Dasein

**Dasein** (הגייה בגרמנית: []; מאוית גם: *Da-sein*; בתעתיק: **דאזַיין**) היא מילה גרמנית המתארת "קיום", ונוצרה מהלחם בסיסים של *da* ('שַם' או 'נמצא') ו-*sein* (הוויה). פירושה המילולי הוא "היות-שם" או "היות-בנמצא" (באנגלית: *being there*) או "נוכחות" (*presence*). *Dasein* הוא גם מונח יסודי בפילוסופיה, בייחוד בדיאלקטיה של גאורג וילהלם פרידריך הגל ולאחר מכן גם באקזיסטנציאליסטית של מרטין היידגר.

## הגל

באידיאליזם הגרמני של גאורג וילהלם פרידריך הגל, *Dasein* הוא "נמצאות", "מציאות", "יש נקבע" או "הוויה נמצאת" (*bestimmtes Sein*), מתואר כמומנט ראשוני בהתפתחות הדיאלקטית של ההוויה. בחיבוריו "מדע הלוגיקה" ו"האנציקלופדיה של המדעים הפילוסופים", ה-*Dasein* מתואר כחלק מ"דוקטרינת האיכות". הדוקטרינה מתחילה במושג של הוויה (*sein*) טהורה ובלתי מתווכת, שהריקות שלה מעלה את הצורך במושג של ה"אין" (*nichts*). הניגוד החוזר בין הוויה ואין מוביל למושג של "התהוות" (*werden*) שבהמשך "מושם לעל" ונהיה לקבוע. במילים אחרות, כשהוויה מתפתחת מהיות הוויה ריקה להוויה מתהווה ספציפית, היא נקבעת כהוויה נמצאת.

לטענת הפילוסוף הישראלי פיני איפרגן, הגל זקוק לקטגוריה של ה-*Dasein* כי: 

## היידגר

לפי הפילוסוף יוברט דרייפוס, היידגר התעקש שאין חלופה ראויה למונח הגרמני *Dasein*, ושמונחים כמו "היות שם" או "היות בנמצא" (מאנגלית: "being-there" או "there-being") אינם מספקים. בהגותו המוקדמת, כפי שזו באה לידי ביטוי בספרו 'הוויה וזמן', היידגר משתמש בביטוי *Dasein* כחלופה למילה "אדם" ולמונח "סובייקט". זאת במטרה להשתחרר מהמטען האונטולוגי שהמונח נושא עימו במסורת הפילוסופית של בתרבות המערב, כדי להצליח להנכיח את הזמניות שבקיום שלנו. בעזרת הביטוי *Dasein* היידגר מצביע על מופע של הוויה הטומן בחובו מודעות ומחייבות להתמודדות עם היותנו בני תמותה, ועל הקשרים בינינו לבין הוויות אחרות.

ה-*Dasein* מאפשר להיידגר לכוון אל העצמי ה"אותנטי" ולמשמעות האישית. אלו מנוגדים לחווית העולם האנונימי, היומיומי, הציבורי והזהה של ה"הם" (*Das Man*). ה-Dasein ממשיך את ביקורתו של ניטשה על הסובייקט, כמשהו שניתן להגדיר במונחים של תודעה. ואכן, היידגר מבחין בין *Dasein* לבין תודעה יומיומית על מנת להדגיש את החשיבות הקריטית שיש ל"הוויה" להבנתנו ולפרשנותנו את העולם."ישות זו שמהווה בכל אחד מאיתנו את היותו הוא עצמו... נסמן במונח *Dasein* (היידגר, מתורגם, 1927/1962, עמ' 27).

 "[Dasein הוא] אותה ישות אשר בהווייתה יש את עצם הוויה זו כבעיה..." (היידגר, מתורגם, 1927/1962, עמ' 68).היידגר ביקש להשתמש במושג *Dasein* על מנת לחשוף את טבעה הראשוני של "ההוויה" (*Sein*), והסכים עם ניטשה ודילטי כי *Dasein* היא תמיד ישות העוסקת בעולם. כלומר לא סובייקט ולא העולם האובייקטיבי בלבד, אלא החוויה של "היות-בעולם". בסיס אונטולוגי זה של עבודתו של היידגר מתנגד אפוא לסובייקט הקרטזיאני ומבין את ההוויה בהקשר זה כהוויה העוסקת באופן מעשי בסביבתה. *Dasein* מתגלה על ידי השלכה לתוך עולם אישי ועיסוק בו תהליך בלתי פוסק של מעורבות עם העולם כפי שמתווך על ידי השלכתו של העצמי על העולם.

היידגר חשב כי השפה, היומיומית, מערכות לוגיות ואמונות נפוצות מסתירים את טבעו של ה-Dasein מעצמו. בחירה אותנטית פירושה להתרחק מהעולם הקולקטיבי שלהם, להתמודד עם *Dasein*, האינדיבידואליות של האדם, תוחלת החיים המוגבלת של האדם, ההוויה שלו.  היידגר התכוון אפוא למושג *Dasein* לספק אבן דרך בשאלת מה זה אומר "להיות" – להיות בעל הוויה משלו, מוות משלו, אמת משלו.

היידגר גם ראה את שאלת ה-*Dasein* כמתעלה מעבר לתחומים שנחשפו על ידי המדע הפוזיטיביסטי או ההיסטוריה של המטאפיזיקה . "מחקר מדעי אינו רק אופן הוויה שעשויה להיות לישות זו, וגם לא זו הקרובה לכך ביותר. אדרבא, ל-Dasein כשלעצמו מובחנות ייחודית בהשוואה לישויות אחרות [...] הוא נבדל מבחינה אונטית מעצם עובדת הווייתו. הוויה זו היא בעיה עבורו". ב"הוויה וזמן" הושם דגש על הבדל אונטולוגי זה בין ישויות להוויה של ישויות: "הוויה היא תמיד הוויה של ישות". ביסוס ההבדל הזה הוא המוטיב הכללי השזור לאורך כל "הוויה וזמן".

עם זאת, כמה חוקרים חולקים על פרשנות זו, וטוענים כי עבור היידגר *Dasein* מסמן מודעות מובנית או "דרך חיים" מוסדית. אחרים טוענים שההתעקשות המוקדמת של היידגר על העדיפות האונטולוגית של *Dasein* הושתקה בכתביו שלאחר המלחמה.

### נאציזם

היידגר השתמש במונח *Dasein* כחלק משיח האידאולוגיה הנאצית ותמיכתו בהיטלר. ביחס לרטוריקה של דם ואדמה, קבע היידגר כי:בימינו מדברים רבות על דם ואדמה ככוחות המתעוררים תכופות. אנשי ספר, אשר עודם מצויים בימינו, כבר קנו להם אחיזה בהם. דם ואדמה הם אכן רבי עוצמה והכרחיים, אבל הם אינם תנאי מספיק להוות *Dasein* של עם.היידגר העלה את רעיון ה-*Dasein* כחלק מתמיכתו בבחירות בגרמניה בנובמבר 1933, שבהן הוצגה בפני ציבור הבוחרים רשימה אחת של מועמדים שאושרה על ידי הנאצים:העם הגרמני זומן על ידי הפיהרר להצביע; אולם הפיהרר אינו מבקש דבר מהעם; אלא, הוא "נותן" לעם את האפשרות לקבל, באופן ישיר, את ההחלטה החופשית הגבוהה מכולם: האם עם זה – כולו – רוצה את קיומו (*Dasein*), או אינו רוצה בו. [...] ב-12 בנובמבר, יבחר כלל העם הגרמני את עתידו ועתיד זה קשור לפיהרר. [...] אין מדיניות חוץ ופנים נפרדת. יש רק רצון אחד לקיומה (*Dasein*) המלא של המדינה. הפיהרר העיר רצון זה בעם כולו והיתך אותו לכדי החלטה אחת.

## שימושים נוספים

עבור קארל יאספרס, המונח *Dasein* פירושו קיום במובן המינימלי ביותר שלו, תחום האובייקטיביות והמדע, בניגוד למה שכינה *Existenz*, ממלכת ההוויה האותנטית.  ב"פילוסופיה" (3 כרכים, 1932), שוטח יאספרס את השקפתו על ההיסטוריה של הפילוסופיה והציג את הנושאים העיקריים שלו. החל מהמדע והאמפיריציזם המודרני, יאספרס מציין שכאשר אנו מפקפקים במציאות, אנו מתמודדים עם גבולות ששיטה אמפירית (או מדעית) פשוט אינה יכולה לצלוח אותם. בשלב זה, הפרט עומד בפני בחירה: לשקוע בייאוש ובהשלמה, או לקחת קפיצת אמונה לעבר מה שיאספרס מכנה "התעלות". בקפיצה מתמודדים עם החופש הבלתי מוגבל, ה-*Existenz*, ולבסוף יכולים לחוות קיום אותנטי.

אירו טראסטי () הציב את ה-*Dasein* כמונח בעל חשיבות מכרעת ב"סמיוטיקה הקיומית". אליבא דטרסאטי, למונח *Dasein* משמעות רחבה יותר וכבר אינו מתייחס למצבו של אדם שנפלט לעולם ובמקום זאת מסמן "שלב קיומי" עם המאפיינים הסוציו-היסטוריים שמהם שופעים המסמנים. מנקודת מבט זו, ההתעלות היא השאיפה להתגבר על הקבלה הריאליסטית של העולם כפי שהוא ולהתקדם לעבר מציאות פוליטית, אתית ומתוכננת של סובייקטיביות ביחסים סמיוטים עם העולם.

הפסיכואנליטיקאי ז'אק לאקאן השתמש ב-*Dasein* של היידגר לניתוחיו, לפחות מאז הסמינר "הפונקציה והשדה של הדיבור והשפה" (1953). לטענת הפסיכואנלטיקאית הישראלית אסתר הראל, לאקאן הרבה לחשוב על הסובייקט הפסיכואנליטי במאפייני ה-*Dasein* האקזיסטנציאליסטי של היידגר.

אלפרד שיץ הבחין בין הוויה חברתית ישירה לבין הוויה עקיפה, והדגיש כי באחרונה, "ההכוונה שלי היא לא לקיומו (*Dasein*) של אינדיבידואל קונקרטי. אין הכוונה כלפי חוויות סובייקטיביות כלשהן שיוצרות כעת במלוא ייחודן במוחו של אחר". 

הפשיסט אלכסנדר דוגין משתמש ב-*Dasein* כבסיס לתיאוריה הפוליטית הרביעית, תוך שימת דגש על *Dasein* ותפקידו בחברה הרוסית. הוא מעמיד מונח זה כמנוגד לחברה המערבית (ליתר דיוק האמריקאית), שהיא אינדיבידואליסטי יתר על המידה ומחזיקה בהשקפה לא אותנטית של אינדיבידואליות.

### ביקורת

תיאודור אדורנו מתח ביקורת על תפיסת ה-*Dasein* של היידגר כנסיגה אידיאליסטית מהמציאות ההיסטורית.

ריצ'רד רורטי טען שבעזרת המונח *Dasein*, היידגר יוצר מיתוס שמרני של הוויה, שהוא עקבי עם המרכיבים הרומנטיים של הנאציזם.

היו שטענו למקורו של *Dasein* אצל היידגר בפילוסופיה הסינית ובפילוסופיה היפנית. לטענת הפילוסוף היפני טומונובו אימיצ'י (), מושג ה-*Dasein* של היידגר נוצר בהשראת מושג של אוקארורה קאקוזו: "Das-in-der-Welt-sein" (היות בעולם) המצוין ב"ספר התה" כדי לתאר את הפילוסופיה הדאואיסטית של ג'ואנ דזה, אותה הציע המורה של אימאמצ'י להיידגר ב-1919, לאחר שלמד עמו שנה קודם לכן. מושגים מקבילים נמצאים גם בפילוסופיה ההודית, ובפילוסופיות של עמים ילידים ביבשת אמריקה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:מילים וביטויים בגרמנית
קטגוריה:תורת ההוויה
קטגוריה:הרמנויטיקה
קטגוריה:פנומנולוגיה
קטגוריה:פילוסופיה של הנפש