open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כהנא חי

**כהנא חי** הייתה תנועה פוליטית ימנית קיצונית ישראלית וארגון טרור, שהוקמה עקב פיצול בתנועת כך לאחר רצח מנהיגה מאיר כהנא ב־1990. התנועה פעלה עד להכרזתה כארגון טרור והוצאתה מחוץ לחוק במרץ 1994 בעקבות טבח מערת המכפלה.

## היסטוריה

כהנא חי הוקמה על ידי פורשים מתנועת כך, לאחר רציחתו של מנהיג כך, הרב מאיר כהנא, בשנת 1990. בראש הפורשים עמד בנו של הרב מאיר כהנא, הרב בנימין זאב כהנא. אליו הצטרפו, בין השאר, יקותיאל בן יעקב (מייק גוזובסקי) ודוד אקסלרוד. מרכז התנועה היה בהתנחלות כפר תפוח שם הוקמה ישיבת הרעיון היהודי, פעילות מרכזית נוספת של תנועת "כהנא חי" הייתה הוצאת עלון פרשת השבוע "דרכה של תורה" ברוח התנועה.

למרות שמלבד הרב בנימין זאב כהנא לא היה בין הפורשים אף פעיל בולט מתנועת כך, הציבור היה מודע לה ובעטיה היה מודע לפילוג שחל בין ממשיכי דרכו של מאיר כהנא. זאת משום ששתי המפלגות, כך וכהנא חי, ניסו להתמודד בבחירות לכנסת. המפלגה ניסתה להתמודד בבחירות לכנסת השלוש עשרה ב-1992 אך נפסלה, יחד עם כך, על ידי ועדת הבחירות המרכזית. כך נפסלה עקב תיקון מס' 9 לחוק יסוד: הכנסת משנת 1985 שהתיר פסילת רשימה שהמצע שלה מהווה הסתה לגזענות, ו"כהנא חי", שהגישה את ספר התנ"ך בתור מצע, נפסלה משום שהמצע שלה אינו קונקרטי.

ביום השנה השני להרצחו של הרב מאיר כהנא, בנובמבר 1992, זרקו שלושה מפעילי התנועה רימון רסס אל שוק הקצבים שבעיר העתיקה בירושלים, רצחו פלסטיני ופצעו שבעה אחרים.

באפריל 1992 דובר התנועה קיבל אחריות על תקיפת מסגד בכפר פלסטיני.
שתי התנועות, כך, בראשותו של ברוך מרזל ותנועת 'כהנא חי', בראשותו של בנימין זאב כהנא, הוגדרו בישראל כארגון טרור והוצאו אל מחוץ לחוק במרץ 1994 בעקבות טבח מערת המכפלה בידי ברוך גולדשטיין שהיה פעיל כך. פעילי התנועות המשיכו מאז בהפצת רעיונותיהם בלא מסגרת מפלגתית מסודרת, כך שהפילוג ביניהם הלך והיטשטש. ב-31 בדצמבר 2000, נרצחו הרב בנימין זאב כהנא ואשתו בפיגוע ירי על ידי מחבלים ובעקבות הרצח היטשטש הסממן האחרון לפילוג בין ממשיכי דרכו של הרב מאיר כהנא.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני טרור יהודים בישראל
קטגוריה:מפלגות יהודיות דתיות בישראל
קטגוריה:ישראל: מפלגות ימין היסטוריות
קטגוריה:ארגוני ימין רדיקלי בישראל
קטגוריה:כהניזם
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני: ארגוני ימין ישראליים
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1992
ספרי הסיבילות

[שמאל|ממוזער|250px|הסיבילה וספר הסיבילות. [פרסקו מעשה ידי מיכלאנג'לו.]]
**ספרי הסיבילות** (בלטינית: **sibyllini libri**) היו אסופה של ספרי אמירות האוראקל ברומא העתיקה, אשר אבדו עם הזמן.

נטען כי הספרים הושגו בזמן שלטונו של המלך האגדי לוקיוס טארקוויניוס פריסקוס או לפי דיווחים אחרים בזמן המלך טרקוויניוס סופרבוס כאשר סיבילה, אישה שנחה עליה הרוח הנבואית, הציגה עצמה בפני המלך והציעה לו תשעה ספרים למכירה. כאשר המלך סירב לרכוש אותם היא שרפה שלושה מהם וחזרה ודרשה אותו מחיר עבור השישה שנותרו. המלך סירב שוב והסיבילה שרפה שלושה נוספים ודרשה אותו מחיר עבור אלו שנותרו. סקרנותו של המלך התעוררה והוא רכש את הספרים ואז נעלמה הסיבילה.

הספרים נכתבו ככל הנראה ביוונית, כפי שהיו המאוחרים יותר ומכך נובע ככל הנראה שמקורם היה יווני, אם כי אין הסכמה בין החוקרים מהיכן ביוון הגיעו. ספרי הסיבילות נשמרו בארון אבן תחת הקרקע במקדש יופיטר קפיטולינוס תחת שמירה של פקידים שמספרם עלה עם הזמן ונמנו עם הדקמוירי. לציבור לא הייתה רשות לעיין בספרים, אך לסנט הייתה הזכות להורות לדקמוירים לעיין בהם.

הספרים שימשו במקרים של אסונות או נבואות שחורות, אך קשה לדעת אם הכילו נבואות או פשוט הכוונות מה לעשות כדי לפייס את דעתם של האלים, מסתורין שהתעצם כאשר אחד משומרי הספרים גילה את תוכנם והוצא להורג. לפי ליוויוס, הספרים המקוריים לא שימשו כמו האוראקל ביוון כדי להבין את העתיד אלא כדי ללמוד מה יש לעשות מבחינה פולחנית כדי למנוע מן האלים לכלות זעמם באדם. ככל הנראה, נשלף אחד הקלפים עליו היו רשומים הדברים לפי הגרלה מסוימת והפעולה שהייתה כתובה בו היא זו שבוצעה.

ספרי הסיבילות הושמדו בשריפה במקדש יופיטר בשנת 82 לפנה"ס וכדי לשחזרם נשלחו שליחים לערים באיטליה, יוון ואסיה הקטנה כדי ליצור אוספים חדשים, שהופקדו באותו מקום במקדש שנבנה מחדש. מאחר שספרי נבואה רבים, שחלקם התיימרו להיות מפי האוראקל הסיביליני נפוצו ברומא, הורה אוגוסטוס להביא את כולם לפראיטור העיר (praetor urbanus) ביום מסוים ולשרפם, וכן הורה כי איש לא ישמור ספרי נבואה באופן פרטי. כאלפיים ספרי נבואה נשרפו בעקבות זאת ואלו שנחשבו אמיתיים הופקדו בשתי תיבות מצופות זהב בבסיס פסל אפולו במקדש אפולו בפלטין והופקדו עליהם הקוינדקמוירי. אוגוסטוס גם הורה לכתוב מחדש חלק מהנבואות שדהו. הקיסר טיבריוס בחן שוב את הספרים ודחה רבים מהם כמיותרים ומספר שנים אחר כך הוצע להוסיף כרך חדש לספרי הנבואות.

כותבים נוצרים טענו פעמים רבות כי בספרי הסיבילות ישנה התייחסות לבואו של המשיח ישו, אך בכל המקרים היו הטענות מבוססות על זיופים שונים. לא ידוע באיזה משקל בדיוק היו כתובות הנבואות הראשונות, אך אלו שנאספו אחרי שריפת הקפיטול הן ללא ספק בחרוז יווני (הקסמטר) ובאקרוסטיכון. יחד עם הספרים נשמרו גם הספרים של האחים המנבאים מרקיוס, הנבואות האטרוסקיות של הנימפה ביגואה ואלו של אלבונה מטיבור.

ספרי הסיבילות נותרו במקדש אפולו עד שנת 405 לספירה, ואז נטען כי נשרפו על ידי המצביא הונדלי סטיליקו, שהיה שליטה בפועל של רומא משנת 395.

## ראו גם
*חזיונות הסיבילות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומא העתיקה: דת
קטגוריה:רומא העתיקה: ספרות
קטגוריה:יצירות אבודות
קטגוריה:ספרות בשפה היוונית
קטגוריה:מיתולוגיה רומית
גן פעמון הדרור

**גן הפעמון** או בשמו המלא **גן פעמון הדרור** הוא גן עירוני גדול בירושלים. הגן ממוקם בסמוך למרכז העיר, בין השכונות טלביה, המושבה הגרמנית וימין משה. מבחינה טופוגרפית, שטח הגן הוא פתחו הצפוני של עמק רפאים. ממזרח נתחם הגן ברחוב דוד המלך, כשמעברו השני גן בלומפילד.

## היסטוריה
הגן הוקם בשנת 1976 על חלק ניכר משטח "מתחם עומריה", לאחר שתוכנית רחבת היקף להקמת מגדלי מגורים יוקרתיים ובתי מלון במקום בוטלה עקב מחאה ציבורית, והוחלפה בתוכנית צנועה יותר שכללה גם פארקים ושטחים פתוחים לפי הצעת צוות בראשותו של האדריכל דוד קרויאנקר. עם זאת צפונית לגן הוקם ב-1983 מלון לרום (המלון שינה את שמו למלון ענבל) ומדרומו תוכנן לקום מלון של רשת ארבע העונות. בקרבת הגן קיימים מלונות נוספים, שהבולט ביניהם הוא מלון אוריינט מרשת ישרוטל.

הגן נחנך במלאת 200 שנה לעצמאות ארצות הברית. במרכזו הוצב פעמון העתק של 'פעמון הדרור' המפורסם בפילדלפיה. הפעמון ניתן במקור לכנסת ביום העצמאות 1955 על ידי ועד ידידי ישראל בפילדלפיה, ונמסר על ידי הליגה לידידות אמריקה־ישראל בטקס בנוכחות סגן ראש עיריית פילדלפיה ומושל מישיגן גרהרד מנן ויליאמס. הפעמון הוצב בגן הנשיא (לימים גן וואהל וורדים). והועבר לגן עם הקמתו באישור הכנסת ולבקשת טדי קולק, ראש עיריית ירושלים.

מונומנט אחר הוקם ברחבה בחלקו הצפוני של הגן. שם "בוקעת" מתוך הקרקע דמות של דרקון העשויה בטון. על-פי השילוט בגן, הדרקון מכונה ג'רי.

ברחבי הגן ניתן למצוא אמפיתיאטרון קטן מאבן לכ-500 צופים ומתקנים שונים כגון מרכז החלקה על גלגיליות, גני שעשועים לילדים, וכן מגרשי כדורסל, קטרגל, פינג פונג, ומשנת 2010 גם מגרשי כדורגל חופים בהם מוקמים יציעים זמניים המכילים מאות מקומות בעת טורנירים. בנוסף פועל בשטח הגן גם תיאטרון הקרון שבשנת 2016 נחנך עבורו מבנה חדש וגדול יותר (מאשר המתקן הישן), בעלות של כ-5 מיליון ש"ח. בחודש מאי 2014 נפתח בגן סקייטפארק מהגדולים בארץ שעלות הקמתו מעל 10 מיליון ש"ח ושטחו כ-2,500 מ"ר. בסקייטפארק הוקם גם יציע מוצלל לשבעים צופים ותאורת לילה שיאפשרו לו לארח תחרויות סקייטבורדינג.

מאז שנת 2004 משמש הגן כנקודת ההתחלה למצעד הגאווה השנתי של העיר ירושלים.

בשנת 2016 אושרה תוכנית להקים בצידו הדרומי של הגן טיילת המכונה "טיילת דובנוב", על שם הרחוב הסמוך, שתכלול שבילים לאופניים והולכי רגל, ספסלים ותאורת רחוב ותקשר בין רחוב דובנוב המגיע סמוך למתחם תיאטרון ירושלים ולידו גם לאתרים כגון וילה שרובר, בית הנסן, חורשת הירח ובין מתחם התחנה. עלות פיתוח הטיילת הצפוי הוא כשני מיליון ש"ח. בין האתרים שתקשר הטיילת ניתן למנות את גן השושנים, תיאטרון הקרון, הסקייטפארק, חזיתו של מלון הארבע העונות המתוכנן וכאמור מתחם התחנה ופארק המסילה.

## גלריה

קובץ:Gan Hapaamon.jpg|העתק פעמון הדרור, המוצב בגן הפעמון בירושלים
קובץ:GanPaamonHaDerorSkateparkDec122022 01.jpg|הסקייטפארק בגן פעמון הדרור
קובץ:GanPaamonHaDerorSkateparkMay062023.jpg|הציור הצבעוני בסקייטפארק בגן פעמון הדרור
קובץ:Plesnerjery.jpg|פסל "ג'רי הדרקון" בעיצוב אולריק פלסנר
קובץ:Amphitheater at Liberty Bell Park in Jerusalem.jpg|תיאטרון קטן בגן הפעמון


## קישורים חיצוניים

* גן הפעמון באתר עכבר העיר (הקישור אינו פעיל)
* תיאור מפורט של ביקור בגן הפעמון באתר הטיולים "נלך".

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: גנים ופארקים
קטגוריה:רחוב דוד המלך
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן דוד בסט
גריי

**גריי** (מסומן על ידי Gy), היא יחידה במערכת היחידות הבין-לאומית עבור מנת הספיגה של קרינה. גריי אחד מוגדר כשווה לספיגה של ג'אול אחד של אנרגיית קרינה על ידי ק"ג אחד של חומר.

גריי אחד שווה גם ל־100 רד (rad), יחידה ישנה יותר.

יחידת הגריי הוגדרה ב-1975, ונקראת על שמו של הפיזיקאי האנגלי לואיס הרולד גריי  (1905–1965), מראשוני החוקרים בתחום הרדיוביולוגיה.

\mathrm{Gy=\frac{J}{kg}=\frac{m^2}{s^2}=100\ rad}

## ראו גם
* יחידות מידה על שם אישים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:יחידות מידה
קטגוריה:קרינה
קטגוריה:מערכת היחידות הבין-לאומית
WiMAX

**WiMAX** (ראשי תיבות של **W**orldwide **I**nteroperability for **M**icrowave **A**ccess) הוא קבוצה של תקנים לתקשורת אלחוטית לטווחים בינוניים, המבוססים על תקני IEEE 802.16. התקן הוא חלק מקבוצת תקני ה-IEEE 802 של ארגון ה-IEEE, העוסקים ברשתות מקומיות (LAN) ורשתות עירוניות (MAN) ומתמקד בנקודות גישה המספקות שירותי תקשורת נתונים אלחוטית בפס רחב, באמצעות תקשורת בגלי מיקרו לטווח ארוך.

הפיתוח של תקן ה-WiMAX החל באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 בתמיכה של חברת אינטל. תקן ה-WiMAX תוכנן כשיפור ("הדור הבא") של תקן ה-Wi-Fi הנפוץ, אשר מאפשר העברת נתונים ברשת מקומית (LAN) למרחקים קצרים (עד עשרות מטרים). מקדמי התקן שאפו לאפשר חיבור אלחוטי למרחק של עד 50 קילומטר. ניסויים שנעשו מצביע על טווח של עד 15 קילומטר בתנאים סבירים (היעדר מכשולים גדולים בדרך, מזג אוויר נאה). משדרי ה-WiMAX נקראים "תחנות בסיס" (base stations) והם דומים במהותם לתחנות הבסיס הסלולריות.

לתקן שתי גרסאות עיקריות, אחת בתדרים שמעל 10GHz ואחת בתדרים שבין 2GHz עד 10GHz.

למרות הערכות שהתקן יהיה מרכיב נכבד בתקשורת הסלולרית העולמית, הצלחתו בסופו של דבר הייתה מוגבלת ביותר. מלבד שימוש בו בטכנולוגיית AeroMACS, המשמשת לתקשורת בשדות תעופה ופריסה בכמה מדינות מתפתחות, רובם של ספקי התקשורת בעולם לא אימצו אותו. זאת – בעיקר עקב העובדה שהתקן LTE היה המשך טכנולוגי לתקנים שהיו בשימוש נרחב.

## ציפיות מהתקן
[שמאל|ממוזער|200px|תחנת בסיס של WiMax ב[ליטא]]
תקן ה-WiMAX תוכנן להציב תחרות ישירה לטכנולוגיות הפס הרחב שהיו נפוצות בזמנו, בעיקר טכנולוגיות ה-ADSL וה-DOCSIS (האינטרנט בכבלים). תקן ה-WiMAX תוכנן לספק חיבור תשתית לאינטרנט וגם שירותי טלפוניית IP שיתחרו בשוק הטלפונים הסלולריים, ואף שירותי טלוויזיית IP.

אף שישנם רבים שקשרו בין WiMAX לבין הדור הבא של הרשתות הסלולריות ("דור ארבע"- 4G), לצידה התפתחה טכנולוגית ה-LTE שלבסוף זכתה לתפוצה רחבה והפכה למזוהה עם 4G.

## בישראל
העיר הראשונה בישראל בה הופעלה טכנולוגית WiMax היא שדרות. העיר חוברה למערכת בניסוי של החברות 012 סמייל ואלווריון (שפיתחה נקודות גישה, ציוד קצה, אמצעי ניהול ואפליקציות ל-WiMax). ב-5 ביוני 2008 הופעל ניסוי דומה של חברת מירס בשיתוף עם בזק בינלאומי בערים אשקלון (בה התבצעו ניסויים ביטחוניים ב-WiMAX) ותל אביב.

הרגולטור וחברות הסלולר ייאלצו גם להתמודד עם הופעתם של שירותי שיחה שלא שילמו רישיון מפעיל. בסוף נובמבר 2008 הודיעו במשרד התקשורת על צעדי אכיפה שיינקטו כנגד חברות ששוכרות בזול חבילת רוחב פס, ומשתמשות בה בשיטת ה-Callback כדי להעביר שיחות VoIP בינלאומיות.

## קישורים חיצוניים

* הצצה על טכנולוגית WiMax, לביא שיפמן, באתר NetCHEIF
* 
* 
* 
* אינטל WIMAX
* "צה"ל יהיה בין הצבאות הראשונים עם WiMax" באתר The Marker
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
קטגוריה:תקני IEEE
קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
קטגוריה:קשר רדיו
ריחן (מושב)

**רֵיחָן** היא התנחלות ומושב עובדים קהילתי, חילוני, השוכן בגוש שקד שבצפון השומרון, באזור קציר. היישוב שייך למועצה אזורית שומרון.

## אטימולוגיה
היישוב נקרא על שם יער ריחן, שעל שמו נקרא גם הכפר אום א-ריחאן הסמוך, שניהם על שם התבלין ריחן (בזיליקום. בערבית: ريحان -  ריחאן).

## היסטוריה
ההתיישבות עלתה על הקרקע כהיאחזות נח"ל על ידי גרעיני הנח"ל סנונית ואלעד ב-11 בספטמבר 1977. בעת ההקמה עלו טענות של ערבים לבעלות על האדמות עליהן היא הוקמה וסגנית פרקליט המדינה, פליאה אלבק יצאה לשטח לוודא שמדובר באדמות מדינה. ריחן אוזרח ביוני 1979, עת הפך למושב שיתופי. התנועה המיישבת בו הייתה תנועת העובד הציוני.

היישוב היה ראשון היישובים בגוש יישובי שקד, והוקם על מנת ליצור התיישבות ישראלית בין צפון-מערב השומרון לבין כביש ואדי עארה, אזור בו מושב מי עמי היה יישוב יהודי בודד. בתחילה היישוב היה קטן מאוד ותואר כ"כמה מתיישבים, כמה אשקוביות וכמה אזבסטונים". היישוב שוכן על רכס המשתפל למערב, בגובה 387 מטרים מעל הים. מצפון למורדות היישוב נחל נרבתא ומדרום ואדי לחף אל-חספה.

שטח השיפוט של ריחן 13,442 דונם, ממוצע של 74 דונם לנפש.

ביישוב פועל לול תרנגולות ומטע זיתים המשווק זיתים למאכל מזן פישולנד ופיקואל ושמן מזן לצינו וקורוטינה.

ביישוב מיזמי תיירות המארחים מכל הארץ, ביניהם  עגלת קפה חדשה, בשם  "זאת  העגלה" הנמצאת על הרכס  למול נוף שמורת יער  ריחן.

יישובים ישראליים סמוכים הם שקד, חיננית וטל מנשה. יישובים פלסטינים סמוכים הם אום א-ריחאן, ח'רבת טורה אל-ע'רביה, זבדה וברטעה.

מצפון ליישוב מצויה שמורת הטבע יער ריחן. על שם היער קרוי היישוב.

היישוב נמצא בצידה המערבי של גדר ההפרדה, יחד עם היישובים הסמוכים לו.

ביישוב שתי אגודות האחת חקלאית שיתופית (חמישה חברים) והשנייה קהילתית. ביישוב כ-115 משפחות בעלות אופי חילוני, חלקן מסורתיות.

הוועד המנהל של היישוב מורכב מחמישה בעלי תפקידים המנהלים את האגודה הקהילתית, מנכ"ל האגודה משותף לוועד המקומי.

## קישורים חיצוניים

* ריחן, באתר הבית
* ריחן, באתר מועצה אזורית שומרון

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1977
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:מושבי העובד הציוני
קטגוריה:גוש יישובי שקד
קטגוריה:התנחלויות חילוניות ביהודה ושומרון
קטגוריה:יער ריחן
קטגוריה:רכס אמיר: יישובים
קטגוריה:מושבים ביהודה ושומרון
שבי שומרון

**שָׁבֵי שׁוֹמְרוֹן** היא התנחלות, יישוב קהילתי ויישוב דתי בצפון השומרון. היישוב שייך למועצה אזורית שומרון ותנועת אמנה.

## היסטוריה
היישוב הוקם בסוכות ה'תשל"ח (1977) על ידי גרעין של משפחות צעירות מנתניה והסביבה, על חלק מבסיס הטירונים של חיל התותחנים (בט"ר חת"ם 5071). בט"ר חת"ם שכן במקום עד 1993, אז פונה למחנה שבטה. בסיס זה היה מחנה ירדני שנתפס על ידי צה"ל במלחמת ששת הימים וניתן לראות ביישוב מספר מבנים מאותה התקופה. היישוב נמצא בקרבת חורבות העיר שומרון שהייתה בירת ממלכת ישראל, ומכאן שמו, כלומר "שבים לשומרון". אחד ממייסדי היישוב, שכיהן גם כראש הוועד המקומי וכראש המועצה האזורית שומרון, הוא אריה עופרי.

כיום ישנו בסיס צבאי בכניסה ליישוב אשר משמש לרוב את חטיבות גדס"ר.

מוסדות ביישוב: בית ספר יסודי אזורי לבנות ובית ספר לבנים (עד כתה ו'), מדרשת שומרון, ישיבת נחלת יוסף - ישיבה גבוהה/הסדר בראשות הרב שמידט, ביישוב פועל סניף מעורב של תנועת בני עקיבא.

בתחילת שנת 2018 מנה היישוב כ-215 משפחות. בינואר 2021 אישרה ממשלת ישראל בניית 152 יחידות דיור נוספות ביישוב. בשנת 2022 החלה בנייה של 20 יחידות דיור ביישוב, והבנייה הסתיימה בשנת 2025. לעוד המון מידע על ההיסטוריה של שבי שומרון ראו סיפור מקומי, שבי שומרון

## גלריה

קובץ:Shaveishomron01.JPG|בית מגורים טיפוסי ביישוב, 2006
קובץ:שבי-שומרון9496.JPG|שכונת מגורים חדשה ביישוב, 2006
קובץ:שבישומרון 9497.JPG|חלק מהמחנה הירדני הנטוש ובצידו שרידי מסגד, לאחר שעבר שיקום חיצוני בידי תושבי המקום, 2006
קובץ:ביתכנסתשבישומרון 2161.JPG|בית הכנסת המרכזי ביישוב, 2010
קובץ:ישיבהגבוההשבישומרון 2196.JPG|בניין הישיבה הגבוהה (2010), ששימש בעבר מבנה המפקדה הירדנית במחנה ששכן במקום עד 1967,
קובץ:Shavei Shomron 02.jpg|הכיכר המרכזית של היישוב


## קישורים חיצוניים

* סיפור מקומי - שבי שומרון

* 
* שבי שומרון - באתר המועצה האזורית שומרון
* תמונות וסקירה של שרידי המחנה הירדני בלב שבי שומרון באתר 'חלון אחורי', 10/2010.

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1977
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם יישוב קדום
טונל

ה**טונל** (בטורקית: **Tünel**, מצרפתית: **Tunnel**) הוא קו רכבת תחתית קצר ביותר באיסטנבול שבטורקיה. קו זה הוא פוניקולר, בדומה לכרמלית שבחיפה. לקו הרכבת שתי תחנות בלבד - קאראקוי (**Karaköy**) ובייולו (**Beyoğlu**), ואורכה של המסילה 573 מטרים. הטונל היה לקו הרכבת התחתית השני בעולם והוקמה זמן קצר לאחר הקמתה של הרכבת התחתית של לונדון.

הטונל נפתח ב-7 בינואר 1875 על מנת לקשר בין השכונות פרה וגלאטה, שתיהן נמצאות בחלקה החדש של איסטנבול, על גבעה הנמצאת צפונית לקרן הזהב. המנהרה נבנתה על מנת להקל על הרוצים לעלות את העלייה התלולה של למעלה מ־60 מטרים. השכונות גלטה ופרה נקראות היום קאראקוי ובייאואולו בהתאמה.

משך הנסיעה בקו הרכבת הוא כדקה וחצי. במסילה נוסעת רכבת אחת ולה שני קרונות. מהירות הנסיעה היא כ־25 קמ"ש. כיום מהווה קו הטונל חלק ממערכת התחבורה המסילתית באיסטנבול.

## היסטוריה
רעיון הקמת הטונל היה רעיון של המהנדס הצרפתי אנרי גאוואן (Henri Gavand) בשנת 1867. שנתיים לאחר מכן, ב־6 בנובמבר 1869 העניק לו הסולטאן אבדילאזיז את הזיכיון להקים את הרכבת. הבנייה החלה ב־30 ביולי 1871, לאחר שנמצא בעבורה מימון של משקיעים ברחבי העולם. הבניה הסתיימה בדצמבר 1874, והרכבת נפתחה לקהל ב־17 בינואר 1875.

במקור נמשכה הרכבת על ידי סוסים. בשנת 1910 החלה להיות מופעלת על ידי חשמל. בשנת 1939 הולאמה הרכבת והפכה להיות חלק מה־İETT (ראשי תיבות של İstanbul Elektrik Tramvay ve Tünel) - מערכת התחבורה התחתית של איסטנבול.

בשנת 1971 הוחלפו קרונות העץ המקוריים בקרונות מתכת.

## גלריה

קובץ:Istanbul - panoramio (126).jpg|קרון המערכת
קובץ:Istambul tunel.jpg|מנהרת המערכת
קובץ:Istanbul Tunel Karaköy Beyoğlu.jpg|הרכבת עוצרת ברציף
קובץ:Beyoglu Tünel station.jpg|תחנת בייולו


## קישורים חיצוניים

* 

* לוח הזמנים של הטונל (מקבאטש)

קטגוריה:טורקיה: רכבות תחתיות
קטגוריה:איסטנבול: תחבורה
קטגוריה:פוניקולרים
קטגוריה:קווי רכבת תחתית
אלון (יישוב)

[ממוזער|250px|הכניסה [בית פרת - מדרשה ישראלית|למדרשת בית פרת]]
[ממוזער|250px|השלט ההיסטורי [ארץ המרדפים|דרך ארץ מרדפים בכביש בדרך לאלון]]

**אלון** היא התנחלות ויישוב קהילתי מעורב דתי-חילוני, מיישובי המועצה אזורית מטה בנימין. 

עד מרץ 2026 היישוב נחשב לשכונה של ההתנחלות כפר אדומים, אך במועד זה היישוב הוכר ביישוב עצמאי.

היישוב נמצא באזור מדבר יהודה, על הגדה הדרומית של נחל פרת (ואדי קלט), בגובה של 250 מטרים מעל פני הים. ביישוב מתגוררות, נכון ל-2025, כ-280 משפחות.

## היסטוריה
היישוב, שהוקם באפריל 1990 באישור מועצת התכנון העליונה, נקרא על שם יגאל אלון וממוקם בתחילת "כביש אלון", בקרבת הדרך מירושלים לים המלח. בראשיתו נחשב היישוב לשכונת הרחבה של כפר אדומים ונקרא "כפר אדומים ב". כך נעקף הצורך באישור של ועדת השרים להתיישבות. לאחר זמן קצר נותקה השכונה מכפר אדומים ומאז היא מנוהלת על ידי אגודה שיתופית קהילתית, עם מזכירות עצמאית.

במרץ 2019, אישרה מועצת התכנון העליונה במנהל האזרחי תוכנית להכפלת גודל היישוב, והקמת 325 יחידות דיור חדשות.

במרץ 2025 הקבינט המדיני ביטחוני החליט להעניק ליישוב מעמד עצמאי מכפר אדומים.

בתחילת מרץ 2026, חתם אלוף פיקוד מרכז אבי בלוט על תחום השיפוט של היישוב אלון.

ממערב ליישוב הוכשר "מצפה אורית", המשקיף על מתלול נחל פרת ויישובי האזור. מצפה דניאל בן הרוש שהוקם ביישוב לזכרו של דניאל בן הרוש, תושב המקום שנפל ברצועת עזה משקיף על מדבר יהודה ונחל פרת, לצד אתרים גאוגרפיים והיסטוריים רחבים: השומרוני הטוב, הר נבו, גיא הצבועים, מרפסת ים המלח, מצפה יריחו, פסגות חגי, בקעת יריחו, מבצר קיפרוס, ארמונות החשמונאים, רבת עמון, מוצב דיה, ונחל פרת.

## אופי היישוב
ביישוב מתקיימים חוגים ופעילויות שונות למבוגרים לילדים ולנוער. ביישוב פועלים מספר מוסדות קהילתיים בין היתר פועלת ספרייה, המשמשת גם מרכז קהילתי תרבותי בו מתקיימות פעילויות מגוונות, וכן בית כנסת, המהווה מלבד מקום תפילה מקום כינוס ומפגש, בו מועברים בין השאר שיעורים והרצאות. ביישוב פועלת המדרשה "בית פרת - מדרשה ישראלית".

ביישוב פועלות מסגרות חינוך לגיל הרך, בהם מטופלים ומתחנכים ילדי היישוב מגיל 3 חודשים ועד לסיום גן החובה. בית הספר הממ"ד הניסויי בכפר אדומים לכיתות א'–ח' ממוקם ביישוב כפר אדומים הסמוך ומתאפיין בגישה ייחודית שמותאמת לרוח השילוב והשותפות בין דתיים וחילונים, ומשמש את יישובי האזור.

תנועת הנוער של הצופים מקיימת פעילות ענפה, פועלת אף היא ברוח יישובי גוש אדומים ופונה לילדים מכיתה ד' ומעלה. שבט יהודה הממוקם בכפר אדומים ומשויך רשמית לעדת הצופים הוא הראשון הפונה לקהל מעורב של חילונים ודתיים והוא מהשבטים המובילים בהנהגת יהודה.

מרבית התושבים עובדים בירושלים ובמעלה אדומים, באזור תעשייה מקומי ובו מספר מפעלי תעשייה קלה, בבתי הספר ובמסגרות החינוך בסביבה וכן ביוזמות תיירותיות מגוונות.

## גלריית תמונות

קובץ:שלט הכניסה ליישוב אלון.jpg|הכניסה ליישוב
קובץ:חוות ארץ בראשית בכניסה ליישוב אלון.jpg|חוות "ארץ בראשית" בכניסה ליישוב
קובץ:ALON211).JPG|צידו הדרומי של היישוב 12/08
קובץ:מצפה דניאל בן הרוש. צילום- עידית דוידוביץ.jpg|מצפה דניאל בן הרוש
קובץ:Mitspe Orit.jpg|מצפה אורית


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:הנצחת יגאל אלון
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:גוש אדומים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1990
קריית נטפים

**קִרְיַת נְטָפִים** היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי ובו כאלף תושבים נכון לראשית 2025. היישוב שוכן בשומרון ליד העיר אריאל והוא שייך למועצה אזורית שומרון.

## היסטוריה
החלטה על הכנת התשתיות ליישוב נתקבלה באפריל 1982. ההתנחלות הוקמה בשנת 1983, סוכות תשמ"ד על ידי המורה והמחנך זכריה דורי וגרעין משפחות בני העדה התימנית. היישוב הוקם במסגרת העמותה שנקראה ע"ש היישוב. הקמת היישוב היוותה חלק מהתיישבות רחבה יותר באזור במטרה ליצור רצף התיישבותי בין ראש העין ומרכז הארץ לבין אריאל ומרכז השומרון.

שם היישוב קריית נטפים ניתן על ידי מייסד היישוב אשר קרא למקום על שם הפסוק:  ().

מסביב לקריית נטפים ממצאים ארכאולוגיים רבים. ביניהם שרידי חקלאות קדומה הכוללים: גתות, בורות מים, עשרות שומרות עתיקות ומגדלי שמירה ששימשו את היוגבים הקדמונים. כמו כן, באזור מערות קבורה רבות, כשהגדולה והיפה בהן היא מערת "דריאל דאר" הנחשבת למקום קבורתו של שר האוצר של הורדוס.

במהלך 2008 התמנה הרב נתנאל עובד לתפקיד רב היישוב. הוא סיים את תפקידו ב-2024.

בספטמבר 2009 דחה בג"ץ עתירה שהגישה שלום עכשיו נגד בנייה בלתי חוקית על אדמות מדינה ואדמות פרטיות של פלסטינים ביישוב. בתשובה לעתירה, הודיעה המדינה לבג"ץ כי היא מאשרת את התכנון והבנייה של קריית נטפים (תב"ע). בעקבות אישור זה הסתיימו עבודות הפיתוח של 14 הבתים שנבנו והוקפאו על ידי בג"ץ וחודשה הבנייה ביישוב לאחר תוכנית ההקפאה.

## מאפיינים
ביישוב מתגוררות כ-270 משפחות. כרגע נמצאים בבנייה בניינים שיאכלסו 24 משפחות נוספות ויש תוכניות נוספות להתרחבות. הציבור ביישוב בעל אופי דתי והטרוגני בהיבטי גילים ועדות.
ממוזער|מראה היישוב

### שירותים לתושב
ביישוב פועלים מוסדות חינוך פורמליים ובלתי פורמליים: מעון, שלושה גני ילדים (לגילאי ט.ט. חובה ועד חובה), רכז נוער, תנועות "בני עקיבא" ו"עוז".

שירותי הדת ביישוב כוללים: שלושה בתי כנסת (אשכנזי נוסח ספרד, ספרדי ותימני), בית מדרש, מקווה טהרה לנשים לגברים ולכלים ושיעורי תורה למבוגרים וילדים.

שירותי התרבות: חוגים, ספריה, מועדון תרבות, מינימרקט, בית נוער, מגרש כדורסל, מגרש כדורגל דשא סינתטי וגני שעשועים.

ביישוב קיימת נקודת תצפית בשם "מצפה הדר אריאל" אותה הקימו בני נוער ביישוב לזכרה של הדר אריאל צור, בת היישוב, שנהרגה בתאונת דרכים וכולל גם בריכת שכשוך.

## קישורים חיצוניים

* 
*קריית נטפים - באתר המועצה האזורית שומרון
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:השומרון: יישובים
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:גוש מערבא
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1983
נאווית המלחות

**נאווית המלחות** (שם מדעי: *Aphanius dispar*), דג קטן (5–7 ס"מ) ממשפחת הנאוויתיים, שחי במים רדודים ומאכלס את מקורות המים הסמוכים לחוף הים התיכון, לאורך חופי ארץ ישראל. אוכלוסיות של נאווית המלחות נמצאות כמעט בכל ארצות המזרח התיכון (חצי האי ערב, מצרים ועיראק). הדג מצטיין בעמידות יוצאת דופן לטמפרטורות קיצוניות (eurythermal) ולטווח רחב של מליחויות (euryhaline), החל במים מתוקים וכלה במליחות הגבוהה ב-50% ממי ים (56 ppt).

בנחלים ובמעיינות שממערב ומדרום לים המלח, מעיינות-צוקים (עין-פשחה) שבצפון ועד נאות-הכיכר בדרום יש אוכלוסייה של הנאווית.

קיים הבדל ברור בין הזכרים לנקבות (דו-צורתיות זוויגית); הזכרים קטנים וצבעוניים יותר מן הנקבות.
נאווית המלחות אינה תוקפנית כמו הנאווית הכחולה הקרובה לה סיסטמטית ומאוד דומה לה. השנייה הרבה יותר צבעונית, אך בגלל תוקפנותה הרבה הנובעת מטריטוריאליות חזקה, היא אינה יכולה לשמש כדג אקווריום.

## תזונה
הנאווית היא אוכלת-כל (omnivorous) והיא ניזונה מסרטנים זעירים (כמו דפניות וציקלופסים). מזון מועדף עליה הן זחלי יתושים ורקבובית.

## רבייה
בטבע, עונת הרבייה הארוכה של הנאווית מתחילה בסוף פברואר ומסתיימת בסוף ספטמבר. הנאוויות מטילות בזוגות והנקבה מסוגלת להטיל כל 3–5 שבועות. הביצים דביקות ונאחזות בעשבים עד לבקיעה.
מחקרים שנעשו על ידי Frenkel & Goren בין השנים 1997–2000 בחנו את השפעת הפוטופריודה, הטמפרטורה, המליחות ורמת ההאבסה על התפתחות הנאוויות ויכולת ההתרבות שלהן בתנאי השבי. לפי החוקרים נאווית עמידה ביותר בתנאים הסביבתיים הבאים:
***טמפרטורה** – הנאווית מסוגלת לשרוד בטמפרטורות הקרובות ל-10°C התפתחות אברי המין הפנימיים (שחלות ואשכים) מתחילה ב-18°C ומגיעה לשיאה (לייצור ביצים ותאי זרע פעילים ולהטלה) בטמפרטורות גבוהות של 27-35°C. הטלות טובות מתקבלות בטמפרטורה של 25°C ומעלה.
***מליחות** – הנאווית עמידה בטווחי מליחות רחבים, החל מ-0 ppt וכלה במליחות שהיא 150% ממליחות מי הים (56 ppt). לא נמצאו הבדלים מובהקים בהתפתחות הגונדות בדגים שהוחזקו במליחויות גבוהות ונמוכות, כלומר, הגונדות התפתחו במידה שווה במליחות גבוהה ונמוכה והדגים הטילו בכל מקרה.
***פוטופריודה** – בבדיקת השפעת הפוטופריודה על הטלות דגים נמצא שהפוטופריודה המתאימה ביותר להטלות רצופות היא של 14L/10D. צמצום שעות האור אינה מאטה את התפתחות השחלות אך מקטינה הימצאות ביצים בשלות בשחלה.

## לקריאה נוספת

*Frenkel. V. and Goren, M., 1997. Some environmental factors affecting the reproduction of Aphanius dispar (Rüppel, 1828). Hydrobiologia, 347:197-207.
*Frenkel. V. and Goren, M., 2000. Factors affecting growth of killifish. Aphanius dispar, a potential biological control of mosquitoes. Aquaculture, 184:255-265.


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד ראפל
קטגוריה:נאוויתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: דגים
קטגוריה:דגים אאוריהלינים
קטגוריה:דגי נוי
חשמונאים (יישוב)

**חַשְׁמוֹנָאִים** או **רמת מודיעים** היא התנחלות עירונית דתית השייכת למועצה אזורית מטה בנימין ושוכנת בדרום-מערב בנימין ומצפון לעיר מודיעין.

## גאוגרפיה
את היישוב תוחמים שני נחלים: נחל מודיעים העמוק (ואדי אל מאלאקי) מדרום, וואדי קריקע מצפון. מדרום לחשמונאים נמצא אזור התעשייה שילת, שמשרת את תושבי מערב בנימין וחבל מודיעין.
ממערב - הכפר הפלסטיני אל-מידיה מצפון: הכפר הפלסטיני ניעלין, וממזרח לחשמונאים היישוב מתתיהו והעיר מודיעין עילית.

כמו מרבית יישובי מערב בנימין, היישוב ממוקם על גבעה בגובה 220–280 מטר שחולשת על אזור גוש דן. היישוב ממוקם על כביש 446, במרחק עשר דקות נסיעה ממודיעין מכבים רעות, בית אריה-עופרים וגוש דולב-טלמונים, ו-30 דקות מאריאל, בית אל, ירושלים וגוש דן.

## היסטוריה
### רמת מודיעים
קבוצת יזמים אחרת שכללה את עורכי הדין שמואל אפל ודוד זעירא, רכשה בצמוד לגני מודיעין שטח קרקע אותו ייעדה ליישוב בשם "רמת מודיעים" עבור הציבור הדתי לאומי, שהוקם גם הוא דרך מכירת מגרשים ובנייה פרטית. בחודש אוגוסט 1987 אכלסו עשר המשפחות הראשונות את בתיהן. המשפחות הראשונות גרו במקום ללא חשמל (שחובר ביוני-יולי 1988), טלפון (יוני 1989) וכבישים.

בשנת 1988 הוכרז המקום בצו מושל כיישוב עצמאי בשם **חשמונאים**, הכולל את "גני מודיעין" ואת "רמת מודיעים". ליישוב חשמונאים הוקם ועד מקומי ממונה שכלל שלושה נציגים: נציג של גני מודיעין, נציג של רמת מודיעים ונציג חיצוני.

לקראת הבחירות במועצה אזורית מטה בנימין במאי 1993, לא התכוון הממונה על היישובים היהודים ביהודה ושומרון לקיים בחירות לוועד מקומי בחשמונאים, בגלל שהיישוב היה בשלבי אכלוס וטרם הוחלט לגבי הכללת גני מודיעין בתוך מודיעין עילית שהייתה אמורה לקום. אולם בעקבות פנייה לבג"ץ הוסכם על קיום בחירות גם לוועד המקומי.

### פיתוח שטחים נוספים
כבר בשנת 1982 מכרה החברה המקימה של גני מודיעין 243 מגרשים בגבעה המערבית. בעקבות סכסוך על הפיתוח הוסכם בשנת 1985 להעביר את האחריות על הפיתוח של הגבעה המערבית לכונס נכסים. כונס הנכסים קידם הגשת תוכנית מתאר חדשה עם פחות מגרשים עבור הגבעה המערבית, בטענה שלא ריאלי להכניס 243 מגרשים על הגבעה. שינוי זה במספר המגרשים אושר באפריל 2004 על ידי בית המשפט.

גדר ההפרדה, שהוקמה צפונית לחשמונאים ודרומית לנעלין, מפרידה בין היישוב לבין שטח אדמה עליו תוכנן להקים שכונה נוספת בשם "גני מודיעין עילית".

## אוכלוסייה
250px|ממוזער|רחוב בחשמונאים
ביישוב כ-650 משפחות, כולל זוגות צעירים, דור שני ושלישי ביישוב, שהצטרפו אליו לאחרונה. לפחות 40% מתושבי היישוב הם עולים שהגיעו לארץ במהלך העשור האחרון. 35% מהתושבים הם עולים מארצות הברית ומדינות אנגלוסקסיות נוספות.

רב היישוב היה עד סוף שנת תשפ"ב (אוקטובר 2022) הרב איתמר אורבך, המשמש גם כר"מ בישיבת מרכז הרב. החליף אותו בתפקיד הרב שלמה גליקסברג.

## מוסדות ביישוב
250px|ממוזער|בית כנסת "רמת מודיעים"
* שבעה בתי כנסת, כולל מתחם מרכזי המרכז את שלושת בתי הכנסת המרכזיים
* בית ספר יסודי (ממ"ד).
* מועדון נוער
* ישיבה תיכונית של בני עקיבא "נר תמיד", הכוללת בתוכה גם את חטיבת הביניים, שמשמשת כישיבה אזורית לכל אזור מערב בנימין
* שבעה גני ילדים
* ספרייה
* סניף בני עקיבא
* שלושה מגרשי כדורסל, ומגרש בייסבול
* מועדון קשישים
* אולם ספורט

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
חשמונאים (יישוב)|חשמונאים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1987
מעלה לבונה

**מַעֲלֵה-לְבוֹנָה** היא התנחלות ביהודה ושומרון ויישוב קהילתי דתי בגוש שילה שבדרום-מזרח השומרון. היישוב ממוקם כ-3 ק"מ צפונית לסינג'יל ו-15 ק"מ דרומית לעיר אריאל. היישוב מנוהל בידי המועצה אזורית מטה בנימין ונמצא על גבעה נישאת מעל כל הסביבה, בגובה ממוצע של 750 מ'.

שמו של היישוב על שם היישוב המקראי "לבונה", ומזוהה ביישוב הערבי לובאן א-שרקיה, שנמצא בעמק לבונה, מצפון ליישוב. השם לבונה מאזכר גם את הצמח הריחני "לבונה" שהיה אחד המרכיבים בקטורת הסמים במקדש שהיה בשילה, המזוהה עם תל שילה, מרחק של כעשר דקות נסיעה מהיישוב.

## היסטוריה
### היסטוריה עתיקה
מעלה לבונה נמצאת סמוך למעלה מפותל הנושא את אותו שם, על כביש 60 הישן, מירושלים לשכם. על המעלה, שהוא חלק מדרך עתיקה המכונה דרך האבות, מצוי חאן בשם חָא'ן אָ-לֻובָּאן.

בתוך היישוב ובסביבתו ישנן עדויות רבות ליישוב הקדום אשר היווה מרכז התיישבותי באותם ימים. קרב מעלה לבונה, הקרב הראשון בין צבאו של יהודה המכבי לבין הצבא הסלאוקי, ניטש בקרבת מקומו של היישוב המודרני.

### תולדות היישוב
מעלה לבונה החלה כהיאחזות נח"ל שהוקמה ב-1 באוגוסט 1983, וביום העצמאות תשמ"ד (1984) אוזרח היישוב.

בעקבות יוזמתו של חנן פורת ליישב את מעלה לבונה, נרתמו שתי משפחות משכונת נווה יעקב בירושלים. בט"ו בשבט תשמ"ד הן העמיסו שתילי ברושים ונסעו אל מאחז הנח"ל. לאחר קבלת האישורים המתאימים ניטעו העצים המקיפים עד היום את בית הכנסת ביישוב וההחלטה ליישב את המאחז יצאה לפועל. בתחילה, בשל מחסור במגורים, עלו על הקרקע ארבע משפחות, אך עד מהרה התפתח היישוב וכיום הוא מונה כ-140 משפחות ובכללן משפחות בנים ממשיכים.

## תחבורה ליישוב
שמאל|ממוזער|250px|פיתולי מעלה לבונה, מצפון ליישוב, 1912

עד שנות ה-90 הכביש הראשי בין רמאללה ושכם, כביש 60, עבר בסמוך ליישוב, אך בשנת 1994 נפתח כביש עוקף ארוך יותר, אך מהיר יותר דרך שילה ועלי וכל קווי התחבורה הוסטו לשם. כתוצאה מכך נוצר מחסור בתחבורה ציבורית. הדבר עצר את התפתחות היישוב לטובת התפתחותם של עלי ושילה. עד נובמבר 2014 הפעילה חברת אגד את קו 148 בין אריאל וירושלים, ואת קו 477 בין אלון מורה וירושלים. בעבר עברו דרך היישוב גם קו אגד 577 בין אריאל ותל אביב, קו אגד 473 בין ירושלים-אריאל-נתניה, וקו אגד 474 בין ירושלים-אריאל-כפר סבא. כיום פועל ביישוב קו 462 של אגד תעבורה מירושלים ומאריאל.

## מוסדות חינוך ביישוב
ביישוב קיימים מספר מוסדות חינוך לרווחת התושבים. ביישוב מעון תמ"ת לילדי הגיל הרך וגני ילדים. ילדי בית הספר לומדים ברובם בבית הספר האזורי "אוהל שילה", הנמצא ביישוב שילה במרחק כ-10 דקות נסיעה. בית הספר נותן מענה לילדים מכיתה א' ועד כיתה ח'. בנוסף, קיימים בתי ספר פרטיים ביישובים השכנים אליהם ניתן להירשם בצורה פרטנית.

בנוסף, ביישוב נמצאות אולפנת מעלה לבונה ומכללת מכלול - מכללה תורנית מדעית המשלבת לימודי הנדסאי עם לימודי רוח כהכנה לצבא. ראש המכללה הוא הרב יאיר שחור, רב היישוב. ביישוב פועל סניף של תנועת הנוער בני עקיבא.

## שירותים לתושב
ביישוב ניתן למצוא סופרמרקט, מרפאה של לאומית שירותי בריאות, ספרייה, משחקייה, פינת חי ועוד. היישוב מתנהל כאגודה שיתופית ופעילויות התרבות בו מנוהלות על ידי רכזת תרבות לפי צורכי הקהילה והתושבים.

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:גוש שילה
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1983
כוכב יעקב

**כּוֹכַב יַעֲקֹב** היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי באזור הרי בנימין בין העיירה א-ראם לבית אל, סמוך לעיירה אל-בירה, השייכת למועצה אזורית מטה בנימין. היישוב שוכן בגובה 810 מטר מעל פני הים ומרוחק 15 ק"מ מירושלים.

## היסטוריה
היישוב הוקם בכ' באב ה'תשמ"ד (אוגוסט 1984) בשם "אביר יעקב", על ידי כעשר משפחות מעדות המזרח שרובן ניסו להתקבל קודם להתנחלויות אחרות ונדחו. היישוב נקרא על שמו של הרב יעקב אבוחצירא, מגדולי רבני מרוקו, אשר היה ידוע בתואר **אביר יעקב**, ולווה בידי תנועת אמנה.

בשנת תשמ"ז (1987) הגיע הרב ציון ויצמן ליישוב. הרב ויצמן היה פעיל רבות בקליטת משפחות חדשות, וכדי להקל את קליטתן עסק בעצמו בשיפוץ קרוואנים למגורים. הוא הקים בה גרעין חדש של יוצאי מכון מאיר ושכונת נווה יעקב. הרב ויצמן שימש כרב היישוב עד לפטירתו בשנת 2005.
ממוזער|רב היישוב הרב אוריאל ספז
כיום מכהן כרב היישוב, הרב אוריאל ספז.

במאי 2000 הוקם יישוב חרדי בצמוד ליישוב בשם תל ציון, שבאופן רשמי היה חלק מכוכב יעקב, עד להחלטת ממשלה בפברואר 2023 להפריד בין השניים ולתת לתל ציון מעמד עצמאי.
250px|ממוזער|כוכב יעקב (מימין) ותל ציון (משמאל), נובמבר 2007
200px|ממוזער|שלט בכניסה ליישוב
270px|ממוזער|בתים בכוכב יעקב

## חינוך
מערכת החינוך בכוכב יעקב כוללת מעון יום, גני ילדים, צהרון, בית ספר יסודי תורני לבנים (א'–ו') בית הספר קרוי "אור לציון" על שם רב היישוב הראשון הרב ציון ויצמן, בית ספר יסודי לבנות (א'–ח') הקרוי 'אורות אדית' (על שם אדית רואה שנהרגה בתאונת דרכים), אולפנה תורנית בראשות תהילה ביטי – אולפנת צביה כוכב יעקב.

ישיבת הסדר בראשות הרב שאול דוד בוצ'קו – ישיבת היכל אליהו.

## בסיס קליטה יישובי
נפתח בשנת ה'תשנ"ט. הוא קולט משפחות עולים מארצות כמו צרפת, ברזיל, ארגנטינה, מקסיקו ואיראן, ומסייע למשפחות בשנה הראשונה לעלייתן, כולל אולפן עברית וסיוע במציאת מקום מגורים ותעסוקה.

## שכונות
* **[[מגרון (יישוב)|מגרון]]**: שכונה שמתפקדת כיישוב עצמאי שהוקמה בספטמבר 2012 עבור מפוני מגרון. בעקבות פסיקת בג"ץ לפיה יש לפנות את מאחז מגרון הוסכם בין ממשלת ישראל לבין תושבי מגרון על העברתם ליישוב סמוך. בעקבות זאת, באפריל 2012 הוחל בבניית אתר מגורים זמני למפונים סמוך ליקב פסגות.
***שכונת ישי**: הוקמה ע"ש ישי רוזלס שנהרג מפגיעת מרגמה בתרגיל בצאלים בינואר 2017. השכונה בנויה מקרוואנים.
התרחבות היישוב: ביישוב פועל גרעין כוכב יעקב של תנועת נחלה, בשם נוה בניה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1984
נבחרת לטביה בכדורגל

**נבחרת לטביה בכדורגל** היא נבחרת הכדורגל הלאומית של לטביה. 

נבחרת לטביה היא היחידה מבין המדינות הבלטיות שהעפילה לאליפות אירופה בכדורגל, והנבחרת שזכתה עד כה הכי הרבה פעמים בגביע הבלטי, עם 19 זכיות.

## היסטוריה
נבחרת לטביה שיחקה את משחקה הראשון בשנת 1922 נגד אסטוניה, במשחק שהסתיים בתוצאה 1:1.

ב-1940 לטביה הצטרפה לברית המועצות, לכן הופסקה פעילות הנבחרת, והמדינה עברה להיות מיוצגת על ידי נבחרת ברית המועצות כמו שאר הרפובליקות סובייטיות של ברית המועצות.

ב-1991 התפרקה ברית המועצות, ולטביה הכריזה על עצמאות. אי לכך, חזרה הנבחרת לפעילות. לטביה שיחקה את משחקה הראשון כמדינה עצמאית לאחר פירוק ברית המועצות ב-16 בנובמבר 1991, נגד אסטוניה.

לטביה העפילה באופן מפתיע ליורו 2004, לאחר שניצחה את טורקיה, במפגש כפול על כרטיס לטורניר.

## כל גביעי העולם
*1930 - לא נרשמה
*1934 - לא העפילה
*1938 - לא העפילה
*1950 עד 1990 - לא נרשמה. הייתה חלק מברית המועצות
*1994 עד 2026 - לא העפילה

## כל אליפויות אירופה

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## ליגת האומות של אופ"א

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## שיאי שחקנים
נכון ל-9 בספטמבר 2025. *לאחר המשחק מול *
:שחקנים **מודגשים** הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת. 
### שיאני ההופעות
[ממוזער|'''[ויטליס אסטפייבס** שיאן ההופעות (167) בנבחרת לטביה בכל הזמנים|268x268 פיקסלים]]


===מלכי השערים===
[[קובץ:Māris Verpakovskis.jpg|ממוזער|**מאריס ורפקובסקיס''' מלך שערי (29) נבחרת לטביה בכל הזמנים|269x269 פיקסלים]]

### שחקנים מפורסמים
*ויטליס אסטפייבס
*אלסנדרס צאונייה
*מאריס ורפקובסקיס
*אנדראס פרוחורנקובס
*מריאנס פאחרס
*אלכסנדרס קולינקו
*קספרס גורקש
*אנדרייס רובינס
*ויטס רימקוס

## תלבושות לאורך השנים
המדים של לטביה היא באופן מסורתי חולצה אדומה עם גימור לבן, מכנסיים קצרים וגרביים אדומים, בעוד שהמדים הנוכחים של הקבוצה לובשת בעיקרה לבנה. המדים של לטביה יוצרה על ידי יצרנים שונים.
#### ספקי ערכות

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:לטביה: כדורגל
לטביה
קטגוריה:נבחרות לטביה
עמרי שרון

**עמרי שרון** (נולד ב-19 באוגוסט 1964) הוא פוליטיקאי ישראלי וחבר הכנסת לשעבר בכנסת ה-16 מטעם הליכוד ובהמשך מטעם קדימה, עד להתפטרותו בתחילת ינואר 2006.

## קורות חיים
עמרי שרון נולד בשנת 1964, בן ללילי ולאריאל שרון - אלוף בצה"ל ולימים ראש ממשלת ישראל, ואחיו של גלעד שרון.

בשנת 1982, בתחילת מלחמת לבנון הראשונה, אותה הוביל אביו כשר הביטחון, התגייס לצה"ל והתנדב לצנחנים. נכשל בגיבוש ליחידת שלדג אך לאחר טירונות בפלנ"ט צנחנים המשיך במסלול לוחם ביחידת שלדג. בעקבות פציעתו בתאונת דרכים הועבר לתפקיד תומך לחימה ביחידה, השלים קורס קצינים ושירת בה כקצין אמצעי לחימה. ביחידה זו שירת גם במילואים, והגיע לדרגת סגן-אלוף.

היה מנכ"ל ארגון מגדלי הבקר עד יוני 2020.

שרון הוא אב לארבעה. מתגורר בחוות השיקמים.

### פעילותו הפוליטית
בין יולי 1999 לפברואר 2000, שימש כמנהל מטה הבחירות של אביו לראשות תנועת הליכוד.

ב-2003 נבחר לכנסת ה-16 מטעם הליכוד. הוא כיהן כחבר בוועדות הכנסת השונות: ועדת הכנסת, ועדת החוץ והביטחון והוועדה המשותפת לתקציב הביטחון.

עומרי שרון היה ידוע כפעיל נמרץ ובולט בכנסת למען נושא איכות הסביבה, ושימש כיושב-ראש השדולה למען איכות הסביבה בכנסת. היותו ראש השדולה למען איכות הסביבה גרמה לו להתנגד להעתקת יישובי גוש קטיף לחולות ניצנים במסגרת תוכנית ההתנתקות, אך לבסוף תמך באביו ובחוק הפינוי והבנייה בחולות ניצנים.

שרון נחשב לאחד מיועציו הקרובים והמשפיעים של אביו, ראש ממשלת ישראל ה-11, אריאל שרון. עם הקמתה של מפלגת קדימה על ידי אביו, בסוף נובמבר 2005, פרש גם הוא מהליכוד והצטרף למפלגה החדשה.

ב-28 באוגוסט 2005 הוגש נגדו כתב אישום באשמת רישום כוזב במסמכי תאגיד, עדות שקר והפרת חוק מימון מפלגות. האשמות אלו מתייחסות לתקופה שבה כיהן כמנהל מסע הבחירות של אביו בליכוד. ב-15 בנובמבר 2005 הודה והורשע במסגרת עסקת טיעון.

ב-3 בינואר 2006 התפטר מחברותו בכנסת. ב-14 בפברואר באותה שנה נגזרו עליו תשעה חודשי מאסר בפועל, תשעה חודשי מאסר על תנאי וקנס בסך של 300 אלף ש"ח. שרון ערער על גזר דינו, טען כי בית-המשפט החמיר במקרה שלו מעבר לסביר וטען לאפליה חמורה. ביוני 2007 החליט בית המשפט המחוזי בתל אביב להפחית את עונשו לשבעה חודשי מאסר בפועל. שרון ערער לבית המשפט העליון, אך זה דחה את ערעורו. שרון החל לרצות את מאסרו ב-27 בפברואר 2008, בכלא מעשיהו. ב-25 ביוני השתחרר מהכלא, והוגדר כ"אסיר ברישיון", הוא נדרש להתייצב אחת לכמה ימים בתחנת משטרה במשך מספר חודשים, ולהצהיר על נוכחותו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישי ציבור ישראלים שהוטל עליהם מאסר
קטגוריה:פוליטיקאים ישראלים שהורשעו בדין
קטגוריה:ישראלים שהורשעו ברישום כוזב במסמכי תאגיד
קטגוריה:אריאל שרון
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם קדימה
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה ישראלים
קטגוריה:תוכנית ההתנתקות: אישים
קטגוריה:חברי הכנסת השש עשרה
קטגוריה:ילדי ראשי ממשלת ישראל
קטגוריה:אנשי ציבור ישראלים שניצלו את זכות השתיקה
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
קנניסה בקלה

**קנניסה בקלה** (באמהרית: **ቀነኒሳ በቀለ** באנגלית: **Kenenisa Bekele**; נולד ב-13 ביוני 1982) הוא אתלט אתיופי. הוא אלוף אולימפי (בייג'ינג 2008) בעל 4 מדליות מהן 3 זהב, 4 פעמים ברציפות אלוף העולם (פריז 2003, הלסינקי 2005, אוסקה 2007 וברלין 2009), שיאן עולם (2005–2020) ושיאן האולימפי בריצת 10,000 מטר, שיאן עולם (2004–2020) בריצת 5000 מטר, פרק הזמן הארוך ביותר שהחזיק מעמד שיא העולם בריצה זו. נוסף לכך, שיאו האישי בריצת מרתון מדרג אותו במקום השלישי בכל הזמנים.

## ביוגרפיה
בקלה נולד בכפר בקוז'י (Bekoji) שבמחוז ארסי (Arsi), מחוז במרכז אתיופיה. החל להשתתף בתחרויות בינלאומיות לצעירים כבר בגיל 17, ושנה לאחר מכן כבר זכה במרוץ שכזה. פרץ לתודעה העולמית באליפות העולם באתלטיקה בשנת 2003, לאחר שזכה במדליית זהב בריצת 10000 מטרים, ובמדליית ארד בריצת 5000 מטרים. כבר אז הסתמן כ"יורש" לעמיתו האתיופי, האצן האגדי היילה גבריסלאסי. בשנת 2004 שבר בקלה שלושה שיאי עולם - 5000 מטרים (אולם), 5000 מטרים (באצטדיון) ו-10000 מטרים (באצטדיון). גם באולימפיאדת אתונה, הגיע להישגים מרשימים: זכה במדליית הזהב בריצת 10000 מטרים ובמדליית כסף בריצת 5000 מטרים (לאחר שהוביל כל הריצה אבל ב-50 מטרים האחרונים, הישאם אל גרוז' ממרוקו עקף אותו). באליפות העולם בהלסינקי בשנת 2005 זכה במדליית הזהב בריצת 10000 מטרים. בתחרות "ליגת הזהב" שנערכה באוגוסט 2005 בבריסל שבר בקלה את שיא העולם שקבע הוא עצמו, בזמן של 26:17.53 דקות. הוא גם זכה באחת עשרה מדליות זהב אישיות בריצת שדה כולל שיא עולם של שש מדליות במרחק 12 ק"מ.

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה בקלה במדליית זהב בריצת 10000 מטרים, תוך שהוא קובע שיא אולימפי חדש בתוצאה 27:01.17 דקות. כן זכה בקלה במדליית זהב בריצת 5000 מטרים, תוך שהוא קובע שיא אולימפי חדש בתוצאה 12:57.82 דקות והיה לאתלט הראשון זה 28 שנה הזוכה בתואר הכפול למרחקים אלה.

לאחר שבקלה לא התחרה 18 חודשים עקב פציעה, הוא חזר להתחרות באליפות העולם באתלטיקה 2011 שנערכה בדאגו שבקוריאה הדרומית, בריצת 10000 מטר, אך איבד את הדבוקה המובילה לפני הקילומטר השמיני והפסיק את הריצה סיבוב לפני הסוף. זו הייתה הפעם הראשונה בה הפסיד בתחרות רשמית של 10000 מטר.
באולימפיאדת לונדון 2012 השתתף במירוץ ל-10000 מטר. במהלך המרוץ כולו רץ בתוך הדבוקה המובילה, עד ש-150 מ' לסיום לא היה יכול לספרינט המהיר אותו הכתיב המנצח הבריטי מו פארח. לבסוף סיים במקום הרביעי, כשנייה אחת אחרי אחיו הצעיר טריקו .

במרתון פריז שנערך ב-6 באפריל 2014, קבע בקלה שיא מסלול חדש של 2:05:03. במרתון ברלין בספטמבר 2016 ניצח בתוצאה של 2:03:03 שעות, שהייתה התוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה כשנקבעה.
במרתון ברלין שנערך בספטמבר 2019, ניצח בקלה בשיא אישי חדש של 2:01:41 שעות, רק שתי שניות משיא העולם של אליוד קיפצ'וגה, שנקבע שנה לפני כן גם במרתון ברלין.

## שיאים אישיים
### אצטדיון

### אולם

## קישורים חיצוניים

* 
* קנניסה שובר את השיא של בן ארצו, גבריסלאסי, בריצת 2000 מ' באולם
* 
* 
* 

קטגוריה:רצי מרתון אתיופים
קטגוריה:רצים אתיופים למרחקים ארוכים
קטגוריה:אתלט השנה בעולם
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 5,000 מטרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 10,000 מטרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים אתיופים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אתיופים: אתלטיקה
קטגוריה:נושאי דגל אתיופיה באולימפיאדה
קטגוריה:אתיופים שנולדו ב-1982
מאמץ גזירה

[ממוזער|250px|[גוף (פיזיקה)|גוף מוצק העמוס ל**גזירה**. חתך הגזירה הוא הקטע AB.]]
ממוזער|250px|גוף מוצק העמוס ל'''גזירה'''.
[ממוזער|250px|[מעוות ה**גזירה**, בתרשים תלת־ממדי.]]
[ממוזער|250px|דוגמה לפעולת גזירה: שתי פלטות [ריתוך|מרותכות נמשכות בכוח F.]]
[ממוזער|250px|תמונת [דרך באנגליה, שנהרסה כתוצאה מ**גזירה**.]]
מאמץ גזירה הוא סוג ספציפי של מאמץ (הנדסה).

גוף מוצק נתון ל**מאמץ גזירה** כאשר פועלים עליו שני כוחות אשר כיוונם מקביל/משיק לפני השטח של החומר. הכוחות צריכים לפעול בכיוונים מנוגדים, בשונה ממאמץ מתיחה ומאמץ לחיצה אשר מורכבים מכוחות הפועלים בניצב לפני השטח.

## מעוות זוויתי
הגוף הנגזר עובר מעוות זוויתי כמוראה בתרשים. זווית המעוות קטנה לכן הזווית שווה, בקירוב טוב, לטנגנס הזווית.
:\delta \approx \tan \delta =\frac{S}{a}

**מאמץ הגזירה** בתחום הליניאריות של החומר מוגדר על ידי המכפלה:
:\ \tau = G \delta
*\ G – מודול הגזירה
*\delta – מעוות יחסי, מעוות זוויתי
*\tau – מאמץ הגזירה

## מאמץ גזירה
:\ \tau=\frac{F}{A}

*\ F – כוח הגזירה 
*\ A – שטח הגזירה 
*\ \tau – מאמץ הגזירה

המאמץ המותר לגזירה נלקח כחלק מהמאמץ המותר למתיחה. מבחן המאמץ למתיחה הוא מבחן סטנדרטי.
* לחומר פריך: \ \tau = 0.8 \sigma
* לחומר פלסטי: \ \tau = 0.6 \sigma
דוגמה לביטחון: 0.57

פלדה: 0.3

## מודול הגזירה
**ערך מורחב**: **[[מודול הגזירה]]**

הקשר בין מודול האלסטיות (במתיחה) לבין מודול הגזירה נתון על ידי הביטוי:  
:\ G=\frac{E}{2(1+\nu)}

*\ G – מודול הגזירה 
*\ \nu – מקדם פואסון 

**הערה:** הערכים של מודול האלסטיות, מודול הגזירה, המעוות וערכי המאמץ בדיאגרמת מאמץ – מעוות הם ערכים התלויים ומושפעים מהטמפרטורה של החומר. מבחן המתיחה נערך בטמפרטורת סביבה מוגדרת ומבוקרת.

## לקריאה נוספת

*Timoshenko S., **Strength of Materials**, 3rd edition, Krieger Publishing Company, 1976, 
*Shames I.H., Cozzarelli F.A., **Elastic and inelastic stress analysis**, Prentice-Hall, 1991,  
*McGraw-Hill **Encyclopedia of Engineering**, Sybil P. Parker Editor in Chieh. McGraw-Hill Book Company 1983, 


## קישורים חיצוניים
* מאמץ גזירה, באנגלית
* מודול הגזירה, באנגלית
*תכונות מכניות, באנגלית
* 
* 

קטגוריה:סטטיקה
קטגוריה:הנדסה אזרחית
קטגוריה:הנדסת מכונות
אתלט השנה באירופה

שמאל|ממוזער|200px|מו פארח, שזכה 3 פעמים בתואר
תואר **אתלט השנה באירופה** (באנגלית: **European Athlete of the Year Trophy**) מוענק מדי שנה מאז 1993  לאתלטית ולאתלט הטובים ביותר באירופה.

**[[מו פארח]]** (), ארמנד דופלנטיס () ופמקה בול ()  זכו שלוש פעמים בתואר, יותר מכל אתלט אחר.

## רשימת הזוכות והזוכים

קטגוריה:אתלטיקה
קטגוריה:פרסי ספורט
השירות למען זיכרון השואה באוסטריה

**השירות "למען זיכרון השואה" באוסטריה** הוא מסלול שירות לאומי, אלטרנטיבי לשירות החובה הצבאי האוסטרי.

משתתפי המסלול משרתים במוסדות להנצחת השואה החשובים ביותר. התוכנית הנקראת בשם "גֶדנקדינסט" ("שירות זיכרון") הוקמה על ידי ד"ר אנדראס מייזלינגר, מדען למדעי החברה מהעיר אינסברוק שבטירול, אוסטריה.

הוא אימץ את הרעיון מניסיון של גרמנים – "פעולה למען הפיוס". מייזלינגר עצמו עבד כמתנדב במוזיאון של אושוויץ-בירקנאו, ושם נולד רעיון התוכנית "גדנקדינסט" – שירות למען זיכרון והנצחה.

בשנת 1991 הושלמה החקיקה הדרושה על ידי ממשלת אוסטריה, ומייזלינגר התחיל להקים פרויקט אשר לאחר מכן נודע בשם "תוכנית גדנקדינסט", גוף עצמאי, אך ממומן ברובו על ידי ממשלת אוסטריה.
מטרת התוכנית להנצחה וזיכרון היא להכיר בחלקה של אוסטריה באחריות קולקטיבית לשואה, ואחריותו של כל אחד מאיתנו להבטיח שזה "לעולם לא יקרה שוב" (ציטוט מתוך נאומו של קנצלר אוסטריה לשעבר פרנץ ורניצקי, ירושלים יוני 1993).

תוכנית הזיכרון האוסטרית – "גדנקדינסט" היא מיוחדת במינה, תוכנית בינלאומית אשר מסיעת למוזיאונים וארכיונים העוסקים בשואה.
מאז שנת 1992 עברו את התוכנית כ־150 מתנדבים, בעיקר בשנות העשרים לחייהם, אשר עבדו על חקר תולדות השואה והנצחתם, במקום שירות צבאי רגיל.

Gedenkdienst האוסטרי זוכר את זוועות הנאציונל-סוציאליזם ומנציח את קורבנות השואה. מתנדבי Gedenkdienst האוסטרים עובדים באנדרטאות שואה, במוזיאונים ובמכוני מחקר, כמו "מרכז סיימון ויזנטל" בלוס אנג'לס, המוזיאון היהודי בברלין, המרכז האירופי לזכויות רומה בבודפשט או יד ושם בירושלים. העבודה באתרי הפריסה הרבים מורכבת בעיקר מיצירת וארגון סיורים ואירועים, עבודה בארכיונים, הרצאות באוניברסיטאות ובבתי ספר וכן מדיונים עם עדים עכשוויים ותיעודם על מנת שלא לשכוח את חוויותיהם. במשך כמה שנים נשלחים מתנדבי Gedenkdienst האוסטרים גם לאתרי פריסה בארצות מקלט לשעבר של קבוצות הקורבנות בתקופת הלאום סוציאליזם, כמו קאזה סטפן צווייג בברזיליה, המרכז ללימודי יהדות בשנחאי וכן מוזיאון השואה של מלבורן באוסטרליה. במהלך העשורים האחרונים,  מאות צעירים מתנדבי Gedenkdienst עסקו בהיסטוריה של השואה ב 22 מדינות שונות והם תרמו תרומה רבה להערכה מחדש ההיסטורית כמו גם להבנת הקורבנות והמיעוטים.

ההתאחדות האוסטרית לשירות לאומי מחוץ למדינה היא הגוף הראשי של הארגון ומוסמך מטעם ממשלת אוסטריה לשלוח מתנדבים של "גדנקדינסט" לארגונים שותפים בכל רחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטריה: ארגונים
קטגוריה:אוסטריה: יחסי חוץ
קטגוריה:זיכרון שואת יהודי אוסטריה
חילוף יונים

**חילוף [[יון|יונים]]** מוגדר כהחלפה של יונים בין שני אלקטרוליטים. אולם, המילים חילוף יונים נפוצות יותר בתיאור של מספר תהליכים כגון טיהור שפכים, הפרדה, ונטרול זיהום של תמיסות מימיות או תמיסות שמכילות יונים אחרים כאשר נעשה שימוש ב**מחליף יונים** מוצק. בתהליכי חילוף יונים, היונים מוחלפים בין תמיסה ומחליף יונים, מוצק לא-נוזלי או ג'ל. מחליפי יונים נפוצים הם שרף, זאוליט, מונטמורילוניט, חרסית והומוס.

מחליפי יונים הם מחליפי קטיונים עבור קטיונים הטעונים במטען חשמלי חיובי או מחליפי אניונים עבור אניונים הטעונים במטען חשמלי שלילי. ישנם גם מחליפים אמפוטריים שיכולים להחליף אניונים וקטיונים במקביל. אולם, החילוף המקביל של קטיונים ואניונים מבוצע באופן יעיל יותר במגיבים שהם מחליפים יוניים הנקראים מצע מעורב. המצע המעורב מכיל תערובת של מחליפי שרפים אניוניים וקטיוניים.

תהליך חילוף היונים הוא תהליך הפיך, וניתן לטעון או להעמיס על המחליף את היון המבוקש באמצעות שטיפה בכמות גדולה של היונים הללו.

שיטת חילוף היונים משמשת באופן נרחב בטיהור מים ביתי ותעשייתי על מנת להפיק מים רכים. דבר זה מושג באמצעות חילוף קטיוני סידן (Ca+2) ומגנזיום (Mg+2) כנגד נתרן (&lrm;Na+&lrm;) או מימן (&lrm;H+&lrm;).

אולם, התחום שבו חילוף היונים הוא היעיל ביותר מבחינה כלכלית הוא הפרדות יוניות שבהן צריך להפריד תוצר בדרגת טוהר גבוהה, או שיש צורך לחלץ יון המצוי בריכוז נמוך מאוד וכדומה. דוגמה טיפוסית ליישום של התהליך היא הכנת מים טהורים לתעשיות מימיות וגרעיניות.

כרומטוגרפיית חילוף יונים היא שיטה כרומטוגרפיית נפוצה מאוד באנליזות כימיות ובהפרדה של יונים. לדוגמה, בביוכימיה משתמשים בה באופן נרחב כדי להפריד מולקולות טעונות כגון חלבונים.

כמו כן, עושים שימוש נרחב בחילוף יונים גם במזון ובמשקאות חריפים, הידרומטלורגיה, גימור מתכות, תעשיות כימיות ופטרוכימיות, תרופות, סוכר וממתיקים שונים, אדמה ומי תהום, תחום הגרעין, מים תעשייתיים ומרוככים, מוליכים למחצה, כוח, ומגוון רחב של תעשיות אחרות.

דוגמה נוספת היא מחזור "אנטי-פריז" (נוזל מונע קיפאון שבדרך כלל מכיל די אתילן גליקול), שבו מעבירים את הנוזל דרך חומר מחליף יונים ומרחיקים מתכות ומלחים לא רצויים.

## ראו גם
* ריכוך מים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:כימיה אנליטית
קטגוריה:תגובות כימיות
קטגוריה:שיטות חלבונים
קטגוריה:כימיה כללית