חאג'י אבראהים עיגאל

**מוחמד חאג'י איברהים עיגאל** (בסומלית: **Maxamed Xaaji Ibraahim Cigaal**; בערבית: **محمد حاجي إبراهيم عقال** ;באנגלית: **Muhammad Haji Ibrahim Egal**; 15 באוגוסט 1928 – 3 במאי 2002) היה פוליטיקאי מסומלילנד, שכיהן כנשיא השני של סומלילנד משנת 1993 ועד מותו בשנת 2002, והוביל את הישות המדינית של סומלילנד בתקופה של ייצוב ובניית מוסדות שלטון. לפני הקמת הרפובליקה הסומלית כיהן עיגאל במשך 5 ימים כראש ממשלת מדינת סומלילנד. הוא כיהן פעמיים כראש ממשלת הרפובליקה הסומלית: לראשונה בשנת 1960 ובשנית בין השנים 1967–1969.

## משפחה וחינוך
עיגאל נולד בשנת 1928 בעיר אודוויין , שהייתה אז חלק מסומלילנד הבריטית. הוא השתייך לתת־המחוז עיסא מוסה מתת־השבט חַבַּר אַוַל, המשתייך לשבט הרחב איסאק.

את לימודיו היסודיים, חטיבת הביניים והתיכוניים השלים בשטחי סומלילנד הבריטית לשעבר, ולאחר מכן עבר לממלכה המאוחדת. עיגאל היה נשוי ל-4 נשים ומהן נולדו לו שלושה בנים ושתי בנות. מבין נשותיו יש לציין את עדנה אדן אסמאעיל לה היה נשוי בעת כהונתו השנייה כראש ממשלת סומליה במשך כחמש שנים. לימים תהיה היא, האשה הראשונה שכיהנה כשרה בממשלת סומלילנד.

## קריירה
שמאל|ממוזער|עיגאל מצדיע לדגל סומליה בטקס עצמאות סומלילנד ב-26 ביוני 1960

### ראש ממשלת מדינת סומלילנד
ב־26 ביוני 1960 כיהן עיגאל כראש ממשלתה של סומלילנד מיד לאחר שקיבלה את עצמאותה. חמישה ימים לאחר מכן התאחדה המדינה עם טריטוריית הנאמנות של סומליה לשעבר, וב־1 ביולי 1960 הוקמה הרפובליקה הסומלית.

### חבר ממשלה
הוא כיהן כשר ההגנה הראשון של הרפובליקה הסומלית (1960–1961), כשר החינוך (1962–1963), כראש ממשלת סומליה (1967–1969) וכשגריר סומליה בהודו (1976–1978).

### ראש ממשלת הרפובליקה הסומלית
ב-1967 נבחר עבדירשיד עלי שירמרקה לנשיא ומינה את עיגאל לראש ממשלה.  דווח כי מינויו של מוחמד חאג'י עיגאל לתפקיד ראש הממשלה נתמך במידה רבה באמצעות אלפי דולרים כסיוע חשאי לו ולגורמים פרו-מערביים נוספים במפלגת ליגת הנוער הסומלית על ידי סוכנות הביון המרכזית של ארצות הברית (CIA). לפי תזכיר של מחלקת המדינה של ארצות הברית מ-1968: "...מדבר אנגלית בצורה שוטפת, ולמרות היותו מוסלמי, נהנה משתייה. הוא אפריקאי מתון פרגמטי ופרו-מערבי."

בעוד שעיגאל טען בפומבי בשנת 1968 שסומליה אינה מתכוונת לשנות את מסלול המדיניות לשם איחוד כל הסומלים ולשחזור "האדמות האבודות", הוא עורר זעם ציבורי במדינה לאחר שוויתר מאוחר יותר על תביעותיו לאוגדן.

עיגאל היה עדיין ראש הממשלה והיה בארצות הברית בעת שהנשיא אבדרשיד עלי שרמארקה נרצח ב-15 באוקטובר 1969. זמן קצר לאחר מכן השתלטה על השלטון המועצה המהפכנית העליונה החדשה (Supreme Revolutionary Council – SRC) בראשות מייג'ור גנרל סיאד בארה, בריגדיר גנרל מוחמד אינאש ג'ולי, לייטננט קולונל סלאד גביירה קדייה וראש המשטרה ג'מא קורשל. המועצה שינתה לאחר מכן את שם המדינה לרפובליקה הדמוקרטית של סומליה, עצרה את חברי הממשלה האזרחית הקודמת, אסרה על מפלגות פוליטיות, פיזרה את הפרלמנט ואת בית המשפט העליון והשהתה את החוקה. עיגאל נמנה עם הפוליטיקאים שנעצרו על ידי המועצה המהפכנית בשל תפקידו הבולט בממשל הראשוני של המדינה. הוא שוחרר לבסוף ומונה לשגריר בהודו (1976–1978) לפני שמשטר בארה הכניס אותו שוב לכלא באשמת קשירת קשר עד 1985.

### נשיא סומלילנד
עיגאל הצליח לנטרל ולפרק מליציות, לפרק ולשקם קבוצות לוחמים מנשקן במסגרת מלחמת האזרחים בסומליה, הוא ייצב את המצב הביטחוני והכלכלי של סומלילנד, לבנות מוסדות שלטון מתפקדים, כונן סחר דו-צדדי עם מדינות זרות, הכניס את המטבע החדש של סומלילנד – שילינג סומלילנדי, וכן את הדרכון הלאומי של סומלילנד ואת דגל סומלילנד.

בשנת 1995 כתב עיגאל מכתב לראש ממשלת ישראל, יצחק רבין, בבקשה לכונן קשרים דיפלומטיים בין שתי המדינות. עיגאל דיבר על הצורך בהתמודדות משותפת נגד האיסלאמיזם באזור. לפי עבד רחמן טור, הנשיא הראשון של סומלילנד, עיגאל ביקש ליצור קשר עם ישראל בתקווה לזכות בהכרה מארצות הברית.

לאורך כהונתו כנשיא הרפובליקה של סומלילנד, מסירותו של עיגאל למאבק הבדלני עוררה ספקות ואתגרים מצד קיצוניים, במיוחד בתוך תנועת סומלילנד הלאומית (SNM), אשר האמינו כי הוא עדיין מתכנן בסופו של דבר להגיע לפשרה עם גורמים פוליטיים אחרים בשאר סומליה. באוגוסט 2001 שרד עיגאל בהצבעה אחת בלבד הצעה שהגישו מספר חברי פרלמנט שהאשימו אותו במרדנות חלקית ובאי-רצון להתבדלות מסומלי באופן מלא.

בראיון לארכיון האו"ם באותה שנה, מנהיג תנועת סומלילנד הלאומית (SNM), עבדירחמן אהאלה, אמר גם על עיגאל: "כאשר הוא אומר שהוא בעד עצמאות, זה רק לצריכה מקומית. הוא אומר לאנשים כאן דבר אחד, אך בנאומיו במקומות אחרים הוא הכריז בבירור שסומליה תתאחד יום אחד. הוא אומר שנדבר עם הדרומיים כאשר הם ינקו את בתיהם ויתחילו לנהל משא ומתן איתם... הוא אומר דבר אחד לציבור ודבר אחר לקהילה הבינלאומית."

## פטירה בנסיבות רפואיות
באפריל 2002, מוחמד חאג'י איברהים עיגאל, שהיה אז בן 73, סבל מבעיות רפואיות – כולל נימלול וחוסר תחושה ברגליו שמנע ממנו את היכולת ללכת, דבר שהצריך הערכה רפואית. הוא אושפז בבית החולים הצבאי One Military Hospital בפרטוריה שבדרום אפריקה, בסביבות סוף אפריל, לצורך בדיקות מקיפות וטיפול ושהה שם בטיפול רפואי במשך כעשרה ימים טרם האירוע הקטלני.

ב־3 במאי 2002 עבר עיגאל ניתוח במערכת העיכול, שבמהלכו התפתחו סיבוכים, ובהם פציעה שנגרמה במהלך  הפרוצדורה, שתוארה בחלק מן הדיווחים ככזו שאירעה במהלך קולונוסקופיה ואשר הובילה למותו. הוא נפטר באותו יום כתוצאה מסיבוכים ניתוחיים בבית החולים בפרטוריה. בדיווחים בני התקופה לא הובאו ראיות לגורמים שאינם רפואיים למותו והנסיבות יוחסו לסיכונים פרוצדורליים הקשורים לגילו ולמצבו הרפואי.

לאחר מותו הושבה גופתו של עיגאל להרגייסה שבסומלילנד, שם נערכה לו הלוויה ממלכתית, המשקפת את מעמדו כדמות מרכזית בהקמת הישות המדינית סומלילנד שהכריזה על עצמה כעצמאית. במהלך הלוויה שלושת בניו קברו אותו לצד אביו, בהתאם לרצונוו האחרון. דווח כי כ-4,000 אבלים השתתפו בהלווייה בבירה הרגייסה, והפרלמנט הכריז על שבעה ימי אבל.

## חילופי הנהגה
סגן הנשיא דאחיר ריאלה קאהין Dahir Riyale Kahin, בן שבט גדאבורסי, ירש את עיגאל באופן מיידי כנשיא בפועל עם מותו של האחרון ב־3 במאי 2002, בהתאם לחוקת סומלילנד, שאושרה בתקופת כהונתו של עיגאל בשנת 2000. קאהין הושבע רשמית עוד באותו יום כדי להשלים את יתרת כהונתו המוארכת של עיגאל, אשר הוארכה בשנה אחת על ידי הפרלמנט בפברואר 2002, כך שמועד סיומה נדחה לפברואר 2003. מנגנון חוקתי זה הבטיח העברת שלטון מהירה ומסודרת, ללא ואקום שלטוני זמני או שיבושים על בסיס שבטי, ושיקף את המסגרות המוסדיות שהקים עיגאל, אשר העדיפו רציפות חוקית על פני תביעות סיעתיות.

המעבר השלטוני חיזק את יציבותה היחסית של סומלילנד על רקע מלחמת האזרחים בסומליה, שכן עלייתו של קאהין לשלטון מנעה אתגרים מיידיים לסמכות המרכזית בהרגייסה, ואפשרה למבני הממשל הקיימים ובהם מועצת הזקנים (הגואורטי) והמנגנון המבצעי להמשיך לפעול ללא הפרעה. מאמציו הקודמים של עיגאל לפירוק מיליציות ולפיוס בין־שבטי, לרבות כנסי שנות ה־90 ששילבו שבטי מיעוט כגון הגדאבורסי במנגנוני חלוקת הכוח, הקלו על רציפות זו ומנעו חילופי שלטון אלימים מהסוג שנראו באזורים אחרים של סומליה. תחת הנהגתו של קאהין נמשכו ההכנות לבחירות רב־מפלגתיות, אשר הגיעו לשיאן בבחירות לנשיאות בשנת 2003, שבהן ניצח קאהין בפער זעום את מועמד האופוזיציה אחמד מוחמד גולייד, ובכך ניתן תוקף נוסף לתהליך המעבר.

## ראו עוד
* יחסי ישראל–סומלילנד
* סומלילנד
* נשיא סומלילנד
* מדינת סומלילנד (1960)

## קישורים חיצוניים

* ראיון של IRIN עם מוחמד איברהים עיגאל, נשיא סומלילנד
* ביקור חאג'י אבראהים עיגאל בבית הלבן וושינגטון, ארצות הברית 1968 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי סומלילנד
קטגוריה:ראשי ממשלת סומלילנד
קטגוריה:ילידי 1928
קטגוריה:נפטרים ב-2002