטחון לכביש

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:הר חברון
קטגוריה:גוש מעון-כרמל
קטגוריה:חבל יתיר
קטגוריה:יהודה: תחבורה
קטגוריה:מדבר יהודה: כבישים
רבקה בלאק

**רבקה בלאק** (באנגלית: **Rebecca Renee Black**; נולדה ב-21 ביוני 1997) היא זמרת פופ אמריקאית, הידועה בזכות הסינגל שלה "Friday".

## קורות חייה
רבקה בלאק נולדה באנהיים הילס שבקליפורניה, אביה ג'ון ג'פרי בלאק ואמה ג'ורג'ינה מרקוז קלי עובדים שניהם כוטרינרים. בלאק למדה ריקוד בבית הספר והופיעה במופעי בית ספרה ובמחנות קיץ. בשנת 2008 החלה בקריירה מוזיקלית.

בשנת 2010 הופיעה לראשונה רבקה בקליפ של זמר הפופ הצעיר ג'סטין ביבר "baby" ולאחר מכן פנתה אמה של בלאק לחברת התקליטים ARK Music Factory ושילמה להם 4,000 דולרים כדי שיפיקו את הקליפ של בתה, לשיר Friday. השיר פורסם ב-YouTube וב-iTunes. הוא הועלה ל-YouTube ב-10 בפברואר 2011 וזכה ל-1,000 צפיות בחודש הראשון. לקראת סוף פברואר החלה בלאק לקבל איומים על חייה בטלפון ובאימייל. הסינגל דורג במצעדי להיטים רבים, בהם בילבורד 100 בארצות הברית ומצעד הסינגלים הבריטי.

השיר נכתב על ידי קלארנס ג'יי ופטריק וילסון, ומבוצע על ידי בלאק וילסון. לאחר העלאתו ל-YouTube קיבל השיר ביקורות שליליות רבות, והיו שכינוהו "השיר הגרוע בהיסטוריה". לאחר מכן פורסם השיר בגרסת mp3 בחנויות המוזיקה של אמאזון ו-iTunes. בשתיהן זכה להצלחה יחסית, ודורג בין 100 השירים הנמכרים ביותר, דבר אשר הקנה לבלאק על פי הערכות רווחים בסך של כ-24 אלף דולר בשבוע.

ב-18 ביולי 2011 יצא הסינגל My Moment, בביצועה של בלאק שנכתב על ידי ברנדון האמילטון וקווינטון טולברט. השיר קיבל ביקורות מעורבות, הוא תואר כשונה מאוד מהסינגל הקודם של בלאק, Friday.

## חברת התקליטים RB
לאחר סכסוך בין בלאק לחברת התקליטים ARK Music Factory שהוציאה את הסינגל הראשון של בלאק, Friday, הקימה בלאק חברת תקליטים עצמאית הנקראת RB Records. הסינגל הראשון שייצא דרך חברה זו הוא הסינגל השני של בלאק, My Moment.

## דיסקוגרפיה
### מיני-אלבומים
* 2017: RE / BL
* 2020: Rebecca Black (Live Session, Los Angeles, California, 2019)

### סינגלים
מקור: אפל מיוזיק
* 2011: Friday
* 2011: My Moment
* 2011: Person of Interest
* 2012: Sing It
* 2012: In Your Words
* 2013: Saturday
* 2013: We Can't Stop (גרסת כיסוי)
* 2013: Wrecking Ball (גרסת כיסוי)
* 2016: The Great Divide
* 2016: Scars to Your Beautiful (גרסת כיסוי)
* 2016: Baby, It's Cold Outside (גרסת כיסוי עם מקס אהריך)
* 2017: Chained to the Rhythm (גרסת כיסוי)
* 2017: If We Were a Song
* 2017: Foolish
* 2017: Heart Full of Scars
* 2017: Scream
* 2018: Satellite
* 2018: The Middle (גרסת כיסוי)
* 2019: Anyway
* 2019: Do You?
* 2019: Sweetheart
* 2020: Self Sabotage
* 2020: Closer
* 2020: Alone Together

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות פופ אמריקאיות
קטגוריה:זמרי פופ אמריקאים
קטגוריה:מוזיקה: תופעות אינטרנט
קטגוריה:יוטיובריות אמריקאיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1997
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1997
Once Again

***Once Again*** הוא אלבום האולפן השני של זמר הרית'ם אנד בלוז האמריקני, ג'ון לג'נד, שיצא תחת חברת התקליטים GOOD Music באוקטובר 2006. לג'נד כתב והפיק את רוב האלבום, כשבין משתפי הפעולה בהפקת האלבום הם מייסד *GOOD Music*, קניה וסט, וחבר להקת בלאק אייד פיז, וויל איי אם, ועוד מספר אמנים.

*Once Again* הגיע למעמד אלבום פלטינה בארצות הברית, לאחר שמכר מעל 1,000,000 עותקים במדינה זו. האלבום הגיע גם למעמד אלבום זהב בהולנד, איטליה, ובבריטניה, כשמכר שם מעל 35,000, 40,000 ו-100,000 עותקים (בהתאמה). הסינגל "Heaven" זכה בפרס גראמי בקטגוריית "ביצוע הר'יתם אנד בלוז הטוב ביותר לזכר", והסינגל "Save Room" היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "ביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר לזכר".

## רשימת השמעה

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי ג'ון לג'נד
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קניה וסט
קטגוריה:אלבומי חברת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
אלכסנדר פוטייב

הקולונל **אלכסנדר ניקולאייביץ' פוטייב** (ברוסית: **Александр Николаевич Потеев**; 3 במרץ 1952, מינסק, בלארוס - 7 ביולי 2016) היה קצין שירות הביון הרוסי לשעבר שנמלט לארצות הברית בעקבות פרשת ריגול.

## ביוגרפיה
נולד לניקולאי פאבלוביץ' פוטייב, גיבור ברית המועצות, לוחם במלחמת העולם השנייה שמת ב-1972. פוטייב עבד בקג"ב וב-1979 נשלח במהלך מלחמת אפגניסטן כחלק מכוח משימה של ספצנאז "זניט" וכעבור שנתיים צורף לכוח "קסקאד 2" בקאבול. הוענקו לו עיטורים על השתתפויותיו בקרבות באפגניסטן. הוא שירת במינהל הראשי הראשון (ביון חוץ) של הקג"ב ואחר כך שירת בסו"ר - סוכנות הביון הרוסית.

ב-2003 הותקף בדירתו במוסקבה על ידי אלמונים, הפשע לא פוענח ולא נמצאו האשמים. אך הועלו השערות כי שירותי הביון האמריקניים ניסו לפגוע בו בשל תפקידו הרגיש; הוא עבד כסגן מנהל המחלקה האמריקנית במינהל S (מבצעי איסוף מודיעין) של סו"ר. הוא נמלט מרוסיה לארצות הברית, ביוני 2009, זמן לא רב לפני ביקורו של נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב בוושינגטון. רעייתו ובתו מרגריטה פוטייבה כבר התגוררו באמריקה בעת שהגיע אליה וקליטתו שם הייתה מהירה.

כשנה לפני מעצרם של המרגלים הרוסיים בארצות הברית, ב-2010, הוצעה לו העלאה בדרגה אך הוא סירב. מעט לפני מעצרם של המרגלים, בנו של פוטייב, שעבד בסוכנות הפדרלית למלחמה בסמים, נסע לארצות הברית. פוטייב שנפגש עם אנשי ה-FBI חשף בפניהם את רשת הריגול הרוסית המתנהלת כבר שני עשורים באמריקה. מחשש לתגובת נגד של הביון הרוסי, לשכת החקירות הפדרלית החליטה לעצור את המרגלים. מבין האנשים שנחשפו ברשת היה חואן לזארו (מיכאיל ואסנקוב בשמו האמיתי). בעת שהותו בארצות הברית נטען כי הגנרל פוטייב עסק בהלבנת הון של כספי אנשי עסקים ופקידים רוסיים.

ב-16 במאי 2011, הואשם בבגידה במולדת ועריקה, ובית הדין הצבאי המחוזי של מוסקבה החל באיסוף נתונים אודותיו.

ב-27 ביוני 2011, בית הדין הצבאי המחוזי של מוסקבה פסק כי פוטייב אשם בבגידה במולדת. נגזרו עליו 25 שנות מאסר בהיעדרו ונושלו ממנו דרגותיו. כאמור, אשמתו של פוטייב היא כי ימים מספר לפני ביקורו של דמיטרי מדבדב בוושינגטון ביוני 2010, הקולונל אלכסנדר פוטייב, סגן ראש המחלקה האמריקנית של מינהל S של הסו"ר הממונה לתפעול סוכנים זרים, נמלט לארצות הברית והסגיר לידי האמריקנים קבוצת מרגלים רוסיים שעבדו נגד ארצות הברית, ביניהם גם אנה צ'פמן.

ב-7 ביולי 2016 מת פוטייב בארצות הברית.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי שירות ביון החוץ של רוסיה
קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:מלחמת אפגניסטן (ברית המועצות): אישים
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:עריקים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1952
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2016
חברותא (תוכנית לימוד)

**חברותא** הוא שמה של תוכנית לימוד, המופעלת על ידי ארגון "איילת השחר" העוסק בהפצת יהדות. התוכנית מבוססת על שיחות טלפוניות בין חילונים המעוניינים להרחיב את הידע שלהם בנושאי יהדות, לבין חרדים המשוחחים עמם בנושאי יהדות או לומדים שיעור בספר תורני.

הארגון מפעיל מאגרים של מתנדבים חרדים מחד, ומתעניינים חילונים מאידך, ומצליב מתוכם חברותות, כאשר מושם דגש להתאמת החברותות ככל האפשר, מבחינת המגדר, הגיל, רמת ההשכלה, וכדומה. פעילי הארגון מלווים את החברותות בשלבים השונים ואף שולחים להם ספרי לימוד לפי בקשתם.

על פי אתר הארגון: "כיום משתתפים בחברותא כ 16,000 אקדמאים, שכירים, עצמאים, חיילים, סטודנטים, פנסיונרים ועוד, מכל שדרות החברה הישראלית".

בתחילת הקשר מתבקשים החברותות לקיים את השיחות אחת לשבוע, ולמשך 20 דקות. לעיתים רבות מתחזק הקשר בין החברותות, שלרוב השקפת עולמם המקורית שונה בתכלית, והוא מתבטא על ידי קיום שיחות במועדים תכופים יותר, וכן על ידי ביקורים הדדיים. 

הפרויקט זוכה לתמיכה מצד מנהיגי היהדות החרדית, נסקר באהדה גם בעיתונים כללים ואף קצר שבחים מפי גורמים שונים בחברה הישראלית .

## קישורים חיצוניים
* אתר ארגון חברותא
* 

קטגוריה:ישראל: ארגונים חברתיים
קטגוריה:יהדות חרדית בישראל
קטגוריה:ישראל: ארגונים דתיים
חלב זכר

**חלב זכר** הוא מונח המתייחס ליצירת חלב בבלוטות החלב של זכרים במחלקת היונקים.

מקרים של ייצור חלב מתועדים במינים מסוימים של יונקים, בהם האדם.

בנוסף, תינוקות משני המינים יכולים מדי פעם לייצר חלב, אך חלב זה נחשב  ונקרא חלב יילודים.

צ'ארלס דרווין התייחס בספרו "מוצא האדם" לאפשרות של יצירת חלב על ידי זכרים, בעיקר במקרה של מחלת חצבת.

## בבעלי חיים
מקרים של הנקה על ידי זכרים מתקיימים כנראה במקרים קיצוניים בהם בעלי חיים שרויים בחרדה או סובלים ממחלות מסוימות. המקרים הידועים של הנקה על ידי זכרים, הם בסוג דייאק (Dyacopterus spadiceus) של עטלף פירות החי באינדונזיה. כמו כן התופעה ידועה אצל עזים ובעלי חיים נוספים.

## בספרות [[חז"ל]]
מקרה מיוחד מובא במסכת שבת דף נג:

גם במשנה מוצאים עדות קצרה על אפשרות כזאת. "רבי שמעון בן אלעזר אומר: חלב הזכר טהור" (מסכת מכשירין פ"ו, ז). ולפירוש ר' עובדיה מברטנורה - "דלא חשיב משקה" (אלא זיעה בעלמא).

סיפור דומה מובא במדרש על מרדכי ואסתר - "מרדכי זן ופרנס. ר' יודן אומר: פעם אחת חזר על כל המניקות ולא מצא לאסתר מניקה והוא היה מניקה, כדדרש ר' אבהו בצבורא גחיך צבורא. אמר להון: ולא מתניתא היא (תרגום מארמית: כשדרש על כך ר' אבהו בציבור, גיחך הציבור (על הדרשה), אמר להם - "ולא שנינו כך?!") - ר' שמעון בן אלעזר אומר : חלב הזכר טהור" (ילקוט שמעוני, מגילת אסתר, סי' תתרנג).

## בהלכה
דינו של חלב זכר מובא בהלכה לצורך שני עניינים. האם חלב זכר מטמא כחלב של שאר שבעת המשקים, וכן האם יש לו דין של "משקה" להעברת טומאה. על פי הרמב"ם בספרו משנה תורה – "חלב האדם שאינו צריך לו אינו משקה, לא מכשיר ולא מטמא. לפיכך חלב הזכר אינו משקה. אבל חלב האשה... סתמו משקה ומטמא או מכשיר, מפני שהוא ראוי לתינוק" (הל' טומאת אוכלין, פ"י, ד).

התייחסות נוספת היא לגבי שאלה של בשר וחלב (בנוסף לשאלת הדין לגבי חלב אישה רגיל).
הש"ך ביורה דעה סימן פ"ז פוסק "אבל בחלב זכר דאדם פשיטא דלא גרע מחלב אשה ולפי זה המחבר (בשולחן ערוך) שהעתיק לשון הרמב"ם דמשמע מיניה דגם בחלב זכר פטור אבל אסור".

## קישורים חיצוניים
* חלב אב, ג'ארד דיימונד, מגזין גלילאו, גיליון 8, 1995
* מאמר מתוך המגזין Scientific American ב-06-09-2007

## הערות שוליים

זכר
סיידו יאיא

**סיידו יאיא** (באנגלית: **Seidu Yahaya**; נולד ב-31 בדצמבר 1989 באקרה, גאנה) הוא כדורגלן עבר גנאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.

סיידו החל את הקריירה שלו ב-2006 בקבוצה הגנאית טמה יות', שם שיחק שנתיים בהם הבקיע שער בודד. ב-2008 הושאל לקבוצה היוונית אנגניסי קרדיצה, ולאחר תום ההשאלה נשאר ביוון ועבר לקבוצת א.א.ק. אתונה, שם הספיק לשחק 3 משחקים בלבד.

בדצמבר 2010 הגיע לישראל ועבר למכבי חיפה, עמה זכה באליפות בעונת 2010/2011. בתום עונת 2011/2012, לאחר שהעפיל עם הקבוצה לגמר גביע המדינה ופתח בהרכב בהפסד 2–1 להפועל תל אביב, חתם בקבוצת אסטרה ג'יורג'יו הרומנית. ב-2018 עבר לדינמו מינסק הבלארוסית. בינואר 2019 חתם באל פאייחה הסעודית, חודשיים לאחר מכן חזר לקבוצת דינמו מינסק.

בינואר 2020 חתם בלייפאיה הלטבית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:קשרי כדורגל גנאים
קטגוריה:אקרה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני א.א.ק. אתונה
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני אסטרה ג'יורג'יו
קטגוריה:כדורגלני שריף טירספול
קטגוריה:כדורגלני דינמו מינסק
קטגוריה:כדורגלני אל-פייחה
קטגוריה:כדורגלני לייפאיה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים גנאים ביוון
קטגוריה:ספורטאים גנאים בישראל
קטגוריה:ספורטאים גנאים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים זרים במולדובה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלארוס
קטגוריה:ספורטאים גנאים בערב הסעודית
קטגוריה:ספורטאים זרים בלטביה
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-1989
עמרם קלעג'י

**עמרם קלעג'י** (נולד ב-1944) הוא איש ממשל ישראלי ששירת בשורת תפקידים בכירים במשרד הפנים. כיהן בין מאי 2011 לאפריל 2013, בשנית, כמנכ"ל משרד הפנים. זוכה תואר "יקיר השלטון המקומי".

קלעג'י, בעל תואר ראשון בגאוגרפיה, היה עד 1992 בעל משק חקלאי במושב ברק שבחבל תענך.

הוא בין המנוסים בפקידות הבכירה של משרד הפנים וכיהן בעבר בתפקיד הממונה על מחוז חיפה והצפון במשרד הפנים. קלעג'י שימש מנכ"ל משרד הפנים משנת 1991 עד שנת 1996, במרבית הזמן תחת יצחק רבין (אשר כראש ממשלה החזיק גם בתפקיד שר הפנים) . כמו כן כיהן כיו"ר המועצה הארצית לתכנון ולבנייה במשך 11 שנים.

בשנת 2004 הועמד כראש ועדה קרואה של המועצה האזורית אבו בסמה. המועצה מקיפה עשרה יישובים מוכרים בנגב, שישה מתוכם בדואים, ולמעלה מ-80,000 בני אדם, והקמתה היוותה הכרה בכפרים שבשטחה, שהיו עד אותה עת בלתי מוכרים. המינוי של הוועדה הקרואה בראשות קלעג'י הוארך מעת לעת עד שהגיע למקסימום המותר בחוק ועל כן נקבע שייערכו בחירות בדצמבר 2009. אולם בהתקרב המועד של הבחירות המיועדות שונה החוק המגביל את תקופת הכהונה המקסימלית של ועדה קרואה על מנת לאפשר את המשך כהונת הוועדה הקרואה לתקופה נוספת. בפברואר 2011 החליט בית המשפט העליון כי יש לערוך את הבחירות עד דצמבר 2012. בתפקידו כיו"ר המועצה התריע קלעג'י על הבעיות הקשות של המגזר הבדואי בנגב.

בשנת 2011 מונה פעם נוספת לתפקיד מנכ"ל משרד הפנים על ידי שר הפנים אלי ישי, לאחר שגבריאל מימון נאלץ להתפטר לאור חשדות שחיתות נגדו. מינויו של קלעג'י אושר על ידי הממשלה במאי 2011. הוא סיים את תפקידו באפריל 2013.

## חיים אישיים
קלעג'י נשוי ואב לשמונה. תושב ירושלים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לי משרד הפנים
קטגוריה:עובדי משרד הפנים
קטגוריה:ראשי ועדות קרואות
קטגוריה:מועצה אזורית אבו בסמה
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ברק (מושב): אישים
מאנטאוואב

**מאנטאוואב** (אמהרית **ምንትዋብ ** - "מה יפה"; סביבות 1706 - 27 ביוני 1773) הייתה קיסרית אתיופיה, אשתו של הקיסר בקפה, אימו של הקיסר ייאסו השני וסבתו של הקיסר יואס הראשון. באופן רשמי היא כונתה בשם בו הוטבלה - וולתה גיורגיס (געז:"בת גאורגיוס").

## חייה
מאנטאוואב נולדה בקווארה, ולפי השמועה, הייתה נצר לסב וסבתא פורטוגזים מצד אחד מהוריה; ועל-כן נחשדה לעיתים כבעלת סימפתיה לכנסייה הקתולית. היא הייתה בתו של דאג'אזמץ' מאנבאר מדמביה. מאנטאוואב נישאה לקיסר בקפה ב-6 בספטמבר 1722, לאחר שאשתו הראשונה מתה בלילה שלאחר הכתרתה. לפי האגדה היא סעדה אותו עת נפל למשכב באחד ממסעותיו, וכשהבריא הביאה לגונדר ונשא אותה לאישה. בתקופת שלטונם של בקפה ומאנטאוואב, ידעו העיר גונדר והמתחם המלכותי שבליבה, פאסיל גמב, תקופת פריחה; והתעשייה, המסחר, האמנות והתרבות פרחו בה. מאנטאוואב ידועה בכך שהעניקה את חסותה לאמנים ולאמנויות. הטירה האחרונה שהוקמה במתחם המלכותי מיוחסת לה ונקראת על-שמה, ובין המבנים הנוספים שהוקמו ביוזמתה ידועה במיוחד מצודת קוסקאם השוכנת בהרים שמצפון לגונדר, ואשר הוקדשה לבתולה.

לאחר שהקיסר בקפה מת ב-1730, הוכתרה מאנטאוואב כשליטה במשותף עם הקיסר החדש, בנה ייאסו השני, וריכזה בידיה כוח שלא היה לו תקדים עד לאותה עת. בתקופה זו התפתח קשר רומנטי בינה לבין אחינה הצעיר ממנה בשנים רבות, ולזוג נולדו שלושה ילדים. עם מות ייאסו השני ב-1755, עלה לשלטון נכדה של מאנטאוואב, הקיסר יואס הראשון. בין מאנטאוואב לוואלאטה בארסבה (ווביט), אלמנת בנה, נגלה סכסוך, שכן האחרונה, אימו של הקיסר החדש, בקשה לעצמה מעמד זהה לזה של מאנטאוואב בתקופת הקיסר הקודם. הסכסוך בין שתי הנשים גלש מהמישור האישי כאשר מאנטאוואב זימנה לגונדר את קרוביה מקווארה יחד עם צבאם. בתגובה הזמינה ווביט, שהייתה בת אורומו, את קרוביה ואת חייליהם. מאנטאוואב פנתה למיכאל סהול וביקשה ממנו לברור בסכסוך. סהול, שלימים נשא את בתה של מאנטאוואב לאישה, הגיע לגונדר ומונה לראס, אך בניגוד לציפיותיה של מאנטאוואב כי יעמוד לצידה, תפס את השלטון לעצמו, וב-1769 הדיח את הקיסר יואס הראשון ורצח אותו. בעקבות הרצח פרשה מאנטאוואב לקוסקאם, וסירבה לשוב אל הבירה. היא חייתה בקאסקאם בבדידות עד מותה ב-1773.

## קישורים חיצוניים


*  Restored–Solomonic Dynasty of Lake Tana and Gondar: 1543-1769.


קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:השושלת הגונדרית
קטגוריה:אתיופיה: תקופת התחייה
קטגוריה:קיסריות רעיות אתיופיות
קטגוריה:ילידות 1706
קטגוריה:נפטרות ב-1773
חלקת עולי הגרדום בהר הרצל

שמאל|ממוזער|250px|חלקת עולי הגרדום בהר הרצל
[ממוזער|250px|קברו של אבשלום פיינברג ובצמוד אליו חוטר מגזע העץ שנמצא מעל עצמותיו ברפיח שניטע במאי [2009]]
**חלקת עולי הגרדום בהר הרצל** היא חלקת קבורה ממלכתית בבית הקברות הצבאי בהר הרצל שיועדה עבור ששת לוחמי מחתרות וחללי צה"ל שהועלו לגרדום בשורות האויב. למרות שמה שעשוי להטעות, קבורים בה רק שניים מבין שנים עשר חללי אצ"ל ולח"י שנידונו למוות על ידי הבריטים ומכונים עולי הגרדום. למעשה, אחד מהקבורים בה (אבשלום פיינברג) נהרג בהיתקלות עם ז'נדרמרים עות'מאניים. 

החלקה מסודרת בשורת קברים ישרה בסמוך אל חלקת גדולי האומה. 

בחלקה קבורים שני הלוחמים היהודים שהועלו לגרדום בקהיר בשנת 1945, אליהו חכים ואליהו בית צורי לאחר שהתנקשו בלורד מוין. בצמוד אליהם טמונים שני המוצאים להורג ב"פרשת העסק הביש" בשנת 1954, ד"ר משה מרזוק ושמואל עזר. לצידם קבורים שני חללי מחתרת ניל"י: יוסף לישנסקי, שהועלה לגרדום בדמשק בתקופת השלטון העות'מאני, ואבשלום פיינברג, שעצמותיו נתגלו בחולות רפיח בשנת 1967 לאחר מלחמת ששת הימים. 

למרגלות קברו של אבשלום פיינברג ניטע חוטר מהדקל שצמח במקום קבורתו בסיני.

בצמוד אל החלקה הוקמה בסוף שנות ה-90 חלקה מיוחדת עבור חיילים שאינם יהודים בשורה מקבילה במפלס מוגבה במקצת.

## ראו גם
* נידוני קהיר

## קישורים חיצוניים

*
*
עולי הגרדום
קטגוריה:בית הקברות הצבאי בהר הרצל
רמדיוס פרוטקי

**ואצלב רמדיוס פרוטקי** (צ'כית: **Václav Remedius Prudký**; 1701 - 9 בפברואר 1770) היה מיסיונר פרנציסקני צ'כי ומטייל.
## ביוגרפיה
פרוטקי נולד בפראג, ולאחר לימודיו הצטרף למסדר הפרנציסקני ואימץ את השם "רמדיוס". הוא יצא למצרים בשליחות מיסיונרית ושהה בגיזה עד 1751. לאחר מכן נסע עם שני מיסיונרים אחרים לאתיופיה ופגש בקיסר ייאסו השני בגונדר. פרוטקי עזב את אתיופיה בשנה שלאחר מכן משום ששליחותו המיסיונרית לא צלחה, ובשל התנגדות אנשי הכנסייה האתיופית לשהותם של קתולים במדינה. הוא נסע להודו ולמאוריציוס בטרם שב לאירופה. לאחר מכן חזר למצרים ובערוב ימיו כיהן כשליח המסדר ברוסיה. הוא מת בפירנצה בשנת 1770, בהיותו בדרכו לרומא.

הוא ידוע בעיקר בזכות יומן הנסיעות שכתב, "Itinerarium" (לטינית "מסלול"), המתאר את מסעו לאתיופיה ואת פגישתו עם הקיסר.

## לקריאה נוספת

*Richard Pankhurst, **Prutky's Travels in Ethiopia and Other countries**, Jakuyt Soviety, London, 1991.


קטגוריה:צ'כים
קטגוריה:מיסיונרים
קטגוריה:אתיופיה: תקופת התחייה
קטגוריה:ילידי 1717
קטגוריה:נפטרים ב-1770
יד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה

[שמאל|ממוזער|250px|קברה של [חנה סנש]]
**יד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה** היא חלקת קבורה ממלכתית בבית הקברות הצבאי בהר הרצל שיועדה לקבורתם של שבעה מהצנחנים היהודיים שנשלחו לסייע לכוחות הברית במלחמת העולם השנייה כנגד גרמניה הנאצית ונהרגו בין שורות האויב באירופה. החלקה מסומנת בצורת עיגול מוקפת שיחים גבוהים וממוקמת בצמוד אל חלקת גדולי האומה. הקברים מסודרים בצורת האות V, המסמלת את ניצחונן של בעלות הברית.

## היסטוריה
במסגרת הפעילות להבאת חללי מלחמת העצמאות לקבורה, עלתה גם ההצעה, ביוזמת שאול אביגור, להביא את צנחני היישוב לקבורה בישראל. גופתה של חנה סנש הייתה הראשונה שהובאה לקבורה בישראל, בגלל שהיא הייתה קבורה בבית קברות אזרחי בבודפשט ועל כן התהליך של העברת עצמותיה היה יחסית פשוט. לבקשת אמה ואחיה נקבע שהיא תקבר בהר הרצל. ב-26 במרץ 1950 הובאה סנש על ידי אוניית מלחמה של חיל הים הישראלי לנמל חיפה. ב-27 במרץ 1950 נערך מסע הלווייתה שהחל בחיפה, נמשך בקיבוץ שדות ים שסנש הייתה מראשוניו, והמשיך משם דרך תל אביב לירושלים.

בספטמבר 1952, לאחר שהושגו האישורים להעברת עצמותיהם מבית הקברות הצבאי הבריטי בו היו קבורים, הובאו עצמותיהם של חביבה רייך ורפאל רייס לישראל מצ'כוסלובקיה. הם נטמנו בהר הרצל בסמוך למקום קבורתה של חנה סנש.

בעקבות הבאת עצמותיהם של רייך ורייס, עלתה מצד משפחות וחברי צנחני היישוב שמקום קבורתם לא נודע, שייעשה להנצחתם בישראל. במענה לכך, הוקמו בהר הרצל לצד קברות צנחני היישוב שעצמותיהם הועלו, לוחות זיכרון עם שמות צנחני היישוב שמקום קבורתם לא נודע. ביולי 1954 הובאו לקבורה בסמוך לצנחני היישוב שניים מקרבנות אסון מעגן.

ב-28 בנובמבר 1954 נערך במקום טקס נוסף במהלכו הוסר הלוט מעל ארבע מצבות שהוקמו לזכרם של אבא ברדיצ'ב, פרץ גולדשטיין, צבי בן יעקב ואנצו סרני, שמקום קבורתם לא נודע.

## קישורים חיצוניים

* 
* קברי שבעת הצנחנים בהר הרצל באתר "ועדת חבר העמים לקברי מלחמה"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צנחני היישוב

*

קטגוריה:בית הקברות הצבאי בהר הרצל
קטגוריה:חלקות קבורה בהר הרצל
קטגוריה:הנצחת נעדרים בהר הרצל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל
קטגוריה:ישראל: הנצחת חיילים יהודים בצבאות זרים
זוננפלד

**זוֹנֶנְפֶלְד** (גרמנית: **Sonnenfeld**, יידיש: **זונענפעלד** או **זאנענפעלד**)  הוא שם משפחה יהודי אשכנזי שפירושו **שדה שמש**, **שדה שמשי,** **שדה אור,** **שדה חמים או בן השדה**.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
השאלה (ספורט)

[ממוזער|כוכב [לוס אנג'לס גלאקסי, לנדון דונובן, הושאל למועדון אברטון האנגלי מהפרמייר ליג מינואר 2010 ועד תחילת עונת 2010 של ה-MLS.]]
בספורט, **השאלה** של שחקן היא נתינת האפשרות לאותו שחקן לשחק בשביל מועדון אחר כשהחוזה שלו עם המועדון הנוכחי עדיין תקף. השאלה יכולה להימשך בין כמה חודשים או אפילו לעונה שלמה, בדרך כלל בסוף ההשאלה השחקן חוזר לקבוצה שאיתה יש לו חוזה. 
בדרך כלל השאלה מתקיימת בזמן חלון ההעברות.

השאלה בספורט יכולה להתקיים מכמה סיבות. הסיבה הנפוצה ביותר היא ששחקן צעיר במועדון אינו משחק משחקים רבים באותה הקבוצה יעבור לקבוצה מליגה נמוכה יותר על מנת לצבור ניסיון ולשחק כשחקן הרכב, במקרה כזה המועדון המשאיל בדרך כלל ימשיך לשלם את משכורתו של השחקן.

סיבה נוספת להשאלה היא שלמועדון אין מספיק כסף לרכוש שחקנים אך הוא יכול לשלם את משכורתם, או שלאותו מועדון יש פצועים לאורך זמן כך שהשחקן המושאל יחליף את אותו שחקן עד שיבריא. במקרה כזה המועדון שמשאיל את השחקן יכול לבקש דמי העברה. במקרה נוסף מועדון ישאיל שחקן בשביל לחסוך במשכורתו שכן ממילא הוא כלול בסגל הקבוצה לעיתים רחוקות.

קטגוריה:מושגים בכדורגל
מתיל יסמונט

**מתיל יסמונט** (Methyl Jasmonate - מסומן MeJA, וגם JAMEׂׂ) הוא חומר אורגני נדיף, הפועל כהורמון צמחי ומגן על צמחים מפני נזקים של  ו. מתיל יסמונט נוצר ממתילציה של חומצה יסומנית.

**חומצה יסמונית** (באנגלית: Jasmonic acid; בקיצור: JA) התגלתה לראשונה בפרח היסמין ומכאן נגזר שמה. היא נוצרת בצמחים מ, ומכילה טבעת מחומשת שאליה קשורים אטום חמצן, שרשרת פחמימנית וחומצה אצטית. כאשר קבוצת הקרבוקסיל של החומצה האצטית מאבדת אטום מימן, מתקבל יון יסמונט (Jasmonate). בכך החומצה היסמונית משמשת פרקורסור למספר תרכובות שונות. כאשר יון יסמונט עובר מתילציה נוצר מתיל יסומנט, אשר פעילותו בצמחים נפוצה ונחקרה רבות.

## פעילות היסמונטים בצמחים
עיקר הפעילות של קבוצת הורמונים אלה היא בהגנה מפני חרקים אוכלי עשב, במקרה של פציעת הרקמה הצמחית. המחקרים הראו ש-JA ו-JAME מיוצרים בחלקים הפגועים של הצמח. JAME מהווה איתות למערכת ההגנה של הצמח בשני אופנים: איתות לצמח הפגוע עצמו, ואיתות באמצעות התנדפות לצמחים שעדיין לא נפגעו בסביבתו. הצמחים השכנים קולטים את ה-JAME דרך הפיוניות או בפעפוע, אל הציטופלסמה של תאי העלה.

החומר משרה יצור חומרי הגנה שונים, כדוגמת פיטואלקסים, הפעילים נגד חיידקים, וכן ניקוטין, אלקלואידים ומעכבי פרוטאזות. מעכבי הפרוטאזות משבשים את תהליך עיכול הצמח במעי החרק התוקף. חרק זה לא יתקוף שנית את הצמח וגם התפתחותו של החרק תואט. ישנן עדויות התומכות בכך שהפרשת מתיל יסמונט מצמחי עגבנייה מנעה מזון מזחלים שהונחו על צמחים אלה. כתוצאה מכך, הם פיתחו קניבליזם וטרפו זחלים מסביבתם. תופעה נוספת המתרחשת בהשפעת מתיל יסמונט היא "זימון" צרעות טפיליות, התוקפות את החרקים אוכלי העשב.

ליסמונטים יש השפעה גם על תהליך ההתפתחות של איברים שונים בצמח, בין היתר: הסתלסלות קנוקנות, זמן הפריחה, מספר הפרחים הנפתחים, הבשלת פירות וזרעים (באמצעות הפרשת אתילן), עיכוב צמיחת השורשים (דרך אקטיבציה של גנים בתאי השורש), היווצרות פקעות וגרימת הזדקנות. במסגרת הגנתו מפני עקה אביוטית, מתיל יסמונט מעודד הצטברות חלבונים בעלים. חלבונים אלה משמשים מאגרים זמניים של חנקן ופחמן בתנאי מחסור במים. פעילות זו מתרחשת תוך אינטראקציה עם שני הורמונים קלאסיים - ABA (חומצה אבציסית) ואתילן.

## היבט חקלאי
למתיל יסומנט יש השפעה חשובה על שיפור איכות תוצרת חקלאית, הארכת חיי מדף ומניעת נזקים מאחסון עם או בלי קירור. מכאן שהוא מונע בזבוז משאבי מזון וגם מונע הפסדים כספיים לחקלאים. ריסוס ב-JAME לפני הקטיף משפר את איכות פרי הפטל ותות השדה לאחר הקטיף, מגביר יצירת אנטוציאן בתפוחים ובשזיפים, ומונע מחלות לאחר הקטיף בענבים, פפאיה, מנגו, דובדבנים, אגסים ושזיפים. בריסוס לאחר הקטיף, JAME מונע התפתחות עובש במנדרינות בזמן האחסון ומשפר את איכות האפרסקים העוברים אחסון בקירור.

## היבט רפואי
במעבדתו של פרופסור אליעזר פלשר באוניברסיטת תל אביב, נערכו ניסויים אשר הוכיחו שמספר סוגים של גידולים סרטניים הפגינו רגישות גבוהה לאפקט הרעיל של מתיל יסומנט. נראה שמנגנון הפעולה של החומר הוא פגיעה במיטוכונדריה של התאים הסרטניים, עד כדי גרימה ל"התאבדותם", בתהליך הנקרא אפופטוזה. היתרון הגדול הוא בפגיעה הסלקטיבית בתאים הסרטניים, ללא נזק לתאים הבריאים. בעקבות התוצאות הללו, עבדה הקבוצה על פיתוח תרופה נגד סרטן המבוססת על מתיל יסמונט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הורמונים צמחיים
נטשה הנסטרידג'

**נטשה הנסטרידג** (באנגלית: **Natasha Henstridge**; נולדה ב-15 באוגוסט 1974) היא שחקנית ודוגמנית קנדית. ידועה בעיקר בתפקידה כחייזרית בסרט "מין מסוכן", ובסדרה "המעגל הסודי" כדון צ'מברלין.

## ילדותה ונעוריה
הנסטרידג' נולדה בעיר ספרינדייל, מזרח קנדה, להלן ובריאן הנסטרידג', עקרת בית ומנהל שיפוץ ובנייה. הנסטרידג' גדלה בעיר פורט מקמרי במערב קנדה.

## קריירת דוגמנות
בגיל 13 נכנסה לתחרות "מראה השנה" של סוכנות הדוגמנות ״קזבלנקה״, וזכתה במקום הראשון. היא דגמנה בפריז שנה לאחר מכן. בגיל 15 כבר כיכבה על עמוד השער של הגרסה הצרפתית למגזין קוסמופוליטן.

## קריירת סרטי קולנוע
בשנת 1995 לוהקה כחייזרית מסוכנת לתפקיד הראשי במותחן הבדיוני שובר הקופות "מין מסוכן", ובשנת 1998 חזרה על תפקידה בסרט ההמשך "מין מסוכן 2" אשר נכשל בקופות.

בהמשך דרכה קיבלה תפקיד קטן בסרט עצמאי "דוג פארק", ובשנת 1996 לוהקה לשחק בסרט שובר הקופות המצליח "מקסימום ריסק" לצידו של השחקן הידוע ז'אן-קלוד ואן דאם.

בשנת 2000 קיבלה הנסטרידג' תפקיד ראשי בקומדיה הרומנטית "זה היה חייב להיות אתה" לצד מייקל ורטן, וקיבלה תפקיד משני בסרט הקומי המצליח "ללכת על הכל" לצידם של ברוס ויליס ומת'יו פרי, דבר שהעלה את קריירת משחקה, למגוון סרטים בהמשך דרכה.

בין השנים 2002 עד ל-2004 שיחקה במשך 2 עונות בתפקיד הראשי של קייסי מק'ביין בסדרת הפעולה "מרגלות בע"מ" ברשת NBC, אודות שלוש פושעות מורשעות שמועסקות כמרגלות על ידי חברה סודית ממשלתית.

בשנת 2010 שיחקה בסרט "להתחיל את המשחק". בשנת 2016 כיכבה במותחן "פלישה לבית", לצדו של סקוט אדקינס.

את משחקה בסרטי טלוויזיה העבירה נטשה בתפקידים שונים ובסרטים וסדרות שונים כגון: "סאות' פארק", "הגבול החיצוני", "מפקד בפיקוד", "אגדה אורבנית", ועוד מגוון רחב של תוכניות.

בשנת 2014 גילמה תפקיד אורח בסדרה הקומית "סלפי" של רשת ABC, בתפקיד ג'סמין ספרשטיין.

## חייה הפרטיים
בשנת 1995 נישאה לשחקן במאי דמיאן צ'אפה, לאחר כשנה התגרשו בשנת 1996.

מהשחקן ליאם ווייט יש לנטשה שני ילדים, שנולדו בשנים 1998 ו-2001.

בשנת 2011 נישאה הנסטרידג' לשחקן זמר הסקוטי דאריוס קמפבל. בני הזוג התגרשו ביולי 2013.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קנדיות
קטגוריה:דוגמניות קנדיות
קטגוריה:משתתפות בתחרות מראה השנה של עלית 1989
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1974
גרשון ריבלין

**גרשון ריבלין** (20 באפריל 1914 – 27 במאי 1994) היה העורך הראשי של הוצאת "מערכות" בשנים 1967–1973, לאחר שבמשך שנים רבות היה סגן העורך הראשי. היה מומחה להיסטוריה צבאית של המחתרות העבריות בתקופת המנדט, מלחמת העצמאות והקמת צה"ל. כתב וערך עשרות ספרים, בהם יומניו של דוד בן-גוריון ו"ספר תולדות ההגנה".

## תולדות חייו
ריבלין נולד בדווינסק שבאימפריה הרוסית (כיום בלטביה), ועלה לארץ ישראל עם הוריו ב-1921, בהיותו בן 7. המשפחה התיישבה ברמת גן וניהלה משק חקלאי. אביו, זלמן ריבלין, היה חבר המועצה הראשונה של העיר רמת גן (על שמו רחוב בעיר – רחוב ז"ר).

בתקופת המאבק נגד הבריטים היה ריבלין לחבר ב"הגנה", עסק בהוצאת עיתון מחתרתי ובהפעלת תחנת שידור מחתרתית. משנת 1940 היה סגן העורך הראשי של הוצאת "מערכות", ובשנים 1967–1973 היה העורך הראשי של הוצאת "מערכות". ב-1972 פרש מצה"ל בדרגת אלוף-משנה.

בשנת 1976 היה למנהלו הראשון של המכון למורשת בן-גוריון בשדה בוקר (עד 1981). כמו כן היה עורך בהוצאה לאור עם עובד, מרצה בכיר בחוג לתולדות ארץ-ישראל באוניברסיטת בן-גוריון, חוקר במכון לחקר המחתרות באוניברסיטת בר-אילן, מפעילי הקמת מוזיאון היכל העצמאות, היסטוריון בית אברהם קריניצי (המוזיאון לתולדות רמת גן), חבר מועצת המנהלים של מוזיאון ארץ ישראל, חבר מערכת המהדורה העברית של אנציקלופדיית בריטניקה לנוער ומייסדו של כתב העת "עלי זית וחרב" במרכז גלילי לחקר כוח המגן.

בשנת 1986 זכה לתואר יקיר העיר רמת גן.

## מבחר ספרים שכתב וערך
* **מורשת [[תל חי]]**, מערכות, 1948
* **אלבום העשור לצה"ל**, מערכות, 1958
* **לאש ולמגן: תולדות הנוטרות העברית**, מערכות, 1963
* **[[חטיבת אלכסנדרוני]] במלחמת הקוממיות**, מערכות, 1964
* **ימי רמה: פרקי [[רמת הכובש]]**, מערכות, 1964
***אל תאמרו לי רוץ**
* **דוד בן-גוריון: האיש וצה"ל**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1986
* **דוד בן-גוריון: יומן המלחמה** שלושה כרכים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור והמכון למורשת בן-גוריון, 1986
* **מול האויב הנאצי: 1939-1945** כרך ג', הוצאת ארגון חיילים ופרטיזנים נכי המלחמה בנאצים, 1986
* **עלי זית וחרב: מקורות ומחקרים בגנזי ההגנה**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990
* **זר לא יבין: כינויי סתר ביישוב היהודי בארץ ישראל**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1988 (יחד עם רעייתו עליזה)
* **אטלס כרטא לתולדות ההגנה**, הוצאת כרטא, 1991
* חלק מן הערכים על ה"הגנה" אצל מרדכי נאור ב**לקסיקון כח המגן – ההגנה**, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992.
* **[[דוד בן-גוריון]]**, ביחד עם ישראל קולת, עורכים: נורית ברוורמן, יהואש ביבר, הוצאת מרכז הסברה - שירות הפרסומים, תשנ"ו, 1995.
* **צנחני התקווה**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1996

## קישורים חיצוניים
* ריבלין גרשון (1914 - 1994) באתר בית אברהם קריניצי
* מאמריו של גרשון ריבלין בכתב העת "מערכות"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:היסטוריונים צבאיים ישראלים
קטגוריה:היסטוריונים של ישראל
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
גרשון
קטגוריה:יקירי רמת גן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:נגידי רוטרי ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
פשתה שעירה

ממוזער|250px|פשתה שעירה עם הרבה פרחים

**פשתה שעירה** (שם מדעי: *Linum pubescens*, שם עממי: Hairy Pink Flax) היא צמח חד-שנתי בעל פרח ממשפחת הפשתיים. הצמח גדל באזור המזרח התיכון ובפרט בארץ ישראל.
## מאפיינים
בארץ ישראל הפשתה השעירה גדלה בחורש פתוח ובבתות באזורים הרריים, על קרקעות גיר. היא נפוצה בצפון ומרכז הארץ. היא פורחת באביב חודשים פברואר עד מאי ויוצרת מרבדים ורודים ויפים.

הפרח בעל 5 עלי כותרת. הצוף נמצא בבסיס צינור הנוצר על ידי עלי הכותרת, ולכן רק חרקים בעלי חדק יכולים למצוץ את הצוף. צבע הפרח הוא ורוד עז, עם עורקים כהים יותר לאורך עלי הכותרת, כאשר מרכז הפרח כהה יותר והצינור עצמו בצבע צהוב.

העלים מסורגים ושפתם תמימה.

הזרעים של הפשתה השעירה משמשים למאכל ולרפואה, בין השאר לבעיות במערכת העיכול, כאבי בטן, נשירת שיער, אבנים בכליות ועוד.

ממוזער|חרק על הפשתה השעירה


File:Linum-pubescens-Zachi-Evenor-002.jpg|מבט כללי על צמח הפשתה השעירה
Linum_pubescens.jpg|פשתה שעירה
File:Usia on L pubescens 1.JPG|תקריב על הפרח ועליו עוזיה



## קישורים חיצוניים

*  צחי אבנור, פשתה שעירה ''Linum pubescens'', פליקר

## הערות שוליים

קטגוריה:פשתיים
קטגוריה:פרחים ורודים בארץ ישראל
ביפקייק

**ביפקייק** (באנגלית: **Beefcake**) הוא סרט דוקו-דרמה-להט"בי קנדי-בריטי-צרפתי דובר אנגלית משנת 1999. הסרט הוא מחווה למגזיני פיתוח גוף משנות ה-40, ה-50 וה-60, אשר הופצו בארצות הברית ויועדו לקהילה ההומוסקסואלית, ובפרט למגזין בשם "Physique Pictorial", אשר יצא לאור על ידי בוב מיזר מ"Athletic Model Guild". עלילת הסרט אותו כתב וביים ת'ום פיטצ'ג'רלד, נכתבה בהשראת ספר-תמונות מאת פ' ולנטיין הובן השלישי, אשר יצא לאור על ידי טאשן, והיא מבוססת על אירועים שהתרחשו במציאות.

בסרט מככבים דניאל מק'אייבור, קרול גודסמן, ג'ק גריפין מאזייקה, ג'ונתן טורנס וג'ושוע פיס.

עלילת הסרט מתארת את אורח חייהם הבלייני של דוגמני ה-"Athletic Model Guild", והוא כולל ראיונות עם דוגמנים ועם צלמים אשר עבודותיהם אכן התפרסמו במגזינים המוקדמים, ובהם ג'ק לה-ליין וג'ו דאלסנדרו. הסרט מותח ביקורת על תקופת המקארתיזם שבארצות-הברית, בשנות ה-50.

הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בפסטיבל סאנדנס בשנת 1999. הסרט הופץ בארצות-הברית על ידי Strand Releasing, והיה מועמד לשלושה פרסי ג'יני.

## צוות השחקנים
* דניאל מק'אייבור - בוב מיזר
* ג'ושוע פיס - ניל א' או'הארה
* ג'ק גריפין מאזייקה - רד
* קרול גודסמן - דליה מיזר
* ג'ונתן טורנס - דייוויד
* תומאס קאווד - עורך דינו של מיזר
* ג'יימי רוברטסון - תובע
* דיק סירקום - שופט
* ת'ום פיטצ'ג'רלד - עורך דינו של לה-פלור

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטי להט"ב קנדיים
קטגוריה:סרטי להט"ב צרפתיים
קטגוריה:סרטי להט"ב בריטיים
טדי אקלילו

**תֵוּוֹדוֹרוֹס (טדי) אַקְלילוּ** (באמהרית: **ቴዎድሮስ (ቴዲ) አክሊሉ**; 1977–2005) היה זמר ומוזיקאי אתיופי ישראלי. אקלילו שר שירים אמהריים בסגנונות אתיופים מסורתיים או בשילוב של אלו עם מוזיקת פופ עירונית.

## חייו
אקלילו נולד באזור באגמדיר שבצפון אתיופיה, שם נכנס לתחום המוזיקה בגיל צעיר מאוד. כשהיה נער עבר לגור באדיס אבבה, שם התמחה בסוגים השונים של המוזיקה האתיופית, והחל להופיע במועדונים ובבתי מלון. בסוף שנות התשעים היגר לישראל בעקבות אביו, הזמר אַקְלילוּ סְיוּם (**አክሊሉ ሥዩም**). אקלילו היה פופולרי בקרב קהילת יהודי אתיופיה וקהלים נוספים בשל יכולותיו הקוליות, הקצביות והרגשיות. בין היצירות שביצע ניתן למצוא את ביצועיו לשירים של הזמר אפרם תמרו ולשיר הסודאני "תשעתשר שנה" (הידוע בקרב האתיופים בשם "סברתה").

אקלילו הושפע מאביו ומהזמר אפרם תמירו, אך סגנון שירתו היה מקורי וייחודי. הוא הופיע בעיקר עם הקלידן היילו סבהט. במקרים אחרים הופיע עם אביו אקלילו סיום, עם נגן הסקסופון אבטה בריהון, עם הזמר זמנה מלסה או עם הקלידן יוסי מרשה. בין המוזיקאים האחרים שלצידם הופיע נמצא גם ידידו נדב הבר.

בקרב הקהילה האתיופית אקלילו נחשב לכישרון גדול, אולם בשל מחלת הסרטן בה לקה, פסק מלהופיע באירועים. הוא הותיר מספר הקלטות של מוזיקה לחתונות אשר ממשיכות להיות מושמעות.

, מספר ידידו נדב הבר. 

אקלילו נפטר ממחלת הסרטן בגיל 28.

## קישורים חיצוניים

* נדב הבר, הלך לעולמו טדי אקלילו, אתר קדמה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים השרים באמהרית
קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
ארנו-מישל ד'אבדי

**ארנו-מישל ד'אבדי** (בצרפתית: **Arnaud-Michel d'Abbadie**; 24 ביולי 1815 – 8 בנובמבר 1893) היה גאוגרף צרפתי, הידוע בעיקר בזכות מסעותיו לאתיופיה.

## קורות חייו ופועלו
ד'אברי נולד בדבלין שבאירלנד לאב צרפתי ולאם אירית, והמשפחה עקרה לצרפת ב-1818. ד'אברי שהה עם אחיו אנטואן תומסון ד'אבדי באלג'יריה, וב-1837 יצאו שני האחים לאתיופיה. הם הגיעו למאסאווה שלחופי ים סוף (כיום באריתראה) בשנה שלאחר מכן, ומשם יצאו למסעם ברחבי אתיופיה. לעיתים נסעו שני האחים יחדיו ולעיתים לחוד. הם אספו חומר רב ואף היו מעורבים בפוליטיקה המקומית. ב-1848 שבו שני האחים לצרפת, וארנו-מישל ביקר באתיופיה פעם נוספת בשנת 1853. ב-1868 פרסם ארנו-מישל את הספר המרכזי אודות המחקר שערכו שני האחים במדינה, בשם "שתים-עשרה שנים ברמה האתיופית" . שני האחים זכו בשנת 1850 במדליה מטעם החברה הגאוגרפית הצרפתית.
## קישורים חיצוניים

* 
* [Douze ans de séjour dans la Haute-Éthiopie by Arnauld d' Abbadie ([פרויקט גוטנברג])]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מגלי ארצות צרפתים
קטגוריה:דבלין: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1815
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1893
ג'יגר, קיסר אתיופיה

**ג'יגר** (געז **ጊጋር**; נולד ב-1745, מת בערך ב-1832) היה קיסר אתיופיה במהלך תקופת השופטים האתיופית. הוא שלט החל ב-3 ביוני 1821 ועד 18 ביוני 1830, למעט הפסקה של מספר ימים בחודש אפריל 1826 עת באדה מריאם השלישי תפס את השלטון.

ג'יגר ירש את אחיו, הקיסר יואס השני, בחסותו של מאריה, ראס באגמדיר. מאוחר יותר, ב-1826 הודח ג'יגר מכס השלטון בידי ראס וובה היילה מריאם, והאחרון המליך תחתיו את באדה מריאם השלישי. אולם לאחר ימים ספורים השיב ראס מאריה את המצב לקדמותו, וג'יגר שב אל הכס.

קיימת אי בהירות באשר לשאלת מוצאו המדויק: בימיו נחשב אמנם לבנו של הקיסר ייאסו השני, אולם יש הסוברים כי היה נצר לקיסר פאסילידס בדרך אחרת.

לפי כתביו של סמואל גובאט, לימים הבישוף הפרוטסטנטי השני של ירושלים, אשר ביקר בגונדר ב-1830, ונפגש עם ג'יגר בארמונו בפאסיל גמב, היה הקיסר נזיר במשך שנים רבות. גובאט ציין כי:

עוד ציין גובאט את מצבו העגום של הקיסר ואת חוסר סמכויותיו, דבר שאפיין את קיסרי תקופת השופטים. הוא עמד על כך שהקיסר היה תלוי לחלוטין מבחינה כלכלית במצביאים שהעניקו לו חסות, ואף סיפר כי הוא, גובאט, העניק לו במתנה את ספרי הבשורה ומעשי השליחים מתורגמים לאמהרית, אך הקיסר ביקש להחזירם תמורת מתנה "שימושית יותר", דוגמת בגד או בד משי.

ב-1830 הודח ג'יגר סופית מכהונתו על ידי ראס דורי, יורשו אל מאריה. גובאט ציין ב-26 בנובמבר 1832 כי נודע לו שג'יגר מצא את מותו בהרעלה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אתיופיה: תקופת השופטים
קטגוריה:השושלת הגונדרית
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:ילידי 1745
קטגוריה:אתיופים שנפטרו ב-1832
דברה תבור

**דברה תבור** (בגעז: **ደብረ ታቦር** - "הר תבור", על-שמו של ההר המקראי) היא עיר במחוז דרום גונדר במדינת אמהרה שבאתיופיה. העיר שוכנת בגובה של 2,706 מטרים מעל פני הים, במרחק של 53 ק"מ מזרחית לאגם טאנה. היא נמצאת על כביש הרוחב המרכזי שבצפון אתיופיה, וכ-12 ק"מ מצפון לה שוכן שדה תעופה קטן. בשנת 2005 הוערכה אוכלוסייתה בכ-39,000 תושבים. העיר משמשת כיום כמרכז מסחרי וחקלאי לסביבתה, ולמרות שרידי ארמונות וכנסיות ששרדו בתחומה ובסביבתה, היא שוכנת מחוץ לנתיבי התיירות המרכזיים של צפון אתיופיה.

## היסטוריה
העיר נוסדה בידי ראס עלי הראשון לקראת סוף המאה ה-18, או על ידי ראס גוגסה בתחילת המאה ה-19. כך או כך היא שמשה כמעוז שלטוני והוקמו בה כנסיות וארמונות. ב-1853 העיר נהרסה על ידי צבא לסתה, ושוב ב-1842 על ידי דאג'אזמץ' היילה מריאם. ב-1853 העלה תוודרוס השני (בטרם היה לקיסר) את העיר באש; אך שנתיים לאחר מכן, ב-1855, הוא קבע בה את בירתו, ונישל בכך את גונדר ממעמד זה. ב-1867 עזב תיאודורס השני את דברה תבור והתבצר במקדלה כנגד המשלחת הצבאית לאתיופיה. בעקבות עזיבתו, עברה הבירה לאמבה מריאם. דברה תבור שבה ושמשה כבירת הקיסרות בימיו של יוהנס הרביעי. כשהקיסר שהה בעיר, יכולה הייתה אוכלוסייתה להגיע לכ-30,000 תושבים. בזמנים אחרים, היא הצטמצמה כדי 5,000 איש בלבד. 

האיטלקים כבשו את העיר ב-28 באפריל 1936, במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, ופיתחו אותה. בין היתר הם סללו את הכביש הארצי החוצה אותה ממזרח למערב. 

במסגרת המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה, פעלו כוחותיו של היילה סלאסי בלוחמת גרילה נגד האיטלקים בדברה תבור מהשליש הראשון של 1941. ביוני 1941 עלה הצבא הבריטי לכיוון העיר וב-23 ביוני הקיפו כוחות בריטיים בסיוע כוחות חבשיים את העיר. האיטלקים בדברה תבור נכנעו בראשית יולי 1941. 

בספטמבר 1975 השתלטה על העיר קבוצה של בעלי אדמות אשר התנגדו לחונטה הצבאית האתיופית, אולם כוחות הממשלה רכשו מחדש את השליטה בדברה תבור תוך כחודש. בדצמבר 1989 כבשה החזית העממית לשחרור תיגראי את העיר, ולפי דיווחים סותרים של כוחותיה ושל כוחות הממשלה היא עברה מיד ליד מספר פעמים אגב קרבות עקובים מדם. מצב הלוחמה הסתיים עם סיום מלחמת האזרחים האתיופית ב-1991.

## קישורים חיצוניים

* תמונות מדברה תבור

## הערות שוליים

קטגוריה:אמהרה
קטגוריה:אתיופיה: ערים
קטגוריה:אתיופיה: תקופת הגיבוש
זלמן סנדר כהנא שפירא

הרב **שלמה זלמן סנדר כהנא שפירא** (תרי"א 1850/1851– כ"ט בשבט תרפ"ג 15 בפברואר 1923) שימש עד עלייתו לארץ ישראל כרבה של העיירה קרינקי בפולין.

## קורות חייו
זלמן סנדר נולד ליעקב (יענקלי וולוז'ינר). סבו הרב משה כהנא שפירא, נישא לרלקה בתו של הרב חיים מוולוז'ין.

בשנת תרפ"א (1921) עלה לארץ ישראל והתיישב בשכונת שערי חסד שבירושלים.

הרב זלמן סנדר היה מפורסם כגאון וכצדיק שברכותיו מתקיימות. כמו כן היה מלחין שירים וכן נוסחאות (נעימות) לתפילה, חלקם מושרים עד היום בישיבות ובבתי הכנסת הליטאיים המתפללים בנוסח ישיבת חברון.

בשנת תרמ"ה התמנה לרבה של מילטש Malieč (מלאץ, מאלטש בעגה הרבנית המקובלת) והקים בה את ישיבת "ענף עץ החיים". בשנת תרס"ג עזב את הישיבה והעיירה עקב רוח ההשכלה והציונות במקום, והחל לכהן כרבה של קרינקי, ובמקומו מונה הרב שמעון שקופ, שעזב אף הוא לאחר 4 שנים. אחד התלמידים הראשונים בישיבת ענף עץ חיים היה הרב איסר יהודה אונטרמן, שהיה ילד בן 12.

בעת מלחמת העולם הראשונה, כשהתקרבה החזית לקרינקי, נדד עם ישיבתו לטולה שבפנים רוסיה. בתום המלחמה, עברה קרינקי לשלטון פולין, אך הרב זלמן סנדר החליט לעלות לארץ ישראל. הוא התיישב בשכונת מאה שערים בירושלים, ובה חי עד פטירתו ביום חמישי כ"ט בשבט תרפ"ג.

חידושי תורתו על סדר נשים וסדר קדשים יצאו בשם "חידושי הגרז"ס", על ידי מפעל תורת חכמי ליטא שעל ידי מכון ירושלים, ירושלים תשנ"ג.

לימד תלמידים רבים מבני ליטא. מבין תלמידיו המפורסמים היו הרב יעקב קמינצקי ראש ישיבת תורה ודעת שבברוקלין, והרב איסר יהודה אונטרמן, לימים הרב הראשי לישראל.

## משפחתו
הרב זלמן סנדר הוא צאצא של רבי חיים מוולוז'ין.

רעייתו צאצאית של רבי אלכסנדר זיסקינד מהוראדנא בעל יסוד ושורש העבודה.

### בניו
* הרב אברהם דוב כהנא שפירא, רבה של קובנא מחבר שו"ת דבר אברהם, נפטר בגטו קובנה
* הרב יעקב כהנא שפירא, מחבר הספר "נאות יעקב"
* הרב חיים שפירא הכהן
* הרב יהודה כהנא שפירא, חתנו של הרב מאיר אטלס אב"ד שאוועל

## קישורים חיצוניים
* 
*  (פורסם שוב ב**[http://yizkor.nypl.org/ ספר קוברין]**, תל אביב תשי"א, עמ' 233–236)

## הערות שוליים

*
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:שערי חסד: רבנים
קטגוריה:משפחת חיים מוולוז'ין
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1850
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1923
מי הזיז את הגבינה שלי?

**מי הזיז את הגבינה שלי?** הוא ספר מוטיבציה ועזרה עצמית מאת ספנסר ג'ונסון שפורסם ב-1998 והפך לרב-מכר עולמי. הספר נכתב בצורת אגדה הממחישה עקרונות העוסקים בהתמודדות עם שינוי וניתנים ליישום במיוחד בעולם העסקים.

## עלילה
עלילת הספר מספרת על מייקל, המרצה בפני בני מחזורו, ומספר על ליבוט, חיבוט, רצרצן ורחרחן - שני עכברים ושני גמדים ("זעירונים"), המחפשים אחר גבינה שהוזזה ממקומה הקבוע - שינוי שנוצר בחייהם, ומייצגים ארבע גישות שונות להתמודדות עם שינוי זה. העכברים מתרוצצים במבוך בו הם נמצאים כדי למצוא גבינה אחרת, והזעירונים ממתינים באותו מקום בתקווה שהגבינה תשוב לשם. עם הזמן הם נעשים רעבים, ולבסוף אחד מהם אוזר אומץ ויוצא לחפש אחר גבינה חדשה במבוך.

החיפוש אחר הגבינה מוצג כמטפורה לחיפוש אחר האושר. עולים עקרונות כגון: חשיבות ההבנה ששינויים מתרחשים לעיתים קרובות בעולם העסקים ובחיים בכלל, הישארות במקום ואי קבלת השינוי לא תוביל לאושר, אלא כדאי להניח לעניין ולהתקדם הלאה תוך קבלת המציאות החדשה, כדי שניתן יהיה למצוא נתיב חדש להתפתחות, לא לפחד להתנסות בו, ואף ליהנות מהשינוי שנוצר. עקרונות אלו מודגשים בספר באמירות כגון: "כשיש לך גבינה אתה מאושר", "אם אינך משתנה אתה עלול להיעלם", "תנועה בכיוון חדש מסייעת במציאת גבינה חדשה", "אמונות ישנות לא מובילות לגבינה חדשה" ועוד.

## הצלחה
הספר נמכר ב-23 מיליון עותקים ברחבי העולם ותורגם ל-42 שפות. בעברית יצא הספר בהוצאת "פקר" ובהוצאת מטר; הספר יצא בהוצאת פקר גם בגרסה לילדים.

יחד עם ההצלחה הגדולה, יש המשמיעים ביקורת על הספר כמעביר מסר קפיטליסטי נצלני. לפי טענות אלה, מוטב לעכבר, שנמשל לאדם הפשוט במבוך, לקבל כל שינוי בהבנה והכלה ולהמשיך הלאה ללא תלונות. כך ימשיך מעגל העבודה על גבו של העכבר הפסיבי, שיקבל בהבנה ובהכלה כל שינוי לרעה.

## קישורים חיצוניים

* 
* Who Moved My Cheese?, אתר הסרט - לא זמין, אך יש וידאו כאן
* 
* זאב גלילי, "מי הזיז את הגבינה שלי" – האם זו האסטרטגיה שמנחה את צה"ל, 2 במאי 2000
* 

קטגוריה:ספרי 1998
קטגוריה:ספרי ניהול
קטגוריה:ספרי עזרה עצמית
קטגוריה:ספרי הוצאת מטר
איגרת אתנסיוס

**איגרת אתנסיוס ה-39** (**Epistola Athanasius**) הייתה המסמך שקיבע (נגזרות המילים הלועזיות *[[קאנוניזציה של כתבים]]* - *kanonizomena*) את רשימת 27 הספרים שנכללו בברית החדשה.

עד תקופתו של אתנסיוס, הבישוף של אלכסנדריה, היו רשימות שונות של הספרים שנחשבו כספרי הקודש הנוצריים. בשנת 367 כתב אתנסיוס איגרת ובה מנה את הספרים הקדושים (כלומר, הספרים ש**נכללים רשמית** בברית החדשה) והספרים החיצוניים (בשורות אפוקריפיות).

הירונימוס ואוגוסטינוס קיבלו את רשימתו של אתנסיוס, הרשימה התקבלה בקונציל היפו כמחייבת ואושרה בקונציל קרתגו והיא תקפה עד היום.

בין הספרים החיצוניים שאישר: ספר יהודית, ספר טוביה, "ההוראה של תריסר השליחים" (Διδαχή), "הרועה של הרמס", חכמת שלמה, בן סירא.

## ראו גם
* השערת שני המקורות
** מסמך ה-Q
* ביבליה
* קונציל
* 12 השליחים
* קאנוניזציה (קדושים נוצרים)

## לקריאה נוספת

* Carter Lindberg,. A Brief History of Christianity. Blackwell Publishing ,2006, pp: 15.
*David Brakke, "Canon Formation and Social Conflict in Fourth Century Egypt: Athanasius of Alexandria's Thirty Ninth Festal Letter," in Harvard Theological Review 87 (1994) pp: 395 - 419.


## קישורים חיצוניים
* ד"ר דן יפה מדוע אימצה הנצרות את הספרים החיצוניים?
* מאוריסיו אזרצקי  הברית החדשה

*367 Athanasius Defines the New Testament


קטגוריה:הברית החדשה
אבן בוחן (הערכה)

**אבני בוחן** הן סט של יהלומים שבו משתמשים לקביעת צבע של יהלום בתהליך השוואתי.

אבני הבוחן (master stones) נועדו לצורכי בדיקה והשוואה בצורה המדויקת ביותר. הבדיקה נעשית תוך שימוש ברקע לבן בלתי מבריק ואור לבן (day light) ללא זריחה.

אבני המאסטר נבחרות בקפידה בהתאם לקריטריונים הבאים:
* **צבע**:  ברמת הצבע הנכונה ללא גוני לוואי.
* **זריחה**: אבני בוחן חייבות להיות ללא זריחה.
* **ניקיון**: דרגה של SI1 ומעלה.
* **פרופורציות**: בעלות פרופורציות סבירות ולא חריגות.
* **משקל**: מינימום 0.30 קרט, בגדלים של 0.45-0.40 עם סטיות של עד 10% ביניהן.

## קישורים חיצוניים
* בדיקת צבע ביהלומים

קטגוריה:יהלום
פרישמן

**פרישמן** (גרמנית: **Frischmann**) הוא שם משפחה יהודי-אשכנזי נפוץ שמקורו בגרמנית ופירושו ***אדם רענן***.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
ג'ון ליפסקי

**ג'ון פיליפ ליפסקי** (באנגלית: **John Phillip Lipsky**; נולד ב-19 בפברואר 1947) הוא כלכלן אמריקאי ממוצא יהודי, מ"מ יו"ר קרן המטבע הבינלאומית לשעבר.

## ביוגרפיה
ליפסקי גדל באיווה. סבו, הנרי סמולקוף, היה מהגר מרוסיה שפתח חנות רהיטים באי מאייס בשנת 1890. ליפסקי היה הילד האמצעי מתוך שלשה ילדים שנולדו לאבוט ליפסקי, עורכת דין, וג'ואן ליפסקי, נשיא בחברת הרהיטים סמולקופ'ס.

ליפסקי הוא בוגר אוניברסיטת וסליאן בעיר מידלטאון, קונטיקט, ובנוסף רכש תואר שני ושלישי בכלכלה באוניברסיטת סטנפורד. לאחר שסיים את חוק לימודיו עבד במשך 10 שנים בקרן המטבע הבינלאומית (IMF). לאחר מכן עבד כבנקאי השקעות בבית ההשקעות סלומון ברדרס. בשנת 1998 עבר לג'יי פי מורגן צ'ייס, ובהמשך עבד בבנק מנהטן צ'ייס.

ליפסקי כיהן כסגן ראש קרן המטבע הבינלאומית מאז ספטמבר 2006. במאי 2011 מונה לממלא מקום ראש הקרן לאחר מעצרו של דומיניק סטראוס-קאהן, וכיהן בתפקיד עד לחודש יוני אותה שנה.

נשוי לז'וז'אנה קאראס (Zsuzsanna Karasz, ילידת הונגריה).

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה, באתר קרן המטבע הבינלאומית 

קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ראשי קרן המטבע הבין-לאומית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וסליאן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
החלטה 446 של מועצת הביטחון של האו"ם

**החלטה 446** היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שנתקבלה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות ב-22 במרץ 1979, והיא עוסקת בבנייה הישראלית בשטחים שנכבשו על ידה במהלך מלחמת ששת הימים; יהודה ושומרון, רצועת עזה, מזרח ירושלים ורמת הגולן. ההחלטה התקבלה פה אחד מלבד המדינות שנעדרו מההצבעה: נורווגיה, ארצות הברית ובריטניה.
ההחלטה קובעת כי למדיניות והבנייה הישראלית בשטחים אין כל בסיס חוקי ומהווים מכשול חמור לשלום מקיף, הוגן וארוך טווח במזרח התיכון.

## תוכן ההחלטה
מועצת הביטחון הדגישה שוב את הצורך בשלום הוגן ארוך טווח במזרח התיכון.
* מועצת הביטחון נחושה בדעתה כי למדיניות והבנייה הישראלית בשטחים אין כל בסיס חוקי ומהווים מכשול חמור לשלום מקיף, הוגן וארוך טווח במזרח התיכון.
* מועצת הביטחון גינו את אי ציותה של ישראל להחלטות מועצת הביטחון 237 מ-14 ביוני 1967, 252 מ-21 במאי 1968 והחלטה 298 מ-25 בספטמבר 1971.
* קוראת לישראל פעם נוספת, ככוח הכובש של שטחים אלו, לציית לאמנת ז'נבה הרביעית מ 1949 ולהימנע מפעולות העלולות לשנות ולהשפיע על המאזן הדמוגרפי של האוכלוסייה בשטחים כולל מזרח ירושלים. ובאופן ספציפי, לא להעביר אוכלוסייה משטחי ישראל אל השטחים שנכבשו.

## ראו גם
* החלטה 452 של מועצת הביטחון של האו"ם
* החלטה 465 של מועצת הביטחון של האו"ם

## קישורים חיצוניים
* נוסח של החלטה  446 באנגלית, באתר האו"ם.
*סריקה של ההחלטה.

446
קטגוריה:התנחלויות
446