גרשון אגרון

[שמאל|ממוזער|200px|גרשון אגרון (מימין) במפגש של עיתונאים עם הנציב העליון [לורד גורט, מרץ 1945]]
[ממוזער|טקסט=אגרון ואשתו את'ל במהלך המצור על ירושלים, 1948|אגרון ואשתו את'ל במהלך [המערכה על ירושלים במלחמת העצמאות|המצור על ירושלים, 1948]]
**גרשון אַגרוֹן** (**אגרונסקי**) (27 בדצמבר 1893 – 1 בנובמבר 1959) היה עיתונאי ועורך ישראלי, מייסד העיתון *[[Palestine Post]]* (לימים ה-*Jerusalem Post*) ועורכו הראשי, ראש שירותי המודיעין (ההסברה) במשרד ראש הממשלה בשנים 1949–1951 וראש עיריית ירושלים מספטמבר 1955 ועד מותו.

## קורות חיים
גרשון אגרונסקי נולד ב-1893 ליהודה ולשיינדל בת הרב מירנברג מרומני במינה , בפלך צ'רניגוב של האימפריה הרוסית (כום חלק מאוקראינה. הוא קיבל חינוך יהודי מסורתי ב"חדר", ובשנת 1906 היגר עם משפחתו לפילדלפיה שבארצות הברית. שם סיים לימודים תיכוניים ולימודים אקדמיים באוניברסיטת טמפל. עוד בנערותו היה מעורב בפעילות ציונית ואף יזם את הקמתו של מועדון נוער ציוני ושימש כמזכירו. ב- 1915 ייצג את יהודי פילדלפיה כציר בכנס ציוני כלל-אמריקאי בבוסטון. בשנת 1917 עבר להתגורר בניו יורק ושימש כעורך ביטאון ההסתדרות הציונית "דאָס יידישע פאָלק" ('העם היהודי'). בשנת 1918, במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס לגדוד האמריקאי של הגדודים העבריים ונלחם לצד הבריטים על אדמת ארץ ישראל. באביב 1920 השתחרר משירותו הצבאי, החליט להישאר בארץ ישראל והשתקע בירושלים.

באותה שנה ניהל את לשכת העיתונות של ההסתדרות הציונית העולמית. בין השנים 1921 ו-1924 ניהל את סוכנות הידיעות יט"א (יידישע טלעגראף אגענטור) בניו יורק. בשנת 1924 שב לנהל את לשכת העיתונות של ההסתדרות הציונית העולמית, תוך שהוא משמש ככתב בירושלים עבור עיתונים חשובים בעולם כגון טיימס והדיילי טלגרף.

ב-1 בדצמבר 1932 ייסד את העיתון בשפה האנגלית *[[Palestine Post]]* (פלסטיין פוסט) בירושלים והיה לעורכו. תחת שלטון המנדט נקט הפלסטיין פוסט בקו שתמך במאבק להקמת בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל ונקט בקו גלוי ותקיף נגד ההגבלות שהטיל השלטון הבריטי על הגירת יהודים לארץ ישראל. (בשנת 1950 שינה העיתון את שמו ל-*[[The Jerusalem Post]]*.)

היה חבר משלחת הסוכנות היהודית לוועידת סן פרנסיסקו ב-1945 שנאבקה לניסוחו והכללתו של סעיף 80 פרק 12 למגילת האומות המאוחדות|סעיף 80 פרק 12 במגילת האומות המאוחדות.

ב-8 ביוני 1949 נכנס לתפקידו כראש שירותי המודיעין (ההסברה), שהועברה ממשרד הפנים למשרד ראש הממשלה, וכיהן בתפקיד עד 1 במרץ 1951, אז שב לעבודתו העיתונאית בעיתונו. בתפקידו זה התבקש על ידי דוד בן-גוריון "*לברר היחסים שבין השידור הציווילי והשידור הצבאי, ולהציע הצעות לראש הממשלה*" בעקבות "*דרישת הצבא שיהיה לו משדר מיוחד לצרכי הצבא"*.

ב-7 בספטמבר 1955 נבחר אגרון לראש עיריית ירושלים. וכיהן בתפקיד זה עד למותו. באוגוסט 1956 ניצל מניסיון הדחה בזכותו של רחמים כלנתר, שנטש את סיעתו, סיעת "הפועל המזרחי", שפעלה כדי להדיח את אגרון, והפך לתומך של אגרון. בתמורה מונה כלנתר לתפקיד סגן ראש העירייה הממונה על ענייני דת ותברואה. מעשה זה יצר את המושג כלנתריזם. אגרון תמך בבניית בריכת ירושלים שהייתה הבריכה הראשונה בירושלים בה רחצו במעורב גברים ונשים והייתה פתוחה בשבת. בתגובה לכך, דיינים חרדים החליטו לקיים נגדו טקס פולסא דנורא. במהלך תקופת כהונתו הקדיש אגרון תשומת לב רבה לפיתוחה הכלכלי של העיר.

כשבועיים לפני בחירות 1959 נפטר אגרון בעקבות סיבוכים שנבעו ממחלת הצהבת בה לקה, ונקבר בהר המנוחות בירושלים.

משנת 1921 ועד מותו היה נשוי לאטל לבית ליפשיץ (נפטרה ב-1973. היה אב לשלושה: דניאל (דני) אגרון, יהודית מנדלסון וורדה טמיר. בנו דני אגרון היה חבר "ההגנה", ממקימי התעשייה האווירית ולאחר מכן מנהל חברת מטוסי ריסוס, וחרט עץ נודע. אשתו, פרופ' חסיה לוי-אגרון, הייתה כוריאוגרפית ורקדנית, מייסדת הפקולטה למחול של האקדמיה למוסיקה על שם רובין בירושלים, כלת פרס ישראל למחול לשנת תשנ"ח (1998). לאגרון הייתה פרשת אהבה קצרה וסוערת עם השחקנית הדגולה חנה רובינא, כמתואר בביוגרפיה שלה שכתבה כרמית גיא. אגרון הבטיח לרובינא כי יעזוב את אשתו למענה, אך לא עשה כן.

## הנצחתו
שמו של אגרון הונצח במקומות ובמפעלים הבאים, המצויים כולם בירושלים:

* בית אגרון - ביתה של אגודת העיתונאים בירושלים
* רחוב אגרון  - במרכז ירושלים בצמוד לגן העצמאות 
* בית ספר אגרון - בית ספר יסודי בשכונת קריית יובל שבירושלים. 
* פרס ירושלים לעיתונות ע"ש גרשון אגרון - פרס שהוענק על ידי עיריית ירושלים אחת לשנתיים למחבר מאמר או רשימה העוסקים בירושלים של ימינו.
* קפה "אגרונסקי" -  בית קפה ברחוב אגרון 24 פינת רחוב זמנהוף (מול גן העצמאות), שנפתח בשנת 2012 על ידי סוניה שפוצ'ניק וגם מנוהל על ידה.   
* אולפני אגרון - אולפני גלי צה"ל שיושבים בבית החייל בירושלים 
* רחוב אגרון בכפר סבא

## ספרו
* **אסיר הנאמנות**; הביא לבית הדפוס: שריה שפירא, ירושלים: מ' ניומן, תשכ"ד. ("ספר עדות ... על המתרחש בחיים הציוניים משני עברי האוקיינוס במשך יותר מיובל שנים")

## לקריאה נוספת
* 'אגרונסקי, גרשון', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 22. 

* Stephen Klaidman, 'The Jerusalem Post [and the story of Gershon Agronsky (Agron)]', *Present Tense* 6, 3 (1979), 36-42.
* Matthew Silver, *First contact: Origins of the American-Israeli connection: Halutzim from America during the Palestine mandate*, West Hartford, CT: Graduate Group, 2006.


## קישורים חיצוניים

* 
* 
*
*  
* 
* 
* גרשון אגרון באתר מרכז השלטון המקומי בישראל
* 
* 
* 
* 
* , 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

מפרי עטו:
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית ירושלים
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית ביישוב
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עורכי ג'רוזלם פוסט
קטגוריה:סגל הג'רוזלם פוסט
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:לוחמי הגדודים העבריים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפא"י
קטגוריה:ראשי מרכז השלטון המקומי בישראל
קטגוריה:רחוב אגרון
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1893
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1959