open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בני סויף

**בַּני סויף** (בערבית: **بني سويف**, נפוצה גם ההגייה **בני סואף**) היא עיר בצפון-מרכז מצרים ובירת המחוז הקרוי על שמה. העיר משמשת כמרכז מסחרי וחקלאי חשוב על הגדה המערבית של נהר הנילוס ומרוחקת כ-110 ק"מ דרום-מערבית לבירה קהיר. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 אוכלוסיית העיר מונה 294,125 בני אדם.

## גלריה

קובץ:BeniSuefAzizMosque.jpg|מסגד עמר בן עבד אל-עזיז
קובץ:BeniSuefMuseumEntrance.jpg|הכניסה למוזיאון הארכאולוגי
קובץ:BeniSuefFighterMemorial.jpg|אנדרטת קרב עם סוחוי Su-7
קובץ:BeniSuefChurchHlVirgin.jpg|כנסיית הבתולה הקדושה
קובץ:BeniSuefOctoberWarMemorial.jpg|אנדרטת מלחמת אוקטובר
קובץ:BeniSuefSayidaHoriya.jpg|מסגד א-סיידה חוריה


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים
 

קטגוריה:מצרים: ערים
קטגוריה:מחוזות מצרים: ערי בירה
אדם לכל עת (מחזה)

**אדם לכל עת** (באנגלית: **A Man for All Seasons**) הוא מחזה מאת רוברט בולט המבוסס על חייו של סר תומאס מור. בגלגולו הראשון, המחזה נכתב עבור BBC Radio ב-1954. גרסה טלוויזיונית באורך שעה בשידור חי בכיכובו של ברנרד הפטון הופקה ב-1957 על ידי ה-BBC, ולאחר הצלחתו של *Flowering Cherry* (מחזה שכתב בולט ב-1958) הוא עיבד את *אדם לכל עת* לבמת התיאטרון.

הצגת הבכורה של *אדם לכל עת* התקיימה בלונדון בתיאטרון הגלוב (כיום נקרא *Gielgud Theatre*) ב-1 ביולי 1960. מאוחר יותר המחזה הועלה גם בברודוויי, וזכה שם לביקורות חיוביות מצד המבקרים כמו גם להצלחה מסחרית במשך יותר משנה. המחזה הועלה שוב מספר פעמים בהפקות מחודשות, ומאוחר יותר עובד לסרט קולנוע באותו השם משנת 1966 שזכה במספר פרסי אוסקר וכן לסרט טלוויזיה בשנת 1988 ושוב לרדיו בשנת 2006.

העלילה מתבססת על סיפורו האמיתי של סר תומאס מור, לורד צ'נסלור אנגלי מהמאה ה-16, שסירב לאשר את בקשתו של הנרי השמיני, מלך אנגליה להתגרש מאשתו קתרין מאראגון, שלא ילדה לו בן, כדי שיוכל להינשא לאן בולין, אחותו של פילגשתו לשעבר. המחזה מציג את מור כאדם עקרוני, בו מקנאים יריביו, ביניהם תומאס קרומוול, ואותו אוהבים האנשים הפשוטים ומשפחתו.

## שם המחזה
שם המחזה משקף את יחסו של רוברט בולט, המחזאי האגנוסטי מהמאה ה-20, כלפי דמותו של תומאס מור, אותו הוא מציג כאיש המצפון האולטימטיבי: במחזה, מור נשאר נאמן לעצמו, לעקרונותיו ולאמונותיו, תוך הסתגלות לנסיבות המתפתחות סביבו עם הזמן, על אף הלחצים הסביבתיים בהם הוא נתון. בולט שאל את השם מתוך "וולגריה" מאת רוברט ויטינגטון, בן תקופתו של מור, שבשנת 1520 כתב עליו:

## תקציר העלילה

[ממוזער|שמאל|[דיוקן סר תומאס מור, ציור מאת הנס הולביין]]

## דמויות ושחקנים

## קישורים חיצוניים

* אדם לכל עת, באתר Internet Broadway Database

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחזות 1960
קטגוריה:זוכי פרס טוני למחזה הטוב ביותר
קטגוריה:הנרי השמיני בתרבות
מרק אנדרה המלין

**מרק אנדרה המלין** (באנגלית: **Marc-André Hamelin**; נולד ב-5 בספטמבר 1961) הוא פסנתרן וירטואוז קנדי הידוע ביכולותיו הטכניות המרשימות כמו גם בפרשנותו המקורית ליצירות לפסנתר.

המלין נולד במונטריאול, חבל קוובק, והחל את לימודי הפסנתר שלו בגיל חמש. אביו, שהיה רוקח במקצועו אך חובב מוזיקה, הכיר לו יצירות לפסנתר של אלקאן וגודובסקי כבר בגיל צעיר. הוא למד במונטריאול ובפילדלפיה, הופיע במיטב אולמי קונצרטים והקליט בחברות מובילות. זכה בפרס וירג'יניה פארקר (1989) ובפרס יונו (2008). הוא זכה לשבחים מפליגים מעיתונים דוגמת ה'ניו יורקר' וה'ניו יורק טיימס'.

בין ביצועיו בולטים הפרלודים של רחמנינוף והקונצ'רטו לפסנתר של גרשווין.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרנים קנדים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לאוול
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1961
הנוכלות

**הנוכלות** היא סדרת קומדיית פשע ישראלית המהווה המשכון לסיום הסדרה "אחד העם 101". הסדרה מגוללת את המשך עלילותיהן של האחיות מירי ותקווה שמחליטות לחזור לשתף פעולה בתור זוג נוכלות. הסדרה כללה 9 פרקים ושודרה בין ה-16 בנובמבר עד 28 בדצמבר 2019 בערוץ yes Comedy.

## עלילה
מירי (אילן פלד) איבדה את כל מה שהיה לה: הכסף, הבית, החברים ועוד. היא פתחה בפרק ג' בחייה - עברה לבת ים שם התחילה לבנות הכל מחדש, והחלה לעבוד בעבודות מזדמנות. אחותה תקווה (יעל פוליאקוב) היא הסיבה לכל מה שמירי איבדה. תקווה הפילה על מירי את כל החובות, ההוצאות ועורכי הדין ובנוסף נכנסה לכלא לחמש שנים. במהלך כל התקופה השתיים לא דיברו ולא היו בקשר. בתקופת הכלא תקווה הכירה את כל ראשי המאפיה ויצרה קשרים עם העולם התחתון. היא יוצאת מהכלא עם מסמך מפליל ששווה הרבה כסף.

## סקירת הסדרה

### פרקים

## דמויות
* **מירי בן חיים / פסקל** (אילן פלד) - איבדה את כל מה שהיה (הכסף, הבית, החברים ועוד), בעיקר בגלל תקווה אחותה. נכנסה לכלא לעשר שנים. לאחר שחרורה מהכלא עברה לבת ים ופתחה בפרק ג' בחייה. עובדת כמלצרית (במסעדה התקועה בשנות ה-70) וגם כנהגת מונית. ניתקה קשר עם תקווה אך לאחר זמן מה מחדשת את הקשר איתה וחוברת אליה כנוכלת ערמומית.
* **תקווה בן חיים** (יעל פוליאקוב) - גרמה לכך שמירי איבדה את כל מה שהיה לאחר שהפילה על מירי את כל החובות, ההוצאות ועורכי הדין עד שלא נשאר למירי שקל. בתקופת הכלא הכירה את כל ראשי המאפיה ויצרה קשרים עם העולם התחתון. לאחר שחרורה מהכלא היא יוצאת עם מסמך מפליל ששווה הרבה כסף. מירי ניתקה קשר איתה אך לאחר זמן מה מתחדש הקשר איתה והיא חוברת אליה כנוכלת ערמומית.
* **אפי** (אפי בן ישראל) – דמות המבוססת על חייה של אפי בן ישראל. חברה בפרלמנט של מירי. השתתפה בעברה בתוכנית "פרפר נחמד".
* **תפארת** (אסנת בן יהודה) – חברה בפרלמנט של מירי.
* **יהודית** (יהודית אוחיון) – חברה בפרלמנט של מירי. הופיעה גם בסדרות "אחד העם 1" ו"אחד העם 101", כאשר באלו דמותה הייתה אילמת.
* **שפרה** (עדה גולדפריינד) – חברה בפרלמנט של מירי.
* **מנו** (תום פטרובר) – שוטר והמאהב של מירי. הוא התאהב במירי כשצפה בהופעה שלה במסעדה ולאחר מכן הוא מתחיל לצאת איתה.
* **רובי** (אליאב חיים) – בנה של מירי. נולד עם זנב שצריך להסיר בניתוח יקר בשווייץ.

בנוסף, משחקים בתפקידי אורח ארז בן הרוש בתפקיד חבשוש, אורי גוטליב בתפקיד שמי קיסר, ענת מגן-שבו בתפקיד אילנית, ויעל פוליאקוב בתפקיד שולה נמירוביץ' נמיר.

## הפקה
את הרעיון הראשוני לסדרה קיבלה פוליאקוב מאמו של בעלה, יהודית מילוא.

ב-20 במרץ 2018 שוחרר סרטון בערוץ היוטיוב של yes, בו אושרה עלייתה של סדרה חדשה בשם "הנוכלות" שתהיה המשך לעלילה של האחיות מירי ותקווה פסקל. את הסדרה יצרו וכתבו אילן פלד ויעל פוליאקוב, כאשר הם גם השחקנים הראשיים בה.

על אף שהסרטון שוחרר במרץ 2018, הצילומים החלו רק בתחילת 2019. במרץ 2019 פורסם שארז בן הרוש (ששיחק באחד העם 1 ובאחד העם 101) יהיה הבמאי בסדרה, ובנוסף ישחקו בסדרה גם אפי בן ישראל, אורית שחף, תום פטרובר, ישי לוי, אילן ברזילי, אסנת בן יהודה, עדה גולדפריינד ועוד.

## פרסים ומועמדויות

## ראו גם
* אחד העם 1
* אחד העם 101

## קישורים חיצוניים

* פרומו הסדרה, באתר Youtube
* הצצה לסדרה, באתר Youtube
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קומדיות פשע ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2019
קטגוריה:Yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות ספין-אוף ישראליות
חואן סולר

**חואן סולר ואלס קירוגה** (בספרדית: **Juan Soler Valls Quiroga**; נולד ב-19 בינואר 1966) הוא שחקן ארגנטינאי ודוגמן עבר.

## ביוגרפיה וקריירה
### השנים הראשונות
סולר נולד בסן מיגל דה טוקומאן שם נודע כשחקן רוגבי והיה דוגמן, תחום שממנו התחבר לעולם המשחק.

הוריו ממוצא קטלוני וגליסיאני, ויש לו שלושה אחים: פאקונדו, מריה חוזה ומריה אינס.

הוא החל את הקריירה שלו בבואנוס איירס, שם השתתף בסיטקום ״רכבת הרים״ (Montaña Rusa) יחד עם השחקנים ננסי דופלה, גסטון פולסר ואחרים. ב-1991 עבר למקביקו, שם שיחק באופרות סבון עבור רשת ״טלוויזה״ (Televisa) ובמקביל השתתף בתיאטרון המקומי.

ב-20 בדצמבר 2003 התחתן באקפולקו עם השחקנית הארגנטינאית מאקי מוגילבסקי והיה נשוי לה חמש עשרה שנה, עד שהתגרשו ב-2018.

לסולר יש שלוש בנות: ולנטינה, ממערכת יחסים קודמת, נולדה ב-1991 ומתגוררת בארגנטינה; הבת השנייה, מיה, נולדה ב-18 בדצמבר 2004, ובתו השלישית, אז'ל, נולדה ב-20 בפברואר 2007. למיה יש מצב שנקרא סיטוס אינברסוס. במרץ 2005, מאקי, אשתו, איבדה הריון של שלושה חודשים.

בשנת 2013 עבר סולר לרשת "טלמונדו״ (Telemundo) המקסיקנית, שם חתם על חוזה בלעדי. הטלנובלה הראשונה שלו ברשת הייתה ״בעל להשכרה״ (Marido en alquiler) לצד סוניה סמית'.

### פילמוגרפיה

## בתיאטרון
* אני מת על השכנה – Me fascina mi vecina (2000)
* נ.ב. החתול שלך מת – P.S. Your Cat Is Dead (1999)
* מתחת לסדינים – Bajo las sábanas (1997)
* משחק חברה – Juego de sociedad (1993–1994)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ארגנטינאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ארגנטינאים
קטגוריה:דוגמנים ארגנטינאים
קטגוריה:ארגנטינאים ממוצא ספרדי
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1966
יצחק ברזילי

**יצחק "איציק" ברזילי** (נולד ב-1939) הוא בכיר לשעבר במוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים, כיהן כראש אגף תבל.

## ביוגרפיה
ברזילי (במקור חדד) נולד בבגדאד שבעיראק. ב-1951 עלה לישראל עם משפחתו. הוא גדל בקיבוץ גבעת השלושה כחבר קבוצת עליית הנוער. כדובר ערבית ואנגלית גויס כנער לקורס קדם-צבאי ושירת בצה"ל בשנים 1958–1962 ביחידה 8200 בתחום ההאזנות. במהלך שירותו עלה על תשדורת קשר של מטוסי חיל האוויר המצרי, והיה שותף בהפלת מטוס מיג-17 בדצמבר 1958.

לאחר שירותו הצבאי שירת במוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים במשך כ-37 שנים עד פרישתו ב-1999. הוא שירת באגף "צומת" והוצב בין השאר בפריז ובאיראן בתקופת שלטון מוחמד רזא שאה פהלווי. שימש בין השאר עוזר לראש המוסד, ראש שלושה אגפים כולל ראש אגף תבל, האגף שמופקד על הקשרים המודיעיניים והדיפלומטיים וראש מטה המוסד. לאחר סיום תפקידיו במוסד עבר למשרד הביטחון שם שירת ביחידה לענייני איראן בראשות אורי לוברני. ברזילי הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי.

ב-2010 פרש מתפקידו במשרד הביטחון לאחר כ-52 שנות שירות במערכת הביטחון. הוא שימש כיו"ר עמותת גמלאי המוסד.

ברזילי עוסק בציור ותיעד ביצירותיו את חוויותיו מהשירות במוסד.

## קישורים חיצוניים
* אריאל ימיני, 70 שנה 70 פנים: מה מסתתר מאחורי האיורים של בכיר המוסד לשעבר? , mynetherzliya.co.il, 11 במרץ 2018
* 
* 
* הציור היה כלי הביטוי המיוחד שלי לחוויות המסעירות שעברתי, לוקאל, 25 במרץ 2018
* , אפרכסת, 27 באפריל 2025

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי אגף תבל במוסד
קטגוריה:משנים לראש המוסד
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:גבעת השלושה: אישים
קטגוריה:חיילי יחידה 8200
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
יחסי אלבניה – סן מרינו

**יחסי אלבניה–סן מרינו** הם היחסים הדיפלומטיים שבין **[[אלבניה|רפובליקת אלבניה]]** לבין '''הרפובליקה המרוממת של סן מרינו'''.

## סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין אלבניה לסן מרינו כוננו ב-21 ביוני 1976. ב-18 במאי 2012, נחתם הסכם בין המדינות בדבר קידום ההשקעות בין ממשלת סן מרינו למועצת השרים של אלבניה. היחסים בין המדינות היו בדרך כלל טובים, בין המדינות מתקיים שיתוף פעולה בתחומי הכלכלה והמסחר.

## יחסים כלכליים
בין אלבניה לסן מרינו קיים שיתוף פעולה נרחב בתחום הכלכלה. אלבניה וסן מרינו שותפות מסחר, מדי שנה מייצאת סן מרינו סחורות בשווי מאות אלפי שקלים. לעומת זאת, אלבניה כמעט ולא מייצאת סחורה אל סן מרינו.

בשנת 2007, סן מרינו ייצאה סחורה בשווי 232 אלף דולר, שכללה מכוניות, מצלמות, מכונות כביסה, מוצרי ספורט, בשמים, משאיות ועוד. בשנת 2009, אלבניה ייצאה סחורה בשווי 249 אלף דולר, שכללה לוחות בקרה חשמליים. סך הכל, בין השנים 2007-2009, סך הסחר בין שתי המדינות הגיע למיליון וחצי דולר, כאשר סן מרינו בלטה בייצוא הסחורות.

בעשור השני במאה ה-21, אלבניה לא ייצאה לסן מרינו סחורה.. לעומת זאת, סן מרינו המשיכה לייצא סחורות בשווי של מיליון דולר אל אלבניה. בשנת 2013, סן מרינו ייצאה אל אלבניה סחורה בשווי 276 אלף דולר, שכללה מכונות ניקיון, מכוניות, חומרי הדברה, חומרי מזון ועוד.

## ייצוג

* סן מרינו מיוצגת באלבניה על ידי קונסוליה כללית בטירנה, בירתה של אלבניה.
* אלבניה אינה מיוצגת בסן מרינו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
רובר השני, רוזן אסביי

**רוברט השני, רוזן אסביי (רודברט,** **שרודוברט)** (נפטר ב-12 ביולי 807) היה אציל פרנקי, רוזן וורמס ואזור הריין, ורוזן אסביי, אשר קיבל אותם בסביבות שנת 800. רובר הוא אב קדמון של בית קאפה (כולל בית ולואה ובית בורבון), אשר שלטו בפורטוגל, ספרד, צרפת, לוקסמבורג, פארמה, ברזיל וממלכת שתי הסיציליות.

## צאצאיו
רוברט הקים את השושלת הרוברטיאנית, אשר עליה נמנו בנו היה רובר השלישי, רוזן וורמס, נכדו רובר החזק, וניניו אודו ורובר, אשר שניהם שלטו בממלכת פרנקיה המערבית.

אחד מצאצאיו של רובר היה איג קאפה, מלך צרפת, מייסד שושלת המלוכה הצרפתית אשר שלטה בצרפת ברציפות עד 1848, למרות הפסקה קצרה שנגרמה על ידי המהפכה הצרפתית והאימפריה הצרפתית הראשונה. הקו הצעיר שלט בספרד מאז 1700, והמלך הנוכחי פליפה השישי הם צאצאים ישירים שלו.

## מוצא אפשרי
רובר היה כנראה בנו של תורינגברט מוורמס, ובכך נכדו של רובר הראשון, דוכס נויסטריה (697-764). לפי תאוריה אחרת הוא היה בנו של רוברט, בנו של תורינגברט. בין אבותיו של רובר היה למברט (665-741), רוזן אסביי, הסבא של המלך הקרולינגי הראשון, פפין הגוץ.

סבתא רבתא-רבא של רובר עשויה להיות הנסיכה קלוטילד (נולדה בערך 670), בתו של תאודריק השלישי, המלך המרובינגי של אוסטרזיה.

בנוסף הוא היה אחיה של ארמנגארד, אשתו של הקיסר לואי החסיד. ואחיהם של קרודגאנג, ארכיבישוף מץ ואב המנזר בלורשוקנקור, מייסד המנזר בלורש.

קטגוריה:אצולה צרפתית
קטגוריה:נפטרים ב-807
יחסי אוסטריה – סן מרינו

[ממוזער|שר החוץ האוסטרי [סבסטיאן קורץ עם שר החוץ הסן-מרינזי פסקואלה ולנטיני בווינה, 2014]]
**יחסי אוסטריה–סן מרינו** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[אוסטריה|רפובליקת אוסטריה]]** לבין '''הרפובליקה המרוממת של סן מרינו'''. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו במאה ה-20. שתי המדינות מקיימות שיתוף פעולה מלא בתחום הכלכלה והמסחר.

## סקירה כללית
ב-30 במאי 1972, שתי המדינות חתמו על הסכם לביטול דרישת הוויזה. לאחר שש שנים, ב-2 באפריל 1987, שתי המדינות כיננו את יחסיהם הדיפלומטיים הרשמיים. ב-15 ביולי 2004, המדינות חתמו על הסכם בו התחייבו לשתף פעולה בתחומי התעשייה, הכלכלה, מלאכת יד, המסחר והתקשורת. באותה שנה, ב-24 בנובמבר, המדינות חתמו על הסכם בדבר מיסים והון, הסכם זה נחתם מחדש לאחר הוספת סעיפים ב-18 בספטמבר 2009. היחסים בין אוסטריה לסן מרינו הם לבביים, שתי המדינות מקיימים קשרים בתחומים שונים.

## יחסים כלכליים
בין אוסטריה וסן מרינו קיים שיתוף פעולה כלכלי נרחב, אוסטריה נחשבת לאחת מן יעדי הייצוא העיקריים של סן מרינו. אוסטריה מייצאת מיליוני ואף עשרות מיליוני שקלים מדי שנה אל סן מרינו. כמו כן, גם סן מרינו מייצאת מאות אלפי שקלים אל אוסטריה.

### 2005-2010
בשנת 2005, אוסטריה ייצאה סחורה בשווי 6.21 מיליון דולר, הסחורה כללה בעיקר עצים מנוסרים, מוצרי מחשב ומשרד, הלבשה תחתונה, מנורות, אופנועים ועוד. באותה שנה, ייצאה סן מרינו סחורה בשווי 1.49 מיליון דולר שכללה מכונות כביסה, הלבשה תחתונה, מוצרי ביגוד ועוד. בין השנים 2005–2010 ייצאה אוסטריה סה"כ 74.71 מיליון דולרים, לעומת זאת, סן מרינו ייצאה 67.75 מיליון דולר. הסחר בין שתי המדינות מסתכם בסך 142.46 מיליון דולר.

### 2011-2013
בשנת 2011, סן מרינו ייצאה סחורה בשווי 25.7 מיליון דולר, הסחורה כללה מכונות לעיבוד עץ, טלפונים חכמים, מקררים ועוד. באותה שנה, ייצאה אוסטריה סחורה בשווי 11 מיליון דולר, הסחורה כללה מכונות לעיבוד מתכת, מיקרופונים, אופנועים, נייר ללא ציפוי ועוד. בשנת 2012, סן מרינו ייצאה סחורה בשווי 14.7 מיליון דולר שכללה בעיקר מכונות לעיבוד עץ. באותה שנה, ייצאה אוסטריה סחורה בשווי 9.8 מיליון דולר. בין השנים הללו, ייצאה אוסטריה סה"כ 31.8 מיליון דולר. לעומת זאת, סן מרינו ייצאה 54.7 מיליון דולר. הסחר בין שתי המדינות מסתכם בסך 86.5 מיליון דולר.

### 2014-עד כה
בשנת 2014, סן מרינו ייצאה סחורה בשווי 15.8 מיליון דולר, הסחורה כללה מכונות לעיבוד עץ, מוצרי פלסטיק ועוד. באותה שנה, ייצאה אוסטריה סחורה בשווי 9.38 מיליון דולר, הסחורה כללה בעיקר מכונות לעיבוד מתכת, אופנועים, לוחות בקרה חשמליים ועוד. בין השנים הללו, ייצאה אוסטריה סה"כ 20.08 מיליון דולר. לעומת זאת, סן מרינו ייצאה 31.8 מיליון דולר. הסחר בין שתי המדינות מתסכם בסך 86.5 מיליון דולר.

## ייצוג
* סן מרינו מיוצגת באוסטריה על ידי שגרירות בווינה, בירת אוסטריה.
* אוסטריה מיוצגת בסן מרינו על ידי קונסוליה כללית בסן מרינו, בירת סן מרינו. ועל ידי שגרירות ברומא, בירת איטליה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אח"י ניצחון (סער 6)

**אח"י ניצחון** היא קורבטה בסדרת הקורבטות סער 6 של חיל הים הישראלי, שנבנתה על ידי חברת טיסנקרופ (מספנות TKMS) החל משנת 2015. היא אחת מארבע קורבטות בסדרה, והצטרפה לשייטת 3 של חיל הים הישראלי ונמל הבית שלה הוא בסיס חיפה. החוזה לבניית ארבע הספינות נחתם במאי 2015. הספינה הראשונה בסדרה, אח"י מגן, הגיעה בסוף שנת 2020 ולאחריה הגיעו השאר במהלך שנת 2021.

אח"י ניצחון הועברה לחיל הים הישראלי יחד עם אח"י עצמאות ב-27 ביולי 2021. אח"י ניצחון הגיעה לנמל חיפה ב-30 באוגוסט 2021 והתקבלה בטקס במעמד הרמטכ"ל אביב כוכבי. תהליך התקנת מערכות הלחימה נמשך כשנה וחצי, והספינה נכנסה לשירות מבצעי בסוף 2023. אח"י ניצחון היא הספינה השנייה בחיל הים בשם זה (קדמה לה אח"י נצחון בסדרה סער 4).

ב-8 באפריל 2024 קצת לפני חצות, במסגרת מלחמת חרבות ברזל, כוחות חיל הים זיהו מטרה אווירית חשודה שחצתה לשטח מדינת ישראל מכיוון מזרח ויירטו את המטרה בהצלחה באמצעות מערכת "כיפה ימית" המותקנת על גבי ספינת סער 6 אח"י ניצחון ששטה ליד אילת. זה היה היירוט המבצעי הראשון של המערכת.

## מפקדי הספינה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

ניצחון (סער 6)
אח"י עוז

**אח"י עוז** היא קורבטה בסדרת הקורבטות סער 6 של חיל הים הישראלי, שנבנתה על ידי חברת טיסנקרופ (מספנות TKMS) החל משנת 2015.

אח"י עוז אחת מארבע קורבטות בסדרה, הפועלות בשייטת 3 של חיל הים הישראלי ונמל הבית שלה הוא בסיס חיפה. החוזה לבניית ארבע הספינות נחתם במאי 2015. הספינה הראשונה בסדרה, אח"י מגן, הגיעה בסוף שנת 2020 ולאחריה הגיעו השאר במהלך שנת 2021. אח"י עוז היא הספינה הראשונה בחיל הים בשם זה, וספינת סער 6 השנייה בסדרה שמגיעה.

טקס העברת הדגל של הספינה לחיל הים הישראלי התקיים ב-4 במאי 2021 במספנת GNYK בקיל.
ב-28 במאי 2021 הספינה הפליגה מגרמניה בדרכה לישראל, וב-9 ביוני 2021 הגיעה לישראל. עם הגעת הספינה לנתיב השיט של נמל חיפה קיבלו את פניה צרעות של יחידת סנפיר וסירות השיטור הימי. הספינה התקבלה בנמל חיפה בטקס בנוכחות מפקד חיל הים האלוף אליהו שרביט ושר הביטחון בני גנץ.

ב-17 בנובמבר 2022 בוצע ניסוי כיפת ברזל ימית שהותקנה בספינה, וביטא את מבצוע המערכת.

## שירות מבצעי
ב-13 באוקטובר 2023 ביצעה יחד עם אח"י מגן תקיפת בכורה מבצעית במסגרת מלחמת חרבות ברזל. במסגרת הלחימה ביצעו הספינות תקיפות משטח הים לעבר רצועת עזה. במסגרת תקיפות אלה, הותקפו מתקן לייצור אמצעי לחימה, מוצב ועמדת תצפית של הכוח הימי של ארגון הטרור חמאס.

## מפקדי הספינה
כיאה להיררכיה הפיקודית בזרוע-הים מפקד הספינה הוא קצין בדרגת סגן-אלוף.

## גלריה

קובץ:INS Oz, May 2021. IX.jpg|אח"י עוז עוגנת במספנה בגרמניה, מאי 2021
קובץ:INS Oz, May 2021. V.jpg|אח"י עוז עוגנת במספנה בגרמניה, מאי 2021
קובץ:INS Oz, June 2021. V.jpg|אח"י עוז (מימין) בטקס הגעתה לישראל לצדה של אח"י מגן, יוני 2021
קובץ:INS Oz, June 2021. I.jpg|מימין: מפקד שייטת 3 מאיר עזורי, שר הביטחון בני גנץ ומפקד חיל הים אליהו שרביט בטקס הגעת הספינה לישראל, יוני 2021
קובץ:INS Oz, May 2021. IV.jpg|צוות אח"י עוז


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

עוז (סער 6)
אח"י עצמאות (סער 6)

**אח"י עצמאות** היא קורבטה מסדרה סער 6 של חיל הים הישראלי, שנבנתה על ידי חברת טיסנקרופ (מספנות TKMS) החל משנת 2015. היא אחת מארבע קורבטות בסדרה, הפועלות בשייטת 3 של חיל הים הישראלי, ונמל הבית שלה הוא בסיס חיפה.

החוזה לבניית ארבע הספינות נחתם במאי 2015. הספינה הראשונה בסדרה, אח"י מגן, הגיעה בסוף שנת 2020 והספינות שלאחריה הגיעו במהלך שנת 2021. אח"י עצמאות היא הספינה השנייה בחיל הים בשם זה (קדמה לה אח"י עצמאות בסדרת סער 4).

אח"י עצמאות הועברה לחיל הים הישראלי יחד עם אח"י ניצחון ב-27 ביולי 2021. הספינה הגיעה לנמל חיפה ב-10 באוגוסט 2021 והתקבלה בטקס במעמד נשיא המדינה יצחק הרצוג ומפקד חיל הים אלוף אליהו שרביט. תהליך התקנת מערכות הלחימה נמשך כשנה וחצי, והספינה נכנסה לשירות מבצעי בסוף 2023.

ב-10 ביוני במהלך מלחמת חרבות ברזל תקפה הספינה בתימן באמצעות שני טילים ארוכי טווח יעדים אסטרטגיים בנחל חודיידה בתימן, הייתה זו התקיפה הראשונה של חיל הים בתימן במהלך המלחמה.

במהלך מלחמת חרבות ברזל הוצבה הספינה בים סוף ושמרה על אילת. היא יירטה כלי טיס בלתי מאוישים ששיגרו החות'ים מתימן באמצעות מערכת כיפת מגן (כיפת ברזל הימית). במהלך מבצע עם כלביא יירטה כ-30 כלי טיס בלתי מאוישים ששיגרה איראן באמצעות מערכת ברק מגן (הגרסה הימית של ברק MX). היו אלו יירוטי הבכורה של שתי המערכות.

## גלריה

קובץ:Israeli Navy's 'INS Atzmaut' arrives in Israel (5146).jpg|טקס קבלת אניית אח"י עצמאות בהשתתפות נשיא המדינה, יצחק הרצוג, מפקד זרוע הים אלוף אלי שרביט ומפקד בסיס חיפה תת אלוף טל פוליטיס - 10 באוגוסט 2021 
קובץ:Israeli Navy's 'INS Atzmaut' arrives in Israel (3919).jpg|נשיא מדינת ישראל, יצחק הרצוג, גוזר את הסרט בטקס קבלת אניית אח"י עצמאות - 10 באוגוסט 2021
קובץ:Sa'ar-6-class-corvette-0007.webp|אח"י עצמאות במפרץ אילת


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

עצמאות (סער 6)
פולקר בופיה

**פוֹלקֵר בּוּפִיֶה** ׁׁ(בגרמנית: **Volker Bouffier**; נולד ב-18 בדצמבר 1951) הוא פוליטיקאי גרמני מן המפלגה הנוצרית-דמוקרטית (CDU) אשר כיהן כראש ממשלת מדינת הסן מ-31 באוגוסט 2010 עד 31 במאי 2022. מנובמבר 2014 ועד אוקטובר 2015 כיהן בופיה כנשיא הבונדסראט (הבית העליון של הפרלמנט הגרמני) וכסגן נשיא גרמניה. הוא משמש כמנהיג ה-CDU בהסן מאז יולי 2010. עורך דין במקצועו.

## ביוגרפיה
בופיה נולד ב-18 בדצמבר 1951 בגיסן, אז גרמניה המערבית לרוברט בופיה (1920–1999), עורך דין ופוליטיקאי מקומי. סבו, רוברט פרדיננד אוגוסט בופיה, ממוצא צרפתי הוגנוטי, עבר משטרסבורג לגיסן בשנת 1906, והיה גם הוא לפוליטיקאי בעיר. פולקר בופיה נבחר לראשונה לפרלמנט המקומי בשנת 1982. כיהן כשר הפנים והספורט בין השנים 1987–1991 ו-1999–2010. נבחר להנהיג את הממשלה בתמיכת ה-CDU והמפלגה הדמוקרטית החופשית בשנת 2010. במסגרת תפקידו בבונדסראט, הוא חבר בוועדת החוץ והביטחון. ב-25 בפברואר 2022, הודיע בופיה על התפטרותו מתפקיד ראש הממשלה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:חברי המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית
קטגוריה:ראשי ממשלת מדינות גרמניה
קטגוריה:חברי הבונדסראט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1951
מרתה גריפית'ס

**מרתה גריפית'ס** (באנגלית: **Martha Griffiths**; 29 בינואר 1912 – 22 באפריל 2003) הייתה עורכת דין, שופטת ופוליטיקאית מן המפלגה הדמוקרטית אשר כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת מישיגן בשנים 1955–1974 וכסגנית מושל מישיגן בשנים 1983–1991. גריפית'ס היא האישה הראשונה שכיהנה כסגנית מושל מישיגן, והראשונה שנבחרה לבית הנבחרים מטעם מישיגן ממפלגתה. הייתה פעילה מאוד למען חוק זכויות האזרח שנחקק בשנת 1964.

## ביוגרפיה
גריפית'ס נולדה ב-29 בינואר 1912 בדרום מיזורי, שם למדה במערכת החינוך הציבורית. בשנת 1934 סיימה את לימודיה באוניברסיטת מיזורי. בשנת 1940 סיימה גריפית'ס ללמוד משפטים באוניברסיטת מישיגן. נבחרה לבית הנבחרים בשנת 1954 ובשנת 1974 החליטה שלא להתמודד שוב. בתקופתה בקונגרס, תמכה גריפית'ס בתיקון לשוויון זכויות.

גריפית'ס נפטרה בשנת 2003 בגיל 91.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשפטים באוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:שופטות בתי משפט במדינות ארצות הברית
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית ממישיגן
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:סגני מושלי מישיגן
קטגוריה:עורכות דין אמריקאיות במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2003
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2003
אח"י מגן

**אח"י מגן** היא קורבטה מסדרה סער 6 של חיל הים הישראלי, שנבנתה על ידי חברת טיסנקרופ (מספנות TKMS) החל משנת 2015. היא אחת מארבע קורבטות בסדרה, שהן חלק משייטת 3 של חיל הים הישראלי, ונמל הבית שלה הוא בסיס חיפה.

החוזה לבניית ארבע הספינות נחתם במאי 2015. אח"י מגן, הספינה הראשונה בסדרה, הושקה במאי 2019 בטקס שנערך במספנות טיסנקרופ, הועברה רשמית לישראל בנובמבר 2020 ומשם הפליגה לישראל. היא עגנה בנמל חיפה ב-2 בדצמבר 2020, והתקבלה בטקס בנוכחות נשיא המדינה ראובן ריבלין והרמטכ"ל אביב כוכבי. שאר הספינות בסדרה הגיעו במהלך שנת 2021.

לאחר הגעתה לישראל הורכבו בה מערכות מתוצרת ישראל, ובכלל זה מערכות שליטה ובקרה - C4ISTAR, ומערכות הנשק והלוחמה האלקטרונית.

אח"י מגן היא הספינה הראשונה בחיל הים בשם זה.

## שירות מבצעי
ב-13 באוקטובר 2023 ביצעה תקיפת בכורה מבצעית במסגרת מלחמת חרבות ברזל.

ב-12 בדצמבר 2023 פרסם דובר צה"ל שספינת סער 6 אח"י מגן עגנה בבסיס אילת ותצא לפעילות בים האדום בעקבות תקיפות הטרור של החות'ים נגד ספינות בים האדום והכרזת החות'ים על הטלת מצור ימי נגד ישראל.

## מפקדי הספינה

## גלריה

קובץ:Reuven Rivlin at the Ceremony of Receiving INS Magen (Saar 6), December 2020 (KBG GPO072).jpg|טקס קבלת הספינה בנמל חיפה,דצמבר 2020
קובץ:INS Magen. I.webm|הספינה שטה בקרבת המספנה בגרמניה,נובמבר 2020
קובץ:INS Magen. IL.jpg|אח"י מגן בתעלת קיל
קובץ:INS Magen. XX.jpg|האנגר של אח"י מגן
קובץ:INS Magen. III.jpg|אח"י מגן ביוון
קובץ:INS Magen. XXIV.jpg|גשר הפיקוד
קובץ:INS Magen. XXIII.jpg|גשר הפיקוד
קובץ:INS Magen. XXI.jpg|חדר מגורי חיילים
קובץ:INS Magen. XXV.jpg|מסדרון באח"י מגן
קובץ:INS Magen. XXII.jpg|חדר המכונות
קובץ:INS Magen. ID.jpg|החרטום
קובץ:INS Magen. IK.jpg
קובץ:INS Magen. XVIII.jpg|אח"י מגן בהפלגה


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

מגן (סער 6)
שארל דה ברוקוויל

**צ'ארלס מארי פייר אלברט, הרוזן של ברוקוויל** (בלעז: **Charles Marie Pierre Albert, Count de Broqueville**, נולד ב-4 בדצמבר 1860 ונפטר ב-5 בספטמבר 1940) היה ראש ממשלת בלגיה אשר כיהן בזמן מלחמת העולם הראשונה. ברוקוויל כיהן כשתי כהונות לא רצופות: בשנים 1911–1918 ובשנים 1932–1934.

## ביוגרפיה
נבחר לראשונה לבית הנבחרים בשנת 1892 מטעם אנטוורפן. הוא ייצג את אזור זה עד שנת 1919. כמנהיג המפלגה הקתולית, הוא נבחר לראשות הממשלה בשנת 1911. לפני פרוץ מלחמת העולם, התנגד ברוקוויל להצעת המלך אלברט הראשון לפריסת הצבא בגבול הצפוני ובמקום זאת הציב כוחות צבאיים בכל המדינה. לאחר פרוץ המלחמה בשנת 1914 יצאה הממשלה לגלות ללה האבר שבצרפת. במהלך המלחמה ברוקוויל ניסה לקדם מדיניות נייטרלית ולא לשתף פעולה באופן מלא עם מדינות ההסכמה. מדיניות זו החלישה את מעמדו של ברוקוויל בקרב חברי ממשלתו כתוצאה מכך התפטר מתפקידו כשר החוץ בינואר 1918 וכראש ממשלה במאי, כאשר איבד את תמיכת מפלגתו.

בין תפקידיו הפוליטיים הנוספים ניתן למנות את משרד התקשורת והתחבורה (1910-1912), משרד המלחמה (1912-1917), משרד החוץ (1917), משרד הפנים (1918–1919) ומשרד ההגנה (1926-1930)

ברוקוויל היה חבר במסדרים רבים וקיבל עיטורים רבים, ובהם: מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש, מסדר השמש העולה, צלב המלחמה, מסדר לאופולד ולגיון הכבוד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בלגים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ראשי ממשלת בלגיה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי מסדר השמש העולה
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:שרי החוץ של בלגיה
קטגוריה:שרי הגנה
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה הבלגי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1860
קטגוריה:נפטרים ב-1940
הקורפוס ה-15 (האימפריה הגרמנית)

**הקורפוס ה-15** (בגרמנית: **XV. Armee-Korps**) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה, ופורק עם סיומה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-20 במרץ 1871 כאזור הגיוס של אלזס-לורן, שסופחה אז לקיסרות הגרמנית, ולמפקדו מונה אדוארד פון פרנסקי.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה הקורפוס חלק מהארמייה השביעית ולחם בחזית המערבית. הקורפוס בפיקודו נטל חלק בקרב מילוז ולאחר מכן בקרב לורן. לאחר מכן לחם כחלק מהארמייה הרביעית בקרב איפר הראשון, ובשנת 1916 לחם כחלק מהארמייה החמישית בקרב ורדן. בהמשך לחם הקורפוס בקרב על הסום, כחלק מהארמייה הראשונה, ובמתקפת האביב הגרמנית לחם בקרב השני על המארן ובקרב השלישי על האן. במהלך מתקפת מאה הימים הוא נלחם כחלק מהארמייה ה-19 בקבוצת הארמיות אלברכט, ולאחר המלחמה, ביוני 1919, פורק הקורפוס.

## מפקדים
* גנרל חיל הרגלים אדוארד פון פרנסקי (20 במרץ 1871 - 31 באוקטובר 1879)
* גנרל חיל הרגלים אדווין פון מנטויפל (1 בנובמבר 1879 - 15 בספטמבר 1885)
* גנרל חיל הפרשים וילהלם פון היודוק (16 בספטמבר 1885 - 3 בנובמבר 1890)
* גנרל חיל הרגלים אלפרד פון לווינסקי (4 בנובמבר 1890 - 31 במרץ 1892)
* גנרל חיל הרגלים וילהלם פון בלום (1 באפריל 1892 - 3 באפריל 1896)
* גנרל חיל הרגלים קונו פון פלקנשטיין (4 באפריל 1896 - 6 במאי 1899)
* גנרל לוטננט אמיל פון מרשידט-הילסם (7 במאי 1899 - 8 ביוני 1900)
* גנרל חיל הרגלים אנטון הרווארט פון בייטנפלד (9 ביוני 1900 - 31 במרץ 1903)
* גנרל חיל הרגלים לאופולד הנטשל פון גילגנהיימב (1 באפריל 1903 - 30 בינואר 1910)
* גנרל חיל הרגלים מקס פון פבק (31 בינואר 1910 - 28 בפברואר 1913)
* גנרל חיל הרגלים ברתולד פון דיימלינג (1 במרץ 1913 - 24 במאי 1917)
* גנרל לוטננט אמיל אילזה (25 במאי 1917 - 15 באפריל 1919)
* גנרל לוטננט ארנולד לקיז (16 באפריל 1919 - יוני 1919)

## קישורים חיצוניים

15
החבילה (סרט, 1989)

**החבילה** (באנגלית: **The Package**) הוא סרט דרמה, פעולה ומתח משנת 1989 בכיכובם של ג'ין הקמן וטומי לי ג'ונס.

## עלילה
עלילת הסרט נפתחת כאשר ג'וני גלאגר (ג'ין הקמן), רב-סמל ותיק ומעוטר בצבא ארצות הברית, ששירת בשעתו בכוחות המיוחדים ולחם במלחמת וייטנאם ובמבצע ציפורן הנשר, נדרש ללוות אסיר צבאי (טומי לי ג'ונס), שנאשם בהכאת קצין מגרמניה לארצות הברית. עם הגעתם לארצות הברית נמלט האסיר ולרב-סמל גלאגר מתברר כי הוא שקוע עד הצוואר בלבה של קנוניה שקשרו גורמים בצמרת השלטונית בברית המועצות וארצות הברית גם יחד במטרה למנוע שיחות פיוס שעשויות לסיים את המלחמה הקרה.
## קישורים חיצוניים

* עפר שלח, החבילה הגיעה, מעריב,  27.10.1989.

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1989
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אנדרו דייוויס
זרם בוקע (גלי מים)

ממוזער|שמאל|388px|סקיצה של הזרם הבוקע (מתחת לשפלים של הגלים) וזרם הסעת המסה המושרה על ידי הגלים (מעל השפלים) בחתך אנכי של אזור הגלישה.
**זרם בוקע** (באנגלית: Undertow) הוא מונח באוקיינוגרפיה פיזיקלית לתיאור זרם תת-מימי ממוצע שנע אופשור (offshore; זרם מן החוף), כלומר החוצה מהחוף, כאשר גלים מגיעים לחוף. הזרם הבוקע הוא מאפיין הכרחי ואוניברסלי של התנהגות שדה הזרימה בסמוך לחוף: זהו זרם חזרה המקזז את זרם האונשור (onshore; זרם אל החוף) המושרה על ידי גלים בשכבת המים העליונה. מהירויות הזרימה של הזרם הבוקע הן בדרך כלל חזקות ביותר באזור הגלישה (surf zone),  כאשר המים רדודים והגלים גבוהים אודות לתהליך ההחפה שעברו.

בשימוש הנפוץ, במונח "זרם בוקע" נעשה לפעמים שימוש מוטעה כדי להתייחס לזרמי סחף (rip currents). זרם בוקע נוצר בכל מקום בתחתיתם של גלים שמתקרבים לחוף, בעוד שזרמי סחף הם זרמי אופשור מקומיים צרים הנוצרים במקומות ספציפיים לאורך החוף. שלא כמו זרמים בוקעים, זרמי סחף הם חזקים יותר בפני המים מאשר בסמוך לקרקעית.

## תיאור
"זרם בוקע" הוא זרם אופשור יציב, הנוצר מתחת לגלים בסמוך לחוף. מבחינה פיזיקלית, בסמוך לחוף, שטף המסה שמשרים הגלים בין שיא לשפל הוא לכיוון אונשור. הובלת המסה הזו מתרחשת בעיקר בחלק העליון של השכבה הגלית, ודועכת מהר עם העומק. כדי "לפצות" על כמות המים המועברת אל החוף, זרם אופשור ממוצע מסדר שני (כלומר פרופורציונלי למשרעת הגל בריבוע) מתפתח בחלק העמוק יותר של השכבה הגלית. זרם זה, הזרם הבוקע, משפיע על הגלים בכל מקום בסמוך לחוף, שלא כמו זרמי סחף הממוקמים במיקומים מסוימים לאורך החוף.

במונח "זרם בוקע" נעשה שימוש במאמרים מדעיים העוסקים באוקיינוגרפיה של חופים. ההתפלגות של מהירויות הזורם בזרם הבוקע היא חשובה שכן היא משפיעה באופן חזק על תהליכי הובלת המשקעים שמתרחשים בחוף. ממש לפני הגעת הגלים לאזור הגלישה (ומחוצה לו) ישנו זרם אונשור סמוך לקרקעית הנגרם מהאפקט של סחיפת סטוקס. בתוך אזור הגלישה, זרמים בוקעים חזקים מייצרים זרמי אופשור סמוכים לקרקעית. הזרמים המנוגדים הללו עשויים להביא ליצירת שרטונים היכן שהזרמים מתכנסים - בסמוך לנקודת השבירה של הגלים (או קרוב אליה - איפשהו באזור הגלישה), שמייצגת את נקודת המפנה בכיוון הזרימה הממוצעת.

## ראו גם
* זרם סחף

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:זרמי ים
כדור שלג (קישוט)

טקסט=כדור שלג מסורתי.|ממוזער|כדור שלג בדולח
**כדור שלג** הוא קישוט בצורת כדור שקוף העשוי בדרך כלל מזכוכית המודבקת לתחתית העשויה קרמיקה או חומרים אחרים. הזכוכית תוחמת מודלים קטנים של ערים, נופים או דמויות. הכדור מלא במים המעורבים בחלקים קטנים של קלקר או נצנצים המדמים אפקט של שלג המתרחש לאחר שמנענעים את הכדור. ישנם דגמים מסוימים שמובנית בהם תיבת נגינה או תיבת מכנית הגורמת לאובייקט להסתובב בתוך הכדור.   

כיום משמשים הכדורים בין היתר למזכרת נפוצה בכל רחבי העולם. ומשמשת לפריט אספנות בדומה לכל מוצר תעשייתי המיוצר בצורות שונות.

## היסטוריה
אין מידע מדויק מתי יוצר הכדור הראשון. אבל הפופולריות שלו לכאורה מתוארכת לתחילת המאה ה-19 בצרפת. כדורי שלג הוצגו בתערוכה העולמית של פריז ב-1878 כמשקולת נייר ובשנת 1879 לפחות 5 או יותר חברות עסקו בייצור ומכירה של כדורי שלג ברחבי אירופה. בשנת 1889 יצרו כדור שלג המכיל דגם של מגדל אייפל שנבנה כדי להנציח את התערוכה העולמית של פריז (1889), שסימנה את מאה השנים של המהפכה הצרפתית. כדורי שלג הפך לפופולרים באנגליה בתקופה הוויקטוריאנית, בתחילת שנת 1920 החלו הכדורים להיות נפוצים בארצות הברית, שם הם הפכו לפריט אספנים פופולרי. רבים מהכדורים האלה הופקו על ידי מפעלי אטלס קריסטל וורקס, בגרמניה ובאמריקה.

## הערות שוליים

## ראו גם
* חפץ בבקבוק

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צעצועים מסורתיים
קטגוריה:אספנות
קטגוריה:מסורות חג המולד
קטגוריה:תפאורות חג המולד
קטגוריה:קישוט
כדור
שלג
קטגוריה:זכוכית
NXT TakeOver

**NXT TakeOver** (בעברית: "השתלטות") היה השם שניתן לאירועים המתנהלים באופן תקופתי, שנוצרו על ידי ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, השייך לארגון הפיתוח שלהם, NXT. כמו כן, האירועים הועברו בשידור בערוץ של ה-WWE Network. אירועים אלה נערכו מספר פעמים בשנה ובדרך כלל נמשכו באורך של שעתיים, אף על פי שלעיתים חרגו עד לאורך של שעתיים וחצי.

האירוע הראשון של NXT נערך בחודש בפברואר של שנת 2014 ונקרא NXT Arrival (בעברית: "NXT: ההגעה"). לעומת זאת, האירוע הבא של הארגון התקיים תחת מתכונת אירועי NXT TakeOver, כשהמילה "TakeOver" שומשה כמילת המפתח של אירועי הספיישל מאז ועד היום. בתחילה כל האירועים נערכו באולפנים של אוניברסיטת פול סייל, אך מהאירוע השישי והלאה האירועים נערכו במקומות שונים ברחבי ארצות הברית ומחוצה לה (טורונטו ולונדון). אירועי הספיישל של NXT טופלו באופן דומה לאירועי השלם וצפה של הרוסטר הראשי (Raw וסמאקדאון).

החל מהאירוע NXT TakeOver: Brooklyn II, הוחלט שהאירועים הבאים יערכו ביום שבת של לפני ארבעת האירועים הגדולים של הרוסטר הראשי (רסלמניה, רויאל ראמבל, סאמרסלאם וסדרת ההישרדות).

בספטמבר 2021, המותג עבר שינוי, כאשר נקרא מעתה "NXT 2.0"; שינוי אשר התבטא בעיקר בחזרתו של המותג לחממת פיתוח עבור ה-WWE. כתוצאה מכך, החברה חדלה בקיום אירועי טייקאובר נוספים.

## אירועי NXT TakeOver

## ראו גם
* NXT

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של NXT

## הערות שוליים

קטגוריה:מופעי ה-WWE
*
אנדוניס רמוס

**אַנְדֿוֹנִיס רֶֿמוֹס** (נהגה לעיתים: **אַדֿוֹנִיס רֶֿמוֹס**; ביוונית: **Αντώνης Ρέμος**; נולד בשם: **אַנְדֿוֹנִיס פַּאסְחַלִֿידִיס**; ביוונית: **Αντώνης Πασχαλίδης** ב-19 ביוני 1970) הוא זמר יווני.

## ביוגרפיה
### שנים ראשונות
רמוס נולד בדיסלדורף, גרמניה. הוא נשאר שם עד גיל 10, אז עבר לסלוניקי יחד עם משפחתו. במהלך תקופת ילדותו, נקשרה דרכו עם המוזיקה, והוא החל ללמוד לנגן בגיטרה ובתופים.

### הצלחות מסחריות ראשונות (2000-1992)
רמוס החל את הקריירה שלו בגיל מוקדם יחסית; בהיותו בן 17, שר בתחילה בטברנה מקומית. הופעתו הציבורית הרשמית הראשונה נערכה ב-1992, במהלך פסטיבל השירים ה-31 של סלוניקי . לאחר הופעות רבות, במהלכן הופיע כזמר מוביל יחד עם אמנים נוספים, ערך רמוס את הופעתו הראשונה באתונה, במהלך חג הפסחא של שנת 1995, במרכז מופעים המכונה "סטודיו דִיוֹגֶֿנִיס", הממוקם בפרוור נֶֿאָה סְמִֿירְנִי  שבאתונה, לצד אמנים מוכרים: דִימִֿיטְרִיס מִיטְרוֹפַּֿאנוֹס, סְטֶֿפַאנוֹס קוֹרְקוֹלִֿיס  ומַֿארְיוֹס טֿוֹקַאס . באותה השנה, חתם על חוזה עם חברת התקליטים "סוני מיוזיק", בסיועו של מפיקו המוזיקלי דאז, סְטַֿאוְורוֹס אַרָאפִּֿידִיס. 

ב-1996, הוציא רמוס לאור את אלבום הבכורה שלו, אשר נקרא "אַנְדֿוֹנִיס רֶֿמוֹס", ואשר הגיע בפרק זמן של פחות משנה למעמד אלבום פלטינה. ב-1997, ערך רמוס הופעות בפאב המוזיקלי "אִי תַ'אלָאסִיאֶֿס אִי חַֿאנְדרֶס" (בתרגום לעברית: "חרוזי הים"), הממוקם בשכונת גַֿאזִי  שבאתונה, ובסטודיו דִיוֹגֶֿנִיס.

באפריל 1998, הוציא רמוס לאור את אלבומו השני, אשר נקרא (בתרגום לעברית): "זמן להמשיך הלאה". בדצמבר 1999, הוציא רמוס לאור את אלבומו השלישי, אשר נקרא (בתרגום לעברית): "שוב מהתחלה". שני אלבומים אלו הגיעו למעמד אלבום פלטינה.

בשני אלבומים אלו (השני והשלישי), שיתף רמוס פעולה עם המלחינים: כְרִֿיסְטוֹס נִיקוֹלֿוֹפּוּלוֹס וסְטַמָֿאטִיס סְפַּאנוּדַֿאקִיס, כמו גם עם הפזמונאי אַנְדֿוֹנִיס אַנְדרִיקַֿאקִיס.

### השנים הבאות (2001-2014)
ביוני 2001, הוציא רמוס לאור דיסק כפול, אשר נקרא (בתרגום לעברית): "לילה אחד בלבד". אלבום זה הוא למעשה הקלטה של הופעה חיה של רמוס, אשר נערכה במועדון לילה בכרתים, המכונה: "ארמון אפולון". בסוף שנת 2001, הופיע רמוס יחד עם יַֿאנִיס פָּֿארִיוֹס בסטודיו דיוגניס.

שנת 2002 הייתה שנה מיוחדת עבור רמוס, כאשר פגש לראשונה את המלחין והמפיק המוזיקלי יֿוֹרְגוֹס תֶ'אוֹפַֿאנוּס . פגישה זו הניבה שלושה אלבומים משותפים. השירים שיצאו לאור במסגרת אלבומים אלו, צברו הצלחה רבה והפכו ללהיטים; להיטים אלו עלו במידת הצלחתם על להיטיהם הקודמים, טרם שיתוף הפעולה ביניהם (השירים אותם הלחין ת'אופאנוס ואלו שרמוס שר). הצלחת אלבומים אלו הייתה רבה כל כך, ששיריהם זכו לאהדה ולהכרה בקרב העם היווני כולו.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן

### אלבומים בהופעה חיה

### דיסקים של סינגלים

### אוספים

## קישורים חיצוניים

* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה יוונית
קטגוריה:זמרים יוונים
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1970
שכחה (מתנות עניים)

**מצוות שכחה** היא אחת מחמש מתנות העניים שצוותה התורה להשאיר לעניים בשדה ובמטע. על פי המצווה, כאשר בעל השדה או פועליו שוכחים לאסוף את אחד העומרים שבשדה, או לקטוף את פרותיו של אחד העצים במטע, אסור להם לשוב לאסוף את היבול שנשכח לאחר שעברו ממנו הלאה, אלא חובה להשאירו לעניים.

## מקור המצווה
מצוות שכחה מופיעה בפרשת כי תצא שבספר דברים:

הפסוק השני אמנם עוסק במצוות פאה באילנות, אך חז"ל למדו מהמילה "לא תפאר **אחריך**" שנרמזה כאן גם מצוות שכחה באילנות. וכך נפסק להלכה ברמב"ם ובשאר הפוסקים.

## דיני המצווה
חז"ל למדו מהפסוקים העוסקים ב"**עומר** בשדה" וב"כי **תחבוט** זיתך", שמצוות השכחה קיימת הן בשלב קציר השדה וקטיף הפירות, והן בשלב איסוף העומרים והפירות מהשדה והפרדס. עוד למדו חכמים מהפסוקים, שמצוות השכחה קיימת רק כאשר נשכח **עומר** בשדה, שנפחו הוא עד סאתיים, אך אם היה זה עומר גדול, שנפחו עולה על סאתיים, הרי ששכח **גדיש** ולא עומר, ואין עליו חובה להשאירו לעניים אלא רשאי לשוב ולקחתו לעצמו. כמו כן, אם שכח שלושה עומרים רצופים, אף שנפחם המצטבר לא מגיע לסאתיים, אינם נחשבים לשכחה, והם של בעל השדה. וכן אם שכח שלושה עצים רצופים - אין זו שכחה. וכן אם שכח עץ בעל שם מיוחד, מצד טיב פירותיו או מיקומו - אין זו שכחה, שבעליו זוכרו תמיד, גם מבלי לראותו.
## ייחודיותה של המצווה
מצווה זו ייחודית כיוון שהיא מתקיימת כתוצאה מטעות של מקיימה, ואי אפשר להתכוון לקיים אותה. על רקע זה מסופר בתוספתא על אדם ששמח שמחה יתירה על שנפלה בידו מצווה זו:

## לקריאה נוספת

* הרב אליעזר מלמד, פניני הלכה החי והצומח פרק ו', הלכה ד'.

## קישורים חיצוניים

* 
* הרב אברהם סתיו, מצוות שכחה וגדריה, באתר ספריית אסיף
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מצוות התלויות בארץ
קטגוריה:מתנות עניים
סמדר פרי

**סמדר פֶּרי** (נולדה בערך ב-1948) היא עיתונאית ישראלית המשמשת כתבת ופרשנית לענייני ערבים בעיתון "ידיעות אחרונות".

## ביוגרפיה
סמדר פרי נולדה וגדלה בחיפה, בתם של יצחק ושולמית הלפרין. אמה היא בתו של עו"ד ישראל עמיקם, מלוחמי השפה העברית בתקופת המנדט, שהיה חתנו של רבה של חיפה, הרב ברוך מרקוס. למדה בבית הספר הריאלי בחיפה במגמת מזרחנות, וכבוגרת המגמה התגייסה לחיל המודיעין.

לאחר שחרורה מצה"ל עבדה ב שם, בין היתר, ערכה ותרגמה את הסרט הערבי של יום שישי, ולאחר מכן ככתבת לענייני ערבים בעיתון "על המשמר". ב-22 ביוני 1975 עברה לשמש כתבת ופרשנית בעיתון "ידיעות אחרונות" (תחילה ככתבת לענייני מצרים), ובו היא כותבת עד היום.

ככתבת העוסקת בעולם הערבי קיימה ראיונות עם מנהיגים ערבים רבים, בהם אנואר סאדאת, חוסני מובארכ, חוסיין מלך ירדן ומחמוד עבאס.

נמנית עם מגישי תוכנית הרדיו "רצועת הביטחון" בגלי צה"ל.

אחותה היא הסופרת מירב הלפרין.

בספטמבר 2025 פורסם שאגודת העיתונאים בתל אביב תעניק לפרי פרס מפעל חיים.

## קישורים חיצוניים

*  רועי כ"ץ, תעודת עיתונאי- סמדר פרי, ערוץ הכנסת, 11 בפברואר 2025
*  אסף יערי, העיתונאים של המדינה: סמדר פרי, באתר YouTube, 28 באפריל 2025

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:סגל על המשמר
קטגוריה:פרשנים לענייני ערבים
קטגוריה:פרשניות לענייני ערבים
קטגוריה:פרשניות ישראליות
קטגוריה:מזרחניות ישראליות
קטגוריה:מזרחנים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
ג'ני: ליידי רנדולף צ'רצ'יל

**ג'ני: ליידי רנדולף צ'רצ'יל** (באנגלית: **Jennie: Lady Randolph Churchill**) היא סדרת דרמה תקופתית בריטית משנת 1974 בהפקת Thames Television. בסדרה מככבת לי רמיק בתפקיד הראשי בדמות ג'ני, ליידי רנדולף צ'רצ'יל. הסדרה עוסקת בתקופה שבין 1873 ל-1921.

רמיק הייתה מועמדת לפרס אמי על הופעתה בתפקיד ג'ני.

בישראל שודרה הסדרה בטלוויזיה הישראלית החל מדצמבר 1977.

## צוות השחקנים
* לי רמיק – ג'ני
* רונלד פיקאפ – לורד רנדולף צ'רצ'יל
* וורן קלארק – וינסטון צ'רצ'יל
* סיריל לוקהאם – ג'ון ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס השביעי ממרלבורו
* כריסטופר קזנוב – ג'ורג' קורנווליס-וסט
* ג'ואנה דייוויד – אלכסנדרה, נסיכת דנמרק
* ת'ורלי וייטרס – אדוארד, הנסיך מוויילס
* שאן פיליפס – גברת פטריק קמפבל
* זואי ואנאמייקר – פרל קרייגי
* אנה פוקס – קלמנטיין צ'רצ'יל
* רייצ'ל קמפסון – הדוכסית ממרלבורו
* ברברה פרקינס – ליאוני
* מלקולם סטודרד – ג'ק צ'רצ'יל
* פטריק טרוטון – בנג'מין דיזראלי

## פרקי הסדרה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:סדרות דרמה תקופתית בריטיות
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
לקט ופרט

**מצוות לֶקֶט** ו**פֶרֶט** הן שתיים מחמש מתנות העניים שמצווה בתורה בעל היבול להשאיר לעניים בשדהו ובכרמו. 

מצוות הלקט מתקיימת בעת קצירת התבואה, ועניינה השארת השיבולים שנופלות במהלך הקציר לעניים. מצוות הפרט מתקיימת בעת בציר הענבים, ועניינה השארת הענבים הנושרים במהלך הבציר לעניים.

## מקור המצוות
מצוות הלקט והפרט נזכרות בפרשת קדושים שבספר ויקרא: 

בנוסף לכך, בפרשת אמור שנמצאת גם היא בספר ויקרא, נשנתה מצוות הלקט:

## דיני המצוות
מצוות הלקט והפרט דומות זו לזו במהותן, ואף דיניהן דומים: 

משמעות מצוות הלקט והפרט היא שאם נופלת שיבולת או שתיים, או ענב אחד או שניים, בעת קציר התבואה או בציר הענבים, אסור לבעל השדה או הכרם, או לפועל שעובד מטעמו, לאסוף את מה שנפל, אלא עליו להשאירם לעניים. לעומת זאת, אם נפלו שלוש שיבולים או יותר, או שלושה ענבים או יותר, אין זה נחשב ל'לקט' ו'פרט', ורשאי בעל הבית לאוספם, ואסור לעניים לקחתם לפני שיספיק ללקטם.

רק בעת קציר השדה קיימת מצוות הלקט, אך התולש בידיו שיבולים, ונפלו שיבולים מידיו לארץ - הן אינן נחשבות לקט, ושייכות לבעל השדה. כמו כן, אם השיבולים נפלו מידיו מחמת גורם חיצוני ולא נפילה טבעית כדרך הקציר, כגון שידו נדקרה מקוץ בעת הקציר, ומחמת הדקירה הרפה מהשיבולים שאחז בהן ונפלו מידיו אחת או שתיים לארץ - אין עליהן דין לקט. כיוצא בדבר גם בעניין מצוות הפרט, אם לא בצר כדרך הבוצרים, ונפל ענב מידו - אינו פרט. וכן אם הסתבכה ידו בענפי הגפן, ובעקבות זאת נפל האשכול מידו ונפרטו ממנו ענב או שניים - אינם פרט, ושייכים לבעל הכרם.
#### לקט
מצוות הלקט נוהגת בכל מיני התבואה, הקטנית והירק החייבים במצוות פאה.
#### פרט
מצוות הפרט נוהגת רק בכרם ענבים, ולא בשאר האילנות. המילה 'פרט' היא מלשון פְרַט או פריט, ומובנה: ענב בודד, ולא קבוצת ענבים.

## ראו גם
* מתנות עניים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מצוות התלויות בארץ
קטגוריה:מתנות עניים
קטגוריה:מצוות עשה
ריי (איראן)

**ריי** (בפרסית: رِیْ או **שַהַר-י ריי**: شهرری) היא עיר מרכזית בפרובינציית טהראן באיראן.

## היסטוריה
העיר מוזכרת באווסטה בשמה הקדום **ראגא** (Raghā) כאחד המקומות הקדושים שברא אהורא מזדא. בספר טוביה מסופר כי טוביאס נשלח לעיר רגאש כדי להביא משם כסף.
האסלאם הגיע לריי בסביבות אמצע המאה ה-7, אך מרידות והתקוממויות נמשכו לאורך שנים. ריי נודעה בתוצרת המשובחת שלה, במיוחד במשי, פיתוחי עץ וקרמיקה.
ריי שימשה כאחת מערי הבירה של הסלג'וקים, אך תחת כיבושי המונגולים ניזוקה קשות ומעמדה ירד.

בשנת 1888 חוברה ריי במסילת ברזל לטהראן, דבר ששיפר את מצבה, וכיום היא מקושרת לעיר הבירה במידה כזו שהיא משמשת כאחד מפרברי הבירה.

## אתרים
* מגדל טוגרול – מבנה מהמאה ה-12
* מתחם הקבר של שאה עבד אל-עט'ים, אחד מצאצאיו של חסן בן עלי
* טפה מיל – אתר פולחן זורואסטרי קדום מהתקופה הסאסאנית
* כתובת הסלע של פתח-עלי שאה
* צ'שמה עלי – מעין טבעי. הארכאולוג אריך שמידט חפר במקום בשנות ה-30 של המאה העשרים. הממצאים מהמקום דומים לממצאים הארכאולוגיים מטפה סיאלכ.

Bahramfiretempleyo.jpg|טפה מיל
Cheshme Ali in the city of Rey.jpg|כתובת הסלע בצ'שמה עלי
Tughrul Tower - 6 January 2013 04.jpg|מגדל טוגרול
Tahvil-e Saal of Nowuz 2018 (1397 SH) in Shah-Abdol-Azim shrine, Rey (1397010100131939113690174).jpg|מתחם הקבר של שאה עבד אל-עט'ים
Cheshmeh Ali by Eugène Flandin.jpg|צ'שמה עלי, איור מאת יוג'ין פלנדן, 1851
Silver Drachm LACMA M.2002.1.448 (2 of 2).jpg|מטבע כסף מהתקופה הסאסאנית שנמצא בחפירה בריי
Thr muze art islam 13.jpg|קערת חרס מהמאה ה-13 שנמצאה בריי, מוצגת במוזיאון לאמנות בטהראן


## אישים מפורסמים
הערה: שם המשפחה "ראזי" מעיד לרוב כי מוצא המשפחה בעיר ריי.
* זרתוסטרה – מייסד הדת הזורואסטרית
* הארון א-רשיד – הח'ליפה העבאסי החמישי (מת 809)
* אבו בכר א־ראזי – רופא ופילוסוף מוסלמי (מת 925)
* פח'ר א-דין א-ראזי – תאולוג ופילוסוף מוסלמי (מת 1209)
* מורתזא אוויני – במאי וסופר איראני (מת 1993)
* סוהילא ג'לודארזאדה – פוליטיקאית וחברת פרלמנט באיראן (ילידת 1956)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:פרובינציית טהראן: יישובים
קטגוריה:איראן: ערי בירה לשעבר
צבי רק

**צבי רק** (נולד ב-30 בינואר 1948) הוא קצין בדרגת אלוף-משנה במילואים בצה"ל, אשר פיקד על הפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה ועוטר בעיטור המופת על גבורתו במלחמת יום הכיפורים.

## ביוגרפיה
עם גיוסו לצה"ל שובץ רק בחיל השריון, עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים, השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים. לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה. במלחמת יום הכיפורים היה מפקד פלוגה א’ בגדוד 53 של חטיבה 188. רק פיקד על חייליו בקרבות הבלימה והתקפת הנגד כנגד הצבא הסורי ברמת הגולן וכן בקרב ההבקעה לרמה הסורית, במהלכו נפצע. על פועלו עוטר בעיטור המופת.

בשנים 1980–1982 פיקד על הפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה.

לאחר שחרורו מצה"ל שימש כראש מינהל חת"ר בעיריית חיפה וכמנכ"ל עיריית נתניה.

## קישורים חיצוניים
* מור סופר, "שמעתי בקשר על כל ההרוגים ושאלתי מתי יגיע היום שלי", במחנה, כפי שהועלה ב"אתר הגבורה", 3 בינואר 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת ששת הימים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מנכ"לי עיריית נתניה
קטגוריה:חיילי חטיבה 188
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי הפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
אוסאמו שיממורה

**אוסאמו שיממורה** (יפנית: 下村脩; 27 באוגוסט 1928 - 19 באוקטובר 2018) היה מדען יפני, שזכה בפרס נובל לכימיה בשנת 2008 (במשותף עם מרטין צ'לפי ורוג'ר טסיין), "על גילוי ופיתוח השימוש בחלבון הפלואורסצנטי GFP".

## קורות חיים
אוסאמו שיממורה נולד בקיוטו שביפן לצ'יקרה, קצין בצבא היפני, ולאימו, יוקי שיממורה. למד במכללה למדעי התרופות של מכללת נגסקי. ב 1951 סיים תואר ראשון במדעים, ולאחר מכן עבד כעוזר מעבדה עד לשנת 1955.

ב-1956 החל לעבוד כעוזרו של פרופסור יושימסה היראטה באוניברסיטת נאגויה. שיממורה המשיך ללמוד באוניברסיטה זו, וב-1958 סיים תואר שני במדעים, ולאחר מכן כתב את עבודת הדוקטורט בכימיה אורגנית.

לאחר שסיים את הדוקטורט, שיממורה החל לעבוד באוניברסיטה שבה למד. במסגרת אחד ממחקריו שפורסם בעיתון, גילה אותו פרופסור פרנק ג'ונסון מאוניברסיטת פרינסטון, והוא גייס אותו לעבוד איתו ב-1960.

אוסאמו עבד עם ג'ונסון במחלקה לביולוגיה באוניברסיטת פרינסטון, ובמסגרת מחקרם גילו את תגליתם על ה-GFP, וקיבלו פרס נובל לכימיה בשנת 2008, יחד עם שני מדענים אמריקאים נוספים.

נפטר ב-19 באוקטובר 2018.

## המחקר וחשיבות הגילוי
שיממורה עבד, כאמור, במחלקה לביולוגיה באוניברסיטה פרינסטון עבור פרופסור ג'ונסון ויחד למדו על ה- Aequorea Victoria Jellyfish. הם אספו על הנושא הזה מידע במהלך הקיץ במעבדות של אוניברסיטת וושינגטון. בשנת 1962 עבודתם הגיעה לשיאה עם הגילוי של חלבוני aequorin והחלבון הפלואורסצנטי הירוק –,GFP שהוא חלבון הפולט אור ירקרק כאשר מאירים עליו באור כחול ובאולטרה סגול. לחלבון זה שימושים רבים בתחום הביוטכנולוגיה, כגון סימון חלבונים בתא וברקמות, מעקב אחרי תהליכים תוך תאיים ותנועתם בגוף וכן יצירת גלאי סידן, חומציות ועוד. בעזרת חלבונים המבוססים על ה- GFP ניתן לעשות גם ריאקציה כימית המזהה קרבה בין שני חלבונים, הנקראת FRET.

## פרסים והוקרה
* 2004 – פרס פירס בחברה המטרוסקופית המלכותית
* 2005 – פרס אמיל חמות
* 2006 – פרס אסאחי
* 2008 – פרס נובל לכימיה
* 2008 – סדר התרבות
* 2008 – אדם בעל ערך תרבותי
* 2012 – פרס אווז הזהב
* 2013 – חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* GFP – החלבון הפלואורסצנטי הירוק בעמוד של מכון דוידסון
* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:מדענים יפנים
קטגוריה:מעוטרי מסדר התרבות
קטגוריה:היבקושה
קטגוריה:כימאים אורגניים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1928
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2018
בד סאטן

שמאל|ממוזער|250px|שמלת סאטן
**סאטן** הוא סוג של מארג טקסטיל אשר הופך את הבד למבריק, הבד נפוץ בעיקר בארצות אירופה, והוא יקר מכיוון שהוא עמיד יותר ומבריק יותר ביחס לבדים אחרים. בד זה מאוד עדין, שדורש מיומנות מיוחדת ושימוש במחטים דקות מאוד. גם בגיהוץ צריך להיזהר, בגלל הברק של הבד. עוד בעיה שדורשת הבנה מיוחדת בעיסוק בסאטן היא האור שהבד מחזיר, ולכן צריך לדעת באילו כיוונים לגזור אותו. ישנם הרבה בדים דמויי בד זה וקשה מאוד להבחין בהבדלים, אך בד הסאטן האמיתי הרבה יותר יקר.

## סוגי הסאטן
ישנם שלושה בדי סאטן עיקריים: סאטן משי, סאטן סינתטי וסאטן כותנה. סאטן הכותנה משמש בעיקר למצעים, בד המשי הוא הבד המהודר ביותר ומשמש לשמלות ערב, ואילו הסאטן הסינתטי יותר זול ומשמש גם הוא לשמלות.

## אופן הייצור
המארג נוצר בדרך כלל בבד משי, אך לעיתים מכינים אותו מחומרים אחרים כמו פוליאסטר, אצטט, ניילון, כותנה וכדומה. כדי שהבד ייחשב אמיתי על הבד להיות ארוג מלפחות ארבעה חוטים שיעלו על פני השטח של הבד, כמו ״יצופו״ מעל לחוט אשר פועל בניצב אליהם.

חוטים אלו, בחלקם העליון נקראים גדילי עיוות ויש להם צורה אנכית, ואילו בתחתית נקראים גדיל ערב והם פועלים בצורה אופקית.

תהליך זה של אריגת הבד נקרא הצפה, והוא מאפשר לחלקים גדולים של חוט לשקף את האור אשר יוצר הברקה.

בדים מסוג מארג זה יכולים להשתנות במרקמם ומראם בהתאם לסוג החוט אשר משתמשים בו לשינוי בסוג האריגה. לדוגמה, שימוש בתערובת משי וזוהרית נראות ״דוכסית״ או satinet חומר דק אשר בדרך כלל עשוי מחומרים סינתטיים או כותנה.

## היסטוריה
בימי הביניים הסאטן היה עשוי 100% בד משי. השימוש בבד זה היה יקר מאוד ונעשה רק על ידי בני המעמד הגבוה ביותר.

שמו של הסאטן נובע מהעיר הסינית צ'ו'אנג'ואו ששמה בערבית בתקופת ימי הביניים היה זייתון (زيتون), כלומר "זיתים", בשל מין של עץ (*Vernicia fordii*) שנשתל בעיר בכמויות, ושפירותיו המכילים שמן הזכירו לערבים את עץ הזית. באותה תקופה עיר זאת הייתה עיר נמל גדולה מאוד שסחרה בעיקרה בבד המשי ומשם הוא הגיע לאירופה.

## שימושים
בדים אלה משמשים למגוון רחב של מוצרים אך השימוש הנפוץ ביותר הוא שמלות, מצעים, הלבשה תחתונה וכדומה.

## יתרונות בד הסאטן
אריגת סאטן, בזכות בנייתה המיוחדת הופכת את הבד לחלק ועמיד מאוד אשר סיכוייו להתכווץ קטנים מאוד אם יטופלו בצורה הנכונה ובנוסף לכך הבד נוגד קמטים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

סאטן
קטגוריה:משי