open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תותי ניניו

**אסתר (תותי) ניניו** (נולדה ב-30 באפריל 1994) היא שחקנית ישראלית.

## ראשית חייה
ניניו נולדה וגדלה באשדוד. מגיל צעיר החלה לשחק והצטרפה לבית הספר למשחק "יצירתי". בנעוריה למדה בתיכון המקיף ז' בעיר מגוריה ובהמשך למדה במגמת התיאטרון בבית הספר התיכון לאמנויות "תלמה ילין", שם למדה בין היתר עם ג'וי ריגר ואוריה חורש. במסגרת לימודיה היא שיחקה בין היתר במחזות "הלוויה חורפית", מאת חנוך לוין, "נוף ילדות" מאת דניס פוטר ובמחזמר "שיקגו" בתפקיד "מאמא מורטון".

את שירותה הצבאי עשתה בתיאטרון צה"ל.

## קריירה
### טלוויזיה
בגיל 13, בשנת 2007 שיחקה לראשונה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה לילדים ונוער, "100 בתנ"ך", ששודרה בין היתר בערוץ לוגי. בשנת 2011 גילמה את דמותה של תותי בקומדיית המצבים, "אחרי הצלצול", ובאותה שנה גם שיחקה תפקיד אורח בסדרת הדרמה, "2.3 בשבוע", ששודרה בערוץ 10.

בשנת 2013 שיחקה בעונה השלישית של סדרת הנעורים, "אליפים", שם שיחקה את נועם האליפית, התפקיד דרש ממנה לגלח את ראשה. באותה שנה שיחקה גם בתפקיד ראשי בסדרה של ערוץ 10 "שולחן לשישה", אותה כתבה גלילה רון־פדר-עמית, וכן שיחקה בסדרה מאת חיים בוזגלו "בית המשאלות", ששודרה בערוץ הראשון, שם שיחקה תפקיד משני של צעירה חסרת בית.

בשנים 2014 – 2018 כיכבה בסדרה, "שכונה", פרי עטו של גיורא חמיצר ובה שיחקה בתפקיד ראשי את דמותה של רחלי בן-דוד. בעונתה השלישית של הסדרה, דמותה הפכה לדמות הבי-סקסואלית המוצהרת הראשונה בסדרות נוער.

בשנת 2019 שיחקה בסדרה "מעורבבים" את הדמות שלה רחלי בן דוד לצד שחקנים מסדרות שונות כגון "כפולה", "שכונה" (בה שיחקה ניניו), "נעלמים" ו"אילת".

בשנת 2020 שיחקה בתפקיד בפרק הראשון בסדרת הדרמה, "טהרן", בתור שירה, ישראלית שיחד עם בן זוגה נוחתת בנחיתת אונס בטהרן, איראן.

### הצגות ומופעים
במרץ 2015 הופיעה יחד עם חבריה לסדרה "שכונה" בסבב הופעות של "שכונה בהופעה", המבוסס על הסדרה.

בקיץ 2015 הייתה בסבב הופעות בארץ יחד עם ניר חלפון אשר משחק איתה בסדרה "שכונה".

מנובמבר 2015 עד ינואר 2016 לקחה חלק בהיי סקול פסטיגל בתפקיד תותי כחלק מהתלמידים השקופים בכיתת המדעים ט' 5 יחד עם אליאנה תדהר, דניאל מורשת, נווה צור ושחר חסון.

במרץ 2017 הופיעה במופע השני של "שכונה", לאחר הצלחתו של המופע הראשון.

באפריל 2018 השתתפה בהצגה "ביוש".

## פילמוגרפיה

### טלוויזיה

### תיאטרון ומופעים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרי מקיף ז' (אשדוד)
קטגוריה:בוגרי בית ספר למשחק יצירתי
קטגוריה:בוגרות תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרות תיאטרון צה"ל
קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:אשדוד: אישים
קטגוריה:משתתפות הפסטיגל
קטגוריה:משתתפי הפסטיגל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1994
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
הוג'ס

**הוג'ס** (בהונגרית: **Hőgyész**, בגרמנית: **Hidjess**, בפי היהודים: **העדיעס**) הוא כפר במחוז טולנה (Tolna) בהונגריה. ההרמין שבסמל הכפר משקף את אוכלוסיית ההרמינים שהייתה נפוצה באזור והונצחה במיתוסים מקומיים.

## היסטוריה
היישוב נזכר עוד מתקופת שושלת ארפאד מהמאה התשיעית. היישוב ננטש מספר פעמים במאות הבאות, וכן במאה ה-13, בעת שהשטח נכבש על ידי האימפריה העות'מאנית. 

במאה ה-18 התיישבה במקום אוכלוסיית פולקסדויטשה, מהגרים ממוצא גרמני, שהקנו לכפר צביון בורגני. כיום מורכבת אוכלוסיית הכפר בעיקר מהונגרים, שוואבים, סקלרים וצוענים.

## יהודי הוג'ס בשואה
הקהילה היהודית נוסדה בשנת 1780 ובית הכנסת של הקהילה נבנה בשנת 1815, הם השתייכו לקהילה האורתודוקסית אך היו בקרבם ציונים. בין מלחמות העולם היו בהוג'ס כ-280 יהודים מתוך כ-3,000 תושבים.

במשך תקופה ארוכה כיהנו בעיר רבנים משושלת גויטיין כאשר הראשון שבהם היה הרב ברוך גויטיין, אחריו בנו הרב צבי הירש גויטיין ואחריו בנו הרב אליהו מנחם גויטיין ואחרון בשושלת הרב יוסף שלמה גויטיין.

במרץ 1944 כבש הצבא הגרמני את הוג'ס ובמאי רוכזו יהודי הכפר וכ-230 יהודים נוספים מנפת שימונטורניה (Simontornya), בגטו. חלק מהגברים היהודים גויסו לשירות העבודה בצבא ההונגרי. ביוני 1944 הועברו תושבי הגטו למחנה צבאי בפץ', ומשם גורשו ביולי לאושוויץ.

ניצולים בודדים חזרו לעיר לאחר השואה וניסו לשקם את מה שנותר, אך תוך שנים ספורות לא נשארו יהודים בקהילה.

## ילידי המקום
**[[הנריק שלאמון]]** (1865 – 1944) היה רופא שיניים יהודי-הונגרי, היסטוריון רפואי, פרופסור באוניברסיטה, עורך עיתון.

## אתרים בכפר
בכפר קיימת טירת אפוני (Apponyi-kastély), טירה מתקופת הבארוק המאוחר וראשית התקופה הקלאסית, בסגנון הבארוק, מסוף המאה ה-18, ובה אולם כנסייה באורך 41 מטר וברוחב 14 מטר. גובה מגדל הפעמון הוא 44 מטר. המגדל כוסה בכיפות נחושת. בין שלושת פעמוני המגדל, שניים הם מוקדמים לטירה עצמה, והם מאמצע המאה ה-18. בכנסייה שבטירה קיים אורגן מראשית המאה ה-20. באולם הראשי של הכנסייה ניצב מזבח עשוי שיש אדום.

## לקריאה נוספת
*פנקס הקהילות הונגריה, יוסף שוויצר, עמוד 274-275
*הוג'ס, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 132-133. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:מחוז טולנה
פולקסדויטשה

300px|ממוזער|שמאל|תפוצת השפה הגרמנית במזרח ומרכז אירופה ערב מלחמת העולם הראשונה
**פולקסדויטשה** (בגרמנית: **Volksdeutsche**; "משתייכים לעם הגרמני") או **גרמנים אתניים** היה כינוי בגרמניה הנאצית ובמחשבה הנאצית לאנשים ממוצא אתני גרמני שחיו מחוץ לגבולותיה של גרמניה כפי שהוגדרו בהסכם ורסאי של תום מלחמת העולם הראשונה. מקורו של המונח הוא במילים הגרמנית Volk, שפירושה "עַם", וכן במילה völkisch, שפירושה "שייך למוצא אתני מסוים". 
המושג הופיע עוד בהתחלת המאה ה-20 ובפי הנאצים קיבל משמעויות גזעניות ולאומניות קיצוניות. 
המושג "הפולקסדויטשה"  התכוון לאותם הגרמנים שאינם "רייכסדויטשה", זהות המציינת גרמנים אתניים אזרחי הרייך הגרמני והחיים בגבולות גרמניה ("הרייך הישן" מלפני 1937) ואוסטריה.  השם "פולקסדויטשה" התייחס לאותם הגרמנים שלא היו בעלי אזרחות גרמנית ושחיו מחוץ לגבולות גרמניה ואוסטריה במובלעות פחות או יותר קטנות של אוכלוסייה גרמנית בעיקר במזרח ובדרום אירופה (חבל הסודטים, פוזנן ופרוסיה המערבית בפולין, בהונגריה, טרנסילבניה, בוקובינה, אזור הוולגה, שברוסיה, אזור הים שחור באוקראינה,  וויבודינה שבסרביה, בסרביה), אך גם באזורים כמו חבל אלזס וחלק מחבל לורנה שבצרפת (אחרי 1918), דרום טירול שבאיטליה, אזור אויפן-מלמדי שבבלגיה. באופן נדיר יותר המושג התייחס לאזרחי ליכטנשטיין, לגרמנים השווייצרים ולאזרחי לוקסמבורג.

המושג "פולקסדויטשה" היה מושג מרכזי בחשיבה הנאצית, שכיוונה לרכז את הגרמנים האתניים כולם במדינת-הלאום שלהם, לחתור ל"פתרון של גרמניה רבתי" (Großdeutsche Lösung), שנדחה עוד באספה הלאומית של פרנקפורט, כתשובה לשאלה הלאומית הגרמנית ומעבר לכך. מיליוני פולקסדויטשה ישבו מחוץ לגרמניה ואוסטריה (הן בשטחים שנמסרו בהסכם ורסאי והן בשטחים שלא השתייכו להן מעולם) בהם כחצי מיליון בפולין, ועוד מאות אלפים בחבל הסודטים שבצ'כיה, בהונגריה, באוקראינה ובמדינות אירופאיות נוספות. הגרמנים הגיעו למזרח אירופה כמתיישבים מאז המאה ה-11 ומאוחר יותר וחיו באזורים אלו מאות בשנים. הרצון להחזיר לשליטת גרמניה שטחים מחוץ לגרמניה שבהם ישבו פולקסדויטשה היווה יסוד מרכזי בתעמולת ההתפשטות של אדולף היטלר והמפלגה הנאצית. 

גם בקרב הפולקסדויטשה היו דרגות. פולקסדויטשה שהתחתן עם פולנייה נחשב נחות מבחינת השתייכותו לגרמניה מאשר פולקסדויטשה שהתחתן עם גרמני או גרמניה. כמו כן, פולקסדויטשה שהצהיר על נאמנותו לרייך הגרמני עוד לפני פלישת גרמניה לפולין ב-1939 נחשב נעלה על פולקסדויטשה שלא עשה כן.

## במלחמת העולם השנייה
בתקופת מלחמת העולם השנייה היו הפולקסדויטשה נאמנים ברוב המקרים לגרמניה הנאצית. עם כניסת הצבא הגרמני לחבל הסודטים הם סייעו לגרמנים בהשתלטות על אזורים אסטרטגיים ומפעלים. בימי המערכה בפולין הם ניהלו קרבות נגד הצבא הפולני הנסוג. רבים מהם היו משתתפים באופן פעיל בשוד רכושם של יהודים באזורים שנכבשו על ידי גרמניה הנאצית, וכן בפגיעה פיזית ביהודים באזורים אלה. עם כיבושו של כל אזור על ידי גרמניה הנאצית היו הפולקסדויטשה באותו אזור תחת אחריותו של משרד הרווחה הראשי לגרמנים אתניים בגרמניה הנאצית.

## לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר מלחמת העולם השנייה גורשו מיליוני פולקסדויטשה מהאזורים שבהם חיו באוקראינה, הונגריה, פולין וצ'כוסלובקיה אל גרמניה.

## לקריאה נוספת
* 1998 ,Hervé Dupas, Uwe Bennert *Lexique de civilisation germanique*, Presses Universitaires de France, Paris

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה הנאצית
קטגוריה:טרמינולוגיה של תקופת השואה
קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:הרייך הגרמני
גביע הליגה הצרפתית

**גביע הליגה הצרפתית** (בצרפתית: **Coupe de la League**, "גביע הליגה") היה מפעל כדורגל צרפתי בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"), שנוסד בשנת 1994 ונוהל על ידי הליגה לכדורגל מקצועני (LFP).

גביע הליגה, בניגוד לגביע הצרפתי, היה פתוח רק לקבוצות המקצועניות בצרפת. הכיל את 20 קבוצות הליגה הבכירה ו-20 קבוצות ליגת המשנה וכן את הקבוצות המקצועניות בליגה השלישית.

החל משנת  ועד  (ושוב ), משחק הגמר שוחק באצטדיון סטאד דה פראנס שבפריז והמנצחת העפילה אוטומטית למוקדמות הליגה האירופית.

מחזיקת הגביע הנוכחי (2020) היא פריז סן-ז'רמן, שגברה בגמר על ליון 6-5 בפנדלים לאחר 0-0 בסיום הארכה.

## היסטוריה
גביע הליגה הצרפתית שוחק בעבר בפורמטים מעט שונים. בין השנים 1953-1965 שוחק בצרפת גביע שארל דראגו, שהכיל את הקבוצות שנשרו מהגביע הצרפתי, בשנת 1963 שוחק לראשונה במקביל גביע הליגה, וכעבור שנתיים שני המפעלים נסגרו.

בשנת 1982 שוחק לראשונה הטורניר בשם ליגת הקיץ, כטורניר מקדים לליגה הצרפתית, ונועד בעיקר על מנת לבחון שחקנים. בנובמבר 1994 שינתה הליגה לכדורגל מקצועני המפעל את הפורמט לפי גביע הפוטבול ליג האנגלי, והוא כלל את קבוצות שתי הליגות הראשונות, וכן את קבוצות הליגה השלישית שלהן רישיון של קבוצה מקצוענית, רישיון שנמצא בתוקף שנתיים מאז הירידה לליגה השלישית. הזוכה הראשונה במפעל המחודש הייתה פריז סן-ז'רמן, שניצחה בגמר את בסטיה, והשלימה זכייה כפולה, בגביע הליגה ובגביע הצרפתי, באותה העונה.

ב-2003 הוצג לראשונה הגביע החדש, גביע מוזהב שעיצב האמן פאבלו ריינוסו. הקבוצה הראשונה שזכתה בו הייתה מונקו, שגברה בגמר 4-1 על סושו.

לקראת עונת , הציגה הליגה לכדורגל מקצועני מספר חידושים לפורמט, כשקבעה שתאריכי המפעל ישתנו, וכעת יתקיימו החל מחודשים אוגוסט-ספטמבר ועד לחודשים מרץ-אפריל. כמו כן, הוצגו שינויים בתהליך ההגרלה, בו חולקו הקבוצות לפי ארבע קבוצות דירוג והקלות ניתנו לקבוצות המשחקות במקביל בליגת האלופות. החלטה זו עוררה תרעומת בקרב הקבוצות שנכללו בקבוצות הדירוג הנמוכות יותר.

לאחר עונת , עם סיום זכויות השידור על המפעל, הועמד קיומו בסכנה, עקב ביקוש נמוך לזכויות שידור ותלונות על עומס בקרב קבוצות המשחקות במקביל במסגרת הליגה האירופית. למרות זאת, נמכרו זכויות השידור, אמנם בסכום נמוך יותר, והוצגו הקלות נוספות לכל המועדונים המשתתפים במקביל במסגרות אירופיות.

לאחר עונת  הטורניר בוטל.

## זכיות
### היסטוריית משחקי הגמר

### זכיות לפי קבוצה

## קישורים חיצוניים

* הדף הרשמי באתר League1.com
## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל בצרפת
מיזס

**מיזֶס** (נכתב גם **מיזש**, **מיזיס**, **מיזיש**, וכן מייזיש, מייזס; בכתב לטיני: **Mieses**, **Mises**; בכתיב יידי: **מיזעס**, **מיעזעס**) היא משפחה יהודית אוסטרית, פולנית וגרמנית שמקורה בגליציה.

קטגוריה:שמות משפחה
שצ'גובו

**שצ'גובו** (בפולנית: **Strzegowo**; ביידיש: **סטשעגאווע**) הוא כפר חקלאי בפרובינציית מזוביה שבפולין.

## היסטוריה
היישוב שצ'גובו מוזכר לראשונה במסמך משנת 1349, מסמך המתייחס אליו כחלק מרכושו של הנסיך בולסלאב השלישי, עקום הפה, בן המאה ה-12. הוא מוזכר במסמכים מהמאות הבאות כחלק מרכושם של בני אצולה ובעלי תפקידי ממשל ושיפוט.

## אתרים
בכפר כנסיית עץ על שם אנה הקדושה, שנבנתה בשנת 1756. המזבח הראשי הוא מהמאה ה-18, בסגנון הרוקוקו, ועבר שיפוץ בשנת 1959. ליד הכנסייה נמצא מגדל פעמון מהמאה ה-19. בכיכר סמוכה נמצאים שני אלונים עתיקים שלפי האגדה ניטעו בידי המלך קזימיר הגדול.

לכפר צביון תיירותי ובו בית מלון ומספר עסקים, אצטדיון, תיאטרון ותזמורת נוער מקומית. בבית הקברות של הכפר טמונים מספר לוחמים פולנים שלחמו במלחמה הפולנית-סובייטית בשנים 1919-1921 וכן במערכה בפולין בספטמבר 1939.

## יהודי שצ'גובו
בין שתי מלחמות העולם חיו בשצ'גובו כ-600 יהודים מתוך כ-1,800 תושבי הכפר. הכפר נכבש על ידי גרמניה הנאצית בתחילת ספטמבר 1939, בעת המערכה בפולין. פולקסדויטשה השתלטו על הכפר והחלו לפגוע ביהודים. בקיץ 1940 הוקם במקום יודנרט, ובסוף 1941 הוקם במקום גטו. בינואר 1942 הובאו אל הגטו כ-1,000 פליטים מיישובי הסביבה, בהם שרפץ, וכן יהודים נוספים, שנמלטו מאקציות באזור. בנובמבר 1942 גורשו יהודי הכפר לטרבלינקה עם חלק מתושבי גטו מלאווה וכן לאושוויץ. מעטים מהצעירים בכפר הצליחו להימלט בעת חיסול הגטו, והצטרפו לפרטיזנים פולנים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* שצ'גובו באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
ניניו

**ניניו** הוא שם משפחה בספרדית שמשמעותו ״ילד״.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
גאיוס אופיוס

**גאיוס אופיוס** (בלטינית: **Gaius Oppius**), בן המאה ה-1 לפנה"ס, היה מידידיו הקרובים של יוליוס קיסר. הוא ניהל את ענייניו הפרטיים של קיסר בתקופות בהן נעדר מרומא, ויחד עם לוקיוס קורנליוס בלבוס קנה לו השפעה רבה על העיר. מסופר כי אופיוס סעד עם קיסר, סלוסטיוס, הירטיוס, בלבוס וסולפיקיוס רופוס לילה לפני שקיסר חצה את הרוביקון אל איטליה, ב-10 בינואר 49 לפנה"ס.

סווטוניוס מספר, כי יש החושבים שאופיוס הוא שכתב את תולדות המלחמות בהיספניה, אפריקה ואלכסנדריה, ספרים המיוחסים ליוליוס קיסר עצמו. אופיוס כתב גם ביוגרפיה של קיסר ושל סקיפיו אפריקנוס.

יש הסבורים כי אחרי מות קיסר כתב אופיוס פמפלט בו הוא מנסה להוכיח כי קיסריון, בנה של קלאופטרה, לא היה מזרעו של קיסר כפי שטענה היא עצמה.

## הערות שוליים

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:יוליוס קיסר
כראמי

**כראמי** הוא שם משפחתם של פוליטיקאים לבנונים שונים.

קטגוריה:שמות משפחה
מייק ראת'רפורד

**מייקל ג'ון קליאוט קרופורד ראת'רפורד** (באנגלית: **Michael John Cleote Crawford Rutherford**; נולד ב-2 באוקטובר 1950) הוא מוזיקאי אנגלי, אחד ממייסדי להקת "ג'נסיס". ראת'רפורד ועמיתו ללהקה טוני בנקס הם היחידים מחברי ההרכב המקורי שנותרו פעילים בג'נסיס עד היום.

בתחילת דרכו ניגן ראת'רפורד בגיטרת בס ושר קולות רקע בג'נסיס, וכמו כן ניגן בתפקידים של גיטרת ליווי לעיתים קרובות (לרוב העדיף להשתמש בגיטרת 12 מיתרים), לליווי נגני הגיטרה הראשיים של הלהקה אנתוני פיליפס וממשיכו סטיב האקט. לאחר עזיבתו של האקט ב-1977, לקח ראת'רפורד, בנוסף לשאר תפקידו בלהקה, את תפקיד נגן הגיטרה המוביל. ראת'רפורד הוא אחד מכותבי השירים העיקריים של ג'נסיס, והוא הוציא תחת ידיו רבים מלהיטי הלהקה, כגון: "Follow You Follow Me", "Turn It On Again" ו-"Land of Confusion". ב-2010 נכלל, יחד עם שאר חברי הלהקה, בהיכל התהילה של הרוק אנד רול.

במקביל לעבודתו עם ג'נסיס, פרסם ראת'רפורד בתחילת שנות ה-80 שני אלבומי סולו. ב-1985 הקים את להקת "מייק והמכונאים", שרבים משיריה הצליחו להיכנס למקומות הראשונים במצעדי הפזמונים. עבודתו בלהקה זו זיכתה אותו בפרס אייבור נובלו שניתן לה על הסינגל "The Living Years" ב-1988. שיצא לאור אחר כך גם כחלק מאלבום מצליח באותו שם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:חברי להקת ג'נסיס
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1950
מלאווה

**מלאווה** (בפולנית: **Mława**, ביידיש: **מלאווע**) היא עיר בצפון פולין, בירת מחוז מלאווה בפרובינציית מזוביה.

## תולדות העיר
מלאווה מוזכרת לראשונה במסמך היסטורי משנת 1426, כשנסיכי מזוביה הגיעו אליה לישיבה של בית משפט מקומי. ב-1521, במהלך המלחמה בין הטבטונים לפולנים, נבזז היישוב בידי הטבטונים. ב-1659 נשרפה העיר על ידי הפולשים השוודים ובשנת 1795, עם חלוקת פולין השלישית, נכללה העיר בשטח ממלכת פרוסיה. לאחר קונגרס וינה נכללה העיר בשטח האימפריה הרוסית. 

במלחמת העולם הראשונה הייתה מלאווה זירת קרבות כבדים בין רוסיה לגרמניה, עקב קרבתה לגבול בין שתי המדינות. בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה הייתה מלאווה בשטח פולין, אך ממשלת פולין בנתה בה ביצורים כבדים עקב קרבתה לגבול עם גרמניה.

במלחמת העולם השנייה התנהל ליד העיר קרב מלאווה , בו הפגין הצבא הפולני התנגדות לא שגרתית לצבא הגרמני. הכובש הגרמני שינה את שם העיר למיילאו (Mielau) והשתמש באסירים ובעבודת כפייה כדי לבנות מתקני אימון צבאיים וכן מתקני תיקון נשק וטנקים ומתקני בחינת נשק אנטי טנקי וארטילריה עבור הצבא הגרמני. לשם בניית האתר ושיכון צוותיו גורשו מהאזור כ-25,000 פולנים. לפני הגעתו של הצבא האדום לאזור הוצאו להורג מאות מעובדי הכפייה הפולנים.

בשנת 1991 התרחש בעיר ״פוגרום מלאווה״ כנגד בני הרומה, באירוע שהתרחש בעקבות תאונת פגע וברח, לא היו הרוגים אך נגרם נזק רב.

## יהודי מלאווה
בשלהי המאה ה־19 נוצר סכסוך בקהילה היהודית בשאלת מינוי בנו של הרב ישראל יהושע מקוטנא כרב בעיר, בעקבות התנגדות חסידי גור למינוי הבן, שהיה חסיד אלכסנדר. בשיאו של הסכסוך אף נזרקה אבן שנועדה לפגוע ברב מקוטנא, בעת שישב לסעודת ליל שבת. הסכסוך נמשך כ־3 שנים, ובעקבותיו סוכל המינוי.

בין שתי מלחמות העולם גרו בעיר כ-5,800 יהודים מתוך כ-24,000 תושבים. 

עם כיבוש העיר על ידי גרמניה הנאצית בתקופת המערכה בפולין החלה התעללות ביהודים ורישומם לצורך גיוס מאות מהם לעבודות כפייה.

בנובמבר גורשו לעיר מאות יהודים מעיירות בסביבה. בעיר הוקם יודנרט. בדצמבר 1940 גורשו אלפים מיהודי העיר לגנרלגוברנמן. יתרתם - כ-2,450 נפש - רוכזו בגטו שהוקם בעיר. במאי 1941 נסגר הגטו, ובהמשך רוכזו בו יהודים מעיירות סמוכות ומספרם עלה לכ-5,000.

מאפריל 1942 החלו הגרמנים לרצוח עשרות מיושבי הגטו בהוצאות להורג פומביות. בנובמבר 1942 גורשו לגטו יהודים מגטו שצ'גובו וכ-1,000 יהודים מצ'חאנוב, ובחודשים נובמבר ודצמבר 1942 גורשו יהודים אלה לאחר סלקציה למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ.

## ילידי המקום
* יוסף אופטושו
*הוריהם של יוסף ואהרון צ׳חנובר
*פלה מייבום שקיבלה את אות המציל היהודי 
* אביו של אייזק אייזקס

## לקריאה נוספת
* מ. צאנין, **מלאווה** בתוך: **תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות**, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 203–208 (תיאור החורבן ותיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* מלאווה מתוך פנקס הקהילות, פולין
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מזוביה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין 
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
אברהם פטוקה

**אברהם פטוקה** (28 בדצמבר 1922 – 3 במרץ 2014) היה ראש אגף התנועה במחוז הצפון של משטרת ישראל, בין השנים 1979 ו-1984.

## ביוגרפיה
אברהם פטוקה נולד בעיר סארני שבמזרח פולין בשנת 1922. בגיל 6 החל ללמוד בבית ספר עממי פולני עד גיל 12, ובשנת 1934 התחיל את לימודיו בבית הספר התיכון בעיר.
בשנת 1939 התחיל ללמוד טכנאות שניים, במקביל ללימודיו, ובמאי 1940 גויס לצבא האדום ונשלח לעיר חרקוב.
בשנת 1941, עת פרצה מלחמת העולם השנייה, נשלח לחזית באזור הוולגה, נלחם בנאצים ונפצע בקרב סטלינגרד. משפחתו הושמדה בשואה. לאחר המלחמה שימש כקצין הרווחה של אונרר"א במחנה מעבר בגרמניה ועזר לאלפי פליטים יהודים לעלות לישראל.

ב-1948 עלה לישראל והיה בין מקימי משטרת חיפה. התחיל כשוטר סיור והמשיך כקצין. לאחר שחרורו מהמשטרה ניהל את אגף הפיקוח העירוני והחופים בעיריית חיפה.

פטוקה בוגר אוניברסיטת חיפה בקרימינולוגיה והיה סגן נשיא ארצי של איגוד גמלאי המשטרה ושירות בתי הסוהר. הקים את מועדון גמלאי המשטרה והשב"ס בחיפה והמועדון ברכס הכרמל עבור גמלאי המשטרה והשב"ס של דלית אל-כרמל ועספיא הנקרא על שמו. התנדב והיה פעיל למען ניצולי השואה ועל כך הוענק לו פעמיים מגן הצדק החברתי.

באוגוסט 2013 קיבל אברהם פטוקה את עיטור יקיר חיפה.

## חייו האישיים
פטוקה היה בעלה של מלכה פטוקה, בכירה במשרד הרישוי בחיפה ואב לבן ישעיהו פטוקה סגן-אלוף דימ. בחיל הים. התגוררו בנווה שאנן.

פטוקה נפטר ב-3 במרץ 2014 ונקבר בבית העלמין שדה יהושע שבחיפה.

## גלריה

קובץ:Abraham Patoka 1946.jpg|פטוקה כקצין הרווחה של אונרר"א, בגרמניה, 1946 
קובץ:Ezer weizman 1.jpg|פטוקה ועזר ויצמן, באירוע לגמלאי משטרת ישראל


## ראו גם
* משפחת פוטוצקי

## קישורים חיצוניים

*  אברהם פטוקה יקיר העיר חיפה טקס הענקת יקיר העיר חיפה אוגוסט 2013
*  אברהם פטוקה מדליק משואה בטקס אזכרה ליום השואה והגבורה שנערך בחיפה. כתבה של הטלוויזיה הברזילאית 2012

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:יקירי חיפה
קטגוריה:שוטרים ישראלים
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב סטלינגרד
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:נווה שאנן (חיפה): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
אהרן (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם אהרן
יעקב שלמה כהן

**יעקב שלמה כהן** (תרמ"ט, 1889 – תשכ"ד, 10 באוגוסט 1964) היה פעיל ציבור בקהילת יוצאי תימן ביישוב, מראשי התאחדות התימנים, מזכיר מועצת העובדים התימנים של ההתאחדות בתל אביב, ציר לאספת הנבחרים וחבר הוועד הלאומי.

## ביוגרפיה
כהן נולד בשנת תרמ"ט-1889 בנפת חובייש שבמחוז איבּ שבמערב תימן.
בשנת תרע"ב-1911 עלה לארץ ישראל. השתקע בתל אביב הקטנה. הוא היה מראשי התאחדות התימנים בארץ, פעל לקליטת יהודי תימן, ייסד את מועצת העובדים התימנים (לשכת תעסוקה) של ההתאחדות בתל אביב ושימש כמזכירהּ. נבחר כציר לאספת הנבחרים ולוועד הלאומי. בהמשך פעל בהסתדרות ובמפא"י.

בשנת 1966 נקרא על שמו רחוב בתל אביב (רחוב ישכ"ן).

## משפחתו
כהן נישא לאסתר לבית לוי והיה אב לשבעה בנים ושתי בנות.
בנו שלמה כהן (סולימאן הגדול) היה זמר ומחלוצי השירה בציבור בישראל, בנו איתמר כהן גם הוא זמר, שהיה סולן להקת הנח"ל בשנות ה-50 ובנו הצעיר דוד היה גם כן בלהקת הנח"ל.

נכדיו, בני בנו שלמה (סולימאן), גם הם זמרים: חופני כהן (סולימאן הקטן), ורדינה כהן, יזהר כהן ופנחס (פיני) כהן, שהיה סולן צוות הווי הנח"ל.

## לקריאה נוספת
***דברים לזכרו של ר' יעקב שלמה כהן**: במלאת שלושים לפטירתו, תרמ"ט–תשכ"ד, תל אביב: המחלקה ליוצאי תימן במרכז מפלגת פועלי א.י., תשכ"ה 1964. (חוברת לזכרו)

## קישורים חיצוניים
*  (נקרולוג)

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:חברי אספות הנבחרים
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1889
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1964
GAGAN

**GAGAN** (ראשי תיבות של: **G**PS **A**ided **G**eo **A**ugmented **N**avigation) היא מערכת אוגמנטציה אזורית מבוססת לוויינים (SBAS) בפיתוח הודו.

היא מערכת המשפרת את פעולת מקלטי GNSS על ידי מתן נקודות ייחוס. דחיפה להפעלת מערכת זו על ידי ה AAI (רשות שדות התעופה ההודית) היא סימן לכך שהודו מצטרפת למשפחה המצומצמת של מדינות המפעילות לוויינים מודרניים לניווט, ביון וניהול תחבורה אווירית מעל המרחב האווירי ההודי.

המערכת כוללת 15 תחנות המשמשות כנקודות ייחוס, 3 תחנות שידור קרקעיות ו-3 מרכזי בקרה. המערכת משפרת את רמת הדיוק הלווייני לכ-3 מטרים.

קטגוריה:מערכות ניווט לווייניות
קטגוריה:תוכנית החלל ההודית
קטגוריה:הודו: תחבורה
תוספת למערכת ניווט לוויינית

**הגברה (אוגמנטציה) של מערכת ניווט לוויינית** (באנגלית: **[[GNSS]] Augmentation**) היא מערכת הפועלת מעל מערכת ניווט לוויינית ותפקידה לשפר את ביצועי מערכת הניווט במונחים של דיוק מקלטים, אמינות וזמינות באמצעות אינטגרציה של מידע מאלמנטים חיצוניים לה בהליך החישוב במקלטים. 

ישנן מערכות אוגמנטציה רבות אשר כבר פרושות ומתפקדות ברחבי העולם. המערכות משדרות מידע על מקור טעויות כגון אפמריס, סחיפת שעון והשפעות השהייה של היונוספירה ועוד.
## SBAS - מערכות אוגמנטציה מבוססות לוויינים

## GBAS - מערכות אוגמנטציה קרקעיות

קטגוריה:ניווט לווייני
קטגוריה:מערכות ניווט לווייניות
M7 פריסט

**תותח הוביצר מתנייע 105 מ"מ M7**, או בכינויו **M7 פריסט**, היה תותח מתנייע אמריקאי שיוצר בתקופת מלחמת העולם השנייה על בסיס תובת הטנק M3 לי וה-M4 שרמן. הפריסט פותח ב-1941, כמענה לדרישה לארטילריה מתנייעת לסיוע לעוצבות המשוריינות של ארצות הברית, והפך לתותח המתנייע הסטנדרטי עד לסיומה של המלחמה. הכלי היה בייצור מתמשך מ-1942 ועד 1945, עם למעלה מ-3,000 יחידות שיוצרו. ייצורו הופסק בהדרגה לטובת מחליפו, תותח מתנייע M37. הוא סופק כחלק מתוכנית השאל החכר לצבא בריטניה, שם זכה בפי החיילים לכינוי **פריסט** - כומר, בגלל עמדת המקלען שדמתה לדוכן בכנסייה בו נושא הכומר את דבריו.

כלי זה הובא ארצה בסוף שנות ה-60 והיה הבסיס לפיתוח תורת הלחימה המתנייעת בחיל התותחנים. היו בחיל שלושה גדודים שצוידו ב"פריסט" והם השתתפו במלחמת ששת הימים, במלחמת ההתשה בקרב על הטיית מקורות המים וכן במלחמת יום הכיפורים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמצעי לחימה של צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:תותחים מתנייעים אמריקאיים
קטגוריה:תותחים מתנייעים בצה"ל
קטגוריה:גרסאותיו של טנק השרמן
יזהר פלד

[250px|שמאל|ממוזער|יזהר פלד (מימין) עם [עוזי לוי בטקס החלפת מפקד מג"ב איו"ש, 20 ביולי 2016]]
**יזהר פלד** (25 בפברואר 1961 – 7 באוקטובר 2023) היה קצין משטרה ישראלי בדרגת תת-ניצב. שירת כמפקד מג"ב איו"ש. נרצח בטבח בכפר עזה במהלך טבח שבעה באוקטובר.

## ביוגרפיה
פלד החל את שירותו בצה"ל בחטיבת הצנחנים והתקדם להיות קצין. ב-1995 מונה למפקד מרכז שליטה כיסופים של מג"ב עזה, ב-1996 מונה לקצין אג"ם של מג"ב מרכז וב-1999 מונה לקצין אג"ם של מג"ב עזה. ב-2001 מונה לקצין ענף יישובים במשמר הגבול וב-2004 לראש ענף מבצעים. במרץ 2005 קודם לדרגת ניצב משנה ומונה לסגן מפקד מג"ב איו"ש. ב-2007 מונה לראש מחלקת התיישבות ומתנדבים במג"ב, ב-2010 מונה למפקד מג"ב ערבה וב-2011 מונה למפקד מג"ב דרום. בנובמבר 2012 מונה למפקד מג"ב ירושלים בדרגת תת-ניצב.

בשנת 2013 נתפס על נהיגה במהירות מופרזת, הדו"ח בוטל בנסיבות שנמתחה עליהן ביקורת בדו"ח מבקר המדינה.

ביולי 2016 מונה למפקד מג"ב איו"ש. הוא פרש מהמשטרה ביולי 2020.

פלד נרצח בביתו בכפר עזה עם אשתו גילה ובנם בטבח שבעה באוקטובר, ונקבר בקיבוץ גת בגלל שהמצב הביטחוני בזמן מבצע חרבות ברזל לא אפשר קבורה בקיבוצו כפר עזה.

## חיים אישיים והשכלה
יזהר פלד נולד למשפחת עולים מתימן במושב חלץ, למד בבית ספר "הרב קוק" במושב תלמים והמשיך את לימודי התיכון במקווה ישראל (בוגר מחזור פ"ג-סקטור דתי). פלד היה בעל תואר ראשון במזרחנות ותואר שני בהיסטוריה של המזרח התיכון. היה נשוי לגילה, אחות במקצועה, ואב לארבעה ילדים. היה תושב כפר עזה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:כפר עזה: אישים
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:מועצה אזורית חוף אשקלון: אישים
קטגוריה:חללי הטבח בכפר עזה
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוץ גת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
אורגד

**אורגד** הוא שם משפחה יהודי ישראלי.

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
תהליך ספונטני

בתרמודינמיקה, **תהליך ספונטני** (או **תהליך מאליו**) הוא שינוי בזמן של מערכת המתרחש ללא צורך השקעת אנרגיה במערכת. למשל: קרח שמפשיר בתוך כוס מים חמים, בושם שמפעפע בחדר, או ברזל שמחליד במגע עם אוויר.

במהלך תגובה ספונטנית, האנטרופיה הכללית (של המערכת והסביבה) עולה. במקביל, המערכת משחררת אנרגיה חופשית, ונעה למצב נמוך יותר באנרגיה ויציב יותר מבחינה תרמודינמית. האנרגיה החופשית הרלוונטית תלויה באופי המערכת: בתהליך המתרחש בלחץ וטמפרטורה קבועים משתמשים באנרגיה חופשית של גיבס ואילו לתיאור תהליך המתרחש בתנאי נפח קבוע משתמשים באנרגיה חופשית של הלמהולץ.

## יחסי אנתלפיה-אנטרופיה
תגובות כימיות רבות מתרחשות בתנאי לחץ וטמפרטורה קבועים, לכן הספונטניות של התגובה תלויה בשינוי באנרגיה החופשית של גיבס - \Delta G.

נהוג להגדיר את השינוי באנרגיה החופשית כחיובי אם המערכת מקבלת אליה אנרגיה מהסביבה, וכשלילי אם המערכת מאבדת אנרגיה אל הסביבה. לכן, אפשר לנסח מחדש תנאי לספונטניות כאי-שוויון: \Delta G . מצד שני, כאשר \Delta G > 0, הרי שהאנרגיה החופשית של הסביבה קטנה, ולכן גם אז יתרחש תהליך ספונטני - אבל בכיוון ההפוך. כדי שמערכת תהיה בשיווי משקל, חייב להתקיים \Delta G = 0.

כדי להבין טוב יותר את הגורמים השונים להתרחשות תגובה באופן ספונטני, נהוג לפרק האנרגיה החופשית לשני איברים - איבר אנתלפיה ואיבר אנטרופיה (התלוי בטמפרטורה) - בעזרת הזהות:
:\Delta G = \Delta H - T \Delta S \ 
כאשר:
:\Delta H הוא השינוי באנתלפיה
:T היא הטמפרטורה בסולם קלווין
:\Delta S הוא השינוי באנטרופיה

ניתן להבחין ב-4 אפשרויות:
#כאשר \Delta S חיובי ו-\Delta H שלילי התהליך יהיה ספונטני
#כאשר \Delta S חיובי ו-\Delta H חיובי התהליך יהיה ספונטני בטמפרטורה גבוהה
#כאשר \Delta S שלילי ו-\Delta H שלילי התהליך יהיה ספונטני בטמפרטורות נמוכות (כאשר לאקסותרמיות יש חשיבות רבה)
#כאשר \Delta S שלילי ו-\Delta H חיובי התהליך לא יהיה ספונטני באף טמפרטורה (והתהליך הפוך יהיה ספונטני תמיד)

בתהליך ספונטני האנטרופיה הכללית של היקום (המערכת והסביבה) גדלה. תיתכן תגובה ספונטנית בה האנטרופיה של המערכת תרד (למשל קפיאה של מים או הפרדה בין פאזות) אבל תגובות כאלו תמיד אקסותרמיות (ΔH שלילי) והחום הנפלט גורם לעליה באנטרופיה של הסביבה הגדולה מהירידה באנטרופיה של המערכת. בסך הכל מתקיים
\Delta S=\Delta S(סביבה)\Delta S +(מערכת)0
במערכת מבודדת, כאשר אין חילופי חום או חומר עם הסביבה, האנטרופיה חייבת לגדול (במערכת כזו לא תיתכן תגובה בה לתוצרים אנטרופיה נמוכה משל המגיבים).

הספונטניות של תהליך אינה מחייבת כי הוא יתרחש במהירות: כך למשל התגובה להפיכת יהלום לגרפיט היא ספונטנית אלא שאנרגיית השפעול הגבוהה גורמת לכך שהתהליך איטי מאוד.

## ראו גם
* ארגון עצמי
* בעירה ספונטנית

## הערות שוליים

קטגוריה:תרמודינמיקה
מחוזות טנסי

במדינת טנסי שבארצות הברית ישנם 95 מחוזות.

הגדול שבמחוזות טנסי הוא מחוז שלבי (1,955 קמ"ר), והקטן שבהם הוא מחוז טרוסדייל (295 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא מחוז שלבי (כ-927,644 תושבים). עיר הבירה, נאשוויל, נמצאת במחוז דייווידסון.

## רשימת המחוזות
ממוזער|550px|שמאל|מפת מחוזות טנסי
ממוזער|550px|שמאל|מפת צפיפות אוכלוסין של טנסי עם חלוקה למחוזות. מעודכן על סמך נתוני מפקד האוכלוסין של 2010

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:טנסי
טנסי
קטגוריה:טנסי: גאוגרפיה
מייק קונורס

[שמאל|220px|ממוזער|מייק קונורס לצידה של השחקנית [גייל פישר, שותפתו לסדרה "מאניקס", 1970]]
** מייק קונורס** (אנגלית: ** Mike Connors**; 15 באוגוסט 1925 - 26 בינואר 2017) היה שחקן אמריקאי. קונורס הוא הזוכה הראשון בתולדות פרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה על משחקו בסדרה "מאניקס".

## ביוגרפיה
קונורס נולד בשם קרקור אוהניין בעיר פרנזו שבקליפורניה. שירת במלחמת העולם ה-2 בחיל האוויר האמריקאי. לאחר שחזר מהמלחמה למד קונורס באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס שם הוא גם שיחק בנבחרת הכדורסל תחת המאמן האגדי ג'ון וודן.
קונורס נכנס לתחום המשחק דרך הבמאי ויליאם ולמן שגילה אותו. בשנותיו הראשונות התפרסם תחת שם הבמה "טאץ' קונורס", "טאץ" היה הכינוי של קונורס בקרב חבריו לקבוצת הכדורסל.

## קריירת משחק

קונורס החל את דרכו כשחקן קולנוע בתפקידי משנה כשהבולטים מהם היו במותחן "פחד פתאומי" בשנת 1952 ובסרטו של רוג'ר קורמן "היום שבו נגמר העולם".
ב-1964 שיחק קונורס בדרמה של אדוארד דמיטריק "לאן נעלמה האהבה" בתפקיד לוק מילר ובקומדיה "השכן הטוב סאם" בתפקיד הווארד אבטס הגרוש של ג'נט לגרולף (רומי שניידר). ב-1965 השתתף בדרמה הביוגרפית "הארלו".

קונורס זכה לתפקיד ראשי ראשון בקריירה שלו בשנת 1967 בסדרת המשטרה "מאניקס" בה גילם את הבלש ג'ו מאניקס. קונורס הופיע בסדרה במשך כ-8 שנים וזכה על תפקידו בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה בשנת 1969, קונורס היה השחקן הראשון שזכה בקטגוריה זו.

בשנת 1988 השתתף קונורס במיני סדרה המצליחה "מלחמה וזיכרון" בתפקיד הקולונל האריסון פיטרס.

## חיים אישיים
קונורס היה נשוי למרי לו וויילי ואב לבן לבת, והתגורר בשכונת אנסינו שבלוס אנג'לס. הוא נפטר ב-26 בינואר 2017, בגיל 91.

בן דודו היה הזמר הצרפתי-ארמני שארל אזנבור.

## פילמוגרפיה נבחרת
* פחד פתאומי (1952)
* האיש ה-49 (1953)
* אי בשמיים (1953)
* אשת הביצה (1955)
* חמישה אקדים מערבה (1955)
* היום שבו נגמר העולם (1955)
* עשרת הדיברות (1956)
* אשת וודו (1957)
* גדוד ההתאבדות (1958)
* כפתור מצוקה (1964)
* השכן הטוב סאם (1964)
* לאן נעלמה האהבה (1964)
* הארלו (1965)
* מאמן במה (1966)
* אם כל הנשים בעולם (1966)
* אבלנס אקספרס (1979)
* הרגל לילה (1980)
* מפחד מדי כדי לצעוק (1985)
* גידעון (1999)
* אף אחד לא יודע כלום (2003)

## טלוויזיה
* מאניקס (1967-1975)
* מלחמה וזיכרון (1988)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:פרזנו: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
אליפות העולם בהתעמלות אמנותית

**אליפות העולם בהתעמלות אמנותית** (באנגלית: **World Rhythmic Gymnastics Championships**) היא תחרות ההתעמלות האמנותית החשובה ביותר בעולם אחרי זו שנערכת באולימפיאדה (מאז כניסתה למסגרת התחרות האולימפית באולימפיאדת לוס אנג'לס 1984). לראשונה נערכה האליפות בשנת 1963 בבודפשט, הונגריה ומאז היא נערכת כל שנתיים בשנה אי-זוגית. המתחרות (נשים בלבד) משלבות בלט, אקרובטיקה ומחול תוך שימוש באביזרים שונים.

ב-1967 נערכה לראשונה תחרות קבוצתית בהתעמלות אמנותית במסגרת האליפות. משנת 1991 נערכת האליפות בכל שנה ומאולימפיאדת סידני 2000, היא אינה נערכת בשנים בהן נערכים המשחקים האולימפיים.

## רשימת אליפויות העולם בהתעמלות אמנותית

### מנצחות התחרות הקבוצתית - קרב רב

## טבלת המדליות של כל הזמנים (1963 - 2019)

## ישראל באליפות העולם

## ראו גם
* התעמלות אמנותית בישראל
* מתעמלות אמנותיות ישראליות במשחקים האולימפיים

## קישורים חיצוניים

* תוצאות רשמיות בהתעמלות אמנותית, כולל אליפויות העולם 

קטגוריה:תחרויות התעמלות אמנותית
התעמלות אמנותית
Happy mapping

**Happy mapping** היא שיטה למדידת תאחיזה בין רצפי דנ"א שהוצעה בשנת 1989 על ידי החוקרים Paul H. Dear ו- Peter R. Cook, ומאפשרת להעריך את הסינטניה בין גנים וליצירת מפה גנטית. כמו במיפוי גנטי על בסיס רקומבינציה, גם שיטה זו מבוססת על שכיחות ההיפרדות בין גנים, אולם במקרה זה ההיפרדות מקורה בחיתוך יזום של הדנ"א על ידי הקרנה או אמצעים מכניים. לאחר החיתוך הדנ"א מרוצף, ובהנחה שהדנ"א נחתך באופן אקראי אז ככל שהגנים קרובים יותר זה לזה על הכרומוזום כך גדול יותר הסיכוי שהם יישארו יחד לאחר החיתוך.

בהשוואה למיפוי על בסיס רקומבינציה, לשיטה זו מספר יתרונות - היא אינה דורשת פולימורפיזם גנטי או את קיומה של רבייה וכן סביר להניח שחיתוך יזום הוא אקראי יותר מאשר רקומבינציה אשר ידוע שאינה מתרחשת באופן אקראי לכל אורך הגנום אלא מרוכזת באתרים ספציפיים.

מקור השם בראשי תיבות של שימוש ב- PCR לאנליזה של דנ"א הפלואידי ("Mapping based on the analysis of approximately HAPloid DNA samples using the PolYmerase chain reaction").

קטגוריה:גנומיקה
יעל משאלי

**יעל מִשאלי** (נולדה ב-6 באוגוסט 1960) היא סופרת ועורכת ישראלית.

## תולדות חייה
נולדה בשם יעל תובל. גדלה בבני ברק וקיבלה חינוך דתי. למדה באולפנת כפר פינס ושירתה שירות לאומי של שלוש שנים. יועצת משפחתית בהכשרתה.

## קריירה מקצועית

### סופרת ועורכת
משאלי כתבה את הספר הראשון שלה בגיל 42. היא כתבה טורים ב-ynet וב-Nrg. כותבת סיפורי ילדים, סיפורת למבוגרים ועיון.

## פרסים

* 2007 פרס היצירה לסופרים ומשוררים ע"ש לוי אשכול

## חיים אישיים
משאלי היא אם לשבעה. מתגוררת בשוהם.

## ספריה
* **כל אחד והמשפחה שלו**, קריית גת, הוצאת קוראים, 2002, בשיתוף יהודה אטלס; איורים - רינת הופר (ספר ילדים)
* **תומר, המלאך של אמא**, תל אביב, מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2004 (ספר ילדים)
* **כרת**, תל אביב, ידיעות ספרים, 2006 (רומן)
* **שעשני כרצונו**, תל אביב, ידיעות ספרים, 2007 (רומן)
* **אישה אל אחותה**, אור יהודה, זמורה-ביתן, 2008 (רומן)
* **רק בוקר קיץ, לכאורה**, אור יהודה, זמורה-ביתן, 2009 (רומן)
* **סבתא של שבת**, אור יהודה, דביר, 2012 (ספר ילדים)
* **בניין שלם, כניסות א-ה**, אור יהודה, זמורה-ביתן, 2012 (רומן)
* **מותרות**, חבל מודיעין, זמורה-ביתן, 2022 (רומן)
* **אמא וזהו**, חבל מודיעין, זמורה-ביתן, 2023
* **רותירות**, חבל מודיעין, זמורה-ביתן, 2026

## עריכה
* **פרקי אמהות: נשים ישראליות מגיבות לפרקי אבות**, תל אביב, ידיעות ספרים, 2002 (קובץ מאמרים)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:זוכות פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:שוהם: אישים
קטגוריה:בוגרות אולפנת כפר פינס
קטגוריה:בוגרות שירות לאומי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
קמינאר

**קמינאר** (ברומנית: **Căminar**) היה בנסיכויות הרומניות דרגטור שגבה את המיסים על בתי המרזח.

בימי הביניים הקמינאר הייתה משרה של פקיד, שהוטל עליו לגבות מיסים מסוימים, בתחילה המיסים על השעווה. במאה ה-17 נקבע תפקיד של "קמינאר גדול" ובהמשך, בתקופתו של דימיטריה קנטמיר, הקאמינר הגדול נכלל בשורת הבויארים הגדולים.

גאורגה אמינוביץ', אבי המשורר מיכאי אמינסקו היה קמינאר.

## הערות שוליים

קטגוריה:רומניה: היסטוריה: דרגטורי
טוקן צהוב-אוזן

**טוקן צהוב-אוזן** (שם מדעי: *Selenidera spectabilis*) הוא מין של טוקן מהסוג *Selenidera* שבמשפחת הטוקניים. הוא מצוי ביערות שפלה, במרכז אמריקה ובצפון-מזרח חלקה הדרומי.
## מאפיינים
אורכו כ-38 ס"מ, ומשקלו כ-175 עד 245 גרם. ההבדל היחיד בין הזכר לנקבה הוא בכך שלנקבה "כיפת נוצות" חומה, בעוד שלזכר יש פס-אוזן צהוב. המזון המועדף על הטוקן צהוב-האוזן הוא פירות, אך הוא ניזון גם מלטאות, חרקים או עכבישים.

חיפושי המזון של הטוקן צהוב-האוזן מתבצעים בדרך כלל ביחידות, בזוגות או בקבוצות קטנות. אף על פי שהטוקנים מצויים בדרך כלל בחופת יער הגשם, הם גם מאכלסים שכבות אחרות שלו.

## קישורים חיצוניים

* טוקן צהוב-אוזן, אתר הצפרות של אוניברסיטת קורנל

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1858
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון קסין
קטגוריה:טוקניים
בודה-קושלבו

**בודה-קושלבו** (בבלארוסית: **Буда-Кашалёва**, בודה-קשליובה; ברוסית: **Буда-Кошелёво**, בודה-קושליובו) היא עיירה במחוז הומל בבלארוס.

## היסטוריה
בשנת 1873 הונח בעיירה קו מסילת ברזל שעבר בין מינסק והומל, והדבר הביא להתפתחות העיירה, בעיקר עקב שיווק עצים לקורות בניין מהעיירה ומסביבותיה. בעיירה הוקמו בתקופה זו עמדת טלגרף וסניף דואר. בשנת 1888 החלו לפעול בעיירה סדנאות מלאכה בתחומי העץ לבניה ולייצור נולים.

בתחילת המאה ה-20 הוקם בעיירה בית ספר, תחנת הדואר חודשה ונבנו בנייני מסחר ועסקים. 

לקראת תום מלחמת העולם הראשונה, ב-1918, כבשה גרמניה את העיירה. לאחר המלחמה נכללה בודה-קושלבו בתחומי הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית, במסגרת ברית המועצות. באוגוסט 1941 כבשה גרמניה הנאצית את היישוב במהלך מבצע ברברוסה, ובנובמבר 1943 שבה וכבשה ברית המועצות את היישוב.

בשנת 1995 הוקמה בעיירה כנסייה על שם ניקולאוס הקדוש. בעיירה פועלים בית ספר טכנולוגי לחקלאות (לשעבר בית ספר ליערנות), גלריה לאמנות ומוסדות ציבור נוספים. במשך כל תקופת קיומו של היישוב היו רוב בנייני היישוב עשויים מעץ, מצב שקיים גם היום.

## יהודי בודה-קושלבו
ערב מלחמת העולם השנייה גרו בעיר כ-500 יהודים מתוך כ-3,400 תושבים. באוקטובר 1941, כחודשיים לאחר הכיבוש הגרמני, הוקם גטו בעיירה ובדצמבר 1941 רצחו גרמנים את מאות יושבי הגטו בסמוך לעיירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מחוז הומל: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בבלארוס
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1824
קרליץ (עיירה)

**קָרֵלִיץ**' (בבלארוסית: **Карэлічы**, קרליצ'י; ברוסית: **Коре́личи**, קורליצ'י; בפולנית: **Korelicze**, קורליצ'ה; ביידיש: **קארעליץ**) היא עיירה במחוז גרודנו בבלארוס, 185 ק"מ ממזרח לגרודנו.

האזכור הראשון של קרליץ הוא במסמך משנת 1395, בו מתואר אחד ממסעי הצלב הצפוניים. בשנת 1505 נשרפה העיירה על ידי הטטרים שפלשו מקרים, וכך היה בגורלה גם בעת פלישת האימפריה השוודית בשנת 1706. לאחר חלוקת פולין השלישית ב-1795 נכללה קרליץ בשטח האימפריה הרוסית. בתקופה זו התפתחה בה תעשיית הדפסי טקסטיל.

במלחמת העולם הראשונה הייתה העיירה אזור גבול בין רוסיה וגרמניה, ומשנת 1921 הייתה בשטח פולין. בשנת 1939 סופחה לברית המועצות כפי שנקבע בנספח הסודי להסכם ריבנטרופ–מולוטוב ובשנת 1941 נכבשה על ידי גרמניה הנאצית. בשנת 1944 שבה לשליטת ברית המועצות. בשנת 1958 הוקנה ליישוב מעמד של עיירה.

במקום קיים מוזיאון המציג את ההיסטוריה של היישוב, וכן שתי כנסיות.

## יהודי קרליץ

בין שתי מלחמות העולם חיו בקרליץ כ-1,300 יהודים, שהיוו רוב באוכלוסיית היישוב. עם הכיבוש בידי הגרמנים ביוני 1941 סייעו שוטרים בלארוסים לגרמנים בשוד רכושם של היהודים. מספר יהודים נרצחו ואחרים גויסו לעבודות כפייה. באוגוסט 1941 נרצחו כמאה צעירים יהודים בני העיירה, מחוץ לעיירה. לאחר חודשים מעטים נרצח גם רב העיירה.
בפברואר 1942 הוקם בעיירה גטו ובו רוכזו גם יהודים מעיירות סמוכות. ב-2 ביוני 1942 גורשו רוב יושבי הגטו לגטו נובוגרודק, תוך רצח הקשישים והחולים בשעת האקציה.
כ-25 צעירים מהגטו הצליחו להימלט ליערות, והצטרפו בין השאר ליחידת הפרטיזנים של האחים ביילסקי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* חייה וחורבנה של קהילת קרליץ ספר זיכרון - Michael Walzer (of Hadar Ramatayim.) אחדות דפוס אופסט ובלט, 1973 - 357 עמודים
*זיכרונותיו של יעקב אברמוביץ' יליד Korelicze 1907 על קורותיו בגטאות Korelicze ו-Nowogródek, במחנה עבודה Dworzec וביחידת הפרטיזנים של האחים Bielski בשנים 1944-1 ועל פעילותו באיטליה, גרמניה וארץ-ישראל אחרי המלחמה
**"ספר קללות": היומן של בייניש ברקוביץ, גטו נוֹ בוֹגרוּדֶק, תש"ב–תש"ג

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחוז גרודנו: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
דגל חמאס

[ממוזער|דגלי חמאס מונפנים ב[רמאללה, מאי 2007]]
**דגל חמאס** הוא דגלו של ארגון הטרור חמאס, תנועה אסלאמיסטית-סונית פונדמנטליסטית פלסטינית שהוקמה בשנת 1987.

הדגל, בדומה לדגל ערב הסעודית, מורכב מכיתוב בצבע לבן בקליגרפיה ערבית של השהאדה – הכרזת האמונה האסלאמית (**لَا إِلٰهَ إِلَّا الله مُحَمَّدٌ رَسُولُ الله** - "אין אלוהים מלבד אללה; מוחמד שליח אללה") על רקע ירוק חלק – הצבע המסורתי שמזוהה עם האסלאם. בדומה לדגלים אסלאמיים אחרים, הצבע נגזר, על פי המסורת, מהגלימה הירוקה שעטה הנביא מוחמד.

ברצועת עזה, הנשלטת על ידי הארגון, נעשה בדגל שימוש במקביל לדגל הפלסטיני וכן במפגני תמיכה של הארגון ביהודה ושומרון ובחלקים אחרים של העולם הערבי.

מחוץ לחמאס וללא קשר אליו, דגל דומה משמש כמה מארגוני הג'יהאד הסלפי, ביניהם כמה משלוחותיו של ארגון אל-קאעידה, רק ששם הכיתוב בצבע לבן מופיע על רקע שחור ולא ירוק.

ב-2014, היועץ המשפטי לממשלה, יהודה וינשטיין, הנחה את גורמי אכיפת החוק לפעול להעמיד לדין כל מי שיניף דגלים של ארגוני טרור כגון דאעש, חמאס וחזבאללה במקומות ציבוריים.

## ראו גם
* דגל ערב הסעודית
* דגל המדינה האסלאמית
* הדגל הפלסטיני
* דגל חזבאללה

## הערות שוליים

קטגוריה:חמאס
קטגוריה:שהאדה
חמאס
סטיב האקט

**סטיבן ריצ'רד "סטיב" האקט** (באנגלית: **Stephen Richard Hackett**; נולד ב-12 בפברואר 1950) הוא פזמונאי וזמר אנגלי. האקט זכה לפרסומו העיקרי בתור הגיטריסט המוביל של להקת הרוק המתקדם ג'נסיס בין השנים 1977-1970. האקט עזב את הלהקה כדי לפתח את קריירת הסולו שלו.

ב-1986, האקט ייסד יחד עם הגיטריסט של להקות יס ואסיה, סטיב האו את הסופרגרופ GTR. הלהקה הוציאה אלבום באותה שנה שנכנס למצעד המכירות בילבורד 200 בארצות הברית במיקום ה-11. כמו כן האלבום הנפיק את הסינגל המצליח "When the Heart Rules the Mind". אולם, בעקבות עזיבתו של האקט את הלהקה ב-1987, היא התפרקה.

לאחר שהאקט עזב את GTR, הוא חזר לקריירת הסולו שלו ומאז הוא מוציא אלבומים ויוצא לסיורי הופעות על בסיס קבוע. עבודותיו של האקט מגוונות, וכוללות סגנונות מוזיקה כגון: רוק מתקדם, מוזיקת עולם ומוזיקה קלאסית. נגינתו השפיעה על נגני גיטרה רבים ביניהם אדי ואן היילן (ואן היילן), אלכס לייפסן (ראש), בריאן מיי (קווין) וסטיב רוטרי (מריליון). האקט נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול ב-2010 יחד עם שאר חברי להקת ג'נסיס, עבור תרומתם להתפתחות הרוק המתקדם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:חברי להקת ג'נסיס
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1950
תנור שמש

**תנור שמש** או **תנור סולארי** הוא תנור המשמש לבישול, ייבוש ואפייה של מזון המנצל אנרגיה סולארית לשם כך. תיאור מדעי ראשוני של תנור שמש מיוחס למדען הוראס דה סוסאר  בשנת 1767. למרות שעקרון בישול עם השמש פותח באופן ניכר בשנות ה-70 של המאה ה-19, ניתן למצוא דיונים לגבי התרה לבישול בשבת באמצעות השמש כבר במשנה.

יתרונם של תנורים סולאריים הוא בכך שהם חוסכים שימוש בחשמל שנוצר ממשאבי טבע מתכלים ומזהמים (או גז בישול) וגם בכך שהם זמינים לשימוש גם במקומות שאין בהם גישה לתשתיות חשמל מסודרות. בנוסף לכך, לרוב בישול סולארי יהיה איטי בטמפרטורות נמוכות ועל כן נחשב לרוב בריא יותר.

ישנם שלושה סוגים עיקריים של תנורי שמש: תנורי פאנל, תנורי קופסה ותנורים פרבוליים.

## תנור פאנל
תנור פאנל מורכבים משלושה חלקים - כלי בישול שייעודו לקלוט את הקרינה ולחמם את מזון ועל כן, לרוב, יהיה בעל צבע כהה. פאנלים מחומר שיחזיר את הקרינה בסביבת כלי הבישול בצורה מיטבית וימקד אותה ומעטפת שקופה שמטרתה לכלוא את החום שנוצר בסביבת כלי הבישול. יתרונו של תנור פאנל הוא קלות בנייתו וניידותו אך החיסרון שלו ביחס ליתר התנורים הוא בכך שהיעילות האנרגטית שלו נמוכה יחסית והבישול בו איטי.

## תנור קופסה
ממוזער|תנור קופסה
תנור קופסה מבוסס על תיבה מבודדת היטב שמטרתה לשמר את החום בתוכה. תנור כזה יהיה צבוע בשחור על מנת שיצבור כמה שיותר אנרגיה. לעיתים, הפאה העליונה תהיה שקופה כדי שיתאפשר לראות את הנעשה בפנים. החיסרון של תנורי הקופסה הוא כובדם היחסי, אך יתרונם מתבטא בבידוד ושימור אנרגיה בצורה טובה יותר מאשר בתנורי פאנל. למעשה, ישנה אפשרות לשלב פאנלים בתנור קופסה ובכך להרוויח גם משטח קליטת קרינה רחב וגם בידוד איכותי.

## תנור פרבולי
[שמאל|ממוזער|250px|[תבשיל קדירה ולחמניות מתבשלים בתנור שמש מאולתר, הבנוי ממשטח מחזיר אור, המעוקם לצורה פרבולית, שתמקד את קרני השמש למרכזו.]]
חסרונם המובהק של שני התנורים שהוצגו לעיל ביחס לתנורי אפייה מודרניים המבוססים על חשמל או גז הוא הטמפרטורה הנמוכה יחסית אליה מגיע החום בתנור וזאת בשל פיזור האנרגיה הנקלטת במרחב גדול יחסית. תנור פרבולי מתגבר על הבעיה בכך שבאמצעות קונסטרוקציה הכוללת משטח קמור (ודומה לצלחת עמוקה או לקערה, תלוי בווריאציה) מצליחה למקד את האנרגיה הפוגעת במשטח לנקודה קטנה יחסית שנקראת **הנקודה הפוקאלית**. בנקודה זו ייתלה הסיר באמצעות מתלה ייעודי ויקלוט אל תוכו את החום הרב.

החיסרון מבניית תנור באופן זה נובע ממספר אלמנטים. הראשון הוא הדיוק למול השמש שנצרך לטובת ניצול יעיל של האנרגיה. גם בניית התנור וגם השימוש בו לאחר מכן דורשים דיוק רב ביחס לתנורים האחרים ובמהלך הבישול יש לשנות את המיקום והצידוד של התנור כדי להתאימם לזווית השמש בשמיים. חיסרון נוסף בתנור נובע מהחום הממוקד שנוצר בו ומונע אפייה בו, אלא משמש בעיקר לבישול ולצלייה.

## ראו גם
* דוד שמש
* תנור סולארי אודייו

## קישורים חיצוניים

* 
*סדנת אנרגיה סולארית שכוללת הדגמה של תנורי שמש
* 
* 
* בישול סולארי https://sunandcook.co.il/

## הערות שוליים

שמש
קטגוריה:אנרגיה סולארית
הלמאו

**הלמאו** (ברומנית: **Halmeu**; בהונגרית: **Halmi**, הלמי; ביידיש: **האַלמין**) היא עיירה בצפון מערב רומניה, ליד הגבול עם הונגריה. מחצית מתושביה רומנים, כשליש הונגרים וכ-3% צוענים.

## היסטוריה
האזכור הראשון של הכפר בכתובים הוא משנת 1217. רוב תקופת קיומו השתייך היישוב להונגריה. במאה ה-18 הגיעו לכפר מהגרים יהודים מגליציה. במחצית השנייה של המאה ה-19 השתייך הכפר לאימפריה האוסטרו-הונגרית והכפר נכלל בשטח נפת וינוהרדיב.

לאחר מלחמת העולם הראשונה ופירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית נכלל הכפר ברומניה, בהתאם לחוזה טריאנון. לאחר תכתיב וינה נכלל הכפר בשטח הונגריה. לאחר מלחמת העולם השנייה הועבר הכפר שוב לרומניה, בהתאם לחוזה פריז והורחב, כדי לסייע למהגרים שהגיעו ממרמורש.

## יהודי הלמאו
בין שתי מלחמות העולם היו בהלמאו כ-1,300 יהודים. רובם השתייכו לקהילה האורתודוקסית ודיברו יידיש. בקיץ 1941 גרשו הרומנים לאוקראינה מספר משפחות יהודיות. באוגוסט נרצחו רבים מהמגורשים בקמניץ-פודולסקי. עם הכיבוש הגרמני במרץ 1944 היו בכפר כ-1,100 יהודים. באפריל 1944 הועברו יהודי הכפר לוינוהרדיב (נג'סולוש) ועד יוני 1944 גורשו לאושוויץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות ברומניה
ניו פומבדיתא

**ניו פומבדיתא** הוא שמו של שיר מאת נתן אלתרמן שנכלל במדורו "הטור השביעי" בשנת 1950. זהו כינוי שהטיח אלתרמן ביהדות ארצות הרווחה, ובפרט ביהודי ארצות הברית, שביקשו לקיים חיים בגלות ללא עלייה לארץ ישראל. השם מורכב מהלחם של המילה ניו (new, חדש, וראשית השם ניו יורק) ופומבדיתא, עיר בבבל, בה התקיים יישוב יהודי בתקופת התלמוד ובה פעלה ישיבת פומבדיתא, שהפכה לסמל לחיים יהודיים מלאים בגלות ואף עלתה על ישיבות ארץ-ישראל. זהו גם שם המדור בכינוס השני של שירי הטור השביעי, הכולל טורים בנושא שלילת הגלות.

## האידאולוגיה שמאחורי השיר
אלתרמן העריך וכיבד מאוד את יהודי הגולה מארצות הקיפוח והמצוקה, הן מארצות האסלאם והן ממזרח אירופה ומבחינה זו תמך בגרסה מתונה של שלילת הגלות מאשר רוב בני תקופתו והשקפת עולמו, אותה ניתן לראות הן בטורי "הטור השביעי" והן ב"ליל תמורה", חלקו השישי של מחזור שירי "עיר היונה", המתייחסים לעולים בכבוד.

עם זאת סלד אלתרמן באופן חד ותקיף מציונות שאין עמה עלייה. אלתרמן אימץ את נוסחת בן-גוריון שציונות משמעה עלייה וראה בתמיכה הפוליטית והכלכלית שמעניקים יהודי ארצות הברית למדינת ישראל תירוץ אפולוגטי לאי-הגשמה מעשית של הציונות. בעקבות כך הטיח חיצי ביקורת אירוניים ביהודי ארצות הברית, הרואים בציונות רק תנועה של תמיכה במדינת ישראל ואינם מגשימים בגופם עלייה לארץ. אלתרמן התקומם לנוכח הפער שבין יהודים המשוועים לעלות ממדינות נעולות ויהודי תקופת ההעפלה שלא יכלו לעלות עקב נעילת שערי הארץ, לבין יהודי מדינות הרווחה המסוגלים לעלות ללא קושי ואינם עושים זאת.

## פרסום השיר ותוכנו
השיר התפרסם בדבר ב-28 ביולי 1950 כטור תשובה לטענת הציונות האמריקאית ש"יעודה ותפקידה של יהדות אמריקה – להיות מרכז שני לאומה, מחוץ למדינת-ישראל, כמו גולת בבל בשעתה", ציטוט אותו ייחס אלתרמן כלקוח "מן המחשבה הציונית בארצות הברית". השיר נדפס שוב בשינויים קלים ב"הטור השביעי", ספר שני (תשי"ד), עמ' 69–70 וב"הטור השביעי, ספר ראשון" (תשל"ב), עמ' 239–241.

השיר לא היה ראשון מסוגו אלא השתלב במגמה כללית בין שירי הטור השביעי מאותה תקופה, שגינו את יהדות ארצות הרווחה שאינם עולים לארץ.

השיר הוא סאטירה חריפה ועוקצנית שבבסיסה הלעג להשקעה האינטלקטואלית אותה שמשקיעים יהודי ארצות הברית על מנת לתרץ מדוע אין לעלות.

## קישורים חיצוניים
* פירוט שירי הטור השביעי 1949-1956
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1950
קטגוריה:שירי הטור השביעי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן אלתרמן
קטגוריה:הגירה ועלייה בתרבות
קטגוריה:יהדות ארצות הברית
אנטוקולסקי

**אנטוקולסקי** (ברוסית: **Антокольский**) היא משפחה יהודית-רוסית.

קטגוריה:שמות משפחה
דיסקוגרפיה של פאניק! אט דה דיסקו

הדיסקוגרפיה של הלהקה האמריקאית פאניק! אט דה דיסקו כוללת ארבעה אלבומי אולפן, שני אלבומי אוסף, שלושה אלבומי הופעה חיה, שלושה עשר סינגלים וארבעה עשר וידאו קליפים.

אלבום הבכורה של הלהקה, "A Fever You Can't Sweat Out", שיצא לאור בשנת 2005, הגיע למקום ה-13 במצעד האלבומים של ארצות הברית בילבורד 200, ומכר מעל ל-2.2 מיליון עותקים ברחבי העולם עד שנת 2011. האלבום השני של הלהקה, "Pretty. Odd.", יצא לאור במרץ 2008 הגיע למקום השני במצעד האלבומים האמריקאי. שלוש שנים מאוחר יותר, במרץ 2011, יצא לאור אלבום האולפן השלישי של הלהקה, "Vices & Virtues", שהגיע למקום השביעי במצעד האלבומים של ארצות הברית. האלבום הרביעי של הלהקה, "Too Weird to Live, Too Rare to Die!", יצא לאור באוקטובר 2013 והגיע למקום השני בארצות הברית, שם מכר כ-84,000 עותקים בשבוע הראשון להוצאתו.

## אלבומים
### אלבומי אולפן

### אלבומי הופעה

### אוספים

## סינגלים

## הערות שוליים

פאניק! אט דה דיסקו
קטגוריה:פאניק! אט דה דיסקו