open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כחליים

[ממוזער|[כחל מצוי, מצוי גם בישראל.]]
[ממוזער|[כחל הודי]]
**כחליים** (שם מדעי: Coraciidae) היא משפחת עופות מסדרת הכחלאים הכוללת 2 סוגים, ובהם 11 מינים. בישראל קיים מין אחד ממשפחת הכחליים: כחל מצוי ונצפה פעם אחת גם המין כחל רחב-מקור.

זוהי משפחת עופות בעלי צבעים עזים שהעיקרי בהם הוא הכחול, ומכאן שמם בשפה העברית. שלא כברוב העופות צבעוניותם זהה בין הזוויגים.
מבנה גופם מוצק בעלי צוואר קצר וראש גדול דבר המשווה להם מראה דומה לשל עורביים, ומכאן שמם המדעי, (Coraciidae). תפוצתם מוגבלת לעולם הישן כאשר שבעה מינים חיים באפריקה מדרום לסהרה וארבעה מינים חיים באזור המדבריות של מערב אסיה ובמזרח אירופה.

אורך מיני המשפחה נע קרוב ל-30 סנטימטרים. הכחליים הם מעופפים טובים ובעונת החיזור הם מבצעים תרגילי אירובטיקה מרהיבים. ולעומת זאת רגליהם חלשות עד כי הם אינם הולכים אלה מקפצים קפיצות מגושמות כדי להתקדם על הקרקע.

מזונם מורכב מחרקים, רכיכות, וחולייתנים קטנים. אותם הם צדים על ידי המתנה בנקודות תצפית, מהן הם עטים על טרף חולף.

הכחליים מקננים במחילות שהם חופרים בסלע בכוכים מוכנים ואף בעצים חלולים, הם אינם מרפדים את קיניהם. הנקבה מטילה כ-2–4 ביצים לבנות. כאשר שני בני הזוג משתתפים בדגירה ובטיפול בגוזלים לאחר הבקיעה.
הגוזלים בוקעים ערומים, ושוהים בקן כ-3–4 שבועות.

## מיון
*סוג כחל (Coracias)
**מין כחל מצוי (Coracias garrulus)
**מין כחל סנגלי Coracias abyssinicus
**מין כחל כחול-בטן (Coracias cyanogaster)
**מין כחל לילכי (Coracias caudatus)
**מין Coracias naevius
**מין  כחל הודי  (Coracias benghalensis)
**מין Coracias temminckii
**מין  כחל זנב-מחבט   (Coracias spatulatus)
*סוג כחל עב-מקור (Eurystomus)
**מין  כחל כחול-גרון   (Eurystomus gularis)
**מין כחל צהוב-מקור (Eurystomus glaucurus)
**מין Eurystomus orientalis
**מין Eurystomus azureus

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1815
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
קטגוריה:כחלאים
מחוז הוט ספרינגס

**מחוז הוט ספרינגס** (באנגלית: **Hot Springs County**) הוא מחוז של מדינת ויומינג שבארצות הברית. נכון לשנת 2000 התגוררו במחוז 4,882 תושבים. בירת המחוז היא העיר תרמופוליס.

המחוז הוקם בשנת 1911.

## גאוגרפיה
שטחו של מחוז הוט ספרינגס 5,196 קמ"ר מהם 5,190 קמ"ר הם שטחי יבשה, ו-6 קמ"ר (0.12%) הם שטחי מים. מחוז ואשאקי גובל במחוז הוט ספרינגס ממזרח, מחוז פרימונט גובל בו מדרום, ומחוז פארק גובל בו מצפון וממערב.

## אוכלוסין
נכון לשנת 2000 מתגוררים במחוז 4,882 תושבים. צפיפות האוכלוסין הממוצעת היא נפש אחת לקמ"ר.
23.3% מתושבי המחוז הם ממוצא גרמני, 17% ממוצא אנגלי, 12.2% ממוצא אירי, ו-6% ממוצא נורווגי.

## קישורים חיצוניים

* 
* מחוז הוט ספרינגס במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים

ימין|ממוזער|250px|תרמופוליס, בירת המחוז. מבט מראש פסגת ראונדטופ

הוט ספרינגס
נבחרת הרפובליקה הדומיניקנית בכדורסל

**נבחרת הגברים של הרפובליקה הדומיניקנית בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של הרפובליקה הדומיניקנית ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של הרפובליקה הדומיניקנית. 

הישג השיא של הנבחרת באליפות אמריקה בכדורסל הוא המקום השלישי, בו סיימה בשנת 2011.

הנבחרת העפילה ארבע פעמים לאליפות העולם בכדורסל. בשנת 1978 סיימה במקום השנים עשר. בשנת 2014 סיימה במקום השלושה עשר. בשנת 2019 סיימה במקום השישה עשר ובשנת 2023 סיימה במקום הארבעה עשר.

נבחרת הרפובליקה הדומיניקנית מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים.

## כל אליפויות העולם

## כל [[אליפות האמריקות בכדורסל|אליפויות אמריקה]]

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

הרפובליקה הדומיניקנית
קטגוריה:הרפובליקה הדומיניקנית: כדורסל
נבחרת איי בהאמה בכדורסל

**נבחרת הגברים של איי הבהאמה בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של איי בהאמה, הנחשבת לאחת החלשות ביותר ביבשת אמריקה ובעולם. 

הישג השיא של הנבחרת הוא השתתפות באליפות אמריקה בכדורסל שנערכה בשנת 1995, ובה סיימה במקום השמיני מתוך עשר נבחרות.

הנבחרת מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.

## כל אליפויות אמריקה

## הערות שוליים

איי הבהאמה
קטגוריה:איי בהאמה: ספורט
נבחרת ברבדוס בכדורסל

**נבחרת הגברים של ברבדוס בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של ברבדוס.

הנבחרת נחשבת לאחת החלשות ביותר ביבשת אמריקה ובעולם. 

הנבחרת השתתפה פעם אחת באליפות אמריקה בכדורסל שנערכה בשנת 1995 ובה סיימה במקום העשירי והאחרון.

הנבחרת מעולם לא השתתפה במשחקים האולימפיים או באליפות העולם בכדורסל.

## כל אליפויות אמריקה

## הערות שוליים

ברבדוס
קטגוריה:ברבדוס: ספורט
נבחרת אקוודור בכדורסל

**נבחרת הגברים של אקוודור בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של אקוודור.

הנבחרת נחשבת לאחת החלשות ביבשת אמריקה ובעולם. 

הנבחרת העפילה פעם אחת לאליפות העולם בכדורסל הראשונה שהתקיימה בשנת 1950 וסיימה במקום השמיני מתוך עשר קבוצות לאחר שהפסידה לנבחרות מצרים וצרפת ולאחר מכן ניצחה במשחקי הדירוג על מקומות 7-10 את נבחרות יוגוסלביה וספרד והפסידה לפרו.

מאז לא השתתפה הנבחרת בטורנירים משמעותיים נוספים עד לאליפות אמריקה בכדורסל שנערכה בשנת 1989 ובה סיימה במקום ה-12 והאחרון.

מאז ועד היום לא השתתפה נבחרת אקוודור בטורנירים משמעותיים נוספים.

נבחרת אקוודור מעולם לא השתתפה במשחקים האולימפיים

## כל אליפויות העולם

## כל אליפויות אמריקה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אקוודור
כדורסל
מחוז ואשאקי

**מחוז ואשאקי** (באנגלית: **Washakie County**) הוא מחוז של מדינת ויומינג שבארצות הברית. נכון לשנת 2000 התגוררו במחוז 8,289 תושבים. בירת המחוז היא העיר וורלנד.

המחוז הוקם בשנת 1911 והוא נקרא על שם ואשאקי - ראש שבט השושוני האינדיאני, אשר סייע למתיישבים האירופאים בבואם לאזור.

## גאוגרפיה
שטחו של מחוז ואשאקי 5,809 קמ"ר מהם 5,802 קמ"ר הם שטחי יבשה, ו-7 קמ"ר (0.12%) הם שטחי מים. מחוז ביג הורן גובל במחוז ואשאקי מצפון, מחוז ג'ונסון גובל בו ממזרח ומחוז נאטרונה גובל בו מדרום מזרח, מחוז פרימונט מדרום, מחוז הוט ספרינג ממערב ומחוז פארק מצפון מערב.

## אוכלוסין
נכון לשנת 2000 מתגוררים במחוז 8,289 תושבים. צפיפות האוכלוסין הממוצעת היא נפש אחת לקמ"ר.
27.1% מתושבי המחוז הם ממוצא גרמני, 13.1% ממוצא אנגלי, ו-9.9% ממוצא אירי.

## קישורים חיצוניים

* 

ואשאקי
נבחרת פרגוואי בכדורסל

**נבחרת הגברים של פרגוואי בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של פרגוואי. מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של פרגוואי. 

הישג השיא של הנבחרת הוא המקום התשיעי שבו סיימה באליפות העולם בכדורסל בשנת 1954. הנבחרת הפסידה בשלב הראשון לנבחרות הפיליפינים וברזיל אך ניצחה בכל שלושת משחקי הדירוג על מקומות 9–12 את נבחרות פרו, צ'ילה ויוגוסלביה.
הנבחרת העפילה פעם נוספת לאליפות העולם בכדורסל בשנת 1967 אך הפעם סיימה במקום ה-13 והאחרון לאחר שהפסידה בכל משחקיה.

נבחרת פרגוואי השתתפה שלוש פעמים באליפות אמריקה בכדורסל. בשנת 1989 סיימה במקום העשירי מתוך 12 נבחרות ובשנת 2011 סיימה במקום התשיעי מתוך 10 נבחרות לאחר שהפסידה בכל משחקיה. גם בשנת 2013 הפסידה פרגוואי בכל משחקיה וסיימה במקום האחרון.

נבחרת פרגוואי מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים.

## כל אליפויות העולם

## כל אליפויות אמריקה

## הערות שוליים

פרגוואי
קטגוריה:פרגוואי: ספורט
ריצ'רד ארקרייט

**ריצ'רד ארקרייט** (באנגלית: **Richard Arkwright**; 23 בדצמבר 1733 - 3 באוגוסט 1792) היה ממציא בריטי ואחד מן היזמים המובילים של המהפכה התעשייתית. ארקרייט ידוע בעיקר כממציא מסגרת המים, המכונה לטוויית כותנה. שיטות הארגון שלו, אשר משלבות כוח אדם מקצועי למחצה עם מיכון, מהוות את הבסיס למפעלים המודרניים.
## חייו
ארקרייט נולד בפרסטון שבאנגליה למשפחה ענייה, והיה הצעיר מ-13 אחים. עד גיל 28 עבד כספר, ואחר כך כסוחר בפאות נוכריות. הכנסותיו מהמצאת צבע עמיד במים לפאות אפשרו לו לייצר אבטיפוס למכונת טווייה.

בשנת 1768, בגיל 36, בנה ארקרייט מכונה לטוויית כותנה, שאמצעותה ניתן היה לטוות חוט עדין וחזק במידה מספקת כדי שישמש שתי. קודם לכן נעשה השתי מפשתן ורק הערב נעשה מכותנה. בשנה שלאחר מכן בנה מטווייה, שהופעלה תחילה בכוחו של סוס, ובהמשך בכח המים. פועלים ויצרנים ניסו להכשיל את מפעלו מחשש שהמכונות ינשלו אותם מעבודתם - באמצעות המכונות של ארקרייט, פועל אחד הפיק עבודה שוות ערך לזו של 130 אנשים בעבודה ידנית. ארקרייט גבר על המכשולים, וצבר הון רב.

רק לאחר שמלאו לו 50 שנה, התחיל לרכוש את יסודות ההשכלה. בשנת 1786 העניק לו המלך תואר אבירות.

ארקרייט מת בגיל 60, ב-3 באוגוסט 1792.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ממציאים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1732
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1792
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
מחוז שרידן (ויומינג)

**מחוז שרידן** (באנגלית: **Sheridan County**) הוא מחוז של מדינת ויומינג שבארצות הברית. נכון לשנת 2000 התגוררו במחוז 26,560 תושבים. בירת המחוז היא העיר שרידן.

המחוז הוקם בשנת 1888.

## גאוגרפיה
שטחו של מחוז שרידן 6,545 קמ"ר מהם 6,535 קמ"ר הם שטחי יבשה, ו-10 קמ"ר (0.15%) הם שטחי מים. המחוז גדול פי 1.5 ממדינות רוד איילנד. מחוז ביג הורן שבמדינת מונטנה גובל במחוז שרידן מצפון, מחוז פאודר ריוור שבמדינת מונטנה גובל בו מצפון-מזרח, מחוז קמפבל שבמדינת ויומינג גובל במחוז שרידן ממזרח, מחוז ג'ונסון שבמדינת ויומינג מדרום, ומחוז ביג הורן שבמדינת ויומינג ממערב.

## אוכלוסין
נכון לשנת 2000 מתגוררים במחוז 26,560 תושבים. צפיפות האוכלוסין הממוצעת היא 4 נפשות לקמ"ר.
24.8% מתושבי המחוז הם ממוצא גרמני, 12.3% ממוצא אנגלי, 10.3% ממוצא אירי, 6% ממוצא נורווגי, ו-5.1% ממוצא פולני.

## קישורים חיצוניים

* 

שרידן
שרידן

**שֶׁרִידַן** (בכתיב לועזי: **Sheridan**) הוא גרסה האנגלית של השם האירי **או'שירידאיין** (**Ó Sirideáin**).

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אנגליים
קטגוריה:שמות פרטיים
חמאם אל-באשה

**חמאם אל-באשה** הוא חמאם היסטורי השוכן מדרום למצודת עכו, בצפונה של עכו העתיקה.

## היסטוריה
החמאם הוקם בשנת 1795 על ידי מושל צפון הארץ, אחמד אל-ג'זאר, והוא קרוי על שמו. לפי הסברה הוא הוקם על שרידיו של בית מרחץ צלבני, וחזיתותיו המזרחית והצפונית חופפות למבנה הקדום. בדומה לחמאמים אחרים ברחבי האימפריה העות'מאנית, הוא שימש גם כמקום מפגש חברתי. עד קום המדינה תפקד המבנה כחמאם, ומ-1954 ועד שנות ה-90 כמוזיאון עירוני.

בין השנים 2000–2003 שופץ המבנה על ידי רשות העתיקות והחברה לפיתוח עכו העתיקה, וכיום מוצגת בו מצגת אור-קולית קבועה בשם "הבלן האחרון". המופע מתחקה אחר תולדות העיר באמצעות סיפורה של שושלת בלנים דמיונית, ועושה שימוש באלמנטים הוויזואלים של המבנה. 

שמאל|ממוזער|300px|תרשים החמאם
שמאל|ממוזער|250px|תקרת בית המרחץ איפשרה כניסת אור שמש למקום

## המבנה
חדרי החמאם ערוכים סביב חצר פנימית (**3 בתרשים**) המובילה אל מלתחה שבמרכזה מזרקת שיש ולאורך קירותיה ספסלי שיש (**4 בתרשים**). משם עברו הרוחצים דרך חדרי שירות לחדר פושר (**7 בתרשים**) שבשני צדדיו ארבעה חדרים פרטיים, ולאחריו לחדר חם (**8 בתרשים**) שאליו צמודים תנור הסקה ומאגר מים. החדר החם בנוי בצורת מתומן ובארבע פינותיו חמישה חדרים קטנים לשימוש אישי (בפינה הצפון-מזרחית יש שני חדרים). החדר החם וכל חדרי המשנה עטורים בכיפות. כיפת החדר החם נחה על ארבעה עמודי שיש מסיביים, והיא מחוררת בפתחים עגולים קטנים רבים, המחדירים את אור קרני השמש דרך חלונות זכוכית צבעונית. קרני אור אלה יצרו אפקט ייחודי בשילוב אדי המים שעלו מרצפת החדר. מבנה בית המרחץ מעוטר ברצפות שיש, בעמודי גרניט ופורפיר ובאריחי קרמיקה צבעוניים שהובאו מדמשק ומאנטוליה.

## החמאם הקטן
בדרומה של העיר שוכן חמאם נוסף הידוע בשם "החמאם הקטן" או חמאם אל-שעבי. חמאם זה, שנבנה בידי דאהר אל-עומר, קטן בהרבה מחמאם אל-באשה. הוא נזכר לראשונה בשנת 1704 כחלק ממסגד אל-רַמל, והיה בשימוש עד שנות ה-40 של המאה ה-20. כיום הוא הרוס חלקית.
מרכז|ממוזער|800px|"הבלן האחרון": אחד החדרים בחמאם כחלק מסיור ההדמיה האור-קולי במקום
## קישורים חיצוניים

* 
* חמאם אל באשה ותערוכת "הבלן האחרון", באתר האינטרנט של החברה לפיתוח עכו העתיקה
* חמאם אל-פאשה: שימור מזרקה, באתר האינטרנט של  מינהל שימור, רשות העתיקות, 2009
* החמאם, באתר "ArchNet"

קטגוריה:עכו: מבנים
קטגוריה:אחמד אל-ג'זאר
קטגוריה:עכו: מוזיאונים
קטגוריה:עכו העתיקה
עכו
עבדאללה קוואסמה

**עבדאללה עבד אל-קאדר קוואסמה** (**عبد الله عبد القادر القواسمي**; 1960 – 21 ביוני 2003) היה טרוריסט מחמולת קוואסמה ומפקד הזרוע הצבאית של חמאס בחברון. קוואסמה, שהיה אחראי לסדרת פיגועים בישראל, היה המבוקש מספר אחת ביהודה ושומרון עד חיסולו ב-2003.

## פעילות
עבדאללה קוואסמה נעצר לראשונה על ידי ישראל ב-1988, והיה בין מגורשי החמאס ללבנון. בשנת 1992, לאחר שחזר לישראל, נעצר קוואסמה בשנית על ידי ישראל, ובשנת 1994 שוחרר ושב לחברון.

ב-1998 נעצר קוואסמה על ידי הרשות הפלסטינית, אולם שנתיים אחר כך, בתחילת האינתיפאדה השנייה, שב לפעילות בחמאס.

במרץ 2003, לאחר ששני המפקדים הבכירים של החמאס בגדה המערבית, עלי עלאן ונאצר עסידה, נהרגו בידי צה"ל במהלך אותו היום, התמנה קוואסמה למפקד גדודי עז א-דין אל-קסאם בחברון.

קוואסמה עמד בראש ההתארגנות של החמאס בעיר חברון, והיה אחראי בין השאר על איסוף כספים ועל הזרוע הפוליטית באזור.

על פי מערכת הביטחון, קוואסמה אחראי למותם של יותר מ-40 בני אדם בסדרת פיגועים ממזרח וממערב לקו הירוק.

הפיגועים המיוחסים לעבדאללה קוואסמה:

## הריגתו
במוצאי שבת 21 ביוני 2003 נכנס כוח ימ"מ לחברון במטרה לעצור את קוואסמה לאחר שהתקבל מידע אחר מקום מסתורו. קוואסמה ניסה להימלט, ובמנוסתו פתח באש לעבר הכוח. לאחר חילופי אש קצרים נהרג. בארגון החמאס נטען כי לוחמי הימ"מ רצחו את קוואסמה בכוונה תחילה, אך לטענת גורמי צבא הכוונה הייתה להביא את קוואסמה למשפט בישראל ולא להרוג אותו. מותו של קוואסמה היווה מכה קשה לארגון בחברון שלא הצליח להוציא מאז פיגועי טרור "איכותיים" בתדירות גבוהה כפי שעשה לפני מותו.

לאחר מותו של קוואסמה החליף אותו בתפקידו סגנו, אחמד באדר.

בנובמבר 2023 בעיצומה של מלחמת חרבות ברזל ביצע עבד אל קאדר בנו של קוואסמה יחד עם מחבל נוסף את פיגוע הירי במחסום המנהרות בו הרג חייל ופצע מספר אנשים, קוואסמה הבן נורה בידי חיילי צה"ל ומת.

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:פעילי חמאס שנהרגו בידי ישראל
קטגוריה:מגורשי חמאס ללבנון
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1960
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2003
מחוזות המלדיביים

מבחינה מנהלית המלדיביים הייתה מחולקים ל-7 מחוזות (Province). החל משנת 2010 היא מחולקת ל-17 אטולים ו-4 ערים בעלי מעמד נפרד. שמותיהם של האטולים הם למעשה ראשי התיבות של שמותיהם המקוריים בשפת הדיבהי, משום שהשמות המקוריים קשים להגייה בפי זרים המגיעים למדינה.

שמאל|375px|ממוזער|מפת מחוזות המלדיביים

## קישורים חיצוניים

* נתוני אוכלוסייה
* תיאור האיים
* אתר השלטון המקומי

*
*
יוסף קארה

מארי **יוסף בן סאלם (שלום) קארה** (ה'תקכ"ט – י"ז באלול ה'תר"ט, 1769 – 4 בספטמבר 1849) היה הראב"ד הקבוע השמיני בבית דין צנעא.

## ביוגרפיה
נולד לסאלם בן צאלח קארה ברובע היהודי בעיר צנעא בירת תימן.

היה מתלמידיו המובהקים של מהרי"ץ ונחשב כממשיך דרכו העיקרי בפסיקת הלכה. התפלל ולימד בבתי הכנסת בית אלאוסטא ובית כחלאני שבעיר, שבהם התפלל בנוסח השאמי. לאחר פטירת חברי בית הדין הקבוע השביעי בשנת ה'תקס"ט (1809), נתמנה בית דין זמני לתקופה של 3 שנים, ובשנת ה'תקע"ב (1812) נבחר מארי יוסף לשמש כראב"ד קבוע של הרכב בית הדין הקבוע השמיני.

נפצע מחרב במצחו בשנת ה'תקע"ח (1818), בפרעות שעשו הערבים ביהודי צנעא בזמן "מרד בכיל". תקופה מסוימת גלה מעירו צנעא לכפר באזור חג'בה, שם התארח אצל התושבים.

צוואתו לבניו נכתבה בפנקס בית הדין בצנעא (המסוודה). נפטר בצנעא ביום שלישי, י"ז באלול ה'תר"ט (1849).

## תורתו
מארי יוסף פתח ישיבה בביתו, שבה למדו כל לילה כשעתיים לפני עלות השחר. את שיעוריו העביר בעל פה, ושלט בעל פה בסוגיות התלמוד ומפרשיו. את רוב זמנו הקדיש ללימוד ולהנהגת הקהילה. עיקר לימודו היה תלמוד ומשנה תורה להרמב"ם. היה רב ראשי פעיל ביותר, ותיקן תקנות רבות לציבור, כגון צמצום הוצאות החתונות כדי למנוע את התרוששות העניים. במחלוקת על ברכת המוציא, צידד במנהג הקדום, כדעת רבו מהרי"ץ.

למרות היותו מתפלל בנוסח השאמי, הוא היה ממשיך דרכו של רבו מהרי"ץ, שהיה ממשיכה של דרך הפסיקה הקדומה של יהודי תימן. הוא ראה בזרם השאמי עניין של נוסח תפילה בלבד, אך סבר שיש לפסוק כפי מסורת הפסיקה של יהדות תימן המקובלת מדורי דורות, ועל כן יצא בתקיפות נגד חבריו שרצו לחדש ולפסוק בתימן כדעת השולחן ערוך.

בין תלמידיו בניו מארי סלימאן קארה ששימש כראב"ד לאחר פטירתו, ומארי אברהם קארה, מארי חיים קורח, מארי סאלם חבשוש ראש הישיבה הכללית, מארי סלימאן צאלח ששימש כראב"ד העשירי, ובנו הצעיר מארי יחיא.

חיבר את הספר "זבחי אלהים" על הלכות שחיטה, שהיה נפוץ מאוד בתימן, ואף זכה לקיצור על ידי מארי דוד עראקי. בנוסף לחיבורו, כתב תשובות רבות בהלכה ופסקי דין הפזורות בספריות ובידי יחידים.

הוא הנחה את השד"ר שהגיע לתימן ר' ברוך בן שמואל מפינסק שהגיע לצנעא בשנת ה'תקצ"ג (1833), והסביר לו כיצד להתנהג כדי להישמר מהתושבים המוסלמים. בסופו של דבר ר' ברוך לא הקשיב לעצותיו והוצא להורג.

הרב עמרם קורח כתב עליו:

## הערות שוליים

קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:אבות בתי דין צנעא
קטגוריה:דיינים בבית דין צנעא
קטגוריה:ילידי 1769
קטגוריה:נפטרים ב-1849
פתרון (תורת המשחקים)

פתרון עבור משחק בצורה קואליציונית הוא וקטור המחלק את הרווח בין השחקנים כאשר לכל שחקן מיוחסת קואורדינטה בווקטור. 

הגדרה פורמלית:
תהי U משפחת משחקים בצורה קואליציונית (על קבוצה כלשהי של שחקנים).
מושג פתרון (עבור המשפחה U) הוא פונקציה \varphi המתאימה לכל משחק (N;v)\in U תת-קבוצה \varphi(N;v) של RN.

ייתכן כי עבור משחק מסוים  (N;v)\in U יתקיים \varphi(N;v)=\empty.

מושג הפתרון נקרא נקודתי אם לכל משחק (N;v)\in U הקבוצה \varphi(N;v) בת איבר אחד.

פתרון נקודתי מציע לכל משחק נתון ולכל מבנה קואליציוני פתרון אחד ויחיד שהוא למעשה הדרך לחלוקת הרווח בין חברי הקואליציה.
דוגמאות לפתרון נקודתי הם ערך שפלי והגרעינון.

פתרון קבוצתי מציע לכל משחק נתון ולכל מבנה קואליציוני קבוצה של וקטורי תשלומים.
דוגמה לפתרון קבוצתי היא הליבה.

פתרון \varphi נקודתי נקרא יעיל אם \sum_{i=1 }^N\varphi_i(N;v)=v(N) לכל משחק (N;v)\in U.

פתרון \varphi קבוצתי נקרא יעיל אם לכל x\in\varphi(N;v) ולכל משחק (N;v)\in U מתקיים \sum_{i\in N}x_i=v(N).

## ראו גם
* פתרון סביר

## לקריאה נוספת
*

קטגוריה:תורת המשחקים
מוזיאון עוקשי

**מוזיאון עוקשי לאומנות** הוא מוזיאון לאמנות בעכו העתיקה.

המוזיאון שוכן במבנה מהתקופה העות'מאנית, המאופיין בתקרה בעלת קמרונות צולבים, בסמוך לכלא עכו ומול מסגד אל-ג'זאר. במבנה שכנה בעבר הסדנה של האמן אבשלום עוקשי, ממייסדי קבוצת אופקים חדשים. לאחר מותו ב-1980 הוסבה הסדנה למוזיאון, שנפתח בפסטיבל עכו באוקטובר 1983. המוזיאון מכיל תצוגת קבע מיצירותיו, המתמקדות בסצנות מן המקרא ובנופי ארץ ישראל. כן מוצגות במוזיאון תערוכות מתחלפות.

המוזיאון מנוהל מאז 1997 בידי עמותת מוזיאון פרטי עוקשי לאמנות - עכו.

## קישורים חיצוניים

* 
* מוזיאון עוקשי באתר עכו העתיקה

## הערות שוליים

עוקשי
קטגוריה:עכו: מוזיאונים
קטגוריה:מוזיאונים המוקדשים לאמן אחד
קלינט מנסל

**קלינט מנסל** (באנגלית: **Clinton Darryl "Clint" Mansell**; נולד ב-7 בינואר 1963) הוא מוזיקאי ומלחין בריטי, בעבר סולן וגיטריסט להקת "Pop Will Eat Itself".

## קריירה
מנסל הקים את הלהקה, שסגנונה רוק אלטרנטיבי-דאנס, בשנת 1981, עם עוד ארבעה חברים, תחת השם "From Eden". ב-1986 שונה שם הלהקה ל-"Pop Will Eat Itself" ("הפופ יאכל את עצמו"), והיא הוציאה 11 אלבומים עד פירוקה ב-1997, ועוד מספר אלבומים לאחר איחודה מחדש ב-2005.

לאחר פירוקה הראשון של הלהקה, פנה מנסל לקריירה עצמאית של מלחין מוזיקת רקע לסרטים כאשר חברו, הבמאי דארן ארונופסקי, ביקש ממנו להלחין את המוזיקה לסרטו "פאי". המוזיקה שכתב קצרה ביקורות חיוביות, ולאחריה הלחין מנסל את המוזיקה לסרט נודע נוסף של ארונופסקי, "רקוויאם לחלום". בהמשך כתב את המוזיקה לסרטים כגון "החלל" (the Hole), מוזיקה לפרק הפיילוט של סדרת המתח "CSI - ניו יורק", "להתאהב מחדש", וכן למספר סרטים נוספים של ארונופסקי כגון "המתאבק" (the Wrestler), "המעיין" שאף היה מועמד לפרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר ב-2007, ו"ברבור שחור".

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:מלחיני קולנוע בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1963
XNOR לוגי

[מסגרת|שמאל|סימול [אלקטרוניקה ספרתית|אלקטרוני]]
מסגרת|שמאל|סימול סכמתי
באלגברה בוליאנית, **XNOR** (לעיתים **exnor** או **Nxor**) הוא שילוב של הפעולות הבוליאניות XOR ו-NOT, כלומר הוא מחזיר את ההפך ממה ש-XOR מחזיר.

פעולה זו היא למעשה פעולת השוואה בין שני אופרנדים, אשר במקרה של שוויון תוצאתה "אמת".

XNOR הוא קומוטטיבי ("חילופי") ואסוציאטיבי ("קיבוצי").

## טבלת אמת
להלן טבלת אמת המראה את ההבדלים שבין XOR ל-XNOR:

בפעולת XNOR על יותר משני אופרנדים, התוצאה תהיה זהה לזו של XOR כאשר מספר האופרנדים אי זוגי, ותהיה הפוכה ממנו (0 הופך ל-1, ו-1 הופך ל-0) אם מספר האופרנדים זוגי.

## ראו גם
* אם ורק אם

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:לוגיקה מתמטית
קטגוריה:לוגיקה בוליאנית
קטגוריה:מעגלים ספרתיים
קטגוריה:קשרים לוגיים
ערך השרידים

[שמאל|ממוזער|250px|[האצטדיון האולימפי של ברלין]]
**ערך השרידים** (בגרמנית: **Ruinenwert**) היא תאוריה אדריכלית שהעלה האדריכל הנאצי אלברט שפר. התאוריה מהווה הרחבה להשקפתו של האדריכל הגרמני בן המאה ה-19 גוטפריד סמפר בדבר העדפה של בנייה בחומרים טבעיים כגון סלע, על השימוש בחומרים מודרניים כברזל.

## הבסיס התאורטי

בהתבסס על תפישתו של היטלר לגבי האדריכלות הנאצית, אימץ שפר את הרעיון בדבר בנייה בחומרים טבעיים שיוכל לשמש כגשר תרבותי לדורות הבאים. הימנעות משימוש בחומרים מודרניים "חסרי ייחוד" כבטון ופלדה בבניית מבני המפלגה ומונומנטים אדריכליים  אחרים, יאפשר את יצירת אותו קשר בין העבר לעתיד. 

הרעיון העומד מאחורי התאוריה טוען, כי מבנים אשר יבנו בהווה, ואשר יתמוטטו ויהרסו בעתיד הרחוק, יותירו אחריהם הריסות "אסתטיות" כדוגמת הריסות רומא העתיקה. לטענתו של שפר הבנייה שתתבסס על תאוריית ערך השרידים  תיצור מבנים הדורשים תחזוקה שוטפת מינימלית ולכן יהיו גם שימושיים ומרשימים יותר וישמשו בתפקידם לאורך דורות רבים.

## היסטוריה

הרעיון הראשוני עלה במוחו של שפר בתקופת הכנותיו ותכנוניו לאולימפיאדת ברלין שנערכה ב-1936. הביטוי הפומבי הראשון לרעיון ניתן על ידו ב"תוכנית ארבע השנים" בשנת 1937. במאמרו "אבן ולא ברזל" נתן כדוגמה את מבנה הפרתנון באתונה העומד על מכונו במצב שימור מצוין מן התקופה של יוון העתיקה ועד היום. שפר טען כי בנייה מודרנית מחזיקה מעמד כ-50 שנה לכל היותר, לעומת הבנייה בחומרים טבעיים בתרבויות העתיקות כמצרים ורומא המשתמרת עד ימינו.שמאל|ממוזער|250px|הפרתנון

היטלר אימץ בחום רב את רעיונותיו של שפר וראה בהם אמצעי וסמל להוכחת גדולתו של הרייך השלישי, בדיוק כפי שהשרידים ברומא וביוון מסמלים את גדולתן של התרבויות ההן.

שפר הציע וקיבל את אישורו של היטלר לקביעת "חוק ערך השרידים" למרות הסתייגויות מקורביו האחרים.

מרבית המבנים המתוכננים לא נבנו מעולם, ובאחרים נעשה, למרות החוק, שימוש בבטון במקום בחומרים טבעיים.

## לקריאה נוספת
* Spotts, Frederic (2003). Hitler and the Power of Aesthetics. New York: The Overlook Press. p. 322.
*  Scobie, Alexander (1990). Hitler's State Architecture: The Impact of Classical Antiquity. University Park: Pennsylvania State University Press. .

## קישורים חיצוניים
* A Theory of Ruin-value

קטגוריה:אדריכלות נאצית
קטגוריה:אלברט שפר
ישיבת קמניץ

ממוזער|חזית מבנה הישיבה
**ישיבת קמניץ** היא ישיבה חרדית בירושלים שנוסדה על ידי הרב משה ברנשטיין, חתנו של הרב ברוך בר ליבוביץ, ובנו הרב יעקב משה ליבוביץ לזכרם ושמם של הרב רבי יצחק אלחנן קובנר-ספקטור ראב"ד קאוואנא והרב ברוך בר ליבוביץ ראש ישיבת כנסת בית יצחק בקמניץ.

## היסטוריה
בשנות ה-30 כיהנו הרב ברנשטיין והרב ליבוביץ כר"מים בישיבת כנסת בית יצחק, שעברה מסלבודקה לקמניץ, ושבראשה עמד עד אז הרב ברוך בר ליבוביץ בעל הברכת שמואל. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נסגרה הישיבה. השניים נמלטו מליטא ועלו לארץ ישראל. עם בואם ייסדו את ישיבת קמניץ בירושלים ברחוב יחזקאל 22 בשכונת גאולה פינת רחוב עזרא 10 בשכונת הבוכרים. בשנת 1945 מנתה הישיבה 85 תלמידים. כאשר עלה לישראל ב-1950 מונה הרב אליהו לופיאן כמשגיח רוחני של הישיבה.

לאחר פטירתו של הרב ברנשטיין בשנת 1956, מונו חתניו - הרב יצחק שיינר והרב אשר ליכטשטיין לראשי הישיבה. לאחר פטירת הרב שיינר בשנת 2021 החליפו בנו הרב אברהם, לאחר פטירת הרב ליכטשטיין בשנת 1998 החליפו בנו הרב ברוך דב. כמו כן כיהן כראש ישיבה, הרב חיים שלמה ליבוביץ במקביל למינויו לאחד מראשי ישיבת פוניבז'. לאחר פטירתו בשנת 2016 החליפו בנו הרב ברוך דב, בתפקידי רמי"ם משמשים הרב נפתלי גפן, הרב ישראל אליעזר גרוזובסקי, הרב ישעיה קוסובסקי, והרב שמעון "שימי" קראוס בן הרב יעקב קראוס ונכדו של הרב יצחק שיינר. כיום הדמות הפופולרית בישיבה הוא הרב ברוך דוב ליכטשטיין שהערכה שרכש לו בקרב הבחורים ידועה לשם דבר.

מוסדות ישיבת קמניץ כוללים גני ילדים, בית הכנסת, תלמוד תורה, ישיבה קטנה (תפארת משה), ישיבה גבוהה (כנסת בית יצחק) וכולל אברכים, חלק מהמיתחם מושכר למוסדות אחרים של חסידויות שונות.

הישיבה הגדולה והתלמוד תורה שכנו בעבר במבנה שהוקם על גבי "בית משהיוף" בקרן הרחובות דוד חזן-רחובות הבוכרים בשכונת הבוכרים, ששומר במהלך הבנייה באופן חלקי, הישיבה הקטנה שכנה בעבר בבניין ישיבת חברון-גאולה ברחוב חגי.

בהמשך הישיבה הגדולה עברה למבנה שנחנך בסוכות שנת תשע"ט המבנה נתרם במרביתו על ידי שלמה יהודה רכניץ.

וכן הישיבה הקטנה עברה גם היא לקומה הרביעית שבאותו מבנה שברחוב יחזקאל 22 פינת רחוב עזרא 10 בירושלים.

הישיבה נתמכת בתקציבים ממשלתיים ובתרומות. עם זאת, בשנת 1980 פורסם כי היא השיבה מרצונה למשרד האוצר את התקציב שהפקיד בחשבונה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קמניץ
קמניץ
קמניץ
קמניץ
קמניץ
קמניץ
קמניץ
חאן אל-פראנג'

שמאל|ממוזער|250px|מראה כללי של חאן אל-פראנג'. בחזית ניתן להבחין בבית הספר טרה סנטה, ברקע נראה מגדל הפעמונים של הכנסייה הפרנציסקנית טרה סנטה
**חאן אל-פראנג**' או **חאן אל-פראנג'י** ("חאן הצרפתים") הוא חאן הניצב בלב השוק במרכזה של עכו העתיקה. חאן אל-פראנג' הוא החאן העתיק ביותר מבין החאנים ששרדו בעכו בשלמותם. הכניסה אליו היא באמצעות מעבר מקורה בקמרון חבית המוביל אליו מרחוב יוליוס קיסר שבצידו הדרומי, ושטחו משמש בעיקר כחניון.

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער|250px|תבליט האריה המכונף, סמל [הרפובליקה של ונציה, נקבע בשימוש משני בחלקו העליון של שער הכניסה לחאן אל-פראנג']]
החאן הוקם במחצית השנייה של המאה ה-16 במקום בו ניצבה החצר המרכזית של הרובע הוונציאני בתקופה הצלבנית, ואשר נקראה "האכסניה הוונציאנית" (Fundus Venetorum). בשנת 1535 העניקו העות'מאנים זכויות לסוחרים צרפתים במספר ערי נמל באגן המזרחי של הים התיכון, ובהן גם עכו. סוחרים צרפתים קבעו בחאן את מקום מגוריהם ואת מרכזם המסחרי, וממנו חלשו על סחר הכותנה בעיר. מסיבה זו זכה לשמו. באמצע המאה ה-16 רכשו הפרנציסקנים מספר חדרים בחאן, ועשו בהם שימוש כפונדק ומאוחר יותר גם כבית ספר. בראשית המאה ה-18 עבר מושל עכו להתגורר בחאן, וכשפעילות הסוחרים הצרפתים הגיעה לשיאה לקראת סוף המאה, גירש אותם אחמד אל-ג'זאר מהעיר בשנת 1791 והשתלט על הענף. לחאן אל-פראנג' נוספו קומות ואגפים מודרניים, ואלה מטשטשים במידה רבה את מראהו המקורי. רק חזיתו הדרומית בת שתי הקומות שמרה במידה רבה על צורתה המקורית.

חאן בשם זהה, חאן אל-פראנג', והיסטוריה דומה, קיים בעיר צידון שבלבנון, שם הוא נשמר בשלמותו.

## בית הספר טרה סנטה
בחלקו הצפוני והצפון-מזרחי של המבנה פועל כיום בית הספר הפרנציסקני "טרה סנטה", הסמוך למנזר הפרנציסקני מהמאה ה-18. בית הספר ניכר בשתי הקומות הנוספות שנבנו עבורו על-גבי מבנה החאן, ובגג הרעפים האדומים המשופע שלו. בנוסף, האגף בו שוכן בית הספר עבר שיפוצים מקיפים. המוסד ששורשיו בתחילת המאה ה-17, נוסד באופן רשמי בשנת 1960, והלימודים בו הם בכיתות א' עד ח'.

## קישורים חיצוניים

* החאן באתר ArchNet
* בית הספר טרה סנטה בעכו
* החאן באתר החברה לפיתוח עכו העתיקה

## הערות שוליים

קטגוריה:עכו: מבנים
אל-פראנג'
קטגוריה:עכו העתיקה
השוק הלבן

**השוק הלבן** או **שוק אל-אביאד** הוא שוק בצפון-מזרחה של העיר העתיקה בעכו. השוק זכה לשמו בזכות הטיח הלבן שכיסה את קירותיו.

## היסטוריה
מבנה השוק הראשון באתר זה נבנה על ידי דאהר אל-עומר באמצע המאה ה-18 ובשל מיקומו בסמוך לשער היבשה שממזרח לו, היה למוקד המסחרי החשוב ביותר בעיר במשך יותר מ-150 שנים. המבנה המקורי היה גדול מהמבנה הנוכחי והיו בו 110 חנויות (לעומת 64 שיש בו כיום). בשנת 1817 עלה השוק באש, לפי האגדה בעקבות ניצוץ ממקטרת שגרם לפיצוץ עז בחבית אבק שרפה. שליט העיר, סולימאן פאשה, הרס את שרידי המבנה והקים אותו מחדש באותה שנה. השוק שב ונפגע בשנים 1831-1832 כתוצאה מהתקפתו של אבראהים פאשא על העיר. עם זאת, הוא שמר על חשיבותו עד לסוף התקופה העות'מאנית.

## המבנה
השוק הלבן הוא רחוב מקורה באורך של כמאה מטרים, שנמתח במקביל לרחוב צלאח א-דין מצפון לו. למבנה שתי קומות - בקומה הראשונה שוכנות 64 החנויות משני צדדיו של הרחוב, ואילו הקומה השנייה עשויה משורת קשתות המאפשרות חדירת אור ואוויר. תקרת הרחוב עשויה מקשתות מניפה המשתלבות זו בזו לסירוגין. אל החנויות מובילות דלתות בצורת קשת ותקרתן עשויה בצורת קמרון חבית. לחנויות שלאורך החזית הדרום-מערבית יש דלתות דומות הפונות גם לצידן האחר, לעבר רחוב צלאח א-דין. מאפיין ייחודי של המבנה הוא שבעוד שהרחוב שבמרכזו שומר על רוחב אחיד, הולכות החנויות וגדלות לכיוון דרום-מזרח.

## כיום
השוק המקורה שופץ וכיום פועלת בו מסעדה בשם "פלאפל השלום".

## גלריה

The White Market, Midnight, Acre, Israel by Yacov Rosenblum.jpg|alt=הכניסה לשוק הלבן, חצות הלילה, 2018|הכניסה לשוק הלבן, חצות הלילה, 2018
The White Market, Midnight, Acre, Israel by Yacov Rosenblum 2.jpg|alt=פנים השוק הלבן, חצות הלילה, 2018|פנים השוק הלבן, חצות הלילה, 2018
Shuklavan.jpg|תקריב של הקשתות
Shuklavan2.jpg|הכניסה הדרום-מזרחית אל השוק
Israel Batch 3 (397).JPG|מראה בתוך השוק באור יום


## קישורים חיצוניים

* השוק באתר החברה לשיקום עכו העתיקה
* השוק הלבן באתר ArchNet

קטגוריה:עכו: מבנים
קטגוריה:ישראל: שווקים
קטגוריה:עכו: מבנים לשימור
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:עכו העתיקה
בית השלום (אמאוס)

שמאל|ממוזער|350px|מפת אזור לטרון
שמאל|ממוזער|250px|בית השלום באמאוס
שמאל|ממוזער|250px|טריפטיך הבד בכנסייה
שמאל|ממוזער|250px|קטע הפסיפס המוצג במוזיאון במבנה
**בית השלום באמאוס** הוא מבנה לבן הנישא מעל עתיקות אמאוס ניקופוליס. הבניין המשמש כמנזר, נראה לנוסעים בכביש 1 בצידו המזרחי של עמק איילון.

## היסטוריה

אמאוס הוא אתר קדוש לקתולים, היות שלפי הברית החדשה שם פגש ישו שניים מתלמידיו לאחר צליבתו. בתקופה הביזנטית הפכה אמאוס ניקופוליס לעיר חשובה, וישב בה בישוף. במאות ה-5 וה-6 נבנו במקום שתי כנסיות. האתר נהרס בתקופה הערבית ושוקם על ידי הצלבנים, אך ננטש ונהרס לאחר עזיבתם. בעקבות חזון שהתגלה בשנת 1878 בפני מרים בווארדי, נזירה כרמליתית מבית לחם, שוב זוהתה אמאוס הנזכרת בברית החדשה עם ניקופוליס. הנזירות הכרמליתיות קנו את השטח מהכפר הערבי עמואס בשנת 1879, אם כי לפי מקור אחר השטח נקנה כבר ב-1875. החפירות באתר החלו בסוף המאה ה-19, ולאחר מכן בין השנים 1924-1930 על ידי בית הספר הצרפתי למקרא ולארכאולוגיה, ושוב בשנות ה-70 ומאז שנות ה-90 של המאה ה-20.

## המבנה והקהילה
בית השלום נבנה בשנים 1931-1932 על ידי נזירים ממסדר 'הלב הקדוש של אבות בית-ארם'. בשנות מלחמת העולם השנייה החזיקו שלטונות המנדט הבריטי אזרחים גרמנים במבנה. בין השנים 1948–1967 גרו בבנין משקיפי או"ם שפיקחו על שביתת הנשק באזור המפורז של עמק איילון, והבית נודע בשם "בית האו"ם". בית השלום הושכר בשנת 1980 למרכז הצרפתי הלאומי למחקר מדעי (Centre National de la Recherche Scientifique, ראשי תיבות CNRS), וב-1993 שכרה אותו קהילת בני האושר, שנוסדה בצרפת ב-1973, ואשר לה נוכחות בישראל מאז 1975. בני ובנות הקהילה, רובם צעירים יחסית למקובל במנזרים, מתחזקים את האתר הארכאולוגי והמקום פתוח לביקורי קהל.

אחד מחדרי בית השלום הוסב לכנסייה, ובה מספר איקונות ושטיחים וכן מזבח פשוט. יצירת האמנות הבולטת בכנסייה היא טריפטיך עשוי בד, מעשה ידיה של נזירה מצרפת, ובו נראית מלכות השמים בדמות מרים הנושאת את ישו ברחמה - ראשה בירושלים השמימית ורגליה בסנה הבוער. עוד נראים ביצירה יוחנן השליח, אברהם ויצחק והפגישה באמאוס בצד אחד, ובאחר נראים דוד פורט בנבל ומשה אל מול הסנה. בראש היצירה מופיעות האותיות העבריות "א" ו"ת" כתחליף לסמל האלפא ואומגה הנוצרי. במבנה פועל מוזיאון קטן, ובו מוצגים, בין היתר, שרידי פסיפס שהתגלה בקפלה שמדרום לבזיליקה הביזנטית באמאוס ניקופוליס.

## לקריאה נוספת
* דובי זכאי, **נגיעת מקום**, הוצאת מעריב, 2009.
* נירית שלו-כליפא, **אל גן נעול, ביקורים במנזרי הארץ**, הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, דביר, 2005, עמ' 132

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של קהילת בני האושר באמאוס

## הערות שוליים

קטגוריה:עמק איילון
קטגוריה:לטרון
קטגוריה:השפלה: כנסיות ומנזרים
אלסנדרה צ'לטי

**אלסנדרה צֶ'לֶטי** (באיטלקית: **Alessandra Celletti**; נולדה ב-6 ביוני 1966) היא פסנתרנית ומלחינה איטלקית.

## ביוגרפיה
צ'לטי נולדה ברומא. היא למדה פסנתר באקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא. לאחר מכן המשיכה את לימודיה והתמקדה במוזיקה אימפרסיוניסטית צרפתית. בשנת 1994 יצא האלבום הראשון שלה, "Les Sons Et Les Perfums" ("קולות וניחוחות") בו ביצועים ליצירות של אריק סאטי, מוריס ראוול וקלוד דביסי. בשנת 1997 הוציאה אלבום שני, "Viaggio a Praga" ("ביקור בפראג"), עם ביצועים ליצירות של המלחין הצ'כי לאוש יאנאצ'ק. בהמשך הוציאה תקליטורים שהתמקדו במלחינים ספציפיים, בהם סקוט ג'ופלין, פיליפ גלאס, אריק סאטי וגורדייף.

בנובמבר 2007 הוציאה דיסק עם 16 יצירות מקוריות לפסנתר שהלחינה, ובו השפעה של מלחינים מודרניים ומינימנליסטים שאותם ביצעה במהלך הקריירה שלה.

## דיסקוגרפיה

* Les sons et les parfums (1994)
* Viaggio a Praga (1994)
* Overground (1997)
* Hidden Sources (1998)
* Esoterik Satie (2000)
* Black Baby (2002)
* Metamorphosis (2005)
* Chi mi darà le ali (2006)
* The Golden Fly (2007)
* Way Out (2008)
* Alessandra Celletti Plays Baldassarre Galuppi (2009)
* Celletti and Roedelius Sustanza di cose sperata (2009)
* Above the Sky (2013)
* Working on Satie (2016)


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פסנתרנים איטלקים
קטגוריה:מלחינות איטלקיות
קטגוריה:פסנתרניות
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-21
קטגוריה:מלחינות מן המאה ה-20
קטגוריה:מלחינות המאה ה-21
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1966
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1966
נבחרת איי הבתולה של ארצות הברית בכדורסל

**נבחרת איי הבתולה של ארצות הברית לגברים בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של איי הבתולה של ארצות הברית. 

הנבחרת השתתפה חמש פעמים באליפות אמריקה בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום הרביעי בשנת 2017.

הנבחרת מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.

## כל אליפויות אמריקה

## הערות שוליים

איי הבתולה של ארצות הברית
קטגוריה:איי הבתולה של ארצות הברית: ספורט
מסגד א-זיתונה

שמאל|ממוזער|250px|החזית הדרומית של מסגד א-זיתונה מדרום - מימין הכיפה הקטנה מעל האולם המשני, בתווך הכיפה הגדולה מעל האולם המרכזי שניכר בשני חלונותיו, ומשמאל המינרט והכניסה למסגד למרגלותיו
שמאל|ממוזער|250px|עכו העתיקה מהאוויר ב-1953. במרכז החזית הצפונית של מסגד זיתונה והארקאדה הנושאת ארבע כיפות ומובילה אל אולמות התפילה
**מסגד א-זיתונה** (ערבית: **جامع الزيتونة**, "ג'אמע א-זיתונה") הוא מסגד השוכן במרכזה של עכו העתיקה, ופונה אל רחבה השוכנת מדרום לו. ככל הנראה הוא קרוי על שמם של עצי זית שלפי המסורת ניצבו בעבר בחצרו. כיום ניצבים בחזיתו ארבעה עצי דקל.  
## היסטוריה
המסגד הוקם בתקופת שלטונו של דאהר אל-עומר באמצע המאה ה-18 והוקדש לווקף. הוא ניצב על שרידיה של כנסיית מריה הקדושה מיהושפט שניצבה במקום בתקופה הצלבנית. באמצע המאה ה-19 שירת המסגד את המסדר השזילי הסופי בעכו, עד שב-1862 בנו לעצמם חבריו את זאוויית א-שאזלייה בקרבת מקום. לפי אחת הגרסאות, מקור שמו של המסגד בשיבוש שמם של השזילים.

המבנה ניכר בשתי כיפות ירוקות - כיפה גדולה הנישאת מעל תוף מתומן והמכסה על אולם התפילה המרכזי, וכיפה קטנה ממנה הניצבת מעל האולם המשני שממזרח לאולם המרכזי. אולם זה קטן יותר אך מעט גבוה יותר. מינרט המסגד ניצב בפינתו הדרום-מערבית, והכניסה אל המבנה היא דרך פתח הקבוע למרגלותיו, בצידו המערבי של המסגד. הפתח מוביל אל פרוזדור המסתיים בחצר פתוחה ובה מזרקה. החצר מוקפת ממזרח, מצפון וממערב בבתים שאינם שייכים למסגד, ואולמות התפילה שלו צמודים לה מדרום. ארקאדה קטנה ובה ארבעה פתחים מובילה מהחצר אל אולמות התפילה, והיא נושאת ארבע כיפות קטנות. העמודים התומכים בארקאדה נלקחו משרידי הכנסייה הקדומה שניצבה במקום. אולם התפילה הראשי רבוע ונפרד מהאולם המשני על ידי קשת, ובצידו הדרומי קבועים שני חלונות וביניהם המחרב.

## קישורים חיצוניים

* המסגד באתר ArchNet
* המסגד באתר החברה לפיתוח עכו העתיקה

א-זיתונה, מסגד
קטגוריה:התקופה העות'מאנית: מבנים
מסגד הים (עכו)

שמאל|ממוזער|250px|מסגד הים ב-1950
**מסגד הים** (ערבית: **جامع البحر**, "ג'אמע אלבחר") הוא מסגד השוכן ליד הנמל בעיר העתיקה בעכו. הוא מכונה גם "מסגד הנמל" (جامع الميناء, "ג'אמע אלמינאא") או "מסגד סינאן פאשה" (جامع سنان باشا, "ג'אמע סנאן באשא") על שם מקימו. 
## היסטוריה
המבנה הוקם בשנת 1586 והיה המסגד הראשון שנבנה בעיר מאז כבשוה הממלוכים מידי הצלבנים והחריבוה. הוא הוקם בידי המצביא והמדינאי העות'מאני סינאן פאשה, אך נפגע באופן משמעותי בתקופת שלטונו של אחמד אל-ג'זאר בסוף המאה ה-18. יורשו, סולימאן פאשה שיפץ את המסגד ב-1816. 

המסגד קטן למדי והוא מחולק לאולם תפילה רבוע ולחצר מרובעת מצפון לו. הכניסה אל החצר היא מצידה המערבי הפונה אל "כיכר ונציה" ("כיכר הדייגים"). מעל אולם התפילה נחה כיפה גדולה ובפינה הצפון-מערבית שלה מתנשא המינרט. המעבר מהחצר אל אולם התפילה הוא דרך ארקאדה שבה שלושה פתחים הנפרדים זה מזה בשני עמודים. מעל לפתח המרכזי מונחת כיפה קטנה ומעל שני האחרים תקרה בצורת קמרון צולב. בצידו הדרומי של אולם התפילה קבועים שני חלונות. מתחתם ניצב המחראב ומימין לו מינבר הנושא צריח ירוק.

## קישורים חיצוניים

* המסגד באתר ArchNet
* המסגד באתר החברה לפיתוח עכו העתיקה
ממוזער|ימין|מבט על המסגד מכיוון נמל עכו

ים
קטגוריה:התקופה העות'מאנית: מבנים
ים עכו
קטגוריה:עכו העתיקה
נבחרת קולומביה בכדורסל

**נבחרת הגברים של קולומביה בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של קולומביה. היא נחשבת לאחת הנבחרות החלשות ביבשת אמריקה ובעולם. 

בשנת 1982 אירחה קולומביה את אליפות העולם בכדורסל ולכן השתתפה בטורניר כמארחת. כמו כן, עקב היותה המארחת היא העפילה אוטומטית לשלב בית הגמר. בשלב זה היא הובסה בכל ששת משחקיה בהפרש ממוצע של 30.5 נקודות למשחק וסיימה במקום השביעי.

נבחרת קולומביה מעולם לא השתתפה במשחקים האולימפיים.

קולומביה השתתפה 3 פעמים באליפות אמריקה בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום השמיני בשנת 2025

## כל אליפויות העולם

## כל אליפויות אמריקה

## הערות שוליים

קולומביה
קטגוריה:קולומביה: כדורסל
קטגוריה:נבחרות קולומביה
אני, עצמי ואיירין

**אני, עצמי ואיירין** (באנגלית: **Me, Myself & Irene**) הוא סרט קולנוע מסוגת הקומדיה משנת 2000. הסרט, בכיכובו של ג'ים קארי ורנה זלווגר, משלב קומדיית סלפסטיק בסיפור הומוריסטי אודות היחס בין נימוס לאסרטיביות, המובאים באישיותו המפוצלת של גיבור הסרט. הסרט בוים על ידי האחים פארלי וזכה להצלחה קופתית רבה.

## עלילת הסרט
הסרט עוקב אחר צ'ארלי בייליגייטס, שוטר נעים הליכות במדינת רוד איילנד שבארצות הברית. הסרט נפתח בתיאור ליל כלולותיו של צ'ארלי, אשר כבר במהלכו בוגדת בו אשתו הטריה עם נהג הלימוזינה שלהם - גמד אפרו-אמריקאי גאון (טוני קוקס). צ'ארלי מדחיק את העניין, וגם כאשר לאשתו נולדים שלושה בנים שחורי עור, המפגינים אינטליגנציה גבוהה, הוא מסרב אף להרהר במוצאם. מספר שנים לאחר מכן אשתו עוזבת אותו ואת ילדיה, וצ'ארלי נותר לגדלם לבד, בעודו מדחיק את הכעס הנצבר בו אט-אט, ומתרחק מעימות. אנשי העיירה מנצלים את מזגו הנוח, עד אשר צ'ארלי מפתח פיצול אישיות. אישיותו האחרת - "האנק אוונס" - מאפשרת לצ'ארלי להביע את כעסו, לנקום ולממש את שאר דחפי האיד. כדי לטפל בבעיה צ'ארלי מקבל מרשם לכדורים המונעים את הופעתו של "האנק".

הממונים על צ'ארלי מנסים להפטר ממנו, והוא נשלח ללוות את איירין, בחורה צעירה ונאה אשר חשודה בתאונת פגע וברח בחזרה למדינת ניו יורק. איירין למעשה חפה מפשע, ומבצע התאונה הוא שותפה דיקי, בעל קשרים בעולם התחתון. דיקי שולח מתנקשים להרוג את איירין, אך אלו פוגעים בשני סוכני EPA (סוכנות פדרלית להגנת הסביבה) והיא מצליחה לברוח, ומבקשת את הגנתו של צ'ארלי. במהלך הבריחה צ'ארלי מאבד את התרופה שלו ו"האנק" מתחיל להשתלט על הכרתו. איירין, צ'ארלי והאנק מפתחים משולש אהבים סבוך - איירין מוצאת עצמה מוקסמת מצ'ארלי אך כל אימת שהשניים מנסים לממש אהבתם - "האנק" משתלט ללא ידיעתה.

במקביל ה-FBI משוכנע שצ'ארלי הוא העומד מאחורי רציחת סוכני ה-EPA, ומתחילים במצוד אחריו, בסיוע שלושת ילדי אשתו הגאונים, המשוכנעים בחפותו ומצליחים להערים על הסוכנים. דיקי מצטרף במטרה לרצוח את איירין, ולבסוף מצליח לחטוף אותה. צ'ארלי מצליח להתעמת עם "האנק" ולבסוף לקבל חזרה שליטה מלאה על הכרתו. הוא מצליח להציל את איירין ולהוכיח את אשמת דיק ברציחות.

הסרט מסתיים עם הצעת נישואין של צ'ארלי לאיירין.

## צוות שחקנים
* ג'ים קארי - צ'ארלי בייליגייטס / האנק אוונס - צ'ארלי הוא שוטר נעים הליכות, ומנומס במשטרת רוד איילנד, אשר מפתח פיצול אישיות, וכאשר האישיות של "האנק" משתלטת, מתאפשר לו לכעוס, לנקום ולממש את דחפיו.
* רנה זלווגר - איירין פ. ווטרס, בחורה צעירה ונאה אשר חשודה בתאונת פגע וברח, ולמעשה חפה מפשע. מבצע התאונה האמיתי הוא דיקי, הבוס שלה, שהוא בעל קשרים בעולם התחתון.
* כריס קופר - לוטננט גרק.
* ריצ'רד ג'נקינס - הסוכן בושיין, סוכן FBI אשר נשלח לעצור את צ'ארלי כי ה-FBI משוכנע שצ'ארלי אחראי לרציחת סוכני ה-EPA בידי המתנקשים של דיקי.
* רוברט פורסטר - קולונל פרטינגטון .

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:לקות נפשית באמנות
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2000
קטגוריה:סרטי 2000
קטגוריה:סרטים על הפרעת זהות דיסוציאטיבית
נבחרת פרו בכדורסל

**נבחרת הגברים של פרו בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של פרו. 

עד סוף שנות ה-60 נבחרת פרו העפילה שלוש פעמים למשחקים האולימפיים וארבע פעמים לאליפות העולם בכדורסל.

הישגי השיא של הנבחרת הם מקום שביעי באליפות העולם בכדורסל בשנת 1950 ומקום שמיני במשחקים האולימפיים בשנת 1936.

מאז שנת 1967 לא העפילה הנבחרת לטורנירים משמעותיים נוספים ומעולם לא השתתפה באליפות אמריקה בכדורסל.

## כל האולימפיאדות

## כל אליפויות העולם

## כל אליפויות אמריקה
* 1980 עד 2007 - לא העפילה
* 2009 עד 2013 - לא השתתפה
* 2015 עד 2017 - לא העפילה
* 2022 עד 2025 - לא השתתפה

## הערות שוליים

פרו
קטגוריה:פרו: ספורט
סבכי חורש

ממוזער|150px|סבכי חורש, במרכז

**סבכי חורש** (שם מדעי: *Curruca crassirostris*) היא ציפור שיר קטנה בסוג Curruca (שפוצל מהסוג סבכי) במשפחת הסבכיים. בית גידולו בעיקר באגן הים התיכון דרך טורקיה, קווקז ועד מרכז אסיה. זו ציפור נודדת החורפת באפריקה שמדרום לסהרה. מבקרת נדירה בצפון ובצפון-מערב אירופה.

בישראל עוברת אורח מצויה בכל חלקי הארץ, ודוגרת קיץ מצויה בהרי הצפון.

## מאפיינים
זהו סבכי גדול ומגושם יחסית, אורכו 15–16 ס"מ, גדול במעט מהסבכי שחור כיפה, ולמעשה אחד המינים הגדולים מהסוג סבכי. גבו של הזכר הבוגר אפור חלק, וגחונו בצבע לבנבן עד אפרפר. המקור ארוך ומחודד ורגליו שחורות. לזכר יש ראש אפור כהה, מסכת עיניים שחורה, קשתית העין לבנה וגרון לבן. לנקבות ולצעירים יש ראש חיוור יותר, וצבע הגחון צהוב בהיר, לגבם האפור יש במקצת גוון חום. שירתם היא מחרוזת סלסולים של לירו-לירו (liroo-liroo) וקריאה קולנית. מעופם ושירתם דומה לקיכלי.

ציפור שיר קטנה זו מצויה בסביבת חורש עצים נשירים. הם יבנו קן בשיח או בעץ והנקבה תטיל 4–6 ביצים. כרוב הסבכיים, זו ציפור הניזונה בעיקר מחרקים, ומעט פירות. שמה באיטליה הוא *beccafico* (מלקט התאנים) מאחר שעל פי האמונה הרווחת שם הם מאביסים את עצמם בתאנים בתקופת הריבוי. ציפורים מסוגם נחשבות למעדן באזורים אלו, ורבות ניצודות במלכודות.

שני תת-המינים התקבלו על ידי החוקרים ללא חילוקי דעות, אולם לאחרונה מתחזקת הסברה כי מדובר במינים נפרדים:
* **סבכי חורש מערבי**, *Curruca hortensis hortensis* – דרום מערב אירופה, מגרב, מזרחית לים האדריאטי ולמפרץ סידרה. בחלקים התחתונים של גוף הזכר צבעם ורדרד, ואצל הנקבה בגוון חלודה.
* **סבכי חורש מזרחי**, *Curruca hortensis crassirostris* – כולל גם את *S.h.balchanica* וכפי הנראה גם את *S.h.jerdoni*. משתרע לרוחב חבל הבלקן, דרך טורקיה, קווקז והסביבה ועד מרכז אסיה. המקור ארוך וחזק יותר מהממוצע. מעטה אדמדם בחלק התחתון, היוצר חלוקה רכה בין הבטן הלבנה לצידי הגוף האפורים. השירה עשירה יותר ומתקרבת לזמיר בגיוונה. תת-המין הזה, *S.h.crassirostris*, נמצא בישראל.

סבכי חורש קרוב ביותר משפחתית, ככל הנראה, לסבכי שיטים, וגם למינים *Curruca lugens* ו-*Curruca buryi*. יחד עם סבכי טוחנים הם יוצרים קבוצת קלד (קבוצת בעלי-חיים המסווגים בקבוצות על יסוד תכונות משותפות המעידות על מוצא משותף) של סבכי טיפוסי. במבט ראשון מינים אלו אינם נראים דומים, אולם לכולם הצבע הלבן שולט בגרון, הם חסרים את הטלאים האדמדמים על הכנפיים, ובדרך כלל יש להם צידי ראש כהים.

לפי הערכות האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע, IUCN, אוכלוסיית סבכי חורש במדינות האיחוד האירופי מונה כ 110,000–290,000 זוגות, והאוכלוסייה במגמת ירידה של כ-30% בין השנים 1970 ל-1990.

## קישורים חיצוניים

* סבכי חורש מגדיר ציפורי ישראל.
* Ageing and sexing (PDF) by Javier Blasco-Zumeta

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:ארץ ישראל: סבכיים
קטגוריה:סבכיים
חאן א-שוורדה

[שמאל|ממוזער|250px|חצר החאן. ברקע ניתן להבחין ב[מינרט של מסגד אל-שאזליה]]
**חאן א-שוורדה** ("חאן הסוחרים") הוא חאן בצפון-מזרחה של עכו העתיקה, השוכן לחופו של מפרץ עכו, סמוך למקום בו נפגשות חומת היבשה וחומת הים של העיר.

במרכז החאן חצר גדולה שבטבורה שוקת, וסביבה ארקאדה. תקרת הארקאדה עשויה מקמרון צולב וקשתותיה נחות על עמודי אבן גבוהים. הארקאדה מובילה אל חדרים שגם תקרתם עשויה כקמרון צולב, ואשר שימשו כמחסנים. רק באגף הדרומי שכנה קומה שנייה שנועדה למגורי סוחרים ונוסעים. קומה זו הרוסה באופן חלקי.

ההשערה היא כי במקום בו ניצב החאן שכן בתקופה הצלבנית מנזר של האחיות הקלריסיות או אכסניה. דאהר אל-עומר הקים את החאן ב-1749, ושילב את החזית המזרחית של המבנה הפונה אל מפרץ עכו בחומת העיר. בפינה הדרום-מזרחית של החאן ניצב בורג' אל-סולטאן, מגדל בן שתי קומות שהוקם על ידי הצלבנים ושופץ בידי אל-עומר. שליט העיר בסוף המאה ה-18, אחמד אל-ג'זאר, שינה את צורתו של החאן והרחיב אותו. בשנת 1935 נהרס חלקה המזרחי של הארקדה הדרומית, כדי לאפשר סלילת דרך שחוצה את החאן מדרום לצפון.

## קישורים חיצוניים

* החאן באתר ArchNet
* החאן באתר החברה לפיתוח עכו העתיקה

קטגוריה:עכו: מבנים
א-שוורדה
קטגוריה:עכו העתיקה
ורשבסקי

**וַרְשַׁבְסְקִי** (בכתיב יידי: **וואַרשאַווסקי**; בפולנית: **Warszawski**; ברוסית: **Варшавский**; בגרמנית: **Warschawski**) הוא שם משפחה ממקור פולני, שפירושו 'בן העיר ורשה'.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
ספינת הבערה

שמאל|ממוזער|250px|אוניית מלחמה טורקית עולה באש בנמל אֶרֶסוֹס, יוון, לאחר שהותקפה על ידי ספינת הבערה בפיקוד דימיטריס פאפאניקוליס, 27 במאי 1821. ציור מאת קונסטנטינוס ווֹלָנאקיס.
**ספינת הבערה** היא סוג של כלי שיט, ששימש בעבר להשמדת אוניות אויב על ידי העלאתן באש, בין בשעת קרב ובין בעת עגינתן בנמל. על פי רוב השתמשו בספינת מפרשים ישנה, מילאו אותה בחומרים דליקים, הציתו והשיטו אותה בסיוע רוח מתאימה לעבר אוניות היריב. השימוש בספינות הבערה  החל עוד בעת העתיקה, ולא בים התיכון בלבד אלא גם במזרח הרחוק, והוא לא פסק אלא במחצית הראשונה של המאה ה-19, עם המעבר ממפרש לקיטור. כלי שיט ששימש בעידן אוניות המפרשים לאותה מטרה אך נשא חומרי נפץ נקרא "ספינת תופת".

## קישורים חיצוניים

הבערה, ספינת
ג'ון נובל

**ג'ון נובל** (באנגלית: **John Noble**; נולד במדינת אוסטרליה הדרומית ב-20 באוגוסט 1948) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון אוסטרלי.

## ביוגרפיה
בשנת 2002 שיחק בסרט הטלוויזיה "אאוטסיידר" את פרגוס האנטר, לצד נעמי ווטס.

בשנת 2017 החל לשחק בסדרת המדע הבדיוני "המושיעים" ברשת CBS האמריקאית, בתפקיד ניקולס טאנז, דודו של דאריוס. בשנת 2015 הצטרף לקאסט בסדרת הטלוויזיה המצליחה ״אלמנטרי״, גם היא של רשת CBS, בתפקיד מורלנד הולמס, אביו של שרלוק הולמס.

## פילמוגרפיה חלקית
**טלוויזיה**:
* All Saints (2004-1998)
* 24 - שיחק שגריר רוסי
* פרינג' שם הוא משחק תפקיד ראשי - שיחק לצד השחקנית האוסטרלית אנה טורב
* מגרש המשחקים של השטן (2014)
* רייק (2014)
* אלמנטרי - החל לשחק החל מהעונה הרביעית בתור מורלנד הולמס, אביו של שרלוק הולמס 
* מסע בין כוכבים: פרודיג'י (2021) - דיבוב דמותו של בעל האוב
*קאובוי ביבופ (2021) - קאליבן
**Debris* (2021) - אוטו
* ניתוק (2025) - תפקיד אורח, גילם את פילדס; בעלו של ברט גודמן (כריסטופר ווקן)
* הדבר האחרון שהוא אמר לי (2026) - בתור פרנק קמפאנו
*דמדומי האלים (TBA) - הארפנקל (דיבוב)

**קולנוע**:
* מסכת הקוף (2000)
*שר הטבעות: שיבת המלך (2003)
* שֶׁבֶר (2004)
* לילה אחד עם המלך (2006)
* איירבנדר (2010)
**The Mule* (2014)
*לזמן את הרוע 3: בשליחות השטן (2021)
*ניתוק (2025)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אוסטרלים
קטגוריה:24 (סדרת טלוויזיה)
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:זוכי פרס סאטורן לשחקן משנה בטלוויזיה
מסגד אל-מג'דלה

**מסגד אל-מג'דלה** (בערבית: **مسجد المجادلة**; תעתיק מדויק: **מסג'ד אלמג'אדלה**) הוא מסגד בעכו העתיקה. המסגד נבנה בשנים 1809–1810 בידי עלי אגא, המשנה למושל עכו סולימאן פאשה, בסמוך לביתו של אגא. מקור שמו של המסגד נעוץ בכך שהתושבים שהתגוררו באזור הגיעו לעכו מהכפר מג'דל (אם כי לא ידוע באיזה כפר בדיוק מדובר, שכן בארץ ישראל היה יותר מכפר אחד בשם זה).

במסגד אולם תפילה ושני חדרים נוספים, ולצדם חצר בצורת טרפז. בצדו של אולם התפילה הפונה לחצר ניצבת ארקדה הנושאת שלוש כיפות.

## קישורים חיצוניים

* מסגד אל-מג'דלה באתר אל עכו
* מסגד אל-מג'דלה באתר החברה לפיתוח עכו העתיקה
* מסגד אל-מג'דלה באתר Archnet 

אל-מג'דלה
קטגוריה:התקופה העות'מאנית: מבנים
אל-מג'דלה
קטגוריה:עכו העתיקה
ימ"ג

**הימ"ג** (יחידת משמר הגבול) הן יחידות מג"ב המיומנות ללוחמה בטרור ובבילוש.
שילוב של שני אלה, נתן להם את הכלים לפעול בכל מגזר עם דגש על המגזר הערבי והבדואי. יחידות אלה פעלו בין השנים 1998–2011.  היחידות היו כפופות למרחבי מג"ב ופעלו בשיתוף פעולה עם מחוזות המשטרה השונים. ייחודן של יחידות אלה היה בזמינותן הגבוהה לכל תרחיש פח"עי או פלילי ברמת סיכון גבוהה לציבור, במקצועיותן וביכולתן להתמודד עם תרחישים קיצוניים, לקחת נושא לטיפולן ולהתמקד בו.

הימ"גים הוקמו במהלך שנת 1998 ולאורך השנים התעצבה כל יחידה באופן שונה על פי מאפייני הפשיעה בתחום המחוז בו היא פועלת.

המשרתים ביחידות הימ"ג היו לוחמים שעברו בנוסף להכשרת הלוחם הרגילה במג"ב, יום גיבוש לקבלה לקורס, שבו היו צריכים לעמוד במבחנים רבים כגון מבחנים פיזיים, חברתיים, קבוצתיים, כושר, קואורדינציה, לוחמה, פיקוד ועוד.

לאחר הגיוס מתחיל קורס הלוחמה בטרור בן 8 שבועות וכן קורס בילוש בבית הספר לשוטרים ולאחר מכן הכשרה מבצעית בבסכ"מ.

היחידות חולקו לפי יעודן, יחידות ימ"ר כפרי אשר אין קשר בין פעילותם לפעילות הימ"גים העירוניים שעיסוקן היה בעיקר לוחמה בתופעת הפשיעה במגזר הכפרי דוגמת גנבות בקר, טרקטורים, וציוד חקלאי אחר (ראו: פשיעה חקלאית בישראל) וכן תופעות פשיעה באזורים עם מאפיין התיישבותי (לדוגמה מושב הסובל מגנבות רכב או התפרצויות לבתים). הימ"גים העירוניים לעמת זאת עסקו בעיקר בתופעות פשיעה אלימות במיוחד (סחר בסמים, גנבות רכב, החזקת וסחר באמל"ח וכדומה) המצריכות מיומנות וכישורי לוחמה גבוהים או ריכוז מאמץ בתחום מסוים.
בנוסף לזה הלוחמים בשגרתם היו משובצים בפעילויות המצריכות ידע וניסיון בלוט"ר והפס"ד, לדוגמה- כוח פריצה בשט"פ עם הימ"מ להר הבית בשעת תפילות ובימים בהם רמת הסיכון להפרות סדר ופיגועים גבוה.
הלוחמים היו כח מענה ראשוני בגזרתם לאירועי פח"ע והיו מוכנים בכל רגע לתת מענה ראשוני בגזרתם או במקומות בהם פעלו לאירועים מסוג זה.
פעילויות עם השב"כ כגון מעצרים של פעילי טרור וחיפושי אמל"ח ברמת סיכון גבוהה היו שיגרתם של יחידות ימ"ג כגון יחידת רותם בדרום.

בשנת 2011 החליט מפקד מג"ב, ניצב יורם הלוי, במסגרת 'תפיסת ההפעלה' - שינוי ארגוני גדול שערך במג"ב, לסגור את יחידות הימ"ג העירוניות ולשלב אותן כפלגות בסוג יחידות חדש שהוקם, יחידות שחר 101.

## מפקדות הימ"ג ויחידותיו
*מג"ב צפון - יחידת "אלון" ויחידת "ארז".
*מג"ב מרכז - יחידת "צבר", יחידת "ברק" ויחידת "אלמוג".
*מג"ב ירושלים - יחידת "לביא", יחידת "כפיר" ויחידות "מעיין".
*מג"ב דרום - יחידת "רותם" ויחידת "דקל".

## קישורים חיצוניים
* על יחידות הימ"ג באתר יחידה.

קטגוריה:יחידות משמר הגבול
אלגוריתם תזמון

במדעי המחשב, **אלגוריתם תזמון** (באנגלית: "Scheduling discipline") הוא אלגוריתם המממש מדיניות תזמון מסוימת עבור סדרן התוכניות. מדיניות זו קובעת את דרך חלוקת המשאבים, למשל המעבד, בין תהליכים ותהליכונים.
הצורך באלגוריתם תזמון נובע מהדרישה לריבוי משימות שקיימת ברוב המערכות המודרניות.

מטרותיו העיקריות של אלגוריתם תזמון הן ניצול מקסימלי של המעבדים ושמירה על זמן תגובה נמוך של המערכת לאירועים שונים.
דרישות נוספות מהאלגוריתם יכולות להתבסס על אופי המערכת בה הוא מתקיים. לדוגמה:
* במערכות זמן אמת, הדרישה לזמן תגובה נמוך הוא הכרחי ביותר עבור חלק מהתהליכים. כך למשל, במערכת הטייס האוטומטי, במידה והמערכת מגלה ירידה במהירות הטיסה, נרצה שהמערכת תגביר מהירות באופן מיידי. 
* במערכות שנמצאות במחשב רשת מרכזי, בו התהליכים יכולים להיות משתמשי קצה שונים, ההוגנות (חלוקת זמן שווה וזמן המתנה שווה בין התהליכים) תהיה דרישה משמעותית.

כמו כן, ניתן לבצע אופטימיזציות ספציפיות לחומרה ובכך לשפר את ניצול המעבדים. אלגוריתמי תזמון שמקיימים אופטימיזציות שכאלה הן למשל:
* תזמון כנופיות (Gang Scheduling) - במחשבים מרובי מעבדים, עבור תהליכים מרובי תהליכונים - נרצה להפעיל במקביל על מספר מעבדים את כל התהליכונים (או כמה שניתן). הסיבה נעוצה בעובדה שעל פי רוב, בין התהליכונים השונים יש סנכרון כלשהו שימנע מתהליכון אחד להמשיך לרוץ עד שאחר לא ימשיך. לכן כדי למנוע ריבוי החלפות הקשר, נפעיל את התהליכונים במקביל.
* תזמון דביק (Sticky Scheduling) - במחשבים מרובי מעבדים, נרצה בכל פעם להריץ תהליך על אותו המעבד עליו רץ בפעם האחרונה, כדי לחסוך חריגי מטמון.

על אלגוריתם תזמון להימנע ממצב בו עלולה להתקיים הרעבה של תהליכים/תהליכונים.

## ראו גם
* פסיקה (מחשב)
* סנכרון (מדעי המחשב)

קטגוריה:תהליכים (מדעי המחשב)