open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בית הקברות הטמפלרי (ירושלים)

**בית הקברות הטמפלרי** (בגרמנית: **Templerfriedhof**) שוכן במושבה הגרמנית בירושלים ברחוב עמק רפאים 37.

## היסטוריה
המושבה הגרמנית הטמפלרית בירושלים הוקמה בשנת 1873, ומתיה נקברו בבית הקברות הפרוטסטנטי בהר ציון. לאחר מספר שנים החליט הבישוף, סמואל גובאט, למנוע מהם להיקבר במקום כי לטענתו הם "לא נוצרים יותר". אלמנתו של הטמפלרי פטר שמידט רכשה ב-1878 מגרש מדרום למושבה והוא הוקדש לקבורת חברי העדה הטמפלרית ובעלה היה ראשון הנקברים בו.

בחלק המערבי של בית הקברות סמוך לכניסה קבורים מנהיגי הקהילה ובהם מנהיגם כריסטוף הופמן ובנו שהמשיך אחריו כריסטוף הופמן השני.
[ממוזער|[מצבה|מצבות בבית הקברות. משמאל קברו של כריסוף פאולוס – מנהיגה השני של הקהילה הטמפלרית. מימינו – קברו של האדריכל הגרמני תיאודור זנדל]]
בחלקו האחורי של בית הקברות ישנו קבר אחים של נקברים שנקברו במושבות הגרמניות ביפו, שרונה ווילהלמה שקבריהם הועתקו לכאן בשנים 1952–1970.
[ממוזער|מצבה של [קבורה המונית|קבר האחים לבני  השונות, שעצמותיהם הועברו לבית הקברות הטמפלרי שבירושלים]]
בסמוך לקבר האחים נמצאת אנדרטה בצורת צלב לזכרם של 450 מבני המושבה שנפלו במהלך שירותם בצבאות הגרמניים במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.
ממוזער|האנדרטה והצלב הנוצרי לזכרם של מאות הנופלים במהלך שירותם בצבאות הגרמניים, בשתי מלחמות העולם, מתוך מבני המושבות 
כן קיימות מצבות רבות לתינוקות ולילדים שמתו במושבה בטרם עת, המעידות על תנאי החיים הקשים של בני המושבה הגרמנית הטמפלרית בירושלים בתקופה זו.

## בספרות
תיאור של בית הקברות הטמפלרי מופיע במספר ספרים, בין היתר ברומן "בחזרה מעמק רפאים" מאת הסופר חיים באר ובספר "שירים על סף" מאת המשורר עמיחי חסון.

## לקריאה נוספת
*מירון בנבנישתי, עיר המנוחות – בתי העלמין של ירושלים, כתר, ירושלים, 1990, עמ' 162–169
*דוד קרויאנקר, **המושבה הגרמנית ורחוב עמק רפאים**, מכון ירושלים לחקר ישראל והוצאת כתר, ירושלים, 2008, עמ' 344–347

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: קברים ובתי קברות נוצריים
קטגוריה:טמפלרים (תנועה)
קטגוריה:המושבה הגרמנית (ירושלים)
קטגוריה:ירושלים: קברים ובתי קברות
פרידריך ובר

**[[דוקטור|ד"ר]] פרידריך ובר** (בגרמנית: **Friedrich Weber**; 30 בינואר 1892 - 19 ביולי 1954) היה מדריך לרפואה וטרינרית באוניברסיטת מינכן. במלחמת העולם הראשונה שירת בגדוד הפרשים הכבד המלכותי של בוואריה "הנסיך קרל מבוואריה". הוא היה מנהיג הפרייקור ליגת האוברלנד, ודורג לצד אדולף היטלר, אריך לודנדורף, ארנסט רהם והרמן קריבל כאחד הקושרים הראשיים של הפוטש במרתף הבירה בנובמבר 1923. הוא הורשע יחד עם היטלר בשנת 1925 אך המשיך לעמוד בראש ליגת האוברלנד עד שנת 1929.

לאחר שחרורו מהכלא, הקים מרפאה וטרינרית פרטית במינכן והמשיך להיות בקשר הדוק עם היטלר. בעקבות קשר זה, קיבל ובר תפקיד משתלם בברלין לאחר עלייתו של היטלר לשלטון בשנת 1933. הוא הפך לווטרינר צבאי בסוף מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה נקנס בקנס חמור בגין רווחי מלחמה, אך המשיך לעסוק ברפואה וטרינרית עד מותו בשנת 1954.

## ראו גם
* קמפפבונד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נאצים שהשתתפו בפוטש במרתף הבירה
קטגוריה:מעוטרי אות הזהב המפלגתי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1954
בית הקברות הבינלאומי של האגודה המשיחית השליחית

**בית הקברות הבינלאומי של האגודה המשיחית והשליחית** (באנגלית: **Alliance Church International Cemetery**) הוא בית קברות השוכן במושבה הגרמנית ברחוב עמק רפאים 41 שבירושלים, צמוד לבית הקברות הטמפלרי.

בית הקברות נוסד בסביבות שנת 1906. הוא מכונה גם "בית הקברות האמריקני", ומוחזק בידי "המיסיון הנוצרי המאוחד" (Christian Missionary Alliance) של הכנסייה האוונגלית הבינלאומית. עם זאת הוא פתוח לקבורת בני כל הדתות, וקבורים בו, בין השאר, יהודים (רובם מומרים), נוצרים (כולל ארמנים), בודהיסטים, ובני דתות נוספות.

על קירות בית הקברות מצד דרום ומזרח מצוירים באופן כרונולוגי אירועים מהתנ"ך ומהברית החדשה, החל מבריאת העולם ועד תקופת ישו ושליחיו.
בין הקבורים במקום סלבה קורילוב, הכומר האמריקאי ג'ון סטנלי גראוול, שהיה שותף בהעפלת האונייה אקסודוס ופעל למען התנועה הציונית, וכן דולה בן-יהודה ויטמן, בתו הצעירה ביותר של אליעזר בן יהודה, שנפטרה ב-2004 ונקברה לצד בעלה מקס ויטמן, ואשתו של בן יהודה, חמדה.

## לקריאה נוספת
* מירון בנבנישתי, **עיר המנוחות – בתי העלמין של ירושלים**, כתר, ירושלים, 1990, עמ' 172–174.
* דוד קרויאנקר, **המושבה הגרמנית ורחוב עמק רפאים**, מכון ירושלים לחקר ישראל והוצאת כתר, ירושלים, 2008, עמ' 348–349.

Alliance Church International Cemetery 161553 01.jpg|השלט בכניסה לבית הקברות
הכומר יוחנן (5857337161).jpg|קברו של הכומר האמריקאי ג'ון סטנלי גראוול
Messianic Cemetery Jerusalem2.jpg|קבר דולה בן-יהודה ויטמן ובעלה מקס
Alliance Church International Cemetery 161553 02.jpg|קטע מהאיור על קיר בית הקברות


## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ירושלים: קברים ובתי קברות נוצריים
קטגוריה:המושבה הגרמנית (ירושלים)
כף יאטרוס

**כף יאטרוס** (באנגלית: **Yatrus Promontory**; בבולגרית: **полуостров Ятрус**) היא לשון יבשה, שאינה מכוסה קרח ברוב ימות השנה, במזרח חצי האי טריניטי, שבקצה הצפוני של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

לשון היבשה בולטת אל תוך תעלת הנסיך גוסטב לכיוון מזרח.

אורכה של לשון היבשה - 8 קילומטרים.

לשון היבשה ממוקמת מדרום למפרץ איירי.

הלשון מסתיימת בנקודת ג'ייד שבמזרח הכף; ובראש בולד שבדרום - מזרח הכף.

## היסטוריה
### מיפוי לשון היבשה

לשון היבשה מופתה לראשונה על ידי סוקרים גרמניים - בריטיים בשנת 1996.

### מקור השם

לשון היבשה נקראת על שם העיירה הרומית העתיקה יאטרוס שהייתה בצפון בולגריה.

השם אומץ רשמית ב-6 בדצמבר 2010.

## לקריאה נוספת

* הגאזט האנטארקטי הבולגרי 

## קישורים חיצוניים
* כף יאטרוס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* כף יאטרוס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

יאטרוס
יאטרוס
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 1896

**הבחירות הפרלמנטריות** השמיניות במספרן בקנדה מאז הקמתה באיחוד קנדה התקיימו ב-23 ביוני 1896 והיו בחירות לבית הנבחרים הקנדי, הבית התחתון בפרלמנט של קנדה. הבחירות היוו מהפך פוליטי בקנדה. במהלכן התחרו שלוש מפלגות מרכזיות: המפלגה השמרנית של קנדה; בראשות ראש הממשלה המכהן, צ'ארלס טאפר, שהיו בשלטון עוד מאז הבחירות הפרלמנטריות של 1878, המפלגה השמרנית-ליברלית של קנדה שהייתה בת חסותה של המפלגה השמרנית והציעה גם כן את טאפר בתור מועמד לראשות הממשלה והמפלגה הליברלית של קנדה, אשר בראשותו של וילפריד לורייה, ראש האופוזיציה.

הבחירות כללו מעורבות של מספר מועמדים עצמאיים ומספר מפלגות קטנות: המפלגה הלאומנית, המפלגה הלאומנית השמרנית, מפלגת הפטרונים של התעשייה, מפלגת "מקכתיטה" (מפלגה קתולית אנטי-צרפתית) ומפלגת איגוד המגן הפרוטסטנטי. מאז הבחירות הקודמות עברה ראשות הממשלה בין חמישה אישים מהמפלגה השמרנית: ג'ון אלכסנדר מקדונלד (נפטר בתפקיד), ג'ון אבוט (התפטר), ג'ון תומפסון (נפטר בתפקיד), מקנזי בוול (התפטר) וצ'ארלס טאפר, שמונה לראש ממשלה מעט יותר מחודשיים לפני הבחירות. תדמיתו של טאפר בתור נציג פוליטי מטעם האימפריאליזם הבריטי הוביל להתנגדות נרחבת אליו באזור קוויבק, איפה שהליברלים בהנהגת לורייה זכו ברוב מוחץ בסיומן של הבחירות.

בסופן של הבחירות השיגו השמרנים יותר קולות בבחינת ההצבעה העממית, אך לפי חלוקת הנציבויות היו אלו הליברלים שהשיגו את מרב מושבי הפרלמנט והקימו ממשלה חדשה בראשותו של לורייה. לורייה היה ראש הממשלה הקנדי הראשון שמוצאו בקוויבק והוא קנדי צרפתי. טאפר קיבל 467,415 קולות ו-86 מושבים לעומת לורייה שקיבל 401,425 קולות אך 117 מושבים עבור מפלגתו בבית הנבחרים.

## תוצאות לפי מפלגה

## קישורים חיצוניים

* בחירות וראשי ממשלה, האנציקלופדיה הקנדית
* תוצאות בחירות בקנדה, 1867 - הווה

1896
קטגוריה:1896
ג'יימס הינקל

**ג'יימס פילדינג הינקל** (; 20 באוקטובר 1862 – 26 במרץ 1951) היה פוליטיקאי אמריקאי. מושלה השישי של מדינת ניו מקסיקו.

## שנותיו הראשונות
הינקל נולדה במחוז פרנקלין, מיזורי ב-20 באוקטובר 1862. כנער, למד באוניברסיטת מיזורי, ובשנת 1885 עבר לניו מקסיקו. .

## קריירה פוליטית
בין השנים 1891–1893 כיהן הינקל כחבר במועצה העליונה של מחוז לינקולן בניו מקסיקו. אחר, עבד במשך שלוש שנים בבית הנבחרים במדינה. בשנת 1904, ניצח הינקל בבחירות לראשות העיר רוזוול ומונה לראש העירייה, תפקיד שכיהן בו עד שנת 1906. בין השנים 1912–1917, כיהן בסנאט של ניו מקסיקו.

ב-7 בנובמבר 1922, ניצח בצבעה לתפקיד מושל ניו מקסיקו, וב-1 בינואר 1923, נשבע לתפקיד. במהלך כהונתו כמושל, קידם את פטור מתשלום ארנונה עבור ניצולי מלחמת העולם הראשונה. הוא סיים את כהונתו ב-1 בינואר 1925. בשנת 1931, כיהן הינקל במשך שנתיים כשר הקרקעות של ניו מקסיקו.

## מותו
הינקל נפטר ברוזוול ב-26 במרץ 1951. בשנת 1964 הוא נכנס להיכל אנשי מערב ארצות הברית במוזיאון הלאומי של ניו מקסיקו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:מושלי ניו מקסיקו
קטגוריה:ראשי עיריות בניו מקסיקו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1862
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1951
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 1891

**הבחירות הפרלמנטריות** השביעיות במספרן בקנדה מאז הקמתה באיחוד קנדה התקיימו ב-5 במרץ 1891 והיו בחירות לבית הנבחרים הקנדי, הבית התחתון בפרלמנט של קנדה. במהלכן של הבחירות התחרו שלוש מפלגות מרכזיות: המפלגה השמרנית של קנדה; בראשות ראש הממשלה המכהן, ג'ון אלכסנדר מקדונלד, שהיו בשלטון עוד מאז הבחירות הפרלמנטריות של 1878, המפלגה השמרנית-ליברלית של קנדה שהייתה בת חסותה של המפלגה השמרנית והריצה כמו כן את מקדונלד בתור מועמד לראשות הממשלה והמפלגה הליברלית של קנדה, אשר בראשותו של וילפריד לורייה, ראש האופוזיציה, שהחליף את אדוארד בלאק בהנהגת המפלגה הליברלית.
ממוזער|כרזת בחירות שמרנית.
במהלך הבחירות היו מספר מועמדים עצמאיים, חלקם נוטים למפלגה הליברלית וחלקם נוטים למפלגה השמרנית. כמו כן, היו מספר מפלגות קטנות נוספות שהתחרו: המפלגה הלאומנית, המפלגה הלאומנית השמרנית (שהשיגה 1,271 קולות בלבד), המפלגה הפרוגרסיבית (שהשיגה 468 קולות) ומפלגת שוויון הזכויות (שהשיגה 2,455 קולות). הבחירות הסתיימו בניצחון שמרני ובהישארותו של מקדונלד בתור ראש ממשלה לקדנציה שישית. השינוי בהצבעה היה מינורי אך היטיב עם המפלגה הליברלית, שהשיגה 10 מושבים נוספים בבית הנבחרים. לורייה נשאר יושב ראש המפלגה הליברלית עד הבחירות הפרלמנטריות של 1921. לעומתו, ראש הממשלה מקדונלד נפטר בתפקידו עקב שבץ מוחי זמן קצר לאחר ניצחונו בבחירות.

## תוצאות לפי מפלגה

## קישורים חיצוניים

* בחירות וראשי ממשלה, האנציקלופדיה הקנדית
* תוצאות בחירות בקנדה, 1867 - הווה

1891
קטגוריה:1891
יעקב אלחאייק

**יעקב אלחאייק** (אלחאייך; ה' באלול ה'תר"ו – כ"ה בשבט ה'תרע"ד) היה רב, דיין וסופר בישיבת 'עץ חיים' של קהילת הגראנה - קהילה של מגורשי ספרד שהיגרה מליבורנו לתוניסיה במאות ה-17–19. מחבר ועורך של שני פנקסי הקהילה של קהילת הגראנה במהלך תקופת כהונתו כדיין בקהילה זו.

## ביוגרפיה
יעקב נולד לרב יוסף אלחאייק (ב' תמוז ה'תקפ"ו – י"א בסיוון ה'תרנ"ב) ולאמו אסתר (טיטא) לבית מימון בתוניסיה.

בשנת ה'תרנ"ב התמנה כחכם בשכר בישיבה של קהילת הגראנה בתוניס, ובהמשך מונה לדיין בבית הדין שלה בראשות הרב ישראל זיתון ולצד הרבנים משה חיים זיתון ודוד נתן ג'אוי.

בי"ד בתמוז ה'תר"ל (1870) נשא לאישה את שמחה, ביתו של הרב אליהו חי גג', רב תוניסאי ששירת כ-20 שנה בקהילות אלג'יריה, מחבר ספרים ופיוטים ותלמידו של הרב שלמה זרקא.

למול הניתוק שהיה נהוג בין קהילת הגראנה לקהילת התוניסאים המקומיים ע"פ רוב, ר' יעקב עצמו, אף על פי שהיה בן לגראנה, היה קרוב בהליכותיו ובכתיבתו למנהגי הקהילה התוניסאית, לצד מאפיינים "גורניים" מובהקים כגון כתיבה תמה וקפדנית. עדות נוספת להיותו גורם מקשר בין הקהילות היא שבעץ המשפחה שצייר, המציג את תולדות משפחתו מתחילת המאה ה-19, הופיעו נשים רבות להן שמות משפחה "תוניסאים" שנישאו לבני המשפחה, דבר שחלק מבני קהילת הגראנה לא נהגו לעשות.

הוא חתום לצד בית דינו של הרב ישראל זיתון על הסכמות למספר ספרים מחכמי תוניס, ביניהם "כג"ן הירק - תיקוני זוהר" שכתב הרב כליפה גג', "שלום דוד" שכתב הרב דוד הכהן גישא, וכן הצטרפו לתשובה בעניין סירכת הריאה בספר "ישיב משה" של הרב משה שתרוג, וכתבו על כך "ראינו כל הכתוב מפי הרב עליו גדול המורים... ואין דבריו צריכים חיזוק ומי כמוהו מורה".

בשנת ה'תרע"ד, שנת פטירתו, מונה לרב קהילת הגראנה.

## פנקס הקהילה היהודית הפורטוגזית בתוניס
בשנת תשנ"ז פרסם יצחק אברהמי בהוצאת "אורות יהדות המגרב" את פנקס הקהילה של קהילת הגראנה בין השנים 1710–1944.

כתב היד ממנו פורסם הפנקס היה של הרב יעקב אלחאייק, שליקט וסידר מחדש שני פנקסים הכוללים תעודות הלכתיות וציבוריות מתולדות קהילה זו. ר' יעקב מעיד בעמוד השער של הפנקס המועתק על המוטיבציה להעתקתו: "*התחלנו לרשום את הפנקס הזה, ביום ראשון ראש חודש אלול המרוצה שנת חמשת אלפים שש מאות חמישים ושבע המקביל ל-29 באוגוסט 1987 האירופי. לפנים היה לנו פנקס מזמן קדום ובו מכונסים כלל הזכויות והעניינים... של הק"ק [הקהילת קודש]... והנה היום זה קרוב לשנה אבד הפנקס הנז'... ולכן היה לנו להציב פנקס זה... שיהיה מונח בארון הק"ק הי"ו... ברוך מחזיר אבדה לבעליה*".

מוציא הפנקס לאור, יצחק אברהמי, מעיד על משמעות פעולתו של אלחאייק בעניין זה: "*ברגישותו לתולדות הקהילה, הציל במעשהו זה את המסמכים המשקפים את חיי הקהילה. סגולותיו כעורך וכסופר אומן הקנו להיסטוריה היהודית אוצר חשוב לחקר תולדות יהודי תוניס לעדותיה, במאות הי"ח-י"ט"*.

בכלל פנקס זה, סידר וערך הרב אלחאייק ב-א' באלול ה'תרנ"ב תעודה בשם "מנוחת צדיקים", בה פירט את כל רבני קהילת הגראנה התוניסאית לתולדותיה: החל מהרב יצחק למברוזו שפעל בתחילת המאה ה-18, ועד הרב יעקב סלוירה, עמיתו בישיבת 'עץ חיים' שנפטר בתחילת המאה ה-20 (ה'תרס"ד, 1904). אחרי המופיעים ברשימה כיהנו לקהילת הגראנה עוד שני דיינים בלבד - הרב אלחאייק עצמו והרב דוד בן בוארון, שבתום תקופת כהונתו התמזגה הקהילה עם קהילת תוניס המקומית.

## הערות שוליים

קטגוריה:דיינים
קטגוריה:תוניס: רבנים
קטגוריה:ילידי 1846
קטגוריה:נפטרים ב-1914
הרמן קריבל

[שמאל|ממוזער|upright=1.15|משמאל לימין: [אדולף היטלר אמיל מוריס, הרמן קריבל, רודולף הס ופרידריך ובר]]
**הרמן קריבל** (בגרמנית: **Hermann Kriebel**; 20 בינואר 1876, גרמרסהיים – 16 בפברואר 1941 מינכן) היה מנהיג הצבאי של ליגת הקמפפבונד, קצין בדרגת אוברסט-לויטננט בצבא בוואריה במהלך מלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
הרמן קריבל לחם עם הפרייקור במהלך המהפכה הגרמנית בין השנים 1919-1918. כחבר במשלחת שביתת הנשק הגרמנית משנת 1919, מילות הפרידה שלו היו "נתראה שוב בעוד 20 שנה." בשנת 1923 הוא התמנה למנהיג הצבאי של ליגת הקמפפבונד, ליגה לחימתית שכללה את התנועות הנאציונל-סוציאליסטיות ברפובליקת ויימאר וביניהן המפלגה הנאצית בפיקודו של אדולף היטלר והאס אה, ליגת האוברלנד והרייכסקריגפלגה של ארנסט רהם. קריבל היה יחד עם היטלר ואריך לודנדורף, דמות מפתח ב־8-9 בנובמבר 1923 אשר היה שותף בפוטש במרתף הבירה והורשע יחד עם היטלר בשנת 1924, כשריצה את עונשו בכלא לנדסברג.

בשנת 1929 הוא הגיע לסין לעבוד כסוחר נשק ויועץ לממשלת הקואומינטנג של צ'יאנג קאי שק. מלבד הלחימה בקומוניסטים הסיניים, משטר הקואומינטנג נלחם באותה תקופה בצבאות המצביאים הסיניים, נגד הגנרל פנג יו-שיאנג בצפון וקליקת גואנגשי של הגנרל באי צ'ונג-שי ולי דזונגז'ן בדרום. בהתאם לכך, מכיוון שבאותה עת כמעט ולא היו בסין מפעלים לייצור נשק משלה, היה צורך לייבא נשק. קריבל מצא כי הביקוש לייצוא נשק לסין היה עצום, מה שהופך את עבודתו של סוחר נשק לרווחית מאוד.

לאחר שחרורו מהכלא שמר על קשריו עם המפלגה הנאצית וליגת אוברלנד והיה לקונסול הכללי הגרמני בשנגחאי.

## לקריאה נוספת

* Fenby, Jonathan (2004). Chiang Kai Shek: China's Generalissimo and the Nation He Lost. New York: Carroll & Graf. .


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נאצים שהשתתפו בפוטש במרתף הבירה
קטגוריה:מורשעים בדין בגרמניה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1876
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
עדי עציון-זק

**חיה עדי עציון-זק** (נולדה ב-16 באוגוסט 1936) היא שחקנית, במאית, מחזאית, מעבדת, פנטומימאית וזמרת ישראלית.

## ביוגרפיה
עציון-זק נולדה בשם **חיה בוכהולץ** בקיבוץ יגור, למרתה (לבית ברגר) ולוץ בוכהולץ, יוצאי גרמניה. שירתה בלהקת הנח"ל ושיחקה באנסמבל של גארי ברתיני, אז החלה להופיע בשם הבמה עדי עציון. היא למדה מוזיקה במדרשה למוזיקה בתל אביב, בקונסרבטוריון של פריז ובבית ספר למוזיקה בפרייבורג. היא הופיעה והקליטה מוזיקה במספר מדינות.

בשנות השבעים עציון-זק הצטרפה לאנסמבל של התיאטרון הקאמרי. היא העלתה את המונודרמות "המלאך הכחול" ו"קפקא נגד קפקא". ב-1982 העלתה, יחד עם השחקנית-כוריאוגרפית גבי אלדור, את המופע "מלים ללא צל", בסיוע מכון גתה. גבי אלדור קראה בעברית ובגרמנית שירים של אלזה לסקר-שילר ועדי עציון העלתה שלושה מיצגים. בהמשך שיתפה פעולה גם עם הכוריאוגרפית יעל קרמסקי.

בשנת 1984 השתתפה במופע "טרמולו בצול וחצי", שיצרה אשרה אלקיים רונן. המופע גם עלה אחר כך בפסטיבל הבין לאומי סרבנטינו שבמקסיקו. ב-1985 שיחקה בפסטיבל עכו במחזה "שמפרחת" שכתב עמוס קינן, בבימוי של יגאל עזרתי. ההצגה זכתה לשבחים ולביקורות נלהבות. ב-1991 שיחקה בפרק של הסדרה "סיפורים לשעת לילה מאוחרת" בערוץ הראשון. ב-1995 שיחקה בסרט "הכוכב הכחול". בשנת 1996 הצטרפה לאנסמבל תיאטרון גשר בניהולו של יבגני אריה והחלה לשמש גם כמדריכה קולית לשחקני התיאטרון. בין היתר שיחקה במחזות "כפר" מאת יהושע סובול, "הנהר" מאת אלכסנדר אוסטרובסקי ו"אופרה בגרוש" מאת ברטולט ברכט.

ב-1998 הופיעה בסדרת הטלוויזיה "ארץ קטנה איש גדול". ב-2000 העלתה את המופע "קברט קורט וייל", מופע יחיד הבנוי ממחרוזת שירים של המלחין הגרמני קורט וייל, שהועלה במלאת מאה שנה להולדתו של ברכט וחמישים להולדתו של וייל. ב-2007 כתבה ושיחקה, במסגרת פסטיבל אשה בחולון, את ההצגה "שופיניאנה", דרמה קונצרטנטית המגלמת את דמותן של ארבע נשים משמעותיות בחייו של המלחין פרדריק שופן. באותה שנה גם כתבה, ערכה, עיצבה ושיחקה בהצגת היחיד "קולו של גורל - מאריה קאלאס, טרגדיה יוונית". ב-2009 ערכה, עיצבה ושיחקה בהצגת היחיד "סודה של ג'ולי הרצל", על פי הרומן "אשתו המנודה" שכתבה אידה צורית-מגד.

עציון-זק זכתה במספר פרסים על עבודתה, ובהם פרס המועצה לתרבות ואמנות. בשנת 2025 הוחלט להעניק לה פרס מפעל חיים מטעם עמותת "קיפוד הזהב" ליוצרי תיאטרון עצמאי בישראל. בנימוקי הפרס נכתב: "כל יצירה של עציון-זק מהווה מיקרוקוסמוס אמנותי, המשלב משחק, תנועה, מוזיקה, שירה, מחול, ועיצוב במה – לעיתים כיצירה של אישה אחת על הבמה, הנושאת את כל העול האמנותי בגאון".

## חיים אישיים
עציון-זק נישאה לפסנתרן יונתן זק, ממנו התאלמנה בשנת 2024. לעציון-זק שלושה ילדים: דויד (דודי) זק, השחקנית עלמה זק ובמאי הטלוויזיה יורם זק, עורך הגרסה הישראלית של תוכנית המציאות "האח הגדול" בשנים 2008–2017.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* דורון בראונשטיין, עדי עציון-זק: התגלמותה המזוקקת של מהות המונודרמה או: "אני לא רוצה שהסוף יתחיל בכלל. אני עסוקה בלהיות כאן.", בבלוג חי תרבות, 30 באפריל 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי המדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים: אמנות
קטגוריה:זוכי פרסים ישראליים לאמנות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:יגור: אישים
קטגוריה:יגור: מוזיקאים
קטגוריה:משפחת זק
קטגוריה:חברות להקת הנח"ל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
אדווין רידינג

**לארס אדווין פולקה רידינג** (בשוודית: **Lars Edvin Folke Ryding**; נולד ב-4 בפברואר 2003) הוא שחקן ומדבב שוודי. הופעתו הראשונה כשחקן הייתה בסדרת הטלוויזיה השוודית "Mannen under trappan" בשנת 2009. מאז שיחק רידינג בסדרות וסרטים שונים, בהם "Gåsmamman" , "Älska mig , ו-"Fröken Frimans krig" . גילם את הנסיך וילהלם, התפקיד הראשי בסדרת הדרמה של נטפליקס "דרך המלך".

## ביוגרפיה
רידינג גדל בסטוקהולם שבשוודיה, ולו שלושה אחים. הוא נכדו של העיתונאי לארס רידינג. 

## קריירה
רידינג הופיע לראשונה כשחקן בסדרת הטלוויזיה השוודית "Mannen under trappan" בשנת 2009, ולאחר מכן הופיע בהפקות כגון "Fröken Frimans krig", "Kronjuvelerna", "The Stig-Helmer Story", "Nobels testamente" ובמספר סרטי אניקה בנגצון שהופקו בשנת 2011.

ב-2013 הוא השתתף בדיבוב הדמות הראשית בסרט האנימציה השוודי-דני "Resan till Fjäderkungens rike", וכן בתוכנית הרדיו לילדים "Alla barnen firar jul" לחג המולד.

ב-2014 קריין את התפקיד הראשי בפודקאסט המיני-סדרה "Lars dagbok".

מאז 2015 הוא משתתף בסדרת הטלוויזיה "Gåsmamman", בתפקיד בנו הצעיר של לינוס אק, וב-2018 השתתף בתוכנית הילדים המיוחדת לחג המולד "Storm på Lugna gatan" של ה-SVT.

בשנת 2021 הופיע בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה של נטפליקס "דרך המלך", בה גילם את הנסיך וילהלם.

בשנת 2022 נכלל ברשימת פורבס 30Under30 האירופאית.

בשנת 2025 שיחק בסרט האימה האמריקאי "28 שנה אחרי" את דמותו של אריק.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סטוקהולם: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה שוודים
קטגוריה:מדבבים שוודים
קטגוריה:שחקנים ילדים שוודים
קטגוריה:פורבס 30Under30: אירופה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-2003
עומאר רודברג

**עומאר רודברג** (בשוודית: **Omar Rudberg**; נולד ב-12 בנובמבר 1998) הוא זמר שוודי-ונצואלי. נולד בוונצואלה ועבר לקונגסבקה עם אמו בגיל שש. ב-2010 הוא השתתף בעונתה הרביעית של תוכנית הכישרונות "Talang" המשודרת ב-TV4. הוא היה חבר בלהקת הבנים FO&O  בין השנים 2013–2017. בשנת 2017 השתתף בתחרות המלודיפסטיבלן של ה-SVT במסגרת הלהקה, והגיע לגמר עם השיר "Gotta Thing About You". בספטמבר בשנת 2017 חברי הלהקה הודיעו על פירוקה, לכל הפחות באופן זמני.

עומאר התחיל את קריירת הסולו שלו בשנת 2018, עם הסינגל "Que Pasa", בהשתתפות הראפר השוודי למיקס, ואחריו "La Mesa" עם הראפר השוודי אליאס הורטיג. מאוחר יותר התגלה שהוא ישתתף במלודיפסטיבלן 2019 עם השיר "Om om och om igen". השיר לא העפיל לחצי הגמר, אך נכנס לרשימת 20 הלהיטים המובילים בשוודיה, בפעם הראשונה עבור רודברג.

בשנת 2021 גילם את דמותו של סימון בסדרת הדרמה של נטפליקס "דרך המלך".

## דיסקוגרפיה
### מיני-אלבומים
* 2021: *Omar Covers*

### סינגלים

## פילמוגרפיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים שוודים
קטגוריה:זמרי פופ שוודים
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2017
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2019
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2022
קטגוריה:מהגרים לשוודיה
קטגוריה:אישים ממוצא ונצואלי
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1998
מלטה גורדינייר

**מלטה לארס איסידור מירנברי גורדינייר** (בשוודית: **Malte Lars Isidor Myrenberg Gårdinger**; נולד ב-23 ביולי 2000) הוא שחקן שוודי. בנו של מנחה הטלוויזיה והדוגמן פונטוס גורדינייר.

בשנת 2021 גילם את דמותו של אוגוסט בסדרת הדרמה של נטפליקס "דרך המלך". הוא הוציא גם סינגל בשם "Nära vän", תחת השם GIBBON, עם NONNI.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-2000
בהאבה סיני

**בהאבה סיני** (שם מדעי: *Bahaba taipingensis*) הוא מין של דג גרם גדול ממשפחת המסריים החי רק באוקיינוס השקט שלחופי סין, הונג קונג ומקאו וגם במים מליחים לשפכי היאנגצה ונהר הפנינה שבסין. מין זה מצוי כיום בסכנת הכחדה חמורה עקב דיג וסכרים בנהרות בהם הוא חי.

דג זה נפוץ לרוב במים מלוחים לחופי סין באזורי שוניות, כרים תת-ימיים וחופי סלעים והוא עולה לשפכי מספר נהרות שם הוא משריץ. 

## תיאור
זהו דג גדול באורך של מעל 2 מטרים ומשקל 100 ק"ג, אך לרוב נפוץ באורך של 40 ס"מ בלבד. הוא מחפש את מזונו על קרקעית הים וניזון מדגים קטנים יותר ומסרטנים. הדג יכול להתקיים הן במים מלוחים והן בנהרות והצעירים מתחילים את חייהם בנהר.

המין מצוי בסכנה חמורה עקב דיג יתר והאוכלוסיות החלו לצנוח כבר משנות ה-30 של המאה ה-20 בה נמכרו מעל 50 טונות דגים, אף שהכמות ירדה ל-10 טונות בשנות ה-50 וה-60. בדומה לטוטואבה, דג קרוב וגדול מהמשפחה הפרטים הגדולים כבר כמעט שלא נראים יותר בטבע.

כיום המין מוגן בסין שאף הגנה על הנהרות שבו הוא מצוי אך בהונג קונג המין לא מוגן. לדג שלפוחית שחייה המשמשת כתרופה סינית עממית מבוקשת, מה שמגביר את הדיג הלא חוקי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברט ויליאם הר
קטגוריה:מסריים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:סין: דגים
קטגוריה:דגי ים במזרח הרחוק
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1932
בית סוהר מדינתי

**בית סוהר מדינתי** (באנגלית: **Union Correctional Institutionn**) הוא מוסד כליאה, השוכן במחוז מריון שבפלורידה. הכלא מנוהל על ידי מחלקת בתי הכלא של מדינת פלורידה ומאכלס מעל ל-2,100 אסירים.

## היסטוריה
בית הכלא הוקם בשנת 1913 ומאז עבר סדרה של הרחבות. לאחר הקמתו במתקן היו כלואים כ-600 אסירים שעבדו בעיקר בחווה של הכלא. בשנת 1928 דווח על 1,101 אסירים גברים ומספר לא ידוע של אסירות. בין האסירים הלבנים והאסירים האפרו-אמריקאים הייתה הפרדה לחלוטין. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 אוכלוסיית האסירים גדלה לכ-2,000. בשנת 1935 נבנה בניין חדש בעל רמת אבטחה מרבית. נכון ל-2021, הוא עדיין נמצא בשימוש, אך גם עבר מספר שיפוצים.

בשנת 1954, לאחר הקמת בית הסוהר לוול, כל האסירות הועברו לבית הסוהר החדש. בשנת 1955 נבנה "האגף המזרחי" שבשנת 1972 הופרד והוקם בית הסוהר פלורידה. בשנת 1992 נבנה בניין חדש שמאכלס נידונים למוות.

בהתאם לדיווח משנת 1999 בכלא היה קיים מתח על רקע גזעי, לאור כך שרוב האסירים הם אפרו-אמריקאים ורוב עובדי הסגל של הכלא הם לבנים.

בין הרוצחים שהוצאו להורג בכלא נמנה טד בנדי, רוברט לונג וג'וזפה זנגארה, שהואשם בניסיון לרצח של פרנקלין דלאנו רוזוולט. אדי ג'יימס נידון למוות בשנת 1995 ועדיין כלוא במתקן.

## קישורים חיצוניים
* 

פלורידה
קטגוריה:פלורידה: מבנים
האביב הרומאי של גב' סטון

**האביב הרומאי של גב' סטון** (באנגלית: **The Roman Spring of Mrs. Stone**) הוא סרט רומנטי בריטי משנת 1961, בבימויו של חוסה קווינטרו, עם ויויאן לי (בסרטה לפני האחרון) ווורן בייטי (בסרטו השני) ולוטה לניה בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על רומן בשם זה מאת טנסי ויליאמס משנת 1950. הסרט צולם ברומא שם מתרחשת העלילה. שחקנית אמריקאית אלמנה, מתקשרת עם ג'יגולו איטלקי צעיר ויפה תואר ומשלה את עצמה שהוא אכן מאוהב בה.

לוטה לניה הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.

ב-2003 הופק סרט טלוויזיה באותו שם  עם הלן מירן בתפקיד הראשי.

## תקציר העלילה
קארן סטון (ויוויאן לי) היא שחקנית תיאטרון מפורסמת בארצות הברית. היא בת 50 ומשחקת את תפקיד רוזלינד הצעירה בכטוב בעיניכם של ויליאם שייקספיר. למרות תשואות הקהל היא מרגישה שאינה מתאימה לתפקיד זה ומבקשת מבעלה המליונר לטוס ביחד לחופשה ברומא. בעת הטיסה מתמוטט הבעל במטוס ומת. קארן מגיעה לרומא ומחליטה להישאר שם.

היא מפתחת שם חוג ידידים שנמשכים לכספה ובעיקר יוצרת קשר עם "קונטסה" (רוזנת) גונזלס (לוטה לניה). הקונטסה היא למעשה סרסורית של גברים צעירים לנשים מבוגרות. הגברים מתפקדים כג'יגולו ומתחלקים באתנן עם הקונטסה.

הקונטסה מכירה לקארן את פאולו (וורן בייטי), גבר צעיר, מטופח ויפה שיודע להתחבר לנשים שמסופקות על ידי הקונטסה ולקבל מהן כסף ומתנות.

קארן הבודדה מתחילה להתאהב בו ומתחילה לפרוח. במקום לתת לו כסף היא קונה לו בגדים יקרים ומתנות. זה לא מוצא חן בעיניו ובעיני הקונטסה שלא מקבלת את חלקה. פאולו ממשיך בינתיים בחיזורים אחרי נשים אחרות והקונטסה מכירה לו את השחקנית ברברה בינגהם (ג'יל סנט ג'ון) למורת רוחה של קארן. במשך כל אותה תקופה יש גבר צעיר שעוקב אחריה ולא משמיע מילה.

כולם עוזבים אותה פרט לידידה מג (קורל ברון) שמעמידה אותה על טעותה.

קארן מחליטה לחזור לארצות הברית. בלילה לפני הטיסה היא רואה שוב את הגבר האלמוני, זורקת לו את מפתחות הדירה, נשכבת על המיטה ומחכה לו כשהוא פותח את הדלת ונכנס לדירה...

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון לאביב הרומאי של גב' סטון, באתר יוטיוב
* האביב הרומאי של גב' סטון, באתר TCM
קטגוריה:סרטי 1961
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית

קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:זנות גברית בקולנוע
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
אטרקטוסקיון נוביליס

**אטרקטוסקיון נוביליס** (שם מדעי: *Atractoscion nobilis*) הוא מין של דג גרם ממשפחת המסריים, החי במזרח האוקיינוס השקט לחופי אמריקה הצפונית בין באחה קליפורניה הדרומית שבמקסיקו לג'ונו שבאלסקה.

למרות שמו האנגלי, "White seabass" הוא איננו קרוב לדגי הבס.

## תיאור
מין זה בעל מבנה שרירי עם זוג סנפירי גב פרוקים ונמוכים וזנב פרוק וארוך. סנפירי החזה רחבים והראש רחב ומעט דחוס עם לסתות בולטות. צבע הדג כחלחל עד אפור כהה על הגב כשהצידיים כסופים והבטן לבנה. זהו המין הגדול ביותר בסוגו כשהפרטים הכבדים ביותר הגיעו לאורך 166 ס"מ ולמשקל 41 ק"ג. הדג יכול להאריך ימים בטבע עד 20 שנה.

זהו דג טורף הניזון מלהקות דגים קטנות כמו סרדיניים, עפייניים ומקרלים וכן מדיונונים. לרוב הוא מצוי סביב חופים סלעיים וכרי אצות קלפ בטווח 0 עד 122 מטרים מפני הים.

הדג נידוג לאורך חופי קליפורניה ושאר חופים בסביבתו אך הדיג נאכף בתקנות מגבילות המשמרות את עתיד האוכלוסייה, כך שאסור לדוג דג בן פחות מ-5 שנים השוקל פחות מ-7.5 ק"ג, מה שמאפשר לדג להתרבות בהצלחה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם אורייל איירס
קטגוריה:מסריים
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1860
Instacart

**Instacart** היא חברה אמריקאית שמתמחה במשלוחי מוצרי מזון שניתן להזמין דרך האינטרנט מחנויות מזון, תוך היעזרות ביועצי מכירות עובדי החברה בהכנת המשלוח.

## היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 2012 על ידי אפורבה מהטה שקודם עבד באמזון. תחילה השרות היה רק באזור סן פרנסיסקו. בשנת 2015 החברה כבר כללה כ-200 עובדים והרחיבה את פעילותה לערים נוספות ברחבי ארצות הברית. בנובמבר 2017 פעילות החברה התרחבה לקנדה.

לאחר התפרצות מגפת הקורונה דווח על גידול היקף המכירות של 218% והחברה גייסה אלפי עובדים והגיעה ל-10 אלף עובדים. ב-2020 החברה החלה לשתף פעולה עם Rite Aid ועם Walmart.

בשנת 2021 החברה הודיע על כוונתה לפטר כ-2,000 עובדים מכיוון שרוב החנויות שמשתפות פעולה עם החברה החלו לארוז משלוחים בעצמן.

בספטמבר 2022 הודיעה Instacart שהיא תרכוש את Eversight, פלטפורמת תמחור בינה מלאכותית עבור מותגים וקמעונאים. כמו כן, בספטמבר רכשה החברה את רוזי, פלטפורמת מסחר אלקטרוני עבור קמעונאים וסיטונאים מקומיים ועצמאיים.

באוגוסט 2023, Instacart הגישה בקשה להנפקה ראשונית לציבור (IPO) בנאסד"ק. בספטמבר החלה להיסחר תחת טיקר המניה "CART".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:חברות מסחר אלקטרוני
קטגוריה:חברות הנסחרות בנאסד"ק
סין יאנגצה אנרגיה

**סין יאגנצה אנרגיה** (בסינית פשוטה: **中国长江电力股份有限公司**; בסינית מסורתית: **中國長江電力股份有限公司**) היא חברת שירות סינית, המפיקה אנרגיה. החברה הוקמה ב-4 בנובמבר 2002. החברה היא חברת בת של תאגיד שלושת הערוצים של סין, חברת חשמל ממשלתית.

ב-18 בנובמבר 2003 היא נרשמה לבורסה בשנגחאי, ומאז היא מהווה מרכיב חשוב במדד SSE 180, מדד המניות של הבורסה בשאנגחאי.

## פעילות
החברה מפעילה מספר מפעלים הידרואלקטריים על נהר היאנגצה, ביניהם סכר שילוודו, הסכר ההידרואלקטרי השני בגודלו בסין והשלישי בעולם, סכר שיאנגג'יאבה וסכר גג'ואובה. בנוסף, ישנם שני סכרים נוספים בפיתוח: סכר באיחטאן, הסכר ההידרואלקטרי השלישי בגודלו בסין והרביעי בגודלו בעולם, מבחינת נפח הסכר, שאמור להתחיל לפעול באופן מלא ביולי 2021 וסכר וודונגדה, הסכרק ההידרואלקטרי הרביעי בגודלו בסין והשביעי בעולם, שאמור להתחיל לפעול באופן מלא בדצמבר 2021.

## שיווק
החברה משווקת חשמל באמצעות תאגיד הרשת הממשלתי של סין בעיקר למרכז סין (חוביי, חונאן, חנאן, ג'יאנגשי וצ'ונגצ'ינג), למזרח סין (שאנגחאי, ג'יאנגסו, ג'ג'יאנג ואנחווי) ולמחוז גואנגדונג.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:תאגיד שלושת הערוצים של סין
קטגוריה:חברות חשמל
קטגוריה:חברות אנרגיה סיניות
צביקה שווימר

**צביקה שווימר** (נולד ב-1978) הוא מנכ"ל בחברת אלקטרה מוצרי צריכה. בעבר היה המנכ"ל של פוקס, ללין, דלתא ואדידס

## ביוגרפיה
שווימר נולד בשנת 1978 בפתח תקווה, ושבועיים לאחר לידתו משפחתו עברה לבאר שבע, שם למד והתחנך בבית הספר היסודי "מעיין דוד" ובתיכון עמל מקיף ז'.

במרץ 1997 התגייס אל חיל התותחנים, שם שירת כמפקד צוות ורס"פ יחידה. במהלך שירותו הצבאי נדד בין בסיסים שונים באזור יהודה ושומרון ובגבול לבנון. עם שחרורו מהצבא, בשנת 2000, החל לימודי תואר ראשון במנהל עסקים במכללה האקדמית פרס, ולאחר מכן המשיך ללימודי תואר שני (Executive MBA) באוניברסיטת בר-אילן.

## קריירה מקצועית
לאחר שחרורו מהשירות הצבאי החל לעבוד כמנהל משמרת בסניף רשת פוקס בבאר שבע, ובתוך חודש מונה למנהל חנות. ב-2000–2002 עבד כמנהל אזור של הרשת, וב-2003 הקים את הזרוע הבינלאומית של פוקס בסינגפור, שם שהה במשך שנה ופתח 16 סניפים של חנויות פוקס. ב-2006 מונה למנהל הרשת וכיהן בתפקיד כ-7 שנים.

ב-2008 מונה למנכ"ל רשת ללין מקבוצת פוקס, שם כיהן בתפקיד כ-4 שנים.

ב-2012 מונה למנכ"ל מותג ההלבשה התחתונה דלתא, שם הוביל את השקת הפעילות של רשת ההלבשה התחתונה FIX, הקמת אתר הסחר של הקבוצה, והגדלת מכירותיה רשת דלתא בישראל.

ב-2018 מונה למנכ"ל אלקטרה מוצרי צריכה במקומו של זאב קלימי. באפריל 2021, הוביל את רכישת השליטה בחברת סער א.ת יזמות ומסחר ואת רכישת השליטה ברשת קמעונאות המזון יינות ביתן. במהלך כהונתו כמנכ"ל אלקטרה מוצרי צריכה ביסס שווימר את חטיבות קמעונאות המזון, חשמל, ספורט ופנאי, והנדל"ן. מאז מינויו ב-2018 ועד ל-2022 עלה שווי החברה פי 6 - מכ-750 מיליון שקלים, לשווי של כ-4.5 מיליארד שקלים.

## מעורבות קהילתית
טקסט=שווימר במושב חבר הנאמנים של אוניברסיטת בן-גוריון|ממוזער|שווימר במושב חבר הנאמנים של אוניברסיטת בן-גוריון
בתפקידו כמנכ"ל אלקטרה מוצרי צריכה קידם הקמת מפעל מיחזור ראשון מסוגו בישראל למכשירי חשמל. החברה, בשיתוף קבוצת אולטרייד ותאגיד מ.א.י, הקימה מפעל למיחזור מקררים ומכשירי חשמל גדולים שצפוי למחזר ב-30,000 טון פסולת אלקטרונית בשנה ולהפחית כמיליון טון CO2 בשנה.

שווימר מכהן כחבר הוועד המנהל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. במסגרת תפקידו הוא מקדם שיתופי פעולה בין האוניברסיטה לאלקטרה בתחומי ההוראה, פיתוח ומחקר אקדמי בנושאי שינויי האקלים. במסגרת שיתוף הפעולה תתקיים התמחות בהנדסת אקלים במסגרת תואר בהנדסה.

שווימר משמש כדירקטור בעמותת "חסד לרש" בבאר שבע המסייעת למשפחות קשות יום.

תחת ניהולו העניקה חברת אלקטרה חסות לנבחרות ישראל בכדורגל בקמפיינים ליורו 2020 ומונדיאל 2022, ולאיגוד השופטים.

## חיים אישיים
שווימר אבא לשלושה ילידים.

הוא עשה מילואים במשך 20 שנים באותו התפקיד בו שירת, ואף לקח חלק במבצע צוק איתן. לצד הקריירה, שווימר מתנדב במספר עמותות ומטפח את התחביב שלו כדורגל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף ז' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי פרס
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
OLLS

**OLLS** היא **חברת חובבי הסקי של מוסקבה** (ברוסית: **Общество любителей лыжного спорта**, בראשי תיבות: **ОЛЛС**) היא ארגון ספורט רוסי, שהוקם ב שקם בשנת 1901 בשל העניין הציבורי הגובר בענף סקי. החברה הניחה את היסודות להקמת אגודת הספורט צסק"א.

למרות שמה, החברה הכשירה לא רק גולשים, אלא גם מתאגרפים, מרימי משקולות, כדורגלנים ועוד.

## היסטוריה
חברת חובבי הסקי הוקמה ב־1901 בסוקולניקי כניגוד לארגון של האצולה: "מועדון הסקי המוסקבאי"; באספה הכללית ב-1 ביוני (14) 1901 אושרה אמנת החברה ונבחר היו"ר הראשון שלה פיודור וסילייביץ' גנינג.

ב־1902 נערכו התחרויות הראשונות בחסות OLLS, כמו "רץ הסקי הראשון של העיר מוסקבה" במרחק פושקינו-סוקולניקי (25 ורסטאות), שהפך מאוחר יותר לטורניר שנתי.

ב־1907, OLLS מתחילה לפרסם את הבטאון הרשמי שלה.

ב־1910 נוצרה קבוצת כדורגל שהניחה את היסודות למועדון צסק"א מוסקבה. הקבוצה התמודדה בליגת הכדורגל המוסקבאית.

ב־1919, בהוראת משרד הרישום והגיוס הצבאי האזורי בסוקולניקי, חברת OLLS לוקחת חלק בהכשרת סקי ליחידות מיוחדות של הצבא האדום.

ב־1922 נציגי OLLS זכו במשחה הראשון באתלטיקה במסלול

לבסוף, ב־1923 חברת OLLS מאורגנת מחדש כאגודת OPPV ("מגרש הספורט הניסויי להכשרה כללית"), אשר ישמש מאוחר יותר כבסיס לאגודת צסק"א.
## ספורטאים נודעים
* לב ברנדט (1899–1943) — אמן מכובד לספורט של ברית המועצות (בנדי).
* פאבל ביצ'קוב (1886–1974) — חלוץ הסקי ברוסיה, האלוף הראשון של רוסיה בסקי קרוס-קאנטרי.
* פאבל ניקיפורוב (1893–1978) — מתאגרף רוסי־סובייטי.
* אלכסנדר בוכארוב (1892–1952) — מרים משקולות ועסקן ספורט רוסי־סובייטי.

## קישורים חיצוניים
* היסטוריה באתר ''cska.in''
## הערות שוליים

קטגוריה:מוסקבה: מועדוני ספורט
דובון יפהפה

ממוזער|רישום של הדובון
**דובון יפהפה** (שם מדעי: *Utetheisa pulchella*) הוא מין של עש מתת-משפחת הדובונים במשפחת ה-Erebidae.

שמו העברי נגזר מצבעיו הנאים - לבן עם כתמים שחורים ואדומים. שמו הלועזי pulchella נגזר מאחד הצמחים האירופיים המארחים את זחליו ו-utetheisa ככל הנראה מקורו ביוונית במשמעות פצוע. צבעיו הבולטים משמשים כצבעי אזהרה המעידים על טעמו הדוחה האמור להרתיע טורפים. תחת לכנפיו העליונות הצבעוניות, כנפיו התחתונות לבנות עם כתם שחור בכל אחת.

בניגוד למרבית הדובונים הנפוצים בישראל, הדובון היפהפה פעיל בשעות הדימדומים וניתן לראות אותו לעיתים גם במהלך היום. בעת מנוחה כנפיו מקופלות ומקנות לו מראה צר המקל עליו להיטמע בצמחייה.

בישראל הוא נפוץ ברוב חלקי הארץ, בייחוד במקומות עתירי עשבייה, והצמח המועדף על זחליו הוא עוקץ עקרב וצמחים אחרים ממשפחת הזיפניים. זחליו שעירים כמרבית זחלי הדובונים.

תפוצה בישראל: באביב ובקיץ, במרכז וצפון הארץ, נפוץ באזור ירושלים. בעולם – בסוריה ובלבנון. כמו כן, הוא נפוץ באזור המזרח התיכון, ארצות ערב, דרום אירופה ואפריקה, והוא מופיע אף באזורים הטרופיים של אסיה ובאוסטרליה.

## קישורים חיצוניים

* דובון יפהפה בבלוג של עננת.
* דובון יפהפה באתר insectour

קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
קטגוריה:דובוניים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
לוטוס אימירה

**לוטוס אימירה** (באנגלית: **Lotus Emira**) היא מכונית ספורט במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי לוטוס משנת 2022. היא הוצגה בפסטיבל המהירות של גודווד ביולי 2021.

היא מחליפה את לוטוס אבורה, לוטוס אקסיג' ולוטוס אליז. היא מתחרה ישירה לפורשה קיימן.

ב-8 בספטמבר 2021 חשפה לוטוס את גרסת המרוץ "לוטוס אימירה GT4", זו תתחרה באליפות העולם ב-GT4. היא כוללת את המנוע שמספק 400 כ"ס, בנוסף משקלה הופחת עקב הסרת רכיבים שאינם חיוניים.

## עיצוב
העיצוב החיצוני דומה מאוד ללוטוס איוויה אך קצת שונה, כונסי האוויר יותר גדולים ומעוצבים ספורטיבית. עיצוב הפנימי הוא עיצוב מודרני מאוד יחסית למכוניות ספורט, לוטוס השתמשה בהרבה בד וסיבי פחמן להורדת המשקל. היא כוללת לוח מחוונים דיגיטלי בקוטר 12.3 אינץ' ומסך מגע המציג את המולטימדיה בקוטר 10.25 אינץ'. חישוקי הגלגלים בקוטר 20 אינץ'.

## מפרט טכני
היא כוללת שתי אפשרויות למנועים.

מנוע בנזין V6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר מגדש על או מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 2.0 ליטר מגדש טורבו, לוטוס אינה מספקת נתונים נוספים על המנועים אך מציינת כי ההספק של המנועים יעמוד בין 360 כ"ס ל-400 כ"ס. לוטוס ציינה כי נתון התאוצה יעמוד על פחות מ-4.5 שניות והמהירות המרבית תעמוד על 290 קילומטרים לשעה.

לוטוס אימירה נשענת על מתלה מסוג "עצמות עצה כפולות" גם לפנים וגם מאחור (דבר שפורשה עושה רק בגרסאות הבכירות של פורשה 911). הצמיגים מחברת מישלן אשר פותחו במיוחד לדגם.

מערכות הבטיחות של המכונית הם בלימה אוטונומית, בקרת שיוט אדפטיבית, בקרת סטייה מנתיב, בקרת ערנות נהג, ניטור שטח מת כולל תנועה חוצה מאחור ועוד'.

## קישורים חיצוניים

* 
* מה המשמעות של האימירה החדשה עבור לוטוס, באתר טופ גיר, 06 ביולי 2021
*מבט ראשון: האם לוטוס אימירה יכולה להתמודד עם פורשה קיימן?, באתר טופ גיר, 07 ביולי 2021

## הערות שוליים

אימירה
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בבריטניה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2021
שלום קיסרי

[ממוזער|360x360 פיקסלים| הנרי הרביעי מכריז על שלום קיסרי, [מיינץ, 1103. ציור מאת הרמן ויסליצנוס]]
**שלום קיסרי** (בגרמנית: **Landfrieden**; **לנדפרידן**; "שלום אדמה") היה חוזה, שבו התחייבו השליטים לוותר על כל שימוש בכוח לפתירת סכסוכים משפטיים. החוזים נכתבו בימי הביניים באימפריה הרומית הקדושה. הדבר השפיע לביטול נוהג נקמת הדם.

## היקף
הסכמי שלום קיסרי היוו את הבסיס הפוליטי לתביעות שהתנהלו מבלי לנקוט בשימוש פרטי באלימות. הם גם הסדירו את סמכות השיפוט ובכך אפשרו ליישב מחלוקות באמצעות פסקי דין המבוססים על מערכת כללים משותפת.

הפרה של השלום הקיסרי היוו עונש חמור באימפריה. חפצים, מבנים (כמו כנסיות, בתים, טחנות, כלים חקלאיים, גשרים ובעיקר דרכים קיסריות) ואנשים (כמרים, צליינים, סוחרים, נשים, אפילו חקלאים, ציידים ודייגים בביצוע עבודתם) הוצבו תחת הגנה. השלום הקיסרי יצר סוג של ממשל צבאי ובתי משפט מיוחדים.

## התפתחות
בשיא ימי הביניים מהמאה ה-11 ואילך, השלום הקיסרי עזר למניעת האלימות יחד עם שביתת הנשק של אלוהים. השלום הקיסרי הראשון ניתן על ידי היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1103 לתקופה של ארבע שנים וידוע בשם "השלום הקיסרי הראשון של מיינץ" (Erster Mainzer Reichslandfriede).

בשנת 1152 הכריז פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה על השלום הקיסרי הגדול (*Großer Reichslandfrieden*) לכל האימפריה.

השלום הקיסרי החשוב ביותר של מיינץ, עליו הכריז פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, דמה יותר לגזרה חוקית מאשר לברית נגד אלימות. כבר בשנת 1231 הוציא פרידריך את "חוקות מלפי", ספר קודיפיקציה ומערכת השיטה האינקוויזיטורית החלים על ממלכת סיציליה. השלום הקיסרי של מיינץ שחל לתקופה בלתי מוגבלת, היה מעשה חוקתי והפכה לאחד מחוקי היסוד החלים על כל האימפריה.

במאות ה-13 וה-14 נכרתו בריתות אזוריות ומקומיות רבות של שלום קיסרי, כגון פדרציות עירוניות.

## בעידן המודרני
עד היום הפרה של השלום הקיסרי על ידי מעורבות בפרעות אלימות היא עבירה פלילית על פי החוק הפלילי הגרמני, האוסטרי והשווייצרי.

## קישורים חיצוניים
* לנדפרידה של ברברוסה משנת 1152: מהדורה ביקורתית טקסטית בתרגום לטינית, גרמנית

## הערות שוליים

קטגוריה:הסכמי שלום
קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה: צבא וביטחון
מועדון הסקי המוסקבאי

**מועדון הסקי המוסקבאי** (ברוסית: **Московский клуб лыжников**, בראשי תיבות "МКЛ"), הייתה אגודת ספורט גדולה, שהתקיימה בשנים 1895–1923, בהמשך הפכה לאגודת צסק"א.
## היסטוריה
הופעתו של המועדון קשורה לרוכבי אופניים. חברי מועדון האופניים המוסקבאי יכלו לצאת לרכיבה רק בקיץ. סקי הפך לתחלופה חורפית. הצטרפו אליהם כמה רוכבים פינים ושוודים. בחורף 1894–1895 התארגן מועדון סקי של 20 איש. באביב 1895 אושרה האמנה וב־16 (29) בדצמבר 1895 נחנך מועדון הסקי במוסקבה, עם אישור האמנה. בראש המועדון עמד איוואן רוזליאקוב משנת הקמתו עד 1899.

ב-17 בדצמבר 1895 נפתחה תחנת הסקי המרכזית של המועדון "פטרובסקאיה", שנמצאה בבית פרטי שכור באזור פארק פטרובסקי - המועדון עצמו היה ממוקם בביתן קיסרי, וגולשים התחרו בשטח הסמוך. עד מהרה הופיעה תחנת הסקי השנייה "סוקולניצ'יה" בסטרומינקה.

בשנת 1901 אנשים עזבו את המועדון במטרה ליצור ארגון ספורט חדש, אשר נקרא OLLS. באביב 1909 נוצר מועדון כדורגל, כמו ב-OLLS, שם הייתה גם קבוצת הכדורגל שהוקמה בשנת 1910. המועדון לקח חלק בליגה המוסקבאית מאז 1911. אחד משחקניה הידועים היה פיודור רימשה.

בשנת 1923 הוא הפך למועדון המרכזי על שם האינטרנציונל הקומוניסטי.

## ראו גם
*OLLS
## הערות שוליים

קטגוריה:מוסקבה: מועדוני כדורגל
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 1917

**הבחירות הפרלמנטריות** ה-13 במספרן בקנדה מאז הקמתה באיחוד קנדה התקיימו ב-17 בדצמבר 1917 והיו בחירות לבית הנבחרים הקנדי, הבית התחתון בתוך הפרלמנט של קנדה. היו אלו מבין הבחירות החשובות ביותר בהיסטוריה הקנדית והם התקיימו במהלכה של מלחמת העולם הראשונה ו-11 ימים בלבד מאז פיצוץ הליפקס. היו אלו הבחירות הראשונות בהיסטוריה הקנדית שבהן ניתנה זכות הצבעה לנשים. קודם לבחירות הנהיגה את קנדה ממשלה שמרנית בראשותו של ראש הממשלה רוברט בורדן. האופוזיציה הונהגה בידי וילפריד לורייה, מנהיג המפלגה הליברלית. במסגרת מעורבותה של קנדה במלחמת העולם הראשונה נדרש מצידה של הממשלה להעביר חוק גיוס חובה לחיל המשלוח הקנדי, זאת לאחר שהממשלה לא יכלה למלא את הבטחתה לגיוס מתנדבים בלבד.

עקב מהלך המלחמה נדחו הבחירות בשנה מ-1916 ל-1917, החלטה שאושררה בידי הממשלה הבריטית בראשות דייוויד לויד ג'ורג'. לקראת הבחירות הביא בורדן למהפך במפה הפוליטית, כאשר בתמיכת חבר המפלגה השמרנית, ארתור מיין, פירק את המפלגה השמרנית והקים במקומה את "המפלגה היוניוניסטית" (Unionist Party) שנועדה להניע מצביעים ליברליים תומכי הגיוס לתמיכת הממשלה. לקראת הבחירות אפשרה הממשלה זכות הצבעה לנשותיהם של חיילים שהיו באותה העת בשדה הקרב במלחמה. בבחינת ההצבעה חולקו המפלגה הליברלית של לורייה והמפלגה היוניוניסטית של בורדן פשוט בתור האופוזיציה והממשלה עבור המצביעים. הבחירות חילקו בעיקרן את האוכלוסייה האנגלית פרוטסטנטית כתומכת המפלגה היוניוניסטית ואת האוכלוסייה הצרפתית קתולית כתומכת המפלגה הליברלית. בסופן של הבחירות השתנתה המערכת הפוליטית בקוויבק, אשר בתוכה נעלם הפלג הפוליטי השמרני למשך יובל.

במהלך הבחירות היו מספר מועמדים עצמאיים ומפלגות קטנות. הממשלה היוניוניסטית קיבלה בסופן של הבחירות 1,070,694 קולות שהיוו 56.93% מכלל הקולות לעומת האופוזיציה הליברלית שקיבלה 729,756 קולות שהיוו 38.80% מכלל הקולות. היו אלו הבחירות האחרונות שבהן התחרה לורייה לראשות הממשלה שכן הוחלף בהנהגת הליברלים בידי ויליאם ליון מקנזי קינג. בבחינת מושבי בית הנבחרים השיגו היוניוניסטים 153 מושבים לעומת 82 לליברלים. הממשלה היוניוניסטית עם זאת, סבלה ממשברים פנימיים עקב חלוקת חבריה בין הפלג הליברלי והפלג השמרני. על כל מקרה, הממשלה החדשה העבירה חקיקה שאכפה את חוק גיוס החובה.

## תוצאות לפי מפלגה

## קישורים חיצוניים

* בחירות וראשי ממשלה, האנציקלופדיה הקנדית
* תוצאות בחירות בקנדה, 1867 - הווה

1917
קטגוריה:1917
קטגוריה:גיוס חובה לשירות צבאי
קטגוריה:זכות בחירה לנשים
עבאס אבראהים

**עבאס אבראהים** (בערבית: **عباس إبراهيم**; נולד ב-2 במרץ 1959) הוא קצין בדרגת מייג'ור גנרל, ששימש כמנכ"ל שירות הביטחון הכללי של לבנון, מאז 18 ביולי 2011.

## ביוגרפיה
אבראהים נולד ב-2 במרץ 1959 למשפחה שיעית בנפת צידון שבמחוז דרום לבנון. בגיל תשע עשרה הוא למד בבית ספר צבאי במשך שלוש שנים וסיים שם את לימודיו בדרגת לוטננט. הוא בעל תואר ראשון במדעים צבאיים ותואר ראשון במנהל עסקים.

לאורך שנות השמונים הוא השתתף בכמה קורסי הכשרה בצבא, ובשנת 1989, השתתף בקורס הכשרה לחיל רגלים בארצות הברית. באותה השנה, אבראהים הפך לשומר הראש האישי של שליח הליגה הערבית בלבנון, לאח'דר בראהימי.

בין השנים 1989–1992, היה אבראהים ראש צוות ההגנה של נשיא לבנון, אליאס הראווי, ובין השנים 1992–1993 היה ראש צוות ההגנה של ראש ממשלת לבנון רפיק אל-חרירי. בשנת 1994 הוא מונה לראש המחלקה למלחמה בטרור וריגול בשירות הביטחון הכללי של לבנון, ושימש בתפקיד זה עד שנת 1998. בתקופה זו, אבראהים היה מקושר רבות לחזבאללה.

בשנת 1998, אבראהים קיבל הכשרה ביטחונית מתקדמת בבריטניה.

בין השנים 1998–2002 היה אבראהים ראש הסניף למלחמה בטרור, ובין השנים 2003–2005 הוא היה ראש גדוד הקומנדו.

בשנת 2011 מונה אבראהים למנכ"ל שירות הביטחון הכללי (לבנון).

בשנת 2014, לאחר שמחבל מתאבד התפוצץ במרחק לא רב ממנו האשים אבראהים את המוסד הישראלי בניסיון להתנקש בחייו.

הוא נחשב כמקורב לחזבאללה וסוריה.

בינואר 2023 טארק ביטר השופט החוקר את הפיצוץ בנמל ביירות האשים את מספר אישים בכירים באחריות לפיצוץ, ביניהם איבראהים. הגנרל לא השיב להאשמות נגדו, וחזבאללה טען שהשופט מוטה נגד הארגון.

בפברואר 2023 תמה כהונתו לאחר שהגיע לגיל 64, גיל הפרישה בלבנון, וממשלת לבנון לא מינתה לו מחליף וגם לא דנה באפשרות להאריך את כהונתו.

בנובמבר 2023 דווח כי הוא ניסה לתווך בין ישראל לחמאס בנושא החטופים.

## חיים אישיים
אבראהים נשוי לגאדה זיינדדין ולהם שלושה ילדים: מוחמד, עלי ובילאל.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא לבנונים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1959
פוגוניאס קרומיס

**פוגוניאס קרומיס** (שם מדעי: *Pogonias cromis*) הוא מין של דג גרם ממשפחת המסריים, החי במימי מערב האוקיינוס האטלנטי לחופי דרום ארצות הברית ומקסיקו בימים הטרופיים. הוא דומה למין היחידי בסוגו מוסר בריכות (*Sciaenops ocellatus*).
## מאפיינים
מין זה מגיע לאורך של 50 ס"מ בממוצע ומשקל 2 עד 14 ק"ג אך נצפו גם פרטים באורך 170 ס"מ ומשקל של 51.3 ק"ג. הוא בעל מבנה מגושם עם גב מוגבה, זוג סנפירים גביים נמוכים ופרוקים וזנב קצר ומשלוש. סנפירי החזה רחבים ובשרניים והראש גדול ומוגבה. הלסתות והשפתיים חזקות ומותאמות לפיצוח של טרף קשה כמו צדפות וסרטנים. הקשקשים שחורים או אפורים כהים ומעט כסופים בתחתית. הפרטים הצעירים בעלי פסים שחורים-לבנים אופקיים והזנב אפור כהה.

דג זה מצוי במערב האוקיינוס האטלנטי לחופי נובה סקוטיה לפלורידה, מפרץ מקסיקו, האנטילים והים הקריבי ומצוי גם בדלתת האורינוקו ובחופי ארגנטינה. לרוב הוא משריץ צאצאים במים פחות מלוחים ואף בשפכי נהרות, לרוב בין חופי מפרץ דלאוור עד פלורידה והרבה פרטים מצויים בטקסס.

הפרטים הצעירים ניזונים בעיקר מזואופלנקטון ובהמשך גם מתולעים ודגיגים בעוד הבוגרים הם ניזוני קרקעית המחפשים בעיקר סרטנים ורכיכות כמו צדפות וחלזונות אותם הם מפצחים בלסתותיהם החזקות. הם ניזונים גם מצמחי מים מסוימים.

דג זה נידוג דרך קבע לאורך חופי ארצות הברית בדיג של חכה ופיתיון. הדג הבוגר בעל עור קשה למאכל אך לא רעיל או מסוכן.

## גלריה

Juvenile Black Drum Fish.jpg
Gigantic Black Drum.JPG
Black drum.jpg
Pogonias Cromis 2010-05-28.jpg
Cuvier-29-Pogonias-Chevalier.jpg|איור


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:מסריים
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
מוסקו (איידהו)

**מוסקו** (באנגלית: **Moscow**, כמו שמה האנגלי של העיר מוסקבה) היא עיר בצפון איידהו, בגבולה עם מדינת וושינגטון. העיר היא מושב המחוז והעיר הגדולה ביותר במחוז לייטה. בעיר, שנוסדה ב-1887, נמצאת אוניברסיטת איידהו, המהווה את המעסיק הגדול ביותר בה ובמחוז כולו.

## שם העיר
קיימות מספר גרסאות לקביעת שם העיר. הגרסה המרכזית קובעת שהעיר נקראה בשמה על ידי מתיישב שהיגר לארצות הברית מרוסיה שהקים נקודת מסחר במקום בסביבות 1870 וקרא אותה על שם עיר הולדתו. גרסה אחרת קובעת שהאיש שמילא את מסמכי ההתאגדות של העיר, סמואל נף, קרא אותה על שם עיר הולדתו, מוסקו שבפנסילבניה. גרסה אחרת טוענת ששם המקום נובע משם אמריקאי-ילידי ואין לו קשר לעיר הרוסית.

## גאוגרפיה
העיר נמצאת ברמת קולומביה, המאופיינת בקרקעות גרניט ובזלת. בעיר זורם נחל פרדייס קריק (Paradise Creek). מצפון-מזרח לעיר מתנשא הר מוסקו לגובה 1,519 מטרים.

העיר הקרובה ביותר היא פולמן, וושינגטון, ביתה של אוניברסיטת המדינה של וושינגטון והערים חולקות אזור מטרופולין משותף ובכללו נמל התעופה האזורי פולמן-מוסקו.

## תושבים ידועים
* ג'ואל קורטני - שחקן
* ויליאם מקונל - מושל איידהו (1893–1897)
* דן או'בריאן - אתלט, אלוף העולם ושיאן העולם בקרב עשר
* ג'וש ריטר - זמר-יוצר

## קישורים חיצוניים

* אתר לשכת המסחר של מוסקו
* העיר בקטלוג curlie
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:איידהו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1871
מוסר בריכות

**מוסר בריכות** (שם מדעי: *Sciaenops ocellatus*) הוא מין של דג גרם ממשפחת המסריים, המהווה מין יחיד בסוגו. הוא חי במערב האוקיינוס האטלנטי שבין מסצ'וסטס לפלורידה ובמפרץ מקסיקו. הוא קרוב למין פוגוניאס קרומיס ולעיתים מזדווג איתו.

המוסר מגיע לאורך של 55 עד 80 ס"מ בממוצע אך פרטים גדולים הגיעו לאורך 150 ס"מ ומשקל 45 ק"ג. הוא יכול לחיות בטבע עד גיל 50. הוא בעל ראש גדול ומוגבה, לסתות חזקות וסנפירים קצרים ופרוקים. צבעו של המוסר אדום-ורדרד עם גוף אפור בהיר עד לבן והסנפירים אפורים. סמוך לזנב ישנם 2 טבעות עיניים מדומות המשמשות כנראה לחקיינות עצמית המסתירה את ראש הדג ומבלבלת את טורפיו. עם זאת החיקוי לא מוצלח במיוחד והדג מתגונן בעיקר בשחייה מהירה.

דג זה ניזון בקרבת קרקעית הים מסרטנים וחסילונים שונים ומדגים אחרים כמו קיפונאים, ספרוסיים, סרדיניים, טריגליים, לטנוניים ואף ממיני מסריים קטנים.

הדג חי במים חמימים לאורך דרום ארצות הברית ומפרץ מקסיקו בקרבת החופים והשוניות. דג זה נידוג כדג מאכל מסחרי וגם כדג ספורט עקב גודלו המרשים והוא דג הספורט היקר ביותר במפרץ מקסיקו. הוא גם מגודל בחקלאות ימית לאורך החופים. הדג נפוץ ואיננו מצוי בסכנה בטבע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:מסריים
קטגוריה:מקריני סנפיר יחידים בסוגם
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
אנתוני קוטון

**אנתוני קוטון** (באנגלית: **Anthony J. Cotton**) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית, כיהן כמפקד הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
קוטון סיים ב-1986 תואר ראשון באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית והתגייס לחיל האוויר של ארצות הברית. הוא שירת בכנף טילים בליסטיים בדקוטה הצפונית ובבסיס חיל האוויר ונדנברג של חיל האוויר העשרים. בהמשך שימש קצין בתחום הריגול הלוויני בבסיסים בקולורדו. שירת במטה חיל האוויר ה-14 וכמפקד יחידת שילוח הלוויינים השלישית. בשנים 2005 עד 2008 שירת בפנטגון. באפריל 2008 מונה למפקד להק המבצעים במתקן בבסיס פורט בלוור בווירג'יניה. ביולי 2009 מונה לסגן מפקד כנף הטילים 341 ובמאי 2010 מונה למפקד הכנף הממוקמת במונטנה. באוגוסט 2011 מונה למפקד כנף החלל ה-45 ומתקן שילוח הלוויינים בבסיס חיל האוויר פיטרסון בפלורידה. ביוני 2013 מונה לסגן ראש משרד הסיור הלאומי.

בנובמבר 2015 מונה למפקד חיל האוויר העשרים של ארצות הברית. בפברואר 2018 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד ונשיא אוניברסיטת חיל האוויר. באוקטובר 2019 מונה לסגן מפקד פיקוד התקיפה הגלובלית. בספטמבר 2021 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד הפיקוד. בדצמבר 2022 מונה למפקד הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית.

קוטון בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית ותואר שני בניהול מאוניברסיטת מרכז מישיגן.
## קישורים חיצוניים

*ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית

קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרכז מישיגן
קטגוריה:נשיאי אוניברסיטת חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20