ג'יסאבורו אוזאווה

[שמאל|ממוזער|200px|אוזאווה כמפקד '''הצי הדרומי''' ב[סייגון, 16 בנובמבר 1941]]
[שמאל|ממוזער|250px|אוזאווה שהה בקרב מפרץ לייטה על סיפון ה[זואיקאקו, נושאת המטוסים היחידה שנותרה לצי באותה עת]]
**ג'יסאבורו אוזאווה** (ביפנית: *Ozawa Jisaburō* 小沢治三郎;  2 באוקטובר 1886 - 9 בנובמבר 1966) היה תת-אדמירל בצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה, והמפקד העליון של הצי היפני המשולב.

## ביוגרפיה
אוזאווה נולד במחוז קוֹיוּ הכפרי שבמחוז מיאזקי, באי קיושו, יפן.

הוא סיים במחזור ה-37 של האקדמיה הימית הקיסרית בשנת 1909. את התלמדותו העביר אוזאווה על סיפון הסיירות **סויה**, **קסוגה** ואוניית המערכה מיקאסה.

בתור קצין זוטר, שירת אוזאווה על המשחתת **ארארֶה**, על אוניית המערכה **היאֵיי** ועל הסיירת **צ'יטוסה**, ובתור לוטננט על **קוואצ'י** ו**הינוקי**. התמחותו הייתה בלוחמת טורפדו, ועם סיום לימודיו בקולג' הלוחמה הימית בשנת 1919, קיבל אוזאווה את התפקיד הפיקודי הראשון שלו על גבי המשחתת **טאקה**. הוא המשיך לפקד על **שימאקאזה** ו**אסאקאזה**, ושימש כקצין טורפדו ראשי על אוניית המערכה קונגו בשנת 1925.

אוזאווה שירת במספר תפקידי מטה בשנים 1925–1933, מלבד שנה אחת, 1930, בה יצא לביקור בארצות הברית ובאירופה. ב-15 בנובמבר 1934, הוא מונה למפקד הסיירת **מאיה** ושנה לאחר מכן למפקד אוניית המערכה הארונה.

ב-1 בדצמבר 1936, קודם אוזאווה לדרגת אדמירל משנה. הוא המשיך לשרת בתפקידי מטה שונים, בכללם ראש מטה הצי המשולב בשנת 1937 ומפקד האקדמיה הימית הקיסרית. הוא קודם לדרגת תת-אדמירל ב-15 בנובמבר 1940.

לאחר ההתקפה על פרל הארבור, היה אוזאווה אחראי לכל המבצעים הימיים של הצי הקיסרי היפני בים סין הדרומי כמפקד **הצי הדרומי**, וניהל את הפלישה למלאיה. בתחילת שנת 1942, ציו לקח חלק בפלישות לאי ג'אווה וסומטרה.

אוזאווה היה אחד מהתומכים הנלהבים ביותר של תעופה ימית בצי הקיסרי היפני. הוא היה הקצין הבכיר הראשון אשר המליץ על לכנס את נושאות המטוסים של הצי היפני תחת צי אווירי אחד על מנת לאפשר להן להתאמן יחד.

ב-11 בנובמבר 1942, מונה אוזאווה למפקד **הצי היפני השלישי**, בהחליפו את האדמירל צ'ואיצ'י נגומו כמפקד כוח נושאות המטוסים של יפן. אוזאווה הכיח עצמו כמפקד אגרסיבי ומיומן, אך הופתע מעליונותו החומרית והטכנולוגית של הצי האמריקאי בקרב ים הפיליפינים. לאחר הקרב, נסוג אוזאווה לאוקינאווה, שם הגיש את התפטרותו, אשר סורבה על ידי ממוניו.

שאריות ציו של אוזאווה לקחו חלק בקרב מפרץ לייטה נגד כוחותיו של האדמירל ויליאם הלסי. על אף היותו הקצין הבכיר, לא ניתן לאוזאווה תפקיד פיקודי בקרב זה, מכיוון שתפקידו של ציו היה לשמש פיתיון, ולמשוך את כוחותיו של הלסי הרחק מלייטה, ובכך לאפשר ל**כוח המהלומה הראשון** של תת-אדמירל טקאו קוריטה לחצות את מצר סן ברנרדינו, ולנוע בחופשיות לעבר כוחות הנחיתה של הגנרל דאגלס מקארתור אשר נחתו במפרץ. אף על פי כן, אוזאווה מילא את תפקידו במקצועיות עד סופו, על אף תפקידו הזוטר של ציו, והעובדה שנושאות המטוסים שלו היו ריקות בשל מחסור במטוסים ובטייסים.

לאחר הקרב, הוא קיבל תפקיד במטה הכללי של הצי הקיסרי, והיה המפקד העליון של הצי, החל מ-29 במאי 1945. הוא דחה קידום לאדמירל, ונותר תת-אדמירל עד פירוק הצי הקיסרי היפני.

כינויו של אוזאווה, "הגרגויל" (*Onigawara* 鬼瓦), בא לו מאנשי צוותו, וזאת בשל גובהו הרב (התנשא לגובה 2 מטרים) ובשל העובדה שנחשב לאחד משלושת האדמירל המכוערים בצי. עם זאת, הוא רחש כבוד לאנשי צוותו.

אוזאווה נפטר בשנת 1966 בגיל 80.

## לקריאה נוספת

*
*
*
*
*
*
*
*
*


## קישורים חיצוניים


* 
* 
* 
* 


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אדמירלים יפנים
קטגוריה:אנשי צבא יפנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1886
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1966