open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רוברטו פיקו

**רוברטו פיקו** (באיטלקית: **Roberto Fico**; נולד ב-10 באוקטובר 1974) הוא פוליטיקאי איטלקי וחבר תנועת חמשת הכוכבים. הוא כיהן כיו"ר ועדת הפיקוח של RAI בין השנים 2013 ל-2018 וכנשיא בית הנבחרים האיטלקי בין השנים 2018 ל-2022.

## בצעירותו
פיקו נולד בנאפולי ב-1974 למשפחה מהמעמד הבינוני. הוא למד לימודי תקשורת ב והשתתף במסגרת תוכנית ארסמוס בלימודים באוניברסיטת הלסינקי. הוא סיים את לימודיו ב-2001 עם תזה על הזהות החברתית והלשונית של המוזיקה הנפוליטנית. אחרי האוניברסיטה הוא עבד בכמה משרדי עיתונות, במלון, כמפעיל טיולים, כמוקדן טלפוני, כעובד באטליז וכיבואן קטן של בדים ממרוקו.

## קריירה פוליטית
ב-18 ביולי 2005 הוא ייסד את אחד מארבעים מפגשי "ידידי בפה גרילו" בנאפולי, שהובילו להקמת תנועת חמשת הכוכבים. ב-2010 הוא התמודד על תפקיד נשיא מחוז קמפניה, אך קיבל רק 1.35% מהקולות בבחירות. ב-2011 הוא היה מועמד ה-M5S לראשות עיריית נאפולי, וקיבל רק 1.38% מהקולות ולא עבר את הסיבוב הראשון.

בדצמבר 2012 הגיע פיקו למקום הראשון, עם 228 העדפות שהושגו באינטרנט, בבחירות המקדימות לפרלמנט של ה-M5S, וכך הוא הפך למועמד למקום הראשון ברשימת M5S של מחוז הבחירה קמפניה 1. במהלך הבחירות הפרלמנטריות באיטליה ב-2013 הוא נבחר לפרלמנט האיטלקי ה-17.

ב-6 ביוני 2013 הוא נבחר ליו"ר ועדת הפיקוח של RAI. פיקו ויתר על הקצבה והרכב שהגיעו לו מתוקף התפקיד. הוא גם הציג טיוטת חוק על RAI, כאשר אחת הנקודות שהייתה בו, התוכנית לשקיפות תאגידית, התמזגה ברפורמת RAI שאושרה ב-2015 על ידי הפרלמנט. בעקבות יישום תוכנית זו, החברה נאלצה לפרסם את שכרם של מנהלים בכירים ונתונים נוספים.

### נשיא בית הנבחרים
במרץ 2018 נבחר פיקו מחדש במחוז הבחירה נאפולי עם 57.6% מהקולות. ב-24 במרץ 2018 נבחר פיקו לכהן כנשיא בית הנבחרים, בתמיכת מפלגתו, ובתמיכת הליגה הצפונית, פורצה איטליה והאחים של איטליה.

ב-23 באפריל 2018, לאחר כישלונה של נשיאת הסנאט, , להביא להקמת ממשלה תוך תיאום בין ה-M5S לקואליציית המרכז-ימין, הוא קיבל מנדט מהנשיא סרג'ו מטרלה לנסות ליישב את הסוגיות השנויות במחלוקת בין תנועת חמשת הכוכבים למפלגה הדמוקרטית, על מנת להקים ממשלה.

שנתו הראשונה כנשיא בית הנבחרים התאפיינה בהתנגדות עזה למדיניות שקידם שר הפנים מתאו סלביני, במיוחד בנושאי הגירה וביטחון.

## דעות פוליטיות
פיקו הצהיר לעיתים קרובות שהוא בעד הרחבת הזכות לנישואין ואימוץ על ידי זוגות חד מיניים. הוא גם תומך בהמתת חסד לחולים סופניים ובדין הקרקע, שהוא זכותו של כל מי שנולד בשטחה של מדינה לקבל אזרחות. הוא נחשב למנהיג הפלג השמאלי של תנועת חמשת הכוכבים, לעיתים קרובות באופוזיציה ללואיג'י די מאיו.

## היסטוריית בחירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של איטליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות באיטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1974
טטווארי

**טטווארי** (ספרדית **Tatewari**) הוא אל האש של בני הוויראריקה (Wixárika), המוכרים יותר בשם ויצ'ול , אחת הקבוצות האתניות של מסו-אמריקה, כיום בתחומי מרכז מקסיקו. משמעות השם בשפת הוויצ'ול הוא "סבא אש". הוא נחשב גם לשמאן של הזמנים העתיקים והפטרון של כל השמאנים. עם פעולותיו נמנות שריפת השדות על-מנת שיהיו מוכנים לעיבוד מחדש, הוא מסייע לבני האדם לצוד איילים, ובהיותו מייצג של האש, הוא מבשל מזון. תפקידו כשמאן הוא ללוות שמאנים בעת שהם מרפאים את החולים. נוצות משמשות כשליחותיו, ובדרך כלל הן מודבקות על מטה השמאנים.

קטגוריה:אלים
קטגוריה:מקסיקנים
קטגוריה:מקסיקו: דמוגרפיה
סטייה מגנטית (מצפן)

ממוזער|חריצים למגנטים קטנים בבינאקל. המגנטים ממוקמים כדי לצמצם את השפעת המגנטיות הקבועה של הספינה על המצפן.**סטייה מגנטית מקומית** (באנגלית: *Deviation*, נקראת לעיתים גם "דֶווִויאציה") היא שגיאה בקריאת מצפן הנגרמת משדה מגנטי מקומי – לרוב עקב נוכחות מתכות ממוגנטות או מקורות שדה מגנטי בקרבתו. בניווט ימי או אווירי יש לקחת שגיאה זו בחשבון, בנוסף לנטייה מגנטית (באנגלית: *Variation*; במדע: *Declination*), על מנת לחשב כיוונים מדויקים.

## קריאת מצפן
כדי לקבוע את כיוון הצפון האמיתי באמצעות מצפן, יש לבצע תיקון עבור שני גורמים עיקריים:

**נטייה מגנטית** – ההפרש הזוויתי בין הצפון המגנטי (כיוון השדה המגנטי של כדור הארץ) לבין הצפון האמיתי.

**סטייה מקומית** – ההפרש הזוויתי בין הצפון המגנטי לבין כיוון מחט המצפן, הנגרם ממקורות הפרעה סמוכים כגון גופים בעלי חדירות מגנטית או שדות מגנטיים נוספים בסביבה.

## מקורות הסטייה
בספרות הניווט, המונח "סטייה מגנטית" מתייחס לרוב לשגיאת מצפן הנגרמת על ידי ברזל ממוגנט בספינה או במטוס. ברזל זה נושא שילוב של מגנטיות שאריתית ומגנטיות מושרת (זמנית) מהשדה המגנטי של כדור הארץ. המגנטיות המושרת תלויה בכיוון הכלי ביחס לשדה, ולכן קשה לחזות ולתקן אותה.

את השפעתה מצמצמים באמצעות הצבת מגנטים קטנים ומפצים מברזל רך ליד המצפן. לתיקון המגנטיות המושרת מותקנות גם שתי ספֵרות ברזל רך על זרועות צד. מכיוון שה"מטען המגנטי" של כל ספינה משתנה עם הזמן והמיקום, נדרש לכוונן את המפצים מעת לעת.

מקורות הסטייה משתנים בין כלי שיט ומצפנים, אך אינם תלויי מיקום – ולכן ניתן לכייל את המצפן בהתאם. שיטות ניווט שאינן תלויות בשדה המגנטי, כגון ג'יירו-מצפן, תצפיות אסטרונומיות, GPS או ניווט רדיו, אינן מושפעות מסטייה מקומית, והשוואת הקריאות שלהן לקריאת מצפן מאפשרת לחשב את הסטייה.

## היסטוריה
 ממוזער|ימין|תרשים בינאקל מן המאה ה־19 עם כדורי ברזל רך לתיקון מגנטיות מושרת.בספינות מפרש נהוג היה להשתמש בשני סוגי מצפנים: **מצפני היגוי**, שהותקנו בבינאקל שליד ההגה; ו**מצפן כיוונים** למדידת אזימוטים של גופים שמימיים, נקודות ציון או שובל הספינה. מצפן הכיוונים היה נייד, והבחינו כי קריאותיו משתנות ממקום למקום בספינה. החוקר ז'ואאו דה קסטרו היה הראשון שדיווח על תופעה זו בשנת 1538, וייחס אותה לתותחי הספינה.

בהמשך נמצא שמקורות נוספים לסטייה כוללים חלקיקי ברזל בקערות פליז של מצפנים, מסמרי ברזל בתיבות עץ, חלקי מתכת בבגדים, ואף הפרעה הדדית בין מצפני היגוי אם מוקמו קרוב מדי. כדי לצמצם את ההשפעה, המודד ג'ון צ'רצ'מן הציע ב־1794 שיטה הקרויה **"נענוע הספינה"** - מדידת הסטייה בכיוונים שונים של המצפן. השיטה הפכה לנוהג מקובל במאה ה־19 עם הגידול בשימוש בברזל בבניית ספינות.
ממוזער|כרטיס תיקון מצפן לדוגמה, המראה את ערכי התיקון לכל כיוון.לאחר כיוון המצפן באמצעות מגנטים וכדורי ברזל רך, נרשמת הסטייה שנותרה כטבלה או כגרף – כרטיס תיקון מצפן, הנשמר ליד המצפן.

## קישורים חיצוניים
* הסבר על עקומת סטייה מגנטית ותוכנה חינמית

## הערות שוליים

קטגוריה:ניווט
קטגוריה:זוויות
כיכר דיאנה

**כיכר דיאנה** (בצרפתית: **Place Diana**) היא כיכר עירונית ברובע השישה עשר של פריז, בסמוך לנהר הסן.

הכיכר נקראה על שם דיאנה, נסיכת ויילס, בעקבות החלטת מועצת עיריית פריז  שהתקבלה בשנת 2018.

בכיכר נמצא העתק של הלפיד מפסל החירות בניו יורק. הפסל הוקם בשנת 1989 לציון הידידות הפרנקו-אמריקאית. הכיכר והיצירה זכו לפרסום מחדש לאחר שהנסיכה דיאנה נהרגה בתאונת דרכים בצידו הצפוני של גשר אלמה, לא רחוק מהכיכר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פריז: כיכרות
קטגוריה:הנצחת דיאנה, הנסיכה מוויילס
קטגוריה:הרובע השישה-עשר של פריז
קלאופטרה בוחנת רעלים על אסירים נידונים

**קלאופטרה בוחנת רעלים על אסירים נידונים** ( בצרפתית: **Cléopâtre essayant des poisons sur des condamnés à mort**) הוא ציור משנת 1887 מאת האמן הצרפתי אלכסנדר קבנל. הוא מוצג במוזיאון המלכותי לאמנויות יפות באנטוורפן. הוא מציג את קלאופטרה השביעית שוכבת על ספה וצופה בהשפעות הרעלים על אסירים הנידונים למוות, כמתואר ביצירתו של מרקוס אנטוניוס "חיי אישים".  הוא נחשב ליצירה קאנונית של האוריינטליזם של המאה ה-19  ושימש כמודל למחזות ולסרטים. 

ימין|ממוזער|200x200 פיקסלים|מחקר לקראת הציור ( Musée des Beaux-Arts de Béziers ).

## רקע והקשר היסטורי
הציור הוזמן ב־1887 על ידי האקדמיה המלכותית לאמנות באנטוורפן בתקופת שיא ה"אגיפטומניה" – גל התעניינות עולמית במצרים העתיקה שניזון מגילויים ארכאולוגיים חדשים. התגליות הציתו את דמיונם של אמנים ואנשי ציבור, ושילבו בין ידע היסטורי לבין פנטזיה אקזוטית. האקדמיה בחרה באלכסנדר קבנל – אחד הציירים האקדמיים המובילים בצרפת, שהתמחה בנושאים דתיים, קלאסיים והיסטוריים – בזכות סגנונו המעודן ויכולתו לשלב דיוק מחקרי עם הדר תיאטרלי. קבנל חקר את נושאי עבודותיו בקפידה, תוך שימוש במקורות כתובים ובחפצים שנחשפו, במטרה לשחזר אווירה אותנטית של התקופה.

## תיאור היצירה
קלאופטרה השביעית מתוארת כשהיא יושבת בנינוחות על כן מרופד, לבושה תלבושת מפוארת עם כיסוי ראש והינומה העוטפת את גופה, כשחזהּ חשוף. לצדה יושבת אישה נוספת, אף היא בחשיפת חזה, רמז לאידיאליזציה של נשיות במצרים העתיקה כפי שזו נתפסה באמנות המאה ה־19. תנוחת המלכה - זרועה האחת מונחת לאחור והבעת פניה רגועה - משדרת ביטחון ושליטה, בעוד שמאחור מתבצעת הוצאה להורג של אסירים מורעלים. המשרתים הגברים, בלבוש פשוט של מעין לֶנְגֶ'ה ומטפחת ראש, גוררים את הקורבנות, ואילו המשרתת האישית של קלאופטרה, הלבושה באופן עשיר יותר, מניפה מניפה כדי לקרר את המלכה. הבדלי הלבוש הללו מדגישים את מעמדן המועדף של נשים בסביבתה הקרובה של קלאופטרה. לרגלי המלכה שוכב נמר - סמל לכוח, שליטה ולמיתולוגיה המצרית, שבה החיה מקושרת לאלה מַפְדֶט המגנה על הפרעונים.

## סמלים ומוטיבים
הציור שופע סמלים המעצימים את דמותה של קלאופטרה ומדגישים את העוצמה, המסתורין והאכזריות המיוחסים לה. הנמר השוכב לרגליה, המתקשר במיתולוגיה המצרית לאלה מַפְדֶט – מגינת הפרעונים – מסמל כוח ושליטה, ואף ייתכן שהוא רמז ליכולת כביכול לביית חיות פרא. תנוחת המלכה, עם זרועה המושטת לאחור ומבטה השלו, משדרת ביטחון ואדנות, בעוד שבחצר המוארת מאחור מתבצע ניסוי קטלני ברעלים על אסירים נידונים. ההבדל הבולט בין הביגוד המפואר של קלאופטרה ומשרתותיה לבין הלבוש הפשוט של המשרתים הגברים מייצג את ההיררכיה החברתית ואת מעמדן הגבוה של נשים בסביבתה הקרובה. הצבת אזור הצל שבו יושבת המלכה אל מול החצר שטופת האור מדגישה את ההפרדה בין השליטה למנוצחים, ואת השליטה המוחלטת של קלאופטרה בסצנה. כך מציע הציור שילוב של פנטזיה אקזוטית, הדר מלכותי ותיאור של רגע טעון במשמעות היסטורית ומיתית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חתולים באמנות
קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:קלאופטרה השביעית
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:אלכסנדר קבנל: ציורים
קהילת יהודי קוס

**קהילת יהודי קוס** הייתה קהילה יהודית קטנה, ספרדית, שתקיימה בקוס, אחד האיים ביוון. שורשיה של קהילה זו נעוצים כנראה עוד בימי בית שני, אך היא כמעט נמחקה לחלוטין בשואה. גורלה היה דומה לזה של קהילת יהודי רודוס, שהושמדה אף היא.

## היסטוריה
### התקופה ההלניסטית ועד ימי הביניים
שורשי הקהילה היהודית באי קוס עתיקים מאוד. יהודים התיישבו באי, ככל הנראה, כבר בתקופה ההלניסטית, תחת שלטון אלכסנדר הגדול והתלמאים (מ־336 לפנה"ס). בעיר קוס התפתח אז אחד המרכזים היהודיים הגדולים באגן הים האגאי. יוסף בן מתתיהו מצטט את סטראבון, שתיאר כיצד הפקידו היהודים 800 כיכרות כסף בקוס למשמרת מפני מיתרידטס. הורדוס אף העניק מתנות לתושבי האי, ומשפחתו שמרה על קשרים עמם גם לאחר מותו. עם הזמן, ככל הנראה, הפכו היהודים לבנקאים העיקריים באי.

בשלטון ההוספיטלרים (1315–1523) גורשו יהודי האי ב־1502. פייר ד'אוביסון, ראש המסדר, הורה להעבירם לניס . מועד שיבתם אינו ידוע בוודאות, אך ב־1685 כבר הייתה קהילת קוס כפופה לקהילת רודוס ושילמה לה מס מ־18 איש. הקהילה הייתה קטנה ועמדה תחת פיקוחו הישיר של הרב הראשי של רודוס עד 1870.

### התפתחות במאות ה-18 וה-19
הרב הידוע הראשון של הקהילה היה יצחק קטן, שכיהן בראשה בשנת 1700. בשנת 1747 נבנה בית כנסת קטן באי, במימונו של אליעזר טאריקה. בית כנסת זה נהרס ברעידת אדמה ב־1933.

הקהילה היהודית באי סבלה מאנטישמיות. בשנת 1850 אירעה עלילת דם נגד יהודי האי, אך מושל האי סירב לתמוך בתביעת היוונים. היהודים והיוונים נשלחו לרודוס, שם נענשו היוזמים והיהודים זוכו, לפי צו הסולטאן עבד אל־מג'יד הראשון. שלוש שנים לאחר מכן התגלה רוצחו האמיתי של הקורבן: מוסלמי שירה בו בניסיון לגנוב משדהו. שנה אחר כך, ב־1851, נמצאה גופת יהודי, עירומה וידיה קטועות, בקוס. התברר שרועים יוונים השחיתו את הגופה כדי להניח את אצבעותיה בקרב עדריהם, באמונה שזה יגן על הצאן ויגדיל אותו.

במחצית השנייה של המאה ה־19 ירד מספר המשפחות היהודיות באי מ־40 בשנת 1850 ל־25 בשנת 1872, ול־10 בלבד בשנת 1901. הקהילה הקטנה התפרנסה ממסחר קמעונאי וקיימה יחסים טובים עם שכניה. היהודים דיברו טורקית, יוונית ולאדינו.

### המאה ה-20 והשואה
בתחילת המאה ה-20 התגוררו באי שלוש־ארבע משפחות יהודיות בלבד. בשנת 1903 ביקר באי הברון אדמונד דה רוטשילד ומימן הקמת חומה סביב בית הקברות. האיטלקים כבשו את האי ב־1912 וסיפחו אותו רשמית ב־1923. אז הגיעה לאי אוכלוסייה יהודית נוספת מאנטוליה ומרודוס, והקהילה גדלה למ־160 נפשות. ב־1933 נהרגו חמישה יהודים ברעידת אדמה, ובית הכנסת, שעמד על גבעה מאות שנים, נהרס. ב־1934 נבנה במקומו בית כנסת חדש בשם "קהל שלום" ליד הנמל; ממשלת איטליה מימנה מחצית מעלות הבנייה. ב־1938 הוטלו על יהודי האי החוקים האנטישמיים של איטליה.

לפני השואה מנתה הקהילה, כ־20 משפחות. עם כיבוש האי בידי הגרמנים ב־3 באוקטובר 1943, ברחו שמונה משפחות לטורקיה . הגרמנים אספו את שאר יהודי קוס.

ב־22 ביולי 1944 הועלו יהודי קוס ורודוס על שלוש ספינות משא ונשלחו לפיראוס. מהנמל הם הועלו על רכבות המוות לאושוויץ. רבים מהיהודים נשלחו לקרימטוריום כבר עם הגעתם. ההערכה היא שכ־100 מיהודי קוס גורשו לאושוויץ. מתוכם, 12 בלבד שרדו את מחנות המוות, וארבעה נוספים ניצלו בזכות אזרחותם הטורקית. הקהילה היהודית בקוס נמחקה בשואה. אדם אחד בלבד שרד וחזר לאי. הקונסול הטורקי סלאחטין אולקומן הציל ארבעים ושניים יהודים בעלי אזרחות טורקית או נשואים לטורקים.

## הערות שוליים

קוס
הבחירות לנשיאות סומליה (2022)

הבחירות לנשיאות סומליה נערכו ב-15 במאי 2022. הבחירות נערכו לאחר הבחירות ל, שהחלו ב-1 בנובמבר 2021 והסתיימו ב-13 באפריל 2022. הבחירות לפרלמנט היו אמורות להסתיים ב-24 בדצמבר 2021, אבל עד 25 בדצמבר נבחרו רק 24 מתוך 275 נציגים והמשבר הפוליטי המתמשך סיבך את המצב. הנשיא המכהן, מוחמד עבדאללהי מוחמד, כיהן בתפקידו מאז הבחירות בפברואר 2017 וכהונתו הסתיימה ב-8 בפברואר 2021. עם זאת, היא הוארכה עד לאחר השלמת הבחירות.

ב-10 בינואר 2022 הודיעו מנהיגי סומליה כי הגיעו להסכם להשלמת הבחירות לנשיאות ולפרלמנט עד 25 בפברואר, לאחר עיכובים חוזרים ונשנים שאיימו על יציבות המדינה. ב-25 בפברואר נדחו הבחירות לנשיאות ל-15 במרץ. ב-15 במרץ נדחו הבחירות שוב ל-31 במרץ, על מנת להשלים את הבחירות לפרלמנט. ב-13 באפריל הושלמו הבחירות. מועד הבחירות לנשיאות נקבע לאחר מכן ל-15 במאי. קרן המטבע הבין-לאומית איימה כי סומליה תאבד את הגישה לחבילת סיוע של 400 מיליון דולר לשלוש שנים אם לא יוקם ממשל חדש עד סוף מאי.

לאחר שלושה סיבובים, בהם השתתפו 38 מועמדים, פקידי הפרלמנט ספרו יותר מ-165 קולות לטובת חסן שייח' מחמוד, יותר מהמספר הדרוש כדי להביס את הנשיא המכהן. הוא הוכרז כנשיא בתהליך של מעבר שלטון לאחר שהנשיא המכהן הודה בתבוסתו ובירך את המנצח. קולות ירי חגיגיים נשמעו בחלקים של מוגדישו. האו"ם בסומליה בירך על סיום הבחירות, ושיבח את האופי ה"חיובי" של תהליך הבחירות והעברת השלטון בדרכי שלום.

## רקע
הבחירות הרב-מפלגתיות הישירות האחרונות בסומליה היו הבחירות לפרלמנט ב-1969, ומיד לאחר מכן התרחשה ההפיכה הצבאית של סיאד בארה באוקטובר אותה שנה.

### מדינה חד-מפלגתית

 של בארה הפכה את המדינה למדינה מרקסיסטית-לניניסטית חד-מפלגתית.  (SRSP) הייתה המפלגה הפוליטית החוקית היחידה, וסיאד בארה היה המועמד היחיד. ב-1991 התמוטטה הממשלה המרכזית של סומליה עקב הדחתו, מה שהוביל למלחמת אזרחים שנמשכה יותר מ-25 שנה.

### הבחירות לנשיאות 2017
הבחירות לנשיאות ב-2017 סימנו "אבן דרך חשובה". בהאנגר מאובטח בנמל התעופה הבין-לאומי עדן עדה, בחרו חברי הפרלמנט הפדרלי של סומליה במוחמד עבדאללהי מוחמד לנשיא השני של הממשלה הפדרלית של סומליה. עם זאת, הבחירות צוינו גם כ"אבן דרך של שחיתות" על רקע דיווחים נרחבים על קניית קולות. הניו יורק טיימס תיאר את הפוליטיקאים כ"מקלפים ערימות של שטרות של מאות דולרים כדי לקנות קולות", והעריך שלפחות 20 מיליון דולר החליפו ידיים במהלך הבחירות לפרלמנט, והם קבעו ישירות את תוצאות הבחירות לנשיאות.

## נוהל
על פי ההסכמות שהושגו ב-2020 וב-2021, נשיא סומליה נבחר בעקיפין על ידי חברי שני בתי הפרלמנט הפדרלי של סומליה בשיטת , בה מודח בכל סיבוב מי שקיבל הכי מעט קולות (וכן מועמדים שמבינים שהם חסרי סיכוי ומחליטים לפרוש מעצמם).

## תוצאות
ארבעת המועמדים שקיבלו את מרב הקולות בסיבוב הראשון העפילו לסיבוב השני של הבחירות. שני המועמדים המובילים בסיבוב השני העפילו לסיבוב השלישי של הבחירות. לאחר 3 סיבובים, בהם השתתפו 36 מועמדים, פקידי הפרלמנט ספרו יותר מ-165 קולות לטובת חסן שייח' מוחמד, יותר מהמספר הדרוש כדי להביס את הנשיא המכהן מוחמד עבדאללה מוחמד. חסן שייח' מוחמד הוכרז כנשיא בהעברת שלטון בדרכי שלום לאחר שהנשיא המכהן מוחמד הודה בתבוסתו ובירך את המנצח. קולות ירי חגיגיים נשמעו בחלקים של מוגדישו. האו"ם בסומליה בירך על סיום הבחירות, ושיבח את האופי ה"חיובי" של תהליך הבחירות והעברת השלטון בדרכי שלום.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בחירות 2022
קטגוריה:נשיאי סומליה
קטגוריה:סומליה: פוליטיקה
קטגוריה:מערכות בחירות לנשיאות באפריקה
קטגוריה:2022 באפריקה
עמוס ישכיל

**עמוס ישכיל**  **(Amos Yaskil),** נולד באוגוסט 1935, הוא צייר ואמן ישראלי.

## ביוגרפיה
עמוס ישכיל נולד בחיפה ב-1935. אביו היה הצייר אברהם ישכיל ואמו הייתה מרים (גרטה) לבית תפר, אשר התגיירה בעקבות נישואיה לאביו. אחיו הבכור היה הצייר והפסל זאב ישכיל.

ישכיל החל לצייר כבר בגיל עשר והציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו בגיל 13 בגלריה "גולדמן-נויפלד". ציירים רבים ובולטים מאמני התקופה הגיעו לתערוכה זו והביעו את הערכתם לכישרונו של "ילד הפלא". כך גם הוגדר ישכיל בכתבת ראיון שקיים עמו הסופר ארנולד צווייג והתפרסמה ב-1946 בעיתון New-Life.

בשנות נעוריו פסק ישכיל מלצייר. ב-1953 התגייס לצה"ל ושירת במסגרת הנח"ל. קיבוץ היעד של גרעין הנח"ל בו היה חבר היה קיבוץ גדות. בזמן שהותו בקיבוץ חזר ישכיל לצייר – את כפר הבדואים הסמוך, אוהלים ודמויות ערביות מסביבת הקיבוץ. בקיבוץ גם ישכיל נישא לחווה (לבית חובב). ב-1957 ישכיל וחווה שבו לגור בחיפה ושלוש שנים לאחר מכן עברו לגור בטבריה. ישכיל הועסק על ידי חברת "חמי טבריה" כגרפיקאי ופרסומאי של החברה. ב-1965 הקים בטבריה סטודיו לאמנות הממוקם באחד מהמבנים העתיקים בעיר.

עמוס ישכיל הוא אמן אוטודידקט רב תחומי ויצירותיו נעות בין ציור שמן, ציורי מים, הדפסים ועוד. הוא מצייר מגוון רחב של נושאים ובהם נופים, חיות, דמויות, רישומים בשחור לבן ועוד. באמנותו הוא משלב את רשמי הנופים שבהם הוא חי עם השפעת האימפרסיוניסטים הצרפתים ואמני ה"ברוקה" הגרמנים. עולמו של עמוס ישכיל הוא עולם בו האביב הנצחי שולט בחוויה עוצרת נשימה של צבע. הצבעים העשירים, אור השמש הבוהק והיופי הטבעי של האזור ניכרים בבירור בעבודותיו. התפתחות ציוריו והדפסיו, ופעילותו בתחומים אמנותיים אחרים מושפע ישירות מהשלבים השונים של חייו.

ישכיל הציג בתערוכות רבות בארץ וברחבי העולם: באירופה, בדרום אמריקה, במזרח הרחוק ובארצות הברית. תערוכות רבות היו במסגרת תערוכות משפחתיות בהם הציג עם אביו או אחיו האמנים.

## תערוכות מרכזיות
### תערוכות יחיד

### תערוכות משפחתיות (אברהם ישכיל, זאב ישכיל ועמוס ישכיל)

### תערוכות קבוצתיות
* 1958 – תערוכת העשור לאמנות הציור, רמת גן
* 1960 – התערוכה הכללית של אמני ישראל, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב
* 1963 – "טבריה והכנרת בציור", בנין בית ההבראה של המשטרה, טבריה
* 1965 – התערוכה הכללית של אמני ישראל, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב
* 1967 – התערוכה הכללית של אמני ישראל, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב
* 1969 – פסטיבל האמנות, ציור ופיסול 69, גני התערוכה, תל אביב
* 1972 – ישן וחדש באוסף המוזיאון, מוזיאון יד לבנים, פתח תקווה
* 1988 – חיפה: דיוקן פלוס, מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה
* 2009 – אבטיחים: מוטיב האבטיח באמנות הישראלית, מוזיאון בית ראובן, תל אביב

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
היינריך למאש

**היינריך למאש** (בגרמנית: **Heinrich Lammasch**; 21 במאי 1853 – 6 בינואר 1920) היה משפטן אוסטרי, פרופסור למשפט פלילי ובינלאומי וחבר בבית הדין לבוררות בהאג, אשר כיהן כראש הממשלה האחרון של אוסטריה (ציסלייטניה) במשך כמה שבועות באוקטובר ובנובמבר 1918. הוא היה ראש הממשלה הראשון והיחיד במחצית האוסטרית של האימפריה האוסטרו-הונגרית שהיה בן המעמד הנמוך, אף כי לא היה הראשון שנולד למשפחה מפשוטי העם.

## ביוגרפיה
ימין|ממוזער|מקום הולדתו של למאש בזייטנשטטן
למאש נולד ב-21 במאי 1853 בזייטנשטטן שבאוסטריה תחתית, והיה בנם של הנוטריון היינריך למאש האב (1823–1865) ואשתו אנה לבית שאונשטיין (1829–1891). זמן קצר לאחר לידתו, עברה המשפחה לווינר נוישטאדט ומשם לווינה. לאחר מות אביו בטרם עת, למד למאש בגימנסיית שוטן ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת וינה, שם קיבל תואר דוקטור בשנת 1876.

לאחר שסייר ברחבי גרמניה, צרפת ובריטניה, הוסמך להורות משפט פלילי באוניברסיטת וינה בשנת 1879. המאמר החלוצי שלו על הסכנה האובייקטיבית בהגדרת ניסיון לעבירה זיכתה אותו בשנת 1882 בפרופסורה מיוחדת, ובשנת 1885 קיבל פרופסורה מלאה באוניברסיטת אינסברוק. בשנת 1893 הוא התנגד בגלוי לפרויקט חוק הפלילים הרגרסיבי שחוקק ראש הממשלה הנסיך וינדיש-גרץ.

בשנת 1889 חזר למאש לווינה והחל לתמוך ברעיון של חבר הלאומים ברוח הפילוסופיה הנוצרית. הוא הפך לבורר בינלאומי והשתתף בקונגרסים שנערכו בהאג בשנים 1899 ו-1907. כחבר בבית הדין הקבוע לבוררות, הוא גישר בסכסוך על ניופאונדלנד בין בריטניה לארצות הברית, ובסכסוך על האורינוקו בין ארצות הברית לוונצואלה.

בשנת 1899 מינה הקיסר פרנץ יוזף הראשון את למאש כחבר בבית הלורדים האוסטרי. בנוסף, שימש כיועץ משפטי של הארכידוכס פרנץ פרדיננד. ערב מלחמת העולם הראשונה הזהיר מפני התקרבות אל הקיסרות הגרמנית ותמך בהסכם עם מדינות ההסכמה המערביות. במהלך המלחמה הצטרף לתנועת השלום הבינלאומית, וביולי 1917 קרא לשלום נפרד עם מדינות ההסכמה. עם זאת, הצעותיו נדחו בתוקף על ידי שר החוץ אוטוקאר צ'רנין.

בימים האחרונים של המלחמה, מונה למאש לראש ממשלת אוסטריה על ידי הקיסר קרל הראשון ב-27 באוקטובר 1918, במקומו של הברון מקס הוסרק פון היינליין. היה ברור כי האימפריה האוסטרו-הונגרית המתמוטטת לא מסוגלת למעשה לשלוט באירועים מחוץ לווינה. מועצות המדינות של המיעוטים באימפריה פעלו פחות או יותר כממשלות זמניות. האימפריה של קרל כללה למעשה רק את אדמות הכתר באזורי האלפים והדנובה שכללו בעיקר דוברי גרמנית, וסמכות הממשלה אף אותגרה שם על ידי מועצת המדינה שנבחרה על ידי האספה הלאומית הזמנית של אוסטריה הגרמנית.

למאש כונה על ידי העיתונות האוסטרית "מפרק", מאחר שהיה נראה כי תפקידו הוא להיות אחראי על פירוק האימפריה. ב-30 באוקטובר, מועצת המדינה הגרמנית-אוסטרית מינתה את קרל רנר לקנצלר המדינה. כאשר הקיסר הגרמני וילהלם השני התפטר ב-9 בנובמבר, למאש הבין שהמצב בלתי נסבל. הוא נכנס למשא ומתן עם הקנצלר רנר ויעץ לקיסר קרל לוותר על זכותו לממש סמכות ריבונית. בהתאם לכך, ב-11 בנובמבר, פרסם קרל הצהרה בה הכיר בזכות אוסטריה לקבוע את צורת השלטון וויתר על זכותו להשתתף בפוליטיקה של המדינה. כמו כן, שחרר את הפקידים במחצית האוסטרית של האימפריה משבועת הנאמנות שלהם כלפיו ופיזר את ממשלת למאש. ההודעה סיימה למעשה את שלטון ההבסבורגים באוסטריה, שנמשך 636 שנים.

זמן קצר לאחר מכן, מועצת המדינה הכריזה על הרפובליקה הגרמנית-אוסטרית. למאש נשלח לייצג את אוסטריה בסן-ז'רמן. הוא נפטר בזלצבורג ב-6 בינואר 1920, בגיל 66.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת אינסברוק
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1853
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1920
ארנסט פוקו

**ארנסט פוקו** (בהולנדית: **Ernest Poku**; נולד ב-28 בינואר 2004 בהמבורג שבגרמניה) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת באייר לברקוזן מהבונדסליגה.

## קריירת מועדונים
פוקו גדל במחלקת הנוער של אמסטרדם, ובשנת 2019 עבר למחלקת הנוער של א.ז. אלקמאר. בחודש פברואר 2020 חתם על חוזה מקצועני ראשון בא.ז. אלקמאר. ב-30 באפריל 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של המועדון, וב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 0–1 לוואלבייק במסגרת המחזור הראשון בליגת העל ההולנדית לעונת 2021/2022. הוא ערך 49 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-12 באוגוסט 2025 חתם על חוזה לחמש שנים בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה.

## קריירה בין-לאומית
פוקו נולד בגרמניה למשפחה ממוצא גנאי. הוא שיחק בנבחרות הצעירות של הולנד. הוא נכלל בסגל נבחרת הולנד עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2025, וערך חמש הופעות בטורניר, בהן הבקיע שני שערים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:קשרי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:כדורגלני באייר לברקוזן
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-2004
סובהיטה דהוליפאלה

**סוביטה דהוליפאלה** (באנגלית: **Sobhita Dhulipala**; נולדה ב-31 במאי 1992) היא שחקנית הודית זוכת מספר תארים בתחרויות יופי בין-לאומיות ומקומיות.

## ראשית חייה
דהוליפאלה נולדה ב-31 במאי 1992, בטנאלי, אנדרה פרדש למשפחה ברהמינית טלוגו. אביה, ונוגופאלה ראו, היה מהנדס בצי הסוחר ואמה, סנטה קמאקשי, הייתה מורה בבית ספר יסודי. היא גדלה בוויסאקפאטנאם. היא עברה למומבאי לבדה בגיל שש עשרה ולאחר מכן למדה במכללה למסחר וכלכלה של משאבי אנוש באוניברסיטת מומבאי ולמדה דיני תאגידים. דהוליפאלה היא רקדנית קלאסית מוסמכת ב וב.

## קריירה
### דוגמנות
חברה של דהוליפאלה מהקולג' התמחתה במשרד תחרויות יופי מיס אינדיה והציעה לה להיבחן לתחרות הקרובה. דהוליפאלה תיארה את עצמה כ"גיקית לא מגניבה" ואמרה שהיא רוצה לקבל הכרה, אך היא ניגשה לתחרות מתוך כוונה לעבור את הסיבוב הראשון רק כדי להוכיח לחבריה שהיא מסוגלת.

ב-2013 היא ייצגה את הודו בתחרות , בפיליפינים והגיעה למקום ה-20.

### משחק
דהוליפאלה ערכה את הופעת הבכורה הקולנועית שלה בשנת 2016 בסרט "Raman Raghav 2.0". היא חתמה על חוזה לשלושה סרטים עם Phantom Films ביולי 2016. על תפקידה בסרט, היא הייתה מועמדת על ידי המבקרים לפרס הופעת המשנה הטובה ביותר בטקס פרסי הבמאים בפסטיבל קאן 2016. בשנת 2018, היא הופיעה בסרט הטלוגו הראשון שלה, "Goodachari", בתפקיד בוגרת תואר בפסיכולוגיה.

בשנת 2019, גילמה את טארה, מארגנת חתונות בסדרה המקורית של אמזון פריים "Made In Heaven", היא גם הופיעה באחד התפקידים הראשיים בסדרת מותחן ריגול הודית בדיונית של נטפליקס, " Bard of Blood" כסוכנת מודיעין. היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בקולנוע מלאיאלאם עם הסרט העלילתי "Moothon" בבימויו של גיטו מוהנדה באותה שנה. עבודתה האחרונה אותה השנה הייתה הסרט ההינדי "The Body" לצד אמראן האשמי.

היא גילמה אישה בהריון באנתולוגיה "Ghost Stories". בשנת 2021 הופיעה ב"Kurup". בשנת 2022, גילמה אורחת שתקועה במלון, בביוגרפיה ההינדית-טלוגית "Major".

ב-2022 היא הופיעה בסרט התקופתי של מאני רטנם "Ponniyin Selvan I" וההמשך שלו מ-2023 "Ponniyin Selvan: II", בתור ואאנתי. לאחר מכן הופיעה לצד אניל קאפור ואדיתיה רוי קפור בשתי עונות של הסדרה מנהל הלילה, שחזור של סדרה אמריקאית באותו שם. על הסדרה, היא זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה הודית לשחקנית הטובה ביותר. עוד באותה שנה היא חזרה לעונה השנייה של "Made In Heaven" באותו תפקיד.

בשנת 2024 כיכבה בתור סיטה בסרט ההוליוודי הראשון של דב פאטל כבמאי, "איש הקוף", שהוא גם כיכב בו.

## חיים אישיים
ב-8 באוגוסט 2024, דוליפאלה התארסה לשחקן נאגה צ'איטניה בהיידראבאד. הם נישאו ב-4 בדצמבר 2024 באולפני אנאפורנה.

## פילמוגרפיה

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכות מיס הודו
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:ילידי 1992
Political Theory

**Political Theory** הוא שמו של כתב עת אקדמי דו-חודשי העוסק במדעי המדינה. כתב העת נוסד בשנת 1973 ויוצא לאור על ידי SAGE Publications.

לורי בלפור (אוניברסיטת וירג'יניה) משמשת כעורכת הראשית מאז 2016. בין השנים 2005 ל-2012, העורכת הראשית הייתה פרופ'  (אוניברסיטת נורת'ווסטרן), ואחריה כיהנה בתפקיד התאורטיקנית הפוליטית והפילוסופית  (אוניברסיטת ג'ונס הופקינס).

בשנת 2021 מונו ג'ושוע פואה דינסטאג (אוניברסיטת קליפורניה, לוס אנג'לס),  (אוניברסיטת אוטגו) ודווידה פנאג'יה (אוניברסיטת קליפורניה, לוס אנג'לס) כעורכים.

## תקציר ואינדקס
כתב העת מאונדקס ב- וב-. על פי , לכתב העת יש אימפקט פקטור של 1 לשנת 2024.

## קישורים חיצוניים
* 
* גישה מקוונת לכתב העת
* ארכיון מקוון של המאמרים

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי עת במדעי החברה
קטגוריה:מדע המדינה
האתרים הפרהיסטוריים של עמק ח'ורמאבאד

ממוזער|שמאל|250px|מערת כלדר
[ממוזער|שמאל|250px|חפירה וממצא במערת קמרי. מימין נראים בתי העיר [ח'ורמאבאד]]
**האתרים הפרהיסטוריים של עמק ח'ורמאבאד** (פרסית **محوطه‌های پیشاتاریخی دره خرم‌آباد**) הוא אתר מורשת עולמית שהוכרז על-ידי ארגון אונסק"ו ב-2025, ואשר מאגד שישה אתרים פרהיסטוריים בסביבתה של העיר ח'ורמאבאד בעמק ח'ורמאבאד שבהרי זגרוס במערב איראן. חמש המערות הפרהיסטוריות ומחסה-הסלע שכלולים בהכרזה מספקים מידע רב על התרבות המוסטרית מהתקופה הפלאוליתית התיכונה והתרבות הבראדוסתית  מהתקופה הפלאוליתית העליונה, ושופכים אור על ההתפתחות האנושית המוקדמת באזור, כמו גם על נדידת האדם הקדמון מאפריקה אל אירואסיה. הפריטים הדקורטיביים שיוצרו בסביבה כמו גם כאלה שהובאו ממרחק, יחד עם תעשיית סיתות כלי האבן המפותחת, מעידים על ההתפתחות הקוגניטיבית והטכנולוגית של התרבות הבראדוסתית בהרי זגרוס.

עמק ח'ורמאבאד הוא עמק קארסטי מוארך וצר השוכן בגובה של 1,200–1,300 מטרים מעל פני הים ברכס הרי זגרוס המרכזיים במערב איראן. אורכו 30 ק"מ ורוחבו מגיע עד ל-10 ק"מ. העמק עוצב בתהליכים טקטוניים של פעילות האורוגנזה בזגרוס, והוא חלק מאגן ההיקוות של אגן ח'ורמאבאד. שפע של מקורות מים, מערות קארסטיות ומסתורי סלע, יצרו תנאים טובים להתפתחות הפלורה והפאונה של האזור, ותרמו להתפתחות ההתיישבות האנושית מהתקופה הפלאוליתית ועד ימינו. הרי זגרוס היו אתר מפתח בדרכו של ההומו ספיאנס מאפריקה, ובאתרי ההכרזה היה רצף שכבות ממושך של התיישבות אנושית ויחסי גומלין עם הסביבה המשתנה.

המחקר הארכאולוגי באזור החל ב-1950 במערת כונג'י ולאור הממצאים נערך סקר שיטתי של האתרים בסביבה ב-1963. 17 מערות ומחסות-סלע זוהו וחפירות בוצעו במערת כונג'י ובמחסה-הסלע גר ארג'נה. ב-1965 החפירות המשיכו במערת קמרי ובמערת יאפתה, כמו גם באתרים אחרים בסביבה. בהתבסס על חפירות אלה זוהו שלושה סוגי התיישבויות בתקופה הפלאוליתית והאפיפלאוליתית בעמק ח'ורמאבאד - מחנות עונתיים, אתרי ציד ושחיטה, ואתרים זמניים. מחקרים נוספים בוצעו ב-2001 ובין 2005 ל-2015.

## אתרי ההכרזה

## הערות שוליים

קטגוריה:לורסתאן
קטגוריה:איראן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:התרבות המוסטרית
קטגוריה:התקופה הפלאוליתית העליונה
אויגן רוגה

ממוזער|רוגה בשנת 2016
**אויגן רוגה** (בגרמנית: **Eugen Ruge**; נולד ב-24 ביוני 1954 בסוסבה, מחוז סברדלובסק, ברית המועצות) הוא סופר, במאי ומתרגם גרמני מרוסית. בשנת 2011 זכה בפרס הספר הגרמני עבור *"בזמנים של אור דועך" (In Zeiten des abnehmenden Lichts)*.

## חיים ויצירה
רוגה הוא בנו של ההיסטוריון המזרח גרמני וולפגנג רוגה (Wolfgang Ruge), אשר גורש לסיביר על ידי ברית המועצות. בגיל שנתיים הגיע רוגה לברלין המזרחית עם הוריו. לאחר לימודי מתמטיקה באוניברסיטת הומבולדט, עבד כעוזר מחקר באקדמיה למדעים של גרמניה המזרחית. בשנת 1986 החל את דרכו כסופר, במאי סרטים דוקומנטריים ותסריטאי. בשנת 1988 היגר לגרמניה המערבית. מאז 1989 עבד בעיקר כסופר לתיאטרון, רדיו וקולנוע. בשנת 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו כסופר עם הספר *"בזמנים של אור דועך"*, שזכה בפרס הספר הגרמני ובפרס אלפרד דבלין. הרומן תורגם לאנגלית על ידי אנתיאה בל ולעברית (2015) על ידי חנה לבנת.

כמתרגם מרוסית, רוגה תרגם בין היתר מכתבי צ'כוב. הוא אב לארבעה ילדים והוא מחלק את זמנו בין ברלין לריגן.

## יצירות
* *בזמנים של אור דועך: סיפורה של משפחה*, מיניאפוליס, מינסוטה: הוצאת גרייוולף, 2013; כנרת זמורה ביתן, 2015, ,
* *Cabo de Gata ([[לשון יבשה|כף]] גאטה),* מיניאפוליס, מינסוטה: הוצאת גרייוולף, 2016. .

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה

קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1954
לנון מילר

**לנון לי מילר** (באנגלית: **Lennon Lee Miller**; נולד ב-25 באוגוסט 2006 בווישו שבסקוטלנד) הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אודינזה מהסרייה א' ובנבחרת סקוטלנד.

## קריירת מועדונים
מילר גדל במחלקת הנוער של מאת'רוול, ובשנת 2022 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הסקוטית. הוא ערך 61 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-12 באוגוסט 2025 חתם על חוזה לחמש שנים באודינזה מהסרייה א'.

## קריירה בין-לאומית
ב-6 ביוני 2025 ערך מילר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סקוטלנד, בהפסד 3-1 לנבחרת איסלנד במשחק ידידות.

## חיים אישיים
מילר הוא בנו של כדורגלן העבר הסקוטי לי מילר . אמו דונה מת כשהיה בן חמש. יש לו שלושה אחים: אחד בוגר ושניים צעירים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:קשרי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני מאת'רוול
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סקוטלנד
קטגוריה:סקוטים שנולדו ב-2006
לין רנה

**לין רנה** (נולדה ב-1979) היא שחקנית בלגית.

## ביוגרפיה
רנה נולדה באזור דובר פלמית בבלגיה, היא למדה בבית ספר לדרמה באנטוורפן, מ-2003 ועד 2005 עבדה כשחקנית תיאטרון במדינתה, ב-2006 שיחקה בסרט ההולנדי "Waiter".

ב-2006 עברה ללוס אנג'לס, ב-2009 שיחקה בסרט "The Hessen Affair" לצד בילי זיין.

ב-2011 עברה ללונדון, היא גילמה סוכנת מוסד בסדרה הבריטית מכת מחץ, היא שיחקה בסדרה "Of Kings and Prophets" המבוססת על ספר שמואל. בסרט ספליט גילמה מנחה אקדמאית.

היא שיחקה בסדרת ההמשך של אחת שיודעת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה בלגיות
תקרית מוברלי-ז'ורדן

[טקסט=|ממוזער|מבט אווירי על [הטריאנון הקטן|הטריאנון הקטנה, ורסאי.]]
**תקרית מוברלי-ז'ורדן** (גם **הרוחות של פטיט טריאנון** או **ורסאי**) היא טענה על מסע בזמן ורדיפות רוחות רפאים שהועלתה על ידי שרלוט אן מוברלי (1846–1937) ואלינור ז'ורדן (1863–1924).

בשנת 1911, פרסמו מוברלי וז'ורדן ספר בשם "הרפתקה" תחת השמות "אליזבת מוריסון" ו"פרנסס למונט". ספרן מתאר ביקור שערכו ב"פטי טריאנון", טירה קטנה בשטח ארמון ורסאי, שם, לטענתן, הן ראו את הגנים כפי שהיו בסוף המאה ה-18, כמו גם רוחות רפאים, בהן מארי אנטואנט ואחרות. סיפורן עורר סערה והיה מושא ללעג.

הפסיכולוג ליאונרד זוסנה  הציע שמדובר בהזיה שהועצמה עם הזמן על ידי שתי הנשים שגילו עוד על ההיסטוריה של הארמון.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארמון ורסאי
הבורסה הסעודית

**הבורסה הסעודית** (בערבית: **تداول السعودية**; ידועה גם בשם **תדאוול;** בערבית: **تداول**) היא בורסה לניירות ערך בערב הסעודית הנמצאת בבעלות מלאה של קרן ההשקעות הציבורית הסעודית. 239 חברות ציבוריות נסחרות בשוק הראשי שלה (נכון ל-10 באוקטובר 2024). היא הבורסה הגדולה ביותר במזרח התיכון ואחת הבורסות הגדולות בעולם, עם שווי שוק מצרפי של מעל 3 טריליון דולר נכון ליולי 2024.

## היסטוריה
הבורסה הוקמה בשנת 2007 כחברה ציבורית והישות היחידה המורשית לפעול כבורסת ניירות ערך בערב הסעודית, אך המסחר בניירות ערך במדינה החל כבר בשנת 1954 כשוק פיננסי בלתי פורמלי. היא המשיכה ככזו עם 14 חברות רשומות בלבד עד שנות ה-70 והחלה לרכוש מעמד רשמי חלקי כחברה הסעודית לרישום מניות בשנת 1980. היא מוסדרת על ידי רשות שוק ההון הסעודית אך עברה לפיקוח עצמאי מאז 2018.

בשנים 2002–2005 התשואה השנתית של הבורסה הייתה בהממוצע מעל 75% והתתפתה בה בועה כלכלית. שוק המניות הסעודי קרס בשנת 2006, מה שגרם לאובדן של טריליון ריאל סעודי, והוביל לפשיטת רגל של משקיעים רבים. חלקם מכרו את מכוניותיהם או השקיעו את חסכונותיהם בשוק.

ביולי 2007 ביצע "קינגדום הולדינג קומפני", חברת החזקות של הנסיך אל-וליד בן טלאל, הנפקה ראשונה לציבור בבורסה, לפי שווי שוק של 17.6 מיליארד דולר.

בינואר 2012 קבוצת האקרים ישראלים ההפילו את אתר הבורסה ואת אתר הרשות לניירות ערך הממשלתי של סעודיה, זאת בתגובה להפלת אתרים בישראל על ידי קבוצת האקרים מוסלמים.

ביוני 2013 הודיעה הבורסה שתעבור מחופשה מהמסחר בימים חמישי-שישי לחופשה בימים שבת-ראשון, בניסיון למשוך יותר משקיעים זרים. במהלך 2015 פתחה סעודיה את שוק המניות שלה למשקיעים מכל העולם, עד אז הוא היה מוגבל למשקיעים ממדינות החברות במועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ.

בפברואר 2017 מונתה לראשונה אשה ליו"ר הבורסה. באותו חודש גם הושק השוק המקביל הסעודי (Nomu), כשוק מניות נוסף עם דרישות רישום קלות יותר כדי לספק לחברות פלטפורמה חלופית לרישום לציבור.

ב-11 בדצמבר 2019, מניות ארמקו הסעודית החלו להיסחר בבורסת תדאוול. מחיר המניות עלה ל-35.2 ריאל סעודי, מה שהעניק לה שווי שוק של כ-1.88 טריליון דולר, ועבר את רף 2 טריליון הדולר ביום השני למסחר.

## תשואות שנתיות
הטבלה הבאה מציגה את ההתפתחות השנתית של מדד Tadawul All-Share מאז 2001.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בורסות לניירות ערך
לוקאס הויסברג

**לוקאס הויסברג** (בדנית: **Lucas Høgsberg**; נולד ב-23 ביוני 2006) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת הבלם בשטרסבורג מהליג 1 ובנבחרת דנמרק.

## קריירת מועדונים
הויסברג החל לשחק בגיל שלוש בקבוצות הילדים של נורשלן.

ב-5 באפריל 2022, בגיל 16, ערך הויסברג את הופעת הבכורה הרשמית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת הגביע הדני נגד אורהוס. ב-22 במאי 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הדנית נגד ראנס.

ב-9 באוגוסט 2025 חתם לחמש שנים בשטרסבורג מליגת העל הצרפתית תמורת 15 מיליון אירו.

## קריירה בין-לאומית
במרץ 2025 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת של דנמרק, וב-7 ביוני ערך הופעת בכורה בניצחון 1–2 על צפון אירלנד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דנים שנולדו ב-2006
קטגוריה:בלמי כדורגל דנים
קטגוריה:כדורגלנים דנים
קטגוריה:כדורגלני נורשלן
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת דנמרק
עונת 2012/2013 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 2012/2013 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-122 של הליגה שמנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית. העונה התנהלה בשיטת אפרטורה וקלאוסורה אך שמות התחרויות שונו ל-Torneo Inicial  ו-Torneo Final בהתאמה.

משחקי העונה החלו ב-3 באוגוסט 2012 והסתיימו ב-29 ביולי 2013.  

בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת אולימפו ובאנפילד ירדו ליגה. במקומם עלו ריבר פלייט וקילמס אתלטיקו קלוב.

מספר הקבוצות היה 20. העונה הסדירה כללה 2 תחרויות עם 19 סיבובים כ"א. על ניצחון במשחק הוענקו 3 נקודות. במקרה של תיקו הקבוצות זכו בנקודה בודדת.

לקביעת היורדות לליגה משנה הוכנה טבלה של הישגי הקבוצות בעונות 2009/2010, 2010/2011 ו-2011/2012. 3 קבוצות אחרונות בטבלה זו ירדו ליגה. 

ולס סארספילד זכתה בתחרות Inicial (תואר התשיעי של הקבוצה), בהמשך ניואל'ס אולד בויס זכתה בתחרות Final (התואר העשירי של הקבוצה). בין הקבוצות נערך משחק לקביעת "אלוף האלופים". במשחק זה ניצחה "ולס סארספילד".

העפלה לגביע ליברטדורס 2013 הוענקה על בסיס סיכום תוצאות ב-2 תחרויות של העונה, סך הכול העפילו 4 קבוצות.

בהתאם לטבלת הישגים בעונות קודמות אוניון, אינדפנדיינטה וסן מרטין דה סן חואן ירדו ליגה. 

פקונדה פריירה מולס סארספילד ואיגנסיו סקוקו מניואל'ס אולד בויס כבשו 13 שערים וזכו בתואר מלך השערים של "איניסיאל". עמנואל דג'יליוטי מקולון ואיגנסיו סקוקו מניואל'ס אולד בויס כבשו 11 שערים וזכו בתואר מלך השערים של "פינאל".

פרס כדורגלן השנה בארגנטינה הוענק לליונל מסי מברצלונה () (בפעם השביעית) ולמקסי רודריגס מניואל'ס אולד בויס כשחקן ליגת העל.

### תחרות איניסיאל

התחרות החלה ב-3 באוגוסט והסתיימה ב-9 בדצמבר.  

## אליפות פינאל

התחרות החלה ב-8 בפברואר והסתיימה ב-23 ביוני.  

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתוני inicial מאתר worldfootball
* נתוני final מאתר worldfootball
* נתונים מאתר bdfutbol

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2012
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2013
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
קטגוריה:2012 באמריקה הדרומית
קטגוריה:2013 באמריקה הדרומית
השטיח המעופף

"**השטיח המעופף**" הייתה סדרת טלוויזיה לילדים בהנחיית לילית נגר, ששודרה בערוץ הראשון בשחור-לבן בין השנים 1978-1976. התוכנית שודרה בשפה הערבית בליווי כתוביות בעברית.

## אודות התוכנית
בכל אחד מפרקי הסדרה חבורת הילדים והמנחה לילית נגר, טיילו ברחבי העולם בעזרת שטיח מעופף, נפגשו עם אנשים מתרבויות שונות ולמדו שירי עם מקומיים שתורגמו לערבית. שירי התוכנית יצאו לאור על גבי תקליט בגרסאות בעברית.

### השירים בתקליט "השטיח המעופף"

1. שיר פתיחה 
2. חתונת החרגול 
3. לה קוקרצ'ה 
4. או שקודרה 
5. על חוף פרחים 

6. אי קאמה זימבה 
7. הוי סוזאנה 
8. פרנילן 
9. שיר הפעמונים 
10. בשיר על שפתיים 

### משתתפים
* לילית נגר (מנחה)
* מרלן בג'אלי
* מכרם ח'ורי
* בסאם זועמוט
* ח'ליל ח'אלדי
*ג'ורג' איברהים
*מחמוד עווד

## ראו גם
* סמי וסוסו
* המסעדה הגדולה

## קישורים חיצוניים
* השטיח המעופף, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* 
* 
* אלבום שירי התוכנית, באתר סטריאו ומונו

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1976
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:טלוויזיה בערבית בישראל
להמר על אהבה

**להמר על אהבה** (באנגלית: **On Swift Horses**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2024 בבימויו של דניאל מינהאן, עם דייזי אדגר-ג'ונס, ג'ייקוב אלורדי וויל פולטר בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הספר "On Swift Horses" מאת שאנון פופל משנת 2019. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-2024.

בסרט יש תיאורים של יחסים הומוסקסואלים ולסביים.

## תקציר העלילה
מיוריאל (דייזי אדגר-ג'ונס) גרה עם לי (ויל פולטר) בבית שהורישה לה אמה בכפר קטן בקנזס. לי הוא חייל משוחרר ממלחמת קוריאה והוא ממתין לשובו של אחיו ג'וליוס (ג'ייקוב אלורדי) מהמלחמה כדי שיוכלו לעבור לסן דייגו ולפתוח שם עסק.

ג'וליוס חוזר מהמלחמה פצוע בגוף ובנשף. מיוריאל מוצאת בו עניין אך הוא אינו מעוניין בכך.

מיוריאל ולי עוברים לסן דייגו שם עובדת מיוריאל במסעדה ומצליחה מאוד בהימורי מרוצי סוסים לפי המלצות שהיא שומעת מלקוחות (מכאן שם הספר והסרט). לאחר היסוסים הם מחליטים לבנות בית בפאתי העיר שם היא מתוודעת לאחת השכנות, סנדרה (סשה קאייה) והן מקיימות יחסים אינטימיים.

ג'וליוס עובר ללאס וגאס שם הוא עובד כפקח בקזינו גדול שתפקידו לזהות רמאים ונוכלים. בעבודתו זו הוא מתחבר להנרי (דייגו קלווה) ושניהם עוברים לגור יחד ומקיימים יחסים הומוסקסואלים. לבסוף הם מתחילים לרמות בעצמם ומסולקים מהמקום והנרי הולך למצוא את מזלו בטיחואנה.

לי מגלה את יחסיהם של מיוריאל וסנדרה ומסתלק ומיוריאל חוזרת לבדה לביתה בקנזס. ג'וליוס דוהר על סוס למצוא את הנרי בטיחואנה.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון ללהמר על אהבה, באתר יוטיוב
*להמר על אהבה, באתר אידיבי

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
הגדת חילק ובילק

[350px|ממוזער|"[דיינו", מתוך הגדת חילק ובילק]]
**הגדת חילק ובילק** היא הגדה של פסח מאוירת, שנוצרה במחצית השנייה של המאה ה-15 בדרום גרמניה. ההגדה ידועה בשל האיורים ההומוריסטיים והדרמטיים שלה, המשלבים סצנות מחיי היומיום עם ביטויים חזקים של תקווה, גאולה ולעיתים גם דימויים קשים. כיום היא שמורה בספרייה הלאומית של צרפת (Bibliothèque nationale de France), בקטלוג Ms. Hébreu 1333.

שם ההגדה על שם איור הומוריסטי ויוצא דופן המצוי בסיומה, המתאר ארבע דמויות השותות ומבצעות תרגילים, ולצדו כתוב כי "חילק ובילק שותה כל אחד את חלקו".
הטקסט והאיורים מיוחסים לאמן-סופר "אברהם בן רבי משה לנדאו".

## מאפיינים אמנותיים ותוכן
[350px|ממוזער|"[מרור", מתוך הגדת חילק ובילק]]
ההגדה מתאפיינת באיורים בעלי אופי תיאטרלי והומוריסטי.

סצנה בולטת במיוחד היא תיאור "שפוך חמתך", המעוצבת כמופע דרמטי שמזמין את הקורא להשתתף רגשית. שילוב הטקסט עם האיור יוצר חוויה בימתית שמטרתה לעורר תחושת שותפות, זיכרון קולקטיבי וכמיהה לגאולה.

בין האיורים בהגדה מתאפיין "דו-קרב" על המרור, שבה האיש מצביע על האישה והיא מצדה משיבה לו באותה תנועה. מעבר לתיאור התנועתי, הטקסט המלווה סצנה זו מעניק עומק נוסף: מעל האיש נכתב: "מאמר הגלוף (מלשון גילוף, חריטה): 'מרור זה' – קולי בהרם, בזה וזה גורם'. כלומר, באמירת "מרור זה", כוונתו היא לשני מרורים: הירק – והאישה. לעומת זאת, מעל האישה נכתב: "תשובת האשה: הלא חשבתיך כאחד מהם, ויבוא השלישי ויסריח ביניהם". קרי גם האישה רואה בבעלה "מרור" כשם שהוא רואה בה. אולם, כפשרה, היא מציעה ששניהם יסכימו על מרור שלישי - ירק המרור - שיהווה גורם מתווך ביניהם..

## חשיבות תרבותית
ההגדה משמשת דוגמה בולטת לשימוש באיורים לא רק כאמצעי קישוט, אלא ככלי ליצירת חוויה טקסית חיה. היא מחברת בין טקסט, תיאטרליות והומור, ומעבירה מסרים של זיכרון, זהות ואמונה בימות המשיח. שילוב ההומור והדרמה מציע הצצה לתרבות היהודית האשכנזית בסוף ימי הביניים, ולדרכים שבהן הקהילות העניקו משמעות מחודשת למנהגי הפסח.

## גלריה

Hileq And Bileq Haggadah Ha Lachma Anya.jpg|הא לחמא עניא
Hileq And Bileq Haggadah Ki Lo Nahe.jpg|כי לו נאה
Hileq And Bileq Haggadah1.jpg|לשנה הבאה בירושלים, לצד ציורי וכיתוב "חילק ובילק" שעל פיו קרויה ההגדה
Hileq And Bileq Haggadah2.jpg
Hileq And Bileq Haggadah Shfoh Hamatha.jpg|שפוך חמתך


## קישורים חיצוניים
* תמונות דפי ההגדה באתר The Bezalel Narkiss Index of Jewish Art

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי יד עבריים מאוירים
חילק ובילק
קטגוריה:ספרי המאה ה-15
הברית לשלום במזרח התיכון (ארגון לא ממשלתי)

**הברית לשלום במזרח התיכון**  (ALLMEP) היא קבוצה המונה יותר מ-90 ארגונים לא ממשלתיים הפועלים לקידום הפיוס בין ישראלים, פלסטינים, ובין ערבים ויהודים במזרח התיכון. חבריה כוללים מגוון רחב של קבוצות, לרבות קבוצות דו-קיום אותנטיות, קבוצות אקדמיות ומוסדות לפיתוח חברתי וכלכלי.
## סדר היום וההצעות
אחת ההצעות של הברית היא הקמת קרן בינלאומית עצמאית לשלום הישראלי-פלסטיני לתמיכה ועידוד המאמצים לבניית שלום באזור. קריאת הברית הראשונית בוושינגטון הבטיחה כספים שהוקצו לארגונים אלה במסגרת המשרד לניהול סכסוכות והפחתתם בהסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי. בהמשך, הברית הרחיבה את תוכניתה להקמת קרן בינלאומית לשלום הישראלי-פלסטיני בדומה לקרן הבינלאומית לאירלנד, אשר מילאה תפקיד בולט במציאת פתרון בר-קיימא בצפון אירלנד.
## היסטוריה
הברית לשלום במזרח התיכון החלה כקואליציה לא רשמית בסוף שנת 2003, והקבוצה קיימה את פגישתה הראשונה בפברואר 2004, בכנס שיתוף פעולה שנתי ראשון במזרח התיכון בגבעת הקפיטול בוושינגטון די. סי.. הברית הוקמה רשמית בשנת 2006 וגדלה מ-14 ארגונים בשנת 2004 ל-27 בשנת 2005 ול-44 ארגונים בשנת 2007.

הברית נפגשה עם נציגי הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי ומחלקת המדינה של ארצות הברית, בנוסף לאירוע שלה בירושלים בשנת 2006, שכלל נציגים מארגונים לא ממשלתיים ודיפלומטים אמריקאים. הברית נמצאת בקשר מתמיד עם פקידים אמריקאים האחראים על מימון ארגונים לא ממשלתיים.

הברית מארחת אירוע שנתי בוושינגטון. ביוני 2005, היא קיימה כנס קיץ בנושא דו-קיום, שכלל שגרירים מהמזרח התיכון, מנהיגים דתיים יהודים ומוסלמים, חברי קונגרס, פקידי מחלקת המדינה, פעילים בכירים התומכים בישראל ובערבים, ופעילים מארגונים לא ממשלתיים במזרח התיכון, כדי לדון בסדר היום של הברית לדו-קיום. יותר מ-250 אנשים השתתפו, כולל דיפלומטים מתוניסיה, תימן, שוודיה, ערב הסעודית ואפגניסטן.

התוכניות כללו פאנל דיון עם השגריר המצרי חאזם פהמי, הנסיך הירדני פיראס בן ראעד, הנציג הפלסטיני הראשי חסן עבד אל-רחמן, שגרירת לוקסמבורג (במהלך נשיאות האיחוד האירופי) ארלט קונזמיוס פאקוד, והשגריר האמריקאי לשעבר פיליפ וילקוקס ממכון וושינגטון למזרח התיכון. חברי הברית נפגשו גם עם יותר מ-30 משרדי קונגרס בנוגע לעבודת הארגונים הלא ממשלתיים בפיוס.

במרץ 2006, הברית השתתפה במימון, סקירה והצגה של סרט תיעודי חדש על מאמצי דו-קיום, *נקודת חיכוך*. נציגי הברית וג'סט ויז'ן נפגשו עם יותר מ-37 משרדי קונגרס במקביל לאירוע זה.

במרץ 2009, חברי הפסגה של הברית נפגשו עם חברי קונגרס, מחלקת המדינה, הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי והבית הלבן. עם העלייה בעניין ברעיון הקרן הבינלאומית, הברית הכפילה את מספר פגישותיה בשנת 2009 בהשוואה לשנת 2008, ונפגשה עם יותר מ-10% ממשרדי הקונגרס.
## הערות שוליים

קטגוריה:ארגונים לא-ממשלתיים
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-ערבי
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני: ארגונים
נבחרת זמביה בכדורגל נשים

**נבחרת זמביה בכדורגל נשים** מייצגת את זמביה בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל של זמביה (FAZ). בשנות ה-20 של המאה ה-21 הפכה הנבחרת לאחת מנבחרות הנשים הטובות ביותר באפריקה.

## היסטוריה
משחקה הראשון של הנבחרת התקיים בנובמבר 1994 (הפסד 3–5 מול דרום אפריקה) במסגרת אליפות אפריקה - ששימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם 1995. בגומלין היא הפסידה שוב, והודחה מהטורניר. ב-19 השנים הבאות, זמביה לא הצליחה להעפיל שוב לאליפות היבשתית, ולא הגיעה להישגים משמעותיים גם במפעלים הקטנים יותר.

ב-2020, העפילה זמביה בפעם הראשונה בתולדותיה לאליפות בינלאומית מרכזית - טורניר הכדורגל של אולימפיאדת טוקיו. זאת לאחר שגברה על קמרון בגמר טורניר המוקדמות האפריקאי. היא שובצה בבית עם ברזיל, הולנד וסין, וסיימה במקום השלישי עם נקודה אחת בלבד (תיקו מול סין). למרות ההדחה המוקדמת, זכתה הנבחרת לשבחים - ובמיוחד החלוצה ברברה בנדה, שכבשה שני שלושערים רצופים.

שנה לאחר מכן, סיימה הנבחרת במקום השלישי באליפות אפריקה - מיקום שהבטיח לה השתתפות בגביע העולם שנערך ב-2023 באוסטרליה וניו זילנד. בשלב הבתים של גביע העולם, הוגרלה זמביה עם יפן, ספרד וקוסטה ריקה. היא הובסה 0–5 בשני משחקיה הראשונים, אך במשחק השלישי הצליחה להשיג ניצחון היסטורי על קוסטה ריקה, וסיימה במקום השלישי בבית.

ב-2024, הנבחרת השתתפה בפעם השנייה ברציפות במשחקים האולימפיים, אחרי שניצחה את מרוקו בסיבוב הרביעי של מוקדמות היבשת. בשונה מהאולימפיאידה הקודמת - לא הצליחה זמביה להשיג אף נקודה, סיימה במקום האחרון בבית והודחה בשלב הבתים.

## כל [[גביע העולם בכדורגל לנשים|גביעי העולם]]
*1991 - לא נרשמה
*1995 - לא העפילה
*1999 - לא נרשמה
*2003 עד 2007 - לא העפילה
*2011 - לא נרשמה
*2015 עד 2019 - לא העפילה
*2023 - שלב הבתים

## כל אליפויות אפריקה
*1991 - פרשה
*1995 - רבע גמר
*1998 עד 2000 - לא נרשמה
*2002 - לא העפילה
*2004 - לא נרשמה
*2006 עד 2008 - לא העפילה
*2010 - לא נרשמה
*2012 - לא העפילה
*2014 - שלב הבתים
*2016 - לא העפילה
*2018 - שלב הבתים
*2022 - 20x20px מקום שלישי
*2024 - רבע גמר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמביה: כדורגל
זמביה
קיקי מלינקי

**קיקי מלינקי** הוא שמו של הרכב רוק-פופ אלטרנטיבי ישראלי הפועל בזירת האינדי מאז שנת 2019, וכן שם הבמה של המוזיקאית והיוצרת יסמין רביב העומדת בראשו.

## רקע ופעילות
ההרכב נוסד בתל אביב בשנת 2019. את שמו שאבה רביב מספר הילדים "סלינקי מלינקי" על חתול רחוב שחור, שזכרה מילדותה. בהרכב המקורי, לצד רביב כסולנית וגיטריסטית, היו חברים גם את מי שהיה בן זוגה, הגיטריסט אביב יונאי, המתופף חן הר אבן, והבסיסט עומרי שני. מאז 2020 פועל ההרכב תחת הלייבל העצמאי "קמע", אז יצאו אלבומם הראשון "שנת החתול", והסינגל "אופניים". הופעת ההשקה של האלבום, שהתקיימה בתקופת מגפת הקורונה, הוקלטה באולפני הג'אנק.

ב-2023 יצא אלבומם השני "מלכוד 20/20", והסינגל "נפגשים" מתוכו נבחר לאחד משירי השנה של כאן 88. שיר נוסף מהאלבום, "שתיים דובים" הפך לשיר הכי מואזן של הלהקה בספוטיפיי. באותה שנה נפרדו רביב ויונאי, ורביב הקימה מחדש את ההרכב בחיפה עם הגיטריסט יובל מעין, הבסיסט יונתן גולדמן, המתופף איתמר זיו וענת מלמד בקלידים וקולות. ההרכב הופיע עם שירים מהאלבום "מלכוד 20/20" במשך כשנה, בין היתר במסגרת פסטיבל "חשיפה בינלאומית למוזיקה" בירושלים. ההופעה האחרונה הייתה בדצמבר 2024 במועדון הסירופ בחיפה. לאחר מכן החלו חברי ההרכב להקליט את האלבום "זה לא אותו דבר", שיצא ב-2025 וכלל 11 שירים. הסינגל הראשון מתוכו, "הכי אוהב אותי" נכלל בבחירות העורכים של כאן 88. הופעת ההשקה של האלבום בחיפה הייתה מתוכננת במועדון שוקרי, אך בבוקר ההופעה נפתחה המתקפה על איראן, וההופעה הועברה למתחם מוגן בתחנת הכרמלית בחיפה. הופעת ההשקה בתל אביב, שהייתה מתוכננת אף היא לחודש יוני במועדון לבונטין 7, נדחתה לחודש אוגוסט, והופעת השקה נוספת התקיימה בבית הנסן בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות אינדי ישראליות
יאקוב חריץ קאופ

**יאקוב חריץ קאופ** (בהולנדית: **Jacob Gerritszoon Cuyp**; 1594–1652) היה צייר דיוקנאות ונוף, בתקופת תור הזהב של הולנד.
[ממוזער|[דיוקן משפחה בנוף, 1641, אוסף מוזיאון ישראל]]
ממוזער|שוק הדגים

קאופ נולד ונפטר בדורדרכט. בנו של מעצב הויטראז' חריט חריטס קאופ, שעבר לדורדרכט מפנלו. הוא היה אחיו למחצה של בנימין חריטס קאופ ואביו של אלברט קאופ שהיה צייר מפורסם בהרבה מאביו. תחילה צייר טבע דומם, פנים של מבנים עם דמויות אדם ובעלי חיים, אך מאוחר יותר התמחה בנופים הפסטורליים שבזכותם התפרסם.

לדברי ארנולד הוברקן, הוא עזר לציירים ז'אק דה קלאו, אייזק ואן האסלט וקורנליס טגלברג להקים את גילדת לוקאס הקדוש בדורדרכט בשנת 1642. על פי ה־RKD של המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות הוא היה תלמידו של אברהם בלומארט באוטרכט, והפך לחבר בגילדת לוקס הקדוש בדורדרכט ב-18 ביולי 1617.

מאוחר יותר הוא היה מורם של הציירים של הציירים פרדיננד בול, בנו אלברט קאופ, אחיינו בנג'מין חריץ קאופ ורבים אחרים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציירי תור הזהב של הולנד
קטגוריה:ילידי 1594
קטגוריה:נפטרים ב-1652
מתן פלדמן

**מתן פלדמן** (נולד בשנת 1988) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה המכהן כמפקד חטיבת מנשה. לפני כן שירת כראש לשכת הרמטכ"ל הרצי הלוי ואייל זמיר.

## ביוגרפיה
פלדמן התגייס לצה"ל בשנת 2008 והתנדב ליחידת אגוז, לאחר סיום המסלול הלוחם ושירות מבצעי השלים קורס קציני חי"ר. הוא מילא שורת תפקידי מטה ופיקוד ביחידת אגוז ובחטיבת גולני.

ב-2021 הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד סיירת גולני, תחת פיקודו קיבלה היחידה את צל"ש הרמטכ"ל. פלדמן כיהן בתפקיד עד שנת 2023.

בספטמבר 2022 יצא כחלק מהמשלחת של הרמטכ"ל אביב כוכבי בפולין ובצרפת, במשך שלושה ימים לביקור באושוויץ-בירקנאו ובקרקוב.

ב-4 בספטמבר 2023 מונה לראש לשכת הרמטכ"ל הרצי הלוי והמשיך עם רב-אלוף אייל זמיר. כיהן בתפקיד עד יוני 2025.

ב-13 באוגוסט 2025 נכנס לתפקידו כמפקד חטיבת מנשה בדרגת אלוף-משנה.

## חיים אישיים
מתן פלדמן הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן, ובעל תואר שני במדעי המדינה וביטחון מאוניברסיטת חיפה. פלדמן הוא בוגר קורס פיקוד טקטי,ובוגר הישיבה הגבוהה בעלי.

פלדמן מתגורר באריאל, נשוי ואב לשישה.

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבת מנשה
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:אריאל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988