open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דגל מיאנמר

**[[דגל]] [[מיאנמר]]** כולל שלושה פסים בצהוב, ירוק ואדום, ובמרכזו נמצא כוכב לבן. הוכרז ב-21 באוקטובר 2010, ביחד עם שינוי ההמנון ושינוי שם המדינה מ"ברית מיאנמר" ל"הרפובליקה של ברית מיאנמר".

הצבע הצהוב מסמל סולידריות, הירוק שלום ורוגע, האדום אומץ ונחרצות.

## הדגל הקודם
הדגל הקודם של מיאנמר אומץ ב-3 בינואר 1974, כאשר נה ווין הכריז על רפובליקה סוציאליסטית בבורמה. העיצוב החדש לא היה שונה מאוד מהדגל הישן של מיאנמר (אז בורמה) שהיה בצבע אדום עם קנטון כחול בפינה העליונה של הדגל, בצד התורן. עם זאת, התמונה בתוך הקנטון הוחלפה בסמלי גלגל שיניים ועליו מונחת שיבולת של אורז, המסמלים את הפועלים ואת האיכרים. מסביב לציור היו 14 כוכבים בעלי חמישה קודקודים כל אחד המסמלים את המדינות מהן מורכבת מיאנמר. הצבע הלבן מסמל טוהר, הכחול שלום ויושרה והאדום מסמל אומץ.

## דגלים היסטוריים

תמונה:Flag of the Alaungpaya Dynasty of Myanmar.svg|דגל אימפרית בורמה 1700–1885
תמונה:Flag of the United Kingdom.svg|דגל בורמה כחלק מהודו הבריטית 1824–1939
תמונה:British Burma 1937 flag.svg|בורמה הבריטית 1939–1943, 1945-1948
תמונה:Flag of the State of Burma (1943-45).svg|תחת הכיבוש היפני 1943–1945
תמונה:Flag of Burma (1948-1974).svg|ברית בורמה 1948–1974
תמונה:Flag of Myanmar (1974-2010).svg|דגל הרפובליקה הסוציאליסטית של ברית בורמה 1974–1988 וברית מיאנמר 1988–2010
תמונה:Flag of Myanmar.svg|דגל הרפובליקה של איחוד מיאנמר 2010-היום


## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

מיאנמר
קטגוריה:מיאנמר: סמלים לאומיים
מיאנמר
מיאנמר
דרום

**דרום** הוא אחת מארבע רוחות השמיים. הוא הפוך לצפון ונמצא בזווית ישרה למזרח ולמערב. הדרום נמצא באזימוט 180 מעלות.

הדרום האמיתי הוא הכיוון לקצה הדרומי האמיתי של ציר סיבוב כדור הארץ, המכונה הקוטב הדרומי. הקוטב הדרומי נמצא באנטארקטיקה. הקוטב הדרומי המגנטי אינו זהה לקוטב הדרומי ונמצא במרחק קטן ממנו.

המונח **הדרום** משמש לעיתים כדי להתייחס למדינות או קבוצות מתקדמות פחות מבחינה טכנולוגית ותרבותית בעולם בשל ההכללה שקובעת שרוב המדינות מסוג זה נמצאות בחצי הכדור הדרומי.

האדריכל והפילוסוף האמריקאי ריצ'רד באקמינסטר פולר פיתח את מפת דימקסיון שאחד ממאפייניה הוא העדר הטיה תרבותית בין צפון לדרום היות שבמפה זו הצפון איננו למעלה והדרום אינו למטה (יצוין שקיימות מפות, בעיקר במספר מדינות בחצי הכדור הדרומי, בו הדרום נמצא למעלה).

בארצות הברית, המונח **הדרום** משמש גם כדי להתייחס למדינות דרום-מזרח ארצות הברית שפרשו מהאיחוד במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית.

מדינות ואזורים שונים בעולם נחלקו במהלך השנים לשני חלקים צפוני ודרומי. כיום נותרו מספר מדינות כאלו כגון דרום אפריקה, דרום קוריאה ודרום סודאן.

בני דרום, גן הדרום וכפר דרום הם יישובים הנמצאים בדרום מדינת ישראל.

## אטימולוגיה
השם דרום מופיע כבר בתנ"ך, ושם ישנם גם כינויים נוספים לכיוון זה: נגב, תימן וימין.
יש אומרים שהמילה "דרום" היא הלחם בסיסים של המילים "דר" ו"רום" משום שהשמש נמצאת ברום השמיים כאשר היא עוברת ברוח שמיים זו. מאותה סיבה המזרח נקרא מזרח כי שם זורחת השמש ומערב כי שם מתערבבים היום והלילה, והצפון כי מקום זה צפוּן מאור השמש

הכינוי נגבה הוא על שם שהדרום מנוגב (מיובש וצחיח) ממים.

הכינויים: ימין ותימן/תימנה, הם מפני שהמזרח מכונה גם קדם/קדמה/קדימה והמערב אחור/אחרון. לכן כאשר פנינו קדימה למזרח, הרי שהדרום מימיננו והצפון משמאלנו. היות שהשמש נחשבה למקור חיות עלי האדמה, הנטייה התאולוגית/קלאסית הייתה להתייחס לכיוון זה כבעל חשיבות רבה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שושנת הרוחות
קטגוריה:דרום
שלוש הממלכות של קוריאה

**שלוש הממלכות של קוריאה** היו הממלכות: קוֹגוּריוֹ, פֶּקְצֶ'ה ושׁילָה ששלטו על חצי האי הקוריאני ומנצ'וריה בין המאה ה-1 לפנה"ס והמאה ה-7 לספירה. ממלכות ומדינות שבטיות קטנות היו קיימות לפני ובזמן תקופת שלוש הממלכות והן כללו את קָאיָה, טונג-יֶה, אוֹקְגּ'ה, פּוּיאוֹ, אוּסָאן, טַמְנָה (או פונטית, "טַמְרָה", האי צ'ג'ו כיום), ועוד.

## היסטוריה
התקופה החלה על פי המסורת בשנת 57 לפנה"ס, כשממלכת סארו (לימים שילה) בדרום-מזרח חצי האי קיבלה אוטונומיה מהאימפריה הסינית (שושלת האן). קוגוריו  בצפון ודרומית לנהר יאלו (נהר אמנוק בקוריאנית) קיבלה עצמאות מהסינים ב-37 לפנה"ס. ב-18 לפנה"ס, נמלטו שני נסיכים מקוגוריו בשל קרב ירושה והקימו את פקצ'ה בדרום מערב חצי האי (כיום סיאול), שבירתה הייתה בהתחלה אוּנְג־גִ'ין (כיום גוּנְג־צ'וּ), ואחר כך סאבי מדרום מערב לסיאול. ממלכת קאיה נפרדה מפקצ'ה במאה ה-1 לספירה.

סוף שושלת האן בתחילת המאה ה-3 לספירה איפשר את התפתחות שלוש הממלכות. שלוש הממלכות חלקו תרבות משותפת. הקונפוציאניזם התפשט בחברה הקוריאנית הגבוהה מהמאה ה-1 לספירה. מאוחר יותר הוא הוחלף לחלוטין על ידי בודהיזם.

לקוגוריו, הגדולה מבין שלוש הממלכות, היו שתי ערי בירה. נאנגנאנג (כיום פיונגיאנג) וקוּנגנה על הנהר יָאלוּ. בתחילה השתרעה המדינה עד גבול סין, היא כבשה בהדרגה שטחים נרחבים ממנצ'וריה. לבסוף גרשה את הסינים מנאנגנאנג (313). ההשפעה התרבותית של הסינים נמשכה עד שהבודהיזם אומץ כדת רשמית ב-372.

במאה ה-4 ממלכת פקצ'ה שגשגה ושלטה כמעט על כל חציו הדרומי של חצי האי הקוריאני. 

ב-503 שונה שמה של ממלכת סארו ל"ממלכת שילה". ידוע כי ממלכת שילה השתלטה על ממלכת קאיה במחצית הראשונה של המאה ה-4. בירת שילה הייתה גוּמסוֹנג (כיום קִיַאנְגְג'ו). הבודהיזם הפך לדת רשמית ב-528. בתקופת ממלכת שילה פעל מסדר אבירי העילית- הווארנג, ונוסדה אמנות הלחימה הקוריאנית הווארנג דו.

בעזרת הקיסרים משושלת טאנג הסינית כבני ברית, כבשה ממלכת שילה את פקצ'ה ב-660 ואחר כך את ממלכת קוגוריו (668), ובכך החלה תקופת ממלכת שילה המאוחדת שהביאה לקיצה את תקופת "שלוש הממלכות".

בשם הקוריאני "סאמגוּק" או "שלוש הממלכות" נעשה שימוש בספרים קוריאנים קלאסיים "סאמגוק סאגי" ו"סאמגוק יוּסה".

## ראו גם
* מערך הקברים של קוגוריו

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קוריאה: היסטוריה
מערב

[ממוזער|[שקיעה בחוף ראשון לציון. בשל סיבוב כדור הארץ השמש נצפת "שוקעת" בצד מערב]]
**מערב** הוא אחת מארבע רוחות השמיים. הוא הפוך למזרח ונמצא בזווית ישרה לצפון ודרום. המערב נמצא באזימוט 270 מעלות.

בלשון המקרא כיוון זה מכונה "ים", וזאת משום שהים התיכון נמצא ממערב לארץ ישראל. 

**מערב** הוא הכיוון ההפוך לכיוון הסיבוב של כדור הארץ. 
להבדיל מצפון ודרום, שהם כיוונים מוחלטים בעלי משמעות זהה בכל מקום על-פני כדור הארץ, מערב ומזרח הם כיוונים יחסיים, ומתאימים לקו הרוחב שבו נמצא אומרם. בקטבים הכיוונים מתבטלים: בקוטב הצפוני כל כיוון הוא דרום, ובקוטב הדרומי כל כיוון הוא צפון. בימי השיוייון השמש שוקעת בדיוק במערב בכל נקודה על כדור הארץ באזורים שבין חוגי הקוטב.

* המונח **[[העולם המערבי|מדינות המערב]]** משמש להתייחסות למדינות השוכנות במערב אירופה ובאמריקה. כמו כן מונח זה מתייחס גם לתרבויות היהודיות-נוצריות – תרבות המערב.
* המונח **מערב** מתאר גם את המדינות ששוכנות במערב ארצות הברית, שבקרבת האוקיינוס השקט, דוגמה למדינות אלה היא המערב הפרוע והסרט שמצולם שם ומכונה מערבון.
* בסין העתיקה, המונח **מערב** ציין את ארצו של בודהה והמקום ממנו הגיעו כתבים בודהיסטיים קדושים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שושנת הרוחות
*
מרנפתח

[שמאל|200px|ממוזער|ארון הקבורה של מרנפתח ב[עמק המלכים]]
**מרנפתח** (1274 לפנה"ס לערך – 1203 לפנה"ס) היה הפרעה הרביעי בשושלת ה-19 שבמצרים העתיקה. הוא שלט בין השנים 1213–1203 לפנה"ס.

אביו, רעמסס השני, מלך במשך 66 שנים כך שמרנפתח, שהיה בנו ה-13 מאשתו איסתנפרת, עלה לשלטון בגיל מאוחר מאוד - בסביבות גיל 60 ואף יותר. מרנפתח נלחם כנגד מרידות בכנען, אך פועלו החשוב ביותר היה מסע המלחמה לאזור לוב. גויי הים שהשתלטו על לוב פלשו ממנה למצרים וניסו לכובשה, אך מרנפתח הדף אותם, חדר ללוב והביס אותם גם שם.

מרנפתח העביר את המרכז השלטוני מפר-רעמסס בחזרה לממפיס, בה הוא בנה מקדש מלכותי. יורשו של מרנפתח היה סתי השני.

על פי הארכאולוג גרפטון אליוט סמית שהסיר את הכיסוי מעל פני המומיה של מרנפתח ב-7 ביולי 1907, המומיה (שגובהה 1.714 מטרים) מעידה כי פניו של מרנפתח היו דומים במבניהם לאלה של סבו, סתי הראשון, יותר מאשר לאלה של אביו, רעמסס השני.

בשנת 1940 התגלה הסרקופג של מרנפתח על ידי הארכאולוג הצרפתי פייר מונטה  בעת שחפר את קברו השלם של המלך פסוסנס הראשון בטאניס שהייתה בירת השושלת ה-21. באותה עת בתקופת הביניים השלישית במצרים העתיקה, היה מקובל לעשות שימוש משני בפסלים, מונומנטים, וגם סרקופגים מתקופות קדומות. כרטוש על צידו החיצוני האדום של הסרקופג הראה שבמקור היה זה סרקופג של מרנפתח.

## מרנפתח וישראל

מצבת מרנפתח היא כתובת ארכאולוגית שנכתבה בשנתו החמישית של פרעה מרנפתח ולה משמעות חשובה להיסטוריה של עם ישראל ולארכאולוגיה המקראית, בהיותה המקור החיצוני הראשון המזכיר את עם ישראל. במצבה המכונה מצבת מרנפתח הוא מתפאר במלחמותיו וניצחונותיו. בין שאר המלחמות נכתב: . מתיאור זה שההשמדות המתוארות בו הם לרוב מוגזמות, כהרגלם של מלכי מצרים ושליטים אחרים ברחבי הסהר הפורה, עולה כי כבר בסביבות אמצע המאה ה-13 לפנה"ס התקיימה בכנען קבוצה אתנית בשם "ישראל".

בעקבות אזכור זה, סברו חוקרים מסוימים כי בימיו התרחשה יציאת מצרים. אך כיוון שמתוארת כאן הימצאותם בכנען, הגיעו מרבית החוקרים למסקנה כי יציאת מצרים - אם היא אירוע היסטורי - התרחשה דור או שניים קודם לכן, ייתכן שבתקופת מלכות אביו, רעמסס השני.

ישנה סברה שהיישוב המקראי **מי נפתוח**, המזוהה עם ליפתא, נקרא על שם מרנפתח.

## קישורים חיצוניים

* עוד אודות מרנפתח (באנגלית)
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-19
קטגוריה:רעמסס השני
מזרח

[שמאל|ממוזער|250px|ה[זריחה על רקע ים המלח כפי שצולמה ממצדה. בעברית האטימולוגיה של מזרח היא כיוון זריחת השמש]]
**מִזְרָח** הוא אחת מארבע רוחות השמיים. הוא הפוך למערב ונמצא בזווית ישרה לצפון ודרום. מזרח הוא כיוון הסיבוב של כדור הארץ ולכן זהו גם הכיוון בו זורחת השמש בקו המשווה בימי השוויון. בשל תנועת כדור הארץ, ביצוע שיגור לחלל לכיוון מזרח חוסך בהפרש המהירות. לכן, זהו הכיוון המועדף לביצוע שיגור לחלל אם אין סיבות אחרות לשיגור לכיוון אחר.

להבדיל מצפון ודרום שהם כיוונים מוחלטים, כלומר בעלי אותה משמעות בכל מקום על-פני כדור הארץ, מערב ומזרח הם כיוונים יחסיים, ומתאימים לקו הרוחב שבו נמצא אומרם. בקטבים הכיוונים מתבטלים: בקוטב הצפוני כל כיוון הוא דרום, ובקוטב הדרומי כל כיוון הוא צפון. בימי השיוייון השמש זורחת בדיוק במזרח בכל נקודה על כדור הארץ באזורים שבין חוגי הקוטב.

במפות נהוג שצד מזרח יהיה ימין המפה. מוסכמה זו החלה מהשימוש במצפן בו הצפון מכוון כלפי מעלה. כדי להפליג מזרחה בשימוש במצפן יש לכוונו לאזימוט 90 מעלות.

## המזרח בשפה
מקור המילה מזרח בעברית הוא מהשורש ז-ר-ח והכוונה היא למקום שממנו זורחת השמש.

בתרבות העברית כיוון קדימה מתקשר למזרח ולכן המזרח מכונה בתנ"ך גם בשם "קדם". הדרום נמצא אז מימין (ולכן נקרא לעיתים 'תימן') והצפון נמצא משמאל (וכך הוא נקרא לעיתים בתנ"ך כמו גם בערבית: "שִמאל"). כפועל יוצא, המערב בתנ"ך נקרא גם בשם "אחור" והים התיכון מכונה שם לעיתים 'הים האחרון'. כל אלו הם ביטויים יחסיים.

בין המילים הלועזיות לכינוי המזרח נמצא את הלבנט המתייחס לחלק המזרחי של אגן הים התיכון ושם התואר אוריינטלי (מהמילה אוריינט). ממילה זו באה המילה הלועזית להתמצאות במרחב: אוריינטציה.

המונח "המזרח" משמש גם כדי להתייחס למדינות מזרחיות ביחס לארצות המערב, כמו: המזרח התיכון, המזרח הקרוב, מזרח אסיה, דרום-מזרח אסיה, המזרח הרחוק ואפילו כל האזור של יבשת אסיה וגם כל החלק הזה של כדור הארץ בו היא נמצאת. בזמן המלחמה הקרה, מזרח אירופה היה שם נרדף למדינות בעלות משטר קומוניסטי בחסות רוסית. כמו כן, מונח זה מתייחס למדינות ששוכנות במזרח ארצות הברית שבקרבת האוקיינוס האטלנטי.

בארצות הברית, המונח "המזרח" מתייחס לחצי המזרחי של המדינה, ובפרט לאזור החוף המזרחי של ארצות הברית, המיושב בצפיפות גבוהה יחסית. כך לדוגמה בליגת ה-NBA יש טורנירים נפרדים לקבוצות מ"מזרח" ומ"מערב" המדינה, שבסיומם נערך משחק הגמר של "המזרח" נגד "המערב".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שושנת הרוחות
*
מונואמין אוקסידאז

שמאל|ממוזער|250px
**מונואמין [[אוקסידאז]]** (בקיצור **MAO**) הוא אנזים המהווה קטליזטור לחימצון של קבוצה של מוליכים עצביים המכונים מונואמינים (למשל נוראדרנלין, דופאמין וסרוטונין) ונמצאים בגבול הממברנה של המיטוכונדריה ברוב צורות התאים בגוף. כמו כן מסוגל ה-MAO לחמצן אמינים ראשוניים, שניוניים ושלישוניים.

## סוגים של MAO
ישנם שני סוגי MAO-A : MAO ו-MAO-B. שני סוגי ה-MAO חיוניים בעיכוב פעולתם של מוליכים עצביים מונואמיניים כגון סרוטונין ודופמין. את שניהם ניתן למצוא בנוירונים (תאי עצב) ובאסטרוגליה.

עם זאת, ישנם גם הבדלים ביניהם:
* **MAO-A** – נמצא בעיקר בנוירונים.
* **MAO-B** – נמצא בעיקר בטסיות הדם.

## השפעה
למונואמין אוקסידאז יש חשיבות גדולה בוויסות רגשות. כמויות גדולות או קטנות של מונואמין אוקסידאז מזוהות עם מחלות נפשיות כמו דיכאון, דחף לביצוע עבירות ופוביות.

מונואמין אוקסידאז מווסת את תהליך ההפקה של מוליכים עצביים קטכולאמינים מקבוצת המונואמיניים. מוליכים עצביים אלו כוללים את האדרנלין, הנוראדרנלין והדופמין.

מונואמין אוקסידאז הנמצא בדם מנטרל אמינים שמקורם במזונות כמו שוקולד וגבינה, כדי למנוע מהם לגרום לעליה מסוכנת בלחץ הדם.

## שימוש תרופתי

בתרופות המעכבות את פעולתו של אנזים זה (MAO inhibitors או בקיצור **MAOI**) נעשה שימוש בטיפול בדיכאון.

## גנטיקה
זוג הגנים האחראיים על המונואמין אוקסידאז (MAOA ו־MAOB) בגוף נמצאים סמוך זה לזה בזרוע הקצרה של כרומוזום X.

הגן של MAOA נמצא בגן Xp11.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנזימים
קטגוריה:חלבונים ממברנליים אינטגרליים
איינשטיין (פירושונים)

שם שמקורו בגרמנית. "אַיְין" – אחד/אחת, "שְׁטַיין" – אבן; **איינשטיין** פירושו "אבן אחת".

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
מיקרו-בקר 8051

שמאל|ממוזער|250px|השבב הימני, 8952, הוא רכיב ממשפחת המיקרו-בקרים MCS-51 לה שייך ה־8051
ה-**8051** הוא בקר ממשפחת המיקרו-בקרים MCS-51, שמקורו בארכיטקטורה המקורית של אינטל שנוצרה בתחילת שנות השמונים (צאצא של ה-8048 הקדום).

ה-8051 הוא המיקרו-בקר הראשון, שהציג את שיטת מיעון-סיבית, המאפשרת גישה ל-128 סיביות החל מהבית ה-32 בזיכרון ה-RAM הפנימי באופן פרטני של הרמת סיבית או הורדת סיבית בעזרת שימוש בסט הוראות חדשניות. מודל הזיכרון של המעבד נחשב מורכב באותה התקופה, אך בשל הגמישות הרבה שהוא אפשר בעיצוב מערכות, הפך ה-8051 לפופולרי ביותר (נמכרו מעל 2 מיליון יחידות מאז שנת 1988).

מאז העיצוב המקורי של המעבד שפותח על ידי אינטל, חברות נוספות ייצרו שלל דגמים נוספים של המעבד, ביניהן AMD, Atmel, Cygnal, Dallas, Infineon, פיליפס, Signetics ,Siemens ואחרות. הגרסאות השונות שיפרו את העיצוב המקורי של אינטל, והיום קיימות גרסאות שונות של ה-8051 שניתנות לתכנות חיצוני בעזרת מחשב אישי, גרסאות בעלות אפשרות "צריבה" חד פעמית ווריאציות שונות המיוצרות לצרכים שונים.

## שימושים
הגרסאות השונות של ה-8051 נמצאות בשימוש עד היום במכשירים רבים והוא למעשה המעבד הנפוץ בעולם; הוא נמצא בשימוש במקררים, מכונות כביסה, רמזורים, מיקרוגלים וכמעט בכל מוצר אלקטרוניקה שנמכר היום בגלל פשטותו וגמישותו. עבור מכשירים שונים מיוצרים בדרך כלל רכיבים ייחודיים למוצר כך שהתוכנה הנדרשת מוטבעת בזיכרון הקבוע (ROM) שלהם וכך עלויות היצור מוזלות.

## סכמת מלבנים
שמאל|ממוזער|250px|סכמת מלבנים של ה־8051
המיקרו-בקר מכיל את יחידת ה-CPU ובנוסף היחידות: RAM, ROM, פִּתחוֹת (פורטים) קלט־פלט, טיימרים, תקשורת טורית ובקרת פסיקות. הגדלים והכמויות משתנים בין הרכיבים השונים במשפחת רכיבים אלו (ניתן לבדוק לפי דפי נתונים).

## ספרים בעברית
בנוסף לספרות הענפה הקיימת בשפה האנגלית קיימים גם ספרים בעברית בנושא זה.
* מיכאל קונג'ה, "ספר לימוד מערכות מיקרו מחשבים", הוצאת שורש 2012
* מלול שי, "ספר לימוד מיקרו-בקרים ממשפחת 8051 – שפת אסמבלי", הוצאת שורש 2009.
* מלול שי, "ספר לימוד מיקרו-בקרים ממשפחת 8051 – שפת C", הוצאת שורש 2010.
* נחום אריה, "יסודות המיקרו מחשב 8051, לימוד ותרגול" הוצאת ses, שנת 1987.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מעבדי אינטל
קטגוריה:רכיבים אלקטרוניים
קטגוריה:מיקרו-בקרים
עיר עתיקה

[שמאל|ממוזער|300px|העיר העתיקה ב[ירושלים]]
[ממוזער|שמאל|300px|מבט מלמעלה על גגות העיר עתיקה של [רגנסבורג ובמרכזה קתדרלת סנט פטרוס.]]
[שמאל|ממוזער|300px|העיר העתיקה של [טובינגן, גרמניה]]
"**העיר העתיקה**" הוא השם המקובל בערים רבות בעולם לרובע היסטורי בעיר, שעיקר בנייתו הסתיימה לפני מאות שנים, ומהווה את הגרעין המקורי של העיר.

## הגדרה ומינוח
על פי רוב מתייחס המונח "העיר העתיקה" לחלק חי ונושם של העיר, שמקורו בימי הביניים או בתחילת העת החדשה, ולא לאתר ארכאולוגי מן העת העתיקה. בערים רבות הרובע הנקרא "העיר העתיקה" מוקף חומה או שניתן למצוא בו שרידים לחומה כזאת, וכן ביצורים נוספים, שנועדו להגן על העיר מאויבים.

"העיר העתיקה" ברבות מערי העולם כוללת ריכוז של מבנים ואתרים בעלי חשיבות היסטורית, ארכיטקטונית, אמנותית, תרבותית וכדומה, ומבטאת את המורשת של המקום. רק באמצע המאה ה-19 החלה להתעורר ברחבי העולם המודעות לשימור אתרים המהווים חלק ממורשת המקום, והמגמה הרווחת של הריסת מבנים ישנים על מנת לפנות מקום לפרויקטים חדשים הוחלפה במגמת שיפוץ, שימור ושיחזור שלהם. במרבית הערים בהן קיימת "עיר עתיקה", מהווה זו מוקד משיכה תיירותי. ערים עתיקות קיימות גם בערים מוסלמיות, ונקראות קסבות. הקסבות של הערים המוסלמיות מאופיינות בסמטאות צרות ומפותלות, בנייה עתיקה וצפופה, ולעיתים גם בשוק עממי שפועל במרכזן.

## ערים ואזורים
באזור הסהר הפורה ישנן ערים עתיקות רבות. בישראל קיימת עיר עתיקה בערים אחדות, ובהן ירושלים, חברון, יפו, צפת, עכו, ובאר שבע (אם כי בניית העיר העתיקה של באר שבע החלה רק בשנת 1900). רוב הבינוי בערים אלו הוא מהמאות ה-18 וה-19 אך קיימים בהם גם מבנים עתיקים הרבה יותר אשר השתמרו לאורך ההיסטוריה. בישראל, על פי רוב, מכוון הביטוי "העיר העתיקה" לבדו לעיר העתיקה בירושלים.

רבות מערי אירופה כוללות רובע היסטורי המוגדר כ"עיר עתיקה", ובהן פראג, לונדון, סטוקהולם, רודוס ועוד. כמעט בכל הערים האירופאיות, העיר העתיקה היא למעשה גרעין העיר של ימי הביניים ואף ימי הביניים המאוחרים. כמעט ולא קיימים בערי אירופה מרקמים עירוניים מהעת העתיקה הממשיכים לתפקד כמרקם עירוני פעיל. ברומא לדוגמה, נשתמר בחלקו הפורום רומנום אך אינו חלק פעיל מהעיר מאז נפילת האימפריה הרומית.

### בישראל
להלן רשימת הערים העתיקות בארץ ישראל המערבית שעודן מתפקדות כחלק מהמארג העירוני בערים בהן הן נמצאות:

## ראו גם
*קסבה
*אקרופוליס

## קישורים חיצוניים

*
עתיקה
רוסטם קסימג'אנוב

**רוסטם קסימג'נוב** (באוזבקית: **Rustam Qosimjonov**; נולד ב-5 בדצמבר 1979) הוא רב-אמן בשחמט מאוזבקיסטן, ואלוף העולם בשחמט של פיד"ה בין 2004 ל-2005.

נכון ליולי 2019, קסימג'אנוב מדורג במקום ה-92 בעולם והראשון באוזבקיסטן לפי מד כושר.

## הישגים בולטים
התוצאה הראשונה הטובה שהייתה לקסימג'אנוב הושגה ב-1998 בתחרות אסייתית, מקום שני באליפות העולם בשחמט לנוער, ב-1999 בהתחלה באסן, 2001, בהתחלה בפמפלונה, 2002 (שם ניצח במשחק בליץ את ויקטור בולוגן אחרי ששניהם סיימו את התחרות עם 5/6), הוא זכה במקום הראשון עם 8/9 בתחרות הפתוחה ויסינגן, 2003, הוא זכה במדליית ארד עם 5/12 בתחרות בה היה בלוח הראשון וייצג את מדינתו ב-2000 באולימפיאדת השחמט והעפיל לאליפות העולם של פיד"ה ב-2002 (בה הפסיד בגמר נגד וישוואנתן אנאנד).

באליפות העולם בשחמט 2004 קסימג'נוב עשה את דרכו באופן בלתי צפוי אל הגמר, דרך משחקים מול שחמטאים כגון: אלקסנזרו רמירז, וסילי איוונצ'וק ווסלין טופלוב. בגמר ניצח את מייקל אדמס והפך לאלוף עולם.

## השתתפות באולימפיאדות
ייצג את אוזבקיסטן ב-12 אולימפיאדות שחמט.

## מבחר תחרויות בהן השתתף
* אליפות העולם בשחמט 2004 (פיד"ה)
* תחרות העל בבאקו 2014

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים אוזבקים
קטגוריה:רבי-אמנים
קטגוריה:אלופי עולם בשחמט
קטגוריה:ילידי 1979
פוליגל

**פוליגל** הוא מפעל פלסטיק שפעל בעבר באופן עצמאי והיה בבעלות של הקיבוצים רמת השופט ומגידו. כיום פועל המפעל כחלק מפלזית תעשיות.

## היסטוריה
המפעל הוקם בשנות ה-70, החל בייצור ממשי באוקטובר 1974 ונפתח רשמית בשנת 1975, כאשר רמת השופט החזיקה 70% מהבעלות ומגידו ב-30%. מוצר הפוליגל של המפעל מבוסס על פטנט יפני ששוכלל באיטליה ומפעל פוליגל היה מהראשונים לייצרו בעולם. המפעל נועד לייצר אריזות והיווה המשך למפעל אריזות עץ שכבר היה קיים בקיבוץ רמת השופט. בנוסף לאריזות ייצר המפעל בראשיתו שלטים וצרכי משרד. אחד ממוצרי הדגל של המפעל היה לוחות קוולקס לציפוי חממות, שפותח בשיתוף עם חברת קיו. בשנת 1982 זכה המפעל לתואר יצואן מצטיין. בשנת 1985 החל המפעל לשווק תיקי פוליגל.

כיום המפעל גם מייצא את מוצריו לחו"ל. המפעל מייצר לוחות פלסטיק מפוליקרבונט ופוליפרופילן. כמו כן הוא מייצר סככות וגגות, המשמשים לבניית גגות לאצטדיונים כמו אצטדיון הכדורגל של לוקומוטיב מוסקבה.

בשנת 2010 מכר קיבוץ רמת השופט את חלקו במפעל לקיבוץ גזית

בשימוש עממי, השם **פוליגל** משמש כשם גנרי ללוחות פוליפרופילן רב שכבתיים המיוצרים על ידי המפעל, בייחוד "קרטון פלסטי" לשימוש משרדי, וליצירת אריזות.

## לוחות הפוליקרבונט: שימושים ותכונות
לוחות הפוליקרבונט החלולים של פוליגל משמשים לכל מטרה המאופיינת בקירוי שקוף למחצה. משקלם הקל ופשטות התקנתם מאפשרים לכסות גגות בעלי מפתחים רחבים במיוחד, וכן ליצירת גגות בעלי צורות לא סטנדרטיות (קשתיים, למשל). השימושים יכולים להיות מגוונים ביותר, כאשר הרעיון הוא להחדיר אור יום טבעי לתוך חללים המשמשים לפעילות ציבורית, בין אם בבניין או בתעשייה.
* הלוחות החלולים מאפשרים בידוד משופר הודות לאוויר הכלוא בין הדפנות הכפולות או המשולשות.
* עמידותם המכנית גבוהה פי 200 מזו של זכוכית.
* משקל עצמי נמוך: 1/6 ממשקל זכוכית.
* הגנה בשכבת UV מאפשרת שמירה על תכונות מבניות בטמפ' הנעות בין (-)40 עד (+)120 מעלות צלזיוס.
* הלוחות מיוצרים ברחבים הבאים: 980 מ"מ, 1220 מ"מ, 2000 מ"מ.
* אורך הלוחות מושפע מאורכו של אמצעי ההובלה.
* בעבר החברה הייתה היצרנית הראשונה של "קרטון פלסטי" לשימוש משרדי וליצירת אריזות ותיקים קלי משקל. 'פוליגל' הוא גם השם העממי למוצר זה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשייה פלסטית בישראל
קטגוריה:התעשייה הקיבוצית
קטגוריה:רמת השופט
קטגוריה:מגידו
ראם

[ממוזער|[ראם הנבל בחי-בר יטבתה]]
[ממוזער|[ראם לבן|ראמים בפארק האנטילופות]]
[ממוזער|[ראם ביסה אוכל]]
ממוזער|ראמים בסמל נמיביה
**רְאֵם** (שם מדעי: *Oryx*) הוא סוג של אנטילופות גדולות ממשפחת הפריים ותת-משפחת ראמים.

## מזונו
הראם יכול לשרוד ימים רבים ללא שתייה בזכות התאמתו לתנאי מדבר קיצוניים. הראם ניזון מעלים, פרחים ותרמילי הזרעים של עצי השיטה, אשר נובטים יותר טוב בעוברם את מערכת העיכול של הראם.

## רבייה
תקופת ההריון של הראם היא כ-260 יום, זמן ההמלטה בין מאי-לדצמבר. ממוצע צאצאיו הוא 1 ותוחלת חייו בשבי יכולה להגיע לכ-20 שנה. הם שוקלים בין 70 ל-300 קילוגרמים.

## מיני הראם
ארבעה מיני ראמים מצויים כיום בעולם: ראם ביסה החי בשמורות הטבע של מזרח אפריקה, ראם הצבי הגדול והחזק בראמים החי בשמורות הטבע המדבריות של דרום אפריקה, ראם הסהרה שחי בעבר במדבריות צפון אפריקה וכיום מצוי בשבייה בלבד, והראם הערבי (ידוע גם כראם לבן) שפרטים בודדים שלו עדיין חיים בערב., לאחר שהיה מצוי בעבר במדבריות המזרח התיכון.

## ראם בישראל
[שמאל|ממוזער|300px|עדר ראמים ב[חי-בר יטבתה]]
בארץ ישראל היה מצוי בעבר מין אחד - ראם ערבי, הידוע גם כראם לבן. המין נכחד בטבע בסוף המאה ה-19 והושב אל הטבע בשנות ה-80 של המאה ה-20 לאחר שמספר פרטים נרכשו מגן חיות בארצות הברית. הראם הערבי הוא החיה הראשונה שסיווגה עולה מזן ש"הוכחד בטבע" לזן שהוא "פגיע".

את הראם הלבן וראם סהרה ניתן למצוא בחי-בר יוטבתה ובספארי.

## בתנ"ך

במקרא מופיעים תשעה אזכורים של בעל חיים בשם זה, ביניהם: 
* 
* 
* 
* 

זיהויו של ה"ראם" המוזכר בתנ"ך עם בעל החיים המכונה בימינו "ראם", אינו מוסכם. זיהוי מקובל על חוקרים רבים מזהה אותו עם שור הבר - Bos primigenius. בין השאר מפני שהראם מופיע בתקבולת עם השור (דברים לג יז; ישעיהו לד ז; תהילים כט ו), ומתואר באיוב כניגוד הפראי לשור המבוית.

## לקריאה נוספת
אלישבע דיין, **החי במקרא: יונקים**, ירושלים תשע"ח. עמ' 220.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1816
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הנרי מארי דוקרוטאי דה בלנוויל
קטגוריה:ראמים
קטגוריה:בעלי חיים בתנ"ך
קטגוריה:סוגי יונקים
שוד הטלפונים הגדול

**שוד הטלפונים הגדול** הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 1972, העוסק בהונאה של בנקים. את הסרט ביים מנחם גולן. הסרט הופק והופץ על ידי "סרטי נח" של מנחם גולן ויורם גלובוס.

## עלילה
הסרט מתמקד במספר דמויות המניעות את העלילה: פקיד בנק לאומי בשם משולם וסרמן, אמו, חברתו ושתי כנופיות שודדים. בין שתי הכנופיות ישנה הסכמה על האזורים בהם "יפעלו". מפקד המשטרה בעת ביקור מתרשם מוסרמן ובייחוד ממוחו, במקביל יש מלחמה בין שתי הכנופיות על "מוח" מסוג אחר: אדם בעל רעיונות מבריקים בכל הקשור לתכנון מעשי שוד וגנבה.

כאשר אחת הכנופיות שודדת את סניפו בראשון לציון, נתקל הפקיד במכונית הממתינה לשודדים בחוץ, חובט בראשו של הנהג, מוציא אותו ונכנס במקומו למכונית. כאשר השודדים יוצאים עם שלל כל הקופות והכספות בבנק, מוביל אותם ה"נהג" שלהם הישר אל תחנת המשטרה. שם העניינים מסתבכים, וכל השודדים שנעצרו עושים יד אחת נגדו. וסרמן אינו מצליח לשכנע את השוטרים שאיננו חלק מן הכנופיה ושניסה לסכל את השוד. מתקיים משפט בעניינו. אך כאשר הוא מובל לבית המשפט הוא חומק משוטריו, ובנוסף מתחזה לעד במשפט אחד ואף לשופט במשפט אחר – בו הוא מוצא את הנאשם זכאי.

לאחר שנחטף מכנופיה לכנופיה, מחליטות שתי הכנופיות במאמץ משולב לחטוף את אמו הפולניה ולשחרר אותה תמורת חצי מיליון לירות, אותן הפסידו בגלל ששיבש שוד במלטשת יהלומים.

וסרמן מתכנן מזימה יוצאת דופן, שתגרום לכך שכל מי שמטלפן לסניף בנק לאומי בראשון לציון יופנה באמצעות שיבוש הקווים אל חברתו ואל ה"מוח" האמיתי המשתפים איתו פעולה.

למחרת בבוקר, הוא עושה סיבוב בין כל סניפי "בנק לאומי" בארץ, כאשר הוא מציג את עצמו בכל סניף עם זהות ולבוש אחרים, אך עם אותו שם, ובכל סניף מבקש לפדות המחאה שלו על־סך 40,000 לירות למזומן.

כאשר מנהלי הסניפים מתקשרים כביכול לסניפו של וסרמן עבור קבלת אישור לכיסוי עבור ההמחאה, הם למעשה מקבלים אישור מפוברק מחברתו ו"המוח" המקורי. וסרמן משיג את הכסף, אך ללא ידיעתו אמו חומקת מהכנופיות. הן מנסות להערים עליו דרך התחזות של אחד מהם לאמו. נקבע שחילוף הכסף תמורת בת הערובה יתבצע באצטדיון רמת גן, אך אמו וחברתו פונות אל המשטרה ונעזרות בהם כדי למנוע את רציחתו בידי הכנופיות.

הסרט מסתיים כאשר הפקיד נעצר בשם החוק.

## שחקנים
* גדי יגיל
* בומבה צור
* יהודה אפרוני
* אבנר חזקיהו
* גבי עמרני
* גדעון זינגר
* שייקה אופיר
* אברהם רונאי
* בני אמדורסקי
* ישראל גוריון
* ג'וזי כץ
* דובי גל
* אשר צרפתי
* מוסקו אלקלעי
* דב רייזר
* אלישבע מיכאלי
* שמואל רודנסקי
* שמוליק סגל
* ג'טה לוקה
* אוריאלה וייט
* שמואל וולף
* אתי גרוטס
* נתן וולפוביץ'
* אברהם פלטה
* מיכה שרפשטיין
* ברוך ברקין
* אליעזר יונג
* מנשה גלזייר
* יונה אטלס
* אדי מוכתר
* אריה אורגד

## הסיפור האמיתי מאחורי הסרט
הסרט הודות הסרט נוצר בעקבות הונאה אמיתית. בתחילת שנות השבעים (או סוף שנות השישים) נגנב כסף רב מבנק לאומי בטכניקה המתוארת בסרט. הפושעים פתחו חשבון בסניף מבודד יחסית, סניף "שיכון המזרח" בראשון לציון, ובזמן שאחד הפושעים השתלט על קו הטלפון של הסניף, פדה שותפו, בסניפי בנק לאומי בתל אביב, המחאות שנמשכו על החשבון שנפתח בסניף "שיכון המזרח". חרף חקירה מאומצת של המשטרה, לא נלכדו הפושעים עד עצם היום הזה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1972
קטגוריה:סרטי מנחם גולן
קטגוריה:סרטי קומדיית פשע
קטגוריה:סרטים ישראליים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:ראשון לציון בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1972
צביה

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לנשים
קטגוריה:שמות פרטיים שמקורם בבעלי חיים
ארבע האמהות

ביהדות, **ארבע האמהות**, הן ארבע דמויות מקראיות מספר בראשית, נשותיהם של שלושת האבות: **[[שרה]]** אשתו של אברהם, **[[רבקה]]** אשתו של יצחק, ו**[[רחל]]** ו**[[לאה]]** נשותיו של יעקב. במסורת היהודית מקובל להצמיד את הכינוי "אמנו" לשמותיהן של ארבע האמהות: "שרה אמנו", "רבקה אמנו", "רחל אמנו" ו"לאה אמנו". על פי המקרא, שרה, רבקה ולאה נקברו לצד בעליהן במערת המכפלה, אך רחל נקברה לבדה בקבר רחל בבית לחם.

## הגדרת האמהות
המקור לכינוי אמהות ולמספרן הוא במסכת שמחות: "אין קורין לאבות אבינו אלא שלושה, ולא לאימהות אימנו אלא לארבע האמהות". התלמוד מבהיר שאף על פי שרחל ולאה אינן אמהות ביולוגיות של האומה כולה, אלא כל אחת היא אם לשבטים מסוימים בלבד, בכל זאת הן נחשבות אמהות האומה בגלל חשיבותן. דבר זה בולט במיוחד על רקע אי הכללת בלהה וזלפה בין האמהות, למרות העובדה שגם הן ילדו ליעקב ילדים שמהם יצאו אחדים משנים עשר השבטים, משום שהיו שפחות. למרות האמור לעיל ובניגוד לאמירה הרווחת אודות ארבע אמהות, כאשר התורה מסכמת את מניין השבטים היא מונה את בלהה וזלפה כחלק מהאמהות (), ואף חז"ל עצמם מציינים במספר מקורות שיש שש אמהות ומונים את בלהה וזלפה בתוכן (כך לדוגמה במדרש שיר השירים רבה: "שש עגלות צב... ו' כנגד ו' אמהות- שרה רבקה רחל לאה זלפה בלהה", שם, פרשה ו).

## במקרא ובמדרשים
על פי המקרא, שלוש מתוך ארבע האמהות – שרה, רבקה ורחל – נפקדו בילדים רק לאחר שנים רבות של עקרות. לתופעת עקרות האמהות ניתנו הסברים רבים במדרשים ובהגות היהודית. בניתוח הספרותי המודרני של המקרא, מוטיב העקרות נחשב לחלק מסצנת הדפוס של בשורה על לידת גיבור.

חז"ל בבראשית רבה אומרים שהאמהות היו נביאות. רבי חנינא בן פזי לומד זאת מכך שרחל ביקשה  (). מכך שלא ביקשה "בנים אחרים", מוכח שידעה שעתיד להיוולד ליעקב בן אחד נוסף בלבד, וביקשה שהוא ייוולד ממנה.
[ממוזער|שמאל|רחוב רבקה בירושלים על שם רבקה אמנו אחת מארבע האמהות מחובר ל[רחוב דרך חברון]]

## ראו גם
*תקופת האבות

## לקריאה נוספת
* רות ברטל, **ותהי לו לאשה, ויאהבה - האמהות והאבות בראי האמנות המערבית**, הוצאת כרמל, 2018.

## הערות שוליים

*
ארבע האמהות
אפור

**אפור** הוא צבע נפוץ בטבע. הוא נוצר על ידי ערבוב חומרים לבנים ושחורים או על ידי שילוב אורות אדומים, ירוקים וכחולים, בפרופורציות שוות. העין האנושית רואה לעיתים עצמים בצבעים מגוונים כאפורים, בשל תנאי התאורה.

המילה העברית "אפור", היא תואר שם, שהוא גיזרון, של שם העצם, "אֵפֶר".

## שימוש ומשמעות
[ממוזער|שמאל|250px|העיר [מינסק ונהר סוויסלץ' בבלארוס]]
* "חיים אפורים" מציינים חיים משעממים, ללא מטרה או תועלת.
* אפור היה צבע מדי חיילי קונפדרציית המדינות של אמריקה במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית, בניגוד לכחול שהיה צבע מדי חיילי הצפון.
* "אפור", או גוני האפור, משמשים כביטוי למנעד בין נקודות קיצון, כניגוד לדיכוטומיה החדה של שחור ולבן.
** "החיים זה לא רק שחור ולבן. יש גם הרבה אפור באמצע"
** בדיונים על מוסר, אפור או "שטח אפור" מסמל תחומים שאינם ניתנים להכרעה ברורה.
* אפור מקושר גם לסתיו, מזג אוויר סגרירי, ועצבות.
* שיערם של אנשים מבוגרים נוטה להלבין בהדרגה כך שהשילוב של השיערות הלבנות עם השיערות בצבע המקורי, בעיקר אם הן שחורות יוצר אשליה שהשיערות אפורות כשלב מקדים להפיכתו המלאה ללבן של השיער, על כן אפור מסמל גם הזדקנות לעומת הלבן שמסמל כבר זקנה.
* המונח "השוק האפור" מתייחס להלוואות שאינן נלקחות בבנק, ואשר ניתנות בדרך כלל ללווים אשר הבנק מסרב להלוות להם כסף, משום שהוא רואה בהם סיכון.
* "חינוך אפור" הוא העשרה בתשלום שמקבלים ילדים להורים אמידים, באופן מוסדר על ידי בית הספר, אף על פי שקיים חוק חינוך חובה חינם.
* "עבודה אפורה" היא עבודה משעממת וחסרת תהילה.
* בשבטי ישראל, הצבע האפור מסמל את שבט גד.
* בצה"ל, אפור בהיר (כסוף) הוא צבע הכומתה של חיל ההנדסה הקרבית ואפור כהה הוא צבע הכומתה של חיל האוויר.

## הבסיס לצבעים משלימים
שני צבעים ייחשבו משלימים אם ערבובם יוצר את הצבע האפור. המשלימים הראשיים בפסיכולוגיה הם:
*שחור ולבן
*כחול וצהוב
*אדום וציאן
*ירוק ומג'נטה
צבעים משלימים נוספים הם למשל:
*כתום ותכלת
*תרוג וסגול
*ירוק אביב וורוד שושנה
אפור הוא המשלים של עצמו. בדמות גרר, אותה ניתן לראות לאחר שמביטים בתמונה למשל כ-30 שניות, הצבעים יהפכו למשלימים שלהם.

## קואורדינטות
ייצוג תחום הצבעים האפורים משתנה משיטת צביעה אחת לאחרת:
* **[[RGB]]**:
:בשיטה זו כל גוני האפור הם הצבעים בהם מתקיים \ R = G = B , כלומר כמות ההארה של כל צבעי היסוד היא שווה.
* **[[CMYK]]**:
:בשיטה זו גוני האפור הם הצבעים בהם מתקיים \ C = M = Y = 0  כאשר K לא מוגבל, כלומר משתמשים רק בדיו השחור ולא משתמשים בכלל בצבעי היסוד האחרים. באופן תאורטי, אפשר להגיע לצבע אפור עם דיו מושלם גם כאשר \ \ C = M = Y  ובנוסף \ K = 0 \!\ 
* **[[HSV]]**:
:בשיטה זו כל גוני האפור הם הפתרונות של אי-השוויון:  0 \le V \le 100  כאשר \ H = S = 0  .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צבעים
דמות גרר

[שמאל|ממוזער|300px|דמות גרר שלילית של [דגל ארצות הברית - על מנת לראותה, הביטו בתמונה למשך כשלושים שניות, ואז הביטו במהירות בחלק הלבן של מסך המחשב]]
**דמות גרר** (לפעמים **תמונת גרר** או **בבואת גרר**) היא אשליה אופטית שמופיעה לאחר שמסתכלים הצידה לאחר מבט ממושך על תמונה. תופעה זו של מנגנון הראייה קשורה לתופעה המכונה עקביות הראייה (persistence of vision), בה משתמשים באנימציה ובקולנוע. היא מקושרת לתופעת ההימשכות של הזיכרון החושי ויכולה להימשך יותר מדקה.

## הבסיס הביולוגי
דמויות גרר נוצרות כאשר מתמקדים במשך זמן בגירוי בעל עוצמה גבוהה. לדוגמה, **דמות גרר חיובית** מתרחשת כאשר ממשיכים לראות חוט להט של נורה חשמלית דולקת גם לאחר שמפסיקים להביט בו, באופן הזהה לגירוי המקורי (הוא נראה כזוהר בהיר שכאילו צף לפני העין).
תופעה זו מתרחשת משום שלקולטנים לוקח זמן מסוים להגיע לתגובה מלאה וזמן נוסף לדעיכה של התגובה. באופן זה פעילותם יכולה לספק מידע על הגירוי גם במשך זמן קצר לאחר שהוא נעלם.

למצב בו הגירוי שממשיכים לראות הוא הפוך או מנוגד לגירוי המקורי קוראים **דמות גרר שלילית**. מצב זה נוצר כאשר מסתכלים בגירוי חד־ממדי בעל עוצמה רבה, בשל העובדה שקולטני הצבע בעין - המדוכים - יכולים "להתעייף" עקב גירוי-יתר ולאבד מרגישותם. בדרך כלל העין מתמודדת עם בעיה זו על ידי תזוזות קלות של גלגל העין שמסוננות על ידי המוח ועל כן אין מבחינים בהן. אולם, אם העצם אליו מביטים הוא גדול מספיק כך שהתנועות הקטנות אינן מספיקות כדי לשנות את הצבע מתחת לאזור אחד ברשתית, אותם קולטנים יתעייפו ויפסיקו להגיב.

אז, כאשר העין פונה להביט במקום אחר, הקולטנים העייפים משגרים למוח אותות חלשים והצבעים הללו כמעט ואינם נראים. אולם, הקולטנים האחרים מסביב שלא היו בשימוש עדיין "טריים" ושולחים אותות חזקים. האות המתקבל זהה לאות שהיה נראה לו היינו מביטים בצבע המשלים, וכך מפרש זאת המוח. למשל, תמונה בצבע ירוק-ליים (תרוג) תיצור דמות גרר בצבע סגול, כיוון שהצבע ירוק ליים אינו מפעיל את קולטני הצבע סגול.

## ראו גם
*אשליית תנועה נמשכת
## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זיכרון
קטגוריה:אשליות אופטיות
קרן התוכנה אפאצ'י

**קרן התוכנה אפאצ'י** (באנגלית: **Apache Software Foundation**, בראשי תיבות: **ASF**) מספקת "מטריית תמיכה" לפרויקטי קוד פתוח של קהילת אפאצ'י. הפרויקטים של קהילת אפאצ'י מתאפיינים בתהליך פיתוח שיתופי ברישיון תוכנה פתוח. תוכנות מבית אפאצ'י מופצות תחת תנאי רישיון אפאצ'י.

בין הפרויקטים של קרן התוכנה אפאצ'י ניתן למצוא את שרת ה־Web הנפוץ בעולם – Apache HTTP Server ומסנן דואר הזבל SpamAssassin. הקרן גם מארחת מאות פרויקטים בתחום Java שרובם הפכו לתקן דה-פקטו בתחום הנדסת התוכנה. בנוסף, מתארחים בקרן גם מימושי הייחוס והדגם של תקנים רבים בתחומי Java ו-Java EE וכן בתחומי XML ו-SOA.

## מיזמים
נכון למרץ 2017 יש בקרן אפאצ'י כ-300 מיזמים ראשיים וכ-60 מיזמים באינקובטור. ביניהם:

* HTTP Server – המיזם המקורי.
* טומקט – שרת המממש את המפרטים Java Servlet ו-JavaServer Pages 
* Subversion – תוכנה לניהול גרסאות מסוג שרת-לקוח
* Ant – כלי לאוטומציה של תהליכי בניית תוכנה (בעיקר פרויקטים של Java)
* האדופ
* קסנדרה – בסיס נתונים מבוזר מסוג NoSQL
* SpamAssasin – מסנן דואר זבל.
* פיג
* הייב
* אפאצ'י קפקא

## ראו גם

* המוסד לתוכנה חופשית

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:תוכנה חופשית
קורוזיה

שמאל|ממוזער|250px|קורוזיה. הצבע הירוק אופייני לקורוזיה של נחושת, וגווני חום-אדמדם אופייניים לקורוזיה של ברזל. לכן ניתן להניח כי יסודות אלה קיימים בשפע במתכת שבתמונה.
250px|שמאל|ממוזער|שלט אזהרה המופיע על חומרי ניקוי מסוכנים
[ממוזער|סימני קורוזיה על [סוללה חשמלית]]
**קוֹרוֹזְיָה** (מאנגלית: **Corrosion**; בעברית: **שִׁיתּוּךְ**) הוא תהליך כימי, הנובע מחשיפה לסביבה - מגע של חומר בחומר אחר (חמצן, למשל) או סביבה חומצית או בסיסית במיוחד. על פי רוב, השימוש במילה קורוזיה מתייחס לחמצון אלקטרוכימי של מתכת, למשל מחמצן אטמוספירי. דוגמה מוכרת של קורוזיה בחיי היום-יום היא חלודה - תחמוצת ברזל שנוצרת כשברזל בא במגע עם אוויר (חמצן ולחות) לאורך זמן, והופעתה מואצת בנוכחות מים.

במקום שבו מתרחשת קורוזיה נוצרת תרכובת של המתכת - תחמוצת או מלחים. מכיוון שתרכובת זו חלשה ונקבובית בדרך כלל, היא מתפוררת עד מהרה וגורמת להרס המתכת. נזקי הקורוזיה מהווים שיקול חשוב מאוד בתכנון מבנים מתכתיים ובתעשיות מתכת שונות, דוגמת תעשיית התעופה, תעשיית הרכב, כורים גרעיניים, מבנים, מכלים וצינורות. ניתן להגן על מתכת בפני קורוזיה במגוון אמצעים: ציפוי במתכת אחרת, העמידה לגורמי הקורוזיה (דוגמת אבץ במקרה של חמצן או כרום) או צבע עמיד יותר לקורוזיה, ציפוי בחומר שמנוני למניעת מגע של המתכת עם מים, או יצירת מגע עם מתכת אחרת בעלת פוטנציאל חיזור גבוה יותר, אשר משותכת במקום המתכת המוגנת (הגנה קתודית).

במתכות מסוימות, שכבת הקורוזיה הנוצרת היא קשה וצמודה למתכת, ולכן היא אוטמת את המתכת ובכך מפרידה אותה מסביבתה ומונעת את המשך הקורוזיה. דוגמה למתכת כזו היא האלומיניום: החמצן באוויר מחמצן את האלומיניום ויוצר שכבה של התחמוצת Al2O3 (אלומינה), שמבודדת את האלומיניום שמתחתיה מהחמצן באוויר, וכך עוצרת את תהליך הקורוזיה.

## סוגי קורוזיה
* קורוזיה אחידה (כללי) - במקרה זה משטח החומר מותקף בצורה אחידה, כך שניתן להעריך את קצב הפחתת עובי המבנה. דרכים למניעת קורוזיה אחידה הן ציפויים, צביעה, שימושי בחומרים מעכבי קורוזיה, והגנה קתודית.
* קורוזיה גלוונית - זו נגרמת על ידי מגע חשמלי וקשר אלקטרוליטי (כמו תמיסת מי מלח) בין שתי מתכות הנבדלות בפוטנציאל הכימי שלהן.
* קורוזיית נקיקים (crevice) - זו מתרחשת במשטחים שבהם אין ערבוב של האלקטרוליט. באזור שבו אין ערבוב של האלקטרוליט תהיה ירידה בריכוז החמצן, והקורוזיה תגבר.
* קורוזיית גימום (pitting) - קורוזיה זו פוגעת באופן מקומי בפני השטח של מתכת. אופיינית למתכות שבהן נפגעת שכבת הפסיבציה המגנה. באזורים בהן נפגעה שכבה זו, מתקדמת המסה אנודית של המתכת.
* קורוזיה בין-גרעינית (intergranular) - זו נגרמת כתוצאה מאי רציפות במבנה החומר בין הגרעינים השונים.
* קורוזיית שחיקה (אברזיה) - הקורוזיה נוצרת עקב תנועה של נוזל קורוזיבי על פני השטח של המתכת. דבר זה גורם להגדלת החשיפה של המתכת לתקיפה של הנוזל הקורוזיבי.
* קורוזיית מאמצים (stress corrosion) - זו נוצרת כאשר ישנם מאמצים נמוכים בסביבה קורוזיבית. עקב הסביבה הקורוזיבית נוצר כשל שנראה ככשל מכני עקב המאמצים, אך הוא למעשה נוצר בעידוד הסביבה הקורוזיבית ולא היה נוצר אחרת.

## ראו גם
* חלודה
* חמצון חיזור
* גלוון
* הנדסת חומרים
* זחילה (דפורמציה)

## קישורים חיצוניים

* 
* מילון למונחי שיתוך (1985), באתר האקדמיה ללשון העברית
* 
* 

קטגוריה:הנדסת חומרים
קטגוריה:הנדסה כימית
קטגוריה:מטלורגיה
דגל פלאו

**דגל [[פלאו]]** אומץ רשמית ב-1 בינואר 1981 עת שהאיים קיבלו עצמאותם מאת ארגון הנאמנות של האומות המאוחדות.

עיצובו של הדגל מתבסס על עיצוב דגל יפן ודגל בנגלדש.

בדומה לדגלי מדינות איים אחרות באזור מרכז האוקיינוס השקט, צבעי הדגל מסמלים את מיקום המדינה. הכחול מסמל את האוקיינוס השקט והצהוב את מיקום האי במרכזו. בשונה מדגלי יפן ובנגלדש, העיגול, המצוי בהסטה מסוימת לכיוון הניצב ממרכז הדגל, מסמל את הירח ולא את השמש.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

פלאו
קטגוריה:פלאו: סמלים לאומיים
פלאו
פלאו
דגל טורקמניסטן

**[[דגל]] [[טורקמניסטן]]** הוא הדגל הלאומי של טורקמניסטן.

## היסטוריה
הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטורקמנית אימצה ב-1 באוגוסט 1953 דגל בו הוספו לדגל ברית המועצות  שני פסם כחולים בהירים בחלק התחתון. הדגל שימש את טורקמניסטן את 27 בינואר 1992, כשטורקמניסטן אימצה את הבסיס לדגלה הנוכחי.

ב-1997 הוסף בתחתית הקו האדום שני ענפי עץ זית, לסמל שלום.

הדגל קיבל את עיצובו הנוכחי ב-24 בינואר 2001, כשהיחס שונה מ-1:2 ל-2:3, והגוון הירוק הוחלף בגוון בהיר יותר.

## עיצוב
הדגל הוא ירוק ובו פס אנכי בצבע אדום ליד צד התורן, המכיל חמש דוגמאות המשמשות בהכנת שטיחים המסודרות בערמה מעל שני ענפי זית מוצלבים, בדומה לדגל האומות המאוחדות. ליד הפס בפינה העליונה מופיעים חמישה כוכבים וסהר, בצבע לבן. חמשת השטיחים מייצגים את חמשת השבטים המרכזיים בטורקמניסטן - טקה, יומוט, ארסרי, צ'ודור וסאריק - מלמעלה למטה. שבטים משניים יותר, לרבות שבט הסאליר שירד מגדולתו בתבוסה צבאית לפני העת החדשה, אינם מיוצגים בדגל. הסהר בדגל מסמל את האסלאם וחמשת הכוכבים מסמלים את חמשת המחוזות במדינה.

דגל זה מכיל את הריכוז השני בגודלו של הצבע הירוק (אחרי דגל ערב הסעודית) – 83.5% ממנו צבועים בירוק.

הדגל מתואר לעיתים קרובות כדגל המפורט ביותר בעולם.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

טורקמניסטן
קטגוריה:טורקמניסטן: סמלים לאומיים
טורקמניסטן
טורקמניסטן
טורקמניסטן
לכידות קבוצתית

**לכידות קבוצתית** היא סך כל הכוחות הפועלים על החברים בקבוצה ומשכנעים אותם להישאר בה.

כל קבוצה מושתתת על מספר נורמות המאפיינות אותה ומייחדות אותה. פרט החורג מנורמות הקבוצה יסולק או שיופעלו עליו סנקציות כדי לחזור לתלם. 

יש שני סוגי כוחות המשפיעים על חברי הקבוצה:
*כוח שלילי: נתון הגורם לחבר קבוצה לרצות להינתק ממנה.
*כוח חיובי: נתון המחבר את חבר הקבוצה לקבוצה עצמה.

רמת הלכידות החברתית של קבוצה, נמדדת ביכולת של חבריה להישאר נאמנים לערכיה. ככל שהרצון של חבריה (כוח חיובי) להישאר בקבוצה גדול מהרצון של חברים בה (כוח שלילי) לעזבה, הלכידות החברתית בקבוצה גוברת. 

דוגמאות לכוחות חיוביים - היוצרים לכידות בקבוצה:
*מטרה משותפת
*איום משותף על חברי הקבוצה
*הרגשת שותפות בין חברי הקבוצה
*ערכים משותפים
*חוויות הצלחה משותפות.

קיימת סכנה בלכידות קבוצתית קיצונית, המכניעה את הפרט ומונעת ממנו ביטוי אישי והתפתחות עצמית. 

## מדידת הלכידות

ניתן למדוד את מידת הלכידות של קבוצה חברתית, במטרה לעמוד על מצבה ודרכי פעולתה המשותפים. דרך אפשרית למדידה היא סוציומטריה. בדרך זו עוקבים אחר המצבים החברתיים בין חברי הקבוצה ומידת הדדיות הקשרים הנוצרים בין חבריה.

קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
דגל אנטיגואה וברבודה

**דגל אנטיגואה וברבודה** (באנגלית: **Flag of Antigua and Barbuda**) הוא דגלה הלאומי של אנטיגואה וברבודה. הוא אומץ ב-27 בפברואר 1967 ועוצב על ידי האמן והפסל המקומי סר רג'ינלד סמואלס.

בעקבות הענקת ממשל עצמי למדינה בשנת 1967, נערכה תחרות לבחירת דגל הלאום, שבה הוגשו למעלה מ-600 עיצובים שונים. הדגל כולל כמה צבעים שלהם משמעויות שונות:
השחור בראש הדגל מסמל את המוצא האפריקאי של התושבים. השמש הצהובה הזורחת על הצבע השחור מסמלת את זריחתו של עידן חדש. הצבעים הכחול והלבן מתחת לשמש מסמלים את הים הקריבי והחול בהתאמה. המשולשים האדומים מימין ומשמאל מסמלים את הדינמיות והאנרגיה של התושבים.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אנטיגואה וברבודה: סמלים לאומיים
אנטיגואה וברבודה
אנטיגואה וברבודה
אנטיגואה וברבודה
סיוון

**סִיוָן** (מאכדית: **Simānu**) הוא חודש בלוח הבבלי ובלוח העברי, השלישי במספר לפי המסורת המקראית והתשיעי לפי המסורת החז"לית. חודש זה חל בסוף תקופת האביב.

בחודש סיוון 30 ימים. א' בסיוון יכול לחול בימים ראשון, שלישי, רביעי ושישי.

## שם החודש וסמליו
שם החודש נזכר לראשונה במגילת אסתר (ח', ט). השם הובא, ככל שמות החודשים, מגלות בבל, ומקורו במילה "סימנו", שמשמעותה "זמן קבוע". לפי פירוש נוסף, זהו שם בבלי שמקורו במונח האשורי "סיוונו", שפירושו כנראה "עת להט השמש".

מזלו של החודש הוא מזל תאומים. בלוח השנה במגילות קומראן מזלו הוא מזל סרטן.

## מאורעות לפי המסורת
* בא' בסיוון באו בני ישראל למדבר סיני.
* בו' בסיוון חג השבועות, חג מתן תורה, הרגל השני. בזמן המקדש היה נחגג בעלייה לרגל המונית לבית המקדש ובהבאת ביכורים.
* בו' בסיוון (שבועות) נולד וגם מת דוד המלך וכן נפטר הבעל שם טוב מייסד תנועת החסידות.
* בכ' בסיוון קבעו בני פולין תענית לזכר קורבנות הפרעות.
* לפי האגדה, בכ"ה בסיוון נהרגו על ידי השלטון הרומאי רבן שמעון בן גמליאל, רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול, ורבי חנניה סגן הכהנים. שלושה מתוך עשרת הרוגי מלכות.
* בכ"ז בסיוון נשרף רבי חנינא בן תרדיון וספר התורה עמו.

## מועדים עיקריים
* סוף ספירת העומר
* שבועות

## קישורים חיצוניים

* תכנים לחודש סיוון, במרכז הפדגוגי הווירטואלי של רשת מורשה
* השפה העברית
* ש"ז כהנא, סיון
* 

## הערות שוליים

*
חג
קטגוריה:9 (מספר)
קטגוריה:3 (מספר)
טבת

**טֵבֵת** (מאכדית: **ṭebētu**), הוא חודש בלוח הבבלי ובלוח העברי, החודש העשירי במספר לפי המסורת המקראית והרביעי לפי המסורת החז"לית. חודש זה חל בתחילת החורף בארץ ישראל.

## בלוח הקבוע
בחודש טבת 29 יום. א' בטבת יכול לחול בימים ראשון, שני, שלישי, רביעי ושישי. החודש מתחיל בשני הימים האחרונים של חג חנוכה אם כסלו היה חודש מלא, או בשלושת הימים האחרונים של החג אם כסלו היה חודש חסר.

## שם החודש וסמליו
החודש מוזכר בשמו בתנ"ך, במגילת אסתר, המאוחרת לתקופת שיבת ציון: "בַּחֹדֶשׁ הָעֲשִׂירִי הוּא חֹדֶשׁ טֵבֵת" (). מקור שמו של החודש, כשמותיהם של שאר החודשים בלוח העברי, בגלות בבל. בשפה האכדית, ממנה הגיעו שמות כל החודשים בלוח העברי, שם החודש היה טביתו – tebitu – שפירושו משהו שטובעים בו, השם נובע מהגשמים והבוץ העמוק אשר מאפיינים את החודש. בביתא ישראל החודש נקרא טבית.

מזל החודש הוא מזל גדי. בלוח השנה במגילות קומראן מזלו הוא מזל דלי. חודש טבת מקושר לשבט דן, גד, אשר או לשבט יהודה.

## מועדים עיקריים
* א'-ג' בטבת: **[[חנוכה]]** (שניים או שלושה ימים אחרונים של החג)
* י' בטבת: **צום [[עשרה בטבת]]**

## בהיסטוריה של עם ישראל
* ח' בטבת: נשלם תרגום התורה ליוונית, מה שמוכר כיום כ'תרגום השבעים'
* ט' בטבת: צום תשעה בטבת, "לא כתבו רבותינו על מה התענית", אך יש אומרים שבו מת עזרא הסופר

## קישורים חיצוניים

* 
* תכנים לחודש טבת במרכז הפדגוגי הווירטואלי של רשת מורשה
* שמואל זנוויל כהנא, טבת

## הערות שוליים

*
חי
קטגוריה:4 (מספר)
קטגוריה:10 (מספר)
גור (קולנוע)

**גור** (באנגלית: **Gore**, מילולית דם שנשפך, ובהשאלה שפיכות דמים במובן אלימות ורצח) היא תת-סוגה קולנועית מסוגת סרט אימה. סוגת הגור עוסקת בגופות מדממות, בעריפות ובריטושים למיניהם. סוגה זו הומצאה על ידי הרשל גורדון לואיס בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 בסרט "Bloodfeast".

פעמים רבות, המונח "גור" לא מתייחס לסוגה קולנועית, אלא לתוכן של אלימות גרפית אמיתית.

## היסטוריה
מתחילתו היה קולנוע הגור ידוע לשימצה כסוגה אקספלויטטיבית המעמתת את הצופה עם המוות בצורתו הישירה והגרפית ביותר. בשנות ה-70 היו אלו סרטים כסדרת "המנסרים מטקסס", או סרטיו השנויים במחלוקת של הבמאי האיטלקי לוצ'יו פולצ'י. בין הבמאים הנודעים שעסקו בגור והגיעו מאוחר יותר לקולנוע הזרם המרכזי ניתן למנות את הבמאי הניו זילנדי פיטר ג'קסון שהחל בסרטי גור כגון Braindead, Bad Taste ואף גרסת גור לחבובות "Meet the Feebles", ולעומת זאת ביים בתחילת שנות האלפיים את סדרת סרטי שר הטבעות. עוד במאי שהתחיל כבמאי גור ועבר למיינסטרים הוא הבמאי סם ריימי שביים את סרטי הגור הקלאסיים Evil Dead 1,2 וביים בתחילת שנות האלפיים את שוברי הקופות "ספיידרמן" ו-"ספיידרמן 2".

### "פורנו עינויים"
החל מאמצע העשור הראשון של המאה ה-21 חלה תחיה בסוגת הגור עם יציאתם של סרטים רבים שהושפעו מסוגת הגור הכוללים עירום, עינויים, הטלות מום וסאדיזם, שמבקרים נהגו לעיתים לכנות בזלזול "פורנו עינויים". בין הסרטים שזכו לכינוי הם "הוסטל", סרטי "המסור" ו"איצ'י דה קילר". יש אף שהאשימו את "אנטיכריסט", של הבמאי לארס פון טרייר, בהיותו "פורנו עינויים". בנוסף גם סדרות טלוויזיה כמו "משחקי הכס" ו"המתים המהלכים" הואשמו לא פעם בסגנון מסוג זה. גם סרטים שכלל לא נוצרו כסרטי אימה כגון "הפסיון של ישו" זכו לכינוי זה בשל הסצנות האלימות שהם מציגים. ההבדל המרכזי בין סרטים אלה לסרטי הגור המוקדמים יותר הוא היותם בדרך כלל סרטי מיינסטרים הוליוודים המיועדים לתפוצה רחבה והפקתם עשירה ומוקפדת יותר. סרטים אלה זוכים בדרך כלל להצלחה מסחרית גדולה אך גם לביקורות שליליות רבות.

## גור בתור אלימות גרפית אמיתית
פעמים רבות, המונח "גור" לא מתייחס לסוגה קולנועית, אלא לתוכן של אלימות גרפית אמיתית.

### בחדשות
בחדשות (תקשורת) מסקרים לעיתים קרובות מעשי אלימות. ייתכן שקודם לסיקור תופיע אזהרה, המציינת כי הצילומים עשויים להיות מטרידים לחלק מהצופים. תמונות גרפיות מאוד הן לרוב מצונזרות, על ידי טשטוש או חסימה של חלק מהתמונה, או על ידי חיתוך החלקים האלימים מתוך הסרטון או רצף התמונות.

### באינטרנט
באינטרנט קיימים אתרים המוקדשים לתוכן של אלימות גרפית אמיתית, המכונה "gore". יתרה מזאת, פעמים רבות אתרי צבירה של תוכן, כגון רדיט ו-4chan, מאפשרים או לא מסירים תוכן מסוג זה במקומות או בפורומים מסוימים שבתוכם. חלק מאותם אתרים גם דורשים שחומר גור של אלימות גרפית אמיתית יסומן בצורה מסוימת, לעיתים קרובות ב"NSFL", ביטוי סלנג אינטרנט וראשי תיבות באנגלית של המילים Not Suitable For Life או Not Safe For Life (לא הולם או לא בטוח לחיים). סוג זה של גור עשוי לתאר צילומים מציאותיים של מלחמה, תאונות דרכים ותאונות אחרות, עריפות ראשים, התאבדויות, פיגועי טרור, רצח או הוצאות להורג, וכן סרטוני סנאף שונים.

## ראו גם
*סרט ניצול
*סרט סנאף

## הערות שוליים

גור
גור
גור
יציץ

**יָצִיץ** הוא מושב בשפלה, כ-5 ק"מ מדרום מזרח לרחובות, בתחום המועצה האזורית גזר. ממזרח ליציץ נמצא כביש 6, מצפונו המושב רמות מאיר, לדרומו מזכרת בתיה וממערבו גני יוחנן. המושב משתייך לתנועת המושבים. שטחו כ-2,000 דונם.

## מקור השם
מקור השם בפסוק , ממנו נלקח גם שם המושב הסמוך, ישרש.

## היסטוריה
המושב נוסד בשנת 1950 על ידי עולים מטריפולי, שהם וצאצאיהם מהווים עד היום את עיקר תושבי המושב.

בעשור הראשון של המאה ה-21, המושב נמצא בתהליכי פיתוח והרחבה.

## אתרים בסביבה
### תל מלוט
סמוך ליציץ נמצא תל מלוט (ערבית: תל מלאת) שיש המזהים אותו עם העיר גבתון המקראית. גבתון נזכרת ברשומות של מלכים מצריים שונים. בתנ"ך היא נזכרת שלוש פעמים. על התל גופו אין רואים היום שרידים של ממש. בחפירות בקרבת התל התגלה בשנות ה-90 של המאה העשרים מטמון המטבעות הגדול ביותר שאותר בישראל, ובו 26 אלף מטבעות ארד ביזנטיים.

על התל הוקם בשנת 2010 מצפור על שם רפנאל מוסקל, לוחם יחידת אגוז שנהרג במלחמת לבנון השנייה.

### עיינות גבתון
למרגלות תל מלוט נמצאת שמורת טבע קטנה: עינות גבתון. בשמורה, ששטחה 80 דונם, שתי קבוצות של נביעות אשר סביבן צומח מים וביצה. בסמוך לשביל נמצאת אמת מים קדומה אשר סייעה לניקוז האזור בתקופה קדומה יותר.

## גלריה

קובץ:Yatzitz 1.JPG|שלט של המושב יציץ
קובץ:Yatzitz 4.JPG|רחוב במושב יציץ
Yatsits.jpg|רחוב במושב יציץ


## קישורים חיצוניים

* 
*  אבשלום קור, באופן מילולי: קיבוץ סאסא והשיבולת, גלי צה"ל, 8 במרץ 2026
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מועצה אזורית גזר
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
ישרש

**יַשְׁרֵשׁ** הוא מושב בשפלה, כקילומטר מדרום לרמלה (כביש 431 מפריד ביניהם), בתחום המועצה האזורית גזר. מדרום וממזרח לישרש נמצא כביש 40. ממערב לישרש נמצאים העיר רחובות וקיבוץ נצר סירני. המושב משתייך לתנועת המושבים. שטחו כ-500 דונם.

## מקור השם
מקור השם בפסוק "הַבָּאִים **יַשְׁרֵשׁ** יַעֲקֹב יָצִיץ וּפָרַח יִשְׂרָאֵל וּמָלְאוּ פְנֵי תֵבֵל תְּנוּבָה" (), ממנו נלקח גם שם המושב הסמוך, יציץ.

## היסטוריה
המושב נוסד בשנת 1950 על ידי עולים ממרוקו. מקימי המושב לא עסקו בחקלאות מעולם, היו בעלי מקצועות חופשיים, אמידים ברובם, ולא סבלו מרדיפה בארץ מוצאם. רובם של העולים היו סוחרים אמידים צעירים, חדורי ציונות, מטרתם הייתה הקמת קהילה שתקיים ערכי "תורה ועבודה", המתפרנסת מעבודת כפיים ומחקלאות.

## המושב היום (2023)
במושב, אשר היה פעם חקלאי ברובו, נשארו משקים חקלאיים מועטים ורוב כלכלתו מבוססת על עסקים פרטיים ושכירים, בהם: מוסכים, נגריה, משתלה גדולה, בריכה ומיזוג.

במושב ישרש מתקני ומבני ציבור- גני ילדים, בית כנסת, מקווה, בית עם, צרכניה, מגרשי ספורט, מתקני ספורט גן שעשועים ובריכת שחיה. במושב פועלת תנועת נוער בני המושבים.

סמל המושב הוא עץ בעל שורשים.

## קישורים חיצוניים

*  אבשלום קור, באופן מילולי: קיבוץ סאסא והשיבולת, גלי צה"ל, 8 במרץ 2026

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מועצה אזורית גזר
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
גור

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לנשים
אנתוני טרולופ

**אנתוני טרולופ** (באנגלית: **Anthony Trollope**; 24 באפריל 1815 – 6 בדצמבר 1882) היה מחשובי הסופרים האנגלים במאה ה-19.

## ביוגרפיה
טרולופ נולד בלונדון. אביו היה עורך דין כושל, שהגיע למצב של פשיטת רגל, ואמו קיימה את המשפחה בכתיבתה. באוטוביוגרפיה שלו הוא מתאר את ילדותו כאומללה, ולא היה באפשרותו ללמוד באוניברסיטה.

ב-1834 החל לעבוד לפרנסתו ברשות הדואר כפקיד זוטר, אולם רק כשנשלח לאירלנד בשנת 1841 התחיל לעשות חיל בעבודתו. הוא הרבה בנסיעות, ונשלח במסגרת תפקידו לשליחויות במצרים, איי הודו המערבית וארצות הברית. בתקופה זו כתב את רוב הרומנים שלו. טרולופ הוא שהמציא את עמוד תיבת הדואר למשלוח מכתבים. הוא פרש מעבודתו ב-1867.

הרומן הראשון שלו פורסם ב-1847 כשהיה בן 32. למרות התחלה מאוחרת זו, קנה לו שם ב-47 רומנים שפרסם, ו-16 ספרים אחרים, בהם אוטוביוגרפיה שפורסמה אחרי מותו. כמה מספריו היו רבי-מכר.
הרומן הראשון שלו שזכה להצלחה היה "מנהל בית המחסה" (The Warden), הראשון מסדרת "דברי ימי ברסטשייר". ברומנים שלו הרבה לתאר את הווי החיים של המעמד הבינוני והגבוה באנגליה הוויקטוריאנית. הפופולריים שבהם היו "דברי ימי ברסטשייר", וששת ספרי "פאליסר" (על פיהם נעשתה סדרת הטלוויזיה "משפחת פאליסר"). בין הדמויות בספריו יש בעלי אחוזות, אנשי כמורה, פוליטיקאים ובעלי מקצועות חופשיים. חלק מהדמויות שבות ומופיעות בספרים שונים בסדרה.

אחרי פרישתו מרשות הדואר ניסה טרולופ להיבחר לפרלמנט, אך ללא הצלחה. הוא היה מקובל בחוגי הספרות בלונדון, והיה ידידם של הסופרים בני דורו ת'אקרי, ג'ורג' אליוט וג.ה. לואס. הוא המשיך בכתיבתו כמעט עד מותו ב-1882.

## מספריו שתורגמו לעברית
* "שלשת הלבלרים" - תרגום שרה רזי, הוצאת מ’ ניומן, [תשי"ח]
*"בת הכומר של אוקסני קולן", 1999
* "נינה בלטקה" - תרגום אברהם יבין, הוצאת עם עובד, 2001

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:בריטים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הארו
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1815
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1882
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית