open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ויליאם קאזנס

**	ויליאם קול קאזנס** (באנגלית: **William Cole Cozzens**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מרוד איילנד, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כראש עיריית ניופורט בשנים 1855–1855, כחבר האספה הכללית של רוד איילנד, ומתוקף היותו נשיא הסנאט של רוד איילנד, כשהתפטר מושל המדינה ויליאם ספראג הרביעי כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית, כיהן כמושל רוד איילנד ה-28 ממרץ ועד מאי 1863.
## ראשית חייו
ויליאם קאזנס נולד בניופורט שברוד איילנד, כבנם של מתיו ואן (לבית קול) קאזנס. ב-1835 הוא נשא לאישה את מרתה סטנטון גולד, ולשניים נולדו חמישה ילדים. קאזנס היה סוחר ואיש עסקים מצליח, ונשיא בנק האיחוד של רוד איילנד.
## קריירה פוליטית
קאזנס היה חבר המפלגה הדמוקרטית. בשנים 1854–1855 הוא כיהן כראש עיריית ניופורט, ובזמנים שונים ייצג את עירו בשני בתי האספה הכללית של רוד איילנד. ב-1863 הוא היה נשיא הסנאט של רוד איילנד, ומתוקף תפקידו זה, כאשר ב-3 במרץ אותה שנה התפטר ויליאם ספראג הרביעי מתפקידו כמושל המדינה כדי לכהן כסנאטור מטעמה, הוא הושבע כמושל רוד איילנד ה-28 במקומו, וכיהן עד תום תקופת כהונתו המתוכננת של ספראג במאי אותה שנה. באופן רגיל היה נהוג שסגן המושל היה מושבע במקום מושל שסיים את כהונתו טרם זמנה, אך באותה עת לא הייתה משרת סגן המושל מאוישת עקב התפטרותו של סמואל ארנולד בדצמבר 1862 כדי לכהן כסנאטור. בבחירות הבאות למשרת המושל התמודד קאזנס, אך נוצח על ידי מועמד המפלגה הרפובליקנית ג'יימס סמית'.
## מותו
ויליאם קאזנס נפטר בניופורט ב-17 בדצמבר 1876. הוא נטמן בבית הקברות של האי שבעיר.

נינו, ג'יימס גולד קאזנס  היה סופר שזכה בפרס פוליצר.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, Raimo, John, eds. **[https://archive.org/details/biographicaldire0004unse/page/1348/mode/2up Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4]**, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1349-1350


## קישורים חיצוניים

* ויליאם קאזנס באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ויליאם קאזנס באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי רוד איילנד
קטגוריה:ניופורט (רוד איילנד): אישים
קטגוריה:מושלי רוד איילנד
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מושלי מדינות האיחוד
קטגוריה:חברי האספה הכללית של רוד איילנד
קטגוריה:ראשי עיריות ברוד איילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1811
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1876
מדיטציית אום

**מדיטציית אום של היומניברסיטי** (באנגלית: **Humaniversity AUM Meditation**) היא מדיטציה שפותחה על ידי וירש דני יוסון-סנצ'ז', מייסד היומניברסיטי.
ראשי התיבות AUM מייצגים: מודעות (Awareness), הבנה (Understanding) ומדיטציה (Meditation).

מדיטציית אום היא מדיטציה חברתית שמורכבת מ-14 שלבים שמסייעים למשתתפים להביע ולחקור את רגשותיהם. מטרת המדיטציה, כפי שהוגדרה על ידי וירש, היא: "להפוך באופן מודע מתח ורגשות שליליים לאנרגיה יצירתית חיובית, וליצור רווחה אישית ושלום באמצעות תהליך חברתי של מודעות, הבנה ומדיטציה. המטרה הסופית היא חברות."

## היסטוריה ורקע
### האום מרתון – ראשית התהליך
בשנת 1975 ביקש אושו מתלמידו וירש לפתח את "אום מרתון", תהליך קבוצתי המבוסס על עבודה רגשית נמרצת. התהליך ארך חמישה עד שישה ימים רצופים ומטרתו הייתה חקירת רגשות והבעתם באופן מודע.

### מעבר לפורמט קצר
במשך כ-14 שנים הונחתה המדיטציה בתצורתה הארוכה המקורית. בשנת 1989 יצר וירש גרסה מקוצרת של המדיטציה, כדי להתאימה לאנשים שאינם יכולים להקדיש מספר ימים רצופים לתהליך. הגרסה הראשונה צומצמה ל-18 שעות, ובהמשך גובשה למדיטציה במתכונתה הנוכחית, שאורכת כשעתיים וחצי.

### הצגת המדיטציה והפצתה
המדיטציה הוצגה לראשונה בשנת 1991, לאחר פטירתו של אושו.
וירש תיאר את המדיטציה כ"מתנה לאושו ולכל אדם אחר".

נכון ל-2024 מתקיימות גרסאות של מדיטציית האום ביותר מ-42 מדינות, בהובלתם של למעלה מ-600 מנחים מוסמכים.
המדיטציה מתקיימת, בין היתר, בקלן, ברלין, ניו דלהי, וינה, ברזיל, ותל אביב.

## הפילוסופיה והמטרות
המדיטציה משלבת טכניקות של ביטוי רגשי לצד פיתוח מודעות והתבוננות פנימה.

### מודל "חלונות אושו"
מדיטציית האום מבוססת על מודל "החלונות" שאושו הציג בפני וירש.
לפי מודל זה, כל אדם נתפס כחדר עם מספר חלונות, כאשר כל חלון מייצג היבט רגשי של האישיות, כגון כעס, עצב, שמחה, אהבה או פחד.
המוח נתפס כמרחב נייטרלי, והאדם חווה את הרגש הספציפי בעת פתיחת החלון המתאים.

אושו ציין כי יש להתחיל בחלונות של רגשות שליליים – רגשות שהחברה נוטה לדכא, כגון כעס ופחד – כשלב הכרחי לפיתוח חמלה.

במהלך 14 שלבי המדיטציה נעשים מעברים בין רגשות שונים, במטרה לאמן את המשתתפים בגמישות רגשית ולתת שליטה מודעת על פתיחת "חלונות" רגשיים שונים.

### מטרות המדיטציה
וירש הגדיר חמש מטרות עיקריות למדיטציית האום: שמירה על מוח שקט, טיפוח לב אוהב, זרימה חופשית של רגשות, התנהגות מיטיבה ומערכות יחסים מספקות. המטרה המרכזית והסופית של התהליך היא פיתוח חברות (Friendship).

## 14 השלבים של המדיטציה

המדיטציה הסטנדרטית נמשכת כ-2.5 שעות, ומחולקת ל-14 שלבים באורך כ-12 דקות כל אחד; קיימת גם גרסה קצרה של כשעה וחצי. השלבים מחליפים באופן מכוון בין קטבים הפוכים (שלילי-חיובי, אקטיבי-פסיבי), במטרה לפתח גמישות רגשית ויכולת מעבר מודע בין מצבים רגשיים שונים.

## כללי בטיחות והשתתפות

כדי להבטיח שהתהליך יהיה בטוח ומיטיב, חלים מספר כללים: איסור מוחלט על אלימות פיזית, איסור השתתפות תחת השפעת אלכוהול או סמים, חובת דיווח למנחה על מצבים רפואיים רלוונטיים, איסור השתתפות לנשים בהיריון, ושמירה על סודיות המשתתפים.

## מדיטציית האום בישראל

מספר מנחים ישראלים עברו את ההכשרה המלאה להנחיית המדיטציה. המדיטציה מתקיימת בפסטיבלי רוח שונים ברחבי הארץ, וקיימות קבוצות שמתרגלות את האום על בסיס חודשי בתל אביב.

## ראו גם
* מדיטציה
* אושו
* קתרזיס

## קישורים חיצוניים
* אתר היומניברסיטי הרשמי, באנגלית

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדיטציה
סולונץ

ממוזער|שלט הכניסה לסולונץ**
**סולונץ** (ב[[רומנית]]: **Soloneț**) הוא [[כפר]] ב[[רומניה]], הנכלל בקומונה (רשות מקומית) טודירשט (Todirești), במחוז [[סוצ'אבה (מחוז)|סוצ'אבה]] (Suceava) שבחבל ההיסטורי [[בוקובינה]]. הכפר ממוקם בצפון-מזרח המדינה, באזור הררי-גבעי המאפיין את [[הקרפטים המזרחיים]] ואת רמת סוצ'אבה.

== גאוגרפיה ==
סולונץ ממוקם בלב האזור ה[[גאומורפולוגיה|גאומורפולוגי]] של אובצ'ינה מארה (Obcina Mare), על גבולה המערבי של רמת [[סוצ'אבה]]. היישוב נקרא על שם **נהר סולונץ** (Râul Soloneț), שהוא אחד ה[[אגן ניקוז|אגנים]] ההידרוגרפיים המרכזיים באזור, ואשר אורכו כ-38 קילומטרים. נהר סולונץ נובע מ[[הרי הקרפטים]] (מגובה של כ-740 מטרים מעל פני הים) וזורם מ[[מערב]] ל[[מזרח]], עד שהוא נשפך אל [[נהר סוצ'אבה]] בנקודת היישוב פרחאוץ (Părhăuți). שם הנהר והיישוב נובע, ככל הנראה, מן המילה הרומנית "סולונץ" או מהמונח המקומי, המציין אזור בעל אדמה מלוחה ("סרטורי").

האזור ההיסטורי של אגן סולונץ סבל מ[[כריתת יערות]] משמעותית במהלך המאות ה-18 וה-19 (בין 1772 ל-1856), מה ששינה את [[הנוף|הנוף הגאוגרפי]] באופן ניכר, אם כי חלקים מהגבעות המערביות נותרו מיוערים.

== היסטוריה וארכאולוגיה ==
אף שתיעוד היסטורי ממוקד של סולונץ מתחיל רק ב[[ימי הביניים]], הממצאים הארכאולוגיים באגן [[נהר סולונץ]] מעידים על נוכחות אנושית קדומה מאוד באזור זה.
* **תקופת הפלאוליתית העליונה:** בחפירות שנערכו בקרבת היישוב סולונצול נואו (Solonețul Nou), נמצאו שרידי [[צפחה]] (Silex) ואבני [[צור (סלע)|צור]] שגילן מוערך בכ-25,000 שנה, מהתקופה ה[[גרווטית]] של הפלאוליתית העליונה. ממצאים אלה מעידים כי קבוצות ציידים-לקטים נעו באזור וניצלו את יתרונותיו הטופוגרפיים, במיוחד את נקודות המפגש של מקורות מים.
* **ימי הביניים:** האזכור התיעודי המוקדם ביותר המקושר ישירות ליישוב מגיע מ[[ימי הביניים|ימי הביניים המאוחרים]]. סולונץ מוזכרת במסמכים של [[נסיכות מולדובה]] במאה ה-16. אזכור משנת 1517 מתייחס לחלוקת אדמות על נהר סולונץ ב[[טינוט]] (מחוז) סוצ'אבה, המעיד על קיום קהילה מיושבת.
* **התקופה המודרנית:** בתקופת השלטון של [[האימפריה האוסטרו-הונגרית]] ב[[בוקובינה]] (אחרי 1775), היישוב התפתח כמרכז כפרי. בעקבות מדיניות הקולוניזציה האוסטרית באזור, הגיעה לאזור אוכלוסייה של מתיישבים חדשים, כולל משפחות [[גרמנים|גרמניות]] שהיגרו ממערב.

=== הכנסייה ההיסטורית ===
אתר מרכזי בסולונץ הוא **כנסיית העץ על שם ניקולאוס הקדוש** (Biserica de lemn „Sfântul Nicolae”). כנסייה זו נבנתה בשנת [[1781]] והיא מהווה דוגמה בולטת ל[[אדריכלות עץ]] המסורתית של בוקובינה. הכנסייה ממוקמת בבית הקברות של הכפר, ורשומה ברשימת [[אתר מורשת עולמית|המונומנטים ההיסטוריים]] של מחוז סוצ'אבה. במהלך המאה ה-19 עברה הכנסייה שינויים מבניים, כולל הרחבת חללי הפנים וחלונותיה.

== דמוגרפיה ==
סולונץ הוא כפר בעל [[רוב אתני]] [[רומנים|רומני]]. על פי נתוני מפקד האוכלוסין של 1930, הרכב האוכלוסייה היה ברובו רומני (כ-97.3%). היה קיים מיעוט קטן של [[יהדות רומניה|יהודים]] (כ-2.55%) וכן מספר מצומצם של תושבים שהצהירו על עצמם כ[[גרמנים]] (כ-3 נפשות). מבחינה דתית, הרוב המכריע של התושבים היו [[נצרות אורתודוקסית|נוצרים אורתודוקסים]].

נכון למפקד האוכלוסין האחרון שנערך ב-2021, אוכלוסיית סולונץ עמדה על כ-1,303 תושבים.

== אישים בולטים ==
* **אדריאן דינו רצ'ירו''' (Adrian Dinu Rachieru; נולד ב-1949): סוציולוג, היסטוריון ומבקר ספרות, יליד סולונץ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רומניה: יישובים
DELAG

**DELAG** (ראשי תיבות של: **Deutsche Luftschiffahrts-Aktiengesellschaft**; בתרגום חופשי לעברית: **תאגיד הנסיעות הגרמני לספינות אוויר**) הייתה חברת התעופה הראשונה בהיסטוריה שהשתמשה בכלי תעופה לשימוש מסחרי. החברה השתמשה בצפלין, סוג של ספינת אוויר קשיחה אך קלה מהאוויר אשר פותחה על ידי הרוזן הגרמני פרדיננד פון צפלין בפרידריכסהאפן בתחילת המאה ה-20. מטה החברה היה ממוקם בפרנקפורט, גרמניה, והיא הוקמה ב-16 בנובמבר 1909. החברה הוקמה בהשראת יצרנית המטוסים הגרמנית לופטשיפבאו צפלין (Luftschiffbau Zeppelin).

DELAG עיצבה צפלין משלה והטיסה 34,028 נוסעים ב-1,588 בטיסות מסחריות, שטסו לאורך 172,535 קילומטר למשך 3,176 שעות בסך הכל. החברה DLEAG עיבצה צפלנים גם לצבא היבשה הגרמני. בין שתי מלחמות העולם, החברה עיצבה את הצפלין LZ 127 Graf שנכנס לשימוש ב-11 באוקטובר 1928. החברה הפסיקה לייצר כלי טיס ב-1935.

## כלי טיס
עד מלחמת העולם השנייה החברה DELAG יצרה 7 כלי טיס:
* LZ 6 LZ 7 Deutschland
* LZ 8 Deutschland II
* LZ 10 Schwaben
* LZ 11 Viktoria Luise
* LZ 13 Hansa
* LZ 17 Sachsen

לאחר מלחמת העולם הראשונה החברה יצרה את כלי הטיס:
* LZ 120 Bodensee
* LZ 121 Nordstern
* LZ 127 Graf Zeppelin

במרץ 1935, החברה השתלבה אל תוך חברת הספנות זפלין הגרמנית (Deutsche Zeppelin-Reederei).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני מטוסים גרמניים
קטגוריה:חלוצי התעופה
קטגוריה:חברות גרמניות
קטגוריה:חברות תעופה גרמניות שנסגרו
בנדה אצ'ה

**בנדה אצ'ה** (באינדונזית: **Kota Banda Aceh**, באצ'נזית: **Banda Acèh**, בג'אווי: ****) היא עיר הבירה והעיר הגדולה ביותר במחוז אצ'ה, אינדונזיה. היא ממוקמת באי סומטרה וגובהה 35 מטרי מעל פני הים. העיר משתרעת על שטח של 61.36 קמ"ר. ואוכלוסייתה הרשמית היא 265,310 (נכון לשנת 2024).

בנדה אצ'ה ממוקמת בקצה הצפון-מערבי של אינדונזיה, בשפך נהר האצ'ה. בנדה אצ'ה עצמה היא מובלעת למחצה בתוך פרובינציית המשנה אצ'ה בסאר, שכן בנדה אצ'ה מוקפת באצה בסאר מדרום, מזרח ומערב, וגובלת במצר מלאקה מצפון. פרברים רבים של העיר התפתחו במחוזות סמוכים של מחוז אצ'ה בסאר מעבר לגבולות העיר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אינדונזיה: ערים
תומאס פיינטר

**תומאס הנסון פיינטר** (באנגלית: **Thomas Hanson Paynter**; 9 בדצמבר 1851 – 8 במרץ 1921) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וכסנאטור מטעם קנטקי.

## ביוגרפיה
פיינטר נולד ב-9 בדצמבר 1851 בחווה סמוך לוונסבורג שבקנטקי. הוא למד בבתי הספר הציבוריים, באקדמיית ראנד ובמכללת סנטר. שם למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1872 והחל לעסוק בעריכת דין בגרינאפ, קנטקי. הוא כיהן כתובע של מחוז גרינאפ בשנים 1876–1882, ולאחר מכן שב לעסוק בעריכת דין בגרינאפ.

פיינטר נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לקונגרסים ה־51, ה־52 וה־53 בבית הנבחרים של ארצות הברית, וכיהן מ־4 במרץ 1889 עד 5 בינואר 1895. בתקופה זו כיהן כיו"ר ועדת ההוצאות במחלקת הדואר של בית הנבחרים. הוא התפטר מתפקידו בשנת 1895 לאחר שנבחר לשופט בבית המשפט לערעורים של קנטקי, תפקיד שבו כיהן בשנים 1895–1906. הוא התפטר גם מתפקיד זה לאחר שנבחר לסנאט של ארצות הברית.

פיינטר כיהן בסנאט מ־4 במרץ 1907 עד 3 במרץ 1913. הוא לא התמודד מחדש בבחירות של 1912. בסנאט עמד בראש הוועדה לבדיקת ענפי שירות המדינה. לאחר סיום הקריירה הפוליטית שלו עבר לפרנקפורט, קנטקי, ב־1913, שם המשיך לעסוק בעריכת דין ובחקלאות. הוא נפטר ב-8 במרץ 1921 בפרנקפורט ונקבר בבית העלמין המדינתי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1851
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1921
ג'וזף בלקברן

**ג'וזף קליי סטיילס בלקברן** (באנגלית: **Joseph Clay Stiles Blackburn**; 1 באוקטובר 1838 – 12 בספטמבר 1918) היה פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים וכסנאטור מטעם קנטקי, וכן כמושל אזור תעלת פנמה. כנואם מוכשר ובעל סגנון לוחמני, הוא היה עורך דין מוערך במשפטי מושבעים, הידוע ביכולתו להשפיע עליהם.

## ביוגרפיה
בלקברן נולד ב־1 באוקטובר 1838 ליד ספרינג סטיישן שבקנטקי. הוא היה אחיו הצעיר של מושל קנטקי .

הוא למד במכון סיירס בפרנקפורט והשלים את לימודיו במכללת סנטר שבדנוויל בשנת 1857. הוא למד משפטים בלקסינגטון והתקבל ללשכת עורכי הדין ב־1858. הוא עסק בעריכת דין בשיקגו עד שנת 1860, אז שב למחוז וודפורד בקנטקי והצטרף לצבא הקונפדרציה כחייל מן השורה בשנת 1861.

כקצין מטה, ובתום מלחמת האזרחים, הגיע בלקברן לדרגת לוטננט קולונל. לאחר המלחמה התיישב בארקנסו, שם עבד כעורך דין וכאיכר במחוז דשה עד 1868, אז שב לקנטקי ופתח משרד עורכי דין בוורסאי.

הוא כיהן כחבר בבית הנבחרים של קנטקי בשנים 1871–1875. לאחר מכן נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס ה־44 ולארבעה הקונגרסים שלאחריו, וכיהן בתפקיד מ-4 במרץ 1875 עד 3 במרץ 1885. הוא כיהן כיו"ר ועדת מחוז קולומביה (בקונגרס ה־45) וכיו"ר ועדת ההוצאות במחלקת המלחמה (בקונגרסים ה־45 וה־46).

בשנת 1885 קרא לוטננט הנרי ט' אלן מהצבא האמריקאי על שמו את הר "בלקברן". הר בלקברן הוא הפסגה הגבוהה ביותר ברכס ההרים רנגל שבמדינת אלסקה, והחמישית בגובהה בארצות הברית.

הוא נבחר לסנאט של ארצות הברית בשנת 1884, נבחר מחדש ב־1890, וכיהן מ־4 במרץ 1885 עד 3 במרץ 1897. הוא נכשל במאמציו להיבחר שוב בשנת 1896. הוא כיהן כיו"ר ועדת הכללים (בקונגרס ה־53). בשנת 1900 נבחר שוב לסנאט וכיהן מ־4 במרץ 1901 עד 3 במרץ 1907, אך הפסיד בבחירות הפנימיות של 1906. הוא היה מזוהה באופן רופף עם האגף התומך ב"כסף חופשי" במפלגה הדמוקרטית, היה דמות ידועה ברמה הלאומית, ושמו אף הועמד כמועמד לנשיאות ב־1896.

הוא מונה למושל אזור תעלת פנמה בידי הנשיא תאודור רוזוולט ב־1 באפריל 1907. הוא התפטר וחזר לאחוזתו במחוז וודפורד.

בלקברן נפטר ב־12 בספטמבר 1918 בוושינגטון די. סי. ונקבר בבית הקברות בפרנקפורט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אנשי צבא הקונפדרציה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1838
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
גדודי השהיד מוחמד דף

**גדודי השהיד מוחמד דף** (בערבית: **كتائب الشهيد محمد الضيف**, תעתיק מדויק: **כאאתיב אלשהיד מוחמד אל דיף**) היא מיליציה פלסטינית, מבוססת אידאולוגית על עקרונות ארגון הטרור חמאס, הפועלת בכפר הסורי טאסיל הנמצא בגולן הסורי.

## רקע
גדודי השהיד מוחמד דף, הוקמו ב-31 במאי 2025 על ידי פעילי טרור סוריים ממוצא פלסטיני, הכרזת הקמתו התבצעה בחשבון הטלגרם של הארגון, תוך כדי הכרזה על מה שכינו "הצהרת היסוד" – "מלבה של פלסטין הכבושה, אנו מכריזים על הקמת גדודי השהידים מוחמד דף, בנאמנות לדם הטהור וכהמשך לדרך ההתנגדות המתמשכת". בנוסף, מסרו בהצהרתם גדודי השהיד מסר למדינת ישראל, המציג את העוינות כלפיה, "נהיה חרב התלויה על צווארכם. בכל מקום שתהיו, תמצאו אותנו שם, נלחמים בכם בכל אשר לנו".

## היסטוריה
### שיגור הרקטות לעבר רמת הגולן
ב-3 ביוני 2025, שוגרו מהכפר הסורי טאסיל, כ-2 רקטות לעבר יישובי רמת הגולן, בין השיגורים נרשמה הפוגה בת כחצי שעה. תחילה הופעלו התרעות בחיספין בשעה 21:30 וברמת מגשימים בשעה 22:00.

ב-4 בינוי 2025, כוחות חיל האוויר הישראלי תקפו את המשגרים, שמהם בוצע הירי לעבר רמת הגולן, ובנוסף גם מספר מטרות בדרום סוריה. בתגובה, גורם השייך למשרד החוץ הסורי טען כי "סוריה לא מעוניינת להוות איום כלפי אף גורם באזור".

## הערות שוליים

קטגוריה:חמאס
קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה: ארגונים
קטגוריה:ארגוני טרור פלסטינים
קטגוריה:ציר ההתנגדות
ג'ורג' בראון מרטין

**ג'ורג' בראון מרטין** (באנגלית: **George Brown Martin**; 18 באוגוסט 1876 – 12 בנובמבר 1945) היה עורך דין, שופט ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קנטקי.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו והשכלה
מרטין נולד ב-18 באוגוסט 1876 בפרסטונסברג שבקנטקי, וב־1877 עבר עם הוריו לעיירה קאטלטסברג. הוא למד בבתי הספר הציבוריים והשלים את לימודיו באוניברסיטת סנטר ב־1895. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1900, והחל לעסוק במקצוע בקאטלטסברג.

### קריירה
לפני שפנה לפוליטיקה, כיהן מרטין כיועץ המשפטי הכללי וכמנהל בחברת הרכבות Big Sandy & Kentucky River Railway Company, וכן כסגן נשיא חברת Ohio Valley Electric Railway Company. הוא שימש גם כדירקטור בבנק Kentucky-Farmers Bank בקאטלטסברג.

בשנת 1904 נבחר מרטין לשופט מחוז בויד, קנטקי. בשנת 1917 הפך לחבר במועצת ההגנה הלאומית של קנטקי. הוא מונה למייג'ור בחיל המשפט של צבא ארצות הברית, אך לא שירת בפועל משום שמונה לסנאט זמן קצר לאחר מכן.

ב־7 בספטמבר 1918 מינה אותו מושל קנטקי, אוגוסטוס אוסלי סטנלי, לחבר הסנאט של ארצות הברית כדי להשלים את כהונתו של אולי מאריי ג'יימס, שנפטר. מרטין כיהן עד 3 במרץ 1919, ולא ביקש להיבחר לכהונה מלאה. בזמן כהונתו בסנאט שימש כיו"ר ועדת הסנאט לפיקוח על ההוצאות במשרד החקלאות של ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1876
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
הבה נגילה (שיר של אברהם טל)

"**הבה נגילה**" הוא שיר מתוך אלבומו של אברהם טל, "חי". השיר נכתב והולחן בידי טל, פאר טסי, איתן דרמון וטל "טליסמאן" בן נון, ויצא תחילה במסגרת האלבום ולאחר מכן כסינגל המיועד להשמעה בתחנות הרדיו. השיר מתאפיין בעיסוק בתמות של תקווה, התמודדות עם מציאות מורכבת וחתירה לחיזוק תחושת הסולידריות בין בני אדם.

## רקע ויצירה
על פי תיאורו של טל, ראשיתו של השיר במפגש חברים לילי שהתקיים בחצר ביתו בפרדס חנה. במעמד זה, הנוצר בתקופה שאותה הגדיר כ"מורכבת", עלה רעיון השיר כמשקל-נגד לתחושות הקושי שרווחו אז. טל אפיין את לידתו כמשב של תקווה שנועד להזכיר את עליונותו של האור על החושך.

הבית הראשון מתאר מבט פנימי המתבטא בהתבוננות בשמיים ובמנגינה הנלווית להם. הדימוי של עפיפונים עפים ברוח מייצג את שאיפתו של האדם למצוא לעצמו מקום ומשמעות. תיאור זה משקף את חיפוש הדרך בקרב הדובר ואת התמודדותו עם תחושת חוסר היציבות. בחלקו הבא של השיר מוצגות שאלות קיומיות המטרידות את הדובר ומונעות ממנו מנוחה. שאלות אלה מדגישות את מקומם של פחדים וחששות בחיי היום-יום ואת מורכבותו של העיסוק העצמי.

הפזמון מציג קריאה לשמחה ולפעולה משותפת, תוך הדגשה כי האור מסוגל לגבור על החושך. מסר זה מעוגן ברעיון לפיו תחושת החיזוק העצמי אפשרית גם בעת מצוקה והיא מלווה בתחושת ניצחון על הקושי. בהמשך מופיע יסוד של תמיכה הדדית, הבא לידי ביטוי בהבטחת הדובר להישאר לצד זולתו. יסוד זה מרחיב את השיר מן המישור האישי אל המישור הקהילתי, ומבליט את ההיבט הקולקטיבי של ההתמודדות האנושית.

הבתים המאוחרים של השיר עוסקים בהבטחת נחמה ואיתנות. תיאור "יום ארוך" שבסיומו קיימת אפשרות להישען על הזולת משמש כהדגשה של המבנה המשותף של ההתמודדות. אזכורם של "ימים חדשים" המגיעים "עם הרוח" מבטא את האמונה בתנועה מתמדת לעבר שיפור. דימויי השמש הזורחת והים הנשפך מבטאים אמירה רחבה באשר לכוחה של ההתחדשות. אזכור הישיבה "כתף אל כתף" ממחיש את מקומה של הקרבה האנושית כיסוד מרכזי בחוויית ההתמודדות.

ב-18 בנובמבר 2025, השיר נכנס לפלייליסט הרשמי של תחנת גלגלצ.

## ביקורות
בביקורתו עמד יוסי חרסונסקי על אופיו של השיר כיצירה המבקשת לכרוך בין חוויה פרטית לבין תודעה קולקטיבית רחבת-היקף. הוא הדגיש כי השימוש בביטוי המסורתי "הבה נגילה" אינו מהווה אך ורק ציטוט תרבותי, אלא מהלך שנועד להעניק למסורת משמעות מחודשת, המותאמת לנסיבות עכשוויות של התמודדות ומאמץ נפשי. בכך ראה חרסונסקי ביטוי ליכולת המוזיקה לשמש כלי המתווך בין עבר תרבותי לבין חוויות ההווה.

חרסונסקי תיאר את השיר כיצירה המאופיינת בשילוב בין ריכוך רגשי לבין שאיפה למעמד של התחדשות. לדבריו, המבנה המוזיקלי והקולני מגלם מגמה של איפוק, המכוונת ליצירת מרחב המשמש התבוננות ולא התרוממות רגשית חטופה. בתוך כך ציין כי השיר מצליח להעמיד זיקה בין פגיעות לבין עמידה, וכי הוא מציע למאזין מסגרת המסוגלת להכיל תחושות של ספק, נחמה ותמיכה הדדית.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אברהם טל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איתן דרמון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טליסמאן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פאר טסי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי איתן דרמון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי טליסמאן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי פאר טסי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת Mobile1 Music
מה שיבוא

"**מה שיבוא**" הוא דואט מאת רן דנקר ושי המבר, שנכתב והולחן בידי המבר, והופק מוזיקלית בידי ניר מימון.

## על השיר
השיר עוסק במתח שבין מציאות רועדת לבין היכולת למצוא בתוכה מוקדי יציבות וקרבה אנושית. היצירה מדגישה את הבחירה להישאר יחד ברגעי קושי, וכך הופכת האהבה למרחב שבו נוצר כוח רגשי המתמודד עם תנודות הזמן. הדגש על ההווה כמקור לביטחון מובע באמצעות הצבתו של האדם לצד זולתו, ולא באמצעות ציפייה לעתיד מרוחק. השורה "חכה לי שם בקצה, ונתחיל מחדש את הכל" מציגה את רעיון ההתחדשות כמעשה הכרוך בהכרה במורכבות המציאות. בכך השיר משלב בין הקשבה למציאות ובין הפנייה לעבר אופק של שינוי. לצד זאת, מוצג הרעיון כי מה שמבקש האדם למצוא עשוי להיות כבר חלק מעולמו הקרוב, והדבר מצריך התבוננות מחודשת במרחב חייו.

## ביקורות
בכתיבתו על "מה שיבוא" הצביע יוסי חרסונסקי על מאפייניו כתוצר אמנותי המבקש לעצב מרחב צלילי ונפשי המאופיין באיפוק, דיוק ובחירה מודעת בהבעה מרוסנת. חרסונסקי עמד על כך כי היצירה נמנעת מן המחווה הדרמטית ומעדיפה להתמקד ברצף מתון ובפריסת שכבות מוזיקליות הנבנות כפעולת נשימה. לשיטתו, הבחירה במינימליזם הפקתי מאפשרת לטקסט לרשת את מרכז הבמה, ולשמש מנוף להבניית חוויה של הרהור פנימי ושל התבוננות לא־מתווכחת במציאות. בכך, כך טען, מתאפשר לשיר להישמע לא כהצהרה רגשית אלא כעמדה רעיונית שיש בה מן היציבות וההכלה.

עוד הדגיש חרסונסקי כי הדיאלוג הווקאלי המתהווה בין דנקר להמבר יוצר מארג הרמוני המבוסס על השלמה הדדית ולא על תחרות טונאלית. תופעה זו, לדבריו, מגלמת את התמה המרכזית של השיר: עמידה משותפת בתוך הווה רועד, תוך עיצובו של מרחב רגשי שבו הקרבה הקולית משמשת עדות למפגש מהותי בין שני סובייקטים מוזיקליים. חרסונסקי ציין כי האופן שבו שתי השורות ההרמוניות נשזרות זו בזו, לעיתים בהמשכיות ולעיתים בחפיפה, מייצר תחושת זרימה מחזורית, ההולמת את רעיון ההתחדשות המובלע בטקסט. בכך משיג הדואט מעמד של יצירה המעמידה את התקווה לא כיעד עתידי אלא כתנאי קיומי המצוי בתוך פעולת השירה עצמה.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי רן דנקר
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ניר מימון
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת די-מיוזיק
גארט וית'רס

**גארט לי וית'רס** (באנגלית: **Garrett Lee Withers**; 21 ביוני 1884 – 30 באפריל 1953) היה פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי. כחבר המפלגה הדמוקרטית, ייצג את קנטקי בסנאט של ארצות הברית ובבית הנבחרים של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
וית'רס נולד ב-21 ביוני 1884 בחווה במחוז ובסטר שבקנטקי. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין ב־1908 ועסק בעריכת דין במחוז ובסטר משנת 1911 ועד 1953. הוא נבחר לפקיד בית המשפט המעגלי של מחוז ובסטר וכיהן בתפקיד בין 1910 ל־1912, ולאחר מכן כיהן כנציב ראשי בין 1913 ל־1917. בשנת 1923 התמודד ללא הצלחה על מועמדות דמוקרטית לתפקיד גזבר המדינה ברשימתו של אלבן בארקלי. הוא שימש כחבר מחוזי בוועדת הכבישים של קנטקי בין 1932 ל־1936; כשופט בנושאי פשיטת רגל בין 1941 ל־1945; וכנציב שמונה במחלקת הכבישים של קנטקי בין 1947 ל־1949 בתקופת המושל ארל קלמנטס.

ב־20 בינואר 1949 מינה קלמנטס את וית'רס לחבר הסנאט של ארצות הברית כדי למלא את מקומו של אלבן בארקלי שהתפטר בשל בחירתו כסגן נשיא ארצות הברית. המינוי נעשה בהסכמה שווית'רס לא יתמודד בבחירות המיוחדות להשלמת הכהונה, ולא בבחירות הרגילות לתקופה מלאה של שש שנים בנובמבר 1950. קלמנטס נבחר לשתי הכהונות והחליף את וית'רס ב־27 בנובמבר 1950.

וית'רס נבחר לבית הנבחרים של קנטקי בשנת 1951, ולאחר מכן זכה בבחירות מיוחדות (עקב מותו של הנציג ) ב־2 באוגוסט 1952 לבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא כיהן כדמוקרטי בקונגרס ה־82 ונבחר מחדש לקונגרס ה־83. הוא נפטר בבית החולים של הצי בבת'סדה שבמרילנד, ב־30 באפריל 1953.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1884
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
ג'אבר מובארכ אל-חמד א-סבאח

שייח' **ג'אבר אל-מובארכ אל-חמד א-סבאח** (בערבית: **جابر مبارك الحمد الصباح**; 5 בינואר 1942 – 14 בספטמבר 2024) היה איש מלוכה ופוליטיקאי כוויתי שכיהן בתפקיד ראש ממשלת כווית בין השנים 2011–2014. קודם לכן הוא כיהן כשר ההגנה וסגן ראש הממשלה. באפריל 2021 הורה בית משפט כוויתי על מעצרו באשמת שחיתות.

ג'אבר א-סבאח מונה לראשונה לראש הממשלה ב-4 בדצמבר 2011. שנה לאחר מכן, ב-5 בדצמבר 2012, הוא מונה מחדש לראשות הממשלה לאחר הבחירות לפרלמנט שנערכו ב-1 בדצמבר 2012. בהמשך, הוא מונה מחדש לאותו תפקיד ב-1 בנובמבר 2017.

## קריירה
א-סבאח החל את דרכו כיועץ במחלקה לענייני מנהלה ב"חצר המלוכה" של אמיר כווית בשנת 1968 וכיהן שם עד 1971. הוא קודם למנהל מחלקת המנהל ושירת עד 1975.

בין השנים 1986-1979 הוא כיהן בתפקיד מושל אזור ואז מונה לשר הרווחה והעבודה (1986–1988) ושר ההסברה 1988–1990).
לאחר שחרור כווית מהכיבוש העיראקי, בשנת 1991, ג'אבר א-סבאח מונה ליועץ במשרד האמיר ומילא את התפקיד עד 2001.
ב-14 בפברואר 2001 מונה לסגן ראש ממשלת כווית ושר ההגנה, ושירת בתפקיד עד 2004, אז מונה ליושב ראש המועצה העליונה לאיכות הסביבה. בשנת 2006, הוא מונה לסגן ראש הממשלה וכן לשר הפנים וההגנה.
ג'אבר א-סבאח מונה לראשונה לראש הממשלה ב-4 בדצמבר 2011, ומאז כיהן בתפקיד זה במשך שבע כהונות:

במהלך כהונתו החמישית, בינואר 2014 הוא ערך שינוי בקבינט שלו. החליף שבעה חברים, כולל שרי הנפט והאוצר, והעלה את מספר האסלאמיסטים לארבעה. השינוי התרחש שבועיים לאחר שכל השרים הגישו את התפטרותם לסבאח לאחר שכמה חברי קבינט, כולל ראש הממשלה עצמו, נחקרו על ידי חברי פרלמנט. האמיר סבאח אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח קיבל את התפטרותם של שבעה מתוך 15 השרים והורה על מינוי שרים חדשים.

### אישומי שחיתות
ב-13 באפריל 2021, בית משפט בכווית הורה על מעצרו של ג'אבר א-סבאח באשמת שחיתות. הוא היה ראש ממשלת כווית לשעבר, הראשון שעמד בפני מעצר טרום משפט. האישומים לכאורה התרחשו במהלך כהונתו בתפקיד שר ההגנה בשנים 2001–2011.

## פעילויות אחרות
ג'אבר א-סבאח היה פטרון פרס העיתונאות ע"ש שייח' מובארכ אל-חמד א-סבאח, למצוינות בעיתונות הכוויתית.

## חיים אישיים
ג'אבר א-סבאח היה נשוי לשתי נשים.

ילדיו מאשתו הראשונה, השייח'ה שייח'ה סבאח א-נאסר א-סבאח: שייח'ה מראחב, שייח' סבאח, שייח' חמד, שייח' ח'אלד, שייח' אחמד, שייח' פהד ושייח' מובארכּ.

ילדיו מאשתו השנייה, אלהאם פאלח אלג'לווי: שייח'ה ווג'ד ושייח'ה שהד.

## הוקרה
* ב-20 בנובמבר 2007, העניק מלך בחריין חמד בן עיסא אל ח'ליפה לג'אבר א-סבאח את "מדליית המלך עיסא, מדרגה ראשונה" (Medal of King Issa, First Class), לאחר ביקורו בבחריין, שם השתתף בפורום המזרח התיכון לביטחון פנים ועולמי.
* ג'אבר א-סבאח קיבל ב-5 בנובמבר 2009 את האות הגבוה ביותר של יפן המוענק לזרים, מסדר השמש העולה מדרגה ראשונה. הוא היה הערבי הראשון שקיבל אות זה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת כווית
קטגוריה:משפחת סבאח
קטגוריה:ילידי 1942
קטגוריה:נפטרים ב-2024
ריק בחלל

"**ריק בחלל**" הוא שיר מאת הזמרת-יוצרת הישראלית מארינה מקסימיליאן, אשר ראה אור כסינגל שני מתוך אלבומה הנושא את אותו שם. השיר פורסם ב-2 בנובמבר 2025 בליווי וידאו קליפ, ומגלם את עיסוקה של מקסימיליאן בריקוד כאמצעי ריפוי, ביטוי רגשי וטרנספורמציה פנימית.

## רקע והפקה
מקסימיליאן ייחסה את הולדת השיר לביט אלקטרוני שיצרו גיא מנטש ועמרי בר, עימם שיתפה פעולה גם בסינגל הקודם שלה, "מגיע לי טוב". לדבריה, השיר נולד מתוך אינטואיציה מוזיקלית וחיבור ספונטני בין עולמות סגנוניים שונים. בראיון ל-103fm תיארה מקסימיליאן את המהלך האמנותי המכוון של האלבום החדש, שבו היא מבקשת להעמיק את השילוב בין מוזיקה אלקטרונית מודרנית לבין הבעה רגשית אינטימית. מקסימיליאן, שביססה את דרכה האמנותית על רקע של לימודי פסנתר קלאסי ומסורת ג'אז, הגדירה את עצמה כמי שאינה כבולה לגבולות סגנוניים: "המוזיקה היא אוקיינוס, אין סיבה להגביל את עצמנו לז'אנר אחד. גם הפופ כל הזמן נוגס מהשוליים בשביל לעניין את עצמו".

את נטייתה לאלקטרוניקה ייחסה להשפעתה הפיזית והנפשית של מוזיקה זו: "העולם האלקטרוני תמיד משך אותי ודיבר אליי, גם מה שהוא עושה במוח, אבל בעיקר מה שהוא עושה בגוף. וזה לרקוד". השיר, לטענתה, מתאפיין במבנה היברידי של בלדה אלקטרונית, שבה מתלכדים רגש ותנועה, ומכאן נובעת גם האנרגיה הדו-ממדית של "ריק בחלל", רגשנית ועם זאת קצבית.

## תוכן ופרשנות
"ריק בחלל" עוסק בחוויית הריקנות, בחוסר הפנימי ובניסיון להכיר בהם כחלק בלתי נפרד מהחוויה האנושית. השיר נפתח בשורה "יש לי משהו חסר, ריק בחלל", הצהרה פיוטית המשמשת נקודת מוצא למסע נפשי של התבוננות פנימה. מקסימיליאן הגדירה את ה"ריק" כמצב תודעתי ממשי: "לריק ולחוסר יש נוכחות גדולה ומוחשית. אנחנו מרגישים חזק את כל מה ואת כל מי שאיבדנו. בכולנו יש חור בבטן שלא יכול להתמלא בפיצויים, לא בקניות, לא באוכל, לא בריגושים".

בהמשך הרחיבה על ממד זה בהקשר חברתי-לאומי, כשהתייחסה לשבר הקולקטיבי שאפיין את התקופה שלאחר טבח שבעה באוקטובר: "כל מה שאיבדנו מאז ה-7 באוקטובר, יש הרגשה שה'אין' זה ממש 'יש'. זאת אומרת, יש לי את הכאב הזה ואת החור הזה". מקסימיליאן תיארה את השיר כביטוי למצב נפשי שבו תחושת האובדן מתמירה את עצמה לתובנה: "זה ריק שאני מנסה למלא, במקום להכיר בו ולהבין ששום מרדף לא ימלא את החור הזה. יש בי משהו חסר, יש לי אותו, זה חלק מהמתנות המורכבות שהחיים נותנים לנו".

## ביקורות
יוסי חרסונסקי תיאר את היצירה כצומת נדירה בין מופשט לרגשי, בין שליטה קפדנית לאובדן מחושב. הוא הגדיר את השיר כ"חקר פיוטי של הריקנות מתוך תוכה", יצירה המתבוננת בחסר לא כהעדר אלא כמרחב בעל ממשות פנימית, שבו מתרחשת טרנספורמציה של כאב לתודעה. לדבריו, מקסימיליאן ניווטה במדויק בין שני קטבים: הרצון לרסן את הסערה הרגשית לבין הדחף להתפרץ ולחשוף את הפצע. השורות "לא אומרת כלום יותר, לא רוצה להתפרץ" לעומת "לא יכולה לשתוק, לא הצלחתי להתאפק" מדגימות, לשיטתו, את הדואליות שבין ריסון לפריצה, היוצרת מתח פסיכולוגי מתמשך העומד בלב היצירה.

במישור המוזיקלי ראה חרסונסקי בשיר מיזוג מושלם בין טכנולוגיה לאנושיות. ההפקה האלקטרונית של מנטש אינה משמשת כמסווה רגשי, אלא ככלי המעצים את הדופק הפנימי של השיר. קצב ה-EDM הסוער מתפקד, לדבריו, כהד מוחשי לפעימת לבה של מקסימיליאן בעת שהרגש משתלט. הקול, הנשלט בקפידה גם ברגעי השיא, משמש עדות לבשלותה האמנותית של המבצעת, הנעה בין פגיעות רכה לבין עוצמה מודעת לעצמה.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מארינה מקסימיליאן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת די-מיוזיק
אולי מאריי ג'יימס

**אולי מארי ג'יימס** (באנגלית: **Ollie Murray James**; 27 ביולי 1871 – 28 באוגוסט 1918) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, שייצג את קנטקי בבית הנבחרים של ארצות הברית ובסנאט של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
ג'יימס נולד ב־27 ביולי 1871 בעיר מריון שבקנטקי. כנער שימש כעוזר באספה הכללית של קנטקי. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1891 והחל לעסוק במקצוע באותה שנה.

בשנת 1902 התמודד ג'יימס על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של קנטקי — החלק המערבי הרחוק של המדינה — וזכה. הוא נבחר מחדש עוד ארבע פעמים, וכיהן שם מ־4 במרץ 1903 עד 3 במרץ 1913.הוא היה יו"ר הוועידות הלאומיות הדמוקרטיות של 1912 ו־1916.

ב־1912 החליט ג'יימס לוותר על מושבו בבית הנבחרים ולהתמודד על מושב בסנאט. הוא נבחר בידי בית המחוקקים של קנטקי ב־9 וב־16 בינואר 1912 והושבע ב־4 במרץ 1913. בסנאט כיהן כיו"ר ועדת הפטנטים. יכולות הוויכוח שלו היו כה בולטות עד שהיו שחששו ממנו בסנאט.

ג'יימס נפטר במהלך כהונתו בבית חולים בבולטימור שבמרילנד, ב־28 באוגוסט 1918, בגיל 47.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1871
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
1747 בצרפת

שנת **[[1747]] ב[[צרפת]]** הייתה השנה בה ציינה צרפת 760 שנות לאום.

## מנהיגים
* לואי החמישה עשר, מלך צרפת

## אירועים חשובים
* 2 ביולי – מלחמת הירושה האוסטרית: .
* 19 ביולי – מלחמת הירושה האוסטרית: .

## נולדו
[200px|ממוזער|שמאל|[ויוואן דנון]]
**([[:קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1747|קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1747]])**
* 4 בינואר – ויוואן דנון, צייר, תחריטן, סופר, דיפלומט, ארכאולוג ואספן אמנות (נפטר ב-1825)
* 13 באפריל – לואי פיליפ השני, דוכס אורליאן (נפטר ב-1793)
* 6 בספטמבר – לואי אלכסנדר, נסיך למבל (נפטר ב-1768)

## נפטרו
**([[:קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1747|קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1747]])**
* 28 במאי – המרקיז דה וובנארג, פילוסוף וחייל (נולד ב-1715)
* 17 בנובמבר – אלן-רנה לסאז', סופר ומחזאי (נולד ב-1668)

## קישורים חיצוניים

*
ריצ'רד ארנסט

**ריצ'רד פרטלוב ארנסט** (באנגלית: **Richard Pretlow Ernst**; 28 בפברואר 1858 – 13 באפריל 1934) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הרפובליקנית, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קנטקי בין השנים 1921 ל-1927.

## ביוגרפיה
ארנסט נולד ב-28 בפברואר 1858 בקובינגטון שבקנטקי, השלים את לימודיו בקולג' סנטר בשנת 1878, וקיבל תואר במשפטים מבית הספר למשפטים של סינסינטי בשנת 1880. באותה שנה הוסמך לעריכת דין והחל לעסוק במקצוע בסינסינטי שבאוהיו, ובקובינגטון שבקנטקי.

הוא כיהן במועצת העיר של קובינגטון בין 1888 ל־1892, וב־1896 התמודד ללא הצלחה על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית.

לאחר בחירתו לסנאט של ארצות הברית ב־1920, כיהן ארנסט בוועדה לתיקון החוקים, בוועדה לפטנטים, ובוועדה לזכויות וקליטת נבחרים. בבחירות של 1926 הפסיד בניסיונו להיבחר מחדש לאלבן בארקלי, לימים סגן נשיא ארצות הברית. לאחר מכן חזר לעסוק בעריכת דין בסינסינטי.

הוא נפטר ב-13 באפריל 1934 בעת ששהה בבולטימור שבמרילנד .

מחנה הקיץ של YMCA בשם "Camp Ernst" שבברלינגטון, קנטקי, נקרא על שמו של הסנאטור ארנסט, שתרם למחנה את 100 האקרים (כ־0.4 קמ"ר) הראשונים של אדמותיו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1858
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1934
חואן קרלוס וארלה

**חואן קרלוס וארלה רודריגס** (בספרדית: **Juan Carlos Varela Rodríguez**; נולד ב-13 בדצמבר 1961) הוא איש עסקים ופוליטיקאי לשעבר מפנמה, שכיהן כנשיאה ה-37 של פנמה בין השנים 2014 ל-2019. וארלה היה בעבר סגן נשיא פנמה מ-2009 עד 2014 ושר החוץ מ-2009 עד 2011 תחת הנשיא ריקרדו מרטינלי. הוא עמד בראש , המפלגה הפוליטית השלישית בגודלה בפנמה, מ-2006 עד 2016.

וארלה ניצח בבחירות לנשיאות ב-2014 עם יותר מ-39% מהקולות. הוא הושבע לכהן כנשיא ב-1 ביולי 2014.

ב-13 ביולי 2023 הודיע מזכיר המדינה האמריקאי אנתוני בלינקן כי נאסר על וארלה להיכנס לארצות הברית בשל מעורבותו בשחיתות. לטענת ארצות הברית, הוא קיבל שוחד בתמורה להענקת חוזים ממשלתיים שלא כדין. וארלה הכחיש את ההאשמה.

## ביוגרפיה
וארלה נולד בפנמה סיטי ללואיס חוסה וארלה ארחונה ובקסי אסתר רודריגס פדרסקי, ממשפחה שהגיעה מ. לשם היגר מספרד סבו מצד אביו, חוסה וארלה בלנקו. לאחר שסיים את לימודיו ב-Colegio Javier, הוא למד במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה בארצות הברית, שם סיים תואר ראשון בהנדסת תעשייה בשנת 1985.

וארלה חבר במועצת המנהלים של החברה המשפחתית מאז 1986, והוא כיהן כסגן נשיא בכיר של Varela Hermanos S.A עד 2008. בשנת 1992 נישא לעיתונאית הפנמית לורנה קסטיו.

וארלה נכנס לפוליטיקה בתחילת שנות ה-90, הוא קיבל לידיו את ניהול הקמפיין של מפלגת פנמניסטה ב-1994 והיה מועמד המפלגה לנשיאות בבחירות 2009. וארלה איחד כוחות עם יריבו, ריקרדו מרטינלי, כמועמדו לתפקיד סגן הנשיא, והושבע ב-1 ביולי 2009 לכהן כסגן נשיא פנמה תחת מרטינלי. בבחירות לנשיאות ב-2014, ניצח וארלה וזכה בכ-39% מהקולות.

ב-2015 נפגש עם הראשון לציון הרב יצחק יוסף והצהיר כי הוא "תומך ומעודד חופש דת. יהודים ימשיכו לחוש תמיד בטוחים בפנמה". כן הביא תמיכה בישראל ואמר שהוא "חש הזדהות עם העם בישראל".

במאי 2018 ביקר בישראל ונפגש עם ראש הממשלה בנימין נתניהו. באוקטובר 2018, בעקבות ביקור של מזכיר המדינה האמריקאי מייק פומפאו שעסק בנושא "הפעילות הכלכלית הדורסנית של סין", הוא ביטל חמישה פרויקטים של תשתיות שסוכמו עם חברות סיניות.

הוא חשוד במעורבות בשערוריית השחיתות של  - חברה ברזילאית ששילמה שוחד לפוליטיקאים. ביולי 2020 הואשם בהלבנת הון בפרשה זו.

באוקטובר 2021 הוזכר שמו במסמכי פנדורה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי פנמה
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה
קטגוריה:פוליטיקאים פנמים
קטגוריה:פנמים שנולדו ב-1961
מוחמד יאסין סאלח

**מוחמד יאסין סאלח** (בערבית: **محمد ياسين صالح**; נולד ב-1985) הוא עיתונאי ופוליטיקאי סורי, המכהן בתפקיד שר התרבות בממשלה הסורית, מאז 29 במרץ 2025.

## ביוגרפיה
א-סאלח נולד ב-1985 בקודסיא (قدسيا) שבמחוז ריף דמשק.

### השכלה
סאלח הוא בעל תואר ראשון בבלשנות מלונדון מטרופוליטן יוניברסיטי ותואר שני בתרגום מאוניברסיטת וסטמינסטר.

### קריירה
סאלח החל את הקריירה התקשורתית שלו ב-2012, ברשת השידור הקטרית אל-ג'זירה, שם זכה להכרה על הגשת מספר תוכניות, ובהמשך השיק תוכנית המוקדשת לספרות ולשפה הערבית.

לאחר נפילת משטר אסד, מונה סאלח לשר התרבות בממשלתו של אחמד א-שרע.

בנאומו לפני שבועת כהונתו, הוא הדגיש את הצורך במדיניות תרבות שתתאים לסדרי עדיפויות הומניטריים, קבע כי "לא יכולה להיות תרבות פורייה בזמן סבל", וקרא לשיתוף פעולה עם שכנים ערבים כדי לפרק את המחסומים שהותיר "המשטר הקודם".

## ביקורת
### בית ההארחה של אל-מרסומי
באפריל 2025, עורר סאלח ביקורת נרחבת לאחר שהוא וג'מאל, אחיו של הנשיא אחמד א-שרע, התארחו בכינוס שנערך אצל שייח' פרחאן אל-מרסומי במחוז דיר א-זור. אל-מרסומי היה ידוע בנאמנותו למיליציות הנתמכות על ידי איראן ובמעורבותו לכאורה בסחר בסמים ובהפרות זכויות אדם. הוא מזוהה עם משמרות המהפכה האסלאמית של איראן במזרח סוריה ומילא תפקיד מרכזי בגיוס צעירים לרגימנט ה-47 הסורי, הנתמך על ידי איראן. בנוסף, דווח כי ניהל פעולות הברחת נשק וסמים נרחבות תחת חסות הדיוויזיה המשוריינת הרביעית, תוך ניצול קשריו ההדוקים עם מאהר אל-אסד בנו של הנשיא לשעבר, בשאר אל-אסד.

הופעתו של סאלח בכינוס עוררה זעם ציבורי נרחב והוא פרסם התנצלות פומבית.

### ביטול פסטיבל "מבול אל אקצה"
מינהלת התרבות של חלב הכריזה על קיום פסטיבל "מבול אל-אקצא", ב-6 בנובמבר 2025. כעבור כשעתיים לאחר מכן, בוטל הפסטיבל, לאחר שהתגלה כי "לא התקבלו האישורים הנדרשים". משרד התרבות הסורי פרסם הבהרה כי הביטול אינו קשור לאיום על סאלח, שהשמיעו משרד החוץ הישראלי והמזרחן הישראלי אדי כהן, באשר "הפסטיבל סותר את הדימוי של סוריה חדשה שמקודם על ידי נשיא סוריה".

## הוקרה
סאלח היה עיתונאי בערוץ אל ג'זירה, ובשנת 2016 זכה במקום הראשון בתחרות "ערבים רהוטים" (فصيح العرب) בקטר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי התרבות של סוריה
קטגוריה:סגל אל-ג'זירה
קטגוריה:עיתונאים סורים
קטגוריה:סורים שנולדו ב-1985
יריב ענבר

**יריב ענבר** (נולד ב-1977) הוא שם העט של איש קהילת המודיעין וסופר ישראלי, ששמו אסור בפרסום.

## ביוגרפיה
ענבר נולד ב-1977 בטבריה, והתחנך בפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה. ענבר התגייס ב-1995 לחטיבת הצנחנים, ושירת בתפקידי מפתח רגישים שונים בקהילת המודיעין הישראלית עד שנת 2011.

לאחר עזיבת קהילת המודיעין עסק ענבר בפעילות יזמית ובייעוץ בתחומי המודיעין והלחימה בטרור.

בשנת 2016 יצא לאור ספרו הראשון, המטרה מקדשת. בעת פרסום הספר אסרו הצנזורה וועדת השרים למתן היתר לפרסומים על ענבר לפרסם את הספר תחת שמו האמיתי.

בשנת 2018 יצא לאור ספרו השני, הסדק, שתורגם לאנגלית על ידי דלית שמואלי. בשנת 2024 זכה הספר המתורגם בפרס הלאומי לספרים יהודיים לספרות מקור עברית מתורגמת.

בשנת 2024 יצא לאור ספרו השלישי, לחישת הזאב. הספר תורגם לאנגלית על ידי דלית שמואלי.

## כתיבתו
ספריו של ענבר הם מותחני ריגול ופסיכולוגיה, ועלילותיהם נוגעות בסוגיות הקשורות למציאות הגאופוליטית בישראל ובאתגרים שונים בעולם הביון. סגנון הכתיבה של ענבר תואר כקולח וענייני, וכן כבעל מורכבות בשלה שיש בה להפתיע את הקורא המנוסה. כמו כן שובח על התיאור המציאותי של קהילת המודיעין הישראלית ומערכת היחסים שלה עם מקבלי ההחלטות.

## ספריו
* **[[המטרה מקדשת]]** (2016), ידיעות ספרים
* **[[הסדק]]** (2018), ידיעות ספרים, תורגם לאנגלית כ-Operation Bethlehem
* **לחישת הזאב** (2024), ידיעות ספרים, תורגם לאנגלית כ-Behind the Trigger

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי הפנימייה הצבאית לפיקוד חיפה
קטגוריה:אנשי קהילת המודיעין הישראלית
קטגוריה:סופרים ישראלים הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרי מתח ואימה ישראלים
קטגוריה:זוכי הפרס הלאומי לספרים יהודיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
ויליאם דבו

**ויליאם ג'וזף דבו** (באנגלית: **William Joseph DeBoe**; 30 ביוני 1849 – 15 ביוני 1927) היה פוליטיקאי אמריקאי שייצג את קנטקי כחבר הסנאט של ארצות הברית בשנים 1897–1903.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
דבו נולד ב-30 ביוני 1849 במחוז קריטנדן שבקנטקי. הוא למד בקולג' יואינג שבעיר יואינג, אילינוי, ושם למד גם משפטים וגם רפואה. הוא סיים את לימודיו בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת לואיוויל ועסק ברפואה במשך כמה שנים. לאחר מכן שב ללימודי משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1889, ועסק בעריכת דין בעיר מריון שבמחוז קריטנדן.

### קריירה
דבו כיהן כמפקח על בתי הספר במחוז קריטנדן. הוא התמודד ללא הצלחה בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 1892. לאחר מכן כיהן כחבר הסנאט של קנטקי בשנים 1894–1897. בהמשך נבחר מטעם המפלגה הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית, וכיהן מ־29 באפריל 1897 ועד 3 במרץ 1903. הוא לא התמודד לכהונה נוספת בבחירות של 1902.

בזמן כהונתו בסנאט עמד דבו בראש 'ועדת השוד והפגיעה באינדיאנים' ובראש 'ועדת הקמת אוניברסיטת ארצות הברית'. הוא היה ציר מטעם קנטקי בוועידה הארצית של המפלגה הרפובליקנית בשנת 1912. עשר שנים לאחר מכן כיהן כמנהל הדואר של מריון, קנטקי, בין השנים 1923–1927. הוא נפטר ב-15 ביוני 1927 במריון ונקבר בבית העלמין מייפל־וויו בעיר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1849
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
גילו הגלילים

"**גילו הגלילים**" (נכתב בשם "**שיר הגליל**") הוא שיר פופולרי מימי העלייה השנייה שהושר ללחן חסידי עממי. השיר נכתב על ידי המשורר העברי-יידי יצחק קצנלסון, ויצא לאור בשנת 1918. לשיר, שהיה מזוהה עם תנועת "השומר הצעיר", הופיעה באותה שנה גרסה מקבילה בשם "**גילו המכבים**" שהתאימה לתנועת "מכבי" ולחג המכבים, חנוכה.

## רקע
השיר יצא לאור לראשונה ב-1918 בשירון "פנקסי" של תנועת השומר הצעיר. השיר יצא באותה שנה תחת הכותרת "שיר הגליל" גם בספר השירים "גן ילדים", שערך יצחק קצנלסון.

יעקב מזור, שערך את התקליטור "הלילות בכנען - שירי ראשונים" (1946-1882), כותב כי "השיר נמנה עם שירי העלייה השנייה אשר היו לנכסי צאן ברזל של הזמר העברי לדורותיו. שרו אותו ילדי הארץ והחלוצים בכל הנסיבות האפשריות: בבית, בבתי הספר, בתנועות הנוער, בכנסים ציבוריים וכדומה. בריקוד ההורה שרו את הפזמון לבדו עם כל הלחן.  מנגינת הפזמון של השיר מבוססת על מוטיבים אשר מרכיבים את הקטע הראשון של שני ניגוני ריקוד חסידיים. אחד הניגונים נמנה עם הרפרטואר של חסידי צאנז".

## הקלטות וביצועים
אחת ההקלטות הראשונות של השיר בגרסת "גילו המכבים" נעשתה על ידי מקהלת גברים בניצוחו של אברהם צבי אידלסון בשנת 1922.

החזן והמוזיקאי אפרים די-זהב הקליט את השיר בליווי הפסנתרן מקס למפל בשנת 1951.

הלהקה העממית של קול ישראל הקליטה את השיר בניצוחו של גיל אלדמע בשנת 1961 באולפני קול ישראל.

חבורת רננים הקליטה את השיר בשנת 1962 בעיבודו של גיל אלדמע.

אסנת פז והגבעטרון הקליטו את השיר באלבום "שירי יצחק קצנלסון" בהוצאת CBS בשנת 1966.

מקהלת הילדים של כפר הנוער "הדסים" בניצוחו של נתן שחר, הקליטה את השיר בשנות ה-70, בתקליט "בחנוכה שירים נשיר" בהוצאת גלטון.

## קישורים חיצוניים
* "גילו הגלילים", באתר הספרייה הלאומית
* מילות השיר והאזנה לו, באתר זמרשת
* "שיר הגליל", באתר פרויקט בן יהודה

#### ביצועים ("גילו הגלילים")
*"גילו הגלילים", בביצוע אפרים די-זהב, סרטון בערוץ יוטיוב, **1951**
*"גילו הגלילים", בביצוע אסנת פז והגבעטרון, סרטון בערוץ יוטיוב, **1967**
*"גילו הגלילים", בביצוע חבורת רננים, סרטון בערוץ יוטיוב, **1972**

#### ביצועים ("גילו המכבים")
*"גילו המכבים", בביצוע מקהלת המכבי, קטע אודיו באתר ארכיון שלקפלאטן, **1935**
*"גילו המכבים", בביצוע להקת חג שמח, סרטון בערוץ יוטיוב, **1981**
*"גילו המכבים", בביצוע דודו אלהרר, סרטון בערוץ יוטיוב, **2007**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יצחק קצנלסון
קטגוריה:שירי ההתיישבות העובדת
קטגוריה:גבעטרון
קטגוריה:שירי אסנת פז
קטגוריה:ריקודי עם בישראל: שירים
קטגוריה:שירי חנוכה
קטגוריה:שירים על ארץ ישראל
קטגוריה:העלייה השנייה
תפקיד (כלכלה)

[200px|ממוזער|שמאל|[שומר ראש הוא תפקיד של שמירה על אדם מסוים, המבוצע על ידי מאבטח]]
בכלכלה, **תפקיד** הוא היחידה הבסיסית של פעילות עבודה במשק, המתואר באמצעות סט מוגדר של משימות, אחריות, מיומנויות ודרישות, שבמסגרתן יוצר העובד ערך כלכלי עבור מעסיק או עבור עצמו. לעיתים מהווה תפקיד יישום מעשי של מקצוע במקום עבודה מסוים.

תפקיד ניתן להחלפה בין עובדים שונים בעלי כשירויות דומות. מבחינה זו, כל תפקיד מייצג ביקוש לעבודה מסוג מסוים, ועובדים מהווים את ההיצע עבורו.

## תכולה

הגדרת תכולתו של תפקיד כוללת:
* אשכול משימות שמחייב מיומנויות מתאימות.
* תפוקה הניתנת למדידה או להערכה.
* קשר לשכר או תמורה, המשקפת את ערך התרומה של בעל התפקיד.
* היקף סמכויות.

## בארגון

במסגרת ארגונית, תפקיד הוא יחידת פעילות המשקפת חלוקת אחריות ומשימות בין עובדים. תפקידים מאפשרים לארגון לארגן את פעולתו, להגדיר קווי סמכות, ולהבטיח שכל פעילות נדרשת מבוצעת על־ידי עובד בעל הכשרה מתאימה. תפקידים בארגון נקבעים בדרך כלל בהתאם למטרותיו, למבנהו הפנימי ולחלוקת העבודה בין מחלקות ודרגים.

תיאורי תפקיד משמשים כלי מרכזי בניהול הארגון. הם מפרטים את המשימות העיקריות, תחומי האחריות, דרישות ההכשרה והמיומנויות, וקווי הדיווח של כל תפקיד. בעזרת תיאורים אלה ניתן להגדיר ציפיות מעובדים, לבסס תהליכי גיוס והכשרה, ולבחון את ביצועיהם.

הארגון מחלק את תפקידיו בין דרגי ניהול לדרגי ביצוע, ולעיתים גם לתפקידים זמניים או חלקיים. חלוקה זו מאפשרת תיאום בין פעילויות, יצירת רצף אחריות, והבטחת תפקוד יעיל של יחידות הארגון.

## בשוק העבודה

בשוק העבודה משמשים תפקידים יחידות בסיסיות המתארות את הביקוש לעבודה מיומנת בתחומים שונים. כל תפקיד מגלם שילוב של משימות, אחריות וכשירויות הנדרשות ליצירת ערך כלכלי, ומהווה את הבסיס לקביעת תנאי העבודה והשכר. תפקידים נבדלים זה מזה בדרישות ההשכלה, בניסיון הנדרש, ברמת המומחיות ובמשקל ההשפעה שלהם על פעילות הארגון.

ניתוח תפקידים הוא כלי מרכזי לחקר שוק העבודה: הוא מאפשר לזהות מגמות בהיצע ובביקוש, לבחון שינויים הנובעים מפיתוח טכנולוגיות חדשות, ולהעריך את הצורך בהכשרה מקצועית. מסגרות סיווג מקובלות, כגון חלוקה לענפי משק או לקבוצות עיסוק, מסייעות להשוות בין תפקידים ולתאר את מבנה שוק העבודה.

שינויים טכנולוגיים, התפתחויות כלכליות ומשברים חברתיים עשויים לשנות את דרישת המעסיקים לתפקידים מסוימים, ליצור תפקידים חדשים או לצמצם את הצורך בתפקידים קיימים. לכן, תפקידים בשוק העבודה מבטאים מצב דינמי המושפע מגורמים כלכליים, טכנולוגיים וחברתיים.

## ראו גם

* משרה

## קישורים חיצוניים
* ניתוח תפקיד באתר "שיתופים"
* תיאור תפקיד באתר "שיתופים"
* התמורות במשימות ובמיומנויות הנדרשות מהעובדים בישראל באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה

## הערות שוליים

*
קטגוריה:עבודה
קטגוריה:שוק העבודה
אלהאם אחמד

**אלהאם אחמד** (בכורדית: **ئیلھام ئەحمەد**, בערבית: **إلهام أحمد,** באנגלית: **Îlham Ehmed**; נולדה ב-28 בדצמבר 1963) היא פוליטיקאית כורדית-סורית מטעם המנהל האוטונומי הדמוקרטי של צפון ומזרח סוריה. מאז יולי 2018, היא נשיאת כורדיסטן הסורית, בקואליציה נשיאותית, במשותף עם מנסור סאלם, פוליטיקאי ממוצא אתני ערבי. אחמד חברה במפלגה הדמוקרטית המאוחדת בסוריה, ובין השנים 2015–2018 כיהנה כיו"ר משותף למועצה הדמוקרטית הסורית.

נכון למרץ 2025, היא מכהנת כיו"ר משותפת של מחלקת החוץ של הממשל האוטונומי הדמוקרטי של צפון ומזרח סוריה.

## היסטוריה
אחמד היא אזרחית סורית, ממוצא אתני כורדי, שנולדה בעיר עפרין שבמחוז חלב בסוריה.  משנות ה-90 הייתה אחמד פעילה בתנועה הלאומנית הכורדית. במהלך קריירתה הפוליטית, הביעה אחמד נכונות בפומבי, בנוגע לשאיפותיה העתידיות, לסוריה בעלת אופי רב-אתני וחילוני. בתחילת מבצע הלחימה השני בא-רקה בנובמבר 2016, נגד מחבלי דאעש אמרה אחמד: "ממשל כזה יכול לספק דוגמה טובה לשינוי דמוקרטי בא-רקה, במיוחד לאור העובדה שהעיר הייתה במשך שנים בירתה בפועל של קבוצת הטרור דאעש. הישג זה יהיה שינוי משמעותי במצב הכללי בסוריה, ויסייע למדינה להתקדם לעבר יציבות ושינוי דמוקרטי. א-רקה תהיה דוגמה לכל המדינה".

לאחר פעילותה בתנועה הלאומנית הכורדית אחמד שואפת להקים ממשלה מבוזרת, בה לרשויות המקומיות יש סמכויות רבות יותר, וביניהן סמכויות למען הבטחת זכויותיהן של קבוצות סוריות ואתניות שונות. הבטחת הזכויות על פי אחמד, תכלול את חופש הביטוי, שוויון מגדרי והבטחת זכויות העם הכורדי בחוקה הסורית, אשר חוקקה בתקופת שלטון הבעת', בנוסף, תומכת אחמד בממשלה סורית-פדרלית.

## קשרים עם משטר אסד
ביולי 2018, בתחילת כהונתה בתור הנשיאה המשותפת לכורדיסטן הסורית, השתתפה אחמד במשא ומתן עם ממשלת אסד בדמשק, בנוגע לשירותים אזרחיים שלפי שרצונותיה יינתנו גם באזורים הנשלטים על ידי- כורדיסטן הסורית, משא ומתן זה לא הנחיל הצלחה לאחמד, ומאז משא ומתן זה, הטיחה אחמד בממשל אסד האשמות לכישלון באיחוד סוריה- "המשטר השליט לא שינה את עמדתו, לא ברמה ההומניטרית ולא ברמה הפוליטית. הוא לא גילה כל גמישות כלפי הסורים המסוכסכים עמו. הוא דחה ערוצי תקשורת לטיפול בתוצאות רעידת האדמה והאסון ההומניטארי שבעקבותיו... הם המכשול העיקרי באיחוד החזון הסורי".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאיות סוריות
קטגוריה:נשים כורדיות
קטגוריה:כורדים סורים
קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה: אישים
קטגוריה:סורים שנולדו ב-1963
קטגוריה:ילידות 1963
קליקג'קינג

**קליקג'קינג** (אנגלית: Clickjacking) הוא סוג של מתקפת ממשק משתמש (UI redressing) שבו תוקף גורם למשתמש ללחוץ על אלמנט נראה לעין באתר או באפליקציה – אך הלחיצה משפיעה בפועל על אלמנט אחר, מוסתר או ממוקם בצורה מטעה. בדרך זו, המשתמש מבצע פעולה שלא התכוון לה – למשל לחשוף מידע רגיש, להפעיל מצלמה או לתת הרשאות – מבלי להבין מה בדיוק קרה.

## דוגמאות
* המשתמש מקבל קישור לסרטון – אך כאשר הוא לוחץ על "הפעלה", הוא למעשה מבצע רכישה באתר אחר.
* המשתמש רואה כפתור כמו "שחק" או "המשך", אבל מעליו מונחת שכבה שקופה של כפתור "לייק" או "עקוב". הלחיצה נותנת הרשאה או מבצעת אינטראקציה חברתית בלי שהמשתמש התכוון לכך.
* אתר תמים מוטמע בתוך iframe שקוף של אתר מערכת תשלומים. המשתמש לוחץ על כפתור באתר התמים ובפועל מאשר העברה לחשבון התוקף.

## דרכי הגנה
כדי למנוע מתקפות קליקג'קינג מקובל להשתמש ב־Heades המיועדים לאבטחה בדפדפן, כגון:
* x-frame-options שמונעת טעינה של הדף בתוך iframe.
* Content Security Policy (CSP) עם ההנחיה frame-ancestors, המגבילה אילו אתרים רשאים להטמיע את הדף.

## הערות שוליים

קטגוריה:האקינג
קטגוריה:אבטחת מידע
פול דה ויני

[ממוזער|פול דה ויני מאת [אוגוסט רודן]]
**פול דה ויני** (בהולנדית: **Paul De Vigne**; 1843, גנט – 1901) היה פסל בלגי.
## ביוגרפיה
דה ויני החל את הכשרתו אצל אביו, בשנת 1868 הוצגה יצירתו ״פרה אנג'ליקו דה פיאזולה" בסלון גנט.

הועסק על ידי הממשלה ליצירת קריאטידות לחזית המעוטרת של הקונסרבטוריון המלכותי של בריסל .

התגורר עד 1882 בפריז שם יצר את יצירתו ״אלמוות״ ואת "הכתרת האמנות" בחזית ארמון האמנויות היפות בבריסל.

יצר את אנדרטת יאן בריידל ופיטר דה קונינק, שנחנכה בברוז' בשנת 1887.

במותו היה באמצע עבודה של צוות אמנים על מזרקת אנספאך  בבריסל.

## גלריה

Poverella by Paul de Vigne.jpg|נערה במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה
Immortality by Paul de Vigne in the Royal Museums of Fine Arts of Belgium.jpg|אלמוות במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה
Philips of Marnix, Lord of Saint-Aldegonde statue by Paul De Vigne at Petit Sablon Park, Brussels.jpg|פיליפס ואן מרניקס  בפארק פטיט סבלון
DeWinneDeVigne.jpg|הצייר לייבין דה ווין 
The triumph of the art by Paul De Vigne at the Facade of Royal Museums of Fine Arts of Belgium.jpg|הכתרת האמנות בחזית ארמון האמנויות היפות בבריסל.
Statue of Jan Breydel & Pieter de Coninck, Bruges-.jpg|אנדרטת יאן בריידל ופיטר דה קונינק בברוז'


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פסלים בלגים
קטגוריה:ילידי 1843
קטגוריה:נפטרים ב-1901