open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פרנק קומרפורד ווקר

**פרנק קומרפורד ווקר** (באנגלית: **Frank Comerford Walker**; 30 במאי 1886 – 13 בספטמבר 1959) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בשנים 1940–1945 וכיושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית בשנים 1943–1944.
## ביוגרפיה

### ראשית דרכו
פרנק קומרפורד ווקר נולד בפלימות', פנסילבניה. הוא למד באוניברסיטת גונזגה שבספוקיין, וושינגטון. ב-1909 הוא קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת נוטרדאם. לאחר מכן הוא הצטרף לאחיו תומאס במשרד עורכי הדין שלו בביוט, מונטנה. ב-1913 הוא נבחר לתקופת כהונה אחת בבית הנבחרים של מונטנה.

ב-מלחמת העולם הראשונה התנדב ווקר לצבא ארצות הברית. הוא היה לקצין בדרגת לוטננט והשתתף בקרבות בחזית המערבית. לאחר המלחמה הוא שב לעסוק בעריכת דין.

ב-1925 עבר ווקר לניו יורק, שם הוא היה למנהל וליועץ המשפטי של תיאטראות קומרפורד, רשת של בתי קולנוע בבעלות קרוב משפחתו, מייקל קומרפורד.

בניו יורק הרחיב ווקר את פעילותו הפוליטית והיה לאחד מראשוני תומכיו של פרנקלין דלאנו רוזוולט. ב-1931 הוא היה שותף לייסוד האגודה למען נשיאותו של רוזוולט. ב-1932 הוא היה לגזבר של הוועדה הדמוקרטית הלאומית. עד למותו של רוזוולט היה ווקר אחד מיועציו הקרובים.

בשנת 1933, עם כניסתו של רוזוולט לתפקיד נשיא ארצות הברית, מינהו לתפקיד מזכיר מועצת החירום הלאומית. סוכנות זו, שפעלה במסגרת הניו דיל, נטמעה מאוחר יותר במשרד הרשות המבצעת של הנשיא והייתה קשורה למנהל השיקום הלאומי .

ב-1940 מונה ווקר כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית במקומו של ג'יימס פארלי, שהיה גם הוא יושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית ומנהל מסע הבחירות של רוזוולט. במקביל לתפקידו כמנהל הכללי של הדואר, המשיך ווקר בתפקידו כיועץ פוליטי, והשתתף לעיתים קרובות בדיונים שלא היו קשורים לפעילות מחלקת הדואר. לדוגמה, בדיונים שקדמו להמתקפה על פרל הארבור בדצמבר 1941, הוא היה בקשר קבוע עם שגריר יפן קיצ'יסבורו נומורה .

ב-1943 נבחר ווקר כיושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית וכיהן בתפקיד עד 1944, עת הוחלף על ידי רוברט האנגן. במאי 1945 הודיע ווקר על פרישתו מתפקידו כמנהל הכללי של הדואר, כדי לאפשר לנשיא החדש הארי טרומן למנות לתפקיד אדם מטעמו. טרומן בחר גם לתפקיד זה את האנגן, שהחליף את ווקר ב-1 ביולי. בהמשך השנה מינה טרומן את ווקר כחבר במשלחת ארצות הברית לאומות המאוחדות.

פרנק קומרפורד ווקר נפטר בניו יורק ב-13 בספטמבר 1959, בגיל 73.

## קישורים חיצוניים

* פרנק קומרפורד ווקר באתר מרכז מילר של אוניברסיטת וירג'יניה 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:המנהלים הכלליים של דואר ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גונזגה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל פרנקלין דלאנו רוזוולט
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל הארי טרומן
קטגוריה:יושבי ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של מונטנה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1886
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1959
יחסי ג'יבוטי – סנט קיטס ונוויס

**יחסי ג'יבוטי–סנט קיטס ונוויס** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין רפובליקת ג'יבוטי ובין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס.

## סקירה כללית
היחסים הרשמיים בין המדינות יוסדו ב-20 בפברואר 2020 כשנחתם בניו יורק מסמך רשמי בידי מוחמד סיאד דואלה, שגריר ג'יבוטי לאומות המאוחדות, ובידי סאם קונדור, שגריר סנט קיטס ונוויס לאומות המאוחדות. משרד החוץ של סנט קיטס ונוויס פרסם הצהרה בה נאמר שהשגרירים דנו בפגישתם גם בהעמקת היחסים בין המדינות דרך אינטרסים ויעדים משותפים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
קרמר (אי)

**האי קרמר** או **האי קריימר** (באנגלית: **Kramer Island**) הוא אי מכוסה קרח, בארכיפלג מרשל, הממוקם בתוך מדף הקרח סולזברגר מול חופי ארץ מארי בירד, שבאנטארקטיקה.

אורכו של האי 4 קילומטרים.

האי ממוקם בין האי נולן ורכס קורט.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי האי

האי מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1965.

### מקור השם

שמו של האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

האי נקרא על שמו של מייקל ס. קרמר (Michael S. Kramer), שהיה מטאורולוגי בתחנת בירד, בשנת 1968.

## קישורים חיצוניים
* האי קרמר, באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* האי קרמר, באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור האי קרמר
* מפת אזור האי קרמר
* מחשבון מרחקים - המרחק מהאי קרמר לאתרים סמוכים
* תחזית זריחת/שקיעת שמש/ירח עדכנית עבור האי קרמר
* מזג אוויר נוכחי מעודכן באי קרמר
** תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור האי קרמר
** סטטיסטיקות מזג אוויר ונתוני מזג אוויר היסטוריים עבור האי קרמר

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ מרי בירד: איים
בית הכנסת כהנים הדינתרייתא

**בית הכנסת כהנים הדינתרייתא** הוא בית כנסת הממוקם ב"חארה אל כבירה" ("הכפר הגדול"), השכונה היהודית הממוקמת בפאתי העיר חֹמֶת שׂוּק (בערבית: "מחוז השוק"), באי ג'רבה בתוניסיה.

בית הכנסת נקרא על שם הכפר היהודי העתיק ג'ג'ירט, אר-ריאד המודרני, הידוע גם בשם "חארה אל זגירה" ("הכפר הקטן"), שנמצא כמה קילומטרים דרומית לחֹמֶת שׂוּק. על פי המסורת, בכפר זה התיישבו היהודים הראשונים, בני הכהנים שהוגלו מירושלים בזמן חורבן בית המקדש הראשון בירושלים. החלק הפנימי מכוסה בפאר באריחים צבעוניים דקורטיביים.

יש להבדיל בין בית הכנסת לבית הכנסת אלגריבה. ייסודו של אל גריבה נובע גם ממנוסת הכהנים מחורבן בית המקדש השני במהלך המצור על ירושלים (70). האגדה מספרת כי הם הביאו איתם דלת מבית המקדש, שמכוסה בקיר של בית הכנסת.

## ראו גם
* יהדות תוניסיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'רבה
כהנים הדינתרייתא
כהנים הדינתרייתא
כהנים הדינתרייתא
No Church in the Wild

**No Church in the Wild** הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרים האמריקאים ג'יי זי וקניה וסט, מתוך אלבומם המשותף, Watch the Throne, בשיתוף הזמרים האמריקאים פרנק אושן ודה-דרים. השיר יצא לאור ב-20 במרץ 2012, על ידי חברות התקליטים רוק-א-פלה רקורדס, רוק ניישן ודאף ג'אם, כסינגל השביעי מתוך האלבום.

השיר הגיע בשיאו למקום ה-72 במצעד הבילבורד הוט 100 והגיע ל-40 הראשונים במצעד שירי הראפ ומצעד שירי ה-R&B\היפ הופ. השיר הועמד בטקס גראמי ה-55  לקטגוריית קליפ השנה וזכה בפרס גראמי לביצוע הראפ/שירה הטוב ביותר.

## רקע
ג'יי זי וקניה וסט הם ראפרים אמריקאים ששיתפו פעולה בשירים רבים יחד, בהם "Run This Town", "Swagga Like This"  ו-"Monster". בשנת 2010, החלו לעבוד על אלבומם המשותף, Watch The Throne. בתחילת 2011, הוציא פרנק אושן את מיקסטייפ הבכורה שלו, Nostalgia Ultra, שזכה לשבחים מהמבקרים. המיקסטייפ עניין את וסט, שעל פי הדיווחים היה "מעריץ גדול" של אושן, ולאחר מכן הזמין וסט את אושן להשתתף בשני שירים מתוך אלבומם המשותף שלו ושל ג'יי זי, כשהשני היה "Made in America". שני השירים הקולטו בניו יורק, והופקו על ידי וסט ו-88-קיז.

מפיק השיר 88-קיז ביקר את וסט באופן רנדומלי כדי להגיד שלום, ונקלעו השניים למפגש הקלטות האלבום Watch the Throne יחד עם ג'יי זי והמפיקים האמריקאים קיו-טיפ, נו איי.די. ונועה גולדשטיין. 88-קיז ניגן 20 מהפקותיו שנכללו בעמוד ה-SoundCloud שלו ולטענתו, "כולם בחדר פשוט התחילו להשתגע". כעבור שעה הם בחרו את ההפקה שתהיה חלק מהשיר. למחרת, פגש 88-קיז בפעם הראשונה את פרנק אושן ושמע את הפזמון. בימים אלו הקליטו גם ג'יי זי ו-וסט את חלקם בשיר. לזמן מה, נותר השיר לא גמור אך הושלם בסמוך להוצאת האלבום. השיר מכיל בתוכו דגימות מהשירים "K Scope" של פיל מנזנרה , "Sunshine Help Me" של ספוקי תות'  ו-"I Won't Tell the Truth About You" של ג'יימס בראון.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר צולם בסוף אפריל 2012 בפראג ובוים על ידי רומיין גברס . בקליפ הופיעו מאתיים ניצבים, המחולקים למשטרה ופושעים. הקליפ פורסם ב-29 במאי 2012. מגזין רולינג סטון דיווח כי הקליפ מתאר התנגשות עגומה בין מספר רב של מפגינים לשוטרים. נכון לאוקטובר 2020, לקליפ כ-89 מיליון צפיות באתר יוטיוב.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ג'יי-זי
קטגוריה:שירי קניה וסט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מייק דין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קניה וסט
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי קניה וסט
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לביצוע הראפ המלודי הטוב ביותר
קטגוריה:סינגלים בהוצאת דף ג'אם רקורדינגס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת רוק-א-פלה רקורדס
טירת מידהופ

**טירת מידהופ** היא בית מגדל מהמאה ה-16 בסקוטלנד, הממוקם בכפר אברקורן באחוזת הופטון,  ממערב לדרום קווינספרי, בפאתי אדינבורו.

## היסטוריה
הטירה הנטושה שניתן לראות היום מייצגת את בית המגדל בן 5 הקומות והמגדל. בשנת 1678 הטירה עברה מתיחת פנים כאשר הוסר מגדל הכניסה והרחבה למזרח הוגדלה והוארכה. פתח חדש נוסף יחד עם חצר קטנה בגודל , מדרום.

במאה ה-15 השתייכה למשפחת מרטין. במהלך המאה ה-16 השתייכה הטירה לאלכסנדר דראמונד ממידהופ, אחיו של רוברט דראמונד מקארנוק, אדון העבודה לכתר סקוטלנד. אבן עם הכיתוב "AD 1582 MB" מנציחה את אלכסנדר ואשתו מרג'ורי ברוס.

תקרה מצוירת מהמגדל שוקמה על ידי סקוטלנד ההיסטורית באדינבורו; היא תוכננה להיות מוצגת לציבור בארמון הולירוד. כוללת מוטיבים של גליל סינפויל וככל הנראה מנציח את נישואיו של סר רוברט דראמונד, שהפך ללורד בשנת 1619, ליורשת המילטון. המוטו המשפחתי היה "ad astra per ardua" ולשברים מהתקרה המצוירת אחרת היו כוכבי זהב המיוצגים בסמל אבירים.

שובך גדול, שני חדרים, היכל, בסוף המאה ה-17, נוספו באורך  מדרום-מזרח.
## בתרבות הפופולרית
טירת מידהופ שימשה לצילומי הסדרה זרה מבית סטארז כבית משפחתו של ג'יימי פרייזר בשם "לליברוך" (Lallybroch) אך ידוע גם בשם ברוך טואראך (Broch Tuarach).
## גלריה

קובץ:Midhope Castle 01.JPG|הטירה ממזרח.
קובץ:Midhope Tower, West Lothian-geograph-2456996.jpg|נוף לחצר של הטירה
קובץ:Midhope Castle 07.JPG|הגישה לטירה

## לקריאה נוספת

* Mike Salter, (1985). *Discovering Scottish Castles*. Shire Publications Ltd. ISBN 0-85263-749-7.


## קישורים חיצוניים

* תמונות מטירת מידהופ
* אחוזת הופטון (טירת מידהופ)

## הערות שוליים

מידהופ
קטגוריה:סקוטלנד: מבנים רשומים דרגה A
קטגוריה:מונומנטים רשומים
בתוך בתי הסוהר הקשים בעולם

**בתוך בתי הסוהר הקשים בעולם** (באנגלית: **Inside the World's Toughest Prisons**) היא סדרת טלוויזיה תיעודית בת שבע עונות שהופקה על ידי Emporium Productions הבריטית ושודרה בערוץ 5 הבריטי ומשודרת בנטפליקס.

הסדרה התיעודית מציגה בכל 23 הפרקים את החיים בבתי כלא קשים ברחבי העולם הן מנקודת מבטם של האסירים והן מנקודות מבטם של הסוהרים. העונה הראשונה שודרה בערוץ 5 הבריטי, בהנחייתו של העיתונאי האירי פול קונולי. שאר העונות משודרות בנטפליקס והיו בהנחייתו של העיתונאי הבריטי רפאל רו, אשר ריצה בעצמו מאסר של 12 שנים בגין פשע שלא ביצע.

## סקירת הסדרה

## עלילת הסדרה
### עונה 1
עונה 1 בהנחיית פול קונולי שודרה ב-2016 בערוץ 5 הבריטי. 

### עונה 2
עונה 2, בהפקת נטפליקס בהנחיית רפאל רו, יצאה לאור ב-6 ביולי 2018 בנטפליקס.

### עונה 3
עונה 3, בהפקת נטפליקס בהנחיית רפאל רו, יצאה לאור ב-14 בדצמבר 2018 בנטפליקס.

### עונה 4
עונה 4, בהפקת נטפליקס בהנחיית רפאל רו, יצאה לאור ב-29 ביולי 2020 בנטפליקס.

### עונה 5
עונה 5, בהפקת נטפליקס בהנחיית רפאל רו, יצאה לאור ב-9 בינואר 2021 בנטפליקס.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות של נטפליקס
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
שלוס פילסק

**שלוס פילסק** או **טירת פילסק** (בגרמנית: ***Schloß Filseck***) היא טירה ליד אוינגן , מחוז גופינגן , באדן-וירטמברג, גרמניה. שמה של הטירה נגזר מנהר הפילס , אשר נמצא בסמוך. הטירה מהווה כיום מסעדה, מוזיאון ומרכז תרבות, ובו גם ארכיון מחוז גופינגן.

## היסטוריה
הטירה המקורית נבנתה במאה ה-13 על ידי ספירת אייכלברג. ב-1596, הטירה נרכשה על ידי בורקהרד פון ברליכינגן , ושופץ בסגנון הרנסאנס. ב-1749–1920, הטירה הייתה בבעלות שושלת הבנקאים פון מינץ'.

ב-1971, הטירה נשרפה וספגה נזק בחלקים הדרומיים והמערביים של הטירה. שחזור הטירה התבצע רק ב-1968–1994, לאחר שנרכשה על ידי מחוז גופינגן באותה שנה. מאז 2008 הטירה מנוהלת על ידי קרן שלוס פילסק (בגרמנית: *Schloss Filseck Stiftung*) של בנק החיסכון של מחוז גופינגן (בגרמנית: *Kreissparkasse Göppingen*).

## גלריה

קובץ:Filseck,_Uhingen,_Andreas_Kieser.png|תיאור של שלוס פילסק בספרי רישומי היערות שיצר אנדראס קיזר (בערך 1680)
קובץ:UhingenSchlossFilseck-pjt.jpg|החצר הפנימית של שלוס פילסק
קובץ:Schloss Filseck.jpg|מבט על שלוס פליסק מכיוון דרום-מזרח
קובץ:Schloss Filseck Infotafeln.jpg|לוחות מידע בשלוס פילסק
קובץ:Schloss Filseck Schlossgarten.jpg|הגן של שלוס פילסק


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה: טירות
קטגוריה:באדן-וירטמברג: מבנים
אירמנטס סטומבריס

**אירמנטס סטומבריס** (בליטאית: **Irmantas Stumbrys**; 30 במאי 1972, באליטא, הרפובליקה הליטאית, ברית המועצות – 15 בנובמבר 2000, פוניבז', ליטא) היה כדורגלן ליטאי, ששיחק בעמדת הקשר.

## קריירה
סטומבריס החל לשחק כדורגל במולדתו אליטא, מאמנו הראשון היה פטרס סימונביצ'יוס. בגיל 12 זומן לאקדמיית ספורט בפוניבז', בשנים 1991–1995 שיחק בקבוצת "אקרנאס" המקומית. לאחר שהופיע ב"קרדה-סקאלאס" בתחילת 1997, הוא הוזמן על ידי מאמן זניט סנקט פטרבורג אנטולי בישובץ. סטומבריס שיחק 15 משחקים בקבוצה, כבש שער אחד, אך לאחר פציעה הפסיק לשחק והושאל לאקרנאס. בשנת 1999 חזר לפטרבורג, אך שיחק רק 5 משחקים בקבוצת המילואים של "זניט" ועבר לטורפדו-זיל, שם שיחק 52 משחקים וכבש 7 שערים בעונה וחצי.

במדי נבחרת ליטא בשנים 1991–1999 הוא הופיע ב-37 משחקים, כבש 2 שערים.

## מוות
ב-15 בנובמבר 2000 גופתו של סטומבריס נמצאה בפאתי פוניבז' ליד בית קפה ברכב האופל אסטרה שלו. חקירת משטרה ונתיחה שלאחר המוות חשפה שמת מקליע אקדח ברקה, היה לידו אקדח מקארוב. תיאוריות שונות הועלו בשאלה האם הוא נהרג או התאבד.

## משפחתו
זוגתו הייתה אינטה סטומבריינה, שילדה לו את בנו דומיניקאס (נולד ב-1996). החותן היה ראש עיריית פוניבז'.

## תארים
* אליפות ליטא (1): 1993

## קישורים חיצוניים

* מוות בנקודת העונשין
* סטטיסטיקה, באתר zenit-history.ru

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ליטאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ליטאים
קטגוריה:אליטא: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מועדון הכדורגל מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני אקרנאס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ליטא
קטגוריה:ליטאים שנולדו ב-1972
קטגוריה:נפטרים ב-2000
ויאט אולף

**ויאט ג'ס אולף** (באנגלית: **Wyatt Jess Oleff**; נולד ב-13 ביולי 2003) הוא שחקן אמריקאי ממוצא יהודי. מוכר בשל תפקידו בסרט האימה "זה" והמשכו "זה: חלק 2" וכסטאר לורד הצעיר בסרטי "שומרי הגלקסיה" ו"שומרי הגלקסיה: חלק 2".

## ביוגרפיה
אולף נולד בשיקגו, אילינוי שבארצות הברית, לדאג אולף, ממשפחה יהודית אשכנזית-ממוצא רוסי, ולג'ניפר (לבית ווקר), ממשפחה נוצרית ממוצא בריטי, גרמני, והולנדי. גדל כיהודי-רפורמי עם אחיו הגדול איליי, בבית הוריו. בגיל שבע עבר עם משפחתו ללוס אנג'לס ושם החל בקריירת המשחק שלו. את התפקיד הראשון שלו עשה בפרסומת לחברת המקרקעין קולדוול באנקר.

## קריירה
בשנת 2023 כיכב בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה והפשע "עיר בלהבות" בתפקיד צ'רלי. הסדרה שודרה בשירות הסטרימינג "אפל TV פלוס" ובוטלה לאחר עונה. 

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

### וידאו קליפים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2003
Moon Safari

**Moon Safari** הוא אלבום האולפן הראשון של צמד המוזיקה האלקטרונית הצרפתית אייר, אשר יצא לאור ב-16 בינואר 1998. Moon Safari שוחרר מחדש ב-14 באפריל 2008 לציון עשור לאלבום, והוא כלל ספר כרוך, דיוידי סרט תיעודי על הצמד ותקליטור נוסף עם הופעות חיות ורמיקסים.

Moon Safari זכה לשבחים על ידי המבקרים. עד פברואר 2012 האלבום מכר 386,000 עותקים בארצות הברית.

## רשימת שירים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1998
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אלבומי אייר
הארמונות והגנים בפוטסדאם-ברלין

**הארמונות והגנים בפוטסדאם-ברלין** (בגרמנית: **Schlösser und Parks von Potsdam und Berlin**) הם קבוצה של מתחמי ארמונות וגני נוף מורחבים הממוקמים באזור  סביב פוטסדאם וברלין, בירת גרמניה. במונח נעשה שימוש כאשר המכלול התרבותי הוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 1990.

הוא זכה להכרה זו בזכות האחדות ההיסטורית של נופיו - דוגמה ייחודית לעיצוב נוף על רקע רעיונות מונרכיים של המדינה הפרוסית. .

[שמאל|ממוזער|280px|[ארמון צציליינהוף]]
[שמאל|ממוזער|280px|ערוגת פרחים ב[פארק קליין-גליניקה]]
[שמאל|ממוזער|280px|[ארמון השיש (פוטסדאם)|ארמון השיש]]
[שמאל|ממוזער|280px|[מצפה הכוכבים של ברלין#מצפה הכוכבים ברלין-בבלסברג|מצפה הכוכבים בבלסברג]]

## היקף
בתחילה, הקיף אתר המורשת העולמית 5,000 דונם, וכלל 150 מיזמי בנייה, שנמשכו בין השנים 1730–1916. עד המהפכה השלווה בשנת 1989, הופרדו אזורים אלה על ידי חומת ברלין, שנמשכה בין פוטסדאם לברלין המערבית, וכמה אתרים היסטוריים נחרבו על ידי ביצורי גבול המכונים "רצועת המוות".

שני שלבי הרחבה לאתר המורשת העולמית, בשנים 1992 ו-1999 הובילו לשילוב שטח גדול יותר. לטענת , המנהלת את אתר המורשת העולמית, עומד גודל השטח של אתר המורשת העולמית המורחב על 20,640 דונם.

## רכיבי ההכרזה של 1990
*ארמון סנסוסי ופארק סנסוסי בפוטסדאם
*הגן החדש, ארמון השיש וארמון צציליינהוף, צפונית-מזרחית לסנסוסי, פוטסדאם
*פארק בבלסברג, וארמון בבלסברג, פוטסדאם
*ארמון גליניקה ופארק קליין-גליניקה, ברלין
*בקתת העץ ניקולסקוי, ברלין
*אי הטווסים, ברלין
*בטכרברג, ברלין
*טירת הציד גלינקה, ברלין

## ההרחבות של 1992
*כנסיית הגואל, פוטסדאם
*הארמון והפארק זאקרו, פוטסדאם

## ההרחבות של 1999
***שדרת עצי הטיליה** (Lindenallee), פוטסדאם
*המכללה המלכותית לגינון ותחנת הרכבת של הקייזר, פוטסדאם
*ארמון לינדשטדט והפארק הצמוד, פוטסדאם
* הכפר בורנשטדט, הכנסייה, בית הקברות והנופים צפונית לפארק סנסוסי, פוטסדאם
***זקופל** (Seekoppel) – הנוף המעוצב בין אגם בורנשטדט לרואיננברג
***וולטרווג** (Voltaireweg, "דרך וולטר") – רצועה ירוקה ודרך בין פארק סנסוסי והגן החדש בפוטסדאם
***השדרה לפני פארק סנסוסי** (Allee nach Sans Souci) – שדרת בתים מהמאה ה-19 בפוטסדאם
*אלכסנדרובקה – בתי העץ של "המושבה הרוסית", פוטסדאם
*פפינגסטברג (Pfingstberg, "הר הפנטקוסט"), מקדש פומונה והבלוודרה על פפינגסטברג, פוטסדאם
***השטח בין פפינגסטברג לגן החדש**, פוטסדאם
*החוף הדרומי של יונגפרנזה, פוטסדאם
*יער המלך – היערות המקיפים את ארמון ופארק זאקרו, פוטסדאם
***דרכי הגישה לפארק בבלסברג** (Vorgelände des Babelsberger Parks) – פארק בבלסברג הוא יצירת מופת של אדריכל הנוף פטר יוזף לנה שהורחב משנת 1842 ואילך על ידי הנסיך הרמן פון פיקלר-מוסקאו. דרכי הגישה, כולל השטחים לאורך נהר נותה, מהווים חלק מהנוף הכללי.
*מצפה הכוכבים בבלסברג, פוטסדאם

## קישורים חיצוניים

* Prussian Palaces and Gardens Foundation

## הערות שוליים

*
קטגוריה:פוטסדאם: מבנים
קטגוריה:ברלין: פארקים
ולדימיר לוצ'יץ'

**ולדימיר לוצ'יץ**' (בסרבית: **Владимир Лучић**; נולד ב-17 ביוני 1989) הוא כדורסלן סרבי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד והפאוור פורוורד בקבוצת הכדורסל באיירן מינכן, וכן בנבחרת סרביה.

## ביוגרפיה
לוצ'יץ' נולד בבלגרד בשנת 1989 לוצ'יץ' השתתף בדראפט 2011, אך לא נבחר.

גובהו הוא 2.04 מטרים והוא משחק בעמדות הסמול פורווד והפאוור פורוורד.

## קריירה מקצועית
### מהלך הקריירה
בשנת 2006 החל לוצ'יץ' לשחק כדורסל מקצועי, בקבוצת "סופרפונד" הסרבית.

בשנת 2008 עבר לשחק בפרטיזן בלגרד, עמה זכה 4 פעמים באליפות הליגה האדריאטית (2009–2011, 2013), 5 פעמים באליפות ליגת העל הסרבית (2009–2013), ו-4 פעמים בגביע הסרבי (2009–2012).

בשנת 2013 חתם על חוזה בקבוצת ולנסיה מליגת העל הספרדית. בעונת 2013/2014 זכה עם ולנסיה באליפות היורוקאפ.

בשנת 2016 הצטרף לוצ'יץ' לקבוצת באיירן מינכן הגרמנית. בעונת 2017/2018 זכה עמה הן באליפות ליגת העל הגרמנית והן בגביע הגרמני, ובעונה העוקבת זכה עמה באליפות הליגה הגרמנית.

### שיא קריירה
ב-14 באוקטובר 2020 קלע לוצ'יץ' שיא קריירה של 26 נקודות במשחק היורוליג מול מכבי תל אביב.

## קישורים חיצוניים

### פרופילים

קטגוריה:כדורסלנים סרבים
קטגוריה:כדורסלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורסלני ולנסיה
קטגוריה:כדורסלני באיירן מינכן
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1989
סביבה היסטורית סקוטלנד

**הסביבה ההיסטורית סקוטלנד** (בסקוטית גאלית: **Àrainneachd Eachdraidheil Alba**; באנגלית: **Historic Environment Scotland**, בראשי תיבות: **HES**) הוא גוף ציבורי ממשלתי בסקוטלנד, האחראי על מחקר, טיפול וקידום הסביבה ההיסטורית של סקוטלנד. היא הוקמה בשנת 2015 ממיזוג הסוכנות הממשלתית סקוטלנד ההיסטורית עם הוועדה המלכותית למונומנטים עתיקים והיסטוריים של סקוטלנד (RCAHMS). בין יתר התפקידים, הסביבה ההיסטורית סקוטלנד שומרת על יותר מ-300 נכסים בעלי חשיבות לאומית, כולל טירת אדינבורו, סקארה ברי ופורט ג'ורג'.

## היסטוריה
האחריות שלה חולקה בעבר בין סקוטלנד ההיסטורית, סוכנות ממשלתית האחראית על נכסים בעלי חשיבות לאומית, לבין הוועדה המלכותית למונומנטים עתיקים והיסטוריים של סקוטלנד, שאספה וניהלה רשומות על הסביבה ההיסטורית של סקוטלנד. על פי תנאי הצעת החוק של הפרלמנט הסקוטי שפורסם ב-3 במרץ 2014, השניים פורקו ותפקידם הועבר ל"סביבה ההיסטורית סקוטלנד", ב-1 באוקטובר 2015.

הסביבה ההיסטורית סקוטלנד היא גוף ציבורי שאינו מחלקתי בעל מעמד של גוף ללא מטרות רווח, המנוהל על ידי חבר נאמנים שממונה על ידי הממשלה הסקוטית. הגוף מיישם את "מקומנו בזמן", אסטרטגיית הסביבה ההיסטורית של סקוטלנד ואחראי על מבנים ומונומנטים בטיפול המדינה, כמו גם אוספים לאומיים של כתבי יד, רישומים ותצלומים. מעבר לאוספים אלה, הסביבה ההיסטורית סקוטלנד מספקת מימון והכוונה לעבודות שימור וחינוך ברחבי סקוטלנד.

Canmore הוא מאגר מקוון שמתוחזק על ידי הסביבה ההיסטורית סקוטלנד מאז 2015. בעבר היא הוחזקה על ידי הוועדה המלכותית למונומנטים עתיקים והיסטוריים של סקוטלנד.

## ראו גם
* מונומנט רשום
* קאדו (ויילס)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סקוטלנד: מבנים
קטגוריה:2015 בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אדריכלות סקוטית ברוניאלית
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:גופים לאומיים לארכאולוגיה
חרארד רווה

**חרארד קורנליס ססיל דה ואן הט רווה** (בהולנדית: **Gerard Kornelis Cecil de van het Reve**; 14 בדצמבר 1923 – 8 באפריל 2006) היה סופר הולנדי. נולד באמסטרדם שבהולנד. הוא התחיל לכתוב תחת שם העט סימון חרארד ססיל דה ואן הט רווה ואימץ את השם הקצר יותר חרארד רווה [ˈɣeːrɑrt ˈreːvə] ב-1973.

יחד עם וילם פרדריק הרמנס והארי מוליש הוא נחשב כאחד מ"שלושת הגדולים" (De Grote Drie) של הספרות ההולנדית שלאחר מלחמת העולם השנייה. 

בשנת 1947 יצא לאור הרומן שכתב "שעות הערב" שנחשב לאחת היצירות החשובות ביותר של התקופה. ספר שהוציא לאור ב־1983 האדם הרביעי (De vierde man, באנגלית – The Fourth Man) היה הבסיס לסרט בשם זה מ-1983 של פול ורהובן.

רווה היה אחד הסופרים הומוסקסואלים הראשונים שיצאו מהארון בהולנד. כתיבתו הבוטה על משיכה ארוטית, יחסים מיניים ומשגל בין גברים נחשבה כמזעזעת עבור קוראים רבים. עם זאת, הוא עשה זאת בדרך אירונית, מלאת הומור וניתנת להזדהות, אשר תרמה להפיכת ההומוסקסואליות למשהו נסבל וקביל עבור רבים מקוראיו. תמה מרכזית נוספת, תכופות בשילוב ארוטיות, היא הדת. רווה עצמו הצהיר שהמסר העיקרי בכל עבודתו הוא גאולה מהעולם החומרי שבו אנו חיים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים להט"בים
קטגוריה:סופרים הולנדים
קטגוריה:מחלוקות בספרות
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1923
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2006
Impossible (שיר של קניה וסט)

**Impossible** הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי קניה וסט, בשיתוף הראפר האמריקאי טוויסטה, הזמרת האמריקאית קישה קול והזמר האמריקאי BJ , מתוך פסקול הסרט משימה בלתי אפשרית 3. השיר יצא לאור ב-5 במאי 2006, כשיר הנושא של הסרט, על ידי חברות התקליטים רוק-א-פלה רקורדס ודאף ג'אם.

## רקע
יחד עם שאר שירי הפסקול   של הסרט משימה בלתי אפשרית 3, השיר הוקלט במרץ 2006 במהלך שמונה ימים ב-"Sony Scoring Stage" שבקולבר סיטי , קליפורניה והופק על ידי המפיק המוזיקלי של הסרט מייקל ג'אקינו. כוכב סדרת הסרטים טום קרוז העיד על שמחתו בשל תרומתו של וסט לפסקול, ותיאר את עצמו כ"מעריץ" של יצירותיו של וסט.

השיר מכיל בתוכו דגימה מתוך השיר "It's Impossible" של להקת הפאנק New Birth .

## ביקורת
השיר הוצב ברשימה "" (20 שירים נוראים שנעשו על ידי ראפרים גדולים) שפרסם מגזין קומפלקס  בשנת 2013. ג'ונתן רינגן מרולינג סטון נתן לשיר דירוג של שניים מתוך חמישה כוכבים ואמר: "זה לא ממש עובד. המילים לא מסבירים מה בדיוק אמור להיות כל כך בלתי אפשרי".

## הצלחה
השיר צעד בסך הכל 16 שבועות במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ ובשיאו הגיע למקום ה-54 ב-24 ביוני 2006, למעלה מחודש לאחר שיצא כסינגל. במצעד השירים מתחת להוט 100, הגיע השיר בשיאו למקום ה-27.

## רשימת השמעה
**תקליטור סינגל**
#  – 3:23
#  – 5:12
#  – 5:09

**סינגל 12"**
; צד א'
#  - 3:25
#  - 3:25
; צד ב'
#  - 5:09
#  - 5:41

**הורדה דיגיטלית**
#  - 3:22

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קניה וסט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קניה וסט
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:סינגלים בהוצאת רוק-א-פלה רקורדס
המהפכה (סדרת טלוויזיה, 2020)

**המהפכה** (בצרפתית: **La Révolution**) היא סדרת טלוויזיה צרפתית מז'אנר היסטוריה חלופית בסדרה 8 פרקים, כל פרק באורך של כ-50 דקות. הסדרה נוצרה על ידי אורליאן מולאס. והיא משודרת מ-16 באוקטובר 2020 בנטפליקס.

## עלילה
[ממוזער|דיוקנו של ג'וזף איגנס גיליוטין מאת ז'אן מישל מורו, [מוזיאון קרנוולה]]
בשנת 1787 בממלכת צרפת. ג'וזף איגנס גייוטין — ממציא הגיליוטינה מקבל משימה לנהל חקירת רציחות מסתוריות. במהלך החקירות הוא מגלה את קיומו של "דם כחול". הדם הכחול מתפשט בקרב האצולה ויש לו השפעות הרסניות על גוף האדם והתנהגותו, האצילים בעלי "הדם הכחול" נתקפים בשיגעון ותוקפים את "פשוטי העם". והעם יוצא למרד שיוביל למהפכה הצרפתית.

## שחקנים ודמויות
* אמיר אל קאסם - ג'וזף איגנס גיליוטין
* מרילו אוסילו - אליז דה מונטרגי
* קולין בל - אופלי
* ממאדו דומביה - אוקה
* ליונל ארדואן - אלברט גיליוטין
* ג'וליין פריסון - דונאטין דה מונטרגי
* איזבל איימה גונזלס-סולה - קאטל
* אמליה לקמנט - מדלן
* לורן לוקאס - שארל דה מונרגי
* דימיטרי סטורוז' - אדמונד דה פרוז
* גאיה וייס - מריאן

## הפקה
הסופרים אורליאן מולאס וגאיה גואסטי העלו את הרעיון לסדרה על בסיס ציטוט של נפוליאון בונפרטה (L’Histoire est un tissu de mensonges sur lequel on se met d’accord, היסטוריה היא רשת שקרים שאנחנו מסכימים עליהם). הם רצו לכתוב היסטוריה חלופית על התקופה המפורסמת ביותר בהיסטוריה של צרפת: המהפכה הצרפתית. לדבריהם, גם אם כולם מכירים את האירועים הללו, הרעיון הוא לדמיין עלילה החושפת את האמת באופן אחר.

לצורך תיאור אותנטי יותר, צוות הסדרה ביקר בכמה מקומות היסטוריים, כמו טירות וו-לה-ויקונט ופונטנבלו בסיין-א-מארן.

## שיווק
ב-14 ביולי 2020, ביום הבסטיליה, נטפליקס חשפה את הטריילר הראשון של הסדרה.

## עונה שנייה
ב-15 בינואר 2021 נטפליקס צרפת הודיעו כי הסדרה עתירת התקציב "המהפכה" לא תזכה לעונה שנייה, זאת למרות הביקורת החיובית מהצופים. נטפליקס צרפת הרחיבה ואמרה "שהציבור לא מצא בסדרה את מה שהם רצו".

## ראו גם
* המהפכה הצרפתית
## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות אימה
קטגוריה:סדרות דרמה היסטוריות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:המהפכה הצרפתית
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בשפה הצרפתית
קטגוריה:היסטוריה חלופית בסדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה צרפתיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
ספנדרל

ממוזער|ספנדרלים בקשת ארכיטקטונית
ממוזער|ספנדרלים בין המעגל לריבוע החוסם
[ממוזער|ספנדרל בין החלק העליון של החלון בקומה אחת לבין [אדן חלון|אדן החלון בקומה מעליה]]
**ספנדרל** (באנגלית: **Spandrel**) הוא חלל משולש בין עקומת הקשת למסגרת האופקית והאנכית סביבה, או אחד מארבעת הרווחים בין מעגל חסום לריבוע החוסם.

המונח ספנדרל בתולדות האמנות והאדריכלות, מתייחס בעיקר למרחב שבין קשת לגבול מלבני. למשל: שטח הקיר שתחום בין עקומת קשת ארכיטקטונית למסגרת סביבה, הרווח שבין המדליון המרכזי של השטיח לפינותיו המלבניות, הרווח בין ציור טונדו למרובע תוחם, או הרווח שבין לוח המחוונים העגול של מגדל שעון לריבוע סביבו. לעיתים קרובות הספנדרלים מלאים בקישוטים.

בבניין עם יותר מקומה אחת, המונח ספנדרל משמש גם לציון החלל שבין החלק העליון של החלון בקומה אחת לבין אדן החלון בקומה מעליה. המונח משמש בדרך כלל כאשר יש אלמנט דקורטיבי בחלל זה, או כאשר החלל בין החלונות מלא בזכוכית אטומה או שקופה, שבמקרה זה נקראת "זכוכית ספנדרל".

מן הספנדרלים של בזיליקת סן מרקו נגזר הביטוי ספנדרל ביולוגי, אשר נטבע ב"מאמר הספנדרלים" משנת 1979. ספנדרל ביולוגי הוא תכונה פנוטיפית שהיא תוצר לוואי של האבולוציה של מאפיין אחר, בניגוד לתכונה שהיא תוצר של ברירה טבעית.

## גלריה

קובץ:Decoración geométrica mudérar-siglo XIV-palacios cristianos de la aljaferia.jpg|ארמון אלחפריה, סרגוסה
קובץ:San Marco spandrel.jpg| בזיליקת סן מרקו, ונציה
קובץ:Biblioteca marciana Venezia arco con angeli femminili.jpg|הספרייה הציבורית , ונציה
קובץ:Paris - Arc de Triomphe du Carrousel - PA00085992 - 034.jpg|שער הניצחון של קרוזל, פריז
קובץ:Salviati chigi winter.jpg|"חורף", ציור טונדו, קפלת קיגי, רומא
קובץ:Spedale innocenti, putto.JPG|אוספדלה דלי אינוצ'נטי, פירנצה
קובץ:TajSpandrel.jpg|טאג' מהאל, אגרה (הודו)


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרנסאנס
קטגוריה:ציור
טונדו (אמנות)

[ממוזער|[סנדרו בוטיצ'לי, מדונה דל מגניפיקט]]
[ממוזער|[מיכלאנג'לו, טונדו דוני]]
[ממוזער|[רפאל (צייר)|רפאל, מדונה דלה סגג'ולה]]

**טוֹנְדוֹ** (באיטלקית: **Tondo**, ברבים: Tondi, קרי טוֹנְדִי) הוא מונח מימי הרנסאנס ליצירת אמנות עגולה, לרוב ציור או פסל. המילה נגזרת מהמילה האיטלקית rotondo שמשמעותה "עגול". המונח בדרך כלל אינו משמש לציורים עגולים קטנים, אלא רק לאלו שקוטרם לפחות כ-60 ס"מ, ועל כן לא כולל מיניאטורות דיוקן עגולות רבות.

## היסטוריה
אמנים יצרו טונדי מאז ימי יוון העתיקה. ציורים מעגליים במרכז האגרטלים המצוירים של אותה תקופה ובחלק הפנימי של כוס היין הנמוכה המכונה קיליקס, ידועים בשם טונדי. הרקע בדרך כלל אחיד ולא חשוב. בעוד שבציורי טונדו הוא יכול להיות מתואר, בתבליטי ובגילופי טונדו הרקע לא נראה.

אף על פי שטונדו הרנסאנס הקדום ביותר הוא בורגונדי (פיאטה מאת ז'אן מלואל, שנוצרה בין השנים 1400–1415, ומוצגת במוזיאון הלובר), הטונדו הפך לאופנתי בפירנצה של המאה ה-15, שם ייתכן שהוא התפתח מ"דסקו דה פרטו"  (מגשי לידה) קטנים יותר.

הטונדו שימש גם כאלמנט עיצובי באדריכלות הרנסאנס, בגמלון של מבנים או או מתחת לקשתות חצי עגולות, שבנייתן חודשה במאה ה-15.

## יצירות טונדו
*סנדרו בוטיצ'לי צייר דוגמאות רבות, גם מדונות וגם סצנות סיפוריות. למשל מדונה דל מגניפיקט ו"מדונה דלה מלגרנה"  המוצגות בגלריית אופיצי.
*מיכלאנג'לו יצר מספר קומפוזיציות, כולל טונדו דוני המוצגת בגלריית אופיצי, ו"טונדו טדאי" , המוצגת באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון.
*רפאל יצר את מדונה דלה סגג'ולה, המוצגת בפאלאצו פיטי בפירנצה.
*פרנצ'סקו סלביאטי יצר ארבעה טונדי עבור עונות השנה בעיגולים שבין הספנדרלים בקפלת קיגי ברומא.
*אנדראה דלה רוביה  ובני משפחתו האחרים יצרו טונדי טרקוטה מזוגגים שלעיתים קרובות היו ממוסגרים בזר של פירות ועלים ונועדו לקיבוע על קירות סטוקו. באוספדלה דלי אינוצ'נטי בפירנצה, שתוכנן בידי פיליפו ברונלסקי, סיפק דלה רוביה טונדי המציגים תינוקות בחיתולים עם רקע כחול רגיל שהוצבו בספנדרלים של הקשתות.

## גלריה

קובץ:Portrait of family of Septimius Severus - Altes Museum - Berlin - Germany 2017.jpg|סוורן טונדו , משנת 200 לספירה בערך
Lion with Dionysos and maenads, mosaic (from Pompeii).jpg|פסיפס גילושה  אופוס ורמיקולאטום  של אריה בין דיוניסוס  ומיינאדות  וקופידונים מבית הקנטאור  בפומפיי ב
קובץ:Spedale innocenti, putto.JPG|אנדראה דלה רוביה, טונדי בתוך ספנדרל, באוספדלה דלי אינוצ'נטי בפירנצה
קובץ:Madonna della Melagrana (Botticelli).png|סנדרו בוטיצ'לי, "מדונה דלה מלגרנה", גלריית אופיצי בפירנצה, 1487
קובץ:Salviati chigi winter.jpg|פרנצ'סקו סלביאטי, "חורף", קפלת קיגי ברומא, 1552 לערך
קובץ:Menander.jpg|טונדו של מנאנדרוס
קובץ:Taddei Tondo.JPG|מיכלאנג'לו, "טונדו טדאי", האקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון, 1504–1505


## ראו גם
* רוֹטוֹנְדָה (באיטלקית: Rotonda) – מבנה אדריכלי הבנוי בצורת גליל

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציור
קטגוריה:הרנסאנס
אנגליה ההיסטורית

[268px|ממוזער|משרד אנגליה ההיסטורית ב[סווינדון ובו גם הארכיון]]
**אנגליה ההיסטורית** (רשמית: **הוועדה ההיסטורית למבנים ומונומנטים באנגליה**; באנגלית: **Historic England**, רשמית: The **Historic Buildings and Monuments Commission for England**) היא גוף ציבורי של ממשלת בריטניה בחסות המחלקה לתרבות, תקשורת וספורט (DCMS). הגוף אחראי להגן על הסביבה ההיסטורית של אנגליה על ידי שימור ורישום מבנים היסטוריים, רישום מונומנטים עתיקים, רישום פארקים וגנים היסטוריים ועל ידי ייעוץ לשלטון המרכזי והמקומי.

הגוף נוצר באופן רשמי על ידי חוק המורשת הלאומי 1983 ופעל מאפריל 1984 עד אפריל 2015 בשם "המורשת האנגלית". בשנת 2015, בעקבות השינויים במבנה המורשת האנגלית שהעבירו את ההגנה על אוסף המורשת הלאומית למגזר ההתנדבותי בקרן המורשת האנגלית, הגוף שנשאר הותאם מחדש ל**אנגליה ההיסטורית**. לאנגליה ההיסטורית יש סמכות דומה לעבודתה של "אנגליה הטבעית" (Natural England), שמטרתה להגן על הסביבה הטבעית.

הגוף גם ירש את הארכיון ההיסטורי של אנגליה מהמורשת האנגלית הישנה, ופרויקטים המקושרים לארכיון כמו "בריטניה מלמעלה", שעבד עם הוועדה המלכותית למונומנטים עתיקים והיסטוריים של ויילס (RCAHMW) ועם הוועדה המלכותית למונומנטים עתיקים והיסטוריים של סקוטלנד (RCAHMS) כדי לבצע דיגיטציה, קטלוג והצגה מקוונת של 96,000 צילומי אוויר של אתרים עתיקים. בארכיון נמצאים גם אוספים לאומיים שונים ותוצאות של פרויקטים ישנים יותר, כמו הוועדה המלכותית למונומנטים עתיקים והיסטוריים של אנגליה (RCHME), והתמונות של אנגליה (נותן גישה מקוונת החל משנת 2002), אשר נועד ליצור נגישות באופן חופשי למאגר מקוון של 370,000 בניינים רשומים באנגליה כתמונת זמן מתחילת האלף.

## סמכות ואחריות
[שמאל|ממוזער|268px|המשרד לשעבר של אנגליה ההיסטורית ב[לונדון.]]
אנגליה ההיסטורית יורשת את מעמדה של המורשת האנגלית כיועץ הסטטוטורי של ממשלת בריטניה וכגוף סטטוטורי בכל היבטי הסביבה ההיסטורית ונכסי המורשת שלה. זה כולל עבודות ארכאולוגיות ביבשה ובתחתית, אתרי בניינים היסטוריים ואזורים, נופים ייעודיים והאלמנטים ההיסטוריים של הנוף הרחב יותר. הגוף עוקב ומדווח על מצב המורשת של אנגליה ומפרסם את הסקר השנתי של Heritage at Risk שהוא מאגר הסטטיסטיקה הרשמית של ממשלת בריטניה. משימתה להבטיח את שימור המורשת מעשה ידי אדם של אנגליה ושיפורה לטובת הדורות הבאים.

היא אינה אחראית לאישור שינויים בבניינים הרשומים. ניהול הבניינים היא באחריות רשויות התכנון המקומיות ומשרד השיכון, הקהילות והשלטון המקומי (MHCLG).

בבעלות הסוכנות גם אוסף המורשת הלאומית של אתרים היסטוריים חשובים ברמה לאומית, הנמצאים כיום בטיפול ציבורי. עם זאת, הם אינם מנהלים אתרים אלה מאחר שמשימה זו מבוצעת על ידי קרן הנאמנות "המורשת האנגלית" ברישיון עד שנת 2023.

## ראו גם
* קאוודו
* סקוטלנד ההיסטורית ויורשתה סביבה היסטורית סקוטלנד

## קישורים חיצוניים

* 

* ארכיון אנגליה ההיסטורית
* בריטניה מלמעלה: אוסף צילומי אוויר ייחודיים מהשנים 1919-1953.
* אתר מורשת לאומית לאנגליה
* חוקר מורשת: אתר חינוך למורים
* המחלקה לתקשורת, תרבות וספורט

## הערות שוליים

קטגוריה:2015 בממלכה המאוחדת
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
קטגוריה:שימור דיגיטלי
קטגוריה:שימור (ספרנות וארכיונאות)
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1982

**טקס פרסי איגוד תיאטראות וסט אנד לשנת 1982** נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון, כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד. השם הוחלף ל"פרס לורנס אולבייה" בטקס של 1984.

## זוכים ומועמדים

## הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות
הפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
* 6: "ברנשים וחתיכות"
* 4: "דרך צ'רינג קרוס 84", "ארץ אחרת", *Insignificance* ו"פופי"
* 3: "בית בובות", "אופרת הקבצנים" ו"חשיבותה של רצינות"
* 2: "חלום ליל קיץ", *Andy Capp*, *Le songe d'une nuit d'été*, *Noises Off*, *Song and Dance*, "שודדי הים מפנזאנס", "הדוד וניה", *Underneath the Arches* ו-*Windy City*

ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
* 5: "ברנשים וחתיכות"
* 2: "בית בובות", "ארץ אחרת" ו"פופי"

## קישורים חיצוניים
* פרסי אוליבייה לשנת 1982

קטגוריה:טקסי פרס אוליבייה
קטגוריה:1982 בממלכה המאוחדת
אייב פלד

**אברהם (אייב) פלד** (נולד-1945) הוא מהנדס ואיש עסקים ישראלי, יושב ראש חברת סינמדיה (לשעבר NDS).
## ביוגרפיה
נולד בשם אברהם ברטפלד בעיירה בורדוז'ני, שבמחוז סוצ'אבה בצפון רומניה. משפחתו עלתה לישראל בשנת 1958 והתיישבה בנהריה. סיים תואר ראשון ב-1967 ותואר שני ב-1971, שניהם בהנדסת חשמל ואלקטרוניקה בטכניון. בצבא שירת כקצין קשר ובתפקידו האחרון היה הקצין הטכני הראשי של חיל הקשר. בשנים 1971-1970 עבד בחברת ECI Telecom, אחר כך נסע לארצות הברית שימש כעוזר מחקר וסיים את הדוקטורט באוניברסיטת פרינסטון ב-1974. לאחר הלימודים החל לעבודת בחברת IBM בארצות הברית ובישראל, והתקדם עד לתפקיד סגן נשיא של חטיבת המחקר לתוכנה ולמערכות.

בשנת 1993, גייס עוזיה גליל, מייסד ומנכ"ל אלרון, את פלד לחברה לתפקיד סגן נשיא בכיר לפיתוח עסקי. בין השאר הוביל את הקמת חברת "אלרונט", שהייתה אחד מספקי האינטרנט הראשונים בישראל. בהמשך מוזגה "אלרונט" לתוך חברת נטוויז'ן, שהקימה בתו של עוזיה גליל, רות אלון. עוזיה גליל ביקש שפלד יחליף אותו כמנכ"ל אך ביולי 1995 הוא קיבל הצעה מאיל התקשורת רופרט מרדוק לשמש מנכ"ל חברת "ניוז דיגיטל סיסטמז" News Digital Systems או בקיצור NDS. NDS הוקמה בשם "ניוז דאטהקום ריסרץ'" (NDR) ב-1988, בשותפות בין מכון ויצמן, שהחזיק 20% מהמניות, תאגיד ניוז קורפ של רופרט מרדוק שהחזיק 60% מהמניות ומשקיעים נוספים. על בסיס טכנולוגיה שפיתח עדי שמיר, מתמטיקאי שהתמחה בתחום הקריפטוגרפיה. החברה חתמה על חוזה עם חברת "בי סקיי בי" הבריטית, המספקת שירותי טלוויזיה בלוויין, בה החזיק תאגיד ניוז קורפ כ-35% מהמניות. החברה פתחה מערכת הצפנה המכילה ממיר וכרטיס חכם המכיל את שבב הפענוח המבוסס על אלגוריתם מתמטי מתקדם. המוצר הראשון סופק ב-1990. NDS הייתה חברת האם הבריטית שהחזיקה בחברת הבת "ניוז דאטהקום" שפעלה מהר חוצבים בירושלים. ב-1993 רכשה ניוזקורפ מהשותפים את הבעלות המלאה תמורת 13.5 מיליון דולר. פלד עבר להתגורר בלונדון, ומשם ניהל את פעילותה של NDS ברחבי העולם. תחת ניהלו של פלד התרחבה החברה לתחומים נוספים מעבר להצפנת שידורי לוויין, גם להצפנת טלוויזיה בכבלים, וטלפונים סלולרים, אספקה של מערכות שלמות וטכנולוגיות לטלוויזיה אינטראקטיבית. החברה הונפקה בבורסת נאסד"ק בנובמבר 1999, לפי שווי של מיליארד דולר, וגייסה 180 מיליון דולר. בשנת 2009 רכשה קרן פרמירה יחד עם ניוז קורפ את כל המניות הציבוריות של NDS לפי שווי של 3.7 מיליארד דולרים והחברה נמחקה מהבורסה.

ביולי 2011 הודיע פלד על פרישתו מתפקיד המנכ"ל של NDS, ועבר לשמש כיושב ראש דירקטוריון החברה. מספר חודשים אחר כך, במרץ 2012 רכשה חברת סיסקו את NDS תמורת 5 מיליארד דולר. זו הייתה עסקת הרכישה הגדולה ביותר של חברה ישראלית עד אז. באותה עת העסיקה NDS במרכז הפיתוח שלה שבירושלים 1,300 עובדים, ובסך הכל 5,300 עובדים ברחבי העולם. וההכנסות השנתיות של החברה הגיעו לכמיליארד דולר. פלד עבר לעבוד בחברת סיסקו ומונה לתפקיד סגן נשיא בכיר ואסטרטג ראשי לקבוצת הווידאו והשיתופיות.

במאי 2018, הודיעה חברת סיסקו על מכירת החברה חזרה לקרן פרמירה תמורת כמיליארד דולר. פלד מונה ליושב ראש חברת סינמדיה - SynaMedia, החברה החדשה שהוקמה על בסיס רכישה זו.

## חיים אישיים
נשוי ליהודית (לבית אוברנדורף) ולהם בת, דפנה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
השירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים

[ממוזער|258x258px|תקליט ה[סינגל "White Christmas", של בינג קרוסבי, נחשב לשיר הנמכר ביותר בכל הזמנים.]]
רשימת **השירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים** מאגדת בתוכה את השירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. כדי להיכלל בה, על השיר להימכר בלמעלה מעשרה מיליון עותקים ברחבי העולם לפחות. השירים והסינגלים שנכללים ברשימה זו מגובים במקורות שפורסמו על ידי אתרי מוזיקה, מאמרים, גופי מוזיקה, איגודי תעשיות הקלטות וכולי.

על פי ספר השיאים של גינס, "White Christmas" של אירווינג ברלין (1942) בביצועו של בינג קרוסבי, הוא השיר הנמכר ביותר בכל הזמנים, עם מכירות מוערכות של למעלה מ-50 מיליון עותקים. אף על פי שעברו 70 שנה מצאתו, נחשב השיר לשיר הנמכר ביותר בכל הזמנים, תוך שהוא יצא מספר פעמים במרוצת השנים. השיר השני הנמכר ביותר בכל הזמנים הוא "Candle in the Wind 1997", של אלטון ג'ון, והשיר השלישי הנמכר ביותר בכל הזמנים היה צריך להיות "In the Summertime", של מונגו ג'רי. עם זאת, הנושא שנוי במחלוקת ולכן השיר "I Will Always Love You" של ויטני יוסטון, הוא השיר השלישי הנמכר ביותר בכל הזמנים.

שלוש רשימות השירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים מחולקות ל:

# עותקים פיזיים (בעיקר סינגלים שהופצו על גבי תקליטים ותקליטורים)
# עותקים דיגיטליים (בעיקר הורדות דיגיטליות)
# עותקי סטרימינג (מאז שנת 2015, על סמך נתוני הסטרימינג שלהם)

## השירים הפיזיים הנמכרים ביותר
### 15 מיליון עותקים או יותר

### 10–14.9 מיליון עותקים

## רב המכר הדיגיטלי הנמכר ביותר
### 15 מיליון עותקים דיגיטליים ומעלה

### 10–14.9 מיליון עותקים

## שירי הסטרימינג המושמעים ביותר
### 15 מיליון האזנות בסטרימינג ומעלה

### 10-14.9 מיליון האזנות בסטרימינג

## הערות
שירים אשר מסומנים בכוכבית הם שירים שיצאו בעידן הדיגיטלי אך מכירותיהם משולבות בסטרימינג

## ראו גם
* מוזיקאים שיאני מכירות

## הערות שוליים

קטגוריה:רשימות בנושא מוזיקה
מדונה דל מגניפיקט

**מדונה דל מגניפיקט** (באיטלקית: **Madonna del Magnificat**) הוא טונדו טמפרה, מעשה ידי הצייר סנדרו בוטיצ'לי, שצויר בשנת 1481 ומתאר את המדונה והילד. היצירה מוצגת בגלריית אופיצי בפירנצה.
## היסטוריה ורקע
ממוזער|תקריב
היעד המקורי של הציור אינו ידוע. ציורי טונדו יועדו בדרך כלל לעולם החילוני בתקופת הרנסאנס, ומעל לכל לבתי אצולה. לעיתים קרובות הם הוזמנו לרגל נישואין או לידות. עם זאת, לאור גודלו הניכר של הציור, ייתכן שהוא נתלה באחד מבתי הדין של רפובליקת פירנצה, שלעיתים קרובות עוטרו בדימויי קדושים.

הרקע של התמונה נפתח לנוף, המתואר על פי כללי הפרספקטיבה האטמוספירית , בדומה לרקע ב"מדונה דל ליברה" , שם החלון הפתוח מאפשר הצצה אל הנוף שבחוץ. נופים אלה מצביעים על ההשפעה על בוטיצ'לי של אמנים הולנדים בני זמנו כמו יאן ואן אייק, רוחיר ואן דר ויידן והוברט ואן דר גוז . יחסי המסחר בין איטליה להולנד הלכו וגברו מאז המאה ה-15, וכתוצאה מכך נסעו הרבה סוחרים ובנקאים פלורנטינים צפונה, וחזרו עם ציורים המגלים תפיסות אמנותיות אחרות. הציירים האיטלקים העריצו במיוחד את העיצוב הריאליסטי של הדמויות ואת האפקט שיצרה הפרספקטיבה האטמוספירית של הנופים, וכל אחד מהם שילב את המוטיבים האלו בתמונותיו לפי דרכו.

בוטיצ'לי יצר את מדונה דל מגניפיקט בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-15. באותה תקופה זו הייתה ככל הנראה תמונתו המפורסמת ביותר של הבתולה, כפי שמעידים חמישה העתקים בני זמנו שיש לציור.

הציור נרכש מאוסף פרטי בשנת 1785, ומוצג בגלריית אופיצי.

## תיאור היצירה
הציור הוא בצורת טונדו, שמשמעותו באיטלקית "עגול". מרים הבתולה יושבת על כס מלכות ומוכתרת על ידי שני מלאכים. הכתר שהיא לובשת היא יצירת צורפות עדינה אשר מורכבת מאינספור כוכבים. היא כותבת את המזמור הנוצרי מגניפיקט, המעניק לציור את שמו. ישו הילד יושב בחיקה של אמו. שניהם נוגעים ברימון, פרי בעל משמעויות סמליות רבות, שזרעיו האדומים מזכירים את הפסיון של ישו. הסצנה מתרחשת לפני חלון שנפתח אל נוף כפרי בהיר ושלו. הנושא הדתי הופך כמעט לבן זמנו של האמן בתיאור התסרוקות האופנתיות של מרים והמלאכים, שכמו בעבודות שונות אחרות של בוטיצ'לי, הם ללא כנפיים. השיער הבלונדיני של הבתולה, בגימור זהב בהיר, מכוסה על ידי רעלה שקופה, בעוד התסרוקות והלבוש של המלאכים מבוססים על אופנת המשפחות העשירות בפירנצה של סוף המאה ה-15. מקוריות העבודה, יחד עם האלגנטיות המתוחכמת של הלבוש והשיער, וחן ההבעה של מרים, הביאו לאורך השנים לגילויו מחדש של בוטיצ'לי, שדמויותיו מגלמות אידיאל יופי שזכה להערכה רבה במהלך המאה ה-20.

דיוקן זה של הבתולה מייצג את הטונדו היקר ביותר שיצר בוטיצ'לי אי פעם, בשום ציור אחר הוא לא השתמש בכל כך הרבה זהב. הוא השתמש בזהב לקישוט הגלימות, לתיאור הקרניים האלוהיות והכתר של מרים, ואפילו כדי להעצים את צבע השיער של מרים והמלאכים. זהב הוא הצבע היקר ביותר, ועל כן שימוש בו נעשה בדרך כלל במשורה בלבד. השימוש החופשי כאן היה אפוא משאלתו המפורשת של מזמין היצירה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנות נוצרית
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-15
קטגוריה:סנדרו בוטיצ'לי
קטגוריה:אוספי גלריית אופיצי
קטגוריה:ציורי טמפרה
טורה דל אורו

**טורה דל אורו** או **מגדל הזהב** (בספרדית: **Torre del Oro**; בערבית: **برج الذهب**) הוא מגדל שמירה צבאי על בסיס בעל שתים עשרה צלעות הממוקם בסביליה שבספרד. מגדל השמירה הוקדם בשליש הראשון של המאה ה-13 על ידי אל-מוואחידון, במטרה לשלוט על הגישה לסביליה דרך הנהר גואדלקיביר. המבנה שימש כבית סוהר בימי הביניים. מה-24 ביולי 1944, המגדל משמש גם כמוזיאון.

המגדל מחולק ל-3 מפלסים. המפלס הראשון הוא על בסיס דודקהדרון, והוא נבנה ב-1220 בצו של ומושל סביליה מטעם אל-מוואחידון, אבו אל-אולא. המפלס השני שגובהו 8 מטרים בלבד, גם הוא על בסיס דודקהדרון, נבנה על ידי פיטר מקסטיליה  במאה ה-14, השערה שאושרה על ידי מחקרים ארכאולוגיים. המפלס השלישי הוא על בסיס מעגל, והוא נוסף לאחר שהמפלס השלישי הקודם, אלמהאד, נפגעה מרעידת האדמה בליסבון ב-1755. בניית המפלס השלישי בוצע על ידי המהנדס הצבאי של בריסל, סבסטיאן ואן דר בורכט, ב-1760.

הטורה דה לה פלאטה , מגדל שמירה על בסיס מתומן, ממוקם בסמוך לטורה דל אורו, וכי יש המאמינים שהוא נבנה באותה תקופה שנבנה טורה דל אורו.

## תפקיד צבאי
טורה דל אורו היה אחד מ-2 נקודות עיגון, שהייתה מסוגלת לחסום את הנהר גואדלקיביר. נקודת העיגון השנייה נהרסה מאז או נעלמה, ואולי קרסה במהלך רעידת האדמה בליסבון ב-1755. חסימה זו שימשה להגנת העיר נגד הצי הקסטיליאני-רקונקיסטה של ראמון דה בוניפז  ב-1248. בוניפז שבר את חסימה זו ובודד את סביליה מטריאנה .

## תפקיד היסטורי
טורה דל אורו נבנה על בסיס של דודקהדרון ב-1220–1221, בהוראת מושל סביליה מטעם אל-מוואחידון, אבו אל-אולא. זה מנע את הדרך לרובע ארנל עם קטע חומה המצטרף אליו לטורה דה לה פלאטה , חלק מחומות העיר שהגן על שער סביליה .

המגדל ניזוק קשות מרעידת האדמה בליסבון ב-1755, והמרקיז ממונטה ריאל הציע להרוס אותו כדי להרחיב את הדרך לאוטובוסים וליישר את הגישה לגשר טריאנה. עם זאת, אנשי סביליה התנגדו למהלך הזה ופנו למלך פורטוגל, ז'וזה הראשון שהתערב. ב-1760, המבנה שוחזר ובוצעו תיקונים בקומה התחתונה של המגדל, כמו כן חיזוק המבנה, ויצירת גישה ראשית חדשה דרך המעבר לשביל סביב החומה. באותה שנה, נבנה המפלס העליון על ידי המהנדס הצבאי, סבסטיאן ואן דר בורכט, שעבד גם במפעל הטבק המלכותי . עבודות אלו שינו את מראה המגדל בהשוואה למה שנראה בתחריטים מהמאה ה-16 או ה-17.

## בתרבות
* המגדל מוזכר בשירו של דייוויד ברוזה, "בנהר של סביליה".

## גלריה

קובץ:Torre_del_Oro_flag_Seville_Spain.jpg|טורה דל אורו
קובץ:Torre_del_Oro,_atardecer.JPG|טורה דל אורו
קובץ:The_Guadalquivir_and_the_Golden_Tower_by_David_Roberts.jpg|דייוויד רוברטס, גואדלקוויר ומגדל הזהב, 1832
קובץ:Sevilla - panoramio - Adelino Manuel Pinhe….jpg|טורה דל אורו בלילה
קובץ:Σεβίλλη, Γουαδαλκιβιρ και ο Torre del Oro.JPG|מבט על טורה דל אורו, מהצד השני של הנהר גואדלקיביר


## לקריאה נוספת

* Falcón Márquez, Teodoro (1983), The Torre del Oro, Seville: Provincial Council of Seville. Publications Service.  
* Fernández Duro, Cesareo (1894), The Castile Navy from its origin and conflict with that of England until it was recast in the Spanish Armada, Madrid.

## קישורים חיצוניים

* 
* טורה דל אורו בסביליה
* מדריך טורה דל אורו בסביליה

## הערות שוליים

קטגוריה:סביליה: מבנים
קטגוריה:אירופה: בתי סוהר
קטגוריה:אירופה: מגדלים
קטגוריה:ביצורים
קטגוריה:ספרד: מוזיאונים
קטגוריה:אטרקציות תיירותיות: מגדלים
ג'סי דונלדסון

**ג'סי מונרו דונלדסון** (באנגלית: **Jesse Monroe Donaldson**; 17 באוגוסט 1885 - 25 במרץ 1970) היה המנהל הכללי של דואר ארצות הברית בשנים 1947–1953 בממשלו של נשיא ארצות הברית הארי טרומן. דונלדסון היה המנהל הכללי הראשון של הדואר שהחל את הקריירה שלו כדוור.
## ביוגרפיה
ג'סי דונלדסון נולד בשלביוויל, אילינוי. הוא היה בנם של מוזס מרטין דונלדסון, סוחר ומנהל הדואר המקומי, ושל רעייתו, אמנדה סאלאת'ה ליטל. דונלדסון היה מתודיסט באמונתו והיה חבר בבונים החופשיים. ב-1911 הוא נשא לאישה את נל פרן גרייביל, יחד הם הביאו לעולם שלושה ילדים. דונלדסון החל את הקריירה שלו במחלקת הדואר ב-1908 כאחד משלושת הדוורים של שלביוויל. לאחר מכן הוא התקדם בסולם התפקידים במחלקה.

ב-16 בדצמבר 1947 מונה דונלדסון על ידי נשיא ארצות הברית הארי טרומן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית, בעקבות התפטרותו של רוברט האנגן. בתפקיד זה הוא כיהן עד תום נשיאותו של טרומן בינואר 1953. במהלך תקופה זו הוא יזם תהליכי מודרניזציה במחלקת הדואר. הוא דאג להנפקת בול הדואר בעריך של 3 סנט לכבודן של "אמהות כוכב הזהב" (Gold Star Mothers), האמהות שאיבדו את יקיריהן במלחמה, במיוחד אמם של האחים סאליבן.

ג'סי דונלדסון נפטר בקנזס סיטי, מיזורי ב-25 במרץ 1970 ונטמן בבית הקברות פורסט היל שבעיר.

## לקריאה נוספת

*  "Donaldson, Jesse Monroe", in Biographical Directory of the United States Executive Branch, 1774-1989, Robert Sobel, ed. (Greenwood Publishing Group, 1990) p. 108.


## קישורים חיצוניים

* ג'סי דונלדסון באתר American President.org 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:המנהלים הכלליים של דואר ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל הארי טרומן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1885
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1970
מדונה דלה סגג'ולה

**מדונה דלה סגג'ולה** (באיטלקית: **Madonna della Seggiola**) הוא טונדו שמן על לוח עץ, מעשה ידי הצייר רפאל, שצויר בין השנים 1513–1514 ומתאר את המדונה והילד. היצירה מוצגת בפאלאצו פיטי בפירנצה.
## היסטוריה ורקע
ממוזער|מסגרת דקורטיבית של הציור

רפאל יצר את הציור ברומא, אך עד מהרה הוא עבר לאוספי בית מדיצ'י שם תועד כבר בשנת 1589. הוא נלקח שלל בידי צבאו של נפוליאון בשנת 1799 והועבר לפריז. הוא הוחזר לפירנצה בשנת 1815.

ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר העריץ מאוד את רפאל, ולאות כבוד שילב ציור זה ברבים מיצירותיו. יוהאן זופני  כלל את הציור הזה, יחד עם רבים אחרים, בציורו "הטריבונה של אופיצי"  משנת 1770.

בגלל המסגרת העגולה של הציור, הוא הפך לנושא של אגדת עם לפיה ילדה כפרית מצילה נזיר מחבורת זאבים בין ענפי עץ אלון, והנזיר מנבא שהיא תונצח על המעשה הטוב שלה. כעבור שנים נולדו לילדה שני ילדים, והעץ הפך לחביות יין. רפאל פגש בשלושה, והשתמש בתחתית חבית כדי לצייר אותם. אגדה זו הייתה הנושא של ליטוגרפיה משנת 1839 מאת אוגוסט הופגרטן וציור מאת יוהאן מיכאל ויטמר.

בשנת 1858 כתב הסופר נתניאל הות'ורן כי הציור הוא "היפה בעולם" לאחר שראה תדפיס שלו.

היצירה מוצגת בפאלאצו פיטי מאז המאה ה-18.
## תיאור היצירה
הציור הוא בצורת טונדו, שמשמעותו באיטלקית "עגול", צורה אשר בדרך כלל נקשרה בתקופת הרנסאנס לערכי משפחה. הוא מתאר את מרים, אם ישו מחבקת את ישו הילד בשתי ידיה, ואילו יוחנן המטביל הצעיר צופה במסירות.

יצירה זו, שצוירה ברומא, אינה כוללת קווי מתאר גאומטריים קפדנים וסגנון ליניארי כמו ציורים קודמים של רפאל באותו נושא שצוירו בפירנצה. במקום זאת, נראה כי הצבעים החמים יותר מרמזים על השפעתם של יריביו הוונציאנים של רפאל: טיציאן וסבסטיאנו דל פיומבו.

צורת הטונדו היא כשלעצמה תזכורת לפירנצה ולסגנון המאה ה-15. האמן המתאים את הדמויות לקווי המתאר של הטונדו, ובכל זאת הקומפוזיציה לא מאולצת. הדמויות עוקבות אחרי עקומת המסגרת, משתלבות זו בזו ומתכנסות סביב נקודת המשען של הציור: ישו הילד, המרכז הרוחני של התמונה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רפאל: ציורים
קטגוריה:אמנות נוצרית
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
פיליפ פליין

**פיליפ פליין** הוא מעצב אופנה גרמני ומייסד קבוצת **PHILIPP PLEIN** הבינלאומית, הכוללת את המותגים פיליפ פליין ופליין ספורט.

## קריירה
פליין למד משפטים כשהחל לעצב מיטות כלבים יוקרתיות. עד מהרה משך העיצוב שלו תשומת לב ממומחים בענף עיצוב הפנים ובשנת 1998 נוסדה החברה במינכן, גרמניה. פליין החל לייצר תיקים ואביזרים משאריות העורות האקזוטיים שנמכרו לצד פריטי העיצוב שלו בירידים. בשנת 2003 התבקש היזם לעצב טרקלין ביריד הסחר הגרמני CPD דיסלדורף, עבור Moët & Chandon, שם הורשה גם למכור את אביזריו. מותג האופנה הקז'ואלי בעל השם הראשוני נולד כעבור שנה בשנת 2004, בעוד המותג היוקרתי הנוכחי של פיליפ פליין הושק בשנת 2008.

פליין הוא אחד האישים או המשפחה העשירים ביותר בשווייץ לשנת 2019, כך על פי המגזין העסקי Bilanz ב"Die 300 Reichsten" השנתי (ברשימת 300 העשירים ביותר) עם שווי נקי של 300 מיליון פרנק שווייצרים.
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מותגי אופנה עילית
קטגוריה:מעצבי אופנה גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1978