open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אבי זמיר

**אבי זמיר** (נולד ב-22 במאי 1958 בגבעתיים) הוא אלוף במילואים בצה"ל, בתפקידו האחרון בין השנים 2008–2011 כיהן כראש אכ"א. כיום מכהן כמנכ"ל חברת גינדי TLV.

## ביוגרפיה
זמיר נולד בגבעתיים, התגייס לצה"ל ב-1977 במסגרת גרעין נח"ל בנערן בבקעת הירדן. הוא עזב את הגרעין לאחר מספר חודשים. שובץ מחדש בחיל השלישות ומילא שורה של תפקידים בחיל, בהם קצין שלישות באגד ארטילרי, קצין שלישות של חטיבה 500, קצין שלישות של חטיבת מילואים בתקופת מלחמת לבנון הראשונה, מפקד קורס קציני שלישות, ראש ענף קצינים בבה"ד 11, קצין שלישות באוגדה, ראש ענף תכנון כוח אדם מילואים בחתומכ"א, שתחת פיקוד אכ"א, ראש מנהל הגיוס וראש מחלקת סדיר במפקדת זרוע היבשה. ב-2001 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה לראש חטיבת תכנון ומנהל כוח אדם (רח"ט תומכ"א) באכ"א. ב-2005 מונה לראש מטה אכ"א והוביל את חטיבת הפרט באגף.

ביולי 2008 הועלה זמיר לדרגת אלוף ומונה לראש אגף משאבי האנוש במקום אלעזר שטרן. שבוע לאחר כניסתו לתפקיד שונה שם האגף, על-פי המלצתו של זמיר, בחזרה ל"אגף כוח האדם". זאת לאחר שקודמו בתפקיד יזם ב-2006 את שינוי השם ל"אגף משאבי אנוש". זמיר פרש מצה"ל בשנת 2011.

לאחר פרישתו מונה לסמנכ"ל משאבי אנוש בחברת פרטנר, אך עזב את החברה לאחר חודשיים בתפקיד. בין השנים 2011–2014 שימש כמנכ"ל חברת תדיראן הולדינגס.

החל משנת 2015 מכהן כמנכ"ל חברת גינדי TLV. כמו כן, החל משנת 2015 מכהן כדירקטור בלתי תלוי בדירקטוריון חברת חד-אסף תעשיות בע"מ והחל מפברואר 2021 מכהן כדירקטור בלתי תלוי בדירקטוריון שומרה חברה לביטוח.

זמיר הוא בעל תואר BA רב-תחומי במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במנהל עסקים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. כמו כן, הוא בוגר הקורס הניהולי הבכיר של מערכת הביטחון.

זמיר מתגורר בנס ציונה, נשוי ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים

*אבי זמיר באתר צה"ל
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי חטיבת התכנון ומנהל כוח האדם
קטגוריה:ראשי אגף כוח האדם
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:נס ציונה: אישים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
The Gutter Twins

**The Gutter Twins** (הגאטר טווינז) היא להקת רוק אלטרנטיבי אמריקאית, שהוקמה על בסיס שיתוף פעולה מוזיקלי בין גרג דולי ומרק לאנגן. שירי הלהקה מתאפיינים בצליל אפל ולעיתים גותי, ומילים שמושפעות מהביוגרפיות המורכבות של שני המוזיקאים.

## רקע
הקריירה המוזיקלית של גרג דולי ומארק לאנגן החלה בשנות ה-80, דולי כמנהיג האפגן ויגס ולאנגן כסולן סקרימינג טריז. שתי הלהקות היו חתומות בחברת סאב פופ, ופעלו מחוץ לסצנת הגראנג' המרכזית באותה תקופה שהייתה ממוקמת בסיאטל. השניים נפגשו כבר בשנת 1989, אך לא שיתפו פעולה עד לשנות ה-2000, לאחר ששתי הלהקות שלהם התפרקו. באותו הזמן לאנגן הקליט אלבומי סולו ושיתף פעולה עם אמנים רבים, ודולי הזמין אותו להקליט ולהופיע עם הטוויילייט סינגרז, להקתו החדשה. במקביל השתתף דולי באלבומי הסולו של לאנגן.

בשנת 2003 התגבש הרעיון שהשניים יקימו פרויקט חדש. דולי מספר ששמע לראשונה על שיתוף הפעולה ביניהם כשנשאל על כך בריאיון עם עיתונאי איטלקי, לו סיפר לאנגן על הרעיון וקבע את שם הלהקה. ההקלטות לקראת אלבום חדש החלו בסוף אותה שנה.

### Saturnalia
לאנגן ודולי הקליטו שיר אחד בשנת 2003, אך זנחו את ההקלטות לתקופה ארוכה בעקבות פרויקטים אחרים בהם היו מעורבים - דולי עם הטוויילייט סינגרז והלהקה האיטלקית Afterhours, ולנאגן כסולן קווינז אוף דה סטון אייג' ואמנים נוספים. השניים הופיעו לראשונה כ-The Gutter Twins בשנת 2005 במועדון ברומא. בשנת 2006 השתתף לאנגן בשני אלבומים של הטוויילייט סינגרז ואף הצטרף לסיבוב ההופעות שלה. באותו הזמן חזרו השניים לעבוד על הפרויקט המשותף ולהקליט שירים חדשים. הלהקה חתמה בלייבל איתו התחילו את דרכם, סאב פופ. בספטמבר 2007 הודיעו כי העבודה על האלבום הסתיימה, ו-*Saturnalia* יצא מספר חודשים לאחר מכן, במרץ 2008.

בספטמבר 2008 הוציא ההרכב מיני-אלבום בשם *Adorata* הכולל שמונה שירים, שישה מתוכם הם גרסאות כיסוי לשירים של אמנים שונים. מרבית ההקלטות לאלבום נערכו בזמן העבודה על אלבום הבכורה של הלהקה.

The Gutter Twins יצאו לסיבוב הופעות בארצות הברית ובאירופה באוגוסט 2008, ובמסגרתו הופיעו בישראל.

## דיסקוגרפיה
;אלבומי אולפן
* Saturnalia  (2008)

;מיני אלבומים
* Adorata  (2008)

## קישורים חיצוניים
* 
* ביקורת על האלבום Saturnalia, באתר Pitchforkmedia
* סיימן קוסינס, We meet The Gutter Twins, הסאן, 28 בפברואר 2008
* 
* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
אנטולי דמיאננקו

**אנטולי ואסילייביץ' דמיאננקו** (באוקראינית: **Анатолiй Васильович Дем'яненко**; נולד ב-19 בפברואר 1959) הוא כדורגלן עבר סובייטי ששיחק בעמדת המגן בקבוצות דנייפר דנייפרופטרובסק ודינמו קייב. הוא שיחק גם תקופה ארוכה בנבחרת . אחרי פרישתו ממשחק פעיל הוא החל לאמן את קבוצת דינמו קייב, בהמשך אימן נפטצ'י באקו, נאסאף האוזבקית ואת ווהלין לוצק

## תארים
;כשחקן
* מקום שני באליפות אירופה - 1988
* אליפות ליגת העל הסובייטית - 1980, 1981, 1985, 1986, 1990 
* גביע אירופה למחזיקות גביע - 1986
* הגביע הסובייטי - 1982, 1985, 1987, 1990 
* כדורגלן השנה בברית המועצות - 1985
* הכדורגלן האוקראיני של השנה - 1982, 1985
* אליפות אוקראינה - 1993 
* הגביע האוקראיני - 1993 

;כמאמן
* אליפות אוקראינה - 2007
* הגביע האוקראיני - 2006, 2007

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מגני כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:מגני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:דניפרו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:כדורגלני יורו 1988
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:מאמני דינמו קייב
קטגוריה:מאמני נפטצ'י באקו
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1959
הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית (ניו דלהי)

**הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית** (באנגלית: **National Gallery of Modern Art**) ובקיצור (**NGMA**) הוא שמו של מוזיאון לאמנות מודרנית שהוקם בשנת 1954 על ידי ממשלת הודו. הגלריה ממוקמת בעיר ניו דלהי ובאוספיה למעלה מ־14,000 יצירות, בין היתר של האמנים תומאס דניאל, רבינדרנת טאגור, אבנינדרנת טאגור, ננדלאל בוסה, ואמריטה שר-גיל.

## היסטוריה
ההחלטה על הקמת המוזיאון התקבלה בשנת 1949 בוועידה בנושא אמנות שנערכה בכלכותה. המוזיאון נחנך ב-29 במרץ 1954 בבית ג'ייפור בסמוך לשער הודו שבניו דלהי. הגלריה נחשבת למוסד האמנות החשוב בהודו, והיא מנוהלת על ידי משרד התרבות של ממשלת הודו.

בשנת 1996 נפתח סניף של המוזיאון במומביי בו מוצגות, בין היתר, יצירות של פבלו פיקאסו. בשנת 2006 נפתח סניף בבנגלורו.

## קישורים חיצוניים
 
* 

גלריה לאומית ניו דלהי
קטגוריה:הודו: מוזיאונים
קטגוריה:ניו דלהי: מבנים
קטגוריה:בנגלורו
קטגוריה:אסיה: מוזיאונים לאמנות
קטרי הלנה

**קטרי הלנה** (בפינית: **Katri Helena**; נולדה ב-27 במרץ 1945) היא זמרת פינית. 

הלנה היא אחת הזמרות המצליחות ביותר בפינלנד מבחינת היקף המכירות של יצירתה, והייתה הזמרת הראשונה במדינה שמכרה יותר ממיליון עותקים מתקליטיה. 

היא הקליטה יותר מ-400 שירים, והאלבום הנמכר ביותר שלה הוא "Anna Mulle Tähtitaivas", שיצא ב-1992 ואשר מכר יותר מ-100,000 עותקים בפינלנד. 

הלנה ייצגה את פינלנד פעמיים באירוויזיון, בשנת 1979 בירושלים עם השיר: "Katson sineen taivaan" ("לאור כוכב אלך"; בעברית: "אני מסתכל על שמיים כחולים") שזכה במקום ה-14 עם 38 נקודות, ובשנת 1993 במילסטריט שבאירלנד עם השיר: "Tule luo" ("בוא אלי") שזכה במקום ה-17 עם 20 נקודות.

הלנה הייתה נשואה שלוש פעמים והיא אם לשתי בנות ובן. בנה נפטר ב-29 באפריל 2009 בגיל 33.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרות פיניות
קטגוריה:זמרות פופ פיניות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1979
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1993
קטגוריה:נציגי פינלנד באירוויזיון
קטגוריה:שגרירים של רצון טוב - יוניסף
קטגוריה:פיניות שנולדו ב-1945
הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית (אדינבורו)

**הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית** של סקוטלנד (באנגלית: **Scottish National Gallery of Modern Art**) היא מוזיאון לאמנות מודרנית הממוקם באדינבורו שבסקוטלנד. הגלריה מהווה חלק מהגלריות הלאומיות של סקוטלנד.

## היסטוריה
הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית מציגה אוסף נרחב של אמנות מודרנית. הגלריה נפתחה בשנת 1960 והציגה את יצירות האמנות בבית אינברליית' שבגנים הבוטניים המלכותיים. בשנת 1980 עברה הגלריה למשכנה הנוכחי, הבנוי בסגנון נאו-קלאסי, שנבנה בין השנים 1825–1828 על ידי ויליאם ברן עבור בית הספר של מוסד ג'ון ווטסון.

סביב הגלריה נמצא גן פסלים המציג יצירות של הנרי מור, רייצ'ל וייטרד, טוני קראג וברברה הפוורת'. בשנת 2002 עוצב הגן הקדמי של הגלריה לפיסול סביבתי על פי תכנונו של הפסל צ'ארלס ג'נקס. תכנון גן זה זכה בשנת 2004 בפרס גולבנקיאן.

אוספי המוזיאון כוללים יצירות של פבלו פיקאסו, ז'ורז' בראק, פיט מונדריאן, בן ניקולסון, אנרי מאטיס, אנדי וורהול, רוי ליכטנשטיין, פיטר האוסון, לבנה האריס, פרנסיס בייקון, לושן פרויד וכן יצירות אמנות בסגנון הקוביסטי וכן הגלריה מציגה יצירות אמנות מצרפת ומרוסיה מראשית המאה ה-20, 

בקומה הראשונה של הגלריה מוצגות תערוכות מתחלפות.

## גלריה

תמונה:Scottish National Gallery of Modern Art Sculptures 2004 SMC.jpg|ברברה הפסוורת', דו-שיח עם אבני קסם, 1973
תמונה:Scottish National Gallery of Modern Art Henry Moore No2 2004 SMC.jpg|הנרי מור, 1951
תמונה:Scottish National Gallery of Modern Art Henry Moore 2004 SMC.jpg|הנרי מור, 1951
תמונה:Wfm jenks landform.jpg|צ'ארלס ג'נקס, פיסול נוף
Image:Wfm_calder.jpg|אלכסנדר קלדר, *L'empennage*, 1953


## קישורים חיצוניים

* 

* צ'ארלס ג'נקס, פיסול נוף
* אוספי המוזיאון

גלריה לאומית אדינבורו
גלריה לאומית אדינבורו
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:סקוטלנד: מבנים רשומים דרגה A
אדוארד קוקויטי

**אדוארד דז'בייביץ' קוקויטי** (באוסטית: **Кокойты Джабейы фырт Эдуард**; ברוסית: **Эдуа́рд Джабе́евич Коко́йты**; נאמר לעיתים כ"קוקוייב") (נולד ב-31 באוקטובר 1964), הוא הנשיא המוכרז מטעם הממשלה הבדלנית של דרום אוסטיה, חבל ארץ מורד בגאורגיה, שהכריז על עצמאות דה פקטו, שאינה מוכרת על ידי הקהילה הבינלאומית.

## ביוגרפיה

קוקויטי נולד ב-1964 והיה חבר בנבחרת ההיאבקות של ברית המועצות, וזכה אף בתואר אלוף ברית המועצות. לפני 1989 שימש כמזכיר הראשון של ארגון הנוער הקומוניסטי, הקומסומול, בצחינוואלי, בירת דרום אוסטיה. לאחר התפרקות ברית המועצות, בשנת 1991, הכריזה גאורגיה על עצמאותה, ולאחר מאבק עקוב מדם, פרש חבל דרום אוסטיה מגאורגיה, והכריז על עצמאות דה-פקטו. ב-1992 עבר קוקויטי למוסקבה, שם היה לאיש עסקים. הוא שב לדרום אוסטיה ב-2001.

בבחירות לנשיאות דרום אוסטיה בנובמבר-דצמבר 2001 נבחר קוקויטי ברוב גדול לנשיא. בסיבוב הראשון לנשיאות, שנערך ב-18 בנובמבר 2001, קיבל 45% מהקולות. בסיבוב השני, שנערך ב-6 בדצמבר התמודד מול סטניסלב קוצ'ייב שקיבל 24% בסיבוב הראשון, וניצח ברוב של 53% אל מול 40% לקוצ'ייב. ב-18 בדצמבר 2001 הושבע כנשיא דרום אוסטיה והחליף את קודמו בתפקיד, לודוויג צ'יבירוב.

ניצחונו של קוקויטי היה בלתי צפוי, והושג הודות לתמיכת חמולת טדייב, אחת מהמשפחות החזקות בדרום אוסטיה, שאוכלוסייתה הכוללת מונה כ-70,000 נפש. ביולי 2003 יצא קוקויטי כנגד אנשי טדייב, פיטר את אלברט טדייב מתפקידו כשר הביטחון, והורה למיליציה של טדייב להתפרק מנשקה, בטענה שיש לה קשרים עם פושעים. האירוע לווה בקרבות רחוב בצחינוואלי, אך לא דווח על נפגעים.

קוקויטי נקט בעמדה נחושה כנגד איחוד עם גאורגיה, על אף שהביע נכונות למשא ומתן על בסיס שוויוני, בין שתי אומות ריבוניות, תנאי שנדחה על ידי ממשלת טביליסי. בשנת 2006, בטרם נבחר מחדש, טען כי המשבר האוסטי-גאורגי אינו נובע מסכסוך אתני אלא ממטרתה הפוליטית של טביליסי לכפות על האוסטים נורמות מערביות שאינן נהוגות בקווקז. במספר הזדמנויות ביקר את כוח המשקיפים של הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, וטען כי הם קשורים בשירותים החשאיים של גאורגיה.

ב-12 בנובמבר 2006 נבחר מחדש לנשיאות. באותו היום קיימה האופוזיציה הפרו-גאורגית בדרום אוסטיה בחירות מטעמה, באזורים שבשליטת גאורגיה בחבל דרום אוסטיה, ובחרה את דמיטרי סנקוייב כנשיא לעומתי, במקביל לקוקויטי.

בתחילת אוגוסט 2008, כאשר תקריות ירי החריפו את המתיחות בין גאורגיה לדרום אוסטיה, הצהיר קוקויטי כי בכוונתו לגייס את תושבי דרום אוסטיה, ומתנדבים מצפון אוסטיה-אלניה ואזורים נוספים בקווקז, כדי להילחם נגד גאורגיה.

כאשר פרצו הקרבות בין גאורגיה ודרום אוסטיה, ב-8 באוגוסט 2008, הופיע קוקויטי בפני אמצעי התקשורת הבינלאומיים ומסר כי בקרבות שהתחוללו באותו יום נהרגו 1,400 בני אדם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטים
קטגוריה:דרום אוסטיה
קטגוריה:ילידי 1964
אינדוקציה טרנספיניטית

**אינדוקציה טרנספיניטית**  או **אינדוקציה על־סופית** היא שיטת הוכחה המאפשרת להוכיח שתכונה מסוימת מתקיימת לכל איברי קבוצה סדורה היטב. האינדוקציה הטרנספיניטית היא וריאציה על האינדוקציה המתמטית, שמתקיימת עבור קבוצת המספרים הטבעיים.

עקרון האינדוקציה הטרנספיניטית: תהא X קבוצה סדורה היטב ו-P תכונה מסוימת. נתון שכל x ששייך ל-X מקיים את התכונה הבאה: אם כל האיברים שקטנים ממנו מקיימים את התכונה P, אז גם הוא עצמו מקיים את התכונה P. אזי כל האיברים ב-X מקיימים את התכונה P.

אם נסמן ב-A את קבוצת האיברים ב-X המקיימים את P, ניתן לרשום זאת בכתיבה מתמטית:

 \forall x \in X ~~ (\forall y ~~  , y 

אין צורך לדרוש במפורש עבור האיבר הראשון, שכן זה נובע מהתנאי: אין איברים שקטנים ממנו, לכן "כל האיברים שקטנים ממנו מקיימים את התכונה P" נכון באופן ריק, ועל כן הדרישה שהוא יקיים את P כלולה בדרישה הכללית.

הוכחה שהשיטה עובדת: נסמן את קבוצת האיברים ששייכים ל-X ומקיימים את התכונה ב-A. נניח בשלילה ש-A\not=X, אזי, כיוון ש-X מכילה את A, קיים איבר x_0\in X אבל x_0\not\in A. עתה נסתכל על הקבוצה X\A (הסימן " \ " מסמן הפרש קבוצות). כיוון ש-X סדורה היטב, והקבוצה הזאת אינה ריקה, יש לה איבר ראשון, b_0. כיוון ש-b_0 הוא האיבר הראשון עבורו התכונה אינה מתקיימת, לכל קודמיו (כל האיברים הקטנים ממנו) ההנחה כן מתקיימת. לכן, על פי הנחת האינדוקציה, התכונה נכונה גם עבור b_0. סתירה.

גם המשפט ההפוך נכון: קבוצה סדורה שמקיימת את עקרון האינדוקציה הטרנספיניטית סדורה בסדר טוב.

פעמים רבות ההוכחה מתחלקת לשני חלקים: הוכחה לאיברים עוקבים (שמהווים איבר עוקב של איבר אחר) ואיברים גבוליים (שאינם מקיימים את התכונה הזאת).

## דוגמה להוכחה באינדוקציה טרנספיניטית
נוכיח שהאיזומורפיזם היחיד שקיים מקבוצה סדורה היטב לעצמה הוא איזומורפיזם הזהות:

נסתכל על התכונה "בכל איזומורפיזם, האיבר הזה מועתק לעצמו". נבחר איבר כלשהו a ונניח שכל האיברים הקטנים ממנו בעלי התכונה הזאת. לאיזה איבר יכול להיות מועתק a? לא לאיבר שקטן ממנו, שהרי כל האיברים שקטנים ממנו חייבים להיות מועתקים לעצמם, ולכן זו לא תהיה העתקה חד-חד ערכית. גם לא לאיבר שגדול ממנו, כי איזומורפיזם הוא על ולכן a יהיה חייב להיות תמונה של איבר מסוים, אבל כל האיברים שקטנים מ-a מועתקים לעצמם, a מועתק לאיבר אחר, ואם a יהיה תמונה של איבר שגדול ממנו, אז ההעתקה לא תהיה שומרת סדר. כלומר קיבלנו ש-a חייב להיות מועתק לעצמו, כלומר גם הוא מקיים את התכונה.

קיבלנו שאם כל האיברים שקטנים מאיבר מסוים מקיימים את התכונה, גם הוא מקיים אותה. לכן על פי אינדוקציה טרנספיניטית כל האיברים בהכרח מועתקים לעצמם, והטענה הוכחה. (שימו לב שזה לא נכון לקבוצה שאינה סדורה בסדר טוב: למשל, f (x) = x-1 הוא איזומורפיזם מהממשיים לעצמם שאינו זהות.)

## קישורים חיצוניים
* 
* מארק שוורצמן, To infinity and beyond, באתר "מהומה רבה על לא דבר" (בעברית)
* מארק שוורצמן, עוד כמה מילים על סודרים ואינדוקציה טרנספיניטית, באתר "מהומה רבה על לא דבר"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תורת הקבוצות
קטגוריה:שיטות הוכחה
קטגוריה:קבוצות סדורות
קטגוריה:אינדוקציה
מעבר נטפים

**מעבר גבול נטפים** הוא מעבר גבול על גבול ישראל–מצרים. המעבר ממוקם לצידו של כביש 12, כ־12 ק"מ צפונית־מערבית לאילת וכקילומטר צפונית־מערבית לעין נטפים. מעבר הגבול, שהועבר בשנת 1980 לניהולה של רשות שדות התעופה בישראל, אינו פעיל כיום והמעבר בו מתקיים לעיתים נדירות מאוד ובנסיבות מיוחדות. עם זאת, עדיין מתבצעת באזור המעבר פעילות שמירת גבולות – בצד הישראלי ממוקם מחסום של גדוד קרקל לאורך כביש 12 (אחד משני מחסומי הכניסה לעיר אילת), ובצד המצרי מוצב במעבר שומר מצרי דרך קבע.

מעבר הגבול נמצא בקרבתו של שביל ישראל, ולמרות שאינו נמצא בדיוק בתוואי השביל – חלק מהצועדים סוטים מהמסלול ומגיעים אליו על מנת להצטייד בשתייה.

במסגרת מבצע עובדה בשנת 1949, בבוקרו של היום בו נכבשה אום רשרש, השתלטה פלוגה מחטיבת הנגב על מוצב מצרי ב**ראס א־נקב**, הקרוי גם מעבר אילת, בדיוק במקום בו נמצא כיום מעבר נטפים. גם במבצע קדש היווה כיבוש ראס א־נקב שלב משמעותי במערכה לכיבוש חצי האי סיני.

ב־18 באוגוסט 2011 התרחשה בכביש 12, באזור המעבר, מתקפת הטרור בדרום ישראל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

נטפים
נטפים
קטגוריה:הרי אילת
קטגוריה:כביש 12
קטגוריה:גבול ישראל–מצרים
קטגוריה:אילת: תחבורה
מצר צושימה

**מצר צושימה** (ביפנית: **対馬海峡**, בקוראנית: **쓰시마 해협**) הוא מצר ים המהווה את החלק המזרחי של מצר קוריאה, אשר נמצא בין יפן לקוריאה ומחבר את ים יפן עם ים סין המזרחי. בעבר התייחס השם רק למעבר בין האיים צושימה ואיקי, הממוקם בקרבת נגסאקי שבקיושו, יפן. בחלק הצר רוחב המצר הוא 65 ק"מ ועומקו הוא כ-90 מטר.
במהלך מלחמת רוסיה–יפן התרחש במצר קרב ימי בו נלחמו הצי הקיסרי היפני והצי הרוסי הקיסרי בקרב צושימה ובו זכו היפנים בניצחון מכריע שהביא לשינוי בתפיסה ובתכנון של אוניות מערכה עתידיות. אירוע מלחמתי מינורי יותר שהתרחש לפני כן היה ההתקפה על מצרי צושימה.

## לקריאה נוספת

* Historical Dictionary of the Russo-Japanese War, Rotem Kowner. The Scarecrow Press. Inc


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
צושימה
קטגוריה:קוריאה: גאוגרפיה
מצר צושימה
מצר צושימה
קטגוריה:ים סין המזרחי
אלבטרוס קמפבל

**אלבטרוס קמפבל** (שם מדעי: *Thalassarche impavida*) הוא עוף ימי בינוני בגודלו ממשפחת האלבטרוסיים. אתר הקינון היחידי שלו הוא האי קמפבל וקבוצת איים סמוכה. מיונו נתון במחלוקת, ויש שמגדירים אותו בתור תת-מין של האלבטרוס שחור הגבות.
## מאפיינים
אורכו כ-90 סנטימטרים. הוא צבוע בשחור ובלבן. עיניו צהובות - חיוורות. כנפיו שחורות מלעיל, ולבנות מלרע. מקורו צהוב ברובו, ובקצהו - כתמתם.

בשנות ה-70 וה-80 נצפתה ירידה חדה במספר הפרטים: במושבה אחת תועדה ירידה של 5.9% בכל שנה בין 1966 ל-1981, ושל 10.5% בכל שנה בין 1981 ל-1984. עם זאת, נראה שכיום האוכלוסיות התייצבו או אף גדלו במעט (במספר מושבות תועדה עלייה של 1.8 אחוזים בין 1992 ל-1997). כיום מוערך מספר הפרטים בכ-24,600 זוגות לערך, כלומר בכ-50,000 פרטים.

אלבטרוסי קמפבל ניזונים בעיקר מדגים, אך גם מדיונונים ומסרטנים. הצעירים מתרבים לראשונה בגיל 10 שנים בממוצע.

## קישורים חיצוניים

* אלבטרוס קמפבל באתר BirdLife International

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1912
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גרגורי מטיוס
קמפבל

קטגוריה:ניו זילנד: עופות
מבואה

[ממוזער|מבואה לבית בעיר [בזל]]
ממוזער|מבואה בכניסה למלון המלך דוד בירושלים
[ממוזער|מבואה ל[טירה עתיקה בקרואטיה]]
באדריכלות, **מבואה** היא שם כללי לחלל כניסה למבנה או לחלק ממבנה כגון אגף, דירה, משרד וכדומה. השם "מבואה" נובע מתפקידו והקשרו של החלל, ויכול להתייחס למגוון חללים שונים בגודלם ובמראם, מאולם גדול ומפואר בכניסה למבנה ציבור ועד כוך קטן בכניסה לדירה. לעיתים מבנה המבואה הוא צר וארוך ומכנים אותו גם 'פרוזדור' או 'מסדרון'. 

## תפקידי המבואה
תפקידה של המבואה הוא לשמש מעבר הדרגתי בין חוץ ופנים המבנה. למבואה הן תפקיד חזותי והן תפקיד פונקציונלי: היא נותנת את הרושם הראשוני של פנים המבנה בקרב הנכנסים אליו והיא מאפשרת מקום התארגנות לפני המשך הכניסה. במקרה של מבואה של בית או דירה, לדוגמה, המבואה עשויה לשמש מקום לחלוץ נעליים או לתלות מעילים או לחלופין להסתכל במראה מבט אחרון לפני היציאה החוצה. כמו כן, המבואה היא מקום נוח למארח לקבל את אורחיו לפני שאלו נכנסים אל סלון ביתו.

## במבני ציבור
במקרה של מבני ציבור, המבואה היא לרוב בפרופורציה לגודל המבנה ונושאת עמה תפקידים נוספים. למבני ציבור מטיפוסים שונים שמות שונים ומאפיינים שונים למבואה שלהם:
* בבתי מלון ובבניינים רבי קומות חלל הכניסה נקרא **[[לובי (אדריכלות)|לובי]]**.
* במוסדות תרבות כגון תיאטרון, בית אופרה, אולם קונצרטים או קולנוע נקרא חלל הכניסה וחלל המעבר אל האולם הראשי **[[פואייה]]** וגם לו תפקידים נוספים הקשורים להכלת קהל גדול לקראת הופעה.
* לטיפוסים שונים של מבני דת קיים שם אחר למבואה וחלל הכניסה וההתכנסות. לדוגמה:
**פרונאוס – חלל הכניסה למקדש יווני
**נארטקס – חלל כניסה לכנסייה או קתדרלה
**צ'אטיה – מבואת סטופה
* אטריום – אלמנט שמקורו באדריכלות רומית, שם שימש כחצר פנימית פתוחה וסביבה גם היו מתכנסים אורחי הבית ודייריו. השימוש המודרני של המושג הוא עבור חללים פנימיים של בניינים הפתוחים לכל גובה הבניין ומקורים לרוב בזכוכית. לובים של בתי מלון רבים בנויים למעשה כאטריום.

## ראו גם
* פורטיקו
* לוג'יה
* מבוי (הלכה)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:חדרים
לובי (אדריכלות)

**לוֹבִּי** (או **מְבוֹאָה**) הוא חלל גדול הנמצא באזור הכניסה לבניין, לרוב מדובר בבניין רב-קומות או בית מלון, והמושג משמש לעיתים גם לחללי כניסה קטנים וצנועים יותר בקומת הקרקע של בתי מגורים משותפים.

לובי משמש כמבואה גדולה ומכובדת לבניין בו הוא נמצא, ועשוי לתפקד כמקום שהייה קצרה עבור העוברים ושבים. בלובי של בניין ניתן לרוב למצוא את הקונסיירז' (שוער) ובמקרה של בתי מלון גם את דלפק הקבלה. כמו כן לובים שונים כוללים גם מקומות ישיבה לטובת המתנה ובשל כך מהווים נקודות מפגש נוחות לאנשים. בלובים גדולים, כמו בבתי מלון למשל, ניתן למצוא פונקציות נוספות כגון בית קפה ושירותים מסחריים שונים אחרים ומקומות הישיבה עשויים להיות רבים ולשמש כמעין סלון ציבורי גדול.

למקור המושג "לובי" במשמעות של שדלנות מספר פרשנויות. הרווחת בהן היא כי המושג נולד בתקופת כהונתו של יוליסס ס. גרנט כנשיא ארצות הברית אשר היה נוהג לשהות במלון ווילארד בוושינגטון הבירה. בתקופה זו היו פוליטיקאים זוטרים ועסקנים פוליטיים שונים פוקדים את לובי בית המלון תכופות כדי להתקרב אל הנשיא. פרשנות נוספת למקור המושג אותו נותן ה-BBC היא שגרת התכנסותם של פוליטיקאים בריטים במסדרונות (בלובים) ארמון וסטמינסטר לאחר דיונים פוליטיים.

קיימים מונחים אדריכליים דומים ומקבילים ללובי המאפיינים סיטואציות בעלות אפיונים מעט שונים:
* "סקיי-לובי" – לובי משני של גורד שחקים שנמצא בקומה גבוהה בבניין. סקיי-לובי משמש כלובי לכל דבר עבור קבוצת קומות של הבניין אשר הדרך אליו היא באמצעות מעלית מהירה המובילה ישירות מקומת הקרקע בלי לעצור בשום קומה בדרך, וזאת כדי לייעל בין השאר את התנועה הוורטיקלית של האנשים במגדל.
* פואייה – מתייחס לחלל דומה של מוסדות תרבות כגון תיאטרון, בית אופרה, אולם קונצרטים או קולנוע. בניגוד ללובי, הפואייה מתוכנן להכיל קהל גדול מאוד לפני תחילת הופעה באולם אשר אליו הוא מוביל.
* אטריום – אלמנט שמקורו באדריכלות רומית שם שימש כחצר פנימית פתוחה וסביבה היו מתכנסים אורחי הבית ודייריו. השימוש המודרני של המושג הוא עבור חללים פנימיים של בניינים הפתוחים לכל גובה הבניין ומקורים לרוב בזכוכית. לובים של בתי מלון רבים בנויים למעשה כאטריום.
* לטיפוסים שונים של מבני דת קיים שם אחר למבואה וחלל הכניסה וההתכנסות. לדוגמה:
**פרונאוס – חלל הכניסה למקדש יווני
**נרתקס – חלל כניסה לכנסייה או קתדרלה

## גלריה

Hotel-lobby-edward-hopper-1943.jpg|לובי המלון, אדוארד הופר
KD Lobby 1930's.JPG|הלובי של מלון המלך דוד בשנות ה-30
Athenaeum-Lobby.jpg|לובי של מועדון "אתנאיאום" בלונדון בציור מ-1848


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:חדרים
דנאי גרסיה

[250px|ממוזער|שמאל|דנאי גרסיה ב[כנס חובבים|כנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2018]]
**דנאי גרסיה** (בספרדית: **Danay García**; נולדה ב-5 ביולי 1984) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאי ילידת קובה, אשר ידועה בעיקר בשל תפקידה בתור סופיה לוגו בסדרת הטלוויזיה "נמלטים" ברשת Fox, ובזכות הופעתה בתור לוסיאנה גלוואז בסדרת הטלוויזיה "אימת המתים המהלכים" ברשת AMC.

## ביוגרפיה
נולדה בשם דנאי אגילאר גרסיה בהוואנה שבקובה, למשפחה מעורבת; אב עם שורשים סינים ואיטלקים ואם עם שורשים קובנים וספרדים; יש לה אח אחד. משמעות שמה הפרטי הוא אלת השפע. 

היא לקחה שיעורי התעמלות בגיל חמש, והיא התחילה ללמוד ריקוד מגיל 10, בין היתר בסגנונות בלט, מרנגה, ריקוד אפריקאי, סלסה, ריקודי בטן ופלמנקו.

בשנת 2003 היגרה לארצות הברית עם בנה עקב המשטר הקומוניסטי בקובה וקיבלה מקלט מדיני מממשלת ארצות הברית.

## קריירה
תפקידה הראשון היה בתפקיד הראשי במחזה "מריה אנטוניה", מאת אאוחניו הרננדז אספינוזה, בהפקת תיאטרון מקומית בהוואנה כאשר הייתה 17. בארצות הברית החלה גרסיה ללמוד אנגלית על ידי לימוד עם מורים ומאמני דיאלקט. היא החלה לשחק בפרסומות. היא החלה בלימודי בלט באקדמיה למחול של דבי אלן, תוך שהיא ממשיכה בלימודי המשחק.  

בשנת 2006 קיבלה גרסיה את תפקידה הראשון בארצות הברית בסרטו של הבמאי הישראלי אריאל ורומן "דניקה" לצידה של מריסה טומיי. 

גרסיה קיבלה תפקידי אורח בסדרות "" ו-"" ובסרט הקולנוע "ממקסיקו באהבה" לצד השחקן הקובני-אמריקאי סטיבן באואר. בשנת 2007 קיבלה את תפקיד הפריצה הגדול שלה כאשר הצטרפה לצוות השחקנים הראשי כסופיה לוגו בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה זוכת פרס גלובוס הזהב; "נמלטים" ברשת הטלוויזיה Fox. בעונה הרביעית הגיחה לתפקיד אורח בפרק האחרון. 

במהלך שביתת איגוד התסריטאים האמריקאי ב-2007, גרסיה עברה מספר אודישנים עבור התפקיד של קמי מונטז, נערת בונד בסרט "קוונטום של נחמה", אך נאלצה לפרוש בשל החוזה שלה עם חברת FOX שטרם הסתיים. 

בשנת 2011 שיחקה בסרט "*Rehab*", לצד גייל הרולד וכריסטופר ג'אדג'. בשנת 2013 זכתה בתפקיד הראשי של מוניקה בסרט "*Man Camp*", סרט בהפקה אמריקאית-ברזילאית לצדם של דין קיין ומריאל המינגוויי. זהו התפקיד המשמעותי הראשון שלה בקומדיה.  

בשנת 2014 שיחקה את סוקוי בסרט הדרמה הוונצואלי "*Liz in September*" של הבמאית פינה טורס.  

בשנת 2016 הצטרפה כשחקנית משנית לקאסט העונה השנייה של סדרת האימה "אימת המתים המהלכים" בדמותה של לוסיאנה גלוואז, והחל מהעונה השלישית ב-2017 דמותה הצטרפה לצוות השחקנים הראשי. 

בשנת 2017 השתתפה לצד בילי זיין בסרט "צלף: חיסול סופי" בתפקיד של קייט אסטרדה, והתארחה בפרק מתוך הסדרה "הוואי חמש-אפס".

## חיים אישיים
בעברה יצאה עם השחקן האנגלי כריס ואנס, אך השניים נפרדו לאחר זמן מה. 

ב-2 בדצמבר 2001, כאשר הייתה גרסיה בת 17, נולד בנה היחיד, אלחנדרו.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קובניות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:דוגמניות קובניות
קטגוריה:מהגרים מקובה לארצות הברית
קטגוריה:מהגרות מקובה לארצות הברית
קטגוריה:הוואנה: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1984
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
ד"ר מוות

**ד"ר מוות** הוא כינוי אשר הוצמד למספר אישים במרוצת ההיסטוריה.
תלמה סקונמייקר

**תלמה סקונמייקר** (באנגלית: **Thelma Schoonmaker**; נולדה ב-3 בינואר 1940) היא עורכת סרטים אמריקאית שזכתה שלוש פעמים בפרס האוסקר ועובדת עם מרטין סקורסזה מראשית שנות השבעים. היא ערכה רבים מסרטיו של סקורסזה, כגון: השור הזועם, צבע הכסף, הטייס, החבר'ה הטובים, הפיתוי האחרון של ישו, מלך הקומדיה, סיפורי ניו יורק, שגעון של לילה, עידן התמימות, קזינו, כנופיות ניו יורק, השתולים, האירי, ואת הסרט התיעודי המופע האחרון. סקונמייקר הייתה מועמדת לזכייה באוסקר על עריכתה בשישה סרטים וזכתה שלוש פעמים (השור הזועם, הטייס, והשתולים).

סקונמייקר נישאה לבמאי מייקל פאוול מ-19 במאי 1984 ועד למותו בשנת 1990. מאז מותו מקדישה עצמה סקונמייקר לשימור הסרטים והמסורת של בעלה המנוח, שביים סרטים קלאסיים, בכללם נעליים אדומות.

## רקע
אביה של תלמה סקונמייקר, ברטרם, הועסק כפקיד בחברת סטנדרט אויל ושהה בחו"ל

היא נולדה באלג'יריה למשפחה אמריקאית שחיה בנכר וגדלה בארצות שונות, בכללן האי ההולנדי-קאריבי ארובה

סקונמייקר לא חיה בארצות הברית עד להיותה נערה ב-1955.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרות מצרפת לארצות הברית
קטגוריה:זוכי אוסקר
קטגוריה:עורכי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס אריה הזהב - מפעל חיים
קטגוריה:זוכי פרס גות'הם
קטגוריה:זוכי פרס עמית באפט"א
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1940
אתר הנצחה ממלכתי בישראל

[שמאל|ממוזער|250px|[האריה השואג בכפר גלעדי, אתר הנצחה ממלכתי]]
**אתר הנצחה ממלכתי** במדינת ישראל הוא אתר הנצחה לחללי מערכות ישראל שהמדינה אחראית להקמתו ולתחזוקתו. 

ברשימת אתרי ההנצחה הממלכתיים נכללים רק אתרים שהוכרזו על ידי שר הביטחון כאתרים **ממלכתיים** מתוקף חוק  גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, התשנ"ח-1998.

## הגדרת אתר ההנצחה
חלק קטן מתוך מאות אתרי ההנצחה במדינת ישראל מוגדרים כאתרים "ממלכתיים" ולהכרזה כזאת ישנן השפעות תקציביות. 
החוק קובע במפורש את דרכי ההכרזה על אתר כזה:

על פי החוק, הקמת ותחזוקת אתר הנצחה ממלכתי מוטלת על מדינת ישראל ותקציב אחזקתו ישולם מתקציב המדינה.

### אתר הנצחה
בניגוד לאתר ההנצחה הממלכתי שמוכרז על ידי שר הביטחון, סמכות ההכרזה על אתר הנצחה שאינו ממלכתי היא בידיו של שר הפנים.

מכיוון שתקציב אתר ההנצחה לא יגיע מקופת המדינה קובע החוק שהוצאות הקמתו ואחזקתו, כולן או חלקן, יחולו על היזם או על אדם אחר שנתנו הסכמתם להקמת אתר ההנצחה. ומגדיר ששר הפנים לא יכריז על אתר הנצחה .

## ראו גם
*אתר הנצחה
*הנצחת חללי מערכות ישראל.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ישראל: אנדרטאות
קטגוריה:ישראל: הנצחה
קטגוריה:ישראל: אתרי הנצחה
כנסיית קולוניה גואל

[שמאל|297x297px|ממוזער|[קשת (מבנה)|קשתות הקריפטה, המעוצבות לפי עקרון קו השרשרת]]
**כנסיית קולוניה גואל** (קטלאנית **cripta de la Colònia Güell**), יצירתו הבלתי גמורה של אנטוני גאודי, היא כנסייה שנבנתה עבור אנשי הפרוור התעשייתי קולוניה גואל בעיירה סנטה קולומה דה סרביו (Santa Coloma de Cervelló), בקרבת העיר ברצלונה שבספרד.

## היסטוריה
הכנסייה נבנתה על פי דרישתו של הרוזן אאוזבי גואל, פטרונו של גאודי, אשר ביקש להקים אתר תפילה לעובדי מפעלי הטקסטיל שלו בפרבר זה. בניית הכנסייה החלה בשנת 1908 והופסקה בשנת 1915, לאחר שגואל נחל הפסדים כספיים רבים בעסקיו וקטע את מימון הבנייה. בשל ההפסקה הבלתי מתוכננת, הושלמה רק בנייתה של הקריפטה (מרתף הכנסייה) - והחלק הבנוי משמש כיום ככנסייה פעילה. בשנת 2000 החלו אדריכלים מקומיים בשיפוץ האתר, וכך נפגע סגנונו הבלתי-גמור של המבנה. עם זאת, שיפוץ זה הפך את האתר לידידותי יותר לתיירים, וכיום המבקרים יכולים לעמוד על גגו של המבנה - שהיה אמור להיות, על פי התוכניות המקוריות, רצפת הכנסייה. בשנת 2005 הוכרה הכנסייה כאתר מורשת עולמית.

## טכניקת העיצוב
ממוזער|200px|חלונות בכנסייה
על מנת לעצב את הכנסייה, השתמש גאודי בטכניקה ייחודית. הוא תלה שקים ובהם קליעים קטנים על גבי שרשראות, ובהשפעת כוח הכבידה השקים נמשכו מטה ומתחו את השרשראות. הצורה הגאומטרית בה נמתחו השרשראות, בהתאם לעקרון קו השרשרת, היוותה עבור גאודי את המודל לתכנון הצורה והזוויות של קשתות התמיכה של המבנה. על מנת לראות את הקשתות בכיוון הנכון, הציב גאודי מראות מתחת למודל שבנה ובתמונת הראי השיג את מבוקשו. באמצעות טכניקה זו, בה השתמש גם בבניית קומת הקשתות בסגרדה פמיליה, הצליח גאודי לבצע מלאכת עיצוב שכיום מבוצעת רק באמצעות מחשבים וכלים אחרים שלא היו בנמצא בתקופתו. העתק מוקטן של המודל ששימש את גאודי נמצא כיום במוזיאון שבסגרדה פמיליה בברצלונה.

## קישורים חיצוניים

* 
* אודות קולוניה גואל

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:מבנים שתכנן אנטוני גאודי
קטגוריה:ספרד: כנסיות
קטגוריה:קטלוניה: מבנים
סנט לואיס קרדינלס

[שמאל|ממוזער|250px|אצטדיון בוש החדש. ברקע ניתן לראות את [קשת השער]]
**סנט לואיס קרדינלס** (באנגלית: **St. Louis Cardinals**) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר סנט לואיס, מיזורי. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של הנשיונל ליג.

לאורך שנות קיומה של הקבוצה ועד ל-2021 היא הגיעה 19 פעמים לוורלד סיריס מתוכן זכתה באליפות ה-MLB 11 פעמים, שנייה בהישגים רק לקבוצת הניו יורק יאנקיז.

## היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשנת 1882 תחת השם הסנט לואיס בראון סטוקינג, והייתה אחת מחמש קבוצות שייסדו את ליגת ההתאחדות האמריקאית באותה השנה. בשנותיה הראשונות זכתה הקבוצה להצלחה גדולה כשהשיגה בארבע אליפויות רצופות בין השנים 1885 ל-1888. לאחר סגירת הליגה בשנת 1892 עברה הקבוצה לשחק בנשיונל ליג, וב-1900 שמה שונה לסנט לואיס קרדינלס.

בעשורים הראשונים הקבוצה לא זכתה להצלחה דומה בנשיונל ליג כפי שהשיגה בהתאחדות האמריקאית, המפנה חל ב-1920 לאחר שהקבוצה נרכשה על ידי בעלים חדש, סם ברדון. ברדון מכר את המגרש הביתי והעביר את הקבוצה לשחק באצטדיון של יריבתה העירונית הסנט לואיס בראונס. בכספים שהתפנו מהמכירה השתמש ברדון על מנת להקים קבוצות משנה ששימשו לטיפוח שחקנים עבור הקרדינלס. מודל זה אומץ מאוחר יותר על ידי שאר קבוצות הליגה. ב-1926 זכו הקרדינלס בוורלד סיריס הראשון בתולדות הקבוצה לאחר ניצחון 3–4 על הניו יורק יאנקיז. הקבוצה חזרה על ההישג עוד חמש פעמים עד 1946.

בשנת 1953 נמכרה הקבוצה לחברת ייצור הבירה אנהאוזר-בוש שבסיסה בסנט לואיס. רכישה זו הפיגה את החשש שהקבוצה תעזוב את העיר על אף המאמצים של בעלי הבראונס, היריבה העירונית. למעשה קרה תהליך הפוך, כספים רבים הוזרמו למועדון, האצטדיון בו שיחקה הקבוצה נרכש על ידי התאגיד, שופץ ושמו שונה לאצטדיון בוש, הבראונס נדחקו מחוץ לסנט לואיס מותירים בכך את הקרדינלס כקבוצת הבייסבול הבכירה היחידה בעיר. בשנות ה-60 זכו הקרדינלס להצלחה כאשר העפילו שלוש פעמים לוורלד סיריס, וזכו פעמיים באליפויות ב-1964 וב-1967.

בשנת 1996 מונה טוני לה רוסה למאמן הראשי של הקבוצה, שנה לאחר מכן צורף החובט המצטיין מארק מקגוויר שבעונת 1998 היה במוקד התעניינות הציבור והתקשורת בארצות הברית, מקגוויר וסמי סוסה מהשיקגו קאבס היו במירוץ לשבירת שיא חבטות ההום ראן בעונה, כאשר בסיומו היה זה מקגוויר שהעמיד את השיא על 70 חבטות.

ב-2004 זכו הקרדינלס באליפות הנשיונל ליג, אך הפסידו בוורלד סיריס לבוסטון רד סוקס 0-4. שנתיים מאוחר יותר עברה הקבוצה לאצטדיון בוש החדש שנבנה בהשקעה של 365 מיליון דולר, באותה שנה הגיעה שוב לסדרת הגמר והפעם זכתה באליפות ה-MLB לאחר ניצחון 1–4 על דטרויט טייגרס.

ב-2011 פיגרו הקרדינלס ב-10.5 משחקים במירוץ לכרטיס האחרון לפלייאוף, כשנותרו 32 משחקים בלבד לסיום העונה, אף על פי כן הצליחו להדביק את הפער במשחק האחרון של העונה. בפלייאוף זכו באליפות הנשיונל ליג והעפילו בפעם ה-18 בתולדותיהם לוורלד סיריס. בסדרת הגמר ניצחו 3–4 את טקסס ריינג'רס לאחר שכבר היו בפיגור 2–3 במאזן המשחקים, וזכו בפעם ה-11 בתולדותיהם באליפות ה-MLB.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הבית של הסנט לואיס קרדינלס

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצות MLB
קרדינלס
שמחה לוסטיג

**שמחה לוסטיג** (16 ביוני 1937 – 27 באפריל 2009) היה איש עסקים וספורטאי ישראלי.

## ביוגרפיה
לוסטיג נולד בתל אביב וסיים את לימודיו התיכוניים בתיכון עירוני א'. הוא היה חבר הגרעין המייסד של קיבוץ גונן ברמת הגולן מטעם תנועת הצופים. הוא שירת בגדוד 88 של הנח"ל המוצנח, תחת פיקודו של עוזי יאירי. במרץ 1957 נפצע קשה במהלך פעילות מבצעית בגבול מצרים ונותר משותק בגפיו התחתונות.

בתקופת השיקום החל לעסוק בספורט נכים. בתחום הספורט פיתח לוסטיג תחומי עניין שונים. הוא היה חבר בית הלוחם תל אביב, השתתף ב בשנים 1960 ו-1964, היה אלוף ישראל בטניס שולחן לנכים, ועסק גם בנהיגה בסירות מרוץ.

בשנת 1959 נפטר אביו של לוסטיג ועסק היהלומנות המשפחתי הועבר לידיו. לצד פיתוח העסק היה לוסטיג מעורב בפעילות ציבורית בתחום היהלומנות ושימש משנה לנשיא בורסת היהלומים הישראלית וחבר נשיאות התאחדות תעשייני היהלומים בישראל. בשנים 2003–2006 שימש בהתנדבות יו"ר מכון היהלומים בישראל ובשנת 2008 העניקה לו הבורסה תואר "יקיר תעשיית היהלומים".

לוסטיג לקח חלק גם בפעילות ציבורית להרחבת אפשרויות התעסוקה של נכים, בין היתר בתחום היהלומנות, והיה חבר הוועד המנהל של עמותת "נגישות ישראל". לאחר מלחמת לבנון השנייה, בשנת 2006, פרסם לוסטיג בעיתונות מודעת תמיכה ברמטכ"ל דן חלוץ.

## חיים אישיים
בתו היא העיתונאית ושדרנית הרדיו דפנה לוסטיג. היא טענה כעבור שנים ארוכות מפטירתו, כי אינה בתו הביולוגית. הובא לקבורה בכפר שמריהו, מקום מגוריו.

בן דודו של שחקן הכדורסל ארז לוסטיג.

## קישורים חיצוניים
* 
* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* ראיון בנושא נכותו באתר ארגון נכי צה"ל, אפריל 2006.
* ריאיון לרגל סיום תפקידו כיו"ר מכון היהלומים, 3 באוגוסט 2006.
* שמחה לוסטיג, מעמודי התווך של תעשיית היהלומים הישראלית, הלך לעולמו, 28 באפריל 2009.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:יהלומנים ישראלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בכפר שמריהו
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964)
קטגוריה:כפר שמריהו: אישים
קטגוריה:משפחת לוסטיג
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:נכי צה"ל שהוכרו לאחר מותם כחללי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
מילווקי ברוארס

**מילווקי ברוארס** (באנגלית: **Milwaukee Brewers**) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר מילווקי, ויסקונסין. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של הנשיונל ליג.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה ב-1969 תחת השם סיאטל פילוטס, והצטרפה לליגה יחד עם שלוש קבוצות נוספות. בתחילה שיחקו הפילוטס בעיר סיאטל, אך קשיים כלכליים של הבעלים הביאו למכירתה ימים ספורים לפני פתיחת עונת המשחקים של 1971. הקבוצה שנמכרה לבאד זליג (לימים הקומישינר של ה-MLB) הוטסה למילווקי ושמה שונה לברוארס, כינוי שניתן לכבוד מבשלות הבירה באזור, ולקבוצות בייסבול קודמות שפעלו בעיר בעבר תחת אותו שם.

עד 1997 שיחקה הקבוצה באמריקן ליג, ואף העפילה לוורלד סיריס היחיד בתולדותיה ב-1982 בו הפסידה 3–4 לאלופת הנשיונל ליג דאז, הסנט לואיס קרדינלס. לפני עונת 1998 עברו הברוארס לנשיונל ליג, ומאז הם משחקים בבית המרכזי. הקבוצה לא זכתה להצלחה גדולה בעשורים האחרונים ומאז הזכייה ב-1982 ועד 2007 לא הצליחה להעפיל פעם נוספת לפלייאוף. בעונת 2008 הביאו הברוארס את המגיש סי.סי. סבטיה בטרייד של אמצע העונה, ופיטרו את מאמנם 12 משחקים בלבד לפני סיומה. צעדים אלו הביאו לזכייה בכרטיס לפלייאוף, לאחר שסיימו במקום השני בבית המרכזי במאזן 72–90.

### שחקנים ש[[מספר שהוצא לגמלאות|מספר חולצתם הוצא לגמלאות]]

## קישורים חיצוניים

* 

* 

*
קטגוריה:מילווקי: מועדוני ספורט
עיר ומלואה

**עיר ומלואה** הוא אסופת סיפורים של ש"י עגנון שהביאה לדפוס בתו, אמונה ירון, ב-1973, כשלוש שנים לאחר פטירתו. הסיפורים מתרחשים כולם בעיר הולדתו בוצ'אץ' ונכתבו אחרי השואה וחורבן הקהילה היהודית של העיר. וכך הוא כותב בהקדמה לספר, שהוא הארוך בספריו:

בסיפורים הכלולים בספר זה חזר עגנון לקרוא לעירו ביטשאטש במקום הכינוי "שִבּוּש" שבו כינה אותה ביצירות מוקדמות, כאשר חש כי השתבש משהו בחיי תושביה.

הסיפורים הכלולים בספר מספרים על העיר מראשיתה, על אנשיה בעיקר היהודים אך גם הגויים, על שקיעתה ועל חורבנה וכוללים קטעים אוטוביוגרפיים רבים.

את הכרך חותם הסיפור "הסימן", שראה אור כבר בשנת 1962, בכרך "האש והעצים". על מיקומו של הסיפור בסוף "עיר ומלואה" העירה ניצה בן-דב: "הבחירה העריכתית לחתום בסיפור זה קובץ, העוסק בעיר המולדת בוצ'אץ', מרמזת שזה סופו הנורא וזו חתימתו האחרונה של אותו עולם ומלואו תוסס וחיוני שעגנון תיעדו באהבה, במסירות ובביקורתיות בכרך זה וביצירות אחרות."

## תוכן הספר
הספר מתחלק לארבעה ספרים.
### ספר ראשון: סיפורה של עיר

### ספר שני: רבותינו הראשונים שבביטשאטש

### ספר שלישי: דורות אחרונים

### ספר רביעי: סיפורים של ביטשאטש

## ראו גם
* "בשעה אחת" - מסיפורי "עיר ומלואה"

## לקריאה נוספת
* יעקב רבי, **התורה, האמונה ומירמת הצדקה**, על המשמר 12 באוקטובר 1973.
* שולמית אלמוג, **עיר, משפט, סיפור : מקום המשפט בעיר ומלואה של ש"י עגנון**, הוצאת שוקן, 2002.
* יהודה פרידלנדר **מסכת שיבה ופרידה - מ "אורח נטה ללון" דרך "האש והעצים" ל "עיר ומלואה"**, הארץ, 1 ביוני 1973.
* שמואל ורסס, "בין אדם לבעלי חיים - מוטיבים וגלגוליהם ב'עיר ומלואה'", בספרו **ש"י עגנון כפשוטו**, מוסד ביאליק, 2000, עמ' 212-189.
* עמר ברטוב, Anatomy of a Genocide: The Life and Death of a Town Called Buczacz, Simon & Schuster, 2018
* 

## קישורים חיצוניים
* עיר ומלואה, באתר של הוצאת שוקן
* שולמית אלמוג, כרוניקה של מקום, כרוניקה של תודעה, באתר של אוניברסיטת חיפה 
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי ש"י עגנון
קטגוריה:יצירות שהתפרסמו לאחר מות מחבריהן
קטגוריה:ספרי 1973
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
קטגוריה:בוצ'אץ'
__NOTOC__
וושינגטון נשיונאלס

[שמאל|ממוזער|250px|[נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש, לבוש במדי הקבוצה, זורק את הגשת הפתיחה במשחקם הביתי הראשון של הנשיונאלס בעיר וושינגטון]]
**וושינגטון נשיונאלס** (באנגלית: **Washington Nationals**) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר וושינגטון. הקבוצה משחקת בבית המזרחי של הנשיונל ליג.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1969 במונטריאול שבקוויבק. היא הצטרפה לליגה בשם "מונטריאול אקספוז" והייתה לקבוצת הבייסבול הראשונה ב-MLB שבסיסה בקנדה. בשנותיה הראשונות לא הצליחה הקבוצה להגיע להישגים משמעותיים וסיימה כל עונה במאזן שלילי. בשנת 1981 העפילו האקספוז לראשונה לפלייאוף, לאחר עונה שקוצרה בשל שביתת שחקנים, וחולקה לשני חלקים. האקספוז, שהשיגו לראשונה בתולדותיהם מאזן ניצחונות חיובי, זכו בראשות הבית המזרחי בחלק השני של העונה. בפלייאוף התמודדו מול אלופת החלק הראשון של העונה, פילדלפיה פיליז, וניצחו 2–3, אך בגמר הנשיונל ליג הפסידו ללוס אנג'לס דודג'רס 3-2 ולא הצליחו להעפיל לוורלד סיריס. בשנת 1994 היו האקספוז בעלי המאזן הטוב בליגה, אך העונה הופסקה בשל שביתת שחקנים נוספת ולא התקיימו משחקי פלייאוף.

בשנת 1977 עברה לשחק באצטדיון האולימפי, שנחנך שנה קודם לכן בעת אולימפיאדת מונטריאול. לאחר שהקבוצה נרכשה בסוף 1999 על ידי ג'פרי לוריה, ניסה בעלי הקבוצה הטרי לשכנע את פרנסי העיר מונטריאול לבנות לה אצטדיון חדש, אך מאמציו לא צלחו, ושיעור הצופים במשחקי האקפוז התדרדר מתחת ל-10,000 צופים בממוצע למשחק. בשנת 2002 רכש לוריה גם את קבוצת פלורידה מארלינס והעביר אליה את כל צוות הניהול והאימון של האקספוז. בעלי קבוצות הליגה החליטו פה אחד לרכוש מלוריה את האקספוז, ובמשך 3 עונות הייתה הקבוצה במצב ביניים, כשאת חלק ממשחקיה שיחקה בפוארטו ריקו. בשנת 2005 עברה הקבוצה לעיר וושינגטון, שמה שונה ל"וושינגטון נשיונאלס", וב-2006 נמכרה לאיש העסקים תיאודור לרנר. לאחר מחלוקת בסוגיית מימון אצטדיון חדש, נחנך במרץ 2008 אצטדיון נאשיונלס פארק, שנבנה בעלות של 611 מיליון דולר, ומכיל 41,888 מקומות. מאז המעבר לוושינגטון, הכנסות ורווחי הקבוצה זינקו בעשרות אחוזים, ועל פי מגזין "פורבס" שוויה מוערך בכ-1.8 מיליארד דולר נכון לאפריל 2019.
בעונת 2019 זכו לראשונה בוורלד סיריס לאחר ניצחון 3–4 בסדרה על יוסטון אסטרוס.

### שחקנים ש[[מספר שהוצא לגמלאות|מספר חולצתם הוצא לגמלאות]]

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

*
נשיונאלס
קטגוריה:מונטריאול: ספורט
אלבטרוס שחור-גבות

ממוזער|''Thalassarche melanophris''

**אלבטרוס שחור-גבות** (שם מדעי: ***Thalassarche melanophrys***) הוא עוף ימי גדול ממשפחת האלבטרוסיים. הוא נתון בסכנת הכחדה לפי איגוד השימור העולמי (IUCN), אף שמספריו הם הרבים ביותר מבין כל מיני האלבטרוסים. בעבר נחשבו אלבטרוסי קמפבל לחלק ממין זה, אולם הם הוכרו כמינים נפרדים.
## מאפיינים
זהו אלבטרוס בינוני בגודלו. אורכו נע בין 80 ל-95 ס"מ, מוטת כנפיו כ-220 ס"מ ומשקלו כ-3.7 ק"ג. הוא נבדל מחבריו לסוג בפסים השחורים סביב עיניו (שהעניקו לו את שמו), בשוליים השחורים של החלק התחתון של כנפיו, בראשו הלבן ובמקורו הכתום.

תפוצתם של אלבטרוסים אלו מקיפה את הקוטב הדרומי לאורכו ולרוחבו של האוקיינוס הדרומי. הם מקננים באזור כף הורן, באיי פוקלנד, באיי ג'ורג'יה הדרומית וכן באיים נוספים באוקיינוס ההודי, כמו איי קרוזה, איי קרגלן והאי הרד ואיי מקדונלד. אומדן האוכלוסייה העולמית של מין זה עומד על כ-1,200,000 פרטים (רובם הגדול באיי פוקלנד), מה שהופך אותו לעוף נפוץ למדי, ולאלבטרוס הנפוץ ביותר. מגמת האוכלוסייה המתועדת היא ירידה, ככל הנראה בשל לכידות תכופות מאוד כשלל לוואי של דייגים.

## גלריה

Schwarzbrauenalbatros.jpg
Thalassarche melanophrys subadult plumage - SE Tasmania.jpg
Thalassarche melanophris - In the colony.jpg
Black-browed Albatross and Rockhopper Penguin Chicks (5545380771).jpg
Courtship of Black-browed Albatrosses (5545357731).jpg


## קישורים חיצוניים

* אלבטרוס שחור-גבות, באתר BirdLife International
* אלבטרוס שחור-גבות, באתר BTO BirdFacts

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
שחור-גבות
קטגוריה:איי פוקלנד: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
מצור (סרט)

"**מצור**" הוא סרט משנת 1969 בבימויו של ג'ילברטו טופאנו. הסרט עוסק בשכול, וביחסה של הסביבה אליו. הסרט מספר על המועקה הגוברת של האדם השכול אל מול יחס החברה ויחסם של הסובבים אותו.

## עלילה
גילה אלמגור, בתפקיד הראשי, ממלאת תפקיד של אלמנה בשם תמר, המנסה להתגבר על אובדן בעלה במלחמת ששת הימים, כאשר באותה עת עליה לשחק את תפקיד "האלמנה הנצחית" אל מול חבריו וחברותיה. חייה בשכונת קציני צבא מובילים אותה להסתגר בבית עד לאותו הרגע בו היא יוצאת ו"מורדת": מסתפרת, קונה שמלה, ומתחילה להתראות עם גבר זר (דן בן אמוץ). לאט לאט מתגלים בתוך הסרט גם הצוות וגם המצלמה. בסוף הסרט, נשמע דיווח חדשותי ובו תיאור של היתקלות בגבול, שהובילה למותם של מספר חיילים. נראה שטופאנו התכוון ליצור הלם אצל הצופה, ולא להותיר אותו בתחושה אופטימית בצאתו מן הסרט.

## הפקת הסרט
הסרט צולם על ידי דוד גורפינקל, תוך שימוש בצבעי שחור-לבן חדים וניגודיים ותפיסה של תחושת האור הישראלי. בסרט משולבים קטעי ארכיון, וכמו כן נעשה שימוש לא מבוטל בפלאשבקים. שימוש בעדשות רחבות מקל על השילוב בין צילומי ארכיון ובין צילומים מבוימים. במספר קטעים מורגשת תנועה חופשית מאוד של מצלמה. טופאנו לא ידע עברית כלל, אך הוא הצליח בבימוי השחקנים, בקליטת האווירה הישראלית ובהעברתה אל המסך, על אף חיסרון זה. את המוזיקה לסרט הלחין יוחנן זראי ושיר הנושא היה "עם רדת יום", שזראי הלחין למילים של יעקב שבתאי. השיר בוצע בסרט על ידי אבי טולדנו וזכה להצלחה רבה.
הסרט זכה לביקורות נלהבות בישראל ואף זכה להצלחה מסחרית. היה מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן.

## קישורים חיצוניים

* הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים
* , בערוץ הטלוויזיה החינוכית
* 
*  
* 

קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:גילה אלמגור
קטגוריה:יהורם גאון
קטגוריה:סרטי שחור-לבן ישראליים
קטגוריה:סרטי יהורם גאון
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1969
קולוניה גואל

שמאל|ממוזער|250px|המבנה בו התגורר בעבר מנהל אחד המפעלים בקולוניה גואל
**קולוניה גואל** (בקטלאנית: Colònia Güell) היא פרוור של העיירה סנטה קולומה דה סרביו (Santa Coloma de Cervelló) שבקרבת העיר ברצלונה, ספרד. זהו אחד משני ריכוזי האוכלוסייה בעיירה, ונכון לשנת 2005 מונה הפרוור 743 תושבים, מתוך כ-7,500 תושבים בעיירה כולה.

## היסטוריה
קולוניה גואל הוקמה כאזור תעשייה שהתמקד בטקסטיל. הקמתה החלה בשנת 1890, ביוזמתו של אאוזבי גואל, רוזן ואיש תעשייה קטלאני באותם הזמנים. גואל הפקיד בידיו של האדריכל אנטוני גאודי את בנייתה של כנסיית קולוניה גואל - מבנה דתי עבור העובדים במפעלי הטקסטיל שברשותו. עד היום מהווה אתר זה, שבנייתו לא הושלמה, את מוקד העניין המרכזי בפרוור ובעיירה כולה.

## שיוך מנהלי
הפרוור שייך באופן רשמי לתחום השיפוט של העיירה סנטה קולומה דה סרביו, למרות שהוא נמצא באמצע הדרך בין מרכז העיירה לבין העיר הגדולה סן בוי דה ליוברגט (Sant Boi de Llobregat).

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של קולוניה גואל  (באנגלית ובספרדית) 
* פירוט אודות קולוניה גואל  (באנגלית ובספרדית) 

קטגוריה:קטלוניה: ערים
הולוקה

ממוזער|מרכז הכפר מהאוויר
**הולוקה** (הונגרית: **Hollókő**) הוא כפר אתנוגרפי פאלוצי (Palóc) במחוז נוגראד בצפון הונגריה, השוכן במרחק של כ-90 ק"מ צפונית-מזרחית לבירה בודפשט. הכפר, שמשמעות שמו הוא "אבן העורב", הוכרז על ידי אונסק"ו בשנת 1987 כאתר מורשת עולמית, בהיותו דוגמה יוצאת דופן להתיישבות אנושית מסורתית.

## היסטוריה
ממוזער|250px|טירת הולוקה
הריסות הכפר הישן והטירה שוכנים כחצי קילומטר דרומית-מערבית למרכז הכפר. הטירה נזכרה לראשונה בשנת 1310 אך הוקמה במאה ה-13 לאחר פלישת המונגולים. לטירה נודע תפקיד חשוב במאבקים שבין ההוסיטים והפאלוצים שהתגוררו בהולוקה, ואשר מצאו בה הגנה ומסתור. בסוף הכיבוש עות'מאני ב-1683, ננטשו הטירה והכפר הישן, והטירה חרבה בתחילת המאה ה-18.

הכפר הנוכחי החל להתפתח סביב רחובו הבודד, והדורות הבאים הקימו את בתיהם בעורף החלקות המשפחתיות ובצמוד לבתים הקיימים. כך נוצרו בתי המגורים הארוכים האופייניים לכפר. האסמים ומבני החווה האחרים נבנו מחוץ לאזור המגורים, בשולי השדות. לפי מסמך מ-1782 הכפר עדיין שמר על מבנהו המקורי, שכלל רחוב בודד באותה עת. מאוחר יותר התפתח רחוב נוסף ממזרח לראשון, ולקראת אמצע המאה ה-19 קיבל המקום את מראהו הנוכחי, וכל האדמה הניתנת לעיבוד נוצלה. ב-1960 החל הכפר להתפתח שוב באופן מוגבל, אך כיום הוא מתפתח באופן מבוקר לפי כללי השימור שהתקבלו לגביו. צעדי השימור הראשונים ננקטו בהולוקה ב-1972 והוחמרו ב-1977 וב-1981. הכפר נהרס מספר פעמים בשל שריפות, שכן בניית בתים שלא מעץ הייתה כפופה לאישור. השריפה האחרונה התחוללה ב-1909, ולאחריה נבנו בתי הכפר מחדש בהתאם למסורת, אך קירותיהם הוקמו מלבנים וגגותיהם מרעפים בלתי דליקים.

## הכפר
הכפר מונה 126 בתים ומבני חווה, ובשנת 2001 התגוררו בו 470 איש בלבד. רק 67 מהבתים בכפר, הניצבים סביב הרחוב ההיסטורי, כלולים בתחומי האזור המוגן. הכפר מוקף בגפנים, מטעים, כרי מרעה וביערות המכסים שטח של 141 הקטאר. הבתים עשויים משילוב של אבן ועץ, וקירותיהם צבועים בלבן. בחזיתותיהם מרפסות מקורות שגגותיהן נתמכים בקורות עץ.

הכנסייה הקתולית, שלה מגדל פעמונים, ניצבת מאז 1889 במרכזו של הכפר, במקום בו הרחוב המקורי יוצר מעין כיכר סביבה, והיא דומה מבחינת מאפייניה לבתי המגורים. בטירה שוכן מוזיאון קטן המציג כלי נשק וכתובות שנמצאו בהולוקה, ושני מוזיאונים נוספים בכפר מוקדשים לתרבות המקומית ולהתפתחות הדואר. הכפר אינו מוזיאון או סקאנסן אלא מקום יישוב, וחלק מהבתים מציעים שירותי לינה והסעדה למבקרים. הוא נחשב לכפר היחיד שבו עדיין מתגוררים הפאלוצים בהתאם למסורתם.

## קישורים חיצוניים

* 
* הולוקה באתר המורשת העולמית ההונגרית (הונגרית)
* תמונות מהולוקה
* תמונות תלת-ממד של הכפר (דרושים משקפי תלת-ממד)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הונגריה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:הונגריה: כפרים
מרכז קזאלי לכימיה יישומית

**מרכז (לשעבר מכון) קזאלי לכימיה יישומית** הוא מרכז מחקר השייך לאוניברסיטה העברית בירושלים. חוקריו לומדים נושאים הקשורים באספקטים יישומיים של הכימיה ולומדים סטודנטים לתארים מתקדמים. המרכז ממוקם בקמפוס האוניברסיטה בגבעת רם.

## היסטוריה
המרכז הוקם על ידי קתלין קזאלי, אשתו של אלברטו קזאלי, יהודי ממוצא אוסטרי, בשנת 1975. ייחודו של המרכז בכך שהוא עוסק בכימיה יישומית, ענף נדיר יחסית עבור מכוני מחקר באוניברסיטאות. בין מייסדיו היה אליעזר טל שימש גם כראש המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח ופרופ' אברהם בניאל.

בשנת 2003, הושלם פיתוחו ומסחורו של דבק ביולוגי על בסיס מחקר של פרופ' דניאל כהן, מנהל המכון.

בשנת 2006, נשרף המכון עקב תאונה באחת המעבדות, והמכון שופץ לאחר מכן.

## חוקרים ותחומי מחקר
תחומי המחקר בהם מתמקדים חברי סגל המכון:
* כימיה פורנזית – פרופ' יוסי אלמוג.
* כימיה גיאו-אורגנית – פרופ' זאב אייזנשטט.
* פולימרים ביורפואיים – פרופ' דניאל כהן (ראש החוג לכימיה באוניברסיטה העברית, 2008-9).
* מדע קולואידי, אמולסיות ומיקרואמולסיות – פרופ' נסים גרתי.
* כימיה סביבתית – פרופ' עובדיה לב.
* כימיה של פני שטח, יצירה וייצוב של חלקיקים ננומטרים ודיואות פונקציונליות – פרופ' שלמה מגדסי (ראש המכון לכימיה).
* פולימרים מרוכבים – פרופ' גד מרום (דיקן הפקולטה למתמטיקה ומדעי הטבע, 2008–2012).
* כימיה ירוקה – פרופ' יואל ששון (ראש המכון לכימיה, 2011).

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* אתר המכון לכימיה באוניברסיטה העברית

## הערות שוליים

קזאלי לכימיה יישומית
קטגוריה:האוניברסיטה העברית בירושלים: יחידות אקדמיות