open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דייוויד בראדלי

**דייוויד בראדלי** (באנגלית: **David Bradley**; נולד ב-17 באפריל 1942) הוא שחקן אנגלי, זוכה פרס אוליבייה לשחקן המשנה הטוב ביותר ל-1991 על גילום השוטה ב"המלך ליר". כיום הוא מוכר בעיקר בזכות גילום דמותו של ארגוס פילץ', השרת בבית הספר לקוסמים הוגוורטס, בסדרת סרטי הארי פוטר ובגילום וולדר פריי מהסדרה משחקי הכס של ג'ורג' ר. ר. מרטין. בנוסף גילם את דמותו של הדוקטור בספיישל "Twice Upon A Time" מ-2017.

## קורות חייו
דייוויד בראדלי נולד ביורק שבאנגליה. הוא החל את קריירת המשחק בשנת 1971, כשגילם דמות של קצין משטרה בסדרה הקומית המצליחה "Nearest and Dearest". ב-1991 הופיע בתיאטרון המלכותי הלאומי וזכה בפרס אוליביה על תפקידו במחזה "המלך ליר". ב-1997 שיחק שוב בתיאטרון המלכותי הלאומי במחזה "השב הביתה" מאת הרולד פינטר, וכן במחזה נוסף של פינטר "מנהל הבית" (The Caretaker) בהפקות בתיאטרון שפילד ובתיאטרון תריסייקל שבלונדון.

בראדלי כיכב בסדרה הקומית של ה-BBC "מערב פרוע" (Wild West) בתפקיד ג'ק. ב-1996 גילם את אדי ולס, דמות של חבר פרלמנט מטעם מפלגת הלייבור הבריטית, בסדרת הטלוויזיה עטורת הפרסים "ידידינו מהצפון". הופעות נוספות בטלוויזיה היו ב-2004 בדרמה המוזיקלית "בלקפול" ב-BBC1, בסרט הטלוויזיה "מר הארווי מדליק נר" בו גילם דמות של נהג אוטובוס קודר המסיע קבוצה של תלמידים פרועים ליום טיול בקתדרלת סולסברי, ב-2006 השתתף בדרמה של ה-BBC "סוויני טוד" בתפקיד האב לצידו של ריי וינסטון, וכן הופיע בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "טאגארט". עוד ב-2006 הופיע באחד הפרקים בסדרת המתח "רציחות במידסומר".

ב-2002 שיחק בראדלי בסרט "ניקולס ניקלבי" וב-2007 בקומדיה "שוטרים לוהטים", בתפקיד איכר האוגר כלי נשק בין והשאר גם מוקש ימי. ב-2008 גילם את דמותו של "כהן הברברי" בעיבוד של סקיי-1 לספרו של טרי פראצ'ט "צבע הכשף". הוא הופיע במספר דרמות תקופתיות כגון עיבודים לספרי צ'ארלס דיקנס "מרטין צ'זלוויט", "ניקולס ניקלבי" ו"ידידנו המשותף" וכן גילם את סר פיט קראולי במיני-סדרה, עיבוד ל"יריד ההבלים" רומן מאת ויליאם מייקפיס תאקרי.

בראדלי גילם את תפקיד השרת ארגוס פילץ' בכל סרטי הארי פוטר, החל מהסרט הראשון בסדרה "הארי פוטר ואבן החכמים".

ב-2008 הופיע בראדלי בתפקיד ספונר במחזה מאת הרולד פינטר "No Man's Land" שביים רוברט גולד, בתיאטרון גייט בדבלין לצידו של מייקל גמבון בתפקיד הירסט ההפקה עברה לווסט אנד שבלונדון והוצגה בתיאטרון הדוכס מיורק. ב-2009 בראדלי מועמד על תפקידו זה לפרס לורנס אוליביה כשחקן הטוב ביותר.

ב-2011 השתתף בראדלי בסדרת הפנטזיה משחקי הכס, המבוססת על סדרת ספריו של ג'ורג' ר. ר. מרטין, בתפקיד לורד וולדר פריי. הוא גילם את אותה דמות ב-2013 בעונה השלישית של הסדרה בפרק "גשמי קסטמיר" וכן בעונה 6. הוא הופיע בעונה 7 תחת אותה דמות, אך הפעם כתחפושת של אריה סטארק.

ב-17 ביולי 2012 בראדלי זכה לדוקטור לשם כבוד מטעם "University of Warwick".

בראדלי מתגורר בעיר סטרטפורד אפון אייבון. הוא אוהד מושבע של קבוצת הכדורגל אסטון וילה.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אישים זוכי פרס אוליבייה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1942
אנדרו לינקולן

**אנדרו ג'יימס קלאטרבאק** (באנגלית: **Andrew James Clutterbuck**; נולד ב-14 בספטמבר 1973) המוכר בשם הבמה **אנדרו לינקולן** (**Andrew Lincoln**), הוא שחקן אנגלי. נודע בעיקר בשל כיכובו בסדרה "המתים המהלכים", בתפקיד ריק גריימס.

## ביוגרפיה
נולד בשם אנדרו קלאטרבאק בלונדון שבממלכה המאוחדת. אביו היה מהנדס ואמו, ילידת דרום אפריקה, אחות, והוא גדל בלונדון ובבאת'. לאחר סיום לימודיו התיכוניים, החל ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון, אז גם שינה את שמו.

## קריירה
ממוזער|לינקולן, 2018
תפקידו הראשון על מסך הטלוויזיה היה ב-1994, כשהשתתף בפרק בקומדיית המצבים "Drop the Dead Donkey". 

פריצת הדרך שלו הייתה ב-1996, כשלוהק לסדרת הדרמה "החיים האלה", בה גילם את דמותו של אג, עורך דין צעיר שמפקפק בבחירותיו המקצועיות. סדרה בולטת נוספת בה השתתף היא "חדר מורים" ("Teachers") (2001–2003), בה גילם את דמותו של המורה סיימון קייסי. לינקולן גם ביים כמה מפרקי הסדרה, ואף היה מועמד לפרס באפט"א בקטגוריית הבמאי החדש הטוב ביותר בשנת 2001. 

בשנת 2003 השתתף בסרט הקולנוע "אהבה זה כל הסיפור", בו גילם את דמותו של מארק, המאוהב בכלתו של חברו הטוב ביותר. בשנת 2004 השתתף בסדרה "סיפורי קנטרברי", על פי ספרו של ג'פרי צ'וסרבאותו השם. 

בשנים 2005-2006 גילם תפקיד טלוויזיוני ראשי נוסף, ד"ר רוברט ברידג' בסדרה "החיים שאחרי".

בשנת 2010 שיחק בסדרת הטלוויזיה "מכת מחץ" בתור יו קולינסון. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "איזה מין שוויון", ובסרט הצרפתי "שובר לבבות" של הבמאי פסקל שומיי. החל מ-2010 כיכב בסדרה הפוסט-אפוקליפטית "המתים המהלכים" של רשת AMC בתור ריק גריימס, שריף לשעבר. תפקיד אשר גילם עד העונה התשיעית ב-2018. 

בשנת 2020 שיחק לצדה של נעמי ווטס בסרט הדרמה הביוגרפי "לומדת לעוף" בתור קמרון בלום, בעלה של סאם. 

בנוסף לתפקידיו כשחקן, עוסק לינקולן גם בקריינות של תוכניות טלוויזיה.

## חיים אישיים
בשנת 2006 נישא לגאל אנדרסון, בתו של איאן אנדרסון (סולן להקת ג'ת'רו טאל), ובשנת 2007 נולדה בתם הבכורה.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* אנדרו לינקולן באתר filmreference
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:במאי טלוויזיה בריטים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:זוכי פרס סאטורן לשחקן ראשי בטלוויזיה
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1973
אסתר ויז'בצקי-זיו

**אסתר ויז'בצקי זיו** (נולדה ב-22 בפברואר 1947) היא סופרת ישראלית.

## ביוגרפיה
היא נולדה בלגניצה שבפולין בשם אלאונורה גרינוורצל. עלתה לישראל עם הוריה ואחיה בשנת 1957. עד 1959 התגוררה עם משפחתה במעברה בטבריה עלית, משם עברה המשפחה לחולון.

לאחר שירותה הצבאי סיימה לימודי ספרות, פילוסופיה וחינוך באוניברסיטת תל אביב. בשנה השלישית ללימודיה החלה ללמד בבתי ספר תיכוניים. כמו כן לימדה עברית באולפנים והנחתה בחוג לספרות באוניברסיטה הפתוחה. באותה שנה נישאה ולאחר מכן נולד בנה היחיד. כמה שנים מאוחר יותר התגרשה.

בין השנים 1985-1979 עבדה כעיתונאית בעיתון "מעריב". בשנת 1985 עברה לירושלים והחלה לכתוב פרוזה. היום היא חיה בירושלים ומנהלת גלריה לצורפות, "גרינוורצל עיצוב".

ויז'בצקי זיו מפרסמת בקביעות רשימות וספורים בבלוג שלה בשם "חביתה" ב-"קפה דהמרקר" וב-"blogspot", תחת שם העט "באבא יאגה".

## ספריה ופרסומיה
בשנת 1989 יצא לאור ספרה הראשון, "שאון מותו של שימק" בסדרת "פרוזה אחרת" בהוצאת "עם עובד".

בשנת 2001 פורסם ספרה "באבא יאגה" ב"הוצאת הקיבוץ המאוחד".

סיפורים קצרים שלה ושירים פורסמו בכתבי עת ובעיתונים בישראל ובעולם, ובהם "הארץ", "מעריב", "פרוזה", "אלפיים (כתב עת)" ו-"גג" - כתב עת לספרות.

## סרטי דוקו
אסתר ביימה אף סרטים תיעודיים קצרים, "סרטוני אכפת לי" שהופקו על ידי "עידן" הטלוויזיה הקהילתית.

בשנת 2016 ביימה את "חיים בדרך", אשנב לחייו של מנקה מדרגות ובניינים, חיים פקוביץ (איש דתי ורחב אופקים). חיים חי חיים אחרים על פי דרכו.

באותה השנה ביימה את "חיים SUPER", אודות חייה של ענת ברמן, קופאית בסופר, אם חד-הורית וסטודנטית. לא סתם חיים, אלא SUPER חיים.

בשנת 2017 ביימה את "פעם עברה פה הרכבת", סרט על פארק המסילה בירושלים, שבשטחו נחתם הסכם השלום הראשון בין יהודים לערבים בשנת 1930. גם היום הפארק מחבר בין יהודים לערבים, בין שכונות עשירות לשכונות עניות.

בשנת 2019 ביימה את "הפוך - לתרגל ויתור", המתעד את פרויקט היוגה החינמי בגיא בן הינום בירושלים, ואת תרומתה של היוגה על מתרגליה.

בשנת 2021 ביימה את הסרט "תהרוס את הגדר עכשיו" בו תיעדה יהודים ופלסטינים שחיים בירושלים, בשכונת התפר אבו תור\א-ת'ורי, משני עברי הרחוב, שהחליטו לפעול יחד למען האינטרסים המשותפים שלהם כשכונה.

## קישורים חיצוניים

* 
*מתי שמואלוף, ביקורת על הספר "תהרוס את הגדר עכשיו". המבוקש מספר 2. 27 באפריל 2021
*
* 
* 
* הבלוג "חביתה" ב-"דהמרקר קפה"
* הבלוג "חביתה" ב-"תפוז" 
* "שאון מותו של שימק"
* 
* שי סיני וילוז'ני קורא סיפורים מתוך "שאון מותו של שימק" באתר "הספרייה המרכזית לעיוורים ולקויי קריאה".

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:מורות לעברית
קטגוריה:בוגרות תיכון אילון/חדש (חולון)
קטגוריה:בוגרי תיכון אילון/חדש (חולון)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
מחוזות סומליה

מבחינה מנהלית סומליה מחולקת ל-18 מחוזות (gobolka). המחוזות מחולקים לנפות. המדינה נמצאת בעיצומה של מלחמת האזרחים וחלק משמעותי שלה לא נמצא בשליטת הממשל המרכזי. חלק מהצדדים במלחמת האזרחים מצדדים בהפרדת השטח שבשליטתם מסומליה והכרזת עצמאות.

למרות שחלק משמעותי של המדינה אינו נמצא בשליטת הממשל המרכזי, בשנת 2023 המדינה חולקה ל-7 מדינות:

[ממוזער|350x350 פיקסלים|מפת מחוזות סומליה (ורוד - בשליטת הממשל המרכזי, חרדל - [סומלילנד, אפור - בשליטת האימרות האסלמית של סומליה (א-שבאב), שחור - בשליטת המדינה האיסלאמית, ירוק-ג'ובלנד, סגול-פונטלנד,]]

## קישורים חיצוניים

* נתוני אוכלוסייה 2019, הערכה

קטגוריה:סומליה: חלוקה מנהלית
קטגוריה:חלוקת פדרציות וקונפדרציות למדינות
אדריאן לג

**אדריאן לג** (באנגלית: **Adrian Legg**, נולד ב-16 במאי 1948) הוא מוזיקאי, מלחין, גיטריסט ומורה לגיטרה אנגלי, המנגן בגיטרות שהן שילוב בין גיטרה חשמלית לגיטרה אקוסטית. טכניקת הפינגר סטייל שהוא משתמש בה זיכתה אותו בתואר "נגן הפינגר סטייל האקוסטי" הטוב ביותר במשך ארבע שנים ברציפות (1993–1996).

מתקופת תחילתו כטכנאי לשיפוץ וכוונון גיטרות, לג עבר להוראה ופרסם ספרים וקטעי וידאו בנושא טכניקות נגינה בגיטרה.

לאחר שניגן במשותף עם ג'ו סטריאני וסטיב ואי בשנים 1996–1997, אמר עליו סטריאני כי "הוא הנגן האקוסטי הטוב ביותר ששמעתי מעודי. אני לא מכיר מישהו אחר שיכול לנגן רצף כזה מושלם של פריטות... אדריאן מנגן כאילו יש לו פטישים במקום אצבעות".

## חייו
לג נולד במרכז רובע האקני, מזרח לונדון. כילד, הוא למד לנגן באבוב, אך עם התבגרותו תחום ההתעניינות שלו עבר לנגינה בגיטרה. בתחילת שנות ה-70 זכה לג בקטגוריות ההלחנה והביצוע בתחרות שנערכה על ידי מגזין Guitar, מה שהוביל את לג לפרסם מאמרים לעיתון עד תחילת שנות ה-80. במשך השנים 1979–1981 הוא עבד גם כטכנאי גיטרות.

עד לשנת 1990, לג הוציא חמישה אלבומים בהקלטה מקומית. אלבומו הראשון שיצא בארצות הברית, "Guitars and Other Cathedrals", זכה להערכה רבה. הוא הופיע בפסטיבל הג'אז במונטרה וניגן עם אמנים כריצ'רד תומפסון, דייוויד לינדלי, ג'ו סטריאני, אריק ג'ונסון וסטיב ואי.

## דיסקוגרפיה
[שמאל|ממוזער|200px|אדריאן לג בהופעה חיה, אלמירה [ספרד, יולי 2006]]
שמאל|ממוזער|200px|אדריאן לג, 2004
* 1976 All Round Gigster
* 1977 Requiem for a Hick
* 1983 Technopicker
* 1985 Fretmelt
* 1986 Lost For Words
* 1990 Guitars & Other Cathedrals
* 1992 Guitar for Mortals
* 1993 Wine, Women & Waltz
* 1993 Mrs. Crowe's Blue Waltz
* 1994 High Strung Tall Tales
* 1997 Waiting for a Dancer
* 1997 Fingers & Thumbs
* 2001 A Postcard From London
* 2003 Guitar Bones
* 2004 Inheritance

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גיטריסטים בריטים
קטגוריה:נגני ג'אז: גיטריסטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1948
אנטונייטה סטלה

**אנטונייטה סטלה** (באיטלקית: **Antonietta Stella**; 15 במרץ 1929 – 23 בפברואר 2022) הייתה זמרת אופרה איטלקייה, סופרן ספינטו  מן הטובות ביותר בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20, ששמה נקשר בעיקר עם תפקידי ורדי ופוצ'יני.

## ביוגרפיה
סטלה, ילידת פרוג'ה, איטליה, למדה באקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא. הופעתה הראשונה הייתה בספולטו ב-1950, כ**ליאונורה** בטרובדור של ורדי. ב-1951 הופיעה באופרה של רומא כ**ליאונורה** בכוחו של גורל, גם היא של ורדי. היא עברה חיש מהר בשירה בין ערי איטליה, נאפולי, פארמה, טורינו, קטניה, ורונה, ונציה ועוד. הופעתה הראשונה בלה סקאלה, מילאנו, בתפקיד **דסדמונה** באותלו של ורדי, הייתה בשנת 1954, ושם המשיכה לשיר ולקצור הצלחות עד 1963, בתפקידים כגון **ויולטה** בלה טרוויאטה, **אליזבטה** בדון קרלו, **אמליה** בנשף מסכות, אאידה, **טוסקה**, **מימי** בלה בוהם, **מדאלנה** ב"אנדראה שנייה" של ג'ורדאנו, **צ'ו-צ'ו-סאן** במאדאם באטרפליי ועוד.

בשנת 1955 הופיעה לראשונה באופרה של וינה, בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, באופרה גרנייה בפריז, לה מוניי בבריסל והאופרה הלירית של שיקגו ובשנה שלאחריה, במטרופוליטן אופרה בניו יורק, שם שרה בהצלחה עד 1960, ואז גרמה עזיבתה לפני סוף העונה, בתואנת מחלה, לסכסוך עם הנהלת המטרופוליטן, לאחר שנודע כי ימים אחדים לאחר פרישתה הופיעה על בימת לה סקאלה. הנהלת המטרופוליטן תבעה אותה לדין ונאסר עליה להיכנס לארצות הברית במשך שנתיים.

בלה סקאלה, בשנת 1963, הסתלקה מהפקה של "הנערה מן המערב" של פוצ'יני, כנראה בגלל אי-התאמה בינה לבין הטנור פרנקו קורלי. היא לא חזרה להופיע בלה סקאלה. מסוף שנות ה-60 עד 1975 שרה ברומא.

על הצלחתה של סטלה, כזו של רבות מן הזמרות הנודעות של שנות ה-50 וה-60, העיבה במידת מה התחרות בין מריה קאלאס לרנאטה טבאלדי, אבל היא בנתה לעצמה קריירה ראויה לציון והשאירה כמה הקלטות רבות ערך, שכללו יצירות כמו "לינדה די שאמוני", "הקרב על לניאנו", "האפריקאית" ו"סימון בוקנגרה". היא השתתפה בהפקה של הטלוויזיה האיטלקית ל"אנדראה שנייה", מול מריו דל מונקו וג'וזפה טדאי בשנת 1955, שיצאה בהמשך ב-DVD. אפשר גם לשמוע אותה בשידור של הרדיו האיטלקי ביצירתו של גספרה ספונטיני "אגנס פון הוהנשטאופן" (המבוצעת לעיתים נדירות), מול מונסראט קאבאייה. השידור יצא על גבי תקליטור.

סטלה נפטרה ב-23 בפברואר 2022.

## מבחר הקלטות
* דוניצטי – "לינדה די שאמוני" – טוליו סראפין (פיליפס, 1956)
* ורדי – הטרובדור – טוליו סראפין (DG 1962)
* ורדי, לה טרוויאטה – טוליו סראפין EMI, 1955)
* ורדי – נשף מסכות – ג'נאנדראה גאוואצני (DG, 1960)
* ורדי – דון קרלו – גבריאלה סנטיני (DG, 1960)
* ורדי – "סימון בוקנגרה" – פרנצ'סקו מולינרי-פראדלי (צ'טרה, 1951)
* ג'ורדאנו – "אנדראה שנייה" – גבריאלה סנטיני (ENT, 1963)
* פוצ'יני – לה בוהם – פרנצ'סקו מולינארי-פראדלי (פיליפס, 1957)
* פוצ'יני - טוסקה – טוליו סראפין (פיליפס, 1957)

## לקריאה נוספת

* Operissimo.com


## קישורים חיצוניים

* 


http://www.marjaleenapelho.com/site/career.html


קטגוריה:זמרי סופרן
קטגוריה:זמרות אופרה איטלקיות
קטגוריה:זמרות איטלקיות
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1929
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1929
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:זמרות סופרן
אזורי קמרון

מבחינה מנהלית קמרון מחולקת ל-10 אזורים (Région). האזורים מחולקים לנפות.

## רשימת האזורים

## קישורים חיצוניים

* נתוני אוכלוסייה, 2015, הערכה

*
אזורי
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית הראשונה לפי מדינה
מחוזות רואנדה

מבחינה מנהלית רואנדה מחולקת ל-5 מחוזות (intara), כאשר כל מחוז מחולק לנפות. חלוקה זו נכנסה לתוקף בשנת 2006.

עד ינואר 2006, רואנדה הייתה מחולקת ל־12 מחוזות (בעבר פרפקטורות), אך ברפורמה מנהלית מקיפה בוצעה חלוקה מחדש ל־5 מחוזות כדי לעודד שוויון אתני ולייעל את הממשל המקומי. חלוקה זו נועדה גם למנוע חזרה למתח האתני שבעקבותיו התרחש רצח העם ב־1994.

## קישורים חיצוניים

* נתוני מפקד אוכלוסייה, 2022

## הערות שוליים

מחוזות
תחנת הרכבת אייל

**תחנת הרכבת אייל** או **תחנת הרכבת קלקיליה** (שם קודם בערבית: قلقيلية, **קלקיליה** באנגלית **Qalqilyah**) היא תחנת רכבת היסטורית על המסילה המזרחית. התחנה שכנה בקטע המסילה בין טולכרם לראש העין, כקילומטר וחצי ממערב לקיבוץ אייל וכ-2.5 קילומטרים מצפון מערב לקלקיליה.

## היסטוריה
התחנה הוקמה על ידי הבריטים לאחר מלחמת העולם הראשונה במסגרת פתיחת קו הנוסעים חיפה - לוד - קנטרה שפעל תחת הרכבת המנדטורית ושימשה את תושבי קלקיליה, כפר סבא וכן להבאת חומרי בנייה להקמת יישובי הסביבה. התחנה הוקמה מצפון לקלקיליה, לפי הנטען, כדי שתוכל לשמש גם כפרים אחרים במשולש.

בשנות ה-30 נסלל כביש השרון שחיבר את מושבות השרון, כפר סבא, רעננה והרצליה, לתחנת קלקיליה. בעת תכנון הכביש, בקשו במושבות שכביש השרון יחבר לתחנת מגדיאל, אולם בקשתם לא נתקבלה. במהלך המרד הערבי הגדול שביולי 1938 הוצתו מבני התחנה פעמיים.

במלחמת העצמאות שימשה התחנה כבסיס לכוחות ערביים בקרבות של אזור כפר-סבא, אך במהלך הקרבות נכבשה התחנה ונותרה עם קטע המסילה מראש העין צפונה בתחומי מדינת ישראל. בשנת 1949 נפתח קו הרכבת מחיפה לתל אביב ולירושלים דרך המסילה המזרחית ועל התחנה הוצבה שלט בעברית: "תחנת קלקיליה". בהמשך, שם התחנה שונה ל"אייל". עם פתיחת מסילת החוף בשנת 1953 צומצם מאוד שירות הנוסעים בתחנה והיא שימשה בעיקר רכבות משא ואת רכבות הנוסעים בין חיפה לירושלים. בשנת 1960 התחנה הייתה היחידה שבין תחנת ראש העין לתחנת חדרה, השימוש בה על ידי נוסעים היה אפסי ועלו תלונות על כך שהרכבת עוצרת בתחנה. בשנת 1968 נסגרה התחנה סופית. כבר ב-1957 נפתחה במקום תחנת משטרה שעשתה שימוש בחלק מהמבנים. כיום נמצא על רוב שטח התחנה בסיס של מג"ב שמחזיק ברוב המבנים של התחנה. מבנה בודד נמצא מחוץ לתחום הבסיס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אייל
קטגוריה:מועצה אזורית דרום השרון: מבנים
קטגוריה:קלקיליה
נבחרת אירלנד בכדורסל

**נבחרת אירלנד בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של אירלנד. נחשבת לאחת הנבחרות החלשות ביותר באירופה. 

הטורניר המשמעותי היחיד בו השתתפה הנבחרת הוא המשחקים האולימפיים שנערכו בלונדון בשנת 1948. במשחקים אלה הפסידה נבחרת אירלנד בכל משחקיה וסיימה במקום ה-23 האחרון.

הנבחרת מעולם לא העפילה לטורניר אליפות אירופה בכדורסל או לאליפות העולם בכדורסל. כיום הנבחרת שייכת לדרג ב' של הנבחרות האירופאיות.

## כל האולימפיאדות

## כל אליפויות העולם

* 1950 עד 2014 - לא העפילה
* 2019 עד 2023 - לא השתתפה
* 2027 - לא העפילה

## כל אליפויות אירופה

* 1947 עד 1975 - לא השתתפה
* 1977 - לא העפילה
* 1979 - לא השתתפה
* 1981 עד 1983 - לא העפילה
* 1985 - לא השתתפה
* 1987 - לא העפילה
* 1989 עד 1995 - לא השתתפה
* 1997 עד 2003- לא העפילה
* 2005 עד 2009 - דרג ב'
* 2011 עד 2022 - לא השתתפה
* 2025 - לא העפילה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אירלנד
קטגוריה:אירלנד: ספורט
נבחרת בלארוס בכדורסל

**נבחרת בלארוס בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של מדינת בלארוס. הנבחרת הוקמה בשנת 1992 בעקבות היפרדותה של בלארוס מברית המועצות והיא אחת הנבחרות החלשות ביותר באירופה.

הנבחרת מעולם לא העפילה לטורניר אליפות אירופה בכדורסל או לכל טורניר משמעותי אחר.

## כל אליפויות אירופה
* 1993 - לא השתתפה
* 1995 עד 2003 - לא העפילה
* 2005 עד 2011 - דרג ב'
* 2013 עד 2022 - לא העפילה
* 2025 עד 2029 - הורחקה בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה

## הערות שוליים

בלארוס
נבחרת גאורגיה בכדורסל

**נבחרת גאורגיה בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של הרפובליקה של גאורגיה. הנבחרת הוקמה לאחר הכרזת העצמאות של גאורגיה והפרדותה מברית המועצות בשנת 1991. 

הנבחרת העפילה לראשונה לטורניר אליפות אירופה בכדורסל בשנת 2011 וסיימה במקום ה-12. הישג השיא שלה באליפויות אירופה הוא המקום השמיני בשנת 2025. בין השחקנים הבולטים ששיחקו בנבחרת נמנים זאזא פאצ'וליה וניקולוז צכיטישווילי ששיחקו בליגת ה-NBA. נבחרת גאורגיה העפילה לראשונה בתולדותיה לטורניר גמר אליפות העולם בכדורסל בשנת 2023 והעפילה בו לסיבוב הבתים השני.

## כל אליפויות העולם

## כל אליפויות אירופה

## סגל הנבחרת
סגל הנבחרת בטורניר יורובאסקט 2025 (עמודת 'קבוצה' מתייחסת למועדון בו שיחק השחקן בזמן הטורניר):

## ראו גם
* נבחרת גאורגיה בכדורסל נשים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

גאורגיה
קטגוריה:גאורגיה: כדורסל
קטגוריה:נבחרות גאורגיה
נבחרת מולדובה בכדורסל

**נבחרת מולדובה בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של מדינת מולדובה. הנבחרת הוקמה בעקבות היפרדותה של מולדובה מברית המועצות בשנת 1991 והיא אחת הנבחרות החלשות ביותר באירופה. 

הנבחרת מעולם לא התמודדה בטורניר אליפות אירופה בכדורסל או בכל טורניר משמעותי אחר ואפילו לא התמודדה בטורניר מוקדמות לטורניר שכזה.
כיום הנבחרת משחקת בדרג ג' האירופי.

## הערות שוליים

מולדובה
קטגוריה:מולדובה: ספורט
כדורסל
גלובסטר

[ממוזער|250px|גופה שנסחפה אל החוף ב[סיינט אוגוסטין, פלורידה בשנת 1896]]

**גלובסטר** או **בלוב** (באנגלית: **globster** או **blob**) הוא גוף של אורגניזם לא מזוהה שנסחף לחוף מן הים או כל גוף מים אחר. איוואן סנדרסון טבע את המונח בשנת 1962 במאמר שנקרא "הגלובסטר הטזמני" המתאר מחקר שערך על גופה גדולה שנסחפה לחופי טזמניה בשנת 1960 שתוארה כך: "לא ניתן היה לזהות בה עיניים, לא היה לה ראש מוגדר והיא הייתה חסרת מבנה שלדי כלשהו". ההבדל בין **גלובסטר** לבין גופות אחרות הנסחפות לחוף הוא שגלובסטרים אינם ניתנים לזיהוי בקלות על ידי צופים לא מומחים ובדרך כלל גם יוצר מחלוקת בנוגע לזהותו של האורגניזם. למעשה, גלובסטרים עשויים לעיתים להיראות כה מוזרים עד שהמחלוקת לגבי הזהות ממשיכה גם אחרי שהאורגניזם זוהה כביכול על ידי מדענים, ולכן מהווה בדרך כלל כר פורה לפעילותם של קריפטוזואולוגים.

חלק מהגלובסטרים שהתגלו עד כה היו חסרי עצמות או כל מבנה אחר שניתן לזהות באמצעותו את האורגניזם וחלקם בעלי עצמות, סנפירים, זרועות ציד, עיניים ואלמנטים אנטומים אחרים המאפשרים לצמצם את מרחב האפשרויות של האורגניזם המקורי ולעיתים אף לזהותו בוודאות. אלו שלא ניתן היה לזהות בוודאות תוארו לעיתים כמפלצות ימיות והזינו אגדות ומיתולוגיות על יצורים אלו, ומכאן הקשר ההדוק של הגלובסטרים למחקר שנעשה במסגרת הקריפטוזואולוגיה.

## פתרון פרשיות גלובסטר
גלובסטרים רבים זוהו בתחילה כתמנונים מפלצתיים למרות שהסתבר לאחר בדיקה מעמיקה יותר כי מדובר בגופות מרקיבות של לווייתנים או כרישים גדולים. בפרשת "הבלוב הצ'יליאני" (באנגלית: "The Chilean Blob") שהתגלה בשנת 2003 הסתבר שהגלובסטר היה בסך הכל גוש שומן שנפלט מגופותיהם של לווייתנים שהרקיבו ולא אורגניזם שחי בעבר כגוף אחד. גלובסטרים אחרים נחשדו תחילה כגופות של פלזיוזאורים עתיקים שנותרו בחיים, אולם מחקר גילה שהם גופות של כריש ענק שהתעוותו עם הזמן. יחד עם זאת, גלובסטרים רבים עדיין לא זוהו באופן המניח את הדעת ונותרים כתעלומות פתוחות. גופות של דיונון ענק ודיונון עצום, אחד היצורים החיים הגדולים ביותר הקיימים כיום, יכולים לספק הסבר לחלק מהמקרים, במיוחד עבור הגלובסטרים שזוהו כתמנונים מפלצתיים.

חלק מהגלובסטרים נחקרו רק אחרי שהם הרקיבו במידה כזו שלא מאפשרת לבסס את קיומו של מין חדש על בסיסם בלבד. במקרים מסוימים, בדיקת סמני DNA יכולה לאשש את השתייכות הגלובסטר למין ידוע, כפי שקרה בפרשת "הבלוב מניופאונדלנד" שהסתיימה בכך שהוכח כי רקמת הגלובסטר היא של ראשתן גדול-ראש. באמצעות הפרשה הזו החוקרים גם יכלו להסיק בדיעבד גם על פרשיות גלובסטרים אחרות בהתבסס על תיאורם הפיזי הדומה של הגלובסטרים.

## גלובסטרים מפורסמים
על פי סדר כרונולוגי:
* "המפלצת מסטרונסאיי, אורקני, סקוטלנד" (1808)
* "המפלצת מסיינט אוגוסטין" (1896)
* "הגופה מהאי דאנק" (1948)
* "הגופה ממלבורן-הובארט" (1958) 
* "הגלובסטר הטזמני" (1960)
* "הגלובסטר הניו זילנדי" (1968)
* "הגלובסטר הטזמני השני" (1970)
* "הגלובסטר מחוף מאן היל" (1970)
* "הבלוב מברמודה" (1988)
* "הגלובסטר מגודטהאב" (1989)
* "הבלוב מהאיים ההברידיים" (1990)
* "הבלוב הברמודי השני" (1995)
* "הגלובסטר מצפון קרוליינה" (1996)
* "הבלוב מנאנטוקט, מסצ'וסטס" (1996)
* "הבלוב הברמודי השלישי" (1997)
* "הגלובסטר מחוף ארבעת המילין, טזמניה" (1997)
* "הבלוב מניופאונדלנד" (2001)
* "הבלוב הצ'יליאני" (2003)
* "המפלצת ממונטאוק" (2008)

קטגוריה:תעלומות היסטוריות
קטגוריה:פסאודו-מדע
קטגוריה:קריפטוזואולוגיה
קטגוריה:מיתולוגיה
קטגוריה:אגדות אורבניות
מיקי ספיליין

שמאל|ממוזער|250px
**מיקי ספיליין** (באנגלית: נולד **Frank Morrison Spillane**, ידוע בשם **Mickey Spillane**; 9 במרץ 1918 - 17 ביולי 2006) היה סופר מתח אמריקאי, יוצרו של הבלש מייק האמר. ספריו נמכרו ברחבי העולם ביותר מ-225 מיליון עותקים, ונכון לשנת 1980, 7 מתוך 15 רבי המכר בכל הזמנים בארצות הברית נכתבו על ידו.

## חייו
ספיליין נולד בברוקלין שבניו יורק לאב אירי ואם סקוטית. סיים את לימודיו התיכוניים ב-1935. עוד בתקופת לימודיו בתיכון החל לכתוב. ספיליין עבד במגוון עבודות כולל מציל בברכה, ואמן טרמפולינה בקרקס בארנום.

ספיליין החל לכתוב סיפורי קומיקס לחברת צ'רלטון קומיקס ומדי יום פרסם עלילה בת 8 עמודים בחוברת הקומיקס המתארת את הרפתקאותיהם של סופרמן, באטמן וקפטן מארוול.

ספרו הראשון שהציג את גיבורו מייק האמר היה **I, the Jury** (תורגם לעברית כ"אני הוא החוק") פורסם בשנת 1947 ונמכר במעל ל-6 מיליון עותקים בארצות הברית. ספרו זה, כמרבית ספריו הבאים היה משופע באלימות, יותר מהמקובל בספרות הבלשית בת זמנו.

ב-1985 זכה בפרס אדגר אלן פו לספרות בלשית. ספריו, שאזלו מהמדפים הודפסו שנית ב-2001.

## ביקורות
ספריו זכו לביקורות בשל היותם משופעים באלימות ובמין. מאידך הסופרת הרוסיה-אמריקאית איין ראנד העריכה את עבודתו וראתה בו סופר שהציג מוסר של שחור-לבן בדרך מקורית ולא מוערכת מספיק על ידי המבקרים. ספיליין עצמו ענה למבקריו: "יש יותר בוטנים מלוחים מקוויאר... אם הקוראים אוהבים אותך, אתה טוב". מעל 225 מיליון עותקים שנמכרו מספריו מצביעים על האהדה לה זכה מקהל הקוראים.

שמאל|ממוזער|250px|עטיפת ספרו של ספיליין בעברית

## ספריו בעברית
ספריו של ספיליין תורגמו לעברית בהוצאות רמדור, הספרייה הלבנה וספרית מסתורין בהוצאת מ. מזרחי. הוצאות אלו תיעתקו את שמו "ספילאני" כאילו השם הוא איטלקי, ואילו הוא שם אירי, והגייתו "סְפִּילֵיין".
* זריחת הדמים (Bloody Sunrise), הוצאת רמדור
* שלטון האקדחים (Day of the Guns), הוצאת רמדור
* הציפייה הממושכת (The Long Wait), הוצאת מעיינות. מאוחר יותר יצא בשם "הכפיל", בהוצאת הספרייה הלבנה
* הקרב לאור היום, בהוצאת ספרים עממית של חיים בן דב
* שתי פנים למוות (The Twisted Thing), בהוצאת ש. אור. מאוחר יותר יצא תחת השם "המוח המעוות", בהוצאת רמדור, ובשמו המקורי, שתי פנים למוות, בהוצאת טופז
* מרחץ הדמים (The Big Kill), בהוצאת מיקי ספילאני בהפצת שילה, ובאותו שם בהוצאת ספרים עממית של חיים בן דב
* המוות: הצגת בכורה (The Deep), בהוצאת ש. אור
* הנחש (The Snake), בהוצאת רמדור
* המוות הוא ירוק (One Lonely Night), בהוצאת הספרייה הלבנה, ומאוחר יותר בהוצאת טופז
* סוחרי המוות (The Death Dealers), בהוצאת הספרייה הלבנה, ומאוחר יותר בהוצאת טופז
* נשקני, מוות (Kiss Me Deadly), בהוצאת הספרייה הלבנה
* בלילה אפל, בהוצאת דפדפת
* נקמת המטורף, בהוצאת ספרים עממית של חיים בן דב
* רצח היפהפייה, בהוצאת הספרים העממית של חיים בן דב
* זו נקמתי
* אני הוא החוק
* שעה לפני המוות
* נקמת המטורף

## קישורים חיצוניים

* ביקורות על ספריו של ספיליין 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:זוכי פרס אדגר
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן הלבלב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
מגנום (לוויין)

**מגנום** הוא שם קוד עבור סדרת לווייני האזנה אמריקאיים שהופעלו על ידי משרד הסיור הלאומי עבור ה-CIA. התוכנית עצמה נותרה מסווגת והמידע הקיים אודותיה דל ביותר. מאמינים כי שוגרו שניים או שלושה לוויינים במסגרת הסדרה בין השנים 1985 לשנת 1990 באמצעות משימות מעבורות החלל. המשימות ששימשו לשיגור הלוויינים הן:
* STS-51-C, שנת 1985
* STS-33, שנת 1989
* ייתכן שלוויין שלישי שוגר גם ב-STS-38, שנת 1990

הלוויינים שקלו על פי הדיווחים בין 2,200 ל-2,700 ק"ג והוצבו במסלולים כמעט גיאוסינכרוני. נטען על ידי גורמים לא מוסמכים כי לווייני מגנום מכילים אנטנות עצומות, ברדיוס של כ-100 מטרים, לקליטת אותות בתדרי הרדיו השונים. 

סדרת מגנום החליפה את סדרת "Rhyolite/Aquacade" והוחלפה בשנות ה-90 על ידי סדרת מנטור שנקראת גם "Advanced Orion".

## קישורים חיצוניים
* מידע על הלוויין

קטגוריה:אמצעי איסוף מודיעין
קטגוריה:מודיעין אותות
קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
צרמן

**צֻרְמָן** (בערבית: **صرمان**, מוכר גם בתור **צרמניה** (**صرمانيه**), **אל-עדוניה** ו**אל-עדנאניה** (**العدنانيه**)) הוא כפר צ'רקסי נטוש ברמת הגולן סמוך לגבול ישראל-סוריה, כ-3 ק"מ מדרום-מזרח לקוניטרה וכ-4 ק"מ ממזרח לקיבוץ עין זיוון.

## היסטוריה
היישוב נוסד בשלהי התקופה הרומית, ונזכר ב"מכתב הארכימנדריטים" משנת 570 לספירה בשם **כפר צורמנין**.

היישוב נושב מחדש רק בשנת 1878 על ידי הצ'רקסים. בשיאו מנה הכפר 1090 תושבים ו-200 בתים שרובם כוסו ב"רעפי מרסיי" מתוצרת צרפת, שהיו נפוצים מאמצע המאה ה-19 באירופה ומראשית המאה ה-20 במזרח התיכון. שרידים רבים של הרעפים פזורים עדיין בשטח הכפר. 
הכפר ננטש בשנת 1967 בעקבות מלחמת ששת הימים ותושביו ברחו לסוריה.

במלחמת ההתשה שימש הכפר כבסיס לפעילות המסתננים והפח"ע שביצעה סוריה כנגד מטרות ישראליות ברמת הגולן. בעקבות זאת הוחלט להרוס את מרבית בתי הכפר, פרט למבנה המסגד ומבנים בודדים נוספים. בין היתר הוקם על הגבעה השולטת על הכפר מוצב 109 של צה"ל כחלק מתפיסת המגננה ברמת הגולן.

בימים הראשונים של מלחמת יום הכיפורים ניסתה הדיוויזיה הממוכנת התשיעית הסורית, בפיקודו של חסן עלי טורקמאני, לפרוץ אל הגולן משטח הכפר כחלק מהמאמץ ההתקפי המשני. עם תחילת המלחמה הופגז מוצב 109, אשר אויש על ידי מחלקת חי"ר מחטיבת גולני וכח שריון מחטיבה 188, על ידי ארטילריה סורית. בהמשך הצליחו טנקי חטיבה 188 להדוף שני ניסיונות התקפה חטיבתיים. הראשון, בבוקר ה-7 באוקטובר, אשר התבצע על ידי החטיבה המשוריינת מס' 52 והשני, ב-9 באוקטובר, אשר התבצע על ידי החטיבה המשוריינת מס' 43.

## צרמן כיום
כאמור, רוב בתי הכפר נהרסו על ידי צה"ל במהלך מלחמת ההתשה, בעקבות ריבוי פעולות הפח"ע וההסתננות מתוך שטח הכפר, וכיום פרט למבנה המסגד ומספר מבנים בודדים ניתן לראות בשטח רק ערמות אבנים.

מעל הכניסה לצריח המסגד בכפר ניתן להבחין באבן בעלת עיטור הפרח האופייני לבתי כנסת מתקופת המשנה והתלמוד. ככל הנראה שולבה האבן בדופן המבנה בבנייה מאוחרת.

בתחומי הכפר נמצא בוסתן גדול המכיל עצי תאנה, שקד מצוי, תות עץ, גפנים ואגוזי מלך, המניבים פירות לקראת סוף הקיץ.

הכפר נחקר לראשונה על ידי הארכאולוג ממוצא גרמני יליד ארצות הברית גוטליב שומאכר בין השנים 1884-1885 ופעם נוספת בשנת 1913.

## גלריה

## ראו גם
*ההתיישבות הצ'רקסית ברמת הגולן
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים צ'רקסיים נטושים ברמת הגולן
קטגוריה:רמת הגולן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:רכס בשנית
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1878
ורטהיימר

**ורטהיימר** הוא שם משפחה יהודי ממקור גרמני, שפירושו "יוצא ורטהיים".

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
נבחרת נורווגיה בכדורסל

**נבחרת נורווגיה בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של נורווגיה. 

הנבחרת מעולם לא העפילה לטורניר אליפות אירופה בכדורסל או לכל טורניר משמעותי אחר.

## כל אליפויות אירופה
* 1969 עד 1977 - לא השתתפה
* 1979 - לא העפילה
* 1981 - לא העפילה
* 1983 - לא השתתפה
* 1985 עד 1993 - לא העפילה
* 1995 - לא השתתפה
* 1997 עד 2001- לא העפילה
* 2003 עד 2022 - לא השתתפה
* 2025 - לא העפילה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

נורווגיה
קטגוריה:נבחרות נורווגיה
גבריאל תורג'מן

**גבריאל תורג'מן** (נולד ב-1957) הוא אנס סדרתי ישראלי אשר זכה לכינוי "הפדופיל החמקן".

תורג'מן, תושב אשדוד, נשוי ואב לארבעה ילדים, ריצה תקופות מאסר ארוכות בכלא הישראלי בגין עבירות סמים ורכוש, שביצע לפני הרשעתו בעברות מין. ב-6 באפריל 2009 נגזרו על תורג'מן 45 שנות מאסר בפועל, העונש הגבוה ביותר שהוטל אי פעם על עבריין מין בישראל, (אם כי לא בגין עבירה אחת בודדת, העונש הגבוה ביותר בגין עבירה בודדת, נגזר על האנס אחמד בני ג׳אבר, בגין האונס שביצע בגן העיר, בתל אביב). תורג'מן הואשם באונס של חמש ילדות.

במהלך המצוד שערכה משטרת ישראל אחריו, הצליח תורג'מן לחמוק מידיה ועל כן זכה לכינויו, "החמקן". דגימות ה-DNA שנלקחו מתורג'מן תאמו ממצאים מזירת תקיפה שאירעה תשע שנים קודם לכן, בה הותקפה ילדה בת תשע תושבת אשדוד. תורג'מן הואשם בעבר באותה תקיפה, אך בית המשפט מצא אותו זכאי.

במהלך ההליכים המשפטיים הכחיש שביצע את העבירות שמיוחסות לו. בגזר הדין כתבה השופטת רויטל יפה כ"ץ בדבריה כי "הנאשם הותיר אחריו חמישה קורבנות, חמש משפחות הרוסות, חמש נפשות פצועות ומיוסרות. הכאב והסבל של הילדות הפכו גם למנת חלקם של ההורים". נוכח העונש הכבד שגזרו השופטים, הדגישה השופטת כי "אסור לנו לשכוח שמעשי האונס האכזריים הציתו אימה ופאניקה בקרב הציבור הרחב. למרות שהארץ רעשה וגעשה לנוכח מעשיו, הדבר לא הרתיע אותו מלשוב ולבצע מעשים נוספים", הערכת המשטרה היא שתורג'מן אנס יותר מחמש ילדות כפי שנכתב בכתב האישום נגדו.

## קישורים חיצוניים
* 
* עונש חסר תקדים לאנס ילדות: 45 שנות מאסר, חדשות אשדוד

## הערות שוליים

קטגוריה:מורשעים באונס בישראל
קטגוריה:מורשעים בעבירות סמים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
נבחרת מלטה בכדורסל

**נבחרת מלטה בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של מלטה. נחשבת לאחת הנבחרות החלשות ביותר באירופה. 

הנבחרת מעולם לא העפילה לטורניר אליפות אירופה בכדורסל או לכל טורניר משמעותי אחר.
הנבחרת הובסה בכל 12 המשחקים שקיימה במסגרת מוקדמות אליפות אירופה בכדורסל ובדרג ב' בהפרשים גבוהים מאוד שנעו בין 18 נקודות ל-95 נקודות הפרש.
הנבחרת משחקת כיום בדרג ג' של הנבחרות האירופאיות.

## כל אליפויות אירופה
* 2003 - לא העפילה
* 2005 - דרג ב'
* 2007 עד 2029 - לא השתתפה

## הערות שוליים

מלטה
קטגוריה:מלטה: ספורט
נבחרת ויילס בכדורסל

**נבחרת ויילס בכדורסל** מייצגת את ויילס בטורנירי כדורסל בינלאומיים.

נחשבת לאחת מהנבחרות החלשות באירופה. 

הנבחרת מעולם לא העפילה לאליפות אירופה בכדורסל או לכל טורניר משמעותי אחר.
במסגרת משחקיה במוקדמות אליפות אירופה שיחקה הנבחרת 31 משחקים והובסה בכולם.

בשנת 1948 התמודדה הנבחרת במשחקים האולימפיים בלונדון תחת דגל בריטניה וסיימה במקום ה-20.
בשנת 2005 התאחדה נבחרת ויילס עם נבחרות אנגליה וסקוטלנד כדי להרכיב את נבחרת בריטניה בכדורסל במטרה לייצג את בריטניה בכבוד באולימפיאדת 2012 שנערכה בלונדון. היא סיימה במקום התשיעי.

## כל האולימפיאדות (כ[[נבחרת בריטניה בכדורסל]])

## כל אליפויות העולם
* 1950 עד 2023 - לא העפילה

## כל אליפויות אירופה

## ראו גם
* נבחרת בריטניה בכדורסל

## הערות שוליים

ויילס
קטגוריה:ויילס: ספורט
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: כדורסל
תומאס הנט מורגן

**תומאס הנט מורגן** (באנגלית: **Thomas Hunt Morgan**; 25 בספטמבר 1866 – 4 בדצמבר 1945) היה חוקר אבולוציה, גנטיקאי ואמבריולוג אמריקאי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1933 על תגליתו כי הגנים, שנמצאים על הכרומוזומים, מהווים את יחידות הבסיס של התורשה, ובכך היה הראשון שזכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בזכות מחקר בגנטיקה. בנוסף, גילה מורגן את תופעת התאחיזה ועל שמו של מורגן נקראת יחידת המידה "סנטימורגן" (מסומן: cM) המשמשת למדידת התאחיזה בין שני אתרים בכרומוזום.

## קורות חייו
מורגן קיבל את התואר הראשון שלו ב-1886 מאוניברסיטת קנטקי, ואת תואר הדוקטור שלו מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס בזואולוגיה ב-1890. באותה שנה, הועסק במעבדה לביולוגיה ימית (Marine Biological Laboratory). מאוחר יותר, עבר למעבדה לזואולוגיה ימית בנאפולי, ובהשפעתו של אחד החוקרים שם, הנס דריש, החל לעסוק במחקר בנושא אמבריולוגיה, תחום עליו מאוחר יותר זכה בפרס נובל. בשנים 1891 עד 1904 שימש כפרופסור במכללת ברין מאר לנשים בפילדלפיה, ובין השנים 1904–1928 לימד באוניברסיטת קולומביה. בין השנים 1928–1940 שימש כפרופסור לביולוגיה במכון הטכנולוגי של קליפורניה.

לאחר הגילוי מחדש של חוקי התורשה של מנדל ב-1900, עבר מורגן למחקר על מוטציות בדרוזופילה. בחדר גידול הזבובים שלו, הראה מורגן שגנים נמצאים בכרומוזומים והם הבסיס לתורשה, תגלית זו הגדירה את הבסיס למדע הגנטיקה. כמו כן, כתוצאה ממחקריו הפך הדרוזופילה לאורגניזם מודל בגנטיקה המודרנית.

במהלך הקריירה פרסם מורגן 22 ספרים ו-370 מאמרים מדעיים. במחלקה לביולוגיה אותה ייסד במכון הטכנולוגי של קליפורניה הוכשרו שבעה זוכי פרס נובל.

## ראו גם
* סנטימורגן

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קנטקי
קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:לקסינגטון (קנטקי): אישים
קטגוריה:ביולוגים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:נשיאי האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1866
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1945
DIMES

**DIMES** הוא מיזם של חישוב מבוזר קהילתי למיפוי רשת האינטרנט, שהחל את דרכו בספטמבר 2004. מטרת הפרויקט היא מיפוי מבנה וטופולוגיית הרשת.

הפרויקט מנוהל בפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב, ובראשו עומד פרופסור יובל שביט.

הפרויקט מתבסס על קהילת מתנדבים שהתקינו במחשבם תוכנת לקוח קטנה. תוכנת הלקוח מפעילה, בתדירות נמוכה, כלי מדידה שונים כמו פינג (ping) ו-traceroute ושולחת את התוצאות לשרת מרכזי. השרת המרכזי משתמש בנתונים הנאספים מכל העולם להרכבת תמונה כוללת ודינמית של רשת האינטרנט.

נכון לאפריל 2007, הפרויקט כולל 12,500 תוכנות לקוח ששולחות נתונים לשרת המרכזי, מ-95 מדינות שונות. נכון לתאריך זה נאספו למעלה מ-2.2 מיליארד דגימות, עובדה שהופכת את פרויקט DIMES לפרויקט מיפוי הרשת הגדול בעולם.

## ראו גם

* Rosetta@home
* SETI@home
* Folding@home
* World Community Grid

## קישורים חיצוניים
* עמוד הבית של פרויקט DIMES
* כתבה ב-Technology Review
* כתבה ב-Science News
* כתבה ב-PC World
* כתבה על הפרויקט ב"נענע"
* 

קטגוריה:חישוב מבוזר קהילתי
קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב
עדווה

**עדווה** (באמהרית: **ዓድዋ**) היא עיירת שוק בצפון אתיופיה, הידועה בעיקר הודות לקרב עדווה שהתרחש בה ושהיה הקרב האחרון והמכריע של המלחמה האיטלקית אתיופית הראשונה שנסתיים בניצחון אתיופי מוחץ, ובכך הייתה אתיופיה היחידה באפריקה (יחד עם ליבריה שבהשפעה אמריקאית) ששמרה על עצמאותה בתקופת המירוץ לאפריקה.

העיירה ממוקמת במחוז תיגראי בנפת תיגראי המרכזית (מאכלאווי זון) ומשמשת כמרכז האדמיניסטרטיבי של הנפה. רובם המכריע של תושבי העיירה הם תגרים.

עדווה מכילה כמה כנסיות שנבנו על ידי מושלי המחוז בעבר, כמו כן בקרבתה ממוקם מנזר אבא גרימה שנוסד במאה ה-6 על ידי אחד מתשעת הקדושים, והכפר פרמונה שהיה בסיס המיסיונרים הישועים מהמאה ה-16 שמטרתם הייתה הכנסת הכנסייה האורתודוקסית האתיופית לקתוליות.

## היסטוריה
ריצ'רד פאנקהארסט סבור שהשם עדווה ניגזר מצמד המילים בתיגרינית "עדי" ו"ווה/וואה" שפירושו "המקום/הכפר של וואה/ווה". ה"אווה" היא קבוצה אתנית המוזכרת במונומנטום אדוליטנום.
פרנסיסקו אלווראז רשם שמשלחת דיפלומטית, פורטוגזית, עברה דרך עדווה באוגוסט 1520 שאותה הוא מכנה "בית הקדוש מיכאל".

העיר השיגה חשיבות רק עם כינונה של גונדר כבירת אתיופיה בשנת 1635, וזאת מפני ששכנה על הדרך שבין גונדר והים האדום כפי שהעיר ג'יימס ברוס.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אתיופיה: ערים
קטגוריה:תיגראי
ניר צוק (שף)

**ניר צוק** (נולד ב-22 באפריל 1976) הוא שף ישראלי. הגיש תוכנית בישול בטלוויזיה, כותב טור בענייני אוכל בעיתון "ידיעות אחרונות" (ובאתר ynet) ומחבר ספרי בישול.

## ביוגרפיה
צוק גדל בכפר ורבורג ורכש הכשרה מקצועית בסן פרנסיסקו ובצרפת.

מאז שנת 1999 ניהל צוק מתחם של מספר מקומות אוכל בסמטת הזכוכית בעיר העתיקה של יפו. המתחם כלל בראש ובראשונה את מסעדת השף שלו, קורדליה, ואת המסעדות "Jaffa" (בר), "טרקלין הויסקי קלאב" ו"נועה" (ביסטרו). בשנת 2014 סגר את "Jaffa" ו"נועה", ובשנת 2016 סגר צוק את מסעדת קורדליה, ואת יתר מסעדותיו ופתח את מסעדת "מאפו" במלון פרימה סיטי בתל אביב.

ב-2008 צוק יצר את התפריט עבור מסעדת "בלק אאוט" ביפו, בה מלצרים עיוורים מגישים את האוכל לסועדים. בנוסף היה שותף במסעדות: "עולי ציון", שנפתחה בתחילת נובמבר 2011 ביפו, מאפייה ובית הקפה "נפוליאון" ביפו, מסעדת "הגארדן" בדיזנגוף סנטר והמסעדה הערבית "מקלובר". גם מסעדות אלה נסגרו במהלך השנים, ומאז צוק מבשל ארוחות גורמה לאורחים בביתו.

בשנת 2019 פתח מסעדה בניו יורק בשם "Arba".

באפריל 2023 החל לשמש ייעוץ קולינרי למתחם האירועים באצטדיון סמי עופר

צוק ייצג את הבישול הישראלי במספר אירועים שארגן משרד החוץ, כולל באירוע לציון 40 שנות יחסים דיפלומטיים בין ישראל לגרמניה, בו בישל סעודה עם שף גרמני ובאפריל 2005, כשבישל סעודה לקידום היחסים עם קזחסטן.

## חיים אישיים
בפברואר 2012 צוק יצא מהארון בריאיון לידיעות אחרונות.

צוק מתגורר עם בן זוג ביפו העתיקה.

בשנת 2022 החל תהליך של חזרה בתשובה, בין השאר הפסיק לבשל אוכל לא כשר.

## תוכניות הטלוויזיה שהגיש
* "צוקריה", ערוץ 2 וערוץ החיים הטובים
* "החגים על פי צוק", טלעד, ערוץ 2
* "אוכל זה כל הסיפור", ערוץ החיים הטובים
* "מדריך לקפה", ערוץ 10
* "שף בהפתעה", ערוץ 10

## ספרי בישול שכתב
* "מדלג בין הסירים" (מודן, 2005)
* "ניר צוק מבשל" (בעריכת אלינוער רבין, 2007), מתכונים מהתוכנית "צוקריה"
* "ספר הירקות" (סטימצקי - עם אלינוער רבין) (חממה ספרותית) (2011)

## קישורים חיצוניים

* 
* צוקריה, מתכונים מתוכנית הטלוויזיה, באתר ynet
* רותם ארז, עוד באירופה היא הייתה סקפטית, באתר rest.co.il, 16 בנובמבר 2006
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרי בישול ישראלים
קטגוריה:שפים להט"בים ישראלים
קטגוריה:שפים ישראלים
קטגוריה:כפר ורבורג: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
קטגוריה:יפו: אישים
לא נפסיק לרקוד

**לא נפסיק לרקוד** הייתה תוכנית מציאות בידורית ישראלית שבמרכזה תחרות ריקודים. התוכנית שודרה בערוץ 2 במסגרת הזכיינית קשת בשנת 2009. במהלך שידורה שונה שם התוכנית מ**מלחמת העולמות** ל"לא נפסיק לרקוד", בעקבות מבצע עופרת יצוקה שפרץ באותו הזמן. מנחה התוכנית היה צביקה הדר. התוכנית הייתה המשך לתוכנית "נולד לרקוד" ששודרה במשך שלוש עונות.

בשונה מ"נולד לרקוד" שהייתה גרסה ישראלית לפורמט אמריקני קנוי (So You Think You Can Dance), "לא נפסיק לרקוד" הייתה פורמט ישראלי מקורי. במהלך עונותיה של "נולד לרקוד" הועלו טענות שלא ניתנה במה מספקת לסגנון ה"היפ הופ" ודומיו (סטריט) וכי השופטים מוטים לטובת סגנונות קלאסיים יותר; "לא נפסיק לרקוד" הביאה את סגנונות הריקוד העכשוויים לקדמת הבמה ועימתה אותם עם הסגנונות הקלאסיים.

## פורמט
בתוכנית התחרו זו בזו שתי קבוצות של עשרה רקדנים בכל קבוצה. קבוצה אחת נקראה קבוצת ה"סטריט" ברשות אונה הולברוק, ובה רקדו סגנונות כמו: ברייקדאנס, קראמפ, היפ הופ ועוד. הקבוצה השנייה נקראה ה"סטודיו" ברשות דוד דביר, ובה רקדו סגנונות קלאסיים כמו: בלט, מחול מודרני ועוד. בכל תוכנית קיבל כל ראש קבוצה רשימת סגנונות לריקוד (בהתאם לסגנון הקבוצה שלו) ושיבץ לכל סגנון את הרקדנים המתאימים ביותר (בזוגות ולעיתים בשלישייה). כל זוג מקבוצה אחת התחרה ראש בראש בזוג מהקבוצה השנייה בפרשנות "סטריט" או "קלאסית" לשיר דומה (ביצועים שונים לאותו שיר) או לסגנון ריקוד דומה (מחזמר, למשל). השיפוט הורכב מפאנל שופטים שחיוו את דעתם על כל ריקוד במהלך התוכנית ומהצבעות הצופים בבית (במסרונים ודרך אתר קשת). בסוף כל תוכנית שוקללו קולות השופטים וקולות הקהל בבית והקבוצה שניצחה במרב קטעי הריקוד הייתה המנצחת בתוכנית. ראש הקבוצה המפסידה ראשי היה להעניק חסינות למספר רקדנים, אך יתר רקדניו הועמדו להדחה. בדומה ל"נולד לרקוד", הם ביצעו ריקודי סולו קצרים, והרקדן שקיבל את כמות הקולות הנמוכה ביותר מהצופים בבית, הודח מהתוכנית (לעיתים יותר מרקדן אחד).

## הכישלון
הפורמט לא הצליח להתחבב על הצופים והתוכנית זכתה לרייטינג נמוך מהצפוי.
נוסף על כך קושי אובייקטיבי – המבצע שנערך בתקופה זו בעזה גרמה לקטיעת תוכנית אחת עקב נפילת טילים, ולביטול תוכנית נוספת. השם המקורי, "מלחמת העולמות", שהיה כינוי ל"מלחמה" בין "עולם" הסטריט ל"עולם" המחול הקלאסי, התברר כבעייתי כאשר פרץ מבצע עופרת יצוקה, והוחלף לשם "לא נפסיק לרקוד".
מסיבות אלה הורדה התוכנית חודשיים לפני המתוכנן והגמר אורגן בחופזה. בתוכנית טרום הגמר התחרו הרקדנים בריקודי סולו בלבד ועשרה מתוכם הודחו בבת אחת. ארבעת הרקדנים הנותרים עלו לגמר: איביצה באגו, רפאל בנימין, תומר יפרח, ונופר חסן (הזוכה).

## השופטים
ארבעת שופטי התוכנית היו מיכל אמדורסקי, עידו תדמור, מרקו דה סילביה ונעמי פרלוב.

## הקבוצות

## ראו גם
* נולד לרקוד
*רק רוצים לרקוד
* רוקדים עם כוכבים

## קישורים חיצוניים
* לא נפסיק לרקוד האתר הרשמי (מתוך אתר "קשת")
**ביקורות**
* 
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות מציאות ישראליות
קטגוריה:תוכניות מציאות ישראליות: ריקודים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2008
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ישראל: מחול
קברנה פרנק

שמאל|ממוזער|250px|אשכול ענבי קברנה פרנק**קבֶּרנה פרנק** (באנגלית ובצרפתית: **Cabernet Franc**) הוא זן ענבים אדום. הזן נפוץ ביינות מִמְסָךְ בסגנון בורדו בהם הוא מתווסף למרכיבים העיקריים קברנה סוביניון ומרלו. בנוסף, הזן משמש גם להכנת יינות זניים – למשל בעמק הלואר שבצרפת, ואף להכנת יינות קרח בקנדה ובארצות הברית.
קברנה פרנק, לצד הזן הלבן סוביניון בלאן, הם ההורים הגנטיים של הזן קברנה סוביניון.
יינות שמכילים קברנה פרנק מתאפיינים לעיתים קרובות בארומות של פלפל שחור, ובמקרים מסוימים בארומות של פירות יער, טבק וסיגליות.

## קברנה פרנק בישראל
בישראל, במסגרת חיפושים אחרי זני ענבים המתאימים לאקלים המקומי, מספר היקבים המתנסים ביינות מבוססי קברנה פרנק עולה בשנים האחרונות. החל משנת 2001 מספר יקבים אף מייצרים יינות זניים מקברנה פרנק, בהם: יקב בן חיים יקב מרגלית, יקב ויתקין,יקב רמת הנגב, יקב גבעות, יקב תניא, יקב טוליפ, יקבי רקנאטי, יקב תשבי, יקב בן חנה, יקבי כרמל, יקב כרם אביתר,יקבי גוש עציון, כרם דויטשר ויקבים נוספים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זני ענבים
סבסטיאן רולי

**סבסטיאן אוסקר רולי** (בספרדית: **Sebastián Oscar Rulli**; נולד ב-6 ביולי 1975) הוא דוגמן ושחקן ארגנטינאי-מקסיקני.

## ביוגרפיה
רולי נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה הבכור מבין שלושה ילדים. הוא למד מינהל עסקים בארגנטינה מולדתו; אולם לאחר שסיים את לימודיו, החליט לנסוע לאירופה ולנסות את מזלו בעולם הדוגמנות.

כאשר עבר למקסיקו, הוא התקבל לבית הספר לדרמה "Centro de Educación Artística" שם קיבל הכשרה נוספת כשחקן.

## קריירה
את הופעתו הגדולה הראשונה על המסך עשה רולי בשנת 2000, כששיחק בטלנובלה "אהבה ראשונה" לצד אנהי. מאז הפך רולי לכוכב, וכיכב במגוון טלנובלות פופולריות, כגון: "כיתה 406", "רובי", "כנגד כל הסיכויים" ו"תשוקות".

בשנת 2008 כיכב בטלנובלה "Un Gancho al Corazon", טלנובלה מקסיקנית המבוססת על הטלנובלה הארגנטינאית "חיים שלי".

בשנת 2021 כיכבה לצדה של אנג'ליק בויר בטלנובלה המקסיקנית "*Vencer el pasado*" בדמותו של מאורו אלוורז.

בשנת 2022 החל לשחק בטלנובלה המקסיקנית "העשירים גם בוכים" בדמות הראשית כלואיס אלברטו.

בשנת 2023 כיכב בסדרת המותחן והפשע "Más allá de ti" בשירות הסטרימינג "Vix" (אנ') שם גילם את דייוויד סאלגדו בסדרה שכללה שמונה פרקים.

בשנת 2024 שיחק לצד אנג'ליק בויר בסדרת הדרמה "El extraño retorno de Diana Salazar" בשירות הסטרימינג "Vix" (אנ'), אשר מבוססת על טלנובלה באותו שם משנת 1988.

## חיים אישיים
ב-31 בדצמבר 2007 התחתן רולי עם חברתו השחקנית והדוגמנית הארגנטינאית ססיליה גליאנו (אנ') איתה היה בזוגיות כרב חמש שנים. ב-15 בינואר 2010 נולד לזוג בן בשם סנטיאגו. במהלך 2011 השניים התגרשו.

באוקטובר 2014 הודיע רולי שהוא נמצא במערכת יחסים רשמית ויציבה עם השחקנית אנג'ליק בויר.
השניים הכירו על סט הסדרה תרזה ב-2010.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ארגנטינאים
קטגוריה:דוגמנים ארגנטינאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה מקסיקנים
קטגוריה:מהגרים מארגנטינה
קטגוריה:מהגרים למקסיקו
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1975
נפתלי גליקסברג

**נפתלי גליקסברג** הוא יוצר סרטים ישראלי.

## ביוגרפיה
גליקסברג הוא בנם של הרב יוסף ואילה גליקסברג. למד בישיבת באר יעקב ובישיבת פוניבז'. בשנות ה-30 לחייו, לאחר שהשלים לימודי הסמכה לרבנות, עזב את החברה החרדית והחל בלימודי קולנוע באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1989 היה ממקימי בית הספר לקולנוע וטלוויזיה "מעלה" בירושלים, ושימש כמנהלו הראשון. במקביל הקים באותן שנים את המסלול הראשון לקולנוע באולפנה לבנות בנווה דקלים. בשנת 1999 התמנה לראש מסלול וידאו ואנימציה במרכז האקדמי ויצו חיפה, ושימש בתפקיד כשש שנים. בשנים 2004–2008 כיהן כיו"ר פורום היוצרים הדוקומנטריים, במסגרתו יסד את התחרות השנתית לקולנוע דוקומנטרי ישראלי, ואת קטלוג הפורום.

סרטו "להיות שמעון פרס" הוא סרט מעקב אחרי נשיאה התשיעי של מדינת ישראל, שמעון פרס. הסרט שודר לראשונה בשידור קשת ערוץ 2 בשנת 2014. עוד טרם להקרנתו עורר הסרט גל שמועות, לאחר שנטען כי הופעלו לחצים מטעם
אנשיו של פרס לצנזר את הסרט ואף למנוע את הקרנתו. גליקסברג הוא יוצר, עורך ראשי, ומפיק של הסדרה "צו האופנה" שעלתה לאוויר ב-2011 בערוץ הראשון. הסדרה התיעודית בת החמישה פרקים בהנחייתה של קרן מור בוחנת את הזהות הישראלית דרך מאה שנות אופנה. בשנת 2008 הוקרנה ב-"yes" דוקו-סדרה בשם "חתונה ישראלית", שתיארה את תהליך ההליכה לחופה של שישה זוגות ישראלים. סדרה נוספת שביים ויצר היא הסדרה "סיפורי נתב"ג", ששודרה בקשת ערוץ 2 בשנת 2010.

בשנת 2006 שודר סרט התחקיר שלו "אזעקת אמת", שעסק בהתנהגות הרמטכ"ל דן חלוץ במלחמת לבנון השנייה. בשנת 2005 כתב וביים סדרה תיעודית בת ארבעה פרקים, "אנטישמיות לא מה שחשבת", ששודרה ברשת בערוץ 2. באותה שנה ביים גם את הסרט "תיק לא סגור", שחשף פרטים נוספים אודות רצח רבין, הסרט שודר בשידורי קשת. בסרט חושף גליקסברג לראשונה את הבגדים שלבש רבין בליל הרצח.

ב-2004 ביים את סרט התחקיר "אנחנו נגיע בזמן", שעסק בהתרסקות המעבורת קולומביה, ושודר במסגרת שידורי קשת בערוץ 2. באותה שנה ביים גם את הסרט "מי אתה אלחנן טננבוים", (תסריטאי ומנחה - ד"ר רונן ברגמן) ששודר במסגרת שידורי רשת בערוץ 2.

בשנת 2002 ביים וערך את פינת "המבקרים" במסגרת התוכנית "המוסף" ששודרה בערוץ 8. ב-2003 ביים את הסרט התיעודי "משימה 107", שעקב אחר ההכנות האחרונות של הטייס אילן רמון לטיסתו במעבורת החלל קולומביה. בשנת 2018 יצר את הסדרה התיעודית "השריקה של התנועה" ששודרה בטלוויזיה החינוכית.

בשנת 2021 שודרה הסדרה הדוקומנטרית "שופטים בשר ודם" שיצר גליקסברג ואשר עסקה במעמדו של בית המשפט העליון ושופטיו ובמתח בין בית המשפט לרשות המחוקקת. הסדרה שודרה בכאן 11 של תאגיד השידור הציבורי.

ב-2023 שודרה הסדרה "מדורות השבטים" בכאן 11 שיצר דרור יחד עם דוקי דרור, הסוקרת אירועים מכוננים שעברה החברה הישראלית בשלושים השנים שקדמו לה, מנקודות מבט אישיות של אישים ישראלים, שנבחרו כנציגם של השבטים הישראלים השונים.

ב-2024 עלתה לשידור הסדרה שיצר יהודי באמריקה – זהות קרועה. סדרת תעודה שבוחנת את הזהות היהודית האמריקאית, החל מימי הקמת מדינת ישראל ועד ההווה. הסדרה בוחנת אלמנטים שונים שמלווים את הקהילה היהודית בארצות־הברית ואת יחסיה עם ישראל.

## קישורים חיצוניים

*
* 
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקים ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:בוגרי ישיבת באר יעקב
קטגוריה:זוכי פרס היצירה בתחום הציונות
קטגוריה:משפחת גליקסברג
דואג האדומי

ממוזער|דאג האדומי הורג את כוהני נוב
**דֹּאֵג הָאֲדֹמִי** (שמו נכתב גם כ**דויג**) הוא דמות מקראית. נודע לשמצה עקב הריגת כהני נוב שהואשמו בסיוע לדוד בהמלטותו מפני שאול.

משמו של דואג ניתן להסיק שמוצאו ככל הנראה מאדום. יוסף בן מתתיהו מכנה אותו "דואג הסורי" וזאת כנראה בעקבות הגרסה "ארמי" תחת "אדמי" המתועדת בתרגום השבעים.

## הסיפור התנ"כי

על דואג מסופר בספר שמואל א' פרקים כ"א-כ"ב. כמו כן מזמור נ"ב בתהילים נכתב אודותיו.

דואג היה "אַבִּיר הָרֹעִים, אֲשֶׁר לְשָׁאוּל", כלומר השר הממונה על הרועים בממלכתו של שאול. ניתן להבין כי דואג היה איש אדוק - מתואר כ"נֶעְצָר לִפְנֵי ה'" במשכן נוב. בעת שהותו במשכן נוב, היה עד לעזרה שהגיש הכהן הגדול אחימלך בן אחיטוב לדוד בברחו מפני שאול.לאחר מכן, שאול מאשים את עבדיו בכך שלא עוזרים לו בתפיסת דוד. דואג היה האחרון שראה את דוד מבין מקורביו של שאול, ולא עשה כלום בנדון, ולכן הוא מרגיש אשמה ואחריות לטפל בעניין.

דואג מנסה לגלגל את האשמה לאחימלך הכהן כדי למצוא חן בעיני שאול. וכדי להדגיש את אשמת אחימלך, דואג מדגיש כמה פרטים, הוא:

# מכנה את דוד "בן ישי"- לשון זלזול, כפי שכינה שאול את דוד.
# משמיט משמו של אחימלך בן אחיטוב את תואר "הכהן", כדי להקטין את דמותו בעיני שאול.
# חוזר חזרה כפולה על המילים "נתן לו" וכך מדגיש את אשמת אחימלך.

בעקבות כך שאול גזר מוות על אחימלך ובית אביו. כאשר סירבו עבדי שאול לבצע את גזר הדין, פנה שאול לדואג והורה לו לפגוע בכוהנים. ובכך, שאול ניצל שוב את חולשתו של דואג שהרגיש תחושת אשמה ונחשב כחשוד.

אם יסרב דואג לבקשת שאול יחשיד את עצמו עוד יותר, לכן דואג מבצע את גזר הדין, אך מתוך הלהיטות שלו להראות את נאמנותו לשאול, מפריז דואג הרבה יותר מהנדרש. שאול ביקש להרוג רק את הכהנים ואילו דואג, מוסיף על כך והורג את הנשים, התינוקות והצאן באכזריות רבה: "מֵאִישׁ וְעַד אִשָּׁה, מֵעוֹלֵל וְעַד יוֹנֵק וְשׁוֹר וַחֲמוֹר וָשֶׂה, לְפִי חָרֶב". 

## מדרש שמו

לדעת משה גרסיאל קיימת זיקה בין שמו לבין מעשהו. ייתכן כי המחבר המקראי יוצר זיקה בין שמו לדאגתו לאחימלך. חז"ל ייחסו את שמו למעשהו בשונה: "כתיב דואג וכתיב דויג - אמר רבי יוחנן: בתחילה יושב הקב"ה ו**דואג** שמא יצא זה לתרבות רעה" (סנהדרין ק"ו, ע"ב).

## בספרות חז"ל
דואג הוא נושאם של מדרשים רבים, אשר רובם ככולם שופטים אותו לחומרה, חלקם שואבים ממזמור נ"ב בתהילים אשר חיבר דוד על דואג.

דואג מתואר כגדול בתורה ("אדומי" - שהיה מאדים פני הכל בהלכה, "אביר הרועים" = אב בית דין), אך גם כאדם אכזר, אשר קינא בדוד, שנא אותו ועשה ככל שניתן להכפיש את שמו.

דואג הוא אחד מבין ארבעה "הדיוטות" אשר אין להן חלק לעולם הבא.

## קישורים חיצוניים
* 
* דואג האדומי, באתר מרכז ישיבות בני עקיבא

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר שמואל
קטגוריה:אנשים שאין להם חלק לעולם הבא
קטגוריה:יהודים ממוצא אדומי