open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מרכז שנקר לחקר העיצוב בישראל

**מרכז שנקר לחקר העיצוב בישראל** הוא גוף מחקרי ואוצרותי הפועל במסגרת מכללת שנקר. המרכז מנהל ארכיון עיצוב דיגיטלי הנחשב לגדול והמרכזי בישראל בתחום העיצוב המקומי.

## היסטוריה
המרכז נוסד בשנת 2005 על ידי ראובן כהן, מרצה בכיר במחלקה לתקשורת חזותית, אשר ניהל אותו בשנים 2006–2015. כהן ייסד מערכת דיגיטלית לאיסוף, תיעוד והנגשה של אוספי עיצוב מקומיים. עבודותו וחזונו יצרו מאגר ייחודי של תיעוד דיגיטלי נרחב של עבודות עיצוב הנמצאות בארכיון המרכז בלבד. בשנים 2015–2018 נוהל המרכז על ידי המעצב והאוצר יובל סער.
מאז שנת 2018 עומדת בראש המרכז האוצרת והחוקרת גלית גאון.

## האוסף
פעילות המרכז מתמקדת באיסוף, קטלוג, תיעוד והנגשה דיגיטלית של פריטי עיצוב בתחומי תקשורת חזותית, עיצוב מוצר, עיצוב אופנה, עיצוב טקסטיל ועיצוב תכשיטים. נכון לשנת 2025 כולל הארכיון הדיגיטלי של המרכז מעל ל-31,000 פריטים, שהמוקדמים בהם עוצבו במאה ה-19. עשרות אלפי פריטים נוספים שהתקבלו לאוסף המרכז מצויים בשלבי תיעוד, מיפוי והנגשה דיגיטלית, ומועלים לאתר באופן תדיר. במקביל, עוסק המרכז באיתור ואיסוף פריטים חדשים, הן מאוספים היסטוריים והן ממעצבות ומעצבים הפועלים כיום, שלעבודותיהם העכשוויות חשיבות לתרבות החזותית הנבנית לעתיד.

המרכז פועל בשיתוף מוסדות, יוצרים, אספנים ואקדמיות בשדה המורשת החזותית בישראל. בשנות פעילותו התמקד המרכז בתיעוד, הצלה, איסוף, ארכוב והנגשה דיגיטלית.

## פעילויות נוספות
לצד פעולות האיסוף והקטלוג, עוסק המרכז ביוזמת תערוכות, ימי עיון, כנסים, סיורים והרצאות העוסקים בחקר העיצוב בישראל. המרכז פועל לעידוד מחקר מקורי בתחום העיצוב המקומי ולפיתוח שיתופי פעולה עם מוסדות אקדמיים, מוזיאונים, אספנים ויוצרים.

לאורך 2024 התקיימה במרכז חממת מפעל הפיס לאות העברית, במסגרתה נבחרו ארבעה פרויקטי מחקר של המעצבים בן נתן, נוי ניימן, שני איבגי וסטודיו RAG (אלון קנצ׳וק ורמי רשתי) - שזכו למימון מטעם מפעל הפיס ולליווי מקצועי ואקדמי צמוד במטרה לפתח ארבעה גופנים עבריים חדשים מבוססי מחקר. עם סיום החממה, הושק ״שפה משותפת״ – אשכול תוכן שמוקדש כולו לטיפוגרפיה עברית הכולל תערוכה המציגה את כל מחקרי החממה, פודקאסט ראיונות חדש עם מגוון טיפוגרפיים עכשוויים וספר עיון הכולל ארבעה מאמרים חדשים אודות האות העברית.

## גלריה לעיצוב
הגלריה ע"ש יעקב ותמר רוזן - גלריה המתמקדת בעיצוב ובמחקר עיצוב, המציגה תערוכות מתחלפות.
* 2023 - "מהסטודיו לאוסף" תערוכה והשקת חדר העיון ע"ש דן ריזינגר, מבכירי העיצוב הגרפי בישראל.
* 2023 - "ים יבשה", תערוכה משותפת עם מוזיאון האדם והחי. תערוכה קבוצתית מהאוסף לגלריה, מתוך אוסף איורי הקונכיות של המעצב פרנץ קראוס. אוצרות: רותם קפלן וניב נודלמן
* 2023 - תערוכת חוצות "הכלניות שלי" שיתוף פעולה עם חברות "הסלון" מפעולה דיגיטלית למרחב הציבורי, תערוכת תגובה לאירועי השביעי לאוקטובר.
* 2024 - "אפי ריבקינד" תערוכת מחווה למעצב והמאייר אפי ריבקינד, אוצרות: מיכל שפירא
* 2024 - "לפני שתעלם" תערוכת יחיד למעצב האופנה בוגר שנקר, דוד וקסלר. אוצרות: גלית גאון ותום כהן
* 2025 - "שפה משותפת" מחקר עכשווי בטיפוגרפיה עברית, אוצרות וניהול החממה: תום כהן

## קישורים חיצוניים

* אוסף הארכיון של המרכז
* תיעוד ואיסוף של תערוכת עיצוב - מגזין פורטפוליו
* 
* 
* 
* 
* 
* כנס הטיפוגרפיה במרכז שנקר לחקר העיצוב
* מכון שנקר לחקר העיצוב: סיפורה של חיטה
* מרכז שנקר לחקר העיצוב בישראל - ארכיון תערוכות עיצוב

קטגוריה:שנקר (מכללה)
דייוויד קרפס

**דייוויד מ. קרפס** (באנגלית: **David M. Kreps**; נולד ב-18 באוקטובר 1950) הוא כלכלן אמריקאי, פרופסור אמריטוס בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת סטנפורד. תחומי המחקר שלו הם תורת המשחקים ותאוריית המידע בכלכלה. קרפס מוכר בזכות תרומתו המשמעותית להבנת קבלת החלטות בתנאי אי-ודאות והשפעת המידע על התנהגות כלכלית.

## ביוגרפיה
קרפס נולד בניו יורק, סיים תואר ראשון במתמטיקה בדארטמות' קולג' ב-1972 בהצטיינות. לאחר מכן המשיך ללימודי דוקטורט בכלכלה באוניברסיטת סטנפורד, אותו השלים ב-1975, תוך התמקדות ביישומים של תורת ההחלטות בכלכלה.

לאחר השלמת הדוקטורט, הצטרף קרפס לסגל בית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת סטנפורד ובשנת 1980 מונה לפרופסור מן המניין במוסד. הוא כיהן גם כחוקר אורח באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת אוקספורד והמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) ושימש עמית במכון הישראלי ללימודים מתקדמים. עבודתו המחקרית מתמקדת בניתוח התנהגות כלכלית במצבים של מידע חלקי, תוך שימוש בכלים מתמטיים מתקדמים.

קרפס תרם לפיתוח תורת המשחקים, במיוחד בתחום המשחקים הדינמיים והמשחקים עם מידע לא מלא. הוא פיתח מודלים המסבירים כיצד שחקנים מקבלים החלטות כאשר הם חסרים מידע מלא על כוונות או פעולות של שחקנים אחרים. עבודתו על "שיווי משקל המשכי" (Sequential Equilibrium), בשיתוף עם רוברט וילסון, סיפקה כלי אנליטי חשוב לניתוח אסטרטגיות במשחקים דינמיים.

קרפס חקר את השפעת המידע על התנהגות כלכלית, במיוחד בתחום האיתות (Signaling). הוא בחן כיצד שחקנים משתמשים באיתות, כמו השכלה או פרסום, כדי להעביר מידע על איכותם או כוונותיהם.

בנוסף לתרומותיו בתורת המשחקים, קרפס חקר את הדינמיקה של ארגונים ואת האופן שבו מידע ותמריצים משפיעים על קבלת החלטות בתוך חברות.

הוא מחברם של ספרי לימוד ועיון רבים בתחומי מיקרו-כלכלה ותורת המשחקים.

קרפס זכה במלגת גוגנהיים ב-1988, במדליית ג'ון בייטס קלארק ב-1989, פרס נמרס לכלכלה ב-2018 ופרס ג'ון ג'יי קרטי לקידום המדע ב-2018. הוא חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית והאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.

נשוי לכלכלנית הישראלית-אמריקאית ענת אדמתי ולהם שלושה ילדים.
## קישורים חיצוניים
*דייוויד קרפס באתר אוניברסיטת סטנפורד 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נמרס לכלכלה
קטגוריה:זוכי מדליית ג'ון בייטס קלארק
קטגוריה:כלכלנים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חוקרי תורת המשחקים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
רוברט פיין (ספורטאי)

**רוברט פיין** (בגרמנית: **Robert Fein**; 9 בדצמבר 1907 – 2 בינואר 1975) היה מרים משקולות יהודי-אוסטרי, אלוף אולימפי (ברלין 1936), סגן אלוף העולם (פריז 1937), פעמיים אלוף אירופה (1929 ו-1934) ושיאן עולם (קבע 23 שיאי עולם), בקטגוריה עד 67 ק"ג. בשל היותו יהודי לא הורשה להתחרות משנת 1938.

## ביוגרפיה
פיין נולד וגדל בווינה.

### 1929
#### אלוף אירופה
באליפות אירופה בהרמת משקולות שנערכה בווינה 1929 הוא זכה במדליית זהב בקטגוריה של עד 67 ק"ג בתוצאה של 310 ק"ג, לפני יורדן (292.5 ק"ג) והאלוף האולימפי קורט הלביג  (287.5 ק"ג), שניהם מגרמניה.

### 1930
באליפות אירופה בהרמת משקולות שנערכה במינכן 1930 הוא זכה במדליית ארד בקטגוריה של עד 67 ק"ג בתוצאה של 292.5 ק"ג, אחרי האלוף האולמפי היהודי הנס האס מאוסטריה (317.5 ק"ג) ורנה דוברג'ה  (295 ק"ג).

### 1934
באליפות אירופה בהרמת משקולות שנערכה בגינואה 1934 הוא זכה במדליית זהב ביחד עם רנה דוברג'ה האלוף האולמפי (לוס אנג'לס 1932) בקטגוריה של עד 67 ק"ג בתוצאה של 312.5 ק"ג ולפני אדולף וגנר  מגרמניה (295 ק"ג).

### 1935
באליפות אירופה בהרמת משקולות שנערכה בפריז 1935 הוא זכה במדליית כסף בקטגוריה של עד 67 ק"ג בתוצאה של 322.5 ק"ג, אחרי קרל יאנזן מגרמניה (325 ק"ג) ורנה דוברג'ה (312.5 ק"ג).

### 1936
#### אלוף אולימפי
באולימפיאדת ברלין (1936) הוא זכה במדליית זהב (הרמה 105 ק"ג, הנפה 100 ק"ג, דחיקה 137.5 ק"ג) בקטגוריה עד 67 ק"ג ביחד עם אנואר מיסבך ממצרים בשיא עולם חדש של 342.5 ק"ג, לפני קרל יאנזן מגרמניה (327.5 ק"ג). בתחרות השתתפו 16 מרימי משקולות מ-12 מדינות.

### 1937
#### סגן אלוף עולם
באליפות העולם בהרמת משקולות שנערכה בפריז 1937 הוא זכה במדליית כסף בקטגוריה של עד 67 ק"ג בתוצאה של 355 ק"ג (107.5 ק"ג, 107.5 ק"ג, 140 ק"ג), אחרי טוני טרלזו  מארצות הברית (357.5 ק"ג) ולפני קרל יאנזן (330.0 ק"ג).

באותה שנה הוא קבע שיא עולם חדש של 360 ק"ג, שיאו העולמי האחרון מאחר שנאסר עליו להשתתף בתחרויות בשל יהדותו, לאחר האנשלוס, סיפוח אוסטריה על ידי גרמניה, ב-12 במרץ 1938. מאותה העת החל להיות נרדף על ידי הנאצים.

## חיים אישיים
פיין הייה נשוי ליוהנה (1914–1988). בשנת 1975 הוא נפטר בווינה לאחר מחלה בהיותו בן 67.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מרימי משקולות יהודים
קטגוריה:ספורטאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:אלופי עולם יהודים
קטגוריה:שיאני עולם יהודים
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1907
קטגוריה:נפטרים ב-1975
זידאוסטשטיירמארק (מחוז)

**זידאוסטשטיירמארק** (בגרמנית: **Südoststeiermark**; בעברית: דרום-מזרח שטיריה) הוא מחוז בדרום-מזרח מדינת שטיריה שבאוסטריה.

במחוז 25 ערים ועיירות:

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שטיריה: מחוזות
מחוזות איראן

[ממוזער|483 מחוזות איראן, בחלוקה מ[פרובינציות איראן]]
**מחוזות [[איראן]]** (בפרסית: **شهرستان**, בתעתיק: **שַהרֶסתאן**) הם חלוקות מנהליות של פרובינציות איראן. המילה "שהרסתאן" מורכבת מהמילים הפרסיות شهر ("שהר" שפירושה "עיר") ו־ستان ("סתאן" (או סטן), שפירושה "מקום" או "ארץ"). לכן, מחוז הוא תרגום מקורב למונח שהרסתאן.

כל מחוז מחולק לנפה אחת או יותר (בפרסית: **بخش**). נפה טיפוסית כוללת ערים וכן מחוזות כפריים (בפרסית: دهستان), שהם מקבצים של כפרים סמוכים. אחת הערים במחוז המשנה משמשת כבירתו, ובדרך כלל נמצאת בנפה המרכזית.

כל מחוז מנוהל על ידי משרד הקרוי **פַרמאנדארי** (*farmândâri*), אשר אחראי על תיאום פעילויות ציבוריות שונות ופעולת גופי ממשל במחוז. המשרד מנוהל על ידי **פַרמאנדאר** (*farmândâr*), שהוא המושל של המחוז והפקיד הבכיר ביותר בו.

מבין פרובינציות איראן, לפרובינציית פארס יש את מספר המחוזות הגבוה ביותר (37), בעוד שבפרובינציית קום יש את המספר הנמוך ביותר (3). בשנת 2005 היו באיראן 324 מחוזות, ולשנת 2025 ישנם 483.

## מדריך
* האוכלוסייה הכוללת של פרובינציה היא סך האוכלוסיות של המחוזות שבו.
* האוכלוסייה הכוללת של מחוז היא סך האוכלוסיות של הנפות שבו.
* האוכלוסייה הכוללת של נפה היא סך האוכלוסיות של הערים והמחוזות הכפריים שבתוכה.
כדי להמחיש את המבנה הזה, מוצגת בהמשך טבלה לדוגמה של מחוז פיראנשאהר בפרובינציית מערב אזרבייג'ן (לשנים 2006, 2011 ו־2016), אשר מציגה את ההיררכיה של החלוקה המנהלית במחוז משנה זה:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: חלוקה מנהלית
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית השנייה לפי מדינה
נזכר בעיניה

"**נזכר בעיניה**" הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר הישראלי אושר כהן, שיצא לאור ב-4 ביולי 2018. האלבום כולל 12 רצועות בז'אנר הפופ הים-תיכוני, ומשלב אלמנטים של מוזיקה מזרחית עם נגיעות פופ מודרניות. האלבום הופק על ידי חברת הליקון ארומה מיוזיק, בשיתוף חברת ההפקה של עומר אדם, P.A.I.

## רקע
כהן החל את דרכו המוזיקלית בגיל צעיר, כשהופיע כקלידן מלווה בהופעות חיות. בשנת 2018, לאחר מספר סינגלים שזכו להצלחה, הוציא את האלבום, אשר סימן את כניסתו הרשמית לתעשיית המוזיקה הישראלית.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אושר כהן
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2018
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון ארומה מיוזיק
קטגוריה:אלבומי חברת פליי רקורדס
קטגוריה:אלבומי פופ
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי נדב אהרוני
הנס האס

**הנס האס** (בגרמנית: **Hans Haas**; 17 באוקטובר 1906 – 14 במאי 1973) היה מרים משקולות יהודי-אוסטרי, אלוף אולימפי (אמסטרדם 1928), סגן אלוף אולימפי (לוס אנג'לס 1932), פעמיים ברציפות אלוף אירופה (1930 ו-1931) ושיאן עולם (החזיק ב-7 שיאי עולם בוזמנית), בקטגוריה עד 67 ק"ג.

## ביוגרפיה
האס נולד וגדל בווינה.

### 1924
באליפות אוסטריה בהרמת משקולות שנערכה בשנת 1924 הוא סיים במקום רביעי.

### 1926
#### אלוף אוסטריה
באליפות אוסטריה בהרמת משקולות שנערכה בשנת 1926 הוא זכה במדליית זהב בפעם הראשונה. בהמשך הקרריה הוא זכה 3 פעמים נוספות בתואר הלאומי (1927, 1928 ו-1930). בשנת 1933 הוא זכה בתואר הלאומי במשקל עד 75 ק"ג.

### 1927
#### שיאן עולם
בתחרות שנערכה במרסיי, צרפת הוא קבע שיא עולם בהרמת משקולות בדחיקה (128.5 ק"ג).

### 1928
#### אלוף אולימפי
באולימפיאדת אמסטרדם הוא זכה במדליית זהב (85 ק"ג, 102.5 ק"ג, 135 ק"ג) ביחד עם קורט הלביג  בתוצאה של 322.5 ק"ג, לפני פרנה ארנו  מצרפת (302.5 ק"ג).

### 1929
#### אלוף אירופה
באליפות אירופה בהרמת משקולות שנערכה בווינה 1929 הוא זכה במדליית זהב בקטגוריה של עד 67 ק"ג בתוצאה של 310 ק"ג, לפני יורדן (292.5 ק"ג) וקורט הלביג (287.5 ק"ג), שניהם מגרמניה.

### 1930
#### אלוף אירופה
באליפות אירופה בהרמת משקולות שנערכה במינכן 1930 הוא זכה במדליית זהב בקטגוריה של עד 67 ק"ג בתוצאה של 317.5 ק"ג, לפני רנה דוברג'ה  מצרפת (295 ק"ג) ובן ארצו היהודי רוברט פיין (292.5 ק"ג).

### 1931
באליפות אירופה בהרמת משקולות שנערכה בלוקסמבורג 1931 הוא הגן על תוארו לאחר שזכה במדליית זהב בקטגוריה של עד 67 ק"ג לפני קורט הלביג (302.5 ק"ג) ויוסף ממצרים (300 ק"ג).

### 1932
#### סגן אלוף אולימפי
באולימפיאדת לוס אנג'לס הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 307.5 ק"ג (82.5 ק"ג, 100 ק"ג, 125 ק"ג), אחרי רנה דוברג'ה (325 ק"ג) ולפני גסטונה פיריני  מאיטליה (302.5 ק"ג).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מרימי משקולות יהודים
קטגוריה:ספורטאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:שיאני עולם יהודים
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1906
קטגוריה:נפטרים ב-1973
יוסף אל-מנסי

**יוסף מחמוד חמיד אל-מנסי** (בערבית: **يوسف المنسي**; נולד ב-1953) הוא אדריכל ופוליטיקאי פלסטיני מרצועת עזה שכיהן כשר התקשורת וטכנולוגיית המידע בממשלת הנייה השנייה ובהמשך כשר העבודות הציבוריות בממשלת חמאס בעזה.

## ביוגרפיה
אל-מנסי נולד ברצועת עזה בשנת 1953. הוא סיים תואר ראשון ב-1981, תואר שני ב-1999 ודוקטורט ב-2022, כולם באדריכלות מאוניברסיטת אל-אזהר בקהיר, מצרים. הוא עבד כאדריכל במשרד החאג' וההקדשים בריאד במשך 13 שנים לפני שהצטרף לסגל האוניברסיטה האסלאמית בעזה כראש המחלקה לאדריכלות ב-1993.

הוא כיהן כשר התקשורת וטכנולוגיית המידע בממשלת הנייה השנייה בראשות איסמעיל הנייה בין ה-17 במרץ ל-14 ביוני 2007. בהמשך, אל-מנסי מונה על ידי חמאס לכהן כשר העבודות הציבוריות בעזה בינואר 2011, תפקיד בו החזיק עד 2012.

אל-מנסי נעצר במהלך מלחמת חרבות ברזל ונחקר על ידי ישראל החל מ-7 בדצמבר. הוא נחשב לדמות הבכירה ביותר בממשלת חמאס שמעצרו הוכרז. בסרטון שפרסמה ישראל הוא מתאר את יחיא סינוואר כפרנואיד ולוקה בשיגעון גדלות ומבקר אותו על הרס רצועת עזה. עם זאת, לפי פרשנים שונים, הוא כבר לא היה שייך בשלב זה להנהגה הבכירה של חמאס.

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:אדריכלים פלסטינים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה האסלאמית בעזה
קטגוריה:בוגרי אל-אזהר
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1953
אקווריום: הופעות במפעל הפיס (מיני-אלבום של מירי מסיקה)

"**הופעות במפעל הפיס**" הוא מיני-אלבום הופעה של הזמרת הישראלית מירי מסיקה, שיצא לאור ב-13 ביולי 2023 במסגרת פרויקט "אקווריום" של מפעל הפיס. האלבום כולל שלושה ביצועים חיים לשירים מוכרים מהרפרטואר של מסיקה, אשר הוקלטו במסגרת סדרת הופעות במתחם "אקווריום".

## רקע
פרויקט "אקווריום" הוא יוזמה של מפעל הפיס לקידום תרבות ומוזיקה ישראלית, במסגרתה מוזיקאים מבצעים גרסאות חיות לשיריהם באולפן, תוך דגש על עיבודים ייחודיים והפקה מוקפדת. המופעים מצולמים ומופצים בפלטפורמות דיגיטליות שונות, במטרה לחשוף את הקהל הרחב לאמנים וליצירתם.

## רשימת רצועות

## משתתפים
* אבנר קלמר – כינור
* אורי זך – קלידים, כלי הקשה וניהול מוזיקלי
* אייל הלר – גיטרות
* אמיל גברילוב – בקליינר
* גילי רצין – ויולה
* מיקי ורשאי – גיטרה בס
* מירי מסיקה – שירה
* ניצן קאנטי – כינור
* ערן מיטלמן – קלידים ומחשב
* קרן טפרברג – תופים
* רומי קופלמן – צ'לו

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי הופעה מ-2023
קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2023
קטגוריה:אלבומי מירי מסיקה
מסיקה, מירי
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:מיני-אלבומים בעברית
מלאכיות עליון

**מלאכיות עליון** היא טרילוגיית ספרי פנטזיה מסוגת פנטזיה יהודית מאת נעמה בר שירה.

ב-2022 יצא לאור הספר הראשון בטרילוגיה בהוצאה עצמית. ב-2023, יצא לאור תרגום לאנגלית של הספר הראשון בטרילוגיה.

ב-2024 זכה הספר השני בטרילוגיה בפרס גפן בקטגוריית ספר המקור.

## תקציר
שלוש האחיות אור, מיקה וגבי נמלטות על חייהן לאחר שהותקפו על ידי שדים. עולמן של השלישייה מתהפך כשהן מגלות שלא רק שהן מלאכיות, הן למעשה גלגולם של ארבעת מלאכי עליון: אוריאל, מיכאל וגבריאל בהתאמה. קהילת המלאכים בירושלים מקבלת את האחיות לשורותיה, ושם הן פוגשות את אחותן הרביעית, ממנה הופרדו בינקותם- ריף, הגלגול של המלאך רפאל.

כאשר אימן נחטפת על ידי אותם שדים המנסים לצוד אותן, הן חייבות ללמוד לרתום את כוחותיהן החדשים והמפחידים ולנצח במלחמה עתיקת היומין נגד כוחות האופל. כעת, על האחיות לנווט בין יעודן החדש לבין חיים הקודמים שהשאירו מאחוריהן.

## דמויות ראשיות

**מיקה** – אחת הדמויות הראשיות בספר. הגלגול של המלאך מיכאל. אחותן של גבי, אור וריף. מנהיגת המלאכים.

**גבי** – אחת הדמויות הראשיות בספר. הגלגול של המלאך גבריאל. אחותן של מיקה, אור וריף. לגבי יש את הכוח לשלוט בזמן והיא מקבלת חזיונות שמאפשרים לה לראות את העתיד.

**אור** – אחת הדמויות הראשיות בספר. הגלגול של המלאך אוריאל. אחותן של מיקה, גבי וריף. היא שולטת בחי ובטבע.

**ריף** – אחת הדמויות הראשיות בספר. הגלגול של המלאך רפאל. אחותן של מיקה, גבי ואור, אבל גדלה בנפרד ולא הכירה אותן עד אירועי הספר. יש לה כוחות ריפוי.

## כתיבת הספר
נעמה בר שירה אמרה בראיון למגזין "לאישה" שבחרה לכתוב ספר דווקא על מיתולוגיה יהודית כי "יש לנו את כל מה שצריך כדי לכתוב פנטזיה, יש לנו את השדים שלנו ואת המיתולוגיה שלנו, לא כל הפנטזיות צריכות לקרות ביערות של אירופה. התנ"ך הוא בסיס מדהים לסיפורי פנטזיה".

עוד היא הוסיפה, שהיא ביססה את תיאורי הקרבות בספריה על חוויותיה האישיות משירותה הקרבי בצה"ל: "השירות הצבאי היה בשבילי השראה לספרים, כי אני יודעת מה זה להיות מפקדת, איך מרגישים בקרב ואיך מתגברים על פחד" אמרה בר שירה בראיון.

## קבלה
הספר הראשון של "מלאכיות עליון" זכה בעיקר לביקורות חיוביות וקיבל דירוג ממוצע של 4 כוכבים באתר goodreads ובאתר עברית. בשנת 2024 הספר השני "שער הצללים" זכה בפרס גפן לספרות ספקולטיבית.

במאי 2025 זכתה כריכת הספר מלאכיות עליון - מעיין הנשמות בקטגוריית הכריכות של תחרות קיפוד..

"יצירתה של נעמה ייחודית וטביעת האצבע שלה מורגשת. החיבור שלה למדינה ולתאולוגיה מרתק. ביצירותיה היא לוקחת נושאים מהכתובים ובוחרת להציג אותם בראי תקופתנו ולעסוק בשאלות כמו תפקיד הנשים בתנ"ך לעומת היום, העצמה של נערות וצעירות והמסתורין מאחורי המיתולוגיה היהודית." אמרה אורי אגוז, מחזאית ותסריטאית, על "מלאכיות עליון" בהמלצתה לפרס גפן.

## הערות שוליים

2025 04
קטגוריה:ספרים ישראליים
קטגוריה:ספרות ישראלית
קטגוריה:סדרות ספרי פנטזיה אורבנית
Priceless

"**Priceless**" (בעברית: "**לא יסולא בפז**") הוא שיר של הלהקה האמריקאית מארון 5 בהשתתפות הראפרית והזמרת התאילנדית ליסה. הוא יצא דרך 222 רקורדס ואינטרסקופ רקורדס כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השמיני *[[Love Is Like]]*.

## רקע ושחרור
להקת מארון 5 הוציאה את אלבום האולפן השביעי שלה, *[[Jordi]],* בשנת 2021, ואחריו יצא הסינגל העצמאי "Middle Ground" בשנת 2023 והרמיקס שלו עם מיקי גייטון. ב-7 באפריל 2025, סולן הלהקה אדם לוין אישר בתוכנית *The Tonight Show Starring Jimmy Fallon* שהלהקה מתכננת להוציא סינגל "בערך בסוף החודש". הסינגל קדם לאלבום חדש שתוכנן לצאת בסביבות הקיץ ולסיבוב הופעות שיתחיל "בערך בסתיו". ב-23 באפריל, להקת מארון 5 פרסמה תמונה באינסטגרם שצולמה מאחורי לוין וגברת מסתורית עומדות זו לצד זו, בוהות מחלון מהרצפה עד התקרה אל נוף עירוני לילי. למחרת, ליסה פרסמה קליפ עם קטע אודיו בסטורי האינסטגרם שלה, שבו היא שוכבת לאחור בזמן שהיא מצלמת סרטון באותו תלבושת כמו בתמונה המקורית. ב-25 באפריל, חברי הלהקה אישרו את שיתוף הפעולה שלהם בשיר ופרסמו קישורים לשמירה מוקדמת ליציאת השיר בספוטיפיי ואפל מיוזיק לצד סרטון קצר המציג את לוין וליסה מצטלמים יחד בשובבות במהלך צילומים כשפזמון השיר מתנגן ברקע. הלהקה גם שיתפה טיזר בן 15 שניות בסטורי שלה באינסטגרם של השיר, בעוד לוין פרסם תמונות בשחור-לבן מהקליפ שלה בחשבון האינסטגרם האישי שלו, הכוללות לוח עץ עם שמות הבמאי איירין מורנו והצלם ראס פרייזר, כמו גם תמונה אווירית של לוין וליסה נחים על מרפסת. ב-28 באפריל, חברי הלהקה חשפו את תאריך יציאת השיר ב-2 במאי ואת עטיפת השיר בהשתתפות לוין וליסה.

## הערכה ביקורתית
מגזין *[[Paste]]* דירג את השיר "Priceless" כשיר השמיני הגרוע ביותר לשנת 2025. גרנט שארפלס מתח ביקורת חריפה על הכתיבה, שאותה תיאר כ"גרועה באופן פוגעני", ועל הליווי האינסטרומנטלי שאותו כינה "המקבילה השמיעתית לטוסט חיטה יבש". הוא הוסיף כי ליסה בקטע הגשר "מנסה להחיות את הגופה של השיר הזה — אך ללא הצלחה".

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מארון 5
קטגוריה:שירי ליסה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אלי טמפוסי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יעקב כשר
קטגוריה:וידאו קליפים שצולמו בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת 222 רקורדס
מוס (מתאבק)

**קווין או. אוג'ינקה** (באנגלית: **Quinn O. Ojinnaka**; נולד ב-23 באפריל 1984) הידוע יותר בשם הבמה שלו, **מוס** הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling (TNA), שבו הוא אלוף ה-X דיוויז'ן. בנוסף, הוא עורך הופעות בארגון ההיאבקות השותף, ה-WWE כחלק מהמותג NXT.

הוא התאבק עבור ארגוני היאבקות אחרים כמו Ring of Honor (ROH), New Japan Pro-Wrestling (NJPW), Pro Wrestling Noah, Evolve Wrestling ו-Revolution Pro Wrestling (RPW). בשנת 2016, מוס חתם ב-TNA, שנודע לאחר מכן בשם Impact Wrestling. מוס כיהן פעמיים כאלוף הגרנד של אימפקט, פעם אחת כאלוף העולם במשקל כבד של TNA (2020–2021) ופעמיים אלוף העולם של TNA, כשהפך לאלוף העולם האפרו-אמריקאי הרביעי בהיסטוריה של אימפקט (לאחר רון קילינגס, בובי לאשלי וריץ' סוואן).

כמו כן, הוא שחקן פוטבול לשעבר, כששיחק בעמדת האופנסיב ליינמן. הוא שיחק תחילה פוטבול במכללות עבור קבוצת סירקיוז אורנג' אשר ייצגה את אוניברסיטת סירקיוז, עד שהועבר בדראפט לאטלנטה פלקונס כחלק מדראפט ה-NFL לשנת 2006. בהמשך, אוג'ינקה שיחק עבור ניו אינגלנד פטריוטס, סנט לואיס ראמס ואינדיאנפוליס קולטס.

## חיים אישיים

ב-29 במאי 2009, אוג'ינקה נעצר בגין פשע ביתי במחוז גווינט, ג'ורג'יה, לאחר שהוא לכאורה הכה וירק על אשתו במהלך ויכוח על חברה שלו ברשת החברתית, פייסבוק, על פי דיווח במשטרה. הוא סיפר לשוטרים שאשתו ניסתה לדקור אותו בעט, והיא אמרה שהוא זרק אותה על כמה מדרגות לפני שהשליך אותה מחוץ לבית. מאוחר יותר הוא הושעה על ידי ליגת הפוטבול, ה-NFL למשחק הראשון של העונה הסדירה של 2010. מאוחר יותר, אשתו התגרשה ממנו לאחר שהודיע על כוונתו לעזוב את ה-NFL ולהיות מתאבק מקצועי.

## אליפויות והישגים

* **הישגים בארגון ההיאבקות German Wrestling Federation – GWF**
** אליפות במשקל כבד של GFW (פעם אחת)

* **הישגים בארגון ההיאבקות I Believe in Wrestling**
** אליפות במשקל כבד של SCW (פעם אחת)

* **הישגים בארגון ההיאבקות International Pro Wrestling: United Kingdom – IPW: UK**
** אליפות העולם של IPW: UK (פעם אחת)

* **הישגים בארגון ההיאבקות Pro Wrestling 2.0**
** אליפות PW2.0 (פעם אחת)

* **הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI**
** PWI דירג אותו במקום ה-15 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2024
** טירון השנה (2015)

* **הישגים בארגון ההיאבקות Premiere Wrestling Xperience – PWX**
** אליפות הטלוויזיה החדשנית של PWX (פעם אחת)

* **הישגים בארגון ההיאבקות Southern Wrestling Association**
** גביע ריימר (2015)  - עם A.R. פוקס

* **הישגים בארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling / Impact Wrestling**
** אליפות העולם של אימפקט/TNA (פעמיים)
** אליפות העולם במשקל כבד של TNA (פעם אחת, האלוף הראשון)
** אליפות ה-X דיווז'ן של אימפקט (פעם אחת, **נוכחי**)
** אליפות הגרנד של אימפקט (פעמיים)
** קרב גאונטלט Call Your Shot (2021)
** Feast or Fired (2018, 2023 - חוזה על אליפות העולם)
** TNA Joker's Wild (2017)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאבקים מקצוענים אמריקאים
קטגוריה:מתאבקי Impact Wrestling
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
גארי בריטו

**גארי מ. בריטו** (באנגלית: **Gary M. Brito**) הוא גנרל בדימוס בצבא ארצות הברית, בתפקידו האחרון פיקד על פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית.

## ביוגרפיה
בריטו גדל בהיאניס שבמסצ'וסטס. הוא סיים תואר ראשון בלימודי קהילה אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה, והתגייס לצבא ארצות הברית דרך תוכנית הכשרת קציני מילואים (ROTC) ב-1987. הוא בעל תואר שני בניהול משאבי אנוש מאוניברסיטת טרוי ותואר שני נוסף בתכנון אסטרטגיה וקמפיינים בבית הספר ללוחמה משולבת מתקדמת (JAWS) שבנורפוק.

בריטו החל את שירותו הצבאי כקצין חי"ר, הוא פיקד על הגדוד הראשון של רגימנט החי"ר ה-15 בדיוויזיה השלישית, על הבריגדה ה-120 של הארמייה הראשונה, על המרכז להכשרת מוכנות משותפת ופורט פולק. שימש סגן מפקד הדיוויזיה ה-25 וקצין אג"ם של הקורפוס השלישי. 

ב-2018 מונה למפקד פורט בנינג, ב-2020 מונה לסגן ראש מטה הצבא לענייני כוח אדם. ב-2022 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד האימונים וההדרכה.

בריטו נשוי למישל ואב לשני בנים.

## קישורים חיצוניים

*ביוגרפיה באתר פיקוד האימונים וההדרכה

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מפקדי פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טרוי
Show Me Love

**"Show Me Love"** (בתרגום חופשי לעברית: "**הראה לי אהבה**") הוא שיר של הזמר הדרום אפריקאי - גרמני ויז דה מק בשיתוף הצמד ביז אנד הני, שיצא ב-7 בפברואר 2025 על ידי חברת התקליטים במבו ארטיסטס. הרמיקס, שיצא ב-18 באפריל 2025 על ידי חברות התקליטים פקס ואפיק רקורדס, כולל קולות רקע של הזמרת הדרום-אפריקאית טיילה. שיצא באותה שנה, ב-22 באפריל, השיר נשלח לתחנות רדיו איטלקיות.

## מבנה השיר
השיר "Show Me Love" הוא שיר באורך 2 דקות ו-56 שניות. זהו שיר רית'ם אנד בלוז, פופ ואלקטרוני וחלק, המשלב בתוכו אלמנטים של אמפיאנו. בכתבה למגזין "ניו ווייב", טייריס קינג תיאר אותו כ"חלום בהקיץ מושלם". בביצוע של וויז הוא מביע את רגשותיו כלפי בת זוג רומנטית. ברמיקס, טיילה מוסיפה דימויים רומנטיים חיים שלה, כשהיא שרה: "I'm so high, I'm floating".

## הופעות חיות
השיר "Show Me Love" בוצע לראשונה בהופעה חיה במהלך הופעתה של טיילה בפסטיבל קואצ'לה 2025 , כשוויז הופיע כאורח מיוחד.

## הצלחה מסחרית
לשיר "Show Me Love" היו למעלה מ-1.6 מיליון יצירות ו-2.7 מיליארד צפיות בטיקטוק, בנוסף ל-74 מיליון השמעות בספוטיפיי עד ל-7 באפריל 2025. הוא הגיע למקום ה-10 במצעד הבילבורד גלובל.

בדרום אפריקה, מולדתו של וויז דה מק, השיר "Show Me Love" הופיע לראשונה במקום ה-11 במצעד הרשמי של דרום אפריקה, ובמקום השלישי בגרמניה במצעד מצעדי ה־GfK אנטרטיינמט. בבריטניה, במצעד מ-28 בפברואר 2025, השיר הופיע לראשונה במקום החמישי במצעד הסינגלים העצמאיים והגיע בשיאו למקום השני. באותו שבוע, הוא הופיע גם לראשונה במקום ה-46 במצעד הסינגלים העצמאיים והגיע למקום הראשון. הצריכה השבועית של השיר עלתה ב-6.5% ל-19,274 יחידות, על פי נתוני חברת המצעדים הרשמית, וזאת בזכות כ-2.3 מיליון השמעות בסטרימינג בבריטניה. מאז יציאתו בפברואר, הוא צבר 74,299 יחידות. במצעד מ-2 במאי 2025, השיר "Show Me Love" הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי, למקום הרביעי במצעד הסטרימינג הרשמי ולמקום ה-19 במצעד הורדות הסינגלים.

בטריטוריות אחרות, השיר "Show Me Love" הופיע לראשונה במקום ה-4 במצעד בובלינג אנדר הוט 100 ובמקום ה-28 במצעד השירים הקצביים בארצות הברית. בבלגיה, הוא הגיע למקום השלישי בוולוניה, ולמקום השביעי בפלנדריה. השיר הגיע בשיאו למקום הרביעי בבמצעד הסינגלים ההולנדי טופ 100 בהולנד, למקום ה-10 במצעדי המוזיקה הפולניים, למקום השישי במצעד Ö3 אוסטריה טופ 40, למקום ה-11 בהונגריה, ולמקום ה-32 במצעד קנדה הוט 100. השיר הגיע למקום השני בשוודיה, למקום הרביעי בשווייץ, למקום השביעי באירלנד ולמקום ה-16 בניו זילנד. במצעדי האיירפליי, השיר הגיע למקום השלישי במצעד 20 העליונים הרשמי של לבנון, ולמקום השני במצעדי האיירפליי הטורקיים.

בישראל הגיע בשיאו למקום השני במצעד הרשמי של גלגלצ.

## קליפ וידאו
הקליפ הנלווה לשיר יצא לאור ב-6 בפברואר 2025, והוקרן לראשונה בפלטפורמת יוטיוב. את הקליפ ביימו במשותף וויז דה מק עצמו ויוצר התוכן Saybyetoit.

הצילומים נערכו בקייפטאון, דרום אפריקה. הסרטון מציג את וויז דה מק מסתובב ברחבי העיר, מבצע את השיר ורוקד לצליליו, בליווי ארבעה מחבריו. אורכו הכולל של הווידאו קליפ הוא 2:53 דקות. עד מרץ 2025, צבר הקליפ מעל חמישה מיליון צפיות ביוטיוב.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2025
קטגוריה:סינגלים מ-2025
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:שירי R&B עכשוויים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בסלובקיה
ברוכים הבאים לבית ספר חגבים

**ברוכים הבאים לבית ספר חגבים**  היא סדרת טלוויזיה ישראלית קומית לילדים מ-2003, המספרת את סיפוריו של בית ספר "חגבים". הסדרה משודרת ללקוחות "HOT" ומשתתפים בה מנחי ערוץ הילדים. בעקבות הסדרה יצא סדרת המשך בשם "הצלצול הוא בשבילי". 

## עלילה
בית ספר חגבים אינו מוסד חינוכי שגרתי. למעשה, מרבית ההתרחשויות בו חורגות מהתבניות המוכרות של מערכת הלימודים ולעיתים נדמה כי סדרי העולם בו הפוכים מן המצופה, או לפחות כמעט הפוכים. הסדרה מבקשת להציג את בית הספר כזירה רבת־פנים, רוויית פרטים וסיטואציות שלא תמיד ניתנת אליהם תשומת לב, ולהמחיש כי המוסד הלימודי, בניגוד לדימויו השחוק, אינו חייב להיות מרחב משמים וחסר השראה.

ההתרחשויות בבית ספר חגבים רוויות הומור, אירוניה וסוריאליזם: המורה למוזיקה מחברת מנגינה חלופית לצלצול השיעור, השרת מתגלה כיצור מהחלל החיצון, מנהלת בית הספר היא למעשה מנהל, המורה המחליפה אינה מצליחה למצוא כיתה זמינה, היועצת מתנהלת באורח לא שגרתי ומטפלת בצוות ההוראה עצמו.

במהלך הסדרה מגלמים מנחי ערוץ הילדים 25 דמויות שונות ומגוונות, המאכלסות את מרחב בית הספר  מרחב מגודר, לעיתים מרתיע, המצוי כמעט בכל שכונה. באמצעות הדמויות נחשפים היבטים חדשים, לא שגרתיים ולעיתים מפתיעים של חוויית הלמידה ושל המוסד הבית-ספרי כפי שלא נצפה קודם לכן.

## דמויות ושחקנים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוץ הילדים
קטגוריה:קומדיות מצבים ישראליות
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות קומיות ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות נעורים ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2003
קטגוריה:BIGI: תוכניות וסדרות
יהודה עמר (שף)

**יהודה עמר** (נולד ב-10 במאי 1983) הוא מסעדן ושף ישראלי. זוכה העונה השביעית של תוכנית המציאות "מאסטר שף".

## ביוגרפיה
עמר נולד במושבה מגדל על הכנרת. התגייס בשנת 2002, ושירת בפיקוד צפון בתור אחראי מערכות תשתית. לאחר סיום שירותו הצבאי, החל לעבוד כקבלן בנייה ושיפוצים. לאחר שלמד הנדסאות בניין במכללת כנרת, עבד בתור הנדסאי בניין.

בשנת 2018 השתתף עמר בעונה השביעית של "מאסטר שף" וסיים במקום הראשון. לאחר מכן היה עמר בעלים של קייטרינג פרטי בישראל ובעולם. 

בשנים 2019 עד 2021 היה עמר השף הראשי במלון סטאי ביפו. כמו כן, בשנים אלו השתתף במספר תוכניות בערוץ האוכל ובקשת 

בשנת 2021 השתתף בעונה החמישית של התוכנית "משחקי השף" ברשת. עמר התקבל לנבחרת האדומה של אסף גרניט והודח בהדחה הרביעית. 
באותה השנה מונה עמר לתפקיד השף הראשי במלון שרתון גרנד בתל אביב. 

בשנת 2022 מונה להיות השף של נבחרת ישראל הצעירה בכדורגל.

החל מיוני 2025, החל להגיש תוכנית בישול בשם "טעמים של שבת" בערוץ עכשיו 14.

## חיים אישיים
עמר נשוי ואב לשלושה ילדים. מתגורר בהרצליה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

2025 04
קטגוריה:זוכי מאסטר שף (ישראל)
קטגוריה:תוכניות מציאות ישראליות: בישול
קטגוריה:שפים ישראלים
קטגוריה:מגדל: אישים
קטגוריה:הרצליה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
הנצחת שמות חללים ונעדרים בהר הרצל

[300px|ממוזער|שמאל|[אנדרטה לחללי האוניה ארינפורה - האנדרטה הראשונה לחללים שנבנתה בהר הרצל (נחנכה ב-1954)]]
מתחם **הר הרצל** בירושלים מהווה אתר זיכרון עיקרי בישראל ל**הנצחת שמותיהם של חללי מערכות ישראל ושל הנעדרים מביניהם.** באנדרטאות השונות הפזורות במתחם מונצחים שמות כ-33,300 חללים, חיילים ואזרחים.

## תולדות ההנצחה
הנצחת שמות חללים ונעדרים בהר הרצל הייתה תהליך אבולוציוני שנמשך למעלה מ-60 שנה. תחילה הונצחו בהר שמות נעדרים במערכות ישראל, ובהמשך הונצחו בו גם שמות של חללים שמקום קבורתם ידוע.

* שנים אחדות לאחר פתיחת בית הקברות הצבאי, ב-1954, נחנכה בתוכו אנדרטת פלוגת ההובלה 462 של הצבא הבריטי, שחייליה טבעו בים התיכון ב-1943. באותה שנה נפתח בבית הקברות גם גן הנעדרים, שבו הונחו כריות מצבה לזכר החיילים הנעדרים במערכות ישראל (רובם נפלו מ-1947 ואילך). בשלהי השנה נערך טקס גילוי המצבות לארבעה מצנחני היישוב, שמקום קבורתם לא נודע, שהונחו בצד המצבות לשלושה מחבריהם שהובאו לקבורה בהר הרצל.
* בשנת 1957, נחנכה בקרבת האנדרטה לפלוגה 462 אנדרטת כג' יורדי הסירה, שנעלמו ב-1941, וליד גן הנעדרים נחנכה האנדרטה לזכר מגיני הרובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים במלחמת העצמאות, אשר הובאו לקבורה בחלקה המזרחי של ירושלים המחולקת.
* בשנת 1970 נחנכה ליד גן הנעדרים האנדרטה לזכר נעדרי הצוללת דקר, שטבעה ב-1968
* ב-1973 נחנכה בקרבת אנדרטת פלוגה 462 האנדרטה לזכר מתנדבי היישוב היהודי בצבאות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה, שנפלו ונקברו מחוץ לישראל. לאחר מספר שנים הוספו לאנדרטה לוחות עם שמות החללים
* בשנת 1992 הועלו לקבורה ממרוקו לישראל עצמות 22 מעפילי הספינה אגוז, שטבעה ב-1961. לצד קבריהם הוצבו כריות מצבה לזכר 21 מעפילים שאבדו במצולות ולא נמצאו
* בשנת 1998 נפתחה בראש ההר האנדרטה לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
* ב-2004 נחנך בגן הנעדרים בבית הקברות הצבאי כותל הנעדרים, המנציח את שמות כל החללים במערכות ישראל שמקום קבורתם לא נודע. באותה שנה נחנכה בשולי ההר הפונים אל מוסד יד ושם אנדרטת נצר אחרון, לזכר ניצולי השואה שנפלו במלחמת העצמאות מבלי שהותירו אחריהם שריד ממשפחתם
* ב-2007 נחנך בעברו המזרחי של ההר אתר ההנצחה לזכר יהודי אתיופיה שנספו בדרכם לעלייה לישראל, ולאחר מספר שנים הוספו לו שמות של נספים
* תהליך הנצחת שמות החללים בהר הרצל הגיע לשיאו בשנת 2017, עם חנוכתו של היכל הזיכרון הממלכתי, המנציח את שמות כל אנשי כוחות הביטחון חללי מערכות ישראל.

### הנצחה במספר אנדרטאות
כתוצאה מההתפתחות ההדרגתית של האנדרטאות בהר הרצל מונצחים שמות כ-1,500 חיילים ביותר מאנדרטה אחת. כך, שמות כל החיילים שהונצחו בהר לפני 2017 מונצחים כעת גם בהיכל הזיכרון הממלכתי. כמו כן, נעדרי ספינת הכג' מונצחים גם באנדרטת מתנדבי היישוב במלחמת העולם השנייה. לאחר הקמת כותל הנעדרים הונצחו בו שוב גם הכג', מתנדבי היישוב במלחמת העולם השנייה שמקום קבורתם לא נודע וכן נעדרי הצוללת דקר.

## מספר המונצחים בהר הרצל
להלן מספר שמות החללים המונצחים במתחם הר הרצל:

## הערות שוליים

*
קטגוריה:הר הרצל
*
רכב קרבי ממונע

[ממוזער|ה-'''Simms Motor War Car''' ב[ארמון הבדולח, לונדון, 1902]]
ה-**Simms Motor War Car** היה הרכב משוריין הראשון שנבנה אי פעם, ותוכנן על ידי פ' ר' סימס.

אב טיפוס בודד הוזמן על ידי הצבא הבריטי באפריל 1899, מספר חודשים לפני פרוץ מלחמת הבורים השנייה. הוא נבנה על ידי ויקרס, סונס ומקסים מבארו על שלדת קובנטרי מיוחדת מתוצרת דיימלר והונע על ידי מנוע דיימלר מתוצרת גרמניה.
ממוזער|ה-'''Simms Motor War Car'''
בשל קשיים שונים, לרבות תיבת הילוכים שנהרסה בתאונת דרכים, לא נמסר אב הטיפוס על ידי ויקרס עד 1902, ובאותה עת הסתיימו המלחמות בדרום אפריקה. הרכב היה שיפור לעומת תכנונו המוקדם יותר של סימס, ה**Motor Scout**, שהיה הרכב החמוש הראשון (אך לא משוריין) שהונע במנוע בנזין.

לרכב היה שריון מתוצרת ויקרס בעובי של 6 מ"מ, והוא הונע על ידי מנוע דיימלר קנשטאט בעל ארבעה צילינדרים בנפח 3.3 ליטר והספק של 16 כוחות סוס, מה שהקנה לו מהירות מרבית של כ-9 מייל לשעה (14.5 קמ"ש). החימוש כלל שני מקלעי מקסים שהיו מותקנים בשני צריחים בעלי יכולת סיבוב של 360°. בחלק מהגרסאות נוסף גם תותח פום-פום 1 פאונד.

במצב מצויד מלא, היה אורך הרכב , רוחבו , והוא צויד באיל ניגוח בקצהו הקדמי והאחורי, שני צריחים ושני מקלעים. הוא היה "מסוגל לנוע על פני משטחים קשים במיוחד". הרכב תוכנן לפעול בצוות של ארבעה אנשים.

ה-Simms Motor War Car הוצג בארמון הבדולח בלונדון באפריל 1902.

רכב משוריין נוסף מאותה תקופה היה ה־Charron, Girardot et Voigt 1902 הצרפתי, שהוצג מספר שבועות קודם לכן בתערוכת *Salon de l'Automobile et du cycle* בבריסל, ב-8 במרץ 1902.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים
* "רכבים משוריינים (1896–1913)"
* "רכבים משוריינים"
* טנקים ורכבים משוריינים: היסטוריית כלי הרכב הקרביים

## הערות שוליים

קטגוריה:שריוניות בריטיות
רובין מוהר

**רובין מוהר** (נולד ב-21 ביוני 1995 במונקו) הוא רוכב סוסים אולימפי ישראלי יליד מונקו. הוא ייצג את ישראל באולימפיאדת פריז 2024 בקפיצות אישיות ובקפיצות קבוצתיות.

## ביוגרפיה
### חיים מוקדמים
אביו של מוהר, אריק, התחרה בקפיצות על רכיבה ברמת עילית. אחותו, טרסי, ייצגה את ישראל בקפיצות רכיבה באליפות אירופה לרוכבים צעירים 2018 שנערכה בפונטנבלו, צרפת. אחת מסבתותיו נולדה בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי.

### קריירה
מוהר התחיל לרכוב על סוסים בגיל 10.

מוהר התחרה באליפות העולם של ה-FEI לשנת 2022 שהתקיימה בהרנינג, דנמרק, וסיים במקום ה-45 בתחרות האישית ובמקום ה-15 בתחרות הקבוצתית. הוא גם השתתף באליפויות אירופה ב-2021 וב-2023.

בספטמבר 2022 זכה מוהר בטורניר CSI5* סן טרופה-גרימו בטבלה A. בנובמבר 2022 הוא זכה בטורניר CSI5*-W ורונה בטבלה A. בספטמבר 2023 הוא זכה בטורניר CSI5* GCT/GCL רומא-סירקו מאסימו בטבלה A.

#### 2024–הווה; אולימפיאדת פריז
מוהר ייצג את ישראל באולימפיאדת פריז 2024 בארמון ורסאי בקפיצות אישיות ובקפיצות קבוצתיות, יחד עם סוסו "גלקסי HM".

בתחרות הקבוצתית מוהר סיים יחד עם נבחרת ישראל במקום ה-9 עם 20 נקודות. הנבחרת העפילה לגמר, שם סיימה גם כן במקום ה-9 עם 33 נקודות.

בתחרות האישית סיים מוהר את המוקדמות במקום ה-42 עם 8 נקודות ולא העפיל לגמר.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מונקו: ספורטאים
קטגוריה:רוכבי סוסים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:רוכבי סוסים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
יודית ויהר

**יוּדִית וִיהָר** (בהונגרית Vihar Judit; נולדה ב-28 באוגוסט 1944 בבודפשט) היא בלשנית, חוקרת ספרות ומשוררת הונגרייה ממוצא יהודי.

## ביוגרפיה
יודית ויהר נולדה בבירת ארצה, הונגריה, בתם של מַגְדָּה וִידֶּר – בת הצייר ההונגרי היהודי פליקס בודוג וידר – ושל המשורר ההונגרי היהודי בלה ויהאר. ויהר למדה יפנית ופילולוגיה רוסית באוניברסיטת אטווש לוראנד שבעיר בודפשט. עבודת הדוקטור שכתבה ראתה אור בשנת 2001. במשך עשרות שנים עבדה כמרצה ללשון ולספרות יפנית באוניברסיטה של עיר הולדתה, ועיקר כתיבתה המחקרית ממוקד בספרות היפנית ככלל ובשירת ההייקו בפרט. כתיבתה השירית של ויהר מושתתת על מבנה שירת ההייקו היפנית, אם כי תכניה לקוחים בראש ובראשונה מהווי החיים בהונגריה.

בהווה, היא מכהנת כיושבת ראש אגודת הידידות הונגריה-יפן.

## קישורים חיצוניים
* קישור לשיר פרי עטה בתרגומו של רמי סערי

קטגוריה:משוררות הונגריות
קטגוריה:מתרגמים הונגרים
קטגוריה:חוקרי יפן
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1944
אספן הסמרטוטים

**אספן הסמרטוטים** או **Le Chiffonier** (בגרמנית: **"Der Lumpensammler"**) הוא שמו של ציור שציירה האמנית הרוסייה מריאנה פון ורפקין בשנת 1917. היצירה נמנית עם אוספי "קרן מריאן ורפקין" באסקונה, שווייץ, ונושאת את מספר הרישום FMW-0-0-39.

פון ורפקין "ציירה לשם הציור עצמו, ולפני הכול משום שמחשבה מסוימת העיקה עליה. כמעט תמיד שילבה דמויות אנושיות בנופיה. [...] כמו דמות מתוך סיפור של א.ת.א. הופמן — 'אספן הסמרטוטים'. הוא ניצב בצורה ביזארית, חדור תאוות בצע דלה, מול הרים כחולים בעלי צורות מוזרות לחוף אגם. ברקע – דמות נשית זעירה, מתכופפת." כך נכתב בשנת 1958 על הציור **„Le Chiffonier“** בתגובה לתערוכת היחיד הראשונה של מריאנה פון ורפקין בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה. התערוכה הוצגה במוזיאון בוויסבאדן ביוזמת קלמנס ויילר.

בחלקו העליון של הציור מופיעים עננים שחורים, שבתוכם לוהטים אינספור נקודות אדומות, המבשרות על סערה מתקרבת. מתחת להם מרחפות מעל פסגות ההרים מערבולות עננים צהובות ורעילות. גם צבעי הירוק, השחור והאדום המשתקפים באגם אינם מביאים נחמה. לתוך גבעה של פסולת תקעו שלט לבן. ורפקין הפכה מזבלה לחוף אגם שווייצרי לראויה לביטוי אמנותי. לפיכך, ניתן לראות בה חלוצה של אותם אמנים אשר בשנות השישים והשבעים עסקו בנושאים אקולוגיים וביטאו אותם חזותית.

בקרב אמנים אלה נכללים, בין היתר, ק.פ. ברמר עם עבודתו **„Farbengeographie N. 8 – Der rote Rhein“** מ־1972, קבוצת Haus-Rucker-Co עם **„Infusion-Rheinsanierung“** מ־1971, או קלאוס רינקה עם **„Zwölf Faß geschöpftes Rheinwasser“**. עבודות אלה ביקרו את הזיהום התעשייתי של נהר הריין והן הוצגו בשנת 1975 במסגרת התערוכה הביקורתית **„Warum ist es am Rhein so schön?“** ("מדוע כה יפה בריין?") במוזיאון ויסבאדן.

## תיארוך ותואר
בקרן מריאנה פון ורפקין (FMW) מצוי רישום מ־1917 הקשור לציור, במחברת הסקיצות G 15. בנוסף, קיים תצלום בשחור-לבן של הציור, שעליו כתבה ורפקין בכתב ידה את הכיתוב **„Le Chiffonier“** יחד עם תאריך "1917". לפיכך, גם כותרתו המקורית של הציור וגם שנת יצירתו – 1917 – נחשבים לתיעוד מאומת.

## אגם ז'נבה או אגם ציריך?
ורפקין חיה בשנת 1917 יחד עם הטבחית שלה, הלנה, ועם אלכסיי פון יבלנסקי ובנו אנדראס, הן בסן-פרה שעל שפת אגם ז'נבה והן בציריך שלחופי אגם ציריך. דיווח על ביקורו של המשורר איוואן גול אצל ורפקין מספק, בין השאר, אישור לנוכחותה בסן-פרה שלחופי אגם ז'נבה לכל המאוחר עד ה־16 בספטמבר 1917. כשמונה ימים לאחר ביקורו של גול אצל ורפקין, דיווח פון יבלנסקי מציריך לקונו אמיט באושוונד כי מצא "דירה ברחוב דרוסל (Drosselstraße) ברובע וולישהופן שבציריך". יאוולנסקי מצא את הדירה. עוד לפני תחילת החורף של שנת 1917, ארגן חאן קורה, תומך תנועת הדאדא, תערוכה עבור פון יבלנסקי בגלריה שלו בציריך, ברחוב בהנהוף 19.על המשך שהותם בציריך ניתן ללמוד מתוך זיכרונותיו של פון יבלנסקי:
"בשנת 1917 פרצה בציריך מגפת שפעת קשה מאוד. […] הרופאים שלחו אותי דרומה, לאסקונה. כולנו עברנו לאסקונה בתחילת אפריל 1918."
שני משפטים לאחר מכן נכתב, באופן סותר: "הגענו לאסקונה בסוף מרץ."
נותר בלתי ידוע אם היה זה אגם ז'נבה או אגם ציריך שהיוו השראה לציירת ביצירתה.

## ביבליוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:מריאנה פון ורפקין: ציורים
קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:ציורים ימיים
תחנת משטרה בווילנה

**תחנת משטרה בווילנה** (בגרמנית: **Poste de police à Wilna**) הוא ציור מאת הציירת מריאנה פון ורפקין, שנוצר בשנת 1914. היצירה נמצאת באוסף הקרן מריאנה ורפקין באסקונה, שווייץ, ומספרה הקטלוגי הוא FMW-0-0-33. לציור קיימת סקיצה בלתי מתוארכת באוסף „Sammlung J. u. M. Fontaine“, המתארת שרפה גדולה ברחוב שלצידה חמישה אנשים מתחממים.

## איקונוגרפיה
אש לוהטת באגרסיביות גיהינומית משתוללת מול תחנת משטרה בווילנה. פנס דל מאיר את הרחוב התלול. סהר ירח חיוור מטיל אור על פני העיר. מדגלן כנסייה מתנופף דגל שחור. ארבעה מן השומרים מביטים אחר עמיתם, הממהר במעלה הגבעה תוך כדי מרדף אחר דמות אפלה. כמו ביצירות אחרות רבות, בחרה ורפקין שוב בצבעים אדום וכחול כבסיס ליצירת אווירה דרמטית, והוסיפה להם צהוב לוהט ולוחמני כדי להדגיש את המתח. זהו אחד מציוריה המסתוריים של ורפקין שנוצרו סמוך לפרוץ מלחמת העולם הראשונה.

## תיארוך

בעת שהציור "תחנת משטרה בווילנה" נוצר בשנת 1914, שימשה וילנה כבירת מחוז רוסי באותו שם, השוכן בנקודת המפגש של נהרות וילייקה וויליה, ומהווה צומת חשוב של קווי הרכבת סנקט פטרבורג–ורשה. באותה תקופה שימש אחיה של מריאנה פון ורפקין, פיוטר ורפקין, מאז שנת 1912, כשליט הכללי (גנרל-גוברנר) של מחוזות וילנה, גרודנו וקובנה. בנוסף, פיקד על מחוז הצבא של וילנה ועל הקורפוס השלישי של הצבא הרוסי.

בסוף שנת 1913 נקלעה ורפקין למשבר עמוק נוסף ביחסיה עם האמן אלכסיי פון יבלנסקי. בעקבות זאת עזבה את מינכן ונסעה אל אחיה פיוטר בוילנה. היא החליטה שלא לשוב עוד לגרמניה. בשנת 1914 הופיעה בפומבי בעיר וילנה במסגרת פעילותה האמנותית, ונתנה הרצאה בבית הספר לאמנות המקומי. בהרצאתה הדגישה את חשיבותו של תהליך היצירה על פני התוצאה עצמה, וטענה כי ערכה של האמנות מצוי במה שעוד לא נוצר – יותר מאשר ביצירות המוצגות במוזיאונים. לדבריה, הקהל הגיב בתדהמה כאשר הציגה גישה זו, והביע אכזבה מהשאיפה המקומית לצייר בסגנון רפאל או על פי הטבע. במכתב ששלחה אל נל ולדן בברלין, כתבה כי תגובות הקהל היו מאכזבות עבורה כציירת אקספרסיוניסטית.

## לקריאה נוספת

קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:מריאנה פון ורפקין: ציורים
מאיר אשל

**מאיר אשל** (1947 – 29 באפריל 2025) היה אמן ישראלי שהתמחה בעיצוב גרפי ובתקשורת חזותית. שימש מרצה בכיר במכללה האקדמית "אמונה" לאמנויות ועיצוב ועיצב שטרות ישראל, מטבעות ובולים.

## ביוגרפיה
אשל נולד ב-1947 בפולין, להורים שורדי השואה. גדל באזור. בגיל 7 הבין בעקבות צפייה בשכנו, עולה מרוסיה שהיה מרצה במחלקה לאמנות ב"בצלאל", מפסל ומצייר בביתו כי הוא מעוניין לעסוק באמנות.

בגיל 14 נאלץ לסייע כלכלית בפרנסת הבית, ונשר מלימודיו בכדי לעבוד בבית הדפוס "אחדות" בתל אביב. שאיפתו לשוב לספסל הלימודים לא התגשמה, ובשעות הפנאי ביקר בסטודיו של שכנו ורכש ידע וכישורים בתחום האמנות.

לאחר שירותו הצבאי, עבד בתור מדריך נוער בגדודי הנוער והשלים את בחינות הבגרות. אשל לא זנח את חלומו והתקבל ללימודים בבצלאל בה רכש תואר ראשון בתקשורת חזותית. הוא נשאר ללמד במוסד, ובמקביל התפרנס מעיצוב גרפי.

אשל עיצב בולים וכרזות שזכו לפרסום לאומי, בהם שטרות סדרה ב' של השקל החדש ובול נגד עישון. ב-1973 עבר מאזור לירושלים. לחם במלחמת יום הכיפורים באוגדה 143.

במרוצת השנים לימד גם במכללה האקדמית "אמונה" לאמנויות ועיצוב ובמכללת ויצו חיפה המיועדת לנשים וגברים דתיים, ונשאר שם עד לאחר יציאתו לפנסיה. 

התמודד עם מחלה קשה במשך כמה שנים עד שנפטר ב-29 באפריל 2025. הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.

## פרסים ותארים
* מקום ראשון בתחרות "עיצוב הזהב" על עיצוב בולים, בשנת 2004 והבול שעיצב היה לציון 50 שנה ל"יד ושם".
* מקום ראשון לעיצוב סמל לבנק ישראל 
* מדליית זהב בתחרות בינלאומית בנושא "בולי המוזיקאים היפים ביותר בעולם".
* מקום שני בתחרות המטבעות "פלדיו" שנערכה בוויצ'נזה, איטליה, ב-2007. המטבע "תל אביב, העיר הלבנה", המטבע הראשון בסדרת "אתרי מורשת עולמית", התשס"ו (2006) בעיצובו זכה בזכות עיצובו הארכיטקטוני המרשים

## גלריה

קובץ:שטר 20.jpg|שטר של 20 ש"ח
קובץ:50 NIS Bill Obverse & Reverse.jpg|שטר של 50 ש"ח
קובץ:100 NIS Bill Obverse & Reverse.jpg|שטר של 100 ש"ח
קובץ:200 NIS Bill Obverse & Reverse.jpg|שטר של 200 ש"ח
קובץ:Ya'akov Grundman.jpg|יעקב גרונדמן


## קישורים חיצוניים
*  
* מאיר אשל - 50 שנות עיצוב ישראלי, תערוכת יחיד במכללה האקדמית "אמונה" לאמנויות ועיצוב, ירושלים 
* נטלי שפיר, מאיר אשל - מהישרדות לתובנות עיצוביות, באתר של אגודת המעצבים הגרפיים בישראל
* 
* 
* 
* גלית חתן, "שגרירים של נייר" – ראיון עם מעצב הבולים מאיר אשל, 18 באוגוסט 2009
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:גרפיקאים ישראלים
קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:מעצבי מדליות ישראלים
קטגוריה:מעצבי בולים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי הדור השני לשואה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
למה בדה יא ת'חאנא

"**למא בדא יתת׳נא**" (בערבית: "**لمّا بدا يتثنّى**") הוא קטע מוזיקלי במקאם נווהאנד שמקורו באנדלוסיה.

הקטע נחשב לאחד הקטעים המוזיקליים המפורסמים בתקופתו. זהות מחבר הקטע אינה ברורה אך משערים שהוא אבן אל חטיב (1313-1374).

## ביצועים

השיר נכלל ברפורטארים של מוזיקה ערבית וים תיכונית. הוא הוקלט לראשונה ב-1910 ומאז הוא בוצע בידי זמרים רבים, בהם שייח' אימאם, פיירוז, סועאד מאסי, סבאח פח'רי ועוד רבים.

## תרגום לעברית

השיר תורגם בידי סלמאן מצאלחה.

להלן מילות השיר במקור ותרגום לעברית של הבית הראשון :




מנגינת השיר שימשה לפיוט למה הקץ נסתם נא שנכתב בידי ר' רפאל ענתבי.

## קישורים חיצוניים
*תרגום השיר על ידי סלמאן מצאלחה באתרו.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בערבית
העץ האדום

**העץ האדום** (גרמנית: **Der rote Baum**) הוא ציור שציירה האמנית הרוסייה מריאנה פון ורפקין בשנת 1910 בעיר מינכן. היצירה מצויה באוסף של קרן מריאנה פון ורפקין (Fondazione Marianne Werefkin – FMW) שבאסכונה, שווייץ, ומזוהה במספר האינוונטר FMW-0-0-17. גרסה מוקדמת של היצירה, שבוצעה בגואש צבעוני, נמצאת גם היא באוסף הקרן, בפנקס הסקיצות מספר a/21.

## איקונוגרפיה

הציור *העץ האדום* מציג הרכב היררכי בעל אופי טקסי, אשר נושא עמו נופך פולחני המזכיר תרבויות פרה-היסטוריות רוסיות. מבנה התמונה פשוט יחסית, ומורכב ממספר מוטיבים מרכזיים. בציר המרכזי בולטים הר חרוטי תלול ועץ, ומתחתיו דמות אדם הכורעת ומביטה ימינה לעבר קפלה. מאחורי הקפלה מצויר שיח צהוב. שלושת צבעי היסוד שולטים בתמונה, כאשר הצהוב, הבוהק ביותר שבהם, מופיע בכמות קטנה אך באופן דינמי, באמצעות קווים סוערים וסחרורים המסמלים אנרגיה אלימה וקשה לשליטה. הצבע האדום, המייצג את כוחות החיים הקוסמיים והפנימיים כאחד, מרוכז בצמרת העץ המשולשת הפורחת, הניתנת לפירוש כ"עץ חיים". ההר המרכזי, בעל פסגה כפולה מכוסה שלג, שולט בקומפוזיציה ואוסף את כל מרכיביה יחד. האמנית צפתה את ההר בזרמים כחולים, הנראים כזורמים מגובה קר ומרוחק כלפי מטה.

## מהפורמט האופקי לפורמט האנכי
[ממוזער| [קצושיקה הוקוסאי : פוג'י האדום, 1830–1836]]
מריאן פון ורפקין מציגה את הסצנה בציור העץ האדום בפורמט אנכי – בחירה בלתי שגרתית בז’אנר ציור הנוף, שבו מקובל בדרך כלל פורמט אופקי. באמצעות הבחירה הזאת, היא מרמזת על פרשנות סימבולית המכוונת לעולמות נסתרים של הנפש והרוח.

מקורו של הציור המייצג הזה בגואש קטנה (12.5×18 ס"מ) שבוצעה בפורמט אופקי מסורתי, המתאים יותר לתמה נופית. כל מרכיבי התמונה — העץ האדום, הדמות הכורעת, הקפלה והשיח הצהוב — כבר נוכחים באיור המוקדם, אך נדחקים לקצה הימני של הקומפוזיציה. ברקע מופיעים שני הרים נפרדים, המופרדים על ידי ערוץ עמוק. רק בציור הסופי הם התמזגו להר אחד, שצורת פסגתו, הדומה למכתש של הר געש כבוי, משווה לו מראה ארכאי ("אטוויסטי") המזכיר את הר פוג'י שביפן. "הקשר בין *ה"*עץ האדום" לבין אמנות יפנית, ובפרט להדפס העץ של קצושיקה הוקוסאי "הפוג'י האדום" (1830–1836), אינו נראה מיידית. אולם השוואה רחבה יותר לציור "עץ אורן בכתום", של אלכסיי פון יבלנסקי מצביעה מיד על זיקה סגנונית מובהקת. מהשוואה זו עולה כי ורפקין הפנימה את ההשפעות היפניות באותן שנים במידה שהקולגה שלה, יבלנסקי, עדיין לא הגיע אליה.

## ביבליוגרפיה

קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:עצים בציורים
קטגוריה:מריאנה פון ורפקין: ציורים
למה הקץ נסתם נא

"**לָמָּה הַקֵּץ נִסְתָּם נָא**" הוא פיוט שנכתב במאה ה-19 על ידי ר' רפאל ענתבי. הפיוט הוא חלק ממסורת הפיוטים של קהילת יהודי חלב והוא פותח בדרך כלל את מחרוזת השירים במקאם נהוואנד המושרים לאחר סעודה שלישית. לימים הפך השיר לנפוץ בקרב כל יהודי המזרח.

הפיוט המתחיל בשאלה ה"למה", מתחיל בשאלה למה הקץ, דהיינו סיום הגלות, נסתם (נעלם) מאיתנו, והוא ממשיך בבקשה למחות מאיתנו את החטאים ובתפילה לבניין המקדש.

## המנגינה
מנגינת השיר נלקחה מהשיר הערבי למה בדה יא ת'חאנא שמקורו באנדלוסיה כנראה במאה ה-13.

## קישורים חיצוניים
* 
*
*
*
*

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי רפאל ענתבי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:זמירות ופיוטים לסעודה שלישית
סערה (מריאנה פון ורפקין)

**סערה** (בגרמנית: **Sturm**) הוא שמו של ציור שיצרה האמנית הרוסייה מריאנה פון ורפקין בשנים 1907–1908. היצירה שייכת לאוסף של קרן מריאן ורפקין (Fondazione Marianne Werefkin – FMW) השוכנת באסקונה. הציור רשום שם תחת מספר המלאי FMW-0-0-10. הסקיצה המתארכת גם היא לשנים 1907–1908, שהיא גואש צבעוני הנושאת את מספר המלאי FMW-a24, מצויה אף היא באוסף הקרן."

## איקונוגרפיה
האיקונוגרפיה של הציור נראית בתחילה ברורה: ארבע נשים עומדות על חוף ים וחוששות לחיי בעליהן הנמצאים בשלוש סירות דייגים, המאוימות בטביעה בין גלי הים הסוער. מריאן פון ורפקין ממחישה את חוסר האונים האנושי מול איתני הטבע באמצעות תנוחתן ותנועותיהן הדרמטיות של הנשים.

## הסמליות המספרית של התמונה
עם זאת, הציירת מבקשת להעביר לצופה מסר רחב בהרבה: ארבעת היסודות – אש, מים, אוויר ואדמה. קבוצת ארבע הנשים מתקשרת למספר שלוש, המיוצג על ידי הסירות, ומשולבת עמו לכדי שבע, מספר הנושא משמעות סמלית של שלמות מסודרת. את המקום הגבוה ביותר במערכת המספרים – כמו גם בתמונה עצמה – תופסת הספרה אחת, הבלתי ניתנת לחלוקה, המיוצגת על ידי מגדלור. מגדלור זה, כסמל למטרה הנצחית, מאיר באורו את הדרך המובילה להצלה עבור שלוש הסירות. הציור ממחיש כי מריאן פון ורפקין, שהושפעה מתורתו של הפילוסוף ולדימיר סולוביוב, ראתה במהומת הים דימוי לחיים ולכוחות יסודיים, אשר אין בכוחם לפרק את מבנה העולם.

## ביבליוגרפיה

קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:מריאנה פון ורפקין: ציורים
קטגוריה:מים באמנות