open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ישראל גורי

**ישראל גוּרי** (15 באוקטובר 1893 – 17 בספטמבר 1965) היה פוליטיקאי ישראלי ממייסדי מפלגת מפא"י, בה נחשב סמכות מוסרית, חבר הכנסת ויושב ראש ועדת הכספים מן הכנסת השנייה ועד לכנסת החמישית.

## ביוגרפיה
נולד בשם **ישראל גורפינקל** בהירשאני במולדובה (אז תחת שלטון האימפריה הרוסית). למד לימודי קודש בחדר, סיים בית ספר תיכון בקישינב והיה פעיל בתנועת צעירי ציון שם. למד באוניברסיטת אודסה והיה פעיל ציוני שם – מזכיר הוועד הציוני ומזכיר הוועד המקומי של קרן קיימת לישראל. באודסה הכיר את גילה ווסקובוניק, ונישא לה.

עלה לארץ ישראל ב-1919 באונייה "רוסלאן" יחד עם ההיסטוריון יוסף קלאוזנר, הצייר יצחק פרנקל והאדריכל זאב רכטר. הוא החל לעבוד בעיריית תל אביב (עד 1928).
בשנים אלו נולדו לו ילדיו: חנה, חיים וזהר.

## פוליטיקה
היה חבר מפלגת הפועל הצעיר וממייסדי ההסתדרות (בה שימש כחבר מועצת פועלי תל אביב בשנים 1922–1931). ב-1930 היה בין מייסדי מפא"י (שהוקמה כאיחוד של מפלגת אחדות העבודה והפועל הצעיר).

לפני ואחרי קום המדינה מילא תפקידים שונים כמו ציר באספת הנבחרים, מנהל מחלקת התרבות של עיריית תל אביב, מזכיר ועדת הביקורת המרכזית של ההסתדרות, חבר מועצת עיריית תל אביב (1929–1931), יושב ראש ועדת הביקורת של מפא"י.

בשנת 1949 נבחר מטעם מפא"י לכנסת הראשונה וכיהן עד הכנסת החמישית. עמד ברציפות בראש ועדת הכספים החל בכנסת השנייה ועד לפטירתו.

ב-25 באפריל 1955 עמד בראש ועדת גורי לעניין תביעות שכר העבודה לעובדי מדינה בכירים מנהלים כלליים והפקידות הגבוהה.

ב-1961 מונה לחבר ולסגן יושב ראש המועצה המייעצת של בנק ישראל.

נחשב לאדם הידוע ביושרו ובהגינותו. רחובה הראשי של שכונת קריית שלום שבדרום תל אביב קרוי על שמו.

פרסם מאמרים ב"הפועל הצעיר" וב"דבר".

## הצמחונות
גורי היה צמחוני, ולאחר שאמירים היה ליישוב צמחוני עבר להתגורר בו. בעת דיון שנערך בכנסת בהצעת חוק הרשויות המקומיות (הסמכה מיוחדת), שעניינה הסמכת הרשויות המקומיות לאסור מכירת בשר חזיר בתחומן, התבטא בחריפות נגד אכילת בשר באשר הוא:

## מספריו
* **מנוחה לא בראתי** / הביא לדפוס מ' סבר, תל אביב: עם עובד, תש"ל-1960 (כתבים אוטוביוגרפיים).

## לקריאה נוספת
* 'גורפינקל, ישראל', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 132. 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ארכיון ישראל גורי, באתר ארכיון מפלגת העבודה ע"ש משה שרת
* חגי כהן, "בשר זה רצח" מעל דוכן הכנסת: חבר הכנסת ישראל גורי על אכילת חזירים וחיות אחרות, באתר אנימלס
* ריאיון למוזיאון הכנסת עם חכ"ל חיים גורי המספר על אביו, חכ"ל ישראל גורי, שהיה יושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראלים ילידי מולדובה
קטגוריה:יהודים מולדובנים
קטגוריה:פעילים ציונים במולדובה
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:עולי האונייה רוסלאן
קטגוריה:פעילים ציונים ביישוב
קטגוריה:חברי צעירי ציון
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:חברי אספות הנבחרים
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
קטגוריה:חברי מועצת העיר תל אביב-יפו
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפא"י
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אודסה
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:חברי הכנסת הרביעית
קטגוריה:חברי הכנסת החמישית
קטגוריה:חברי המועצה המייעצת של בנק ישראל
קטגוריה:יושבי ראש ועדת הכספים
קטגוריה:אמירים: אישים
קטגוריה:חברי כנסת צמחונים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1893
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1965
קטגוריה:חברי הכנסת: פקידים
בזיליקת קונסטנטינוס

**בזיליקת קונסטנטינוס** או **בזיליקת מקסנטיוס וקונסטנטינוס** היא המבנה הגדול ביותר שנבנה בפורום שברומא העתיקה. המבנה ניצב בצידו הצפון מזרחי של הפורום.
## היסטוריה
הקמת המבנה החלה בשנת 308 בתקופת שלטונו של הקיסר מקסנטיוס, ונועדה לבטא את חידוש תפארתה של העיר רומא ואת חידוש מעמדה המרכזי באימפריה תחת שלטונו של מקסנטיוס. אלא שמקסנטיוס, שנהרג בקרב על גשר מילביוס בשנת 312 בידי קונסטנטינוס, לא זכה לסיים את בנייתה, והיה זה קונסטנטינוס שסיים את הקמת המבנה בשנת 312, תוך הכנסת שינויים משמעותיים בתפקודו, בעיטוריו ובכניסות המובילות אליו.

### ארכיטקטורה ומבנה
הבזיליקה בתכנונה המקורי אינה נושאת קווי דמיון רבים לבזיליקות שנבנו לפניה בעיר רומא, ואינה עומדת בסטנדרטים הקלסיים לעיצוב בזיליקה כפי שנוסחו על ידי האדריכל הרומי בן המאה הראשונה לפנה"ס ויטרוביוס. נראה כי המבנה האדריכלי של הבזיליקה שואב השראה רבה דווקא מבתי מרחצאות שונים בעיר רומא, כשהבולטים שבהם הם מרחצאות קרקלה ומרחצאות דיוקלטיאנוס וחוקרים שונים טוענים כי ניתן לראות באולם המרכזי של הבזיליקה סוג של פריג'ידריום (חדר מים קרים בבתי מרחץ).

המבנה היה מורכב מספינה מרכזית שתקרתה הייתה עשויה קמרונות צולבים שהתנשאה לגובה 39 מטרים ונתמכה על ארבעה עמודים. הספינה הסתיימה באפסיס. בצידי הספינה היו שני מעברים שכוסו בשלושה קמרונות חבית. מהכנסייה נותר כיום רק המעבר הצפוני. בקירות המבנה היו מספר מדפים שעליהם הוצבו פסלי האלים.

לא ידוע מה היה שימושו המקורי של המבנה בעת הקמתו, אך מקובל לשער כי המבנה שימש כבית משפט וכאולם מפגש - השערה הנתמכת על ידי נסיבות עלייתו לשלטון של מתכנן המבנה מקסנטיוס, שכללו את תמיכתם של בעלי השררה ברומא.

## לקריאה נוספת

* Sahotsky, Brian: *The Propaganda of The Emperor Maxentius: An Expansion of Roman Architectural Topography,* Thesis, University of Wisconsin at Milwaukee, 2004 * *


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פורום רומאנום
קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
עמוד פוקאס

**עמוד פוקאס** (איטלקית: Colonna di Foca) הממוקם בפורום ברומא והוקדש לזכרו של הקיסר הביזנטי פוקאס ב-1 באוגוסט 608 הוא המבנה האחרון שנבנה בפורום.

## מבנה
העמוד הוא עמוד שיש לבן קורינתי שנעשה בו שימוש משני. גובה העמוד 13.6 מטרים, והוא נחצב במאה השנייה ונלקח ממקומו המקורי והובא אל הפורום. במקור עמד בראש העמוד פסלו של דיוקלטיאנוס. כתובת המקדישה את העמוד לדיוקלטיאנוס הוסרה, ובמקומה נכתבה כתובת המנציחה את פוקאס.

במקור היו יסודות העמוד העשויים אבנים אדומות מתחת לפני הקרקע. כיום נמצא המבקר בפורום נמוך מיסודות העמוד בשל החפירות הארכאולוגיות והשבת מפלס הויה סאקרה לגובהו כפי שהיה בתקופת הקיסר אוגוסטוס.

בראש העמוד עמד פסלו המוזהב של הקיסר, אולם זה הוסר עד מהרה כאשר באוקטובר 610 הקיסר (שבעצמו עלה לשלטון לאחר שקשר נגד הקיסר הקודם) נתפס, עונה, ובותר לחלקים.

לא ברורה הסיבה בעטייה הוחלט שיעמד העמוד לזכר הקיסר. אף כי הקיסר ידוע בכך ש"תרם" רשמית את הפנתאון לאפיפיור בוניפקיוס הרביעי אשר הקדיש אותו ככנסייה לכל הקדושים (מאוחר יותר, בימי הביניים הוקדשה הכנסייה גם למרים אם ישו, לא ברור אם העמוד הוקם מסיבה זו).

בשל מיקומו של העמוד הבודד במרכז הפורום, זכה העמוד לתיאורים רבים בציורים, תחריטים ותבליטים החל מימי הביניים, ובעיקר במאה ה-18, והפך, למעשה, לסמל הריסות הפורום.

## קישורים חיצוניים

*תצלומיו של רנה סניידל של עמוד פוקאס
*עמוד פוקאס ב'''אנציקלופדיה רומאנה'''
*ספרו של כריסטיאן הולסן משנת 1906 '''הפורום הרומי: ההיסטוריה שלו והאנדרטאות בו'''

קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
קטגוריה:פורום רומאנום
פוקאס
סקיריטיס

**סקיריטיס**, אזור הנמצא בשטח הררי בגבול בין לאקוניה לארקאדיה. אזור זה תחום על ידי נהר האונוס והאֶוּרוֹטַס. בתקופת יוון הקלאסית, אזור זה היה חלק מהמדינה הספרטנית.

האזור היה מיושב באיכרים שבנו את כפריהם על גדות הנהרות העוברים דרכו. על פי סטפנוס מביזנטיון והיסכיוס האלכסנדרוני תושביו היו ממוצא ארקדי. שטח זה היה בעל חשיבות אסטרטגית גבוהה בגלל דרך שעברה בו בין ספרטה לטגאה. מעמד הסקיריטוי היה דומה לזה של הפריוקים. 

בעתות מלחמה, תושבי האזור התגייסו לצבא הספרטני וסיפקו לו כ-600 חיילים רגלים קלי חימוש.

קטגוריה:ספרטה
קטגוריה:יוון: גאוגרפיה
תרד

ממוזער|צלחת עם תרד.
**תרד** (שם מדעי: *Spinacia oleracea*) הוא צמח חד שנתי בעל עלים ירוקים המשמש למאכל ולרפואה. מקור הצמח הוא ממרכז אסיה והוא גדל באזורים ממוזגים וגם בישראל. לתרד שלושה זנים עיקריים המסווגים על פי סוג העלים. טעמם של העלים וההרכב התזונתי שלהם משתנים לפי עונות השנה.

מתרד אפשר להכין פשטידות וקציצות מסוגים שונים.

בקרב היהודים ההרריים מכינים מתרד מאכל מסורתי לפסח בשם תרה. מאכל זה התקבל כמאכל הלאומי של דאגסטן. התרד פופולרי מאוד גם במטבחים של חבל הבלקן והים האגאי, ומופיע במאכלים כגון הספנקופיטה והספנוקוריזו במטבח היווני, והבולמאס והרביקוס במטבח היהודי ספרדי.

## תזונה

לפי אמונה נפוצה, אכילת תרד מוסיפה ברזל לתזונה, אך הדבר אינו בהכרח נכון. במנת הגשה של 60 גרם עלים מבושלים יש 1.9 מ"ג ברזל בלבד – כמות דומה לעלים ירוקים אחרים. ניתן לייחס את האמונה בדבר כמות הברזל הגדולה בתרד לטעות רישום המדידה של המדען אריק וון-וולף במחקרו משנת 1870, שמיקם את הנקודה העשרונית בתוצאת המדידה שלו ספרה אחת ימינה ממקומה, דבר שהביא לתוצאה של כמות ברזל הגדולה פי 10 מערכה האמיתי. בנוסף, החומצה האוקסלית שבתרד סופחת ברזל, כך שתרומת התרד לצורכי הגוף בברזל נמוכה.
לעומת זאת במחקרים שנעשו נמצא כי תרד עשוי לשפר את בריאות הלב והשרירים עקב נוגד חמצון חשוב שנמצא בו בשם C0-Q10.

לתרד כמות גדולה של סידן, אך החומצה האוקסלית שבו קושרת את הסידן ומאטה משמעותית את ספיגתו בגוף.

תרד מכיל כמות גבוהה של ויטמינים ומינרלים בהם מגנזיום, ויטמין A, ויטמין K (שלא מומלץ לנוטלי קומדין עקב הפחתת האפקט התרפואיטי), חומצה פולית, סיבים תזונתיים, ונוגדי חמצון.

## סוגים שונים של תרד

לתרד שלושה זנים למאכל:

### סאבוי

עליו מסולסלים, ירוקים כהים ופריכים למגע.

### תרד חלק עלים

עליו גדולים וחלקים, והוא קל לניקוי יותר מהסאבוי. נהוג לשווק אותו בצעירותו (עלי בייבי תרד) או בקופסאות שימורים.

### סאבוי למחצה

הרכבה של הזנים הקודמים. דומה במראהו לסאבוי, אך קל יותר לניקוי.

## תרד בתרבות פופולרית

אזכור מפורסם של התרד בתרבות הפופולרית הוא בסדרה המצוירת פופאי המלח. גיבור הסדרה, פופאי, נעזר באכילת תרד כדי להיחלץ ממצבי ביש אליהם הוא או חבריו נקלעים. כאשר מוצא עצמו פופאי בצוק העיתים, הוא שולף פחית שימורי תרד ואוכל את תוכנה (לרוב, תוך לחיצת הפחית הסגורה באגרופו, כך שהמכסה נבקע ותכולת הפחית מתעופפת ישירות לפיו). אכילת התרד מקנה באופן מיידי לפופאי כוחות פיזיים חזקים ביותר, גם אם לזמן קצר בלבד, המאפשרים לו לגבור על אויביו ולהחלץ מצרה. הבחירה בתרד, כמזון רב בריאות המקנה כוחות יוצאי דופן, נבעה ככל הנראה מתפישה מוטעית אודות כמות הברזל בתרד וייתכן ונועדה גם לעודד את אכילתו. תפישה זו רווחה בשנות ה-30 של המאה ה-20 (השנים שבהן נכתבה והופקה הסדרה המצוירת) והופרכה רק שנים לאחר מכן. 

## רגישות למזיקים

תרד נמכר ברשתות השיווק גם כצרור עלים, ולכן רגיש למגוון מזיקים, שאינם מוסרים תמיד טרם השיווק. המזיקים שניתן למצוא בתרד הם זחלים ורמשים קטנים. שטיפה קלה במים עם חומץ תנקה היטב את העלים.
תרד, כמו גידולי עלים אחרים, מרוסס באופן תדיר בחמרי הדברה המכילים זרחן. לכן יש המעדיפים לצרוך תרד מגידול אורגני.

## קישורים חיצוניים

* 
* תרד באתר גאמון – צמחי מרפא
* 
* 
* 
* 
* ערכים תזונתיים של תרד באתר FoodsDictionary
* 
* מתכונים עם תרד, באתר FoodisGood מתכונים, 15 בדצמבר 2016

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:סלקיים
קטגוריה:ארץ ישראל: סלקיים
קטגוריה:ירקות עלים
דניאל יאמר

**דניאל יאמר** (בגרמנית: **Daniel Jammer**; נולד ב-11 באוגוסט 1966 בפרנקפורט) הוא איש עסקים יהודי, ישראלי-גרמני, המתגורר בהרצליה, והוא המנהל, המייסד והבעלים של ניישן-אי (Nation-E), חברת ICT המפתחת מערכות אנרגיה ותקשורת המבוססות על סוללות ליתיום מתקדמות.

יאמר נולד למשפחת פליטי שואה שהתמקמה בפרנקפורט. הוא שיחק בנעוריו במחלקת הנוער של קבוצת הכדורגל היהודית מכבי פרנקפורט. כבר בגיל צעיר החל להיות שותף בעסק הענתיקות של אביו, ומאוחר יותר החל לעסוק בנדל"ן בארצות הברית ובגרמניה. עד שנת 2004 היה שותף לעסק גדול למכירת טיטניום השייך לחותנו.

ב-2004 רכש יאמר את הבעלות על מועדון הכדורגל הסלובקי, סנץ. הוא החזיק במועדון עד שנת 2007. הוא היה מועמד גם לרכישת מועדוני כדורגל נוספים, כדוגמת סלובן ברטיסלאבה מסלובקיה ואיינטרכט פרנקפורט מגרמניה.

בשנת 2006 עלה עם משפחתו לישראל ורכש את הבעלות על מועדון הכדורגל הישראלי מכבי נתניה. יאמר, שהשקיע במהלך שנותיו כבעלי הקבוצה כ-80 מיליון ש"ח, הביא שחקני רכש רבים למכבי נתניה. תחתיו היא הפכה לקבוצת צמרת בכדורגל הישראלי, נאבקה במשך שנתיים על אליפות ליגת העל הישראלית וסיימה פעמיים במקום השני בליגה, וכן העפילה לראשונה בתולדותיה למוקדמות גביע אופ"א. בעקבות כך נחשב יאמר למי שהחזיר את הקבוצה לימיה הגדולים. בפברואר 2010 הודיע כי יעזוב את הקבוצה בסיום עונת הכדורגל.

מלבד החזקת מכבי נתניה הפעיל יאמר מספר פרויקטים נוספים בישראל, כדוגמת עריכת אימונים לילדים ממוצא אתיופי, ושותף בעסקי מספר חברות.

יאמר נשוי ואב לשני ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים גרמנים
קטגוריה:עסקני כדורסל ישראלים
קטגוריה:עסקני כדורגל גרמנים
קטגוריה:עסקני כדורסל יהודים
קטגוריה:בעלי קבוצות כדורגל בישראל
קטגוריה:מכבי נתניה
קטגוריה:סלובקיה: אישים בספורט
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
כפר מעש

**כְּפַר מַעַשׂ** הוא מושב בדרום השרון, מדרום לפתח תקווה על גבול בקעת אונו, בתחומי מועצה אזורית דרום השרון.
היישוב ממוקם מדרום לכביש 471 (מכבית), המפריד כיום בינו לבין פתח תקווה, ומחובר אורבנית לגת רימון וגני תקווה.

## היסטוריה
היישוב הוקם במסגרת תוכנית התיישבות האלף בשנת 1934 על קרקע בשטח 900 דונם בבעלות הקרן הקיימת. תחילה, עוד לפני הקמת היישוב, עובד השטח במשותף בידי קבוצה מפועלי פתח תקווה בשם "בהדרגה" (ונקרא כך היות שהקמת היישוב לקבוצה בידי המוסדות המיישבים נעשתה לאט לאט ובהדרגה) וקבוצה בשם "היובל" של ארגון בני בנימין (מקור השם נבע מכך שהקבוצה נתארגנה בשנת 1928 - שנת היובל לקיומה של פתח תקווה ממנה יצאו). 120 דונם משטח המיועד ליישוב היו בבעלות איכרי פתח תקווה ונמסרו לקבוצת "היובל" במתנה. הוחלט שהקרן הקיימת תרכוש אדמות נוספות בסמוך וכל הקרקע תהייה בבעלות הקרן. חלק מהשטח נמסר לארגון "בהדרגה".

ב-18 באפריל 1934 החלה קבוצת "היובל" בהקמת יישוב על השטח שעובד במשותף ללא הסכמת קבוצת "בהדרגה". ופרץ סכסוך בין שתי הקבוצות. לבסוף חולק השטח לפי התכנון המקורי של הקרן הקיימת, והיישוב של קבוצת "בהדרגה" הוקם בינואר 1935. בשנת 1939 נמנו במושב "בהדרגה" 188 תושבים ב-43 משקים. בימי המרד הערבי הגדול סבלו מתיישבי המושב מערביי הכפר השכן יהודייה (עבאסייה), ובלילות נאלצו להחשיך את בתיהם.

לאחר הקמת המדינה אוחדו שני היישובים ליישוב אחד בשם "כפר מעש". ליישוב הוקצו קרקעות נוספות שהיו שייכות לכפר הערבי הסמוך יהודייה (עבאסייה), שננטש ב-1948. השם "כפר מעש", הוא על שם "ארגון מעש" שהקים גם את המושב הסמוך כפר אז"ר (אין המדובר בראשי תיבות - מע"ש, גרסה זו היא שיבוש. לפי גרסה אחרת השם הוא כן מע"ש כראשי תיבות של "מושב עובדים שיתופי").

בית המגורים הראשון שהוקם במושב הוקם על ידי משק גולדשטיין, משפחת חקלאים שמגדלים עד היום פירות הדר בפרדסי המושב, בין המתיישבים הראשונים במקום בנוסף הייתה משפחתו של המשורר נתן יונתן, ושם גם עברה עליו ילדותו. אחת מתושבותיו הידועות הייתה הסופרת דבורה עומר.

במושב קיים ק"ן (קהילת נוער) משותפת יחד עם גת רימון. במושב פועלת פעילות התנועה החדשה.

## גלריית תמונות

קובץ:Kfar_Maas_Tank.jpg|טנק באנדרטה לנופלים במערכות ישראל
קובץ:Kfar_Maas_memorial.jpg|אנדרטה לנופלים במערכות ישראל
קובץ:Kfar_Maas_street.jpg|רחוב במושב
קובץ:Kfar Maas (FL38552321).jpeg|כפר מעש, 1938


## קישורים חיצוניים

* אתר הבית של מושב כפר מעש.
*כפר מעש, באתר מועצה אזורית דרום השרון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובי המועצה האזורית דרום השרון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1935
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
פורום טראיאנוס

ממוזער|350px|פורום טראיאנוס
**פורום טראיאנוס** (בלטינית: *Forum Traiani*) הוא אחרון הפורומים הקיסריים שנבנו ברומא בעת העתיקה.

## היסטוריה
פורום טראיאנוס הוקם במצוות הקיסר טראיאנוס בכספי הביזה מניצחונותיו של הקיסר בקרבות שהסתיימו בכיבוש דאקיה בשנת 106 לספירה.

הפורום נחנך בשנת 112.

לצורך הקמת יסודות המבנה המונומנטלי נחפר בור רחב ממדים בין גבעת הקווירינל וגבעת הקפיטולין (בשל היקף הבנייה הרחב הנדרש להקמת המבנה, משערים שחפירת היסודות החלה עוד בתקופת שלטונו של הקיסר דומיטיאנוס. ככל הנראה האדריכל שתכנן את הפורום היה אפולודור מדמשק.

במקביל להקמת הפורום נבנו גם שוקי טראיאנוס ופורום קיסר.

## מבנה הפורום
הפורום נבנה סביב חצר נרחבת שמשני צדדיה מבני הפורום להם מרפסות רחבות ובקצה הפורום נבנתה הבזיליקה אולפיה. הכיכר רוצפה בשיש.

## ימי הביניים
מבנה הפורום נותר בשימוש אף לאחר נפילת האימפריה הרומית. קונסטנטינוס השני ביקר במקום במאה הרביעית וראה את פסלו של טראיאנוס עדיין עומד בראש הבזיליקה.

החל מהמאה ה-9 נלקחו אבני השיש של החצר לשימוש משני, אולם עצם העובדה שאבנים אלה הוחלפו באבנים פשוטות יותר מעיד שהפורום היה עדיין בשימוש.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
טראיאנוס
קטגוריה:מונטי
SPQR

[שמאל|ממוזער|270px|הכתובת על [שער טיטוס - Senatus Populusque Romanus]] 
[שמאל|ממוזער|200px|מכסה ביוב ב[רומא ועליו הכתובת]]
ממוזער|150px|סמל העיר רומא כיום
**.S.P.Q.R** (לטינית: **Senatus Populusque Romanus**, בעברית: **הסנאט והעם של רומא**; לדיון על גרסאות אחרות ראו בהמשך) הם ראשי תיבות בלטינית שנכתבו על דגלי הלגיונות הרומיים, מטבעות, גמלוני מקדשים ונעשה בהם שימוש על ידי הרפובליקה הרומית והאימפריה הרומית לציון השותפות בין העם הרומי לסנאט.

בתקופה המודרנית אותיות אלה מופיעות על סמל העיר רומא, וכן על בנייני העירייה ומכסי פתחי הביוב בעיר.
השימוש בקיצור על בנייני העיר רומא (ומכסי פתחי הביוב בעיר) נעשה בהוראת בניטו מוסוליני, אשר השתמש בקיצור כחלק מתעמולת משטרו הפשיסטי.

## משמעות הקיצור
משמעות הקיצור שנויה במחלוקת:
* אין מחלוקת על כך שהאות **S** שימשה קיצור של המילה **S**enatus - "הסנאט".
* משמעות האות **P** שנויה במחלוקת. חלק סבורים שמקורה במילה **P**opulus או **P**opulusque, היינו "העם" או "והעם", בהתאמה.
* משמעות האות **Q** שנויה במחלוקת, והיא שימשה קיצור עבור המילית, **q**ue - "ו", או **Q**uirites או **Q**uiritium, שמשמעם "נושאי החנית" - כינוי שניתן לכל אזרחי רומא, שכן כל הגברים החופשיים ברומא (אזרחי המדינה) היו חייבים בשירות צבאי. 
* האות **R** שימשה, ככל הנראה, קיצור של **R**omae, **R**omanus או **R**omanorum, היינו "של רומא", "הרומאים" או "של הרומאים", בהתאמה.

בשל המשמעות השנויה במחלוקת, המשמעות של הביטוי שונה בהתאם:
* **S**enatus **P**opulus**q**ue **R**omanus - "הסנאט והעם הרומאי" - בגרסה זו השתמשו כבר בתקופת הרפובליקה הרומית, ופרשנות זו של המונח הייתה נפוצה ברחבי האימפריה הרומית. גרסה זו הופיעה על מבנים רבים מתקופה זו כגון שער טיטוס שנבנה ב-81 לספירה על ידי הסנאט לכבוד הקיסר טיטוס, וכן על עמוד טראיאנוס שנבנה ב-113 לספירה לכבוד הקיסר טראיאנוס. 
* **S**enatus **P**opulus **Q**uiritium **R**omanus - "הסנאט והאזרחים הרומאיים" (פירוש זה מופיע במילון הלטיני של קאסטיליוני ושל מאריוטי).
* **S**enatus **P**opulusque **Q**uiritium **R**omanorum - בדומה לגרסה הקודמת ניתן לתרגם ביטוי זה "הסנאט ועם אזרחי רומא"
* **S**enatus **P**opulus **Q**uirites **R**omanus - זהה למשמעות הקודמת.
* **S**enatus **P**opulus **q**ue **R**omae - "הסנאט והעם של רומא", נוסח שזוכה לפופולריות רבה בקולנוע ובסדרות טלוויזיה מודרניות.

יש הבדל מהותי בין הפרשנויות: לפי האבחנה של המשפט הרומי, "אזרחי רומא" - הגברים החופשיים בלבד, ואילו "העם של רומא" - מונח הכולל גם את הנשים. מכל מקום, הצירוף Senatus Populusque Romanus, בהטיותיו השונות, מופיע מאות פעמים בכתבים היסטוריים, ונחשב כצירוף כבול.

## בתרבות הפופולרית
בסדרת הספרים "גיבורי האולימפוס" מאת ריק ריירדן אותיות אלו מופיעות בתור קעקוע שמוטבע על כל אחד שמצטרף ללגיון השנים עשר (מחנה יופיטר) לצד סמל ההורה האלוהי שלו וקו על כל שנת שירות בלגיון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רומא
קטגוריה:רומא העתיקה
קטגוריה:איטליה: סמלים לאומיים
קטגוריה:ראשי תיבות וקיצורים
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
חגי מירום

**חגי מירום** (נולד ב-23 בספטמבר 1946) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת העבודה.

## ביוגרפיה
מירום נולד בקבוצת השרון, ובעת שהיה ילד עברה משפחתו לקיבוץ יפעת. עם גיוסו לצה"ל התנדב לשייטת 13. מירום השלים את הכשרת מסלול הלוחם בקומנדו הימי ויצא לקורס קצינים. עם תום הקורס שב לשייטת, שם שימש כמפקד צוות. מירום סיים את שירותו בדרגת סרן. לאחר שחרורו למד משפטים באוניברסיטת תל אביב ועסק בעריכת דין. היה מזכ"ל תנועת הנוער העובד והלומד ונמנה עם פעילי התנועה הקיבוצית. היה חבר הוועד הפועל של ההסתדרות.

מירום החל את פעילותו הפוליטית בשנות ה-80 במפלגת העבודה. בשנת 1988 הוא נבחר לכנסת ה-12 והיה חבר בוועדת החינוך, בוועדת החוץ והביטחון ובוועדת חוקה, חוק ומשפט. בכנסת ה-13 (1996-1992) שימש כיושב-ראש ועדת הכנסת ולאחר מכן היה יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון. בכנסת ה-14 הוא חזר להיות חבר בוועדת הכנסת וועדת החוץ והביטחון.

באותם זמנים הוא הצטרף לחוג "הכפר הירוק" (הידוע יותר בשם "השמינייה"), שבו היו חברי כנסת צעירים שהיוו את הסמן השמאלי במפלגה, ביניהם חיים רמון ועמיר פרץ.

לקראת בחירות 1999 פרש מירום מהמפלגה ביחד עם נסים זווילי והצטרף למפלגת המרכז בראשות יצחק מרדכי, אולם לא הצליח להיבחר לכנסת ה-15.

הוא חזר למפלגת העבודה, הביע את תמיכתו בעמיר פרץ בפריימריז לקראת בחירות 2006, ואף שימש כיועץ לצוות המשא ומתן הקואליציוני של המפלגה לאחר הבחירות.

עד 2006 שימש כיו"ר הקרן המרכזית לערבויות של התנועה הקיבוצית וב-18 ביוני 2006, נבחר על ידי תנועת העבודה הציונית לשמש כגזבר הסוכנות היהודית. בינואר 2010 מונה ליו"ר דירקטוריון אוצר התיישבות היהודים במקומו של דב שילנסקי. במקביל מכהן מירום משנת 2001 כיו"ר הוועד המנהל של מכללות סמינר הקיבוצים ואורנים. מירום משמש גם כיו"ר הוועד המנהל של מוזיאון בית אורי ורמי נחושתן ויו"ר קרן ברל כצנלסון.

## קישורים חיצוניים

* .

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפלגת המרכז
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:יפעת: אישים
קטגוריה:לוחמי שייטת 13
קטגוריה:חברי הכנסת השתים עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת הארבע עשרה
קטגוריה:הנוער העובד והלומד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:יושבי ראש ועדת החוץ והביטחון
קטגוריה:יושבי ראש ועדת הכנסת
קטגוריה:פעילי מפלגת המרכז
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:חברי הכנסת: משפטנים
גפנן המדבר

**גֻּפְנַן הַמִּדְבָּר** (שם מדעי: *Cordia sinensis*, מכונה גם **עֲרַף הַמִּדְבָּר**) צמח סודני, ממשפחת הזיפניים הגדל בקרקעות שאינן מלוחות.
זהו צמח שאוהב חום בעיקר נאות מדבר כמו בקעת ים המלח, הוא גדל בבתי גידול טבעיים בלבד.

כצמח בר, הוא מוכר בשני אתרים בלבד בארץ-ישראל: נחל צאלים ושמורת עין גדי.
בפתח נחל צאלים ישנם שני פרטים. בשמורת עין גדי הוא גדל כצמח בר במדרון עין-גדי, וכן הוא נזרע ונשתל כצמח גנני בעין גדי ובאתרים נוספים בבקעת ים המלח.

הוא מיטיב לגדול באדמה לחה, אך יכול לחיות גם באדמה הררית או מלוחה. הוא נפוץ על ידי זריעה, שתילה וייחור.

גפנן המדבר הוא צמח מוגן בישראל.

## שימושים
* ברפואה עממית השורשים של הצמח מנוצלים לתרופה במקרים של כאבי בטן אצל ילדים ומבוגרים.
* הפרי משמש כתחליף לסוכר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:זיפניים
קטגוריה:דרום אפריקה: צומח
קטגוריה:ארץ ישראל: זיפניים
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
מורינגה רותמית

**מורינגה רותמית** (**מוֹרִינְגָה רָתְמִית**, שם מדעי: *Moringa peregrina*) היא צמח סודאני לא בשרני, שמוצאו טרופי, והוא גדל בקרקעות שאינן מלוחות. למורינגה יש פרחים ורודים והפירות הם בצורת אפונה המורכבת משלושה חלקים. מזרעי המורינגה מפיקים שמן.

העלים של הצמח מנוצים פעמיים. העלעלים נושרים ומה שנשאר זה צירי העלה המקבלים תפקיד הטמעה, והם נושרים כהתאמה למחסור במים, משום שהצמח גדל בעיקר בנאות מדבר. הוא מכונה גם The Ben tree.

מורינגה רותמית הוא עץ נדיר, הגדל בארץ לאורך בקע ים המלח בתפוצה מקוטעת. הוא נראה כרותם גדול, והוא בולט בפריחתו בגווני ורוד-לבן, מן האביב ועד לסוף הקיץ. פריו הוא תרמיל ארוך, הנותר תלוי על העץ גם לאחר פיזור הזרעים. מורינגה רותמית הוא צמח מוגן בישראל.

בת משפחתה, מורינגה מכונפת, נחשבת כיום כאחד מעצי המרפא המוכרים ברפואה העממית.

בעת העתיקה נעשה שימוש בזרעיה של המורינגה הרותמית להפקת שמן משובח לתעשיית הבשמים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המזרח התיכון: עצים
קטגוריה:מורינגיים
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
סקוריטטה

**סקוריטטה** (ברומנית: **Securitate**) הוא הכינוי המקובל של "מחלקת ביטחון המדינה" (Departamentul Securităţii Statului) ברומניה, בתקופת השלטון הקומוניסטי במדינה. ארגון דומה התקיים לפני מלחמת העולם השנייה וכינויו היה "סיגורנצה".

הסקוריטטה הוקם ב-30 באוגוסט 1948 בצו 221 של נשיאות האספה הלאומית הגדולה של הרפובליקה העממית הרומנית. תחילה כונה בשם "המינהלת הכללית לביטחון העם" (Direcţia Generală a Securităţii Poporului) או בקיצור DGSP. המנהל הראשון היה גאורגה פינטיליה (Gheorghe Pintilie), שהיה ידוע גם בשמו הרוסי פנטליי בודנרנקו (Pantelei Bodnarenko). לראש הסקוריטטה היה מעמד של שר במועצת השרים (הממשלה הרומנית), ותחתיו היו כמה סגנים: אלכסנדרו ניקולסקי (Alexandru Nicolski, שנולד בשם בוריס גרונברג – Boris Grünberg) וולדימיר מאזורוב (Vladimir Mazurov), שהיו סוכנים סובייטים.

על פי צו 221 הוטל על הסקוריטטה "להגן על הישגי הדמוקרטיה ולבצר את ביטחון הרפובליקה העממית הרומנית כנגד תככי האויבים הפנימיים והחיצוניים". על פי צו 50, מיום 30 במרץ 1951, שונה השם הרשמי ל"המינהלת הכללית לביטחון המדינה" (Direcţia Generală a Securităţii Statului) ועל פי צו 264 מאפריל באותה שנה הוכפף לה גם "שירות המודיעין המיוחד" – Serviciul Special de Informaţii או, בקיצור: SSI.

ב-30 בדצמבר 1989, לאחר המהפכה הרומנית, החליטה "מועצת חזית ההצלה הלאומית" על פירוק הסקוריטטה. במקומו הוקמו ב-1991 מספר ארגונים ובראשם שירות המודיעין הרומני.

## קישורים חיצוניים

* SIGURANŢA ROMÂNĂ ÎN BASARABIA INTERBELICĂ סיגורנצה רומנית בבסרביה שבין מלחמות העולם 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קהילת המודיעין הרומנית
קטגוריה:ארגוני אכיפת חוק
קטגוריה:רומניה הקומוניסטית: צבא וביטחון
קטגוריה:רומניה: ארגונים
סלוודורה פרסית

**סלוודורה פרסית** (שם מדעי: *Salvadora persica*), צמח ממשפחת הסלוודוריים, ספק עץ ספק שיח ירוק עד, יוצר גושי ירק גדולים ודחוסים. בעל גזע עקום, מחוספס וסדוק.
## מאפיינים
הצמח לבנבן עם גפיים תלויים ברפיון. קליפת השורש בצבע חום בהיר, כאשר השכבות הפנימיות לבנות. ריחו כשל צמח ה"קרס" וטעמו חם וחריף.
משתמשים בענפיו כמברשת שיניים.

עליו גדולים ובשרניים ומשמשים מאכל אהוב ליעלים ולשפנים.
הוא גדל בקרקעות שאינן מלוחות, בדרך כלל במדבר, במעיינות ובערוצי נחל.

סלוודורה פרסית היא צמח מוגן בישראל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ארץ ישראל: עצי בר
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:סלוודוריים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
סאלם (עמק יזרעאל)

**סאלם** (בערבית: **سالم**) הוא כפר ערבי בעמק יזרעאל ליד צומת מגידו. הכפר סמוך לקו הירוק ולגדר ההפרדה ועד מלחמת ששת הימים היה ידוע כמרכז הברחות בין ישראל וירדן. שייך למועצה המקומית מעלה עירון.

הכפר נוסד על ידי שתי חמולות שאחת מהן היא חמולת סביחאת שהגיעו מהכפר רומנה מעבר לגדר המערכת. בתחילת נובמבר 1954 נכנסו חיילים ירדניים לתוך הכפר וירו ממנו על כוח של משמר הגבול. בישראל הייתה תרעומת על תושבי הכפר שלא הודיעו על כניסת הירדנים לכפר.

בשנת 1992 נוצרה המועצה המקומית מעלה עירון כמיזוג של סאלם ושכניו מוּסמוּס, זלַפה, ביאדה, ומושיירפה. בית הספר התיכון שבכפר משרת גם את שאר תושבי המועצה.

בשנת 2024 במהלך מלחמת חרבות ברזל נמצא פיר בו הוסלק אמצעי לחימה שעל פי החשד נועד לבצע פעילות פלילית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעלה עירון
קטגוריה:יישובים במחוז חיפה
קטגוריה:יישובים ערביים בישראל
קטגוריה:המשולש
קטגוריה:רכס אמיר: יישובים
האלפבית הבשקירי

**האלפבית הבשקירי** (בשקירית: **Башҡорт әлифбаһы**, הגייה מקורבת: **בַּשְׁקוֹרְתְּ אֶלִיפְבַּהֻו**) הוא גרסה של האלפבית הקירילי שבו נכתבת השפה הבשקירית. בעבר נכתבה השפה הבשקירית באלפבית הלטיני, ולפני כן בכתב הערבי. כיום יש ניסיונות לחזור לשימוש באלפבית לטיני.

## היסטוריה
[מסגרת|שמאל|200px|[קלשון]]
[מסגרת|שמאל|200px|[חץ]]
לפני שאימצו שיטות כתיבה אלפביתיות השתמשו הבשקירים בלוגוגרמות (או אידאוגרמות). כלומר, כל גרפמה ייצגה אובייקט פיזי מסוים. שתי דוגמות מוצגות משמאל:

עם קבלת האסלאם במאה ה־10 החלו הבשקירים להשתמש בכתב הערבי. נשתמרו תעודות כתובות באופן זה מהמאה ה-14 ומהמאה ה-15. בשנת 1923 נוצרה שיטת כתיבה ייחודית לשפה הבשקירית, גם היא על בסיס האלפבית הערבי, שכללה 33 אותיות במקום ה־22 שירשו מהאלפבית הטטרי.

ב־1928 הוחלף האלפבית הבשקירי לאלפבית המבוסס על האלפבית הלטיני, ובשנת 1940, אימצו אלפבית המבוסס על האלפבית הקירילי.

כיום מפותחת מערכת כתיבה חדשה, המבוססת על האלפבית הלטיני, אשר מתוכננת להחליף את האלפבית הנוכחי לקראת שנת 2010.

## כתיבת והגיית האלפבית הבשקירי
### האלפבית מבוסס הקירילית

אלפבית זה התקבל בשנת 1940, והאות Ё נוספה אליו בשנת 1950, וכך קיבל את צורתו הנוכחית. בטבלה הבאה מפורטות אותיות האלפבית הבשקירי, שמותיהן, והגייתן בשיטת האלפבית הפונטי הבינלאומי ובעזרת אות עברית, בעזרת ניקוד או בעזרת סימן שהגייתו מקבילה או דומה. כמו כן, מצוינים קודי היוניקוד של האותיות.

### האלפבית מבוסס הלטינית

הווריאנט הלטיני של האלפבית הבשקירי התקבל בשנת 1928 כחלק מהמעבר לאלפבית הטורקי המאוחד עבור כל השפות הטורקיות שדוברו תחת שלטון ברית המועצות. אלפבית זה דומה לאלפביתים מבוססי לטינית אחרים, ולרוב האותיות בו יש את הצלילים שיש להן באלפביתים לטיניים אחרים. מקורן של האותיות  ו־ הוא קירילי ולא לטיני.

המקבילות הקטנות (miniscule) של האותיות B ו־L אינן b ו־l כמו במרבית האלפביתים הלטיניים באירופה, אלא  ו־ בהתאמה. זאת כדי למנוע בלבול בין L קטנה ל־i גדולה, ובין B קטנה ל־ (האות המציינת חינכוך). הגרש הבודד איננו אות ומשמש לציון העיצור הסדקי הסותם (כמו הצליל של האות אל"ף במילה קוראים, בניגוד לקורים).

למטה מפורטות אותיות הווריאנט הלטיני של האלפבית הבשקירי, והגייתן בשיטת האלפבית הפונטי הבינלאומי. כמו כן, מצוינים קודי היוניקוד של האותיות.

## קישורים חיצוניים
* הערך Алфавит (אלפבית) באנציקלופדיה הבשקירית הקצרה שבאתר האוניברסיטה הבשקירית (ברוסית)
* האלפבית הבשקירי באתר PrimaVista (ברוסית)

בשקירי
אהרונסונית פקטורובסקי

**אהרונסונית פָקְטוֹרוֹבְסְקִי** (שם מדעי: *Aaronsohnia factorovskyi*) הוא מין בסוג אהרונסונייה במשפחת המורכבים.
## מאפיינים
הצמח הוא עשבוני חד שנתי קטן, גובהו 10–30 ס"מ, העלים קרחים, גזורים פעמיים לאונות מוארכות, צומחים מתחתית הצמח. התפרחות צומחות על גבעול ארוך חסר עלים. קוטר התפרחת כ-10 מ"מ, צורתה כשל חצי כדור. המצעית חרוטית. כל הפרחים צינוריים, צבעם צהוב עז. הזרעים גליליים, אורכם כ-2 מ"מ, על גבם מספר פסים כהים, והם בעלי אוזנית שאורכה כ-0.5 מ"מ.

משרעת תפוצתו מזרח-סהרו-ערבית, צומח בישראל, ירדן, עיראק וערב הסעודית. בארץ מצוי בנגב המזרחי, בבקעת ים המלח ובמדבר יהודה. במקומות אלו הוא יוצר לעיתים מרבדים שלמים.

הצמח נאסף לראשונה במדבר יהודה. בשנת 1927 הוא תואר על ידי פרופ' אלכסנדר איג כמין ואף סוג חדש למדע, וקרא לו על שם חבריו, הבוטנאים אהרון אהרונסון ואליעזר פקטורובסקי (פקטורי).

## לקריאה נוספת
* מיכה לבנה, **לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל**, כרך א', עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 

## קישורים חיצוניים

* פרופ' אבי שמידע, "אהרונסונית פקטורובסקי", באתר רשות הטבע והגנים (ארכיון)

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1927
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלכסנדר איג
קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:ארץ ישראל: מורכבים
קטגוריה:פרחים צהובים בארץ ישראל
יחידת בקרה

**יחידת בקרה** היא חלק מיחידת עיבוד מרכזית או התקן אחר, המנהלת ומנתבת את פעולות המכלול. הפלט של היחידה חולש ישירות על הפעילות של שאר ההתקן, כך שיחידת הבקרה היא כמו "המוח שבתוך המוח".

ישנם שני סוגים של יחידות בקרה:
* יחידת בקרה המיישמת מיקרו-קוד. יחידה זו כוללת מעגל משולב המריץ את המיקרו-קוד.
* יחידת בקרה המורכבת ממעגל אלקטרוני דיגיטלי.

כיום, בדרך כלל יחידות הבקרה מיישמות מיקרו-תוכנה. במעבד רגיל המיישם את פקודות ה-x86, יחידת הבקרה מבצעת את מטלות ההבאה, פיענוח, ניהול ההוצאה לפועל, ואחסון תוצאות המתקבלות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מעבד
קטגוריה:חומרה
תודעתו של זנו

שמאל|ממוזער|200px|כריכת הספר
**תודעתו של זנו** (באיטלקית: "La coscienza di Zeno") הוא רומן מאת הסופר האיטלקי איטלו זבבו שנכתב בשנת 1923.

## עלילה
זנו קוזיני מחליט להפסיק לעשן וכסיוע לכך מנסה להיעזר בטיפול פסיכואנליטי. בהישמעו לעצת המטפל, מעלה על הכתב את האירועים המשמעותיים בחייו: סופו הכואב של האב, אשר לאחר שפירש באופן שגוי תנועה של הבן, מרים עליו את ידו רגע קט לפני מותו; הקנאה בחברו גווידו; הנישואים עם אחת האחיות מאלפֶנטי, זו שמצאה חן בעיניו פחות; התאבדותו של גווידו; היחסים עם קרלה ג'רקו, נערה ענייה, בה מואס עד מהרה. בשורש המשותף לכל המאורעות הללו מתגלה אישיות רפת-רצון, אשר אינה מסוגלת לקחת חלק פעיל בחיים. אישיות אשר משמשת סמל למחלת ההתחמקות וההימנעות חשוכת המרפא של האדם המודרני. שורותיו האחרונות של הרומן מכילות נבואה אודות "אסון שכמותו עוד לא נשמע" אשר ישמיד, אולי, אף את שורשי החולי המזינים את האנושות ובכך יביאה לידי ישועה.

הספר ראה אור בעברית בהוצאת כרמל בשנת 1988.

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרות איטלקית
שחרור מושהה

**שחרור מושהה** היא טכנולוגיה שבה משתחררים כימיקלים כלשהם באופן הדרגתי ולאורך זמן רב. השימושים העיקריים הם בחקלאות ובתעשיית התרופות. בחקלאות משתמשים בטכנולוגיה לשמירה על ריכוז קבוע למדי של דשנים (או של חומרי הדברה) בקרקע, כך שאפשר להוריד את תדירות הדישון. בתעשיית התרופות טכנולוגיה זו מאפשרת שליטה בריכוז התרופה בגוף לאורך זמן רב יחסית.

בתעשיית התרופות הצורך העיקרי שהטכנולוגיה עונה עליו הוא שמירה על ריכוז קבוע של החומר הפעיל בתרופה בגוף האדם, מבלי צורך בנטילת התרופה פעמים רבות במועדים קבועים. בעיית נטילת התרופות והמינונים עולה כסף רב למדינות המפותחות. ההערכות הן שבארצות הברית נטילת תרופה במינון שגוי היא הגורם ל-25% מהפניות לבתי חולים. לכן תחום זה מקבל תנופה רבה בשנים האחרונות, בד בבד עם התפתחות הנדסת הפולימרים.

השמירה על ריכוז קבוע של חומר פעיל מושגת על ידי שימוש בפולימרים שמתכלים ומתמוססים בגוף האדם (בדרך כלל נפלטים בשתן) בקצב איטי. לכידת החומר הפעיל בתוך הפולימר גורמת לשחרור החומר הפעיל בקצב שבו מתפרק הפולימר, וכך נשמר ריכוז יחסית קבוע (אך לא קבוע לגמרי) של החומר הפעיל בגוף.

בתרופות החדישות ביותר שבהן משתמשים בשחרור מושהה, מסיסות החומר הלוכד את החומר הפעיל משתנה בהתאם להימצאותם של חומרים מסוימים בסביבה (בדרך כלל מערכת הדם). לדוגמה, פולימר שלוכד בתוכו אינסולין עבור חולי סוכרת, כאשר מסיסותו של הפולימר הלוכד יורדת כאשר ריכוז האינסולין מסביבו עולה. באופן זה קצב שחרור האינסולין דווקא אינו קבוע אלא הוא משתנה בזמן, באופן ששומר על ריכוז קבוע של החומר בדם.

דוגמה לשימוש חקלאי היא הדברת הפטרייה בוטריטיס שתוקפת ענבים וירקות שונים. כדי להילחם בפטרייה מפזרים את המלח סודיום מטאביסולפיט. כאשר המלח סופח בהדרגה מים מהלחות שבאוויר הוא מתפרק ופולט לאיטו גופרית דו-חמצנית שמונעת את התפתחות הפטרייה.

## קישורים חיצוניים
* החברה לשחרור מבוקר
* כתב עת שמוקדש לשחרור מבוקר (באנגלית)

קטגוריה:מדעי הרוקחות
קטגוריה:חקלאות
בקרוב יקרה לך משהו טוב

**בקרוב יקרה לך משהו טוב** הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של אייל שיראי. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2006. הסרט זכה בפרס אופיר לשחקן משנה (עבור אסי דיין) והשתתף בפסטיבל הקולנוע בקאן שבצרפת.

## עלילה
הסרט מבוסס על סיפור באותו שם של עוזי וייל שהתפרסם בספרו "ביום שבו ירו בראש הממשלה". העלילה עוקבת אחר אילן (אדם הירש), ילד בן 14, אשר בורח ממושב ביתו בחיפוש אחר אחותו בת ה-22, דליה (טינקרבל), שמתגוררת בחיפה ועובדת כדיילת בספינת שעשועים. לאחר מציאתה מתגורר עמה האח ונוצרת ביניהם מערכת יחסים לא-מקובלת המבוססת על משיכה ובלבול. בזמן הפלגותיה של דליה מבלה אילן את זמנו עם אברהם (אסי דיין), לוחם קומוניסט לשעבר המתגורר בבניין נטוש בחיפה, ומפתח עמו קשר ייחודי. בין שלוש הדמויות נוצר קשר חם ומיוחד על רקע מציאות מסובכת.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* "בקרוב יקרה לך משהו טוב", באתר קרן הקולנוע הישראלי
* 

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:חיפה בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2006
יחידה אריתמטית-לוגית

שמאל|ממוזער|סימול ALU
**יחידה אריתמטית-לוגית** (או בקיצור ALU) היא יחידה ביצועית חשובה הקיימת בכל יחידת עיבוד מרכזית הבנויה ממעגל אלקטרוני דיגיטלי. היחידה האריתמטית-לוגית מסוגלת לחשב את תוצאותיהן של מגוון רחב של פעולות אריתמטיות בסיסיות. כמעט כל היחידות הארתמטיות-לוגיות המודרניות משתמשות בשיטת המשלים ל-2 בייצוג מספר בינארי וכולן מבוססות על מחברים לוגיים.

## פעולות היחידה
שמאל|ממוזער|ALU פשוט

רוב היחידות האריתמטיות-לוגיות מסוגלות לבצע את הפעולות הבאות, בהתאם לפקודות הניתנות להן:
* חישובים אריתמטיים במספרים שלמים (חיבור, חיסור, לעיתים כפל) לחישוב כתובות ולתוצאות חישוב כלליות.
* פעולות בינאריות לוגיות (AND, OR, NOT, XOR).
* פעולות הסטת סיביות (הזזה אחת בפעימת שעון אחת באמצעות אוגר הזזה בדגמים מוקדמים ומספר הזזות בפעימה אחת באמצעות יחידת הזזה).

אוגר הדגלים מכיל מידע נוסף על תוצאה של פעולה אחרונה המשמש לביצוע מותנה של פקודות שפת סף של מעבד. יחידות אריתמטיות-לוגיות סטנדרטיות רבות אינן מטפלות בפעולות חילוק או כל חישוב נקודה צפה, היות שאלו ניתנים לאלתור ברמת תוכנה. המעבדים החדישים יותר מיישמים יחידת נקודה צפה המטפלת במטלות אלו.

רוב פעולות המעבד מבוצעות על ידי ALU אחד או יותר. ה-ALU טוען נתונים מאוגרי הכניסה, יחידת בקרה חיצונית נותנת הוראה ל-ALU לבצע פעולה אריתמטית מסוימת על הנתונים, ותוצאת החישוב נאגרת באוגר הפלט. קיימים מעגלים המבצעים העברות בין האוגרים ובינם לזיכרון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מעבד
קטגוריה:חומרה
יושי הנסיכה הקסומה

**יושי הנסיכה הקסומה** (ביפנית: **ぷちぷり＊ユーシィ**) היא סדרת אנימה בת 26 פרקים מסטודיו Gainax. בישראל הסדרה שודרה בערוץ האנימה.

הסדרה מתמקדת ביושי, נערה בת 17 אשר לכודה בגוף של ילדה בת 10 בשל קללה מסתורית שגרמה לה להפסיק לצמוח בגיל זה. יושי נבחרת כמתמודדת על התואר 'נסיכת פלטינה'. נסיכת הפלטינה קיימת אחת לאלף שנים, ויושי מתחרה על התואר עם עוד ארבע בנות מארבעת העולמות המקבילים לעולם בני האדם (עולם הרשע, עולם הרוח, עולם הפיות ועולם השמיים). בנות אלו הפסיקו לצמוח בגיל 10 גם הן. אם תהפוך לנסיכת הפלטינה, תזכה יושי בנזר הנצחי, נזר קסום שיכול להגשים כל משאלה. אם תזכה בכתר, היא תוכל לבטל את הקללה ולהגשים את החלום שלה.

שלוש המועמדות הנוספות להיות נסיכות הפלטינה הן:
* **גלנדה**: יריבתה המושבעת של יושי, נסיכת עולם הרשע. שואפת להיות גדולה כדי שתוכל לשלוט בעולם.
* **קוקולו**: חברתה של יושי, מייצגת עולם הרוח בתחרות על הנזר וגם בתו של מלך עולם הרוח. ביישנית ועדינה, המסתירה את עובדת היותה מועמדת לנסיכות.
* **אלמינה**: נסיכת ממלכת השמיים ונציגה אותה ממלכה בתחרות. אביה קפדן, והיא חולמת שילמד להעריך אותה ולסמוך עליה. נערה בודדה וסגורה שכל חפצה לקבל חיבה מאביה המחמיר. 
* **בת**': בתו של מלך הפיות, מועמדת לנסיכות מטעם עולם הפיות. פסימית ובודדה.

## קישורים חיצוניים
* 

ימין|ממוזער|250px|בכיוון השעון: אלמינה, גלנדה, יושי וקוקולו

קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:שוג'ו
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-2000
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות שעלו לשידור בשנת 2002
קוויקסטפ

ה**קוויקסטפ** (Quickstep) הוא ריקוד קלאסי שנמנה כאחד מעשרת הריקודים הסלוניים. 

הקוויקסטפ הוא המהיר ביותר מכל חמשת הריקודים הקלאסיים, והוא מכיל קפיצות רבות, בהן הזוג עדיין חייב להישאר צמוד זה לזה. הריקוד נרקד בדרך-כלל אחרון או לפני האחרון בתחרויות קלאסיות, מכיוון שהוא (או הוואלס הווינאי) המהיר מכולם.

הקוויקסטפ הוא ריקוד שקשה לתפוס את קצבו, ובעל אופי חייכני ושמח. הריקוד  מצריך עבודה קשה של כפות הרגליים ושל כל החלק התחתון של גופי הרקדנים. במהלך הריקוד הזוג מבצע ריצות על כריות כפות הרגליים, דילוגים וקפיצות שונות.

מקורו של סלוופוקסטרוט (SlowFoxtrot), הוא בקוויקסטפ, כאשר שני הריקודים דומים באופיים ומצעדם, אם כי קצבו של הסלוופוקסטרוט איטי יותר.

הריקוד מלווה במוזיקת ג'אז מהירה וקצבית [(4/4) בסווינג]. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ריקודים סלוניים
שירוויזיון

**השירוויזיון** היה תחרות זמר ישראלית לילדים בהפקת אברהם דשא (פשנל), יוסי פלג וגד אורון שנערכה בין השנים 1979–1982.

המפיק אברם דשא (פשנל) החליט בחנוכה 1979 לציין את חגיגות חצי היובל ל"תיאטרון העממי", משרד האמרגנות שלו בפסטיבל ילדים משלו והעלה את התחרות הזו.

מתכונת השירוויזיון הייתה דומה לזו של פסטיבל שירי הילדים בכך שהשירים היו מבוצעים הן בידי זמרים מוכרים הן בידי ילדים (בין הילדים: דין דין אביב, שביצעה את "מבולבלי" עם הוריה וגם בעצמה, וגלית גוטמן, שביצעה את "פלא פה", שביצעה במקור יונית שוהם).

ההבדל העיקרי בין המופע לפסטיבל היה נעוץ באמנים האורחים שהשתלבו במופע ,כמו הגשש החיוור, אולסי פרי ושחקנים מסדרות טלוויזיה מחו"ל שהזמין פשנל  במיוחד. נוסף על כך בפסטיבל הילדים המופע כולו היה בביצוע חי: גם השירה (של הזמרים המקצועיים ושל הזמרים הילדים) וגם נגינת התזמורת על הבמה. לעומת זה בשירוויזיון כל הביצועים היו מוקלטים (פלייבק), והלהקה שהוצבה על הבמה הייתה "תזמורת בצורת". הדבר נבע בין השאר ממיקומו של השירוויזיון (היכל הספורט בתל אביב), שהקשה על ביצוע תזמורתי חי, וכן מהעלויות הגבוהות של הפקה כזאת. מקצת הזמרים היו מבצעים את שיריהם במופע כשהם מחופשים בשל הנושא של שיריהם (כמו להקת האחים והאחיות בביצוע השיר "ארנבות משוקולד" ומוטי גלעדי בביצוע השיר "סבא מתושלח").

כמו כן נערכו בזמן המופע חידונים ותשבצים שונים, וילדים עד גיל מסוים לא היו חייבים בכרטיס (אחת הטקטיקות של פשנל למשוך קהל ילדים למופע).

אורחת נוספת במופע הייתה ילדת הפלא מרינה פיינגולד, שהשתתפה בשירוויזיון השלישי ב־1981 כמנחת החלק שבו הופיעו הילדים, וגם ביצעה את השירים "פפה פופאי" (שביצעה ב־1979 נירה רבינוביץ' בפסטיזמר) ואת "מרינה רוק", שיר שכתבו לאה לופנפלד ונורית הירש במיוחד בשבילה. ב־1982 השתתפה פיינגולד במופע בשנית.

השירוויזיון נערך באופן קבוע ב"היכל הספורט" בתל אביב, ומשתתפיו הקבועים היו מוטי גלעדי, יונית שוהם (שהייתה אשת יחסי הציבור במשרדו של פשנל באותה תקופה וזמרת בעברה) ועפרה חזה.

המנחים בשנה הראשונה היו גלעדי וציפי שביט, ובשלוש השנים שלאחר מכן הנחה את המופע דן כנר. ב־1980 שביט, שהייתה המנחה בשנה הראשונה, הופיעה בחלק השני של המופע.

הבמאי הקבוע של המופע היה אנדריי קלראשו, והמנהל המוזיקלי הקבוע של המופע היה דוד קריבושי.

המנון השירוויזיון היה השיר "שר־לי" (טהרלב / פיק), שאותו ביצעה ציפי שביט.

בשנת 2007 הוציאה חברת הד ארצי אוסף מיוחד לכבודם של שירי השירוויזיון הנוסטלגיים בעריכת אמיר הורוביץ ובועז הראל, ונכללו בו 24 שירים.

## שירוויזיון מס' 1 (דצמבר [[1979]])

## שירוויזיון מס' 2 (דצמבר [[1980]])

## שירוויזיון מס' 3 (דצמבר [[1981]])

**הערה** השיר "מסיבה של סמבה" בוצע באותה שנה בדיוק בפסטיבל שירי הילדים על ידי להקת הכל עובר חביבי אך ללחנו של הנרי ברטר.

## שירוויזיון מס' 4 (דצמבר [[1982]])

## קישורים חיצוניים
* עטיפת תקליט שירוויזיון 1 - צד קדמי
* עטיפת תקליט שירוויזיון 1 - צד אחורי
* עטיפת תקליט שירוויזיון מס' 2 - צד קדמי
* עטיפת תקליט שירוויזיון מס' 2 - צד אחורי

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות זמר בישראל
קטגוריה:מוזיקה לילדים
קטגוריה:תחרויות זמר לילדים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אירועי תרבות
קטגוריה:היכל מנורה מבטחים
בנדייראנטס

[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטת הבנדיירס, סאו פאולו, ברזיל]]
שמאל|ממוזער|250px|אנדרטת הבנדיירס, סאו פאולו, ברזיל
ה**בנדייראנטס**  (בפורטוגזית: **Bandeirantes**; bandeira – "דגל", bandeirantes – "נושאי הדגל") הוא שמם של חברי משלחות (**בנדיירס**) שחקרו את מרחבי ברזיל במאה השבע עשרה בחפשם עבדים, זהב, ויהלומים. הם התקדמו לאורך הנהרות עד לריו דה לה פלטה ונהר האמאזונס. במסגרת פעילותם הקימו כמה מושבות הקיימות עד ימינו.

המשלחות נקראו "בנדיירס" או "אנטרדאס" (entradas). אלו האחרונים היו משלחות ממלכתיות ורשמיות, בעוד שהבנדיירס מומנו בידי גורמים עסקיים באופן פרטי.

משלחות הבנדיירס העיקריות יצאו מסאו פאולו ובזכותן סופחו לברזיל שטחים גדולים של פנים היבשת, וגבולה של ברזיל הורחב הרבה מעבר לקו הגבול שנקבע בחוזה טורדסיאס שהסדיר את התביעות הטריטוריאליות הספרדיות והפורטוגליות. בין השטחים שצורפו לברזיל בזכות הבנדיראס נמנות מדינות המחוז גויאס, מאטו גרוסו, חלק גדול ממינאס ז'ראיס, ריו גראנדה דו סול, פרנה וסנטה קטרינה. בזכות הישגים אלה זוכים הבנדיירס עד היום לכבוד והערכה בברזיל. האנדרטה המרשימה ביותר לפועלם היא ה"מונומנטו אאוס בנדיראנטס" של הפסל הצרפתי ויקטור ברשרה הניצב בפארק איבירפוארה בסאו פאולו ומציג את ההרכב המגוון של משלוח הבנדיראס מאירופאים, ילידים ושחורים.

בשל כוונתם לשעבד את ילידי היבשת לעבדות, היו הבנדייראנטס במאבק מתמיד עם הישועים, אשר ארגנו את הילידים בקומונות, העניקו להם השכלה אירופית ופרשו עליהם את חסותם.

השתתפות במשלחות הבנדייראנטס הייתה מסוכנת מאוד, רבים מחבריהן לא שבו מן המשימה, חלקם נפלו קורבן לילידים, את האחרים הכריעו מחלות והכשות נחש. הם נהגו להצטייד במאניוק, תירס, שעועית, ובשר מיובש. המשלחות נתמכו בידי עבדים, ונמשכו תקופות זמן ממושכות.

הבנדיירס חדרו למעמקי הג'ונגלים, על פי רוב בכך שהתקדמו לאורך נחלים ונהרות או שעקבו אחר שבילי הילידים. כך למשל שימש אותם הריו טיאטה כדי להגיע אל פנים היבשת ואל סאו פאולו. המשלחות חצו את כל רחבי ברזיל: הבנדייראנטה אנטוניו רפוסו טווארס הגיע מסאו פאולו לאמאזונס, פרנאו דיאס פאיס וחתנו בורבה גאטו הגיעו למינאס ז'ראיס של היום והקימו שם מושבות רבות, ברטולומאו בואנו דה סילבה ("אניאנגוארה") גילה זהב בגויאס של היום.

## ראו גם
* אנדרטת הבנדיירס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ברזיל הקולוניאלית
קטגוריה:האימפריה הפורטוגזית
קטגוריה:מילים וביטויים בפורטוגזית
עכבר בלש

**עכבר בלש** (באנגלית: **Danger Mouse**, "עכבר הסכנה") היא סדרת אנימציה בריטית ששודרה בערוץ ITV בהפקת חברת קוסגרוב הול. בסדרה מופיע דיינג'ר מאוס, סוכן חשאי בריטי שהוא עכבר. הסדרה היא פרודיה על ספרות הבדיון הבריטית העוסקת בסוכנים חשאיים, במיוחד ג'יימס בונד ו-*Danger Man* - סדרה בכיכובו של פטריק מקגוהן. העכבר חובש רטייה לעינו והאותיות DM (ראשי התיבות של שמו) נישאות בגאון על חזהו (דבר שיצר בעיות כשהסדרה תורגמה לשפות אחרות).

עכבר בלש הייתה סדרת האנימציה הבריטית הראשונה אשר נחלה הצלחה גם בארצות הברית, והוקרנה בערוץ ניקלודאון בשנות השמונים ואספה סביבה קהל מעריצים נרחב. מאז שירדה מהאקרנים שבה הסדרה לשידורים חוזרים ויצאה גם ב-DVD. בישראל היא שודרה בערוץ הראשון בסוף שנות השמונים.

## הדמויות הראשיות
### ה"טובים"
* **דיינג'ר מאוס** (דובב על ידי דייוויד ג'ייסון) - "הסוכן החשאי הטוב ביותר בעולם."
* **ארנסט פנפולד** (דובב על ידי טרי סקוט) - אוגר ביישן, ויד ימינו של דיינג'ר מאוס.
* **קולונל K** (דובב על ידי אדוארד קלסיי) - המפקד של דיינג'ר מאוס; ניבתן ללא חטים (ועם שיניים בולטות במקום). בעבר עבד באגף המיוחד, שם כונה *Special K*. הוא אלוף בהטלת פסנתרים, מומחה בג'ודו, והראשון שטיפס על האוורסט באמצעות מקל פוגו.
* **פרופסור סקוארקנקלוק** - מדען מטורף/ממציא/חוקר. המציא את ה-*Mark III* - המכונית המעופפת של דיינג'ר מאוס. חפרפרת.
* **סוכן 57** - אמן התחפושות. סוכן 57 השיג את היכולת לשנות את המבנה המולקולרי שלו כדי להפוך את עצמו לכל צורה שהיא. באחד הפרקים, בו הצטנן, איבד את השליטה על תכונה זו והחל לשנות צורה בכל פעם שהתעטש. אולם, בשל תכונה זו והעובדה ששינה את עצמו כל כך הרבה פעמים, אינו זוכר יותר מה הייתה צורתו המקורית.
* **קצין האווירייה בוגלס פיג'ון** - עוד אחד מסוכניו של קולונל K שבא לעזרתם של דיינג'ר מאוס ופנפולד בפרק *Chicken Run*, והופיע במספר פרקים גם לאחר מכן.

### ה"רעים"
* **ברון סילס גרינבק** (דובב על ידי אדוארד קלסיי) - הארכי-אויב של דיינג'ר מאוס, קרפד.
* **סטילטו מאפיוזי** - עוזרו של גרינבק, עורב. דובב על ידי בריאן טרומן (בגרסה האנגלית היה לו מבטא איטלקי. בגרסה האמריקנית היה לו מבטא קוקני).
* **לת'רהד** - העוזר הנוסף של גרינבק. עורב גם הוא. פחות חכם אפילו מסטילטו.
* **נירו** - חיית המחמד של גרינבק. זחל לבן ופרוותי (מקביל לחתול הלבן הסטריאוטיפי). אינו מדבר, אך מתקשר עם גרינבק וסטילטו.
* **ד"ר אוגוסטוס פ. קרמבהורן השלישי** - מדען מטורף. הופיע כיריבו של דיינג'ר מאוס גם כן (אך פחות מברון גרינבק). בפרק אחד ניסה לרמות את דיינג'ר מאוס על ידי שינוי צורה לכפיל של שירלי טמפל.
* **הרוזן דקולה** - ברווז ערפד בעל אובססיה לעסקי השעשועים. היווה השראה לסדרה נוספת של קוסגרוב הול: "הרוזן דאקולה".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:ITV: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
ג'מאל אבו סמהדאנה

**ג'מאל עטאיא זאיד אבו סמהדאנה** (8 בפברואר 1963 – 9 ביוני 2006), כונה גם "אבו עטאיא" היה טרוריסט פלסטיני מייסד וראש ועדות ההתנגדות העממית ברצועת עזה, שימש כאחראי על המשטרה מטעם משרד הפנים הפלסטיני תקופה מסוימת. היה מבכירי המבוקשים ברצועת עזה, ונהרג ב-2006 במהלך תקיפת מחנה אימונים פלסטיני ברצועת עזה בידי חיל האוויר הישראלי.

## חייו
סמהדאנה נולד ב-1963 והתגורר ברפיח. היה בן לחמולת סמהדאנה הגדולה, המקושרת היטב עם מבריחים בדואים מסיני. אחיו היו פעילי טרור ושנים מהם (טארק וסאגר) נהרגו בעת פעילותם, אחד מהם במלחמת לבנון. ב-1982 ברח למצרים, משם הוא עבר לסוריה, מרוקו ותוניס. מאוחר יותר יצא לגרמניה להשתלמות במכללה לקצינים, מטעם הזרוע הצבאית של הפת"ח, ושהה שם עד 1989. הוא שב לרצועת עזה אחרי הגעתו של יאסר ערפאת ב-1994.

בשנות ה-90 היה סמהדאנה פעיל ב"ביטחון הלאומי" הפלסטיני ופעיל בתנועת הפת"ח, אך בשנת 2000, עם פרוץ האינתיפאדה השנייה, עזב אותו עקב מחלוקות על הקו המתון יחסית שנקט בו הפת"ח וההאשמות על שחיתות שפשתה בארגון. אז הקים סמהדאנה את ועדות ההתנגדות העממיות ברצועת עזה שריכז פעילי חמאס, הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, פת"ח ופעילים במנגנוני הביטחון של הרשות הפלסטינית לביצוע פעולות טרור נגד ישראל. כדי לחמש את הארגון ניצל סמהדאנה את קשריו עם המבריחים הבדואים בסיני והחל בחפירת עשרות מנהרות הברחה מתחת לציר פילדלפי, באזור הנמצא בין רפיח הפלסטינית לרפיח המצרית. לטענת ישראל, ארגון הוועדות העממיות זכה לתמיכה ומימון מצד איראן, חזבאללה וחמאס וכך נהפך לאחד הארגונים המשפיעים ברצועה.

סמהדאנה אחראי למספר רב של פיגועי טרור כנגד ישראלים וכן לפיגוע בו נרצחו שלושה מאבטחים אמריקנים. בנוסף לפיגועי ירי (בהם רצח טלי חטואל ובנותיה), מטעני חבלה (הפיגוע באוטובוס הילדים בכפר דרום), מטעני גחון (הגדולים שבהם פגעו ב-4 טנקים ישראלים והרגו את אנשי צוותם) ונ"ט אחראי הארגון גם לירי עשרות רקטות מדגמי קסאם ו"א-נאסר" לעבר ישראל.

תחת ממשלת חמאס ברשות הפלסטינית, ובעוד ארגון ועדות ההתנגדות מוסיף לבצע פיגועים, מונה באפריל 2006 ג'מאל אבו סמהדאנה לתפקיד בכיר במשרד הפנים הפלסטיני, כאחראי על פעילות המשטרה. אבו מאזן הטיל וטו על המינוי, שנחשב להתרסה גדולה כלפי ישראל וארצות הברית, אך חמאס סירב לבטלו.

ב-9 ביוני 2006 הורה אלוף פיקוד הדרום יואב גלנט על ביצוע תקיפה אווירית של מבנה (באזור ההתנחלות לשעבר שליו) ששימש לאימוני מחבלי ועדות ההתנגדות העממית. כלי טיס של חיל האוויר ביצע את התקיפה ובמהלכה נהרגו ארבעה מחבלים, בהם גם סמהדאנה עצמו, אשר בא לצפות באימוני המחבלים.

סמהדאנה היה נשוי ואב לחמישה ילדים. אחיו הוא בכיר הפת"ח סמי אבו סמהדאנה.

## קישורים חיצוניים

* 
* פרופיל של ג'מאל אבו סמהדאנה ושילובו בממשלת החמאס, באתר המרכז למורשת המודיעין

## הערות שוליים

קטגוריה:טרוריסטים פלסטינים
קטגוריה:אישים שנהרגו בתקיפות אוויריות ישראליות
קטגוריה:פעילי טרור שנהרגו בידי ישראל
קטגוריה:ועדות ההתנגדות העממית
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1963
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2006
קנזו טנגה

**קנזו טנגה** (ביפנית: **丹下健三**; 4 בספטמבר 1913 – 22 במרץ 2005) היה מהאדריכלים היפנים החשובים ביותר של המאה ה-20.

## ביוגרפיה

למד אדריכלות והנדסה באוניברסיטת טוקיו ולימים היה לפרופסור באוניברסיטה זו וב-MIT בבוסטון.
טנגה הוא האדריכל היפני הבולט ביותר של שנות ה-50 עד שנות ה-70 אשר נודע בכישרונו לשלב את המסורת האומנותית היפנית עם האדריכלות המודרנית.

הצלחתו של טנגה הייתה מהירה ומפתיעה בהתחשב במסורת היפנית השמרנית. כבר בגיל צעיר זכה במספר תחרויות אדריכלים ביפן. עם תום מלחמת העולם השנייה זכה בתחרות על לתכנון שיקום העיר הירושימה. כמו כן זכה בתחרויות לתכנון משרדי השלטון המקומי בטוקיו ואת אולמות הספורט בכפר האולימפי בעיר לקראת אולימפיאדת טוקיו (1964).

בשנות ה-60 זכה בתכנון העיר סקופיה שבחבל מקדוניה שביוגוסלביה, לאחר רעידת האדמה שהחריבה אותה.
בשנת 1970 היה אחראי לתכנון התערוכה העולמית אקספו 70' שנערכה באוסקה.

קנזו טנגה שילב בתכנוניו אלמנטים של אדריכלים מערביים מפורסמים של אותה תקופה: לה קורבוזיה (שווייץ), אוסקר נימאייר (ברזיל), לואי קאהן (ארצות הברית), אלבר אלטו ואירו סארינן (פינלנד).

קנזו טנגה זכה בפרס פריצקר בשנת 1987.

## בניינים מפורסמים לפי שנים
*2005: בית ספר ופנימיית Hwa Chong בסינגפור
*2000: מלון "כיפת טוקיו" (Tokyo Dome Hotel), טוקיו, יפן
*1998: מרכז רפואי WKC, קובה, יפן
*1996: משרדי מרכז השידורים של פוג'י, אודאיבה, טוקיו, יפן
*1994: מגדל שינג'וקו, טוקיו, יפן
*1986: אוניברסיטת נניאנג, סינגפור
*1980: בניין הממשל העירוני של טוקיו
*1979: בניין Hanae Mori, אאויאמה, טוקיו, יפן
*1970: אקספו 70', אוסקה יפן
*1964: אולם הספורט הלאומי יויוגי, בכפר האולימפי של טוקיו (שיבויה), יפן
*1964: קתדרלת טוקיו, טוקיו, יפן
*1957: משרדי השלטון המקומי המטרופוליני של טוקיו (שינג'וקו), יפן
*1955: פארק השלום בהירושימה, יפן

## גלריה

FujiTVStudioOdaiba.jpg|מרכז השידורים של פוג'י באודאיבה
Yoyogi Gymnasium.jpg|אולם הספורט הלאומי יויוגי ברובע שיבויה שבטוקיו
Tocho building 1 from 12th floor.jpg|משרדי השלטון המטרופוליני של טוקיו ברובע שינג'וקו שבטוקיו


## ראו גם
* אדריכלות יפנית
* אדריכלות מודרנית

## קישורים חיצוניים

* 
* Profile of Tokyo Metropolitan Buildings
* 
* 

קטגוריה:אדריכלים יפנים
קטגוריה:זוכי פרס פריצקר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:מעוטרי מסדר התרבות
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1913
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2005
קטגוריה:זוכי מדליית הזהב של AIA
קטגוריה:זוכי פרס פרמיום אימפריאלה לאדריכלות