open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
משפט פרמה (לנקודות קיצון)

בחשבון אינפיניטסימלי, **משפט פרמה** הוא אחד ממשפטי היסוד של החשבון הדיפרנציאלי, ונקרא על שמו של פייר דה פרמה. לפיו, אם פונקציה גזירה, אז ערך הנגזרת בנקודת קיצון מקומית שווה לאפס. כלומר, שיפוע המשיק לפונקציה בנקודה זו הוא אפס. ההפך לא תמיד נכון – נגזרת יכולה להיות שווה לאפס גם בנקודה שאינה מקסימום או מינימום, אלא נקודת פיתול או אחרת. בנוסף, נקודת קיצון יכולה להתקיים גם במקרה בו הנגזרת לא מוגדרת. כלומר, בנקודה בה הפונקציה אינה גזירה.

## ניסוח המשפט

## הוכחה
300x300px|ממוזער|'''דוגמה''': נקודת המקסימום של הפונקציה <math>f(x)=-x^2+5</math> היא <math>(0,5)</math> המשיק לה הוא <math>g(x) = 5</math> כשהשיפוע שווה לערך הנגזרת הוא <math>0</math>
נוכיח במקרה שבו \ x_0 היא נקודת מקסימום מקומי. ההוכחה לנקודות מינימום דומה.

מאחר ש-\ x_0 נקודת מקסימום מקומי, הרי שקיימת סביבה \ U=(x_0-\delta,x_0+\delta) המוכלת כולה בקטע \ (a,b), כך שלכל x\isin U מתקיים f(x)\le f(x_0). מכאן כי עבור כל \ \Delta x שעבורו x_0+\Delta x\isin U מתקיים f(x_0+\Delta x)\le f(x_0).

ולכן: f(x_0+\Delta x) - f(x_0)\le 0. נחלק ב־\Delta x:

עבור 0 :

\frac{f(x_0+\Delta x) - f(x_0)}{\Delta x} \le 0 ולכן גם f'_+(x_0)=\lim_{\Delta x \to 0^+}\frac{f(x_0+\Delta x)-f(x_0)}{\Delta x}\le 0.

ועבור 0 > {\Delta x}:

\frac{f(x_0+\Delta x)-f(x_0)}{\Delta x}\ge 0 ולכן גם f'_-(x_0)=\lim_{\Delta x \to 0^-}\frac{f(x_0+\Delta x)-f(x_0)}{\Delta x}\ge 0

מאחר שהפונקציה גזירה בנקודה \ x_0 הרי שמתקיים f'_-\left(x_0\right)=f'_+(x_0) ולכן בהכרח f'\left(x_0\right)=0.

## הכללה למקרה מרובה המשתנים
ניתן להכליל את המשפט למקרה של פונקציה סקלרית מרובת משתנים \ f(x_1,\dots ,x_n):\mathbb{R}^n\rarr\mathbb{R}. אם לפונקציה יש מקסימום בנקודה כלשהי, בפרט יהיה לה מקסימום כאשר נסתכל על הפונקציה כפונקציה של משתנה יחיד ונתייחס לשאר המשתנים בתור קבועים, ועל כן על פי משפט פרמה הנגזרת החלקית על פי משתנה זה תתאפס. ניתן לעשות זאת עבור כל המשתנים, ועל כן הנגזרת החלקית עבור כל אחד מהמשתנים מתאפסת בנקודה זו. פירוש הדבר הוא שהגרדיאנט של הפונקציה בנקודת הקיצון יהיה וקטור האפס.

## קישורים חיצוניים
* ד"ר .
* ד"ר .

פרמה
קטגוריה:פייר דה פרמה
יומן המלחמה

**יומן המלחמה** (בצרפתית: **Le Feu**) הוא שם ספרו של הסופר הצרפתי, אנרי ברביוס (1935-1873). ספר זה הוא למעשה אסופת מכתבים של הסופר לחברתו מהחפירות בחזית מלחמת העולם הראשונה. מכתבים אלו שימשו אחר כך חומר גם לרומאן המחאה שלו, ובהם מתוארות חוויותיו בחזית, והכרתו הגוברת של בארביס בזוועות **המלחמה הגדולה**.

הרומן פורסם לראשונה בצרפתית בדצמבר 1916. הוא תורגם לאנגלית ופורסם ביוני 1917 . בשנת 2003, פרסמה הוצאת פינגווין תרגום חדש מאת רובין באס עם הקדמה מאת ההיסטוריון האמריקאי ג'יי וינטר.

הספר יצא לאור בעברית ב-1950 בספרית פועלים, ספרי משלט, ותורגם על ידי מרים ברנשטיין-כהן, איור העטיפה בוצע על ידי שרגא וייל.

## מקורות
Barbusse, Henri (2003) [1916]. *Under Fire*. Penguin Classics (in French). Winter, Jay (introduction). New York: Penguin Books.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה בתרבות
קטגוריה:ספרי שנות ה-1910
סקלר (פיזיקה)

בפיזיקה, **סְקָלָר** הוא גודל פיזיקלי חד־ממדי, כלומר כזה שניתן לתארו על ידי מספר ממשי יחיד. לסקלר אין כיוון, אלא גודל בלבד. דוגמאות לסקלרים הן למשל זמן, אנרגיה, מסה, נפח, צפיפות, טמפרטורה. 

סקלר (בניגוד לווקטור) אינו משתנה תחת סיבובים. לגדלים סקלריים יש חשיבות רבה בפיזיקה, כיוון שמדידה שלהם במערכות צירים שונות, תתן אותה תוצאה.

ניתן להתייחס לסקלרים כמקרה פרטי של טנזור שדרגתו 0 כיוון שלא נדרשים אינדקסים כדי לתארו. טנזורים מדרגות גבוהות יותר, כמו וקטור (דרגה 1), או תבנית ביליניארית (כלומר, מטריצה; דרגה 2), מושפעים מסיבוב הקואורדינטות ומסתובבים יחד איתן. למשל: מהירות (velocity) ותאוצה הן וקטורים, ואורכו של וקטור הוא סקלר. לעומת זאת, ההיטל של וקטור על אחד הצירים איננו סקלר, למרות היותו מספר בודד, כיוון שהוא משתנה עם סיבוב הקואורדינטות.

באופן כללי יותר, סקלר הוא גודל פיזיקלי שאינו משתנה תחת טרנספורציות מחבורת טרנספורמציות כלשהי.
לדוגמה:
* סקלר רגיל אינו משתנה תחת טרנספורמציות סיבוב (חבורת הסיבובים).
*באנליזה טנזורית, סקלר הוא גודל ממימד 1 שנשאר אותו הדבר כאשר משנים קואורדינטות. כך למשל, הגודל r^2 = \vec{r} \cdot \vec{r} הוא סקלר, כאשר \vec{r} הוא וקטור ההעתק, והנקודה מסמנת מכפלה סקלרית. עובדה זו נבעת מכך שהגודל r2 הוא ריבוע אורכו של וקטור ההעתק, גודל שאינו תלוי במערכת הצירים.
* סקלר לורנץ הוא גודל שאינו משתנה תחת טרנספורמציית לורנץ (חבורת לורנץ/פואנקרה).
* סקלר כללי הוא גודל שאינו משתנה תחת טרנספורמציה כללית כלשהי (לדוגמה, מהירות האור או dx^{\mu}dx_{\mu}).

אנרגיה היא סקלר רגיל – היא אינה משתנה כאשר מסובבים את המערכת; אך היא אינה סקלר לורנץ – היא משתנה במעבר למערכת יחוס אחרת. לעומת זאת מסה, מטען חשמלי או ספין של חלקיק הם סקלר לורנץ.

## פסאודו סקלר
**פסאודו סקלר** הוא גודל שאינו משתנה תחת טרנספורמציית סיבוב אבל מחליף סימן תחת שיקוף. לדוגמה, המכפלה \vec{E}\cdot\vec{B} בין השדה המגנטי לשדה החשמלי (משום שהשדה החשמלי הוא וקטור בעוד שהשדה המגנטי הוא פסאודו וקטור). דוגמה נוספת היא \ \vec{S} \cdot \vec{L} כאשר \vec{L} = \vec{r} \times \vec{p} הוא תנע זוויתי ו\vec{S} הוא ספין.

## ראו גם
* , לפירושים נוספים של המושג בהקשרים אחרים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גדלים פיזיקליים
*
נרווה

**מַרְקוּס קוֹקֶיוּס נֶרְוָה** (לטינית: **Marcus Cocceius Nerva**; 8 בנובמבר 30 – 27 בינואר 98) היה קיסר רומא מ-96 ועד 98 לספירה.

## חייו
בתחילת דרכו היה סנאטור, וכאשר דומיטיאנוס נרצח, הוא נבחר מקרב חברי הסנאט לכהן כקיסר. הראשון מחמשת הקיסרים הטובים.

מפעלו של נרווה היה בעיקר בתחומי המדינה, וגם תיקונים מתקופת דומיטיאנוס. הוא שחרר גולים ממשפטים שנערכו בתקופת דומיטיאנוס, ביטל את משפטי ביזיון המלכות, החזיר את הרכוש שנלקח על ידי דומיטיאנוס לתושבים, והקל את המיסים לרומאים ולאיטלקים.

נרווה בנה מחסני תבואה כדי להקל את חלוקתה לתושבים, ושיקם את מערכת הספקת המים.

בניסיון למנוע את העוני באימפריה, הטיל על הסנאט לקנות קרקעות עבור מגורי עניים.

מפעלו העיקרי של נרווה היה הקמת מוסד ה"אלימנטה" אשר תמך באיכרים ובילדים. המפעל פעל כך שאיכרים יקבלו הלוואות בריבית נמוכה. הריבית עברה לשלטונות המוניקיפיות אשר שילמו את כל הריבית, עם תוספת מכספם, להורי ילדים כדי שבידיהם יהיה מספיק כסף לטפל בילדיהם.

בתקופת שלטונו אימץ נרווה את טראיאנוס נציב גרמניה העילית וקבע בכך שהוא יהיה יורשו.

נרווה מת ככל הנראה מסיבות טבעיות, וטראיאנוס ירש אותו כקיסר.

## יחסו ליהודים
עם עליית נרווה לשלטון באה הקלה ביחסי היהודים עם האימפריה. הוא הקל את גביית המס היהודי
ואסר על רדיפתם של אנשים בשל "אימוץ אורח החיים היהודי".

## לקריאה נוספת
* משה עמית, **תולדות הקיסרות הרומית**, ע"מ: 443-437 
* הרב יצחק אייזיק הלוי, דורות הראשונים ח"א כרך ה ii פרק לו - קו אור בימי נערווא, והנסיעה לרומי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קיסרי רומא
קטגוריה:השושלת הנרווה-אנטונינית
קטגוריה:ילידי 30
קטגוריה:נפטרים ב-98
פרוטגורס

**פרוטגורס** (ביוונית **Πρωταγόρας**; 490 – 420 לפנה"ס) היה הפילוסוף הסופיסטי החשוב ביותר בזמנו.

פרוטגורס נולד בעיר אבדרה שהייתה בתראקיה (לחופו הצפוני של הים האגאי). הוא נחשב לפילוסוף קדם סוקרטי מרכזי, ומחשבתו הפילוסופית קרובה לזו של דמוקריטוס, שהיה בן עירו הצעיר. פרוטגורס היה דמות ידועה באתונה וחברו של פריקלס, שבאמצעותו עלה בידו להשפיע על המחשבה המדינית באתונה של תקופתו ואף זכה לדיאלוג אפלטוני הקרוי על שמו. בסביבות שנת 444 לפני הספירה הוטל עליו לכונן את חוקיה של המושבה היוונית שנוסדה בתוריי. נודע כמורה שלימד נושאים הקשורים במידות הטובות, ועסק במיוחד בשאלה אם ניתן ללמדן. ניסה לעמוד בקווים כלליים על תופעות אנושיות כגון חינוך ושפה. גילה עניין בשימוש נכון במילים (נושא הקשור יותר בשמו של חברו הסופיסט פרודיקוס). בשטח הרטוריקה גרס שעל התלמידים לעמוד משני הצדדים של המתרס ולטעון בעד וכנגד, כהכנה ללימוד המשפטים.

פרוטגורס נודע כבעל השקפה אגנוסטית. בספרו "על האלים" כתב: "ואשר לאלים, אין בידי כל אמצעי לדעת אם הם קיימים, בשל אי בהירותו של הנושא, ובשל חייהם הקצרים של בני אדם". על פי המסורת, אנשי אתונה נבהלו מדבריו אלה, גירשו אותו מן העיר, אספו את ספריו ושרפו אותם בכיכר השוק. פרוטגורס נמלט לסיציליה וטבע בים בדרכו לשם. אולם, חוקרים רבים הטילו ספק במסורת זו, לאור עדותו של אפלטון כי פרוטגורס זכה להערכה וכבוד באתונה בחייו ולאחר מותו.

מספריו של פרוטגורס: "על האלים" "על ההוויה" "על הניגודים" "על ההפרכה" ו- "על האמת", לא שרד דבר מלבד כמה קטעים (פרגמנטים) שמהם אנו למדים על תורתו. אפלטון מייחס לפרוטגורס דיאלוג שבו הוא מתאר שיחה דמיונית בינו לבין סוקרטס בדבר מקורה של האמת.

פרוטגורס מפורסם בשל אמרתו "האדם הוא מידת כל הדברים", ובכך התכוון שהכל נתון לפרשנות ואין אמת אחת (בעיקר לא בתחומי מדע המדינה והמוסר). המיתוס שמספר פרוטגורס גרס שזאוס שלח את הרמס לחלק לכל בני האדם צדק ובושה, על מנת שיארגנו את עצמם בצורת חברות ומדינות; כיוון שהאלים נטעו באדם את רגש הצדק ורגש הבושה יכול כל אדם להיות צדיק ומוסרי ואין זה משנה מה הוא משלח ידו ומעלותיו השכליות. לפיכך, כל אזרח מוכשר להביע את דעתו בענייני מדינה. למרות שצדק ומוסר הן תכונות מולדות באדם, יש לטפח אותן וללמוד אותן.

בנוסף הבחין פרוטגורס בין חוק (ביוונית νόμος - נוֹמוֹס) ובין טבע (ביוונית φύσις - פִיזִיס) וטען כי לכל בני האדם טבע אחד הדומה בכל מקום ומקום; לעומת זאת, חוקים הם דבר משתנה (וכאן התייחס פרוטגורס לחוקי מדינה) והראייה לכך הוא סוגי המשטרים השונים הקיימים. לפיכך, מדינה היא דבר מלאכותי.

מספר חוקרים כתבו כי פרוטגורס היה היחיד שניסח הצדקה אידאולוגית לדמוקרטיה, והיא מיוחסת אליו בדיאלוג של אפלטון.

## לקריאה נוספת
* אלכסנדר יעקובסון, **מה מבין נגר בפוליטיקה? הדמוקרטיה והצדקתה במשל פרוטגורס**, בתוך: "זמנים: רבעון להיסטוריה" 64 (1998), עמ' 23-33.
## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופיסטים
קטגוריה:פילוסופים קדם-סוקרטים
קטגוריה:תראקיה
קטגוריה:רטוריקה
קטגוריה:רטוריקנים ביוון העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
עקרון השלישי הנמנע

**עקרון השלישי הנמנע** (או **כלל השלישי הנמנע**, לטינית: **tertium non datur**) אומר כי כל טענה היא אמיתית או שהשלילה שלה אמיתית, ואין אפשרות שלישית. כלל זה שקול לחוק האי-סתירה.

לדוגמה, או שיורד גשם או שלא יורד גשם. בהתאם לכך, המשפט "יורד גשם או לא יורד גשם" נכון מעצם צורתו.

## פארמנידס
העיקרון נוסח לראשונה על ידי הפילוסוף היווני פארמנידס בפרגמנט 2 (תרגום: שמואל שקולניקוב):

"האחת – שהווה ואי-אפשר לא להיות,

היא נתיב השכנוע (כי מלווה הוא לאמת);

האחרת – שאיננו וחיוב הוא לא להיות.

וזאת אני מוֹרֶה **לְךָ** שבלתי-בת-הבחנה היא מכל-וכל."

## עיקרון השלישי הנמנע כמבסס את האפשרות להוכיח בדרך השלילה

עקרון השלישי הנמנע מאפשר להוכיח טענות בדרך השלילה: מבקשים להוכיח טענה P. מוכיחים ששלילת P מביאה לסתירה. לפי עקרון השלישי הנמנע, רק אחת משתי האפשרויות – P או שלילתה – נכונה. מכיוון שהשלילה מביאה לסתירה, אות הוא ש-P עצמה נכונה.

האינטואיציוניזם מתנגד לכך, וטוען שבכך נפסלת רק אי-נכונות. ויתור על העיקרון משמש להתמודדות עם הקשיים בתורת הקבוצות הנאיבית.

התנגדות נוספת לעקרון השלישי הנמנע מגיעה מבעיות רצף, כדוגמת פרדוקס הערימה או השאלה מתי גוון של כחול הופך לגוון של צבע אחר. הרעיון הוא כדלקמן: פרדוקס הערימה מורכב משלוש הנחות:

* מספר כלשהו של גרגרי חול מרכיב ערימה
*מעט מדי גרגרים אינם מהווים ערימה
* אם x גרגרי חול אינם ערימה, לא ייתכן ש־x+1 הם ערימה

לפי עקרון השלישי הנמנע, הדבר יביא לכאורה לכך שניתקל בסתירה. 

בדוגמת הצבעים, בקצה האחד ישנו צבע כחול, בקצה האחר ירוק - ובספקטרום ביניהם הגוונים הולכים ומתקרבים לצבע בצד השני. בדומה לפרדוקס הערימה, גם כן הוצע פתרון לראות בחלק מהגוונים כלא קבועים, לעניין השאלה האם הם כחולים או ירוקים.

התכונה הזו מהווה דוגמה נגדית לעקרון השלישי הנמנע, באשר לא ניתן לומר כי אותם גוונים הם כחולים אך גם שהם אינם כאלה.

## ראו גם
* לוגיקה עמומה
* אפילו לא שגוי
* דיכוטומיה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לוגיקה
קטגוריה:הוכחה
אנכסגורס

**אַנַכְּסָגוֹרַס** (ביוונית **Αναξαγόρας**; 500 לפנה"ס - 428 לפנה"ס) היה פילוסוף ואסטרונום יווני.

## ביוגרפיה
אנכסגורס נולד בקלזומנאי שליד סמירנה (איזמיר בימינו) שבאסיה הקטנה. בשנת 464 לפני הספירה לערך עבר לאתונה והחל ללמד בה פילוסופיה. עם תלמידיו נמנו המדינאי פריקלס והמחזאי אוריפידס, ונראה שגם על סוקרטס הייתה לו השפעה רבה. אנכסגורס היה הראשון שמצא את ההסבר המדעי לליקויי המאורות, כשהוא מבסס את קביעתו על כך שהמטאורים, השמש ושאר גרמי השמים הם מסות של ברזל לוהט. 

אנכסגורס הושפע מרעיונו של אמפדוקלס שאת כל השינויים והתהליכים בטבע וכן את טיב הדברים שבו יש להסביר באמצעות שינויים והבדלים בכמויות של היסודות המרכיבים אותם (ולכן הם משתייכים לזרם הפלורליסטי). אולם בעוד אמפדוקלס חשב כי ישנם ארבעה יסודות עיקריים בעולם (אדמה, מים, רוח, אש), טען אנכסגורס כי לא הגיוני הדבר שחומרים כמו זהב או בשר יוכלו להיווצר רק מארבעה יסודות אלו. לכן גרס שהטבע מורכב מאינסוף יסודות ראשוניים ובלתי משתנים, שעוברים שינויים בכמויותיהם בתוך עצמים כגון זהב או בשר, וכך יוצרים את כל שיש. 

אנכסגורס האמין שאין התהוות וכיליון מוחלטים ואין חלל ריק; לפיכך לא ניתן להגיע לחלק הקטן ביותר, אלא תמיד לקטן יותר ממנו, מה שיוצר רציפות בחומר.
מקור השינוי ביסודות האינסופיים נובע מן השכל עצמו, נוס (Νούς), המייצג גם את הראשית. השינוי הנראה לעין המתחולל בעצמים אינו אלא השינוי בריכוז היסודות והיחס בין כמויותיהם. כל עצם, חי צומח או דומם, מכיל בתוכו את כל אותם הזרעים הללו בכמויות שונות ומשתנות וכך הצליח אנכסגורס להסביר את ריבוי כל הדברים שבטבע. נוסף על כך, כל אימת שננסה לחלק עצם מסוים, תמיד תתקבל חתיכה, אומנם קטנה יותר, אך כזו המכילה את כל אותם יסודות, זרעים, הקיימים בטבע. 

אנכסגורס הואשם בכפירה באלים לאחר שהביע את הרעיון שהשמש היא כדור מתכת לוהט, ונידון לגלות. ייתכן שההאשמות נגדו נבעו, לפחות בחלקן, מניסיון של אויביו הפוליטיים של פריקלס לפגוע בתדמיתו. לאחר שהוגלה מאתונה עבר לגור בלמפסקוס, ומת בה כעבור חמש שנים.

על שמו נקרא מכתש אנכסגורס על הירח.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים קדם-סוקרטים
קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:אסטרונומים יוונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
טריפ הופ

**טריפ הופ** (באנגלית: **Trip hop**) הוא מונח המשמש לתיאור סגנון מוזיקלי שהתפתח בבריטניה לקראת אמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 וצמח מתוך סצנת ההיפ הופ וההאוס הבריטית.

הטריפ הופ מאופיין בבסים גסים, צלילים עכורים ומלנכוליים ולעיתים קרובות דיבורים טונאליים במקום שירה של ממש. להבדיל ממוזיקת ההיפ הופ האנרגטית והמעוררת, הטריפ הופ הוא מוזיקה אלקטרונית רכה ואפלה.

המונח "טריפ הופ" נטבע על ידי מגזין הדאנס הבריטי מיקסמאג (MIxmag) והחליף את המינוח "הצליל של בריסטול". השם משלב שני מקורות: "טריפ" הוא מונח המתאר מצב של התודעה בהשפעת שימוש בסמים, "הופ" מצביע על הקשר למוזיקת ההיפ הופ ממנה הושפע הז'אנר.

הסגנון המוזיקלי התפתח בקולקטיב האמנות מבריסטול "The Wild Bunch" שכלל אמנים שונים, ביניהם מי שהפכו לאחר מכן לחברי להקת מאסיב אטאק וכן טריקי. הז'אנר פרח בעיקר בשנות התשעים של המאה ה-20, וממשיך להתפתח באופן משמעותי עד היום.

חלוצי הז'אנר היו מאסיב אטאק, טריקי (Tricky), פורטיסהד ודיג'יי שאדו. אמנים נוספים אשר מזוהים או הושפעו מהז'אנר בתחום הם לם (Lamb), גאס גאס (Gus Gus), מולוקו (Moloko), אייר, Zero 7, מורשיבה (Morcheeba) ורבים אחרים.

## קישורים חיצוניים
* עומר לוגסי, עשרה אלבומי טריפ הופ מומלצים באתר "השרת העיוור"
* 

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
אמון

ממוזער|250px|הנחה של נותן האמון היא כי האדם בו ניתן האמון מסוגל ליכולת מסוימת ויתנהג בצורה מסוימת בעתיד

**אמון** הוא תודעה, המבטאת יחס כלפי המציאות, בו מאמין **נותן האמון** כי הגורם בו ניתן האמון, יכיל תכונה מוגדרת אחת או יותר בעתיד. לדוגמה, לרוב בני אדם ויצורים חיים אחרים, נוטים להעניק אמון בכוח המשיכה, כלומר, מניחים כי תכונת החפצים ליפול באין משען, תתקיים בעתיד.

אמון בין בני אדם, הוא הנחה של נותן האמון כי האדם בו ניתן האמון מסוגל ליכולת מסוימת, יתנהג בצורה מסוימת בעתיד, או יחוש יחס מסוים כלפי המציאות. לדוגמה, אדם יכול לתת אמון ברעהו, כי הוא מסוגל לבצע מטלה מסוימת (יכולת), יסכים לבצעה (התנהגות מסוימת), וישמח לבצעה (יחוש יחס כלפי המציאות).

## סוגי אמון
באופן כללי, מניחים את קיומם של שני סוגי אמון:

**אמון נרכש** הוא אמון, אותו מניח נותן האמון עקב צפייה במציאות שהוכיחה תכונה מסוימת על דרך האינדוקציה. לדוגמה, אדם עשוי לתת אמון נרכש בחברו, כי חבר זה יבוא לעזרתו בעת צרה, אילו חווה חוויות קודמות בהן נכון היה חברו לבוא לעזרתו. אמון נרכש ניתן לצמצום או לביטול אם המציאות תפעל על פי חוקיות שונה (לדוגמה, החבר יכזיב).

**אמון מקדמי** הוא אמון הנתון להחלטה של האדם, מודעת או לא-מודעת, בתכונות כלליות התקפות לגבי כל בני האדם. לדוגמה, אדם עשוי לתת אמון בכך שקיימת אהבה, כלומר, להאמין כי כל אדם מסוגל לאהבה, אם יתרחשו התנאים הנכונים.

עבור האמון המקדמי, יש הרואים באמון זה אמון נרכש, המוכל על כללים מקיפי כול, לדוגמה, האמונה כי אמון מקדמי באהבת בני אדם, מקורה באהבת אם לתינוק, שלא הכזיבה. על פי תפיסה זו, האמון המקדמי מושפע מאירועים מכוננים, כדוגמת יחס האם לתינוק בשנותיו הראשונות, או בגידה של בן זוג קרוב במיוחד.

מנגד, יש הרואים באמון המקדמי תוצר של הכרעה ערכית של האדם, כנובע אך ורק מיחסו לעצמו. בדוגמה הקודמת, האמון באהבה נובע מהערכת בן האדם כי אהבה היא ערך בו הוא מאמין, על מנת להגדיר את מצבו הנפשי כמצב הומני. על פי תפיסה זו, כל שינוי באמון כרוך בשינוי בערכיו של האדם, והם מחייבים זה את זה. התפיסות השונות כלפי אמון מקדמי אינן סותרות בהכרח, אך מייצגות זוויות בחינה שונות.

## ראו גם
* אמינות

## קישורים חיצוניים

* 

* What we don't understand about trust – הרצאה באנגלית של Onora O’Neill מאתר TED עם כתוביות בעברית 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רגשות
קטגוריה:קשרים בין-אישיים
קטגוריה:מושגים באתיקה
מארש רדצקי

**מארש רדצקי** (בגרמנית: **Radetzky-Marsch**) היא יצירה מוזיקלית של יוהאן שטראוס האב. היצירה כתובה בצורת שיר לכת (מארש), ונקראת על שם המצביא האוסטרי יוזף רדצקי פון רדץ, יליד בוהמיה שחי בין השנים (1766-1858). היות שהיצירה היא מארש, עליה להיות בעלת משקל מרובע. ואכן, היצירה כתובה במשקל של ארבעה רבעים. היא נכתבה בסולם דו מז'ור שאינו כולל סימני היתק קבועים (בדומה למקבילו המינורי לה) הקל לקריאה ולנגינה. שני מאפיינים אלו והרקע ההיסטורי הלאומי של היצירה הם שהפכו אותה לקליטה ואהובה בכל העולם.

היצירה האהובה עובדה להרכבים, לפסנתרן בודד ואף לשש ידיים בפסנתר.

כבר בחייו היה רדצקי לאגדה, בזכות אומץ לבו והעובדה שתיקן את רושם התבוסות שצבא אוסטריה ספג מידי נפוליאון. יוהאן שטראוס האב הנציח את ניצחונו של רדצקי בקוסטוצה על המורדים מפיימונטה. מארש זה הוא מנגינה פופולרית ואהובה בכל העולם. תזמורות סימפוניות מנגנות אותו לעיתים קרובות כהדרנים – והקהל המתלהב מצטרף במחיאות קצביות למנגינה. מנצחים רבים אף נוהגים להסתובב לקהל ולנצח על מחיאות הכפיים כמו בקונצרט השנה החדשה בווינה.

היצירה נפתחת בקדמה שערכה זהה לרבע (המורכב משתי שמיניות). הנושא מאופיין ברצף שמיניות לגטו המסתיימות ברבע המודגש בסטקטו.

## קישורים חיצוניים

*מארש רדצקי בביצוע התזמורת הפילהרמונית של וינה בניצוחו של דניאל בארנבוים, קונצרט השנה החדשה בווינה, 2009

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
רדצקי
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
קטגוריה:אוסטריה: היסטוריה
אירוס נצרתי

[ממוזער|סמל [נוף הגליל ובו אירוס נצרתי]]
**אִירוּס נַצְרָתִי** או **אִירִיס נַצְרָתִי** (שם מדעי: *Iris bismarckiana*) הוא מין בסקציית אירוסי ההיכל (Oncocyclus), בתת-סוג אירוס בסוג אירוס. האירוס הנצרתי אנדמי לצפון ארץ ישראל, לבנון, ירדן וסוריה. המין גדל בארץ ישראל בהרי נצרת, גבעת המורה בהרי נפתלי ולרגלי החרמון. מן העבר המזרחי של הירדן, האירוס הנצרתי צומח בחבל הגלעד במדינת ירדן. מכיוון שהמוסלמים נוהגים לשתול אותו בבתי קברות, מניחים שאוכלוסיות מסוימות הובאו למקומן על ידי האדם. אוכלוסיות אחדות שגדלות בבר כנראה התפתחו מצמחים שנשתלו בבתי הקברות המוסלמיים.

## מאפיינים
עלה העטיף הפנימי הוא לבן עד תכלת בהיר, מרושת בעורקים דקים ומנוקד בנקודות קטנות בגוון כהה יותר. עלה העטיף החיצוני מנוקד בצפיפות בנקודות כהות על רקע לבן עד קרם בהיר, המתלכדות ליצירת כתם כהה במרכזו. העלים רחבים, והם כפופים כמגל. פוריות הפרחים נמוכה, ונוצרים מעט מאוד זרעים. הצמח מתרבה בעיקר על ידי קני שורש, השולחים שלוחות ארוכות לצדדים, ויוצרות קבוצות של צמחים זהים על שטח של מספר מטרים.

האירוס הנצרתי גדל על מדרונות שטופי שמש, מנוקזים היטב, שאופיים סלעי ואבני. המין גדל בשולי חורשים ובתות ספר.

מועד הפריחה תלוי במזג האוויר – מהמחצית השנייה של פברואר ועד לתחילת אפריל. תקופת הפריחה העיקרית היא באמצע מרץ. במקרה של שנה שחונה, הפריחה תהיה מועטה אם בכלל.

ככל שאר אירוסי ההיכל, אירוס נצרתי הוא פרח מוגן.

הפרח מופיע בסמלה של העיר נוף הגליל, ובסמלו הקודם של מועדון הכדורגל של העיר.

## גלריה

קובץ:תמונה 850.jpg|אירוס נצרתי
קובץ:PikiWiki Israel 19779 Plants of Israel.jpg|מקבץ אירוסים נצרתים
קובץ:אירוס נצרתי על רקע הר תבור.jpg|אירוס נצרתי בשמורת אירוס נצרתי על רקע הר תבור
קובץ:PikiWiki Israel 38491 Nature and Colors.jpg
קובץ:Iris bismarckiana (7071447621).jpg
קובץ:PikiWiki Israel 38496 Nature and Colors.jpg
קובץ:PikiWiki Israel 16864 Iris.jpg|אירוסים נצרתיים ליד מפל התנור בגליל העליון


## לקריאה נוספת
* מיכה לבנה, **לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל**, כרך א', עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:אירוסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: אירוסיים
קטגוריה:אירוסי ההיכל
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אנדמיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:פרחים לבנים בארץ ישראל
קטגוריה:פרחים סגולים בארץ ישראל
קטגוריה:צמחי גן
כתב יד (כתב)

[ממוזער|250px|כתב יד על [לוח.]]
ממוזער|250px|כתב יד איסלנדי על דף שורות צהוב.
**כתב יד** הוא האופן שבו אדם כותב טקסט בידו, באמצעות עיפרון, עט, גיר וכדומה.

## כתב יד מול דפוס
ממוזער|250px|טבלת השוואה בין כתב היד היווני לצורת הדפוס שלו.
ממוזער|כיתוב בכתב יד ובדפוס בכניסה לפאב ברמת גן

האבחנה בין טקסט מודפס לבין טקסט שנכתב בכתב יד חשובה בעיקר בתרבויות בהן קיים גם דפוס, למרות שגם בתרבויות לפני הגעת הדפוס היה הבדל בין כתיבה פורמלית ולא פורמלית.

לפני שהדפוס היה נגיש לכלל האוכלוסייה המונח כתב יד התייחס גם לעותק ידני של יצירה מקורית.

לעומת זאת, בעידן הדפוס נוספה משמעות הפוכה למונח כתב יד כאל מקור של יצירה כלשהי. במובן זה כתב יד יכול להיות גם מודפס.

## סוגי כתב יד
כתב מחובר הוא כתב יד שבו האותיות מחוברות אחת לשנייה: הדבר נפוץ מאוד בשפות הנכתבות בכתב לטיני (למשל בגרמנית או אנגלית) או קירילי (למשל רוסית), ובערבית קיים חיבור בין האותיות גם בגרסאות מודפסות.

כתב עברי רהוט משמש כחלופה לכתב הארמי בכתיבה בכתב יד. ישנם המחברים אותיות מסוימות, אך הדבר אינו שגור ככלל.

## הבדלים בין אישיים
לכתב ידם של אנשים שונים יש לעיתים קרובות צורה שונה, ויש הרואים קשר בין כתב היד ואישיותו של אדם. אמונה זו משמשת יסוד לתאוריות שונות, שהבולטת בהן היא זו העומדת ביסוד הגרפולוגיה.

כתבי היד של לאונרדו דה וינצ'י מונים 13,000 דפים של רישומים וטקסט בכתב ראי.

כתב ידו של אדם משתנה לעיתים במהלך השנים. גרשם שלום תיאר את התרשמותו מכתב ידו של ש"י עגנון:

## בעיות וקשיים בכתב יד
כתב היד מחייב רכישה של מיומנות מוטורית לשם יצירתו.

מסיבה זו לאנשים בעלי בעיה גרפומוטורית או קושי בתיאום עין-יד יש בדרך כלל גם בעיה בכתב היד.

דיסגרפיה היא לקות למידה המאופיינת בפגיעה בכתב היד.

## קישורים חיצוניים

* 
* ד"ר גיל לוריא, ניתן לזהות אם אדם משקר על פי כתיבתו, באתר הערוץ האקדמי
* Claire Suddath, Mourning the Death of Handwriting, *[[טיים|Time]]*, August 3, 2009
* 
* 

קטגוריה:כתב
קטגוריה:קליגרפיה
נעמי לוי

**נעמי דה-מאיו** (התפרסמה בשם נעוריה, **נעמי לוי**) היא זמרת ישראלית, שעיקר פרסומה בא מכיכובה בילדותה כסולנית מקהלת הילדים של צדיקוב שבה החלה להופיע כבר בגיל 12.

לוי השתתפה כסולנית באלבום הראשון של מקהלת ילדי צדיקוב, שיצא בשנת 1963. היא שרה את השירים "פעמונים" וכן את השיר מהמחזמר "צלילי המוסיקה", "שיעור בזמרה". ב-1964 השתתפה לוי בת ה-14 בפסטיבל הזמר תשכ"ד. היא ביצעה את השיר "דברים של לא כלום", מאת חיים קינן ושמעון כהן, שזכה במקום השני. התפרסמה בעיקר בזכות ביצועה לשיר "אחרי השקיעה בשדה", מאת נעמי שמר, עם מקהלת גברי השריון. חיה כיום בקצרין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:חברי מקהלת צדיקוב
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:משתתפות פסטיבל הזמר והפזמון

## הערות שוליים
ברקרולה

שמאל|ממוזער|250px|גונדולה על מימיה של העיר ונציה
**ברקרולה** היא שיר עם המושר על ידי משיטי גונדולות (barca - סירה באיטלקית) או יצירה מוזיקלית בסגנון זה. הברקרולות נכתבו במפעם מתון, במשקל של 6/8 הנועד לחקות את מקצב תנועת המשוטים. הברקרולה המפורסמת ביותר היא "Belle nuit, o nuit d'amour" מתוך האופרה סיפורי הופמן מאת המלחין ז'אק אופנבך. ברקרולות ידועות אחרות הן הברקרולה לפסנתר מאת פרדריק שופן או הברקרולה מאת איסק אלבניס.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מוזיקה איטלקית
קטגוריה:פולקלור
קטגוריה:ונציה: תרבות
דוד וינקרנץ

**דוד צבי וינקרנץ** (נולד ב-1947) הוא מוזיקאי ומלחין ישראלי.

## ביוגרפיה
בשנת 1964 זכה וינקרנץ, שהיה תושב זכרון יעקב בתואר חתן התנ"ך לנוער בשומרון, בחידון של תנועת הנוער העובד והלומד.

דוד וינקרנץ התפרסם בשירו "יברכך", שמילותיו הן מ, שזכה במקום ראשון בפסטיבל הזמר החסידי השני, בשנת 1970, בביצועה של אילנה רובינא.

וינקרנץ נהג ללוות את "הרב המרקד", שלמה קרליבך באקורדיון בהופעותיו בישראל. הוא מרבה לנצח על חבורות זמר וכן עורך אירועי שירה בציבור.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:אקורדיוניסטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
פריאון

**פְֿרִיאוֹן** הוא גז בעל הסימון הכימי CCl2F2, המוכר גם בשם **דו-כלורו-דו-פלואורו-פחמן**. בעבר עיקר השימוש בגז זה היה במערכות מיזוג אוויר (פריאון 12), תרסיסים ומקררים. עקב השפעתו המזיקה לשכבת האוזון, נאסר השימוש בגז הפריאון במדינות מפותחות והשימוש בו מופחת בהדרגה במדינות מתפתחות.

מולקולת הפריאון, המורכבת מאטום פחמן, שני אטומי כלור ושני אטומי פלואור, היא עמידה ביותר ומגיעה לכן עד לשכבת הסטרטוספירה. שכבה זו מצויה בגובה 10-50 ק"מ מעל פני כדור הארץ וכוללת את שכבת האוזון.

כאשר מולקולת הפריאון מגיעה לשכבת האוזון היא נחשפת לקרינת השמש בתחום העל-סגול. בגובה זה עצמת הקרינה חזקה ביותר מכיוון שהיא עדיין איננה נבלמת על ידי שכבות הגז האטמוספיריות. האינטראקציה בין הקרינה למולקולת הפריאון גורמת לשחרור אחד מאטומי הכלור, אשר נקשר למולקולת אוזון ומפרק אותה.

אטום כלור אחד יכול לגרום לפירוק מולקולות אוזון רבות, והשפעתו נמשכת עשרות שנים. משפחת גזי הפריאונים גם מהווה גז חממה, אף כי חלש יותר מהגז שמשתמשים כיום במערכות מיזוג: R410A או בשמו המסחרי "פיורון".

קרר R-410A היה בעבר בשימוש רחב במערכות קירור ביתיות.
## שימוש בפריאון כסם

בתחילת שנות ה-2000 פשט בישראל השימוש בפריאון ("גז מזגנים") כסם הזייתי. שאיפת הגז בכמויות מתאימות מעוררת הזיות, אובדן שליטה על הגוף והרפיית שרירים, צחוק בלתי נשלט (בדומה לגז צחוק), אובדן תחושת המרחב ותופעות דומות. ההשפעה קצרה יחסית ונמשכת בין שניות בודדות לחצי דקה. השימוש בפריאון כסם נפוץ בעיקר בקרב בני נוער (משום קלות השגתו), ורבים מתו או נפצעו בעת השימוש בו, בדרך כלל כתוצאה מקפיצה או נפילה, אך לעיתים מדום לב או כוויות קור פנימיות. בנוסף לכך, שאיפת גז הפריאון עשויה לפגוע במיתרי הקול ואף להרוס אותם, בעקבות הקור הרב שנוצר בעת שחרור הגז ממכל לחץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קירור ומיזוג אוויר
קטגוריה:תרכובות אי-אורגניות
אוויר
קטגוריה:שמירת הסביבה
קטגוריה:סביבה
קטגוריה:גזים
קטגוריה:פלואור: תרכובות
קטגוריה:כלור: תרכובות
קטגוריה:פחמן: תרכובות
הספק

**הספק** בפיזיקה הוא כמות העבודה המושקעת או מתקבלת ביחידת זמן. היחידה הבינלאומית למדידת הספק היא ואט (Joule/sec = Watt).

הגדרה נוספת: הספק הוא קצב הפיכת אנרגיה מצורה לצורה.

ההספק מוגדר על ידי:
: P\equiv\frac{dW}{dt} 

כלומר, הנגזרת של העבודה \ W לפי הזמן \ t.
העבודה נמדדת ביחידות של אנרגיה \ E - היכולת לבצע עבודה.

הגדרה מקורבת, פשוטה יותר להספק:

כמות האנרגיה המחליפה צורה מחולקת במשך הזמן הלוקח לאותה האנרגיה להחליף צורתה.

## יחידות למדידת הספק
הממדים של ההספק הם ממדי אנרגיה מחולקת בזמן. במערכת היחידות הבין-לאומית, ההספק נמדד בוואט, שהוא ג'ול לשנייה.

יחידות מקובלות אחרות למדידת הספק הם ארג לשנייה וכוח סוס. כוח סוס אחד שווה לכ־746 ואט.

## דוגמאות
במכניקה, כוח שפועל על גוף מעביר לו הספק של  \ \vec F \cdot \vec v , כאשר F הוא הכוח ו-v היא מהירות הגוף.

במעגלים חשמליים, ההספק שמועבר לרכיב מסוים שווה למכפלת המתח שעל הרכיב בזרם שעובר ברכיב: \ P = V I; V מציין מתח, I מציין זרם.

## הספק של כלי רכב

הספק משמש למדידת העוצמה של כלי רכב. ככל שהספק המנוע גדול יותר, כך כלי הרכב חזק יותר. הספק המנוע של כלי רכב נמדד בדרך כלל בכוח סוס, יחידה לא תקנית שלה מספר הגדרות שונות. בעשורים האחרונים מתחזק הנוהג להוסיף את ההספק גם ביחידות קילוואט אך כוחות סוס (כ"ס) הן עדיין היחידות הנפוצות ביותר בשימוש בתחום הרכב. 

הספק של מכונית משפחתית הוא בסביבות ה-100 כ"ס. הספק של אוטובוס עירוני הוא כ-300 כ"ס. הספק של משאית נע בין 300 ל-600 כ"ס. הספק של טנק מערכה מודרני הוא 1500 כ"ס.

## ראו גם
* הספק חשמלי
## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:גדלים פיזיקליים
קטגוריה:אנרגיה
קולון

**קוּלוֹן** (בלועזית: **Coulomb**, סימון מדעי: **C**) היא יחידת מידה במערכת היחידות הבין-לאומית (ה-SI) שנקבעה למטען חשמלי. יחידה זו קרויה על-שם הפיזיקאי הצרפתי שארל-אוגוסטן דה קולון.
## הגדרה וגדלים קשורים
מאז  בשנת 2019, הקולון מוגדר מוגדר כ-\frac{1}{1.602176634\times10^{-19}} יחידות מטען בסיסיות (יחידת המטען הבסיסית שווה למטען האלקטרון בסימן חיובי).

בתיל מוליך הנושא זרם של אמפר אחד, כמות המטען החשמלי העוברת דרך נקודה נתונה במשך שנייה אחת שווה לקולון אחד.

הכוח החשמלי הפועל בין שני מטענים בגודל קולון אחד הנמצאים במנוחה זה ביחס לזה, ניתן על ידי חוק קולון ושווה בקירוב ל-9 \times 10^9 ניוטון.

מטען של קולון אחד מתאים לכ-3 \times 10^9 , יחידת המטען בה משתמשת מערכת יחידות cgs. יש לציין שבמערכת cgs המטען החשמלי מוגדר אחרת, לא רק בגודלו אלא גם במהותו, ולכן ההמרה בין המערכות איננה ישירה (כמו המרה מקילומטרים למיילים) אלא תלויה בהקשר הרחב יותר של המערכת הפיזיקלית בה עוסקים.

בהקשרים מסוימים, למשל כדי לציין את כמות המטען החשמלי האגורה בסוללות, מקובלת גם יחידת המידה אמפר-שעה, ויחידות נגזרות כמו מיליאמפר-שעה. אמפר-שעה אחת שווה ל-3,600 קולון.

## ראו גם
* יחידות מידה על שם אישים
* אמפר-שעה

## קישורים חיצוניים

* 

## ביאורים

קטגוריה:יחידות מידה בחשמל
קטגוריה:מערכת היחידות הבין-לאומית
פלוריאנוס

**מַרְקוּס אַנִיוּס פְלוֹרִיָאנוּס** (בלטינית: **Marcus Annius Florianus**; חי 276 – ?) היה קיסר רומא במשך חודשים אחדים בשנת 276.

## קורות חייו
### רקע

פלוריאנוס נולד ופעל בתקופה הידועה בהיסטוריה בשם משבר המאה ה-3, שבה היו לפחות עשרים ושישה תובעים לתואר הקיסר, בעיקר גנרלים בולטים בצבא הרומי, שהצליחו להשתלט על תפקיד הקיסר. עשרים ושישה אנשים התקבלו באופן רשמי על ידי הסנאט הרומי כקיסרים במהלך תקופה זו, ובכך הפכו לקיסרים לגיטימיים.

הקיסרות חוותה משברים צבאיים, מדיניים וכלכליים חמורים. בנוסף, בשנת 251 פרצה מגפת קיפריאנוס – ככל הנראה אבעבועות שחורות, שגרמה לתמותה גבוהה ופגעה בכוח האדם שעבד בחקלאות, אך בעיקר ביכולתה של הקיסרות לגייס חיילים לצבאה ולהגן על עצמה. השבטים הגרמאניים, שחשו בחולשת האימפריה, פתחו בסדרת פלישות נועזות אל מעבר לגבולות שחייבו את הקיסרים הרומאיים לצאת לסדרת מערכות על מנת להדוף את הפולשים. בתקופה זו החלו הגותים ושבטים ברברים אחרים את סדרת התקפותיהם על האימפריה הרומית, מעימותים שנמשכו לאורך המאות עד לנפילת האימפריה הרומית המערבית.
המשבר הביא לשינויים עמוקים במוסדות האימפריה, בחברה, בחיים הכלכליים, ובסופו של דבר, בדת. התקופה נתפסת, בעיני רוב ההיסטוריונים, כתקופת המעבר בין העת העתיקה הקלאסית לבין שלהי העת העתיקה.

### בטרם עלייתו לשלטון
פלוריאנוס היה אחיו למחצה של הקיסר טקיטוס, בן לאם משותפת ואבא שונה. בתקופת שלטונו של טקיטוס הוא שימש כמפקד המשמר הפרטוריאני וליווה את טקיטוס בעת הקרבות מול הגותים.

בדרכו של טקיטוס חזרה לרומא כשהוא בשיא תהילתו ובראש גייסות מנצחים הוא פנה ללא דיחוי להתעמת עם פולשים פרנקים ואלמאנים שפלשו אל תוך הפרובינציה של גאליה על פי המקורות הרומאים בני התקופה הוא מת ממחלה בסמוך לעיר טיאנה שבקפדוקיה (טורקיה) בחודש יוני 276. על פי הסיפור הוא החל להתנהג באופן מוזר ובשגיון והצהיר כי הוא ישנה את שמות חודשי השנה ויקרא להם על שמו ואז התמוטט ומת. על פי ההיסטוריון הרומאי זוסימוס, הוא נרצח לאחר שמינה קרובי משפחתו לתפקידי מפתח בסוריה.

### תקופת שלטונו
פלוריאנוס הכתיר עצמו לקיסר באוגוסט 276, בתמיכת הלגיונות שהיו תחת פיקוד אחיו הקיסר הקודם טקיטוס ובעיקרם הלגיונות שהיו מוצבים בחלק המערבי של האימפריה, אך לא ביקש ולא זכה לתמיכת הסנאט. הוא לא הספיק להגיע לרומא על מנת לבסס את תביעתו לכס הקיסרות בטרם הכריזו הלגיונות של החלק המזרחי של הקונסוליה על פרובוס כקיסר ופלוריאנוס נאלץ להצעיד את צבאו על מנת להכניע את המרידה. הצבאות נפגשו בסמוך לעיר טרסוס בטורקיה, צבאו של פלוריאנוס היה גדול יותר אך פרובוס היה מפקד מנוסה, נמנע מעימות ישיר והשתמש בטקטיקות התשה שבשילוב עם תנאי מזג האוויר הקייצי הקשים הביאו להתמרדות בצבאו של פלוריאנוס. לא ברור האם פלוריאנוס נרצח על ידי מורדים מתוך צבאו או שמצא את מותו בנסיבות אחרות.

## לקריאה נוספת
* 
* אדוארד גיבון, **[[שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית]]**, עברית: אריה ענבי, הוצאת "ספרי זהב", תל אביב, 1955.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קיסרי רומא
קטגוריה:ילידי 232
קטגוריה:נפטרים ב-276
בריאן גרין

**בריאן גרין** (באנגלית: **Brian Greene**; ) הוא פיזיקאי יהודי-אמריקני, ממובילי תאוריית העל-מיתרים.

## קורות חיים
גרין נולד בניו יורק. בילדותו התברר שגרין הוא גאון חישוב. כבר בגיל 5 הכפיל מספרים בעלי 30 ספרות, ובגיל 12 התחיל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת קולומביה, אחרי שהשלים לבדו את התוכנית התיכונית במתמטיקה. בבית הספר התיכון הוא למד לצד ליסה רנדל.

גרין השלים את לימודי התואר הראשון באוניברסיטת הרווארד ואת עבודת הדוקטור הגיש באוניברסיטת אוקספורד, שאליה הגיע אחרי זכייה במלגת רודז. הוא הצטרף לסגל המחלקה לפיזיקה של אוניברסיטת קורנל בשנת 1990 ומונה לפרופסור מן המניין בשנת 1995. כעבור שנה הצטרף לאוניברסיטת קולומביה בניו יורק, שבה הוא מכהן כיום במשרת פרופסור לפיזיקה ולמתמטיקה.

גרין ידוע לציבור הרחב בזכות ספר המדע הפופולרי שכתב, "היקום האלגנטי" (*The Elegant Universe*), העוסק בתורת המיתרים והשלכותיה על חקר היקום. הספר זכה להצלחה עצומה ובעקבותיו הופקה מיני-סדרה בת שלושה פרקים בטלוויזיה, בכיכובו של בריאן גרין כמגיש (ראו קישורים חיצוניים). ספרו השני, "מארג היקום" (*The Fabric of the Cosmos*), דן בפילוסופיה ובפיזיקה של המרחב והזמן, כפי שעולה מתאוריות פיזיקליות שונות, בהן מכניקה ניוטונית, תרמודינמיקה, תורת היחסות הפרטית, מכניקת הקוונטים, קוסמולוגיה ותורת העל-מיתר.

## ספריו בעברית
***[[היקום האלגנטי]]** (The Elegant Universe), תרגם מאנגלית עמוס כרמל, בהוצאת מטר, 2002.
*** **היקום האלגנטי**, יעל ולדמן - מפתח, תרגם מאנגלית - עמנואל לוטם, מהדורה חדשה ומעודכנת, הוצאת מטר, תשע"ב 2012.
***[[מארג היקום]]** (The Fabric of the Cosmos), תרגם מאנגלית עמנואל לוטם, בהוצאת מטר, 2006.
***[[המציאות הנסתרת]]** (The Hidden Reality), תרגם מאנגלית עמנואל לוטם, בהוצאת מטר, 2013.

## קישורים חיצוניים

* 

* The Elegant Universe - התוכנית ששודרה ברשת PBS, כחלק מסדרת נובה, העוסקת בחיפוש אחר תאוריה מאוחדת גדולה ובתורת המיתרים. מבוססת באופן קלוש על ספרו של גרין המנחה את התוכנית (צפייה חינם ברשת, כ-3 שעות).
* הספר "היקום האלגנטי", באתר טקסט
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:זוכי מלגת רודס
קטגוריה:מחברי ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:גאוני חישוב
קטגוריה:בוגרי תיכון סטייווסנט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
פיית השיניים

ממוזער|ציור ילדותי של פיית השיניים
[שמאל|ממוזער|220px|ילדה בת שמונה שומרת את [שיני החלב שנפלו לה עבור פיית השיניים]]
**פיית השיניים** היא דמות פולקלוריסטית דמיונית שעל פי האגדה נותנת לילדים כסף או מתנות אם הם שמים בלילה את שיני החלב שנפלו להם מתחת לכרית.

דמות זו היא דוגמה לדמויות פולקלוריסטיות הקיימות בעולם המודרני, ואשר מבוגרים רבים, אף שאינם מאמינים כלל בקיומה, מספרים עליה לילדיהם. דוגמה נוספת לסוג זה של דמויות הוא סנטה קלאוס.

דמות זו ודמויות דומות לה קיימות במרבית מדינות מערב אירופה, צפון אמריקה, וחלק ממדינות דרום ומרכז אמריקה. במדינות רבות הדוברות ספרדית קיימת דמות דומה המכונה "ratoncito Pérez" - "העכברון פרז" (עכבר עם שם משפחה). בארצות הפרנקופוניות (כגון צרפת, בלגיה, שווייץ או לוקסמבורג) מכנים את הדמות "העכבר הקטן" (או "העכברה הקטנה") - "La petite souris".

## אמונה
בעוד שהורים לפעמים אינם בטוחים האם כדאי לספר סיפור בדיוני לילדיהם, מרבית הילדים מדווחים על תוצאות חיוביות. לאחר הגילוי שפיית השיניים אינה אמיתית 75% מהילדים דיווח שהם אהבו את המנהג, 20% היו נייטרלים ו3% התנגדו למנהג ואמרו שהם לא צפויים להעביר אותו לילדיהם בעתיד. הורים נוטים לראות את מיתוס פיית השיניים כמקור לנחמה עבור ילדים עם נפילת שיני החלב.

## מראה חיצוני
שלא כמו סנטה קלאוס, יש כמה פרטים על המראה של פיית השיניים אשר נותרים עקביים בגרסאות שונות של המיתוס. מחקר שנערך ב -1984 על ידי רוזמרי ולס גילה שרובם, 74% מהנשאלים, האמינו שפיית השיניים היא נקבה, ואילו 12% סברו שפיית השיניים אינה זכר או נקבה, ו-8% האמינו שפיית השיניים יכולה להיות זכר או נקבה. כשנשאלה על ממצאיה לגבי הופעת פיית השיניים, הסבירה ולס - "יש את הפיות הבסיסית של טינקרבל עם הכנפיים, השרביט, קצת יותר מבוגרות ומה לא". סקירה של ספרי ילדים ופרסומים פופולריים מצאה את פיית השיניים מתוארת גם כילד עם כנפיים, פיקסי, דרקון, דמות אם כחולה, בלרינה מעופפת, שני זקנים קטנים, רופא שיניים, איש מעופף בעל כרס מעשן סיגר, עטלף, דוב ועוד.

## בתרבות
בשנת 1993 שודרה הסדרה "ממלכת עכברי השן", אשר עוקבת אחר עכברים שעושים את עבודתה של פיית השיניים.

בשנת 2022 עלה לאקרנים הסרט "מעופפת", אשר עוקב אחר פיית שיניים שנתקעה בעולם האמיתי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

שיניים
קטגוריה:פולקלור
קטגוריה:דמויות בדיוניות
קטגוריה:שינה בילדות
אימפריות

**רשימת [[אימפריה|אימפריות]] ו[[מעצמת-על|מעצמות על]]** מחולקת לתקופות היסטוריות ואזורים גאוגרפיים שונים. מימין לשמאל ניתן לראות את שם האימפריה, השטח המקסימלי (ואחוזים ביחס לשטח כדור הארץ), תקופת קיומה כאימפריה ואזורי השליטה וההשפעה שלה.

אימפריה היא שליטה של מדינה אחת על שטחים נרחבים ואזורים גדולים המיושבים באוכלוסיות השונות (תרבותית ואתנית) מאוכלוסיית המדינה השולטת.

## אימפריות לפי תקופה

שלוש המדינות שלהלן אינן נחשבות לאימפריות במובן המדויק של המונח, אך ייכללו בכל זאת עקב מידת השפעתן על העולם בעידן המודרני.

## הערות שוליים

*
קטגוריה:צירי זמן
סרטן

**סרטן** (בלטינית **Cancer**) יכול להתייחס לאחד המונחים הבאים:

## הערות שוליים
נמייה מצויה

**נמייה מצויה** שם מדעי: *Herpestes ichneumon*) היא יונק ממשפחת הנמייתיים הכלולה בסוג נמייה. זהו טורף קטן יחסית, משקלו 1.70 ק"ג עד 4 ק"ג, אורכו 48 עד 60 ס"מ.

## תיאור המין
[ממוזער|שמאל|נמייה ב[גן לאומי אשקלון]]
פרוות הנמייה ארוכה ואפרורית-חומה, לעיתים רחוקות אף בגווני אדום וצהוב. רצועת עור ללא שיער מקיפה את העיניים. הגוף דק וגמיש ואילו הזנב סבוך וארוך, אורכו 33 עד 54 ס"מ. צורתה של הנמייה מזכירה מרחוק מעין זוחל גדול. פניה ארוכות, אוזניה קטנות ועגולות, גפיה קצרות ובעלות 5 אצבעות בכל גפה. הרגליים האחוריות חסרות שיער עד העקב, הטפרים חדים ומעוקלים ומשמשים לחפירה. קיימת בלוטה אנאלית בעלת שני פתחים. למין 35 עד 40 שיניים. כאשר היא מאוימת, היא מקמרת את גבה ומסמרת את שערותיה כך שהיא נראית כמעט כפולה בגודלה.

## תפוצה ומקום חיות
הנמייה המצויה נפוצה במרבית יבשת אפריקה. באירופה היא נפוצה בספרד ופורטוגל. התפשטה באמצעות האדם אל מדגסקר ואיטליה. בישראל היא נפוצה בכל חלקי הארץ.

הנמייה המצויה חיה על פני הקרקע, מעדיפה אזורים מיוערים בקרבת מקווי מים. מוצאת מחסה במאורות ובמחילות וכן בגומחות הנוצרות בעצים עתיקים. בעת האחרונה נמצאת אף בשדות מעובדים ובשטחי חקלאות שונים. מטבעה היא פועלת בשעות היום, אך בסביבת האדם הסתגלה ופועלת גם בלילה.

## תזונה
[ממוזער|נמייה טורפת שפמנון ב[מעיין צבי]]
הנמייה היא אוכלת כל, הניזונה מבעלי חיים קטנים ממנה: עופות, דגים, חרקים ומפירות וירקות. בתפריטה נמנים גם נחשים, נמייה יכולה להתמודד כמעט עם כל נחש, ארסי ככל שיהיה. במפגש בין נמיה לנחש, יתחולל קרב פעיל משני הצדדים. זהו אינסטינקט הטבוע בכל בני משפחת הנמייתיים והגחניים (וזו גם כנראה אחת הסיבות שבעבר שייכו אותם למשפחה זאת). במקרה שהנמייה ניצחה, היא גם תאכל את הנחש, אף על פי שהיא מעדיפה מזונות אחרים.

## תועלת לאדם
הנמייה יכולה להועיל לחקלאות בטריפה של מכרסמים שמזיקים לה. היא מועילה לאדם גם בצמצום מספר הנחשים הארסיים. בארץ ישראל היא מהווה גורם חשוב בוויסות אוכלוסיית הצפעים. עם זאת, היא אחראית גם לנזקים בחקלאות, בהתפרצות ללולים והריגת תרנגולים.

## קישורים חיצוניים

* נמייה מצויה, אתר מט"ח
* נמייה מצויה באתר הרשימה האדומה של IUCN
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:נמייתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: טורפים
קטגוריה:קניה: יונקים
קטגוריה:אתיופיה: יונקים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
אומה

**אומה** או **לאום** היא קבוצה אנושית בעלת זהות לאומית משותפת ששואפת או שזכתה להגדרה עצמית ולמדינה ריבונית בטריטוריה מסוימת. הלאום מחבר בין בני האדם דרך יסודות משותפים שחולקים (בדרך כלל) בני אותו הלאום כגון: שפה, תרבות, מקור אתני משותף, דת, ערכים, אידאולוגיה והיסטוריה משותפת.

ישנן אומות המקושרות למדינת לאום, וישנן אומות המפוצלות בין מספר מדינות, כגון גרמנים, אלבנים, סרבים, ערבים, ורומנים. היהודים הקימו במאה ה-20 מדינה לאומית ריבונית בארץ ישראל. בברית המועצות הוקצתה למספר קטן מתוכם אזור אוטונומי קיקיוני בבירוביג'אן במזרח אסיה הסובייטית. ישנן מדינות המורכבות משני לאומים (מדינות דו-לאומיות) כגון בלגיה, ומדינות המורכבות ממספר רב יותר של לאומים (מדינות רב-לאומיות) כגון הודו ושווייץ. ישנן קבוצות אתניות כמו הצוענים שאין להם ארץ ואפשרות להקים מדינה משלהם.
העמים האינדיאנים בארצות הברית ובקנדה מוכרים בשם "לאומים" או "אומות" עם שיוך לטריטוריות בעלות אוטונומיה מוגבלת.
הדעות חלוקות בנוגע להגדרה של אומה. במספר גדול של המדינות המודרניות, יש מגוון של אנשים עם מנהגי תרבות ומקור אתני שונה. יש לאומים אשר לא התאגדו סביב השתייכות מולדת כלשהי אלא סביב יסודות של ערכים, ואידאולוגיות מתוך בחירה, דוגמת ארצות הברית, שיש בה כמות גדולה של מהגרים, אך גם היא מתוארת לעיתים קרובות כאומה האמריקנית. עם זאת הלאום בארצות הברית נשען באופן כללי על תרבות משותפת, התרבות האנגלו-סקסית.

במדינת ישראל יש אזרחים בני שני לאומים שונים, הלאום היהודי והלאום הערבי. עובדה זו אינה שנויה במחלוקת בין היהודים ובין הערבים וגם מקובלת על מרבית היהודים ומרבית הערבים. הקביעה מסתמכת על השפות והתרבויות השונות וגם על הקשר עם יתר בני האומה שמחוץ לישראל. עם זאת הביטוי "לאומי" או "בין לאומי" מתייחס למדינה ואזרחיה, לדוגמה "ביטוח לאומי", "ליגה לאומית", "דגל הלאום", "ההמנון הלאומי", "נמל התעופה הבין לאומי", "שירות לאומי", "המשלחת הלאומית", ועוד.

## טרמינולוגיה
[ממוזער|מדבקות בתל אביב במהלך [מלחמת חרבות ברזל - בעליונה מופיע דגל ישראל עם לב אדום ובתחתונה הכיתוב "אחדות באומה תביא את הישועה"]]

המילה "אומה" משמשת לעיתים כמילה נרדפת למספר דברים:
* מדינה (שלטון) או מדינה ריבונית: ממשלה השולטת בטריטוריה מסוימת, אשר עשויה או לא עשויה להיות קשורה עם כל קבוצה אתנית מסוימת.
* ארץ: אזור גאוגרפי, אשר יכול להיות עם זיקה לממשלה או קבוצה אתנית אחרת.
לפיכך, הביטוי "אומות העולם" יכול להתייחס לממשלות גדולות (כמו האומות המאוחדות), לטריטוריות גאוגרפיות שונות, או לקבוצות אתניות שונות בכדור הארץ.

## ראו גם
* לאומיות
* לאומנות
* האומות המאוחדות
* פרימורדיאליזם
* עם

## קישורים חיצוניים

*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:סוציולוגיה
קטגוריה:לאומיות
קטגוריה:מחשבה מדינית
קטגוריה:סוציולוגיה פוליטית
גמביט המלכה

**גמביט  המלכה** הוא סוג של פתיחת גמביט במשחק השחמט. המהלכים הראשונים בו הם:
*1. ד4 ד5
*2. ג4

מטרת הלבן היא לשלוט על הערוגות המרכזיות בלוח על ידי המסעים ד4 ו-ג4.

מכאן לשחור יש שתי אפשרויות, שלכל אחת מהן הסתעפויות רבות:
* **[[גמביט המלכה הנרצה]]**: שחור מקבל את הקורבן: 2...ד:ג4
* **[[גמביט המלכה הנדחה]]**: שחור דוחה את הקורבן. עליו להגן על הרגלי, האפשרויות הנפוצות ביותר הן 2...ה6 ו-2...ג6. 

אפשרויות נפוצות פחות הן הגנת צ'יגורין 2...פג6, הגנת מרשל 2...פו6 הגנה אוסטרית 2...ג5 וההגנה הבלטית 2...רו5 ; אלו לא אופציות טובות לשחור אך הלבן צריך להכירן כדי להתמודד אתן.

להמשך הפתיחה ראו ערכים מורחבים.

קטגוריה:פתיחות שחמט
מלחמת עולם

[ממוזער|236x236 פיקסלים|טנק של [צבא ארצות הברית בעיר כבושה במלחמת העולם השנייה]]
**מלחמת עולם** היא עימות צבאי, שמערב את רוב מדינות העולם. המונח מתייחס בדרך כלל למלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה. מלחמות אלו התרחשו במאה ה-20, והשתתפו בהן במידה כזו או אחרת חלק גדול ממדינות העולם.

למלחמות העולם היו השפעות רבות על מהלך ההיסטוריה העולמית. יש רבים שטוענים כי מלחמת העולם הראשונה גרמה למלחמת העולם השנייה, ומלחמת העולם השנייה גרמה למלחמה הקרה ויצירת יחסי הכוחות המודרניים.

מלחמות העולם התאפיינו בנשק טכנולוגי וחדיש (כגון שימוש בטנקים, צוללות, מטוסים, נשק כימי ונשק גרעיני). מאפיין זה נובע בין השאר מהמהפכה התעשייתית.

לאחר מלחמת העולם השנייה, הוקם האו"ם (אשר החליף את חבר הלאומים), ופעל להקמת והפצת האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני.

## מלחמת העולם השלישית

מאז הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי במלחמת העולם השנייה, חלו חששות כבדים וממושכים בקשר למלחמת עולם שלישית שתיערך בין מעצמות שחמושות בנשק גרעיני, דבר שעלול להביא לחורבן ברחבי העולם.

## מלחמות גדולות אחרות
הכינוי ניתן גם בהשאלה למלחמות שעירבו צבאות רבים, גם אם לא מכל העולם. כך לדוגמה, מלחמת קונגו השנייה, אשר הייתה העימות הבין-לאומי הנרחב ביותר באפריקה זכתה לכינוי "מלחמת העולם של אפריקה".

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

*
עולם
הדסה באו

**הדסה באו** (נולדה ב-18 ביוני 1947) היא ציירת, זמרת ופזמונאית ישראלית. אחת מצמד "האחיות באו", עם אחותה צלילה, שהתפרסמו בתוכנית "רק בישראל".

## ביוגרפיה
נולדה בפולין לאמן יוסף באו. עלתה לארץ ב-1950.

פרסמה קובץ שירי הילדים בשם "ענן למכירה", שביצעה הזמרת מיכל טל.

ציוריה של באו הוצגו בתערוכות שונות ברחבי הארץ ובעולם. היא שיחקה גם בסרטים ישראלים וכן הופיעה בתוכניות העוסקות בסיפור ההצלה של הוריה, יוסף ורבקה באו, בהקשר לסרט "רשימת שינדלר".

### הצמד באו
[250px|ממוזער|שמאל|בטקס הענקת "אות התקומה": האחיות צלילה והדסה באו, [עמנואל בן סבו (משמאל) ויצחק גנוז]]
האחיות באו נתגלו לראשונה בתוכניתה של צופית גרנט "מילקשייק" בערוץ 2, ואחר כך הפכו לדמויות מרכזיות בתוכנית "רק בישראל", אותה הנחו אורנה בנאי וארז טל.

המניע הראשי להופעותיהן ולחשיפתן היה לשמר את פועלו של אביהם ואת מוזיאון האנימציה שהוא הותיר אחריו - בית יוסף באו. שלא בכוונה, הן הפכו לצמד בדרניות של תוכנית בידור ושירן, "Be Happy now", הפך ללהיט. בתוכניתן נוצר שעטנז שבו משתלבים גם סיפורים על הישרדות הוריהם בשואה ועל אהבתם, יחד עם קטעי סקס במלל ובזמר.

האחיות באו מרבות להופיע במסגרות חינוכיות רבות ובאירועי הסברה על הציונות בהקשר לשואה. הן מספרות את סיפור הישרדות הוריהן, ובתוך כך מנסות לגייס תרומות למוזיאון האנימציה במסגרת הנצחת אביהן.

לרגל יום העצמאות ה-71 הוענק לאחיות באו "אות התקומה" בטקס שנערך במוזיאון חצר היישוב הישן בירושלים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:פזמונאיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
זוראן ג'ינג'יץ'

**זוראן ג'ינג'יץ**' (בסרבית: **Зоран Ђинђић**, , 1 באוגוסט 1952 – 12 במרץ 2003) היה ראש ממשלת סרביה בשנים 2001–2003, ונרצח, ככל הנראה בידי אנשי המאפיה הסרבית הקשורים למשטרו של סלובודן מילושביץ'.

## חייו
ג'ינג'יץ' נולד בבוסנסקי סאמאק, יישוב על נהר הסאווה בצפון בוסניה. אביו, דרגומיר, היה פקיד בצבא היוגסלבי. אמו, מילה, הייתה דיילת. לג'ינג'יץ' הייתה אחות גדולה גורדנה. ג'ינג'יץ' שירת בצבא. ג'ינג'יץ' החל להתעניין בפוליטיקה כאשר היה סטודנט באוניברסיטת בלגרד.

כסוציאליסט תומך ברפורמות, ג'ינג'יץ' היה אסיר לכמה חודשים לאחר שניסה להקים ארגון סטודנטים לא קומוניסטי יחד עם סטודנטים מקרואטיה וסלובניה. כאשר שוחרר מהכלא המשיך את לימודיו בגרמניה תחת הפרופסור יורגן הברמאס בפרנקפורט. ב-1979 קיבל PhD בפילוסופיה מאוניברסיטת קונסטנץ. הוא דבר גרמנית בצורה מושלמת, ואנגלית ברמה בינונית.

ב-1989 שב ג'ינג'יץ' ליוגוסלביה כדי למלא תפקיד הוראה באוניברסיטת נובי סד, ויחד עם פורשים סרבים אחרים הקים את המפלגה הדמוקרטית. הוא היה ליושב ראש הוועד הפועל של המפלגה ב-1990, ונבחר לפרלמנט הסרבי באותה שנה. בעקבות קריסת הקואליציה קצרת החיים "זיידנו" (יחד) עם ווק דרשקוביץ' ווסנה פסיק, ג'ינג'יץ' נרשם כמועמד נפרד. לאחר סדרה מאסיבית של מחאות ציבוריות על זיופים בבחירות, ג'ינג'יץ' היה לראש העיר של בלגרד ב-1996, ראש העיר הלא קומוניסטי הראשון שהחזיק בתפקיד זה מאז מלחמת העולם השנייה.

ג'ינג'יץ לקח חלק מרכזי בהפלת משטרו של סלובודן מילושביץ' באוקטובר 2000, ואחריה הוביל את חזית "האופוזיציה הדמוקרטית הסרבית" לניצחון בבחירות לפרלמנט הסאבי. ב-25 בינואר 2001, נתמנה ג'ינג'יץ' לראש ממשלת סרביה. כראש ממשלה התקרב למערב ואף הסגיר את מילושביץ' לבית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר שם עמד לדין על פשעי מלחמה.

ב-12 במרץ 2003, סמוך לאחד מבניני הממשלה בבלגרד, נורה ג'ינג'יץ' בחזהו ובבטנו על ידי צלף. הוא הוחש לבית החולים ונפטר על שולחן הניתוחים.
לאחר הרצח הודיעה ממשלת סרביה כי מאחורי הרצח עמד ארגון פשע בשם "כנופיית זמון" וכי הרצח היה ניסיון לעצור את המלחמה נגד הפשע המאורגן בסרביה.
ב-23 במאי 2007, אחרי משפט שנערך במשך 4 שנים, הורשעו ברצח 12 אנשים מהמאפיה הסרבית שרבים מהם היו בעברם ביחידה מיוחדת של המשטרה החשאית של מילושביץ שפעלו במבצעים מיוחדים בקרואטיה, בבוסניה וקוסובו וכנגד מתנגדיו של מילושביץ' בסרביה עצמה. שלושה מהם הורשעו שלא בפניהם.
[ממוזער|זוראן ג'ינג'יץ' בתמונה משותפת עם שרת החוץ השוודית [אנה לינד. לינד נרצחה חצי שנה לאחר הירצחו של ג'ינג'יץ']]

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת סרביה היוגוסלבית
קטגוריה:ראשי עיריות
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות באירופה
קטגוריה:מנהיגים שנרצחו
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1952
קטגוריה:סרבים שנפטרו ב-2003
חנית

ממוזער|250px|שחזורים של חניתות וכידונים
[ממוזער|250px|חנית אבן אינדיאנית, [פארק לאומי מסה ורדה]]
[ממוזער|250px|פסל האוחז בחנית, [קתדרלת סיינה]]

**חנית** היא כלי נשק המשמש להגנה ותקיפה כאחד. היא מורכבת ממוט ארוך שבקצהו חוד העשוי מתכת, אבן או עצם. החנית כבדה יותר מכידון אך קלה וקצרה מרומח. היא יכולה לשמש לנעיצה וגם להטלה.

## מקור
עדויות לשימוש בחנית נמצאו בשימוש ההומו היידלברגנסיס לפני כ-500,000 שנה. הרבה לפני תקופת האדם הנבון שהתפתח רק כ-100,000 שנה לפני זמננו. עם זאת, ייתכן שהחנית הומצאה על ידי אבות קדומים הרבה יותר. השימוש בחנית אינו מוגבל לבני אדם בלבד. שימפנזים מסנגל נצפו יוצרים חניתות מענפי עץ ישרים, על ידי קילוף קליפת הענף וחידוד ראשו בעזרת השיניים, במטרה לצוד גלגויים שמתחבאים בחורי עצים. גם אורנגאוטנים נצפו דגים בעזרת חנית, אם כי לא ברור אם התנהגות זו נרכשה על ידי צפייה בבני אדם.

## בעת העתיקה

השימוש בחנית הגיע לשיאו בעת העתיקה ובימי הביניים כאשר ראש הקרב שלה (החוד) חושל ממתכת, בהתחלה נחושת ואחר כך ברזל ומאוחר יותר פלדה. צורת ראש הקרב השתנתה מקצה מחודד פשוט לעלה מחודד ושטוח.

החנית שימשה צבאות סדירים והייתה נשק רב-תכליתי. היא שימשה הן כנשק קרב פנים אל פנים והן כנשק הטלה המיודה ממרחק, כמעין כידון כבד יותר.

ההופליטים היווניים היו חמושים בחניתות ומגן עגול. חיילי הלגיון הרומאי היו חמושים בחנית שהחליפה את הפילום ששימשה בעיקר להטלה.

הסמוראים והלוחמים ביפן הפאודלית השתמשו בחנית מסוג יארי כנשק העיקרי בשדה הקרב. קשת היומי שימשה סמוראים לצד היארי, והחרב - מסוג טאצ'י או קטאנה - שימשה כנשק משני.

## ראו גם
* נשקי מוט
* רומח
* כידון
* יארי (חנית/רומח יפנית)
* נושא חנית

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נשקי מוט
קטגוריה:נשק הטלה
נכס

בתחום החשבונאות, **נכס** מוגדר כחומר או מוצר הנמצא בשליטתה של ישות (בדרך כלל חברה) ומביא או צפוי להביא לישות הטבות כלכליות בעתיד. לכל נכס יש ערך.

להלן רשימה חלקית של תקנים בין-לאומיים העוסקים בסוגים מסוימים של נכסים:
* IFRS5 – נכסים לא שוטפים המוחזקים למכירה
* IAS2 – מלאי
* IAS16 – רכוש קבוע
* IAS36 – ירידת ערך נכסים
* IAS37 – נכסים תלויים
* IAS38 – נכסים בלתי מוחשיים
* IAS39, IAS32, IFRS7 – נכסים פיננסיים
* IAS40 – נדל"ן להשקעה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חשבונאות