open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עארורה

**עארורה** (בערבית: **عارورة**) הוא כפר פלסטיני בנפת רמאללה - אל-בירה, בגובה של כ־550 מטר מעל פני הים. הכפר מנוהל על ידי ועד מקומי, במסגרת המועצה המקומית בני זייד א-שרקייה (بني زيد الشرقية), הכוללת גם את הכפר השכן מזארע א-נובאני (مزارع النوباني). אוכלוסיית הכפר מוסלמית.

## מקור השם
זאב וילנאי העלה השערה שמדובר ב"גרסה הלועזת של הכפר ארויר (ERUIR) שמובא בתרגום הלטיני של הספר "אונומסטיקון" מהמאה הרביעית לספירה.

## היסטוריה
בכפר נמצאו שרידים וחרסים מתקופת הברזל, האימפריה הפרסית, ההלניסטית, הרומית, הביזנטית, הצלבנית, האיובית וכן מהתקופה הממלוכית. מוסלמי שחי בירושלים בשלהי המאה ה-15 הזכיר כפר בשם ערזן, בגבול מחוז ירושלים עם מחוז שכם, וככל הנראה מדובר בכפר זה.

### העידן העות'מאני
בשנת 1596, השם עארורה הופיע לראשונה ברישומי המס העות'מאניים, ככפר בסנג'ק של ירושלים. התושבים שילמו מס קבוע של 33.3% על מוצרי חקלאות שונים. בשנת 1838 ביקר בכפר החוקר האמריקני אדוארד רובינסון וכתב שזה כפר אסלאמי באזור בני זייד, מצפון לירושלים.

בשנת 1882 נזכר הכפר בסקר הקרן לחקר ארץ ישראל (**PEF**) ותואר כ"כפר קטן בשטח גבוה, עם חמישה מקומות קדושים בצדו המערבי".

במלחמת העולם הראשונה חנה הגדוד העברי, בסביבות הכפר.

### עידן הרשות הפלסטינית
לאחר הקמת הרשות הפלסטינית שויכה המועצה המקומית לנפת רמאללה ואל-בירה. בסביבות שנת 2004 מוזג הכפר עם הכפרים השכנים מזארע א-נובאני ועבווין והרשות המוניצפאלית המאוחדת נקראה: "בני זייד אל-שרקייה".

מאוחר יותר נפרד הכפר עבווין מהמיזוג, ובשנת 2020 פורק המיזוג לחלוטין, ושני הכפרים חזרו להיות עצמאיים, במסגרת המועצה המקומית, בני זייד אל-שרקייה".

## אוכלוסייה

## אדמה חקלאות ומים
במפקד בשנת 1945 נמצא ששטח האדמה היה כ-10,978 דונם, מתוכם 10,974 דונם - אדמה רשומה כפרטית ועוד ארבע דונם מושע. השטח הבנוי של הכפר הוא כ-26 דונם.

מי השתייה לכפר מסופקים מ"עין ערורה", שמצפון לכפר. מי ההשקיה מגיעים ממעיינות נוספים, בארות ובורות מים.

## אתרים
בכפר ולידו נמצאים כמה אתרים מקודשים:

**שייח' רדואן** - מדרום-מערב לכפר, על גבעה בגובה של כ-600 מטר מעל פני הים, מיוחס לשייח' רדואן בן עולאייל אל-ארסופי (الشيخ رضوان الأرسوفي), ששם משפחתו מעיד עליו שמוצא משפחתו מארסוף והיה אדם חשוב שנקבר בכפר. חוקרים מוסלמים הציעו שהשייח' רדואן היה ממשפחת עולאיל. בסמוך למקדש נבנה מסגד.

**שייח' מוחמד אלעארורי** (محمد العاروري) - מתחם מגודר במרכז הכפר, באזור בית הקברות. על פי התושבים מדובר בקדוש צופי.

**שייח' אחמד** (الشيخ أحمد) - נמצא ממערב לעארורה.

**אל-ח'דר** (مقام الخضر) - במרכז הכפר. לא ידועים פרטים. ככל הנראה הוקדש לאיש חשוב או קדוש. השם נפוץ בכמה עיירות וכפרים ערבים (משמעות השם בערבית: "הירוק" - כינויו של אליהו הנביא)

## אישים
**[[סאלח אל-עארורי]]** (صالح العاروري) - בכיר בארגון הטרור חמאס, ממונה על פעילות הארגון ביהודה ושומרון וסגן ראש הלשכה המדינית של חמאס. ב-21 באוקטובר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, השתלט צה"ל על ביתו הנטוש שבכפר ותלה עליו שלט המודיע שהמקום הפך למתקן צבאי של שירות הביטחון הכללי. ב-31 באוקטובר 2023 הרסו כוחות הביטחון את הבית. ב-2 בינואר 2024 נהרג בסיכול ממוקד בלבנון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת רמאללה ואל-בירה
מיכאל פרלמן

**מיכאל רומנוביץ' פרלמן** (ברוסית: **Михаил Романович Перльман**; 21 במרץ 1923 - 8 באוגוסט 2002) היה מתעמל סובייטי-יהודי. אלוף אולימפי (הלסינקי 1952) בתחרות הקבוצתית ומקום רביעי בתרגיל סוס סמוכות.

## ביוגרפיה
פרלמן נולד וגדל במוסקבה. התאמן בקבוצת צסק"א מוסקבה.

בשנת 1949 הוא קיבל את התואר מאסטר ספורט.

באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 574.35 נק', לפני שווייץ (567.50 נק') ופנילנד (564.20 נק'). הוא סיים במקום רביעי בתרגיל סוס סמוכות בתוצאה של 19.30 נק'. במקום 11 בתחרות קרב רב אישי בתוצאה של 112.50 נק', במקום 13 בתרגיל טבעות (19.05 נק'), במקום 15 בתרגיל מקבילים (19.00 נק') במקום 29 בתרגיל מתח (18.70 נק'), במקום 41 בתרגיל קרקע (18.15 נק') ובמקום 65 בתרגיל סוס קפיצות (18.30 נק').

בשנת 1954 סיים את לימודיו בהוראה במכון הצבאי לתרבות גופנית וספורט.

באולימפיאדת טוקיו (1964) שימש כמאמן של נבחרת ברית המועצות בכדורעף שזכתה במדליית הזהב.

### מפיק אירועי ספורט בינלאומיים
באולימפיאדת מוסקבה (1980) היה סגן המנהל הראשי של טקסי הפתיחה והסיום של המשחקים. ניהל את חגיגות 1500 שנה לקייב ו-2000 שנה לטשקנט ואחרים.

נקבר במוסקבה בבית העלמין ווסטריאקובסקויה.

## תארים והישגים
ב-1997 זכה באות הכבוד "עבור שירותים לפיתוח התנועה האולימפית ברוסיה".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספורטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:מתעמלים יהודים
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: התעמלות
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:ספורטאים אולימפיים יהודים
קטגוריה:מתעמלים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1923
קטגוריה:נפטרים ב-2002
גייל שורש

**גייל שורש** (נולדה באוקטובר 1968) היא אשת ציבור ועורכת דין ישראלית שכיהנה כבכירה במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים. מומחית לאחריות מגדרית. הייתה מועמדת לראשות העיר רמת השרון בבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2024).

## ביוגרפיה
גייל שורש נולדה בצפת וגדלה בירושלים. למדה בבית הספר התיכון רנה קסין והייתה מרכזת צעירה בשבט "העומר", מרכזת בוגרת בשבט "לפיד" ומדריכה בקורס הדרכה של תנועת הצופים.

שירתה בצה"ל בשנים 1987–1989 כרל"שית ביחידת הקישור לכוחות הזרים (כיום חטיבת תבל). לאחר שחרורה מצה"ל הצטרפה כחברה לקיבוץ יד מרדכי והתגוררה בו עם בן-זוגה, יליד הקיבוץ. במהלך לימודיה לתואר ראשון במשפטים עבדה במחלקה המשפטית של הקיבוץ הארצי ולימדה שיעורי אזרחות כמתנדבת המכון הישראלי לדמוקרטיה בתיכונים ברחבי הנגב. בהמשך התמחתה במחלקת הבג"צים בפרקליטות המדינה ובלשכה המשפטית של הכנסת.

ב-1996 החלה את שירותה במוסד. הוכשרה כקצינת איסוף באגף "צומת" ושירתה בשורה של תפקידים מבצעיים ופיקודיים בשטח ובמטה. פרשה מהמוסד בסוף שנת 2018 בדרגה המקבילה לאלוף-משנה בצה"ל.

לאחר פרישתה מהמוסד החלה לפעול לקידום ולחיזוק מעמדן של נשים בשירות הציבורי, בדגש על הגדלת הייצוג שלהן בתפקידי ניהול בכירים ועיצוב מדיניות. אסטרטגיית ה"אחריות המגדרית" שפיתחה היא כלי עסקי-ארגוני לשילוב וקידום מיטביים של נשים.

ב-2019 הקימה את חברת "תקרת הזכוכית" המסייעת בפירוק חסמים מגדריים ובמציאת פתרונות גיוון והכללה. עם לקוחותיה נמנים חברות וארגונים בישראל כגון בנק הפועלים, בית הספר לטיסה של חיל האוויר ורשות שדות התעופה. שורש הגישה חוות דעת בנושא חובות דיווח על ייצוג נשים בדירקטוריונים לבנק ישראל ולרשות ניירות ערך ובנושא שילוב נשים ביחידות לוחמה בצה"ל ל"וועדת סטריק".

שימשה יועצת בכירה למיזם "excelHERate" ומייסדת-שותפה ומנכ"לית מיזם "לוקחות במה" באוניברסיטה העברית בירושלים. היא חברה בוועד המנהל של פורום דבורה והייתה בין המועמדות הסופיות לתפקיד מנכ"לית הרשות לקידום מעמד האישה.

הייתה פעילה במחאה נגד ממשלת ישראל ה-37 ונשאה דברים בהפגנות בכל רחבי הארץ.

במהלך מלחמת חרבות ברזל מופיעה כפרשנית באולפני החדשות.

הייתה מועמדת לראשות העיר רמת השרון בבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2024) והובילה את רשימת "חופשי בעירנו". היא זכתה בכ-20.9% מהקולות מול 3 מועמדים אחרים, והפסידה ליצחק רוכברגר. רשימת "חופשי בעירנו" בראשותה זכתה ב-3 מנדטים.

## חיים אישיים
שורש נשואה לעמית ואם לשניים. מתגוררת ברמת השרון משנת 2004.

היא בוגרת המחזור הראשון של הפקולטה למשפטים אוניברסיטת חיפה ובעלת תואר שני במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. מוסמכת לעריכת דין משנת 1996, בוגרת קורס דירקטורים של המכון להשתלמויות של לשכת עורכי הדין בישראל וחברה בנבחרת הדירקטורים.

## לקריאה נוספת
* על מה שראוי לנסיכות לעשות בענייני צבא, עו"ד גייל שורש, אתר מערכות - הוצאה לאור, 31 באוקטובר 2021
* 
* 
* 
* אלה אלקלעי וגייל שורש, מזיק לפריון: אבי שמחון אינו ראוי לעמוד בראש המועצה הלאומית לכלכלה, דה-מרקר, 24 בינואר 2023

* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* לוחמה פסיכולוגית בהקשר לשחרור החטופות והחטופים, גייל שורש ב"גומרים הולכים" עם דני סידס, 24 בנובמבר 2023

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות המוסד
קטגוריה:בוגרות תיכון רנה קסין
קטגוריה:בוגרי תיכון רנה קסין
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה: משפטים
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:יד מרדכי: אישים
קטגוריה:חברות מועצת רמת השרון
קטגוריה:מתמודדים בבחירות לרשויות המקומיות בישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
ולדימיר פורטנוי

**ולדימיר ולדימירוביץ' פורטווי** (באוקראינית: **Портной Володимир Володимирович**; 9 ביוני 1931 - 19 בפברואר 1984) היה מתעמל סובייטי-יהודי. סגן אלוף אולימפי (רומא 1960) בתחרות הקבוצתית וזוכה מדליית ארד (רומא 1960) בתרגיל סוס קפיצות.

## ביוגרפיה
פורטנוי נולד וגדל באודסה. התאמן בקבוצת דינמו לנינגרד בהדרכו של מיכאל קסיאניק.

באולימפיאדת רומא (1960) זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 572.70 נק' אחרי יפן (575.20 נק') ולפני איטליה (559.05 נק'). מדליית ארד בתרגיל סוס קפיצות בתוצאה של 19.225 נק', אחרי טקאשי אונו מיפן וחברו לנבחרת בוריס שאחלין שזכו ביחד במדליית זהב (19.350 נק'). בתחרות קרב רב אישי הוא סיים במקום 12 בתוצאה של 113.30 נק', במקום שביעי בתרגיל קרקע (18.95 נק'), במקום 12 בתרגיל טבעות (19.00 נק'), במקום 13 בתרגיל מתח (19.00 נק'), במקום 18 בתרגיל סוס סמוכות (18.70 נק') ובמקום 42 בתרגיל מקבילים (18.40 נק').

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתעמלים יהודים
קטגוריה:ספורטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:ספורטאים אולימפיים יהודים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית סובייטים: התעמלות
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית סובייטים: התעמלות
קטגוריה:מתעמלים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1931
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1984
אווה בונייר

**אווה פרדריקה בונייר** (17 בנובמבר 1857 – 13 בינואר 1909) הייתה ציירת ופילנתרופית שוודית ממוצא יהודי.

## קורות חיים
בונייר נולדה בסטוקהולם, בתו של המו"ל אלברט בונייר ממשפחת בונייר הידועה, משפחה שוודית יהודית מובילה של מוציאים לאור. למדה ציור אצל אוגוסט מלמסטרום והפכה לסטודנטית במחלקה לנשים באקדמיה המלכותית השוודית לאמנויות בסטוקהולם ב-1878. יחד עם חברתה ושותפתה האנה הירש, היא נסעה לפריז ב-1883, שם שהתה עד 1889. הציור שלה "מוזיקה" (1889) זכה *לציון מכובד* בסלון פריז. לאחר חזרתה לשוודיה ב-1889, היא הייתה פעילה כציירת עד 1900 לערך, בעיקר של דיוקנאות, כמו אלה של ליזן בונייר (גיסתה), המדען האלמר לונדבוהם, הפוליטיקאי מוריץ רובנסון, המחנך קארל מייברג, והמשורר והחוקר אוסקר לברטין. בונייר הציגה את עבודתה בארמון האמנויות היפות בתערוכה הקולומביאנית העולמית ב-1893 בשיקגו, אילינוי. היא מיוצגת בכמה ציורים במוזיאון הלאומי, סטוקהולם.

לאחר 1900 בערך בונייר נעלמה כאמנית והתמסרה לעבודתה הפילנתרופית, שהתאפשרה באמצעות הירושה שקיבלה. היא הקימה קרן לטיפוח סטוקהולם, שמימנה בשנותיה הראשונות ציורים ופסלים למקומות ציבוריים ומוסדות, כמו הספרייה המלכותית, אוניברסיטת סטוקהולם וכמה בתי ספר בסטוקהולם. הקרן עודנה פעילה.

בונייר הייתה חברה באגודת הנשים "ניה אידון".

בונייר סבלה מדיכאון, ונטלה את חייה בקופנהגן ב-1909, בגיל 51.

## עבודות נבחרות

* Gynning, Margareta: *Det ambivalenta perspektivet: Eva Bonnier och Hanna Hirsch-Pauli i 1880-talets konstliv*, Stockholm, Bonnier, (diss. Uppsala University), 1999.
* Hedberg, Tor: "Bonnier, Eva Fredrika", *Svenskt biografiskt lexikon*, 5, עמ' 436–438.
* Gynning, Margareta Eva Fredrika Bonnier


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יהודים שוודים
קטגוריה:ציירות יהודיות
קטגוריה:יהודיות שוודיות
קטגוריה:נדבניות יהודיות
קטגוריה:מתאבדות
קטגוריה:ילידות 1857
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1857
קטגוריה:נפטרות ב-1909
קטגוריה:נפטרים ב-1909
אדבר איתך

[ממוזער|מילות השיר "אדבר איתך" ב[כיכר החטופים והנעדרים|כיכר החטופים במהלך מלחמת חרבות ברזל עם שינוי השורה האחרונה ל"להחזיר אותך"]]

"**אדבר איתך**" הוא שיר שאת מילותיו כתבה רחל שפירא, הלחינה אלונה טוראל וביצעה חוה אלברשטיין. השיר עוסק בניסיון לדובב ולקרב גבר אבל המבוצר בשתיקתו.

במקור שימש הלחן של טוראל לשיר שנקרא "על שלושה וארבעה", לפי מילותיה של מירה מאיר. שיר זה הוקלט בתחילת שנות ה-70' בביצוע גילה רונן, שהייתה חברה בצוות הווי צנחנים, בעיבודו של שמעון כהן. לאחר מספר שנים כתבה שפירא את מילות השיר **אדבר איתך** ללחן של טוראל, והוא פורסם בביצוע חוה אלברשטיין בעיבודו של מתי כספי. השיר נכלל באלבום "כמו צמח בר" שיצא ב-1976 וזכה להצלחה רבה.

## פרשנות לשיר
אחת הפרשנויות היא שהשיר עוסק בהלם קרב ובפוסט טראומה מנקודת המבט של בת הזוג של הלום הקרב. ייתכן שהעצב והרגישות בשיר, שיצא זמן קצר אחרי מלחמת יום הכיפורים, שימשו מקור להזדהות ולנחמה. עם זאת, שפירא ציינה כי השיר עוסק בניסיון לשכך כאב של אדם אחר. לדבריה, אכן השיר קושר בציבור להלם קרב אבל הוא נכתב לאדם בשעת משבר עמוק, ומבטא חוסר אונים ומודעות למגבלה לעזור.

השיר יכול גם להתייחס לקשר שנוצר בין מטפל למטופל, כאשר המטפל מנסה להתקרב ולסייע מתוך הכרת מצבו הנפשי של המטופל.

## ביצועים נוספים לשיר
* סמי בירנבך כשיר הנושא לסרט סוסי נייר 2015
* שרון חזיז, 1998, בפרויקט עבודה עברית
* אפרת גוש, 2013

השיר תורגם לערבית בידי שאדיה חאמד ואכרם עודה, ובוצע בתוכנית "אדבר איתך" של תזמורת המהפכה ב-2024.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רחל שפירא
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אלונה טוראל
קטגוריה:שירים על פוסט טראומה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
Irn-Bru

ממוזער|בקבוקי איירן ברו
ממוזער|איירן ברו דל סוכר, פחית וכוס
**איירן ברו** (בסקוטית: **Irn-Bru**, באנגלית: **Iron Brew**, בתרגום מילולי: 'חליטת ברזל') הוא משקה קל ומוגז סקוטי המיוצר מאז שנת 1901. המשקה פופולרי מאוד בסקוטלנד ואף מכונה 'המשקה הלאומי השני' של סקוטלנד (אחרי ויסקי). הוא נחשב למשקה הקל הנמכר ביותר בסקוטלנד במשך למעלה ממאה שנים, כשהוא מתחרה במותגים בינלאומיים דוגמת קוקה קולה. המשקה נמכר בכל רחבי הממלכה המאוחדת, ובעולם בייחוד באזורים בהם יש קהילה סקוטית משמעותית.

המשקה ידוע בצבעו הכתום ובטעם עז, מתוק וייחודי. המתכון המדויק שלו נשמר בסוד, אך על פי פירוט המרכיבים המופיע על הפחית, נכתב כי הוא מכיל מים מוגזים, סוכר, חומצה ציטרית ו-32 חומרי טעם וריח לרבות קפאין, אמוניום ברזל ציטראט וכינין, ממתיקים נוספים כגון אספרטם, אצסולפאם-K, חומר משמר E211 וצבעי המאכל צהוב סנסט FCF (E110) ו-Ponceau 4R (E124).

על פי אתר החברה המייצרת את המשקה, הוא הומצא על ידי היזם איי.ג'יי. בר בשנת 1901 בעקבות הצורך של פועלי הפלדה בבנייה-מחדש של התחנה המרכזית בגלאזגו במשקה קל. המשקה נועד להחליף את הבירה במטרה לתת לפועלים אנרגיה ליום העבודה. מרכז הייצור שלו שוכן בשכונת ווסטפילד שבעיירה קמברנאולד שבצפון לנקשייר על ידי חברת A.G. Barr שבסיסה בגלאזגו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משקאות קלים
קטגוריה:משקאות מוגזים
קטגוריה:סקוטלנד
Más Allá

"**Más Allá**" (בעברית: "**מעבר**") הוא שיר של הזמרת גלוריה אסטפן אשר יצא כסינגל השני מתוך אלבומה השישי *[[Abriendo Puertas]]* בדצמבר של 1995. השיר נכתב על ידי המלחין הקולומביאני קייק סנטאנדר והופק על ידיו ועל ידי בעלה של אסטפן, אמיליו.

השיר הוא בלדה לרגל חג המולד בסגנון פלמנקו ובולרו אשר מבחינה לירית עוסקת באהבה ללא אנוכיות.

## הצלחה וקידום
השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים הלטינים של ארצות הברית וכן לראש המצעד של שירי הפופ הלטינים המצליחים ביותר ברדיו האמריקאי. אסטפן ביצעה את השיר בפניי האפיפיור דאז יוחנן פאולוס השני בוותיקן בשידור חי, ובנוסף גם בפניי נשיא ארצות הברית דאז ביל קלינטון במסגרת ספיישל לחג המולד.
השיר יצא מחדש בשנת 2020 במסגרת האלבום *[[Brazil305]]* בו אסטפן הקליטה חלק משיריה מחדש בעיבוד של מוזיקה ברזילאית.

## גרסאות כיסוי
השיר זכה לגרסת כיסוי על ידי הזמרת האמריקאית-מקסיקנית אלסה גרסיה באלבומה "Navidad en Mi Pueblo" אשר יצא בשנת 2002. בנוסף הוא גם זכה לגרסת כיסוי על ידי הזמר הספרדי רפאל באלבומו Ven a Mi Casa Esta Navidad משנת 2015.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1995
קטגוריה:סינגלים מ-1995
קטגוריה:שירי גלוריה אסטפן
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:בולרו
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
עמראן אלקרינאווי

**עמראן אלקרינאוי** נולד ב-21 בפברואר 1996 הוא כדורגלן בדואי-ישראלי המשחק במ.ס. דימונה מליגה א' דרום כשחקן כנף.

## חיים מוקדמים
אלקרינאווי נולד ברהט, ישראל, למשפחה מוסלמית בדואית.

## קריירה
בעונת 2016/2017 הושאל ממ.ס כפר קאסם להפועל בני לוד .

בעונת 2017/2018 הושאל אלקרנאווי ממועדון כפר קאסם להפועל עכו. ב-2 באוגוסט 2017, אל קרנאווי עלה לראשונה בהתאחדות לכדורגל בניצחון 1–2 של הפועל עכו על הפועל חיפה בגביע הטוטו. ב-8 באוגוסט 2017 כבש אל קרנאווי את שערו הראשון בהפועל עכו בניצחון 2–1 על בני סכנין בגביע הטוטו.

בעונת 2018/2019 הושאל אל קרנאווי למ.ס אשדוד.

ב-21 בספטמבר 2022 חתם במ.ס. דימונה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:בדואים ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:רהט: אישים
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט כפר קאסם
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט דימונה
קטגוריה:כדורגלני עירוני מודיעין
קטגוריה:כדורגלני מכבי יבנה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
פירוזה באגום

**פירוזה בגום** (נולדה בשם **סוזן סלומון סנקר**, באנגלית: **Firoza Begum**) הייתה שחקנית הודית יהודייה מקהילת הבני ישראל (הודו). פירוזה כיכבה במספר סרטי בוליווד ומוליווד (זרם קולנועי שהתקיים בדרום הודו) .שיא הפופולרית שלה היה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20. למרות שהיו שחקניות יהודיות נוספות באותה תקופה, היא בולטת במיוחד יחד עם אחרות כמו רובי מאיירס ואסתר ויקטוריה אברהם (פרמילה).

נולדה כ**סוזן סולומון סנקר**, כחלק מקהילת בני ישראל. היא השתמשה בשם המוסלמי פירוזה באגום כדי להסתיר את מוצאה היהודי. היא הייתה אחת מחמש שחקניות הודיות יהודיות מפורסמות שהופיעו בסרט התיעודי "שלום בוליווד: הסיפור שלא סופר על היהודים ובוליווד" מאת דני בן-משה שיצא לאקרנים ב-2017. בסרט הופיעו: נאדירה, אסתר ויקטוריה אברהם, סוזן סלומון (סנקר), רמולה דווי ורובי מאיירס.

## פילמוגרפיה
* רוצח בוגדני
* prem veer
* יום לילה
* רייגר
* רוח רפאים רצה
* ילדת קרקס
* נור-י-ימן (1935)
* עולמו של אנוסן (1936)
* אדום של הודו (1936)
## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה הודיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים הודים
קטגוריה:יהודיות הודיות
נורת'איסט יונייטד

**נורת'איסט יונייטד** (בהינדי: **नॉर्थईस्ट यूनाइटेड फुटबॉल क्लब**) הוא מועדון כדורגל הודי שבסיסו בגוואהטי, אסאם, שמשחק בליגת העל ההודית, הליגה הבכירה של הכדורגל ההודי. המועדון נוסד ב-13 באפריל 2014, במהלך העונה הראשונה של ליגת העל ההודית. נורת'איסט יונייטד מייצגת את 8 המדינות של צפון-מזרח הודו: אסאם, נאגאלנד, מניפור, מגהלאיה, סיקים, ארונאצ'ל פרדש, טריפורה ו-מיזוראם. 

## ייסוד
בתחילת 2014, הוכרז כי התאחדות הכדורגל של כל הודו, הפדרציה הלאומית לכדורגל בהודו, ו-IMG-Reliance יקבלו הצעות לבעלות על שמונה מתוך תשע ערים נבחרות עבור ליגת העל ההודית הקרובה, זיכיון של שמונה קבוצות ליגה בדגם של טורניר הקריקט של ליגת העל ההודית.  ב-13 באפריל 2014, הוכרז ששחקן הבוליווד ג'ון אברהם ומועדון הכדורגל שלונג לג'ונג זכו בהתמודדות על הזיכיון.

ב-16 ביולי 2014, המועדון החתים את ז'ואן קפדבילה, מגן נבחרת ספרד שזכה באליפות אירופה ובמונדיאל. הוא אמר: "הודו היא מדינה ענקית וזוהי זכות עבורי להיות חלק קטן בפופולריות של המשחק הגלובלי הזה כאן ולעבוד עם הכדורגלנים הצעירים המוכשרים של צפון מזרח הודו". 

ב-19 באוגוסט המועדון שכר את המנהל הראשון שלו, הניו זילנדי ריקי הרברט, שייצג את מדינתו שלו במונדיאל 1982 וניהל את ניו זילנד במונדיאל 2010.

## אצטדיון
ממוזער|235x235px| אצטדיון האתלטיקה אינדירה גנדי בגוואהאטי, אסאם, ביתה של נורת'איסט יונייטד.
נורת'איסט יונייטד משחקת את משחקי הבית שלה באצטדיון האתלטיקה אינדירה גנדי, גוואהאטי. בשנת 2014, כדי לעמוד בתקנות פיפ"א, שופץ האצטדיון ותכולתו הוגדלה מ-12,000 ל-35,000. אצטדיון האתלטיקה אינדירה גנדי אירח את טקס הפתיחה של משחקי ליגת העל ההודית ב-2016. שיא כמות הצופים הגבוהה ביותר נמדדה ב-20 באוקטובר 2016, כאשר שיא צופים של 32,844 הגיעו כדי לצפות במשחק בין נורת'איסט יונייטד ל- צ'נאיין. הקיבולת צומצמה שוב ל-23,850 לאחר התקנת מושבי דלי עבור גביע העולם עד גיל 17 של פיפ"א 2017.

מ-2020 עד 2022, עקב מגפת הקורונה, כל המשחקים נערכו במדינת גואה. המועדון שיחק את משחקי הבית שלהם באצטדיון טילאק מידן בעונת 2020/2021 ובאצטדיון פטורדה, בעונת 2021/2022. 
ממוזער|220x220 פיקסלים|הסמל של נורת'איסט יונייטד בעונה ה-3 של ליגת העל ההודית.

## סמל ומדים
### עיצוב
הסמל של נורת'איסט יונייטד מופיע עם 8 כוכבים בראש המייצגים כל מדינה בצפון מזרח הודו. הסמל מעוצב עם הצבעים אדום, שחור ולבן, כאשר שם המועדון כתוב באותיות מודגשות בין הסמל הראשי לכוכבים. המועדון שינה את הסמל לצבע זהב לחלוטין עבור העונה השלישית שלו של בליגת העל ההודית. הסמל הוחלף בחזרה לצבע המקורי לאחר תום העונה.

צבעי המדים תואמים לצבע הסמל של הקבוצה.

### ייצרנית מדים ונותני חסויות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל הודיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2014
קטגוריה:אסאם
חגית בנבג'י

**חגית בנבג'י** (12 באפריל 1966 – 20 ביולי 2025) הייתה פילוסופית ישראלית, פרופסור במחלקה לפילוסופיה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

## ביוגרפיה
חגית בנבג'י נולדה למשפחת סלוטקי. בשנת 1991 סיימה בהצטיינות תואר ראשון בפילוסופיה ובמתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1996 סיימה את לימודי התואר השני ובשנת 2002 סיימה את עבודת הדוקטורט בנושא: "נקודות מבט זרות: ונקודת המבט של תומאס ריד", בהדרכתו של פרופסור גלעד ברעלי. בשנת 2003 החקבלה כחברת סגל במחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנים 2004–2006 קיבלה מלגת אלון. בשנים 2014–2017 כיהנה כראש המחלקה.

תחומי המחקר של פרופסור בנבג'י היו פילוסופיה של הנפש ומטפיזיקה, ובאופן ספציפי בשלוש סוגיות מרכזיות: שאלת מעמדם של צבעים (האם הם תכונות אובייקטיביות של הדברים? האם הם נראים לנו בהתנסות כפי שהם?), טיבה של התפיסה החושית (האם היא תלויה במושגים? האם היא מצדיקה את מערכת האמונות שלנו?) ומהם רגשות וכיצד הם קשורים לתכונות מוסריות (האם רגשות ניתנים להצדקה? האם הם מועמדים לביקורת רציונלית?), וכן בשאלת המתח בין תמונת העולם היומיומית שלנו לבין תמונת העולם המדעית.

### חיים אישיים
חגית בנבג'י הייתה נשואה עד לפטירתה לפרופסור יצחק בנבג'י מהפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. בנה הוא העיתונאי עידו בנבג'י.

חגית בנבג'י נפטרה ב-20 ביולי 2025 והובאה לקבורה בהר המנוחות בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* חגית בנבג'י, באתר המחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב

**ממאמריה בעברית**:
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופיות ישראליות
קטגוריה:פילוסופים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון הרא"ה (רמת גן)
קטגוריה:בוגרי תיכון הרא"ה (רמת גן)
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מדעי הרוח
קטגוריה:זוכי מלגת אלון
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2025
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
Walking in My Shoes

"**Walking in My Shoes**" (בעברית: "**ללכת בנעליי**") הוא שיר של להקת המוזיקה אלקטרונית הבריטית דפש מוד. הוא יצא ב-26 באפריל 1993 כסינגל השני מתוך אלבומם השמיני Songs of Faith and Devotion. השיר הגיע למקום ה-14 במצעד הסינגלים הבריטי והשתווה להצלחה של הסינגל הקודם "I Feel You" במצעד ה־Alternative Airplay של בילבורד, שם הגיע למקום הראשון. הבי-סייד של השיר הוא "My Joy", והוא הבלעדי היחיד מתוך האלבום Songs of Faith and Devotion, והוא רצועת רוק בנוסח "I Feel You". גרסת ה-7 אינץ' של "Walking in My Shoes" אינה זהה לגרסה של Songs of Faith and Devotion. הצליל נעשה יותר רועש ומלוכלך, במיוחד התופים בפזמון, והאינטרו התקצר. בהופעות החיות, נעשה שימוש באלמנטים של המיקס "Grungy Gonads" באינטרו מורחב ולאורך כל השיר. השיר צוטט על ידי חבר הלהקה לשעבר אלן ויילדר כשיר האהוב עליו מהאלבום יחד עם "In Your Room". את הקליפ לשיר ביים אנטון קורביין.

## הוצאה לאור וקבלה מסחרית
"Walking in My Shoes" יצא לאור בבריטניה ב-26 באפריל 1993. הסינגל לא הצליח להיכנס לרשימת 10 הגדולים בבריטניה ו-40 הראשונים האמריקאיים; עם זאת, השיר הפך ללהיט טופ 10 בכמה מדינות ביבשת אירופה, והפך להיות שיר שמנוגן שוב ושוב בהופעות החיות של הלהקה מאז 1993. השיר הגיע למקום ה-14 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-69 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי. במצעד ה־Alternative Airplay של בילבורד, השיר שהה במקום הראשון במשך שבוע. סולן להקת U2 בונו, דירג את השיר ברשימת "60 השירים שהצילו את חיי" שלו.

## קליטה ביקורתית
דויד פריק מהמלודי מייקר כתב " 'Walking in My Shoes' הוא נאו (neo)-דייוויד בואי טוב יותר ממה ששמענו מזה זמן מה, חיקוי טוב לטווח ארוך של Heroes (שיר של דייוויד בואי) מאת הלהקה ששרה את Enjoy the Silence בצורה מושלמת עם רמזים של גיטרת ה־skysaw של רוברט פריפ." סאם ווד מהפילדלפיה אינקוויירר הרגיש שהשיר, "עם המנגינה המינורית והבס המבעבע שלו המזכיר את ימיה המוקדמים של סימפל מיינדס, מעבד פתגם אינדיאני עתיק כדי ליצור תחינה המנונית לחמלה." ליסה דניאלס מה-*[[Smash Hits]]* דירגה את השיר ב-3 מתוך 5 והוסיפה, "הדבר הנהדר בנוגע לדפש מוד הוא שלשירים שלהם תמיד יש פזמון שקל לשיר איתו. זה המקרה כאן, אם כי לשם שינוי זה לוקח כמה האזנות כדי להבין את זה. השיר מאוד אטמוספירי בסרט שהוא שחור-לבן-מגורען לסרטון. מקסים."

## הקליפ
את הקליפ הנלווה ל"Walking in My Shoes" ביים אנטון קורביין. בתחילת הבית השני בשיר, יש צילום של מרטין גור, אנדרו פלטשר ואלן ויילדר עם נשים עירומות על ברכיהן. זה הוסר בגרסה של MTV בארצות הברית, והוחלף בצילומים של שלושת החברים עומדים במקום, לבדם, מהסרטון הקודם. הגרסה הלא חתוכה הופיעה בתקליטורי DVD של The Videos 86>98, Devotion, The Best Of - Volume 1 ו-Video Singles Collection. קטעי הווידאו נוצרו בהשראת הציורים של הירונימוס בוש ופיטר ברויגל האב.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סייר רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת רפרייז רקורדס
Still Alive (שיר של דמי לובאטו)

"**Still Alive**" (בעברית: "**עדיין בחיים**") הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית דמי לובאטו. הוא נכתב על ידי לובאטו יחד עם , והמפיק המוזיקלי שלה מייק שינודה, מייסד ושותף של להקת הרוק לינקין פארק. השיר שוחרר כסינגל קידום מכירות מתוך פסקול סרט הסלאשר "צעקה 6" ב-3 במרץ 2023, דרך חברת התקליטים "איילנד רקורדס".

## רקע והוצאה
מעריצים החלו להעלות השערות בנוגע למעורבות אפשרית של לובאטו בפסקול של "צעקה 6" בתחילת פברואר 2023. לובאטו העלתה ציוץ לטוויטר, רמז לשחרור השיר "Still Alive", ומבלי לאשר דבר. בנוסף, לובאטו רמזה על יציאת השיר לאחר ששיתפה מספר טלפון של האנטגוניסט הראשי בסדרת סרטי "צעקה" "גוסטפייס" (בדיבוב על ידי רוג'ר ל. ג'קסון), בנוסף למספר הטלפון, היה גם טיזר קצר לסרט, וגם קליפ שמע קצר של "Still Alive". לובאטו הכריזה על השיר יחד עם תאריך שחרורו ב-15 בפברואר 2023. תמונת השיר מראה את לובאטו מחזיקה סכין ציידים המשקיף את "גוסטפייס". בהודעה לעיתונות, הצהירה לובאטו: .

## קומפוזיציה
"Still Alive" תואר על ידי המגזינים רולינג סטון ובילבורד כשיר פופ-פאנק. מילות הפזמון: "Already died a thousand times / Went to hell but I’m back and I’m breathing / Make me bleed while my heart is still beating / Still alive", הושוו למנת יתר של סמים של לובאטו ב-2018, שבה היא "התקרבה מאוד לאבד הכל".

## וידאו קליפ
ב-3 במרץ 2023 (אזור הזמן של החוף המזרחי, 00:00), הועלה הווידאו קליפ של "Still Alive" ליוטיוב. בתוכנית הטלוויזיה "בוקר טוב אמריקה", נודע כי הקליפ בוים על ידי ג'נסן נוין ופיניקס ווהן, טאנר גורדון וורניקה גרייבס שימשו כמפיקים. בנוסף, מייק שינודה הופיע בקליפ, וספנסר צ'רנס אמר כי הוא "התכבד לקבל הופעה קצרה".

הקליפ מתחיל שלובאטו מופיעה במלון עם חבריה. היא מוסרת מכתב לעובד במלון שבה כתוב . לובאטו וחבריה יושבים ורואים את הסרט "צעקה 6" שמוקרן במסך קולנוע. הקליפ מכיל גם סצנות שנלקחו מהסרט בכיכובם של מליסה באררה, ג'נה אורטגה, ג'סמין סבוי בראון, מייסון גודינג, היידן פנטייר וקורטני קוקס. ההקרנה נקטעת ולפתע הסדרן מתמוטט ומת. "גוסטפייס" מופיע ותוקף את לובאטו וחבריה ומנסים להדוף אותו ולברוח. בסוף הקליפ, לובאטו מצליחה להרוג את "גוסטפייס", דבר המתגלה כחלק שנוסף בהקרנה.

## פרסים

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי דמי לובאטו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דמי לובאטו
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קית' אסקינס

**קית' ברנרד אסקינס** (באנגלית: **Keith Bernard Askins**; נולד ב-15 בדצמבר 1967) הוא כדורסלן אמריקאי לשעבר, ששיחק בכל הקריירה שלו במיאמי היט.

## קריירת כדורסל

לאחר ששיחק באוניברסיטת אלבמה, חתם אסקינס במיאמי היט מליגת ה-NBA ב-1990, לקראת עונתו השלישית של המועדון בליגה, לאחר שלא נבחר בדראפט 1990. אסקינס ניחן ביכולת לשמור על מספר עמדות, היה לאורך כל הקריירה מחליף במיאמי ונודע כמומחה הגנתי. אסקינס פרש ב-1999 לאחר שנופה מהקבוצה. בסך הכול לאורך הקריירה קלע 1,852 נקודות והוריד 1,428 ריבאונדים.

מיד לאחר פרישתו, הצטרף אסקינס לצוות האימון של ההיט, ושימש עוזר מאמן תחת פט ריילי ותחת אריק ספולסטרה, כשבאמתחתו שלושה תוארי אליפות כעוזר מאמן. בספטמבר 2013, הועבר לתפקיד מנהל הסקאוטינג של הקבוצה.

ב-7 במאי 2022 זכה למקום בהיכל התהילה של הספורט באלבמה.

## חיים אישיים

אסקינס הוא בוגר לימודי שיווק באוניברסיטת אלבמה, ומתגורר כיום באל פאסו עם אשתו ושני ילדים תאומים.

## סטטיסטיקות קריירה
### בליגת ה-NBA
#### עונה סדירה

#### פלייאוף

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* פרופיל מאמן באתר ה-NBA

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:כדורסלני מיאמי היט
קטגוריה:אלבמה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת אלבמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
מייקל פוסום

**מייקל פוסום** (באנגלית: **Michael E. Fossum**; נולד ב-19 בדצמבר 1957, סו פולס דקוטה הדרומית) הוא מהנדס ולשעבר אסטרונאוט בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. הוא היה מפקד משלחת מס' 29 לתחנת החלל הבין-לאומית.

## קורות חיים
מייקל פוסום נולד בסו פולס וגדל בטקסס. הוא היה פעיל בתנועת הצופים והגיע לדרגה Eagle Scout, הדרגה הגבוהה ביותר. לאחר סיום בית ספר הוא למד באוניברסיטת טקסס A&M, שם סיים ב-1980 תואר ראשון בהנדסת מכונות. בשנת 1981 הוא קיבל תואר שני מהמכון לטכנולוגיה של חיל האוויר. לאחר סיום הלימודים פוסום שירת במספר יחידות של חיל האוויר של ארצות הברית. הוא סיים את השירות בשנת 1992.

בשנת 1993 החל פוסום לעבוד בנאס"א בהנדסת מערכות. הוא היה מעורב בפרויקט של תחנת החלל הבין-לאומית ופרויקטים נוספים.

החל משנת 1988 פוסום ניסה להתקבל ליחידת האסטרונאוטים אך הצליח רק בשנת 1998 מפעם השביעית. באותה שנה הוא קיבל תואר שני בנוסף במדעי החלל.

## שירות בתחום החלל
בשנת 1998 נבחר פוסום לצוות אסטרונאוטים. הוא סיים קורס במרכז החלל ג'ונסון וביצע מספר משימות בצוות הקרקע.

ביולי 2006 טס פוסום לחלל כמומחה משימה בטיסת STS-121 במעבורת החלל דיסקברי (סטיבן לינדזי היה מפקד צוות). מטרותיה העיקריות של המשימה היו לבחון את בטיחות הטיסה ולשפר טכניקות לבחינת מצב המעבורת בעקבות אסון משימת STS-107 (אסון הקולומביה), בנוסף לחדש אספקה, ציוד, ולהביא את האסטרונאוט תומאס רייטר מטעם סוכנות החלל האירופאית לתחנת החלל הבין-לאומית. במהלך משימה פוסום ביצע שלוש פעילויות חוץ רכביות באורך כולל של 24 שעות.

במאי 2008 פוסום היה מומחה משימה ב-STS-124 של מעבורת החלל דיסקברי בפיקודו של מארק קלי. משימה זו נועדה להוסיף לתחנת החלל הבין-לאומית את מעבדת הניסויים היפנית, "קיבו" ("תקווה" ביפנית), שלה זרוע רובוטית עצמאית, מתוצרת יפן. במהלך משימה פוסום ביצע שלוש פעילויות חוץ רכביות באורך כולל של 18 שעות.

ביוני 2011 פוסום היה מומחה משימה של טיסה סויוז TMA-02M (סרגיי וולקוב היה מפקד צוות). הצוות הצטרף למשלחת מס' 28 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד של אנדריי בוריסנקו. כאשר המשלחת עזבה את תחנת החלל, פוסום היה מפקד משלחת מס' 29 לתחנת החלל הבין-לאומית. במהלך שהייה בחלל פוסום ביצע פעילות חוץ-רכבית שביעית באורך של כ-6.5 שעות. הוא חזר לכדור הארץ ב-נובמבר 2011.

פוסום פרש מנאס"א בשנת 2017.

## לאחר פרישה מנאס"א
לאחר הפרישה פוסום מונה לתפקיד ניהולי באוניברסיטת טקסס A&M.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה
* ביוגרפיה באתר נסא"א

קטגוריה:הלכי חלל אמריקאים
קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס A&M
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יוסטון בקלייר לייק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
משלחת מס' 29 לתחנת החלל הבין-לאומית

שמאל|ממוזער|200px|חברי המשלחת
שמאל|ממוזער|200px|תג המשלחת
שמאל|ממוזער|200px|תחנת החלל בזמן פעילות המשלחת
**משלחת מס' 29** (באנגלית: **Expedition 29**) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-16 בספטמבר 2011 ועד ל-21 בנובמבר 2011. מפקד המשלחת היה מייקל פוסום מארצות הברית. פעילות המשלחת נמשכה 67 ימים.

## הרכב המשלחת

## פעילות המשלחת
פעילות המשלחת החלה ב-16 בספטמבר 2011 עם עזיבת חללית סויוז TMA-21 בה היה מפקד המשלחת מס' 28 אנדריי בוריסנקו וחלק מצוותו. בשלב ראשון המשלחת כללה 3 אנשים שהיו חלק של משלחמת מס' 28.

ב-29 באוקטובר מתחנת החלל התנתקה חללית אספקה פרוגרס M-10M שהייתה מחוברת למודול "פירס" מאפריל.

ב-2 בנובמבר לתחנת החלל התחברה חללית אספקה פרוגרס M-13M שהתחברה למודול "פירס". החללית הביאה 2,648 ק"ג אספקה כולל חללית "צ'יביס M" (שוחרר מסלול בינואר 2012). החללית עזבה את תחנת החלל בינואר 2012.

ב-16 בנובמבר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-22 עם 3 חברי המשלחת החדשים. היא התחברה למודול "פואיסק".

ב-21 בנובמבר פוסום, וולקוב ופורוקבה נכנסו לחללית סויוז TMA-02M וחזרו לכדור הארץ. אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 30.

חברי המשלחת ביצעו מספר רב של ניסויים מדעים בתחומים שונים.

## קישורים חיצוניים
* 

* תיאור פעילות באתר רוסקוסמוס
* מידע מאתר נאס"א
* פעילות משלחת מס' 29 בתחנת החלל הבין-לאומית
* תיאור פעילות של הצוות הרוסי בתחנת החלל
* פעילות חללית M-10M 
* תיאור פעילות חללית אספקה פרוגרס M-13M

קטגוריה:תחנת החלל הבין-לאומית
בדר א-דין אל-חות'י

**בדר א-דין אל-חות'י** (בערבית: **بدرالدين الحوثي**; 3 בנובמבר 1926 – 25 בנובמבר 2010) היה פוליטיקאי תימני וחוקר אסלאם. הוא שימש כמנהיג הרוחני של ארגון הטרור התימני חות'ים ושימש כמנהיגו לתקופה קצרה ב-2004.

## ביוגרפיה
אל-חות'י נולד בסעדה, תימן לשבט החות'ים. הוא היה ממייסדי מפלגת האמת. הוא אביהם של עבד אל-מלכ וחוסיין, מייסדי ארגון הטרור חות'ים. הוא שימש כמנהיג הרוחני של התנועה מהקמתה, בשנת 2004, לאחר מותו של בנו חוסיין, השתלט אל חות'י על הנהגת התנועה למשך תקופה קצרה.

ב-2010 דווח על מותו, כאשר לטענת דובר הארגון א-חות'י מת עקב סיבוך של אסתמה. עם זאת טען ארגון הטרור אל-קאעדה כי הוא נהרג כתוצאה מהפצצה שלהם.

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים תימנים
קטגוריה:תימנים שנולדו ב-1926
קטגוריה:תימנים שנפטרו ב-2010
קטגוריה:חות'ים: אישים
קטגוריה:סעדה: אישים
אליזבת דה רוטשילד

**אליזבת (לילי), הברונית דה רוטשילד,** לבית פלטייר דה שאמבר (Pelletier de Chambure); (9 במרץ 1902 – 23 במרץ 1945) הייתה חברה בענף ייצור היין של משפחת רוטשילד .

## ביוגרפיה
לילי נולדה בפריז בשם אליזבת פלטייר דה שאמבר, למשפחה קתולית עשירה ששורשיה היו באזור בורגונדי. היא צאצאית בין היתר של לורן אוגוסטין פלטייר דה שאמבר, גנרל בצבא נפוליאון. היא הייתה הידועה בשם לילי, והייתה בתם של אוגוסט פלטייר דה שאמבור, ראש עיריית אסקרנול, ואשתו, לבית קמיל מארי קורטואה דסקייב.

בשנת 1923, נישאה אליזבת לג'ונכר, אריסטוקרט בלגי. נולדו להם בן ובת. הבן, אדואר ז'אק מארי אוגוסטין (1924-1984), ובת, פיליפין מתילד קמיל (1933-2014), אביה הביולוגי של פיליפין היה הברון הצרפתי פיליפ דה רוטשילד שהיה בן למשפחת הבנקאות הבולטת והבעלים של אחד הכרמים המפורסמים בצרפת, שאטו מוטון רוטשילד בפאילאק שבמדוק.

ב-22 בינואר 1934, מיד לאחר גירושיה, נישאה אליזבת לפיליפ דה רוטשילד. היא התגיירה, ואת הטקס הדתי ניהל ז'וליאן וייל, הרב הראשי של פריז. בנוסף לבתם, היה לבני הזוג רוטשילד בן, שארל אנרי שנולד ב-1938 ומת בהיותו תינוק בן פחות משנה. זיכרונותיו של פיליפ מתארים את נישואיו לאליזבת כנישואים של תשוקה גדולה אך גם תקופות סוערות וייאוש עצומים. קשייהם של בני הזוג גברו לאחר מות בנם. בסופו של דבר הם נפרדו בזעף, ובשנת 1939 חזרה הברונית להשתמש בשם הנעורים שלה, פלטייר דה שאמבר.

לאחר הכיבוש הגרמני של צרפת במלחמת העולם השנייה, היא ובעלה לשעבר נעצרו על ידי ממשלת וישי והכרם הוחרם. לאחר מכן הם שוחררו, ופיליפ עזב את צרפת, עבר לאנגליה, כדי להצטרף לכוחות צרפת החופשית ולתמוך בשארל דה גול. בשנת 1941, הגסטפו עצר את אליזבת באשמת ניסיון לחצות את קו הגזרה עם אישור מזויף ושלח אותה למחנה הריכוז רוונסבריק, הממוקם כ-50 מייל צפונית לברלין.

עם שובו לצרפת לאחר שחרור בעלות הברית, נודע לפיליפ דה רוטשילד כי הגסטפו גירש את אשתו לשעבר באשמת ניסיון לחצות גבול באמצעות אישור מזויף ושלח אותה למחנה הריכוז רוונסבריק שם מתה. נסיבות מותה נותרו בלתי פתורים אך קרו ככל הנראה ב-23 במרץ 1945.

על פי הדיווחים, אליזבת נפטרה ממגפת טיפוס ברוונסבריק, אם כי זכרונותיו של פיליפ מציינים שהיא הושלכה לתוך תנור מחנה ריכוז, בחיים.

היא הייתה היחידה ממשפחת רוטשילד שנרצחה בשואה או במהלך מלחמת העולם השנייה.

## לקריאה נוספת
* 
* Baron Philippe de Rothschild, *Milady Vine*, Jonathan Cape, London, 1984.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים
https://www.ilpost.it/2024/01/22/india-rama-modi-nazionalismo/

קטגוריה:משפחת רוטשילד
קטגוריה:פריז: אישים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ראוונסבריק
קטגוריה:קתולים לשעבר
קטגוריה:גרים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1902
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1945
מילאן מילובנוביץ'

**מילאן ז. מילובנוביץ**' (בסרבית: **Милан Ж. Миловановић**; 15 במאי 1874 – 13 בספטמבר 1942) היה גנרל יוגוסלבי אשר שימש כראש המטה הכללי היוגוסלבי בין השנים 1922–1924, ושוב בין 1929–1934. כמו כן כיהן כשר הצבא והצי לת'ופה קצרה במהלך 1934.

## ביוגרפיה
מילובנוביץ' נולד בשטונייה ב-15 במאי 1874. ב-1891 הוא התגייס לצבא נסיכות סרביה, ולמד באקדמיה הצבאית הסרבית. בין 1910–1912 הוא שימש כראש מחלקת המודיעין של הצבא הסרבי. במקביל, היה חבר בארגון הטרור "היד השחורה". כמו כן שימש כפרופסור לטקטיקה באקדמיה הצבאית הסרבית. לחם במלחמות הבלקן ובמלחמת העולם הראשונה. בין 1917–1918 שימש כנציג הצבא הסרבי בחזית המערבית. לאחר סיום המלחמה מונה למפקד דיווזיית ורבסקה. במרץ 1921 מונה לסגן ראש המטה הכללי היוגוסלבי. ב-4 בנובמבר 1922 מונה לראש המטה הכללי. הוא כיהן בתפקיד עד 30 ביולי 1924, אז מונה למפקד המחוז הצבאי ה-3. ב-11 באפריל 1929 מונה בשנית לראש המטה הכללי, עד 18 באפריל 1934, אז מונה לשר הצבא והצי. הוא הודח מהתפקיד בהמשך אותה שנה, לאחר רציחתו של אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה. ב-1935 הוא מונה לחבר במועצה הצבאית העליונה, וכיהן בתפקיד עד 1940.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה של מילאן מילובנוביץ'

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא סרבים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלים בצבא יוגוסלביה
קטגוריה:מלחמת הבלקן הראשונה: אישים
קטגוריה:ילידי 1874
קטגוריה:נפטרים ב-1942
זמנכם עבר (סרט)

**זמנכם עבר** (באנגלית: **Old Dads**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2023 בבימויו של ביל בר ובכיכובו. בר גם הפיק וכתב את התסריט יחד עם בן טישלר. בנוסף מככבים בסרט גם השחקנים בובי קנאבלי ובוקים וודביין.

הסרט עלה לשידור בנטפליקס ב-20 באוקטובר 2023.

## תקציר העלילה
הקומיקאי והשחקן ביל בר הפך לאב לראשונה בגיל כמעט 50. סרט זה הוא הסרט העלילתי הראשון שכתב וביים, מבוסס על חוויותיו האישיות כאב ובעל משפחה . בר מגלם בסרט את ג'ק, אב לילד בן שלוש, שביחד עם שני חבריו הטובים בני גילו מנסים להסתגל להיותם בעלי משפחה, לאבהות מאוחרת ולאתגרים שונים אחרים בהתמודדות עם העידן המודרני, בין היתר קולגות צעירים בעולם העבודה והורים נוספים שרואים את אותם אבות מבוגרים כמיושנים ולא מעודכנים.

## צוות השחקנים

## הפקה
הסינופסיס לסרט נכתב ב-2020. במרץ 2022, יצאה הצהרה שביל בר שותף לכתיבה, בימוי והמשחק בפרויקט של חברת מירמקס בשם *Old Dads* וחברת ההפקה של בר עצמו, All Things Comedy. באותה הצהרה נאמר שהשחקנים שיככבו בסרט לצידו של בר הם הוכרזו על כך שהופיעו לצד בור יהיו וודביין וקנבאלי.

התסריט נכתב בשיתוף בן טישלר, שגם היה שותף של בר בהפקה, יחד עם ביל בלוק, מוניקה לוינסון ומייק ברטולינה. במרץ 2022, דווח כי קייטי אסלטון תשחק בסרט בתפקיד אשתו של בר, ליאה. באותו חודש פורסם גם כי ריין אדוארדס נוספה לצוות השחקנים בתפקיד בת זוגו של וודביין, בריטני.

שלב הצילומים החל בלוס אנג'לס ב-2 במרץ 2022, אז גם הצטרפו לצוות השחקנים ג'קי טוהן, מיילס רובינס, רייצ'ל האריס, דאש מקלוד, ג'סטין מיילס, נטשה לגרו, קתרינה בוודן, ג'וש ברנר ורורי סקובל. הפיצ'ר תואר כ"אוטוביוגרפי למחצה" על ידי ההוליווד ריפורטר, שראיין את בר על הסט באפריל 2022, וכי התסריט נוצר בהשראת בור וטישלר, ששניהם חוו אבהות בשלב מאוחר יחסית בחייהם. ברטולינה צוטטה כמי שכינתה את הסרט "הסטנדאפ של ביל בצורה נרטיבית". הסרט עלה בנטפליקס ב-20 באוקטובר 2023.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זקנה בקולנוע
קטגוריה:סרטי מיראמקס
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2023
קטגוריה:סרטים על הורות
רוז מוסלי

**רוז מוסלי** (באנגלית: **Rama Katroum, Rose Musleah;**  1 בינואר 1911 כלכותה, הודו - 8 בדצמבר 1985, קליפורניה, ארצות הברית) נודעה בשם הבמה **מיס רוז** (**Miss Rose**). הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע הודית ממוצא יהודי אשר שיחקה בטוליווד (סרטים בשפת טלוגו). בתחילה שיחקה בסרטים אילמים, ובהמשך הופיעה גם בסרטים מדברים. זכורה כ"שחקנית הרקדנית" של הקולנוע האילם. סרטיה עסקו בקונפליקטים בין מסורת לבחירה אינדיבידואלית.

## קורות חיים
רוז מוסלי נולדה ב-1911 בכלכותה (כיום קולקטה) בהודו הבריטית, בת יחידה למשפחה יהודית ממוצא בגדאדי. אביה היה המזכיר של קונסול קוסטה ריקה בהודו. לרוז היו שתי בנות דודות שגם הן היו שחקניות: פראמילה (אסתר ויקטוריה אברהם) ורמולה (סופי אברהם).

מוסלי חלמה ללמוד רפואה, אך הוריה העשירים מנעו זאת ממנה. עם תום לימודיה בגיל 15, אותם סיימה בהצטיינות, הפכה מוסלי למזכירה אישית, ולימדה ריקודים סלוניים בערבים. בגלל מראה האטרקטיבי, חברים הציעו לה להתחיל לשחק וכבר בתחילת שנות ה-20 החלה לשחק על הבמות, תחת המשורר והמחזאי אגהה אשהר.

רוז דיברה רק אנגלית וצרפתית, ולא הינדו או טלוגו. היא נאלצה ללמוד את שתי השפות הללו מההתחלה. לאחר שלמדה וצברה ניסיון משחק בתיאטרון, פנתה עם מכתב המלצה לג'יי אף מדאן  והחלה לעבוד בסרטים טוליוודיים. הסרט הראשון שלה היה ב-1922 בבימויו של מדאן והיא אף שיחקה בסרטים נוספים עבורו.

ב-1927 בגיל 16 התתתנה ובהמשך עברה גירושים וקשיים כלכליים לפני שהפכה לכוכבת של הסרטים האילמים בשנות העשרים. ב-1935 עברה לבומביי והצטרפה לאולפני Imperial's first.

בסרטים אהבה לשחק תפקיד של בת כפר, אם כי לרוב שיחקה כבת עשירים. היא שיחקה יחד עם השחקנים מוטילאל  ב-"Hum Tum Aur Woh" ב־1938  ופריטביראג' קאפור  ב-"Adhuri Kahani" ב־1939. היא נודעה בכישרון הריקוד והשירה שלה בסרטים, וכן בשמלות הצבעוניות ובסארי היוקרתיים שנהגה ללבוש בסרטים ובמציאות.

פציעה בגבה ממנה לא החלימה, סיימה את קריירת המשחק שלה.

## חיים אישיים
בגיל 16 התחתנה, שינתה את שמה לשמו של בעלה והפכה להיות רוז עזרא. לזוג נולדו שתי בנות מרג'ורי וסינתיה.

מאוחר יותר התגרשה וחזרה לשמה המקורי רוז מוסלי. לאחר שהפסיקה את קריירת המשחק שלה, נישאה בשנית ועברה לגור בארצות הברית.

מוסלי נפטרה בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית בשנת 1985.

בראיון משנת 1941, סיפרה שהיא עדיין אוהבת לרקוד ולימדה את שתי בנותיה לרקוד וכי הסופר האהוב עליה היה סומרסט מוהם.

נכדתה של רוז, רחל ראובן, עוסקת גם היא בקולנוע.

## פילמוגרפיה
* Pati Bakhti - 1922
* 1931 - Aparadhi (הפושע)
* Turki Sher’ - 1933
* Aladdin aur jaadui chirag - 1933
* Hamari Betiyan - 1936 (בנותינו היקרות)
* Mr. X. - 1938
* Hum Tum Aur Woh - 1938 (אנחנו, אתה והם)
* Adhuri Kahani - 1939 (סיפור לא גמור)
* Mala - 1941
* Nayi Kahaani - 1943 (סיפור חדש)
* Ramayani - 1945

## קישורים חיצוניים

* תרגום של ראיון לאנגלית שנערך ב-1941 עם רוז מוסלי

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים הודים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה הודיות
קטגוריה:יהודיות הודיות
קטגוריה:ילידות 1911
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1911
קטגוריה:נפטרות ב-1985
קטגוריה:נפטרים ב-1985
דניאל פטריקה צ'ובאנו

**דניאל פטריקה צ'וֹבאנו** (ברומנית: **Daniel Petrica Ciobanu**; נולד ב-1991), הוא פסנתרן רומני.

## ביוגרפיה
### ילדות ונעורים
צ'ובאנו נולד בעיר פיאטרה ניאמץ שברומניה. הוא החל לנגן בפסנתר בגיל תשע, ובהמשך קיבל מלגות לימודים לקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד. הוא השלים את לימודיו בבית הספר הגבוה למוזיקה ע"ש אלפרד קורטו בפריז אצל מריאן ריביצקי וב עם פסקל דוויו ומרקוס גרו.

### קריירה
הופעתו הראשונה של צ'ובאנו על במה בינלאומית הייתה ב-2016, אחרי שזכה במדליות זהב בתחרות הפסנתר הבינלאומית אוניסה בדרום אפריקה ובפסטיבל הפסנתר הבינלאומי BNDES בריו דה ז'ניירו. בשנת 2017 זכה הן בפרס הקהל והן במדליית כסף בתחרות לפסנתר ע"ש רובינשטיין בתל אביב. לאחר זאת הופיע בקרנגי הול בניו יורק, באלבפילהרמוני בהמבורג, בגוונדהאוס בלייפציג, בקונצרטהאוס ברלין, בכיכר ג'ון סמית בלונדון והפסטיבל הבין-לאומי ג'ורג'ה אנסקו בבוקרשט. כמו כן יצא למסעות קונצרטים ביפן, סין, טייואן, דרום אפריקה וברזיל.

צ'ובאנו מרבה להופיע בגוונדהאוס בלייפציג, הן כסולן עם תזמורת הגוונדהאוס תחת שרביטו של עומר מאיר ולבר וברסיטלים. הוא ניגן עם התזמורת הסימפונית של קסטיליה אי לאון, תזמורת רשות השידור הלאומית של ויילס, הפילהרמונית הבלטית הפולנית ופסטיבל שלזוויג-הולשטיין. כמו כן הופיע עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית, תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין, פסטיבל אנסקו בבוקרשט, הפילהרמונית הישראלית והקאמרטה הישראלית ירושלים ועוד.

באוגוסט 2001 ניגן ברסיטל בפסטיבל לוצרן ובהופעתו הראשונה בקונצרטהאוס של וינה ניגן סונאטות לכינור ופסנתר מאת בטהובן עם הכנר יוליאן רחלין. ב-2010 הופיע לראשונה ברויאל פסטיבל הול ומאז ניגן ברסיטלי סולו ברחבי אירופה, וכן בריו דה ז'ניירו, בתל אביב ובטאיפיי.

ב-2017 ייסד צ'ובאנו את פסטיבל המוזיקה ניאמץ בעיר הולדתו פיאטרה ניאמץ ברומניה, ליצירת במה בינלאומית חדשנית ורעננה לטובי האמנים הצעירים של זמננו. הפסטיבל השנתי מתנהל במשך שבוע בהרי הקרפטים וכולל לא רק מוזיקה קלאסית אלא גם צורות אמנות אחרות כמו ג'אז, וידאו, ציור ומחול.

בעונת 2020/21 התמנה צ'ובאנו לאמן הבית הראשון של התזמורת הפילהרמונית ג'ורג'ה אנסקו בבוקרשט, לתקופה של שלוש עונות.

בספטמבר 2020 יצא לאור בהוצאת אקסנטוס תקליטור סולו ראשון שלו ובו יצירות מאת פרוקופייב, דביסי, ליסט ואנסקו. התקליטור התקבל בשבחים יוצאי-דופן מצד הביקורת.

## ביקורות

## קישורים חיצוניים
* פסנתרי בכשטיין, ביוגרפיה של דניאל צ'ובאנו
* ביוגרפיה של דניאל צ'ובאנו
* רסיטל של דניאל צ'ובאנו בקונסרבטוריון שטריקר בתל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרנים רומנים
קטגוריה:זוכי תחרות רובינשטיין
אלכסנדר ארוונה

**אלכסנדר ארנסטו ארוונה גוסמן** (בספרדית: **Alexander Ernesto Aravena Guzmán**; נולד ב-6 בספטמבר 2002 בהואצ'ורבה שבצ'ילה) הוא כדורגלן צ'יליאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת גרמיו מליגת העל הברזילאית ובנבחרת צ'ילה.

## קריירת מועדונים
ארוונה גדל במחלקת הנוער של אוניברסידד קאתוליקה, ובשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הצ'יליאנית. ב-16 בינואר 2022 הושאל לניובלנסה מליגת העל הצ'יליאנית, במדיה ערך 30 הופעות ליגה והבקיע 11 שערים.

ביולי 2024 חתם בגרמיו הברזילאית לארבע וחצי שנים.

## קריירה בינלאומית
ב-27 במרץ 2023 ערך ארוונה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'ילה, בניצחון 3-2 על נבחרת פרגוואי במשחק ידידות.

## תארים
;אוניברסידד קאתוליקה
* אליפות צ'ילה (2): 2020, 2021
* הסופר קאפ הצ'יליאני (2): 2020, 2021

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צ'יליאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'יליאנים
קטגוריה:כדורגלני אוניברסידד קאתוליקה
קטגוריה:כדורגלני גרמיו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'ילה
קטגוריה:צ'יליאנים שנולדו ב-2002
קבינט מלחמה

**קבינט מלחמה** הוא ועדה המוקמת על ידי ממשלה בזמן מלחמה כדי לנהל את המלחמה בצורה יעילה ואפקטיבית. בדרך כלל זוהי תת-ועדה של הקבינט המלא של השרים.

## ארצות הברית
בתגובה לפיגועי 11 בספטמבר, הקים הנשיא ג'ורג' בוש קבינט מלחמה. הקבינט התכנס לראשונה בקמפ דייוויד ב-15 בספטמבר כדי לתכנן את המלחמה העולמית בטרור. רוב חברי הקבינט היו חברי המועצה לביטחון לאומי.

## ישראל

במהלך מלחמת חרבות ברזל הקים ראש הממשלה בנימין נתניהו קבינט מלחמה. בני גנץ ומפלגתו המחנה הממלכתי הצטרפו לקואליציה וקיבלו 5 שרים ללא תיק, ובני גנץ וגדי איזנקוט צורפו לקבינט המלחמה. זאת הפעם הראשונה בה הוקם קבינט מלחמה בישראל, בהתאם להמלצת ועדת וינוגרד. ב-17 ביוני 2024 בוטל הקבינט על פי החלטת נתניהו.

במלחמות קודמות נהגו ראשי ממשלה בישראל לנהל פעולות מלחמתיות באמצעות החלטות של פורום מצומצם יותר של שרים, שכונה לעיתים המטבחון, או שכונה בשם על פי מספר חביריו, (כגון השביעיה או השמיניה), אך פורומים אלו כמו גם קבינט המלחמה שהוקם במלחמת חרבות ברזל, אינם בעלי סמכות חוקית והם פועלים על פי הסמכה שניתנת להם על ידי הקבינט (ועדת שרים לענייני ביטחון), או מליאת הממשלה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ועדות שרים
קטגוריה:מלחמות
אוסקר פישר

**אוסקר (יהושע) פישר** (16 בינואר 1875 – 29 בספטמבר 1947) היה יהלומן ופעיל ציוני, מראשי יהדות בלגיה.

## ביוגרפיה
אוסקר פישר נולד לאברהם אבא, שהיה ממשפחה חסידית, ולאמו שיינדל לבית וינר, בקרקוב שבגליציה. הלאחר לימודים בחדר ובבית ספר יהודי, רכש מקצוע של שען ועסק בכך בבודפשט ווינה. בשנת 1896 נסע לבקר את אחיו יונה (ז'אן) פישר באנטוורפן. בדרכו לשם קרא את ספרו של הרצל "מדינת היהודים", שראה אור באותה שנה. הוא עבר להתגורר באנטוורפן עם רעייתו שולמית בת צבי (הנרי) הרץ, שם התמחה בליטוש וסחר ביהלומים והפך לאחד מראשי הקהילה היהודית בבלגיה. בשנת 1901 נבחר כציר בלגיה לקונגרס הציוני החמישי. במשך השנים השתתף עוד בכמה קונגרסים ציוניים. הוא היה מקורב אל מקס נורדאו ואלכסנדר מרמורק והיה מזוהה עם "ציונות המדינית ההרצלאית".

בשנת 1910 ביקר לראשונה בארץ ישראל ורכש בה אדמות.⁩ עם הקמת קק"ל, היה מייסד פעילות הארגון בבלגיה, וניהל את לשכת הארגון עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה. למרות שהתנגד להקמת קרן היסוד, הוא פעל לגיוס כספים גם עבורה בבלגיה. בשנת 1931 עבר להתגורר בתל אביב באופן קבוע, והתגורר בבית בשדרות רוטשילד מס' 71.

בשנת 1932 ייסד, יחד עם אחיינו מוריס פישר את המושבה כפר יונה לזכר אחיו יונה, על אדמות שנקנו מערבים בקלקיליה. בנוסף ייסד בעפולה ספריה צבורית וקרן לגמילות חסדים ליד "קופת מלוה" על שמו ושם רעייתו. בסוף ימיו תרם כ-1000 דונם אדמות לקק"ל.

פישר היה מעורב כתורם בייסוד מוזיאון תל אביב, בניין הבימה, התזמורת הארץ ישראלית וארגונים נוספים. בשנת 1938 הציג 30 יצירות מאוספו, שכלל עבודות של ג'יימס אנסור (8 עבודות), מוריס אוטריו (2 עבודות), פייר-אוגוסט רנואר, פול סיניאק, קייס ואן דונגן, מארק שאגאל (2 עבודות) אוסיפ צדקין, מוריס ולאמנק ואחרים, בתערוכה במוזיאון תל אביב. הייתה זו תערוכה ראשונה של אוסף פרטי במוזיאון.
[250px|ממוזער|שמאל|קברי הזוג פישר ב[בית הקברות טרומפלדור]]
אוסקר נפטר כחודש לאחר רעייתו שולמית. ילדיו, מרים רוז קרנון (1977-1909; אשת יונה קרנון (קזרנובסקי)), והמהנדס החיפאי יוסף בן-נון (1984-1914), תרמו מספר ציורים לזכר הוריהם למוזיאון תל אביב ולבית הנכות הלאומי בצלאל.

## קישורים חיצוניים
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילים ציונים בבלגיה
קטגוריה:נדבנים יהודים בלגים
קטגוריה:גואלי אדמות בארץ ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי החמישי
קטגוריה:אספני אמנות יהודים
קטגוריה:אנשי היישוב
קטגוריה:כפר יונה: אישים
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1871
קטגוריה:נפטרים ב-1947
קייטי אסלטון

**קייטי אסלטון** (באנגלית: **Kathryn Aselton**, נולדה ב-1 באוקטובר 1978) היא שחקנית, במאית ומפיקה אמריקאית. היא ביימה ושיחקה בסרט העצמאי The Freebie, שהוצג בפסטיבל סאנדנס בשנת 2010ושיחקה בתפקיד ראשי בסיטקום הליגה במשך שבע העונות של הסדרה, משנת 2009 עד 2015, ובשתי העונות הראשונות בדרמה אקס-מן של חברת מארוול קומיקס ובסדרה שלהם לגיון.

## ביוגרפיה
אסלטון נולדה במילברידג' במדינת מיין בארצות הברית. בנעוריה השתתפה בתחרויות שונות למלכות יופי וזכתה בכמה תארים בשנת 1995. היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון Narraguagus בהרינגטון, מיין, בשנת 1996. לאחר סיום לימודיה בתיכון היא למדה בבית הספר לתקשורת של אוניברסיטת בוסטון במשך שנתיים ואז עברה להתגורר בלוס אנג'לס במטרה להתפתח מקצועית בתחום המשחק, שם הכירה את בעלה, מארק דופלאס. לאחר מכן למדה במשך שנתיים באקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה בניו יורק.

## קריירה במשחק
בשנת 2004, אסלטון הופיעה בסרט קצר בשם *Scrapple* עם מארק דופלאס ואחיו ג'יי דופלאס שגם כתב וביים את הסרט הקצר. גם את הופעת הבכורה שלה בסרט קולנוע באורך מלא, The Puffy Chair, עשתה לצד . הסרט הזה הוקרן בבכורה בפסטיבל סאנדנס בינואר 2005 ויצא לאקרנים ב-2 ביוני 2006 בהפצה מוגבלת. באותה שנה הופיעה אסלטון עם סטיב זיסיס בסרט הקצר "ההתערבות". ב-2009, לאחר הפסקה של כמה שנים ממשחק, הופיעה אסלטון בפרק של הסדרה המשרד. בשנת 2016 אסלטון הופיעה בסדרת המקור Togetherness של רשת HBO. הסדרה נוצרה על ידי מארק וג'יי דופלאס, הגיס שלה ובעלה. באותה שנה, היא לוהקה לתפקיד חוזר בעונה השנייה של הסדרה קז'ואל בתפקיד ג'ניפר. אסלטון כיכבה גם בסרט Fun Mom Dinner לצד מולי שאנון וטוני קולט, בבימויה של אלתיאה ג'ונס. היא הופיעה גם בפרק בעונה התשיעית של הסדרה תרגיע.

## חיים אישיים
אסלטון נשואה לשחקן, כוכב הסדרה הליגה מארק דופלאס. יש להם שתי בנות שנולדו בשנים 2007 ו-2012.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקות קולנוע אמריקאיות
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:במאיות קולנוע אמריקאיות
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס נוער ארצות הברית
קטגוריה:בוגרות האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1978
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1978