open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אדווין פון מנטויפל

**אדווין קרל רוכוס, הברון פון מנטויפל** (בגרמנית: **Edwin von Manteuffel**; 24 בפברואר 1809 – 17 ביוני 1885), היה גנרל-פלדמרשל גרמני שפיקד על כוחות במלחמת פרוסיה צרפת.

## ביוגרפיה
פון מנטויפל נולד ב-24 בפברואר 1809 בדרזדן, שהשתייכה לממלכת סקסוניה, לאביו הנס קרל ארדמן פון מנטויפל שהיה נשיא בית המשפט לערעורים במגדבורג. בשנת 1827 התגייס פון מנטויפל לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט הדרגונים של המשמר (ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת). ב-14 במאי 1839 מונה לשליש של מושל ברלין, וב-11 בינואר 1842 הועלה לדרגת אובר לוטננט. ב-21 בדצמבר 1843 הועלה פון מנטויפל לדרגת ריטמייסטר, ומונה שלישו של אלברכט, נסיך פרוסיה בתחילת 1848 ליווה את הנסיך אלברכט לביקור בפטרבורג אצל הצאר ניקולאי הראשון, וב-18 במאי 1848 מונה לעוזרו של פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה.

ב-15 באוקטובר 1848 הועלה פון מנטויפל לדרגת מיור, וב-13 ביולי 1852 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד רגימנט האולנים ה-5. ב-13 ביולי 1854 הועלה לדרגת אוברסט, וב-18 בדצמבר 1856 מונה למפקד חטיבת הפרשים ה-3. בשנת 1857 מונה פון מנטויפל לראש הקבינט הצבאי של המלך, וב-22 במאי 1858 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-7 בינואר 1861 מונה לשליש הכללי של המלך וילהלם הראשון, וב-18 באוקטובר באותה שנה הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

פון מנטויפל השתתף במלחמת שלזוויג השנייה, ולאחריה מונה למושל הצבאי של שלזוויג. בפרוץ מלחמת אוסטריה–פרוסיה כבש פון מנטויפל את הולשטיין שהייתה בשליטה אוסטרית, ולאחר מכן לחם תחת פיקודו של אדוארד פוגל פון פלקנשטיין בדרום גרמניה. ב-30 באוקטובר 1866 מונה פון מנטויפל למפקד הקורפוס ה-9, וב-3 באוגוסט 1868 מונה למפקד הקורפוס ה-1.

במהלך מלחמת פרוסיה צרפת לחם פון מנטויפל עם הקורפוס שבפיקודו, כחלק מהארמייה הראשונה בפיקוד קרל פרידריך פון שטיינמץ, והשתתף בקרב קולומבי, ובמצור על מץ. ב-20 באוקטובר 1870 מונה למפקד הארמייה הראשונה, וקיבל את כניעת העיר מץ, ולאחר מכן השתתף בקרב אמיין ובמצור על פריז. ב-11 בינואר 1871 מונה פון מנטויפל למפקד ארמיית הדרום, והשתתף עימה בקרבות בבלפור בהם הובס צבא המזרח של צרפת בפיקוד גנרל בורבאקי בקרב בן 3 ימים (15 עד 17 בינואר 1871) בליסאין על יד הגבול עם שווייץ. לאחר המלחמה מונה למפקד הארמייה השנייה וצבא הכיבוש בצרפת עד 1873. על פעולותיו בקרבות קיבל פון מנטויפל את עיטורי הצלב הגדול של צלב הברזל, מסדר העיט השחור, ומענק של 300,000 טאלר.

לאחר סיום תפקידו בצרפת הועלה פון מנטויפל לדרגת גנרל-פלדמרשל, ובשנת 1879 מונה למושל הצבאי של אלזס לורן, ובמקביל שימש כמפקד הקורפוס ה-15. ב-17 ביוני 1885 מת פון מנטויפל בעת שהייתו בחופשה בקרלסבאד, ולאות הוקרה שלח פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה את ארונו לגרמניה בליווי משמר כבוד אוסטרי.

נכדו הוא האסו פון מנטויפל, מהבולטים במפקדי השריון בצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא הפרוסי
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגדול של צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:גרמנים במלחמת צרפת–פרוסיה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1809
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1885
שיר

[ממוזער|הזמרת [בילי הולידיי שרה בניו יורק]]
**שיר** הוא יצירה אשר ניתן לתפוס אותה כיחידה מובחנת העומדת בפני עצמה, בעלת מאפיינים ייחודיים ומוגדרים של גובה צלילים, צורה ותבנית. לרוב, מילות השיר נכתבות במיוחד ללחן, אך ישנם מקרים בהם מלחינים שירי משוררים קיימים.

מבנה השיר הסטנדרטי מורכב מכמה חלקים: פתיחה, בית, פזמון, c part, קטעי מעבר וסיום. מבנה השיר השתנה רבות במהלך השנים וניתן לשינוי על ידי האמן היוצר. כמו כן, אורכו של השיר יכול לנוע בין כמה שניות לכמה דקות ועשרות דקות.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

*
קטגוריה:מוזיקה
ספורטינג (ענף ירי)

**ספורטינג** (מאנגלית: **Sporting Clays**), המכונה גם **מסלולי ציד**, הוא ענף ירי ספורטיבי המוגדר כירי מעשי מדמה ציד. הענף משתייך לתחום הירי בצלחות חרס, אולם בניגוד לסגנונות אחרים, בכללם האולימפיים, בהם שיגור המטרות חוזר על עצמו באותו כיוון, הספורטינג מדמה מתווי ציד ולכן המטרות משוגרות באופן ספונטני. התוצאה היא מגוון רחב של מסלולים, זוויות, מהירויות, מרחקים וגבהים, גודל מטרות ואף שינויי כיוון תוך כדי מעוף (לא בתחרויות רשמיות).

גם מבחינת המתקנים, קיימות אפשרויות מגוונות, בעיקר כשמדובר בתוואי שטח (משטחים שונים, יערות מסוגים שונים וכו'). עם זאת, חוקי התחרות, צורת העמידה והירי, הביגוד וכללים נוספים, מאוגדים בחוקה ונאכפים על ידי איגודים במדינות השונות.

כמו כל ענפי הירי בצלחות חרס, גם הספורטינג מבוסס על ירי ברובי ציד ומכונות שיגור צלחות, כשסוגי וגודלי צלחות שונות מייצגים חיות ציד שונות: ארנב, עוף במעופו וכיוצא בזה. במקביל קיימות גם מטרות "כלליות". בניגוד לסגנונות האולימפיים, ההגבלות על הרובים מעטות (ממוקדות בעיקר בקוטר ותחמיש מינימלי).

מקור ענף מסלולי הציד היה ברצונם של ציידים להמשיך ולהתאמן גם מחוץ לעונת הציד באמצעות יצירת סימולציה של תנאי ציד בצורה הריאליסטית ביותר. בעבר רוב העוסקים בענף היו ציידים שלא רצו לאבד מיומנויות בחודשי ההמתנה הארוכים, אולם כיום מדובר בעיקר בתחביב ובספורט שאף מעוגן תחת איגוד בינ"ל (FITASC).

## קישורים חיצוניים

* http://www.fitasc.info/uk/home/view

קטגוריה:קליעה
נורית שני

**נורית שני** (נולדה ב-21 בנובמבר 1938) היא מייסדת רשת בתי הקולנוע והפצת הסרטים "לב". זכתה לתואר אביר מסדר האמנויות והספרות לשנת 2009 מטעם ממשלת צרפת. זכתה לצד בעלה בפרס מפעל חיים בפסטיבל הקולנוע ירושלים ה-26.

## ביוגרפיה
נורית שני נולדה בתל אביב ליצחק חזון (מראשי עורכי הדין בתל אביב) ומאשה (לבית לרמן). סבה צבי הירש היה מראשוני תושבי תל אביב, ובעל מפעל הגזוז "מעיינות". בשנת 1956 הייתה בין מסיימי המחזור הראשון של בית הספר תיכון עירוני ה' בתל אביב, ומיד לאחר מכן התגייסה לצה"ל ושירתה כמש"קית הסברה בקצין חינוך ראשי. במהלך לימודי התואר השני בחוג לספרות ותיאטרון באוניברסיטת תל אביב פגשה נורית את יצחק (איז'ו) שני, איש עסקים ומפיק סרטים. השניים נישאו בשנת 1962.

בשנות ה-70 עסקה נורית בחינוך, בהוראת תיאטרון, ספרות ומקרא בתיכון העירוני המקיף של הרצליה. כמורה הייתה מהראשונים ששילבו מתודיקה של דרמה ותיאטרון בהוראה. בסוף שנות ה-80 יזמה יחד עם מבקרי הקולנוע גידי אורשר, יהודה סתיו ונסים דיין את הפרויקט "יום ארוך" – צפייה מודרכת בסרטים לבני נוער. הפרויקט החל בסינמטק תל אביב, והונהג לאחר מכן בבתי-ספר ברחבי הארץ.

בשנת 1981 ייסדו איז'ו ונורית שני את בית קולנוע לב בדיזנגוף סנטר בתל אביב. לצד תפעול האולמות הקימו נורית ואיז'ו חברת הפצת סרטים המתמחה בקולנוע עולמי עצמאי ואיכותי. שמו של הקולנוע, לב, נבחר בין היתר כהתרסה כלפי הקניון בו הוא ממקום, הדיזנגוף סנטר, שהצליל הלועזי לשמו, עורר התנגדויות בזמנו.

ב-1985 הייתה המפיקה של סרטו של השחקן-במאי, עודד קוטלר, "רומן בהמשכים", על פי ספרו של יצחק בן נר ובכיכובו של חיים טופול.

בשנות ה-90 עבר איז'ו לעסקי הנדל"ן. נורית כהנה בתפקיד המנכ"ל עד פרישתה בשנת 2009. כיום היא משמשת בתפקיד יו"ר קולנוע לב. בתפקיד המנכ"ל החליף אותה בנה גיא.

בשנת 2009 זכתה לתואר אביר מסדר האמנויות והספרות מטעם ממשלת צרפת. כמו כן, זכתה בפרס מפעל חיים מטעם עיריית ירושלים ופסטיבל הקולנוע ירושלים.

בשנת 2018 הוענק לה תואר יקירת העיר תל אביב-יפו.

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:אנשי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מנהלי בתי קולנוע בישראל
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר בלפור (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי בית הספר בלפור (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:יקירות תל אביב-יפו לשנת 2018
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 2018
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
פול דרייטון

**אוטיס פול דרייטון** (באנגלית: **Otis Paul Drayton**; 8 במאי 1939 – 2 במרץ 2010) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם (טוקיו 1964) בריצת שליחים 4x100 מטר, בעל מדליית כסף אולימפית (טוקיו 1964) ו-3 פעמים ברציפות אלוף ארצות הברית (1963-1961) בריצת 200 מטר.

## ביוגרפיה
דרייטון נולד בגלן קוב, ניו יורק.

בתחרות שנערכה בין נבחרות האתלטיקה של ארצות הברית ושל ברית המועצות במוסקבה, רוסיה ב-15 ביולי 1961 קבע דרייטון בריצת שליחים 4x100 מטר, ביחד עם פרנק באד, הייז ג'ונס וצ'ארלס פרייזר שיא עולם חדש של 39.1 שניות.

באליפות ארצות הברית שנערכה ב-23 ביוני 1962 זכה דרייטון במדליית זהב בריצת 200 מטר תוך כדי השוואת השיא העולמי בתוצאה של 20.5 שניות.

### אלוף אולימפי ושיאן עולם
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה דרייטון בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם ג'רי אשוורת', ריצ'רד סטבינס ובוב הייז בשיא עולם חדש של 39.06 שניות, לפני פולין (39.36 שניות) וצרפת (39.36 שניות). בשלב חצי הגמר הרביעייה האמריקאית קבעה שיא אולימפי חדש של 39.5 שניות. מדליית כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.58 שניות, אחרי חברו לנבחרת הנרי קאר שקבע שיא אולימפי חדש של 20.36 שניות ולפני אדווין רוברטס מטרינידד וטובגו (20.63 שניות).

ב-2 במרץ 2010 נפטר דרייטון עקב תסחיף ריאתי שנגרם בניתוח לטיפול במחלת הסרטן בה לקה.

## שיאים אישיים
* ריצת 100 יארד: 9.3 שניות (1961)
* ריצת 100 מטר: 10.2 שניות (1962)
* ריצת 200 מטר: 20.55 שניות (1962)
* ריצת 400 מטר: 47.2 שניות (1964)

## ראו גם
*  

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:מדינת ניו יורק: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
ג'ין אנדרסון

**ג'ין אנדרסון** (באנגלית: **Jean Anderson**; 12 בדצמבר 1907 – 1 באפריל 2001) הייתה שחקנית אנגלייה.

## ביוגרפיה
אנדרסון נולדה באיסטבורן שבסאסקס. היא זכורה בעיקר מתפקידה כאם המשפחה חמורת הסבר מרי המונד בסדרת הדרמה של ה-BBC "האחים" ששודרה בין השנים 1972 ל-1976. עוד היא מוכרת בתפקיד האריסטוקרטית המרדנית ליידי ג'וסלין "ג'וס" הולברוק בסדרה "טנקו"  על אודות מלחמת העולם השנייה ששודרה בין 1982 ל-1984.

תפקידים נוספים שלה בטלוויזיה היו בסדרה המשטרתית "Police Surgeon", בסדרה "המפקח מגרה", בסדרה "The Man in Room 17", בסדרה "The Borderers", "פול טמפל", בסדרה "Codename", בדרמה "Oil Strike North", בסדרת סרטי "גברת מארפל", בפרק בסדרה "המפקח מורס", בסדרה "קמפיון", בסדרה הקומית "מה יגידו השכנים?", ובסדרה "הטי ויינת'רופ חוקרת".
עוד שיחקה בתפקיד האם בשני עיבודים של ה-BBC, לספר "ילדי המסילה" מאת אדית נסביט, שהופקו ב-1951 וב-1957.

### חיים אישיים
במשך שנים רבות חייתה אנדרסון בכפר אדנהול קרוב לפנרית' שבקאמבריה. היא המשיכה לשחק עד לשנות התשעים שלה. באפריל 2001 נפטרה בגיל 93.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2001
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2001
ירי בצלחות חרס

**ירי בצלחות חרס**, המוכר גם כ**ירי ביוני חרס** (כיוון שהצלחות דימו במקורן יונים) הוא תחום ירי ספורטיבי הכולל מספר ענפים, חלקם אולימפיים, ותכליתו ירי במטרות מעופפות באמצעות רובה ציד.

קיימים כעשרים מקצועות (דיסציפלינות) ירי בצלחות חרס, אף כי באופן כללי התחום מחולק לשלושה ענפים: טראפ (Trap), סקיט (Skeet) וספורטינג.

במרבית המקרים כשמדברים על ירי בצלחות חרס, הכוונה היא לענף ה**סקיט**, הנפוץ ביותר ואשר אחד מסגנונותיו מהווה מקצוע אולימפי. גם מקצועות ה**טראפ** וה**דאבל-טראפ** הם ענפים אולימפיים.

ככלל תחום הירי בצלחות חרס מנוהל על ידי איגודי הקליעה בכל מדינה, מלבד הספורטינג שמנוהל פעמים רבות על ידי איגודי הציד במדינות בהן הם קיימים. לספורטינג גם איגוד בינלאומי משלו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קליעה
קטגוריה:צלחות
מוקדמות יורו 1980

ממוזער|354x354 פיקסלים|נבחרת גרמניה המזרחית עומדת לפני המשחק מול איסלנד.
**מוקדמות יורו 1980** הוא טורניר כדורגל שנערך באירופה בין מאי 1978 לפברואר 1980, ובמסגרתו התמודדו 31 נבחרות לאומיות החברות באופ"א על שבעה מקומות ביורו 1980 שנערך באיטליה.

הנבחרות חולקו לשבעה בתים, ובסיום הטורניר שבע הנבחרות שסיימו בראש כל בית העפילו, יחד עם  המארחת שהעפילה אוטומטית, לטורניר הגמר.

## הגרלת הבתים

הגרלת שלב הבתים נערכה ב-30 בנובמבר 1977 ברומא, עם 31 נבחרות שנכנסו להגרלה. משחקי המוקדמות החלו במאי 1978 והסתיימו בפברואר 1980. הנבחרות התחלקו לשבעה בתים, מתוכם שלושה הכילו חמש נבחרות, וארבעה בתים הכילו ארבע נבחרות, שהוגרלו לפי קבוצות דירוג. על כל ניצחון ניתנו שתי נקודות, ולא שלוש כפי שנהוג כיום.

## בית 1

## בית 2

## בית 3

## בית 4

## בית 5

## בית 6

## בית 7

## מלך השערים

;7 שערים
*  קווין קיגן

;6 שערים
*  קלאוס פישר

## הנבחרות המעפילות
[שמאל|ממוזער|300px|מפת הנבחרות המעפילות ל[יורו 1980]]

1 ב**מודגש**: זכתה בטורניר, ב*נטוי*: מארחת הטורניר

## קישורים חיצוניים
* מוקדמות יורו 1980 באתר RSSSF

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1978
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1979
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1980
Moves Me

***Moves Me*** (בעברית: **מניע/מרגש אותי**) הוא מיני-אלבום הבכורה של דמי לובאטו. המיני-אלבום הוקלט בשנת 2002 ויצא לאור ב-23 בדצמבר 2008, על ידי חברת התקליטים Well Go USA. האלבום כולל בפועל שיר אחד בלבד, "Moves Me", רק בגרסאות שונות. השיר נכתב על ידי לובאטו בתקופת הילדות.

## רקע
דמי לובאטו נהגו לכתוב שירים מגיל קטן. האחות הגדולה של לובאטו, דאלאס, שאפה להשיג קריירה במוזיקה במשך תקופה מסוימת בצעירותה, וכצופה מהצד שאף ליוותה אותה בהופעותיה לובאטו לקחו ממנה השראה והחליטו ללכת בעקבותיה. תחת השפעתה מדאלאס, החלו ללמוד נגינה על פסנתר וגיטרה, וכשהיה ללובאטו מספיק ניסיון גם בכתיבה וגם בנגינה, חיברו בין השניים והחלו לכתוב ולהלחין שירים לגמרי לבד. בהמשך, הסוכן של לובאטו, ביחד עם כמה מהמפיקים שעבדו עם דאלאס, זיהו בלובאטו פוטנציאל ברגע ששמעו את השירים והחליטו לקחת את לובאטו לאולפן הקלטות במטרה להקליט אותם באופן מקצועי. לובאטו הקליטו מספר שירים שכתבו, ביניהם הסינגל "Moves Me", לו בהמשך יצא אף וידאו-קליפ.

## רשימת שירים

## Moves Me
הסינגל "Moves Me" יצא לאור בשנת 2002 על גבי תקליטור. זהו השיר הראשון שלובאטו הקליטו, בגיל 12 לערך. מלבד אלבום זה השיר נכלל בפורמט CD כבונוס בשני מיני אלבומי DVD; האחד "Off Da Hook: F-Troop Style" שיצא לאור בשנת 2004 ובמסגרתו נלמדות חמש כוראוגרפיות שונות של ריקוד ההיפ-הופ בהשתתפות רשמית של לובאטו, והשני "Be Like A Pop Star" המלמד את הכוראוגרפיה המבוצעת בווידאו קליפ הרשמי של השיר, גם הוא בהשתתפות לובאטו. בשנת 2008 הסינגל, ביחד עם האלבום, היו זמינים להורדה דרך אייטונס למשך זמן מוגבל.

### וידאו קליפ
לצד הסינגל "Moves Me" יצא וידאו קליפ רשמי בו הופיעו ונכללו לובאטו. בווידאו, נראו לובאטו עם מדונה (מיקרופון צמוד ראש), ובהמשך לכך, נראו בביצוע כוראוגרפיה עם צעדי ריקוד המזכירים את סגנונה של בריטני ספירס, כשמסביב ארבעה רקדנים פחות או יותר בגיל התואם לזה של לובאטו.

## קישורים חיצוניים

* 
* Best Friends Forever: Selena Gomez & Demi Lovato: An Unauthorized Biography 

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-2008
קטגוריה:אלבומי דמי לובאטו
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
נעמית

**נַעֲמִית** (שם מדעי: *Glycymeris*) היא סוג של צדפת מים מלוחים. צדפות ריקות מסוג זה, ובפרט נעמית מצויה, הן הצדפות הנפוצות ביותר בחופי ישראל לאורך הים התיכון. עם זאת, הסוג כנראה כמעט ונכחד מאזורינו והעדות האחרונה של נעמית מצויה תועדה בשנת 1969 ומספר מועט מאוד של נעמיות חומת-כתם נמצאו מצפון לחיפה.

## האטימולוגיה
השם המדעי של הסוג מגיע מהמילה היוונית העתיקה *glykymaris* (אולי מ-*Glykys* - "מתוק" ו-*Meris -* "חלק"), מילה אשר נרשמה רק פעם אחת בספרות יוונית. שמות המינים בעברית נקבעו ב-2003 על ידי האקדמיה העברית ללשון ופורסמו במילון בעלי חיים: רכיכות (תשס"ד).

## תפוצה היסטורית
צדפות אלו נפוצות מאוד במאובנים, מן הקרטיקון (לפני 112.6 מיליון שנה) וניתן למצוא בכל רחבי העולם. בסוג כ-100 מינים שנכחדו.

בישראל נמצאו מצבורי נעמית מצויה למרגלות הרי יהודה, עדות שמצביעה על קיומם במזרח הים-התיכון לפחות מתקופת הפליוקן אך המצבורים הגדולים ביותר נמצאו מההולוקן לפני 5000-5500 שנה. אוכלוסיית הנעמית החלה להצטמצם לפני כ-2000 שנה וכמעט נכחדה לגמרי לפני כ-1000 שנה, כנראה כתוצאה משינויים סביבתיים. סימוכים לכך ניתן למצוא גם בעדויות ארכאולוגיות מאתרים כגון תל לכיש, שם תארוך פחמן קבע את גילם לכ-3100 שנים, כלומר הקשוות נאספו כ-1000-1600 שנה לאחר מותם. סימוכים נוספים הם השחיקה של הצדפה, בכ-44% מהקַשׂוות שנמצאות על החוף הקודקוד (Umbo) נשחק לגמרי ונוצר במקומו חור. תהליך שחיקה זה אורך זמן רב ועדות לכך שהצדפים נשטפו לחוף לפני לפחות כ-2000 שנה. כיום הנעמית כמעט נכחדה לגמרי מחופי ישראל. נעמית חומת-כתם (Glycymeris pilosa) עדיין חיה במספרים נמוכים מאוד במדף החול מצפון לחיפה. נעמית מצויה ייתכן ונכחדה כליל, עדות אחרונה לצדפה חיה דווח ב-1969 מחיפה.

## תיאור
הקונכייה (קַשְׂוָה) קמורה בשני צדדיה, מעט ארוכה יותר מרחבה. גודלן בינוני עד גדול. הרצועה החיצונית חסרת פסי רוחב.

## ביולוגיה
המינים בסוג אוהבי שמש, חיים על מדפי החול בעומק רדוד עד בינוני. ניתן למצאם רק במים מלוחים, אינם מסוגלים להתקיים במים מתוקים או מליחים (מליחות קטנה ממי ים). הצדפה נוהגת להתחפר בחול ולכן מעדיפה חול נקי ויציב בעל גרגירים אחידים. בשעת הצורך הנעמית מסוגלת לנוע דרך החול בצורה איטית אשר מתבצעת לרוב בלילה. הם ניזונים אופורטוניסטים מפלנקטון כגון דינופלגלטים. הטפיל העיקרי של הנעמית הם ספוגים מתחפרים מהמשפחה Clionaidae.

## מינים נבחרים
*נַעֲמִית נָאָה G*lycymeris glycymeris*
*נַעֲמִית מְצוּיָה *Glycymeris nummaria* (שמות נרדפים: *G. violascens*, *G. insurbica*)
*נַעֲמִית חוּמַת-כֶּתֶם *Glycymeris pilosa*
*נַעֲמִית גְּדוֹלָה *Glycymeris bimaculata*
*נַעֲמִית עֲרָב *Glycymeris arabica*
*נַעֲמִית חוּמָה *Glycymeris livida*
* נעמית שגיאכהנית

מינים שהיו בעבר שייכים לסוג:
* נַעֲמִית מַסְרְקִית *Tucetona audouini* (שם נרדף *G.pentunculus*)

רשימת מינים מלאה יותר כוללים:

## גלריה

File:Glycymeris glycymeris fossile.JPG|מאובנים של Glycymeris glycymeris במוזיאון GAMPS
File:Glycymeris glycymeris Meermandel.jpg|Glycymeris glycymeris - Meermandel
File:Glycymeris glycymeris varias cunchas.jpg|Glycymeris glycymeris - גליסיה
File:Glycymeris modesta.JPG|Glycymeris modesta - Pakiri, ניו זילנד


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1778
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי עמנואל מנדס דה קוסטה
קטגוריה:צדפות
אליף שאפאק

**אֶליף שאפאק** (בטורקית: **Elif Şafak**; נולדה ב-25 באוקטובר 1971) היא סופרת ופובליציסטית טורקית.

שאפאק היא מחברתם של 14 ספרים, מהם 9 רומנים. היא כותבת בטורקית ובאנגלית.

## ביוגרפיה
שאפאק נולדה בשם אליף בילגין בשטרסבורג שבצרפת לאב פילוסוף ואם דיפלומטית. בילדותה הוריה נפרדו ושאפאק גודלה על ידי אמה בלבד, דבר שלטענתה השפיע על יצירתה. כשהחלה לכתוב החליטה לשלב את שם אמה, שאפאק, שמשמעו "שחר" עם שמה שלה ליצירת שם עט.

שאפאק בילתה את שנות נעוריה במדריד ועמאן ובהמשך חיה בטורקיה ובמקומות רבים נוספים ברחבי העולם.

שאפאק נשואה ואם לשניים וכיום היא מחלקת את זמנה בין לונדון לבין איסטנבול. היא מגדירה עצמה כפמיניסטית ומוחה נגד אפליית נשים בטורקיה ונגד אפליית להט"ב.

ספריה של שאפאק זכו בפרסים בטורקיה והיו מועמדים לפרסים בינלאומיים כגון פרס האינדיפנדנט, פרס בייליז לסיפורת מאת נשים, פרס IMPAC האירי, ואחרים. בעקבות ספרה "הממזרה מאיסטנבול", העוסק בשואה הארמנית, שאפאק הועמדה לדין בטורקיה בגין "פגיעה ברגשות העם הטורקי".

## ספריה שתורגמו לעברית
***הממזרה מאיסטנבול**, מאנגלית: קטיה בנוביץ', מחברות לספרות, 2008
***ארמון הפרעושים**, מאנגלית: סיון מדר, כנרת זמורה-ביתן, 2010
***כבוד**, מאנגלית: עידית שורר, ספרית פועלים - הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2015

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ילידות 1971
קטגוריה:סופרות טורקיות
קטגוריה:פובליציסטים
קטגוריה:סופרים אקסופוניים
קטגוריה:פמיניסטיות טורקיות
קרחון ניניס

**קרחון ניניס** (באנגלית: **Ninnis Glacier**) הוא קרחון גדול, מלא גבנונים ובתרונים, היורד בתלילות ממרומי פנים היבשת אל הים בעמק רחב-ידיים, על חוף ג'ורג' החמישי באנטארקטיקה. הקרחון התגלה על ידי קבוצת המזרח הרחוק, פלג ממשלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה, (1914-1911) בהנהגת דאגלס מוסון, שקרא לו על שם אדוארד ניניס, חבר הקבוצה שנספה במסע המזחלות ב-14 בדצמבר 1912, כאשר תכסית השלג של בתרון עמוק בקרחון נבקעה תחתיו.

שלוחת הקרחון הפונה הימה היא הלשון הרחבה של קרחון ניניס . הלשון נמדדה בשנת 1962 ונמצא, שהיא מזדקרת כ-48 ק"מ אל תוך הים.

## ראו גם
*קבוצת המזרח הרחוק

ניניס
צ'ארלס האודלי

**צ'ארלס ארצ'יבלד ברוקס האודלי** (באנגלית: **Charles Archibald Brookes Hoadley**  1 במרץ 1887 בוויקטוריה - 28 בפברואר 1947 בוויקטוריה) היה גאולוג אוסטרלי.

## חייו
האודלי סיים את לימודיו באוניברסיטת מלבורן בשנת 1911 כמוסמך להנדסת מכרות, והיה חבר במשלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה בהנהגת דאגלס מוסון, בשנים 1911–1914. האודלי היה חבר בקבוצת הבסיס המערבי. כף האודלי, שקבוצת הסיור והמחקר גילתה, נקרא על שמו.

בשנים 1914–1916 היה האודלי מרצה להנדסה בבית הספר למכרות בבלאראט, ויקטוריה, ולאחר זאת התמנה למנהל המכון הטכנולוגי של פוטסקריי (1992-1916), משרה בה החזיק עד מותו בשנת 1947. בשנת 1915 קיבל את מדליית הקוטב מטעם המלך ג'ורג' החמישי ובשנת 1936 הוכתר בתואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית.

### צופיות
בשנת 1909 ייסד האודלי את אחת מקבוצות הצופים הראשונות בפוטסקריי, מלבורן, מדינת ויקטוריה. הוא היה מפקח ראשי של סניף עמותת הצופים במלבורן, משנת 1927 עד 1937.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי מדליית הקוטב
קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:גאולוגים אוסטרלים
קטגוריה:מגלי ארצות אוסטרלים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1887
קטגוריה:אוסטרלים שנפטרו ב-1947
גזע הזרוע והראש

ממוזער|אבי העורקים החזי עם הסתעפויותיו הראשיות. גזע הזרוע והראש יוצא מקשת אבי העורקים בצד ימין (שמאל בתמונה).
**גֶּזַע הַזְּרוֹעַ וְהָרֹאשׁ **(TA: truncus brachiocephalicus), הנקרא לעיתים גם **הָעוֹרֵק הָאַלְמוֹנִי** (arteria innominata), הוא עורק קצר בבינה המסתעף מקשת אבי העורקים ומספק את הראש, הצוואר והזרוע הימנית. הגזע הוא הסעיף הראשון והגדול ביותר שיוצא מקשת אבי העורקים, ומיד לאחר יציאתו הוא מסתעף לעורק התרדמני הימני ולעורק התת-בריחי הימני.

גזע הזרוע והראש קיים בצד ימין בלבד, ואילו בצד שמאל העורק התרדמני השמאלי והעורק התת-בריחי השמאלי יוצאים ישירות מקשת אבי העורקים. בניגוד לגזע הזרוע והראש קיימים שני ורידי הזרוע והראש.

## אנטומיה
### מהלך
גזע הזרוע והראש יוצא מתחילתה של קשת אבי העורקים, בגובה הגבול העליון של הסחוס הצלעי השני מימין, מאחורי ידית עצם החזה ווריד הזרוע והראש הימני ובמישור קדמי לקנה הנשימה ולמוצא העורק התרדמני השמאלי. אורכו 4–5 סנטימטרים, והוא עולה אלכסונית מעלה, אחורה וימינה אל הגבול העליון של המפרק בין עצם החזה לעצם הבריח, מימין לקנה הנשימה, שם הוא מתפצל לעורק התרדמני המשותף הימני ולעורק התת-בריחי הימני. בתינוקות הגזע מתפצל מעל המפרק בין עצם הבריח לעצם החזה, בתוך המשולש הקדמי של הצוואר.

### מבנים סמוכים
מלפנים גזע הזרוע והראש מופרד מידית עצם החזה על ידי שריר עצם החזה ועצם הלשון ושריר עצם החזה והתריס, שאריות התימוס, וריד הזרוע והראש השמאלי וורידי התריס התחתונים, וכן ענפי הלב העליונים של העצב התועה. מאחורי הגזע ולשמאלו נמצא קנה הנשימה, אשר אותו הגזע חוצה במהלך אלכסוני. מימין נמצאים וריד הזרוע והראש הימני, הווריד הנבוב העליון, עצב הסרעפת הימני והאדר, ומשמאל נמצא מוצא העורק התרדמני השמאלי.

### שונות באוכלוסייה
ממוזער|שונות אנטומית של מוצא העורקים מקשת אבי העורקים
דגם הסתעפות העורקים הטיפוסי מקשת אבי העורקים קיים ב-65% מהאוכלוסייה. מבין הדגמים הלא הטיפוסיים, הנפוץ ביותר הוא עורק תרדמני שמאלי היוצא מגזע הזרוע והראש, אשר קיים ב-27% מהאוכלוסייה. כמו כן, ב-2.5% מהאוכלוסייה לא נוצר כלל גזע הזרוע והראש, וארבעה עורקים יוצאים לחוד מקשת אבי העורקים, וב-1.2% נוצרים שני גזעים.

לרוב מגזע הזרוע והראש לא מסתעפים עורקים, אך ב-3%–10% מהאוכלוסייה עולה עורק בשם עורק התריס התתאי מלפני קנה הנשימה אל חלקה התחתון של בלוטת התריס שלה הוא מספק דם.

## התפתחות
מקורו העוברי של גזע הזרוע והראש הוא בקרן הימנית של בולבוס אבי העורקים (שק אבי העורקים).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עורקי בית החזה
קלאו סרי לנקה אפור

ימין|ממוזער|קלאו בסרי לנקה
**קלאו סרי לנקה אפור** (שם מדעי: *Ocyceros gingalensis*) הוא מין של קלאו מהסוג קלאו אפור (*Ocyceros*), שאנדמי לסרי לנקה, ומצוי ביערות.

## מאפיינים
קלאו סרי לנקה אפור הוא מין בינוני יחסית לשאר המינים במשפחתו; אורכו כ-45 ס"מ. כנפיו אפורות, אך חלק מנוצות התעופה שחור. גבו וכיפתו אפורים. הזנב שחרחר, וצידו האחורי לבן. בשונה מרוב מיני הקלאויים, לפרטים ממין זה אין קסדה מעל המקור. הזכר והנקבה דומים: ההבדל היחידי ביניהם הוא צבע המקור. מקורו של הזכר צהבהב, ומקורה של הקבה שחור עם פס צהבהב. אצל פרטים צעירים המקור צהבהב, הגב והעורף בצבע אפור כהה, וקצהו של הזנב לבן.

הוא ניזון בעיקר מפירות (בין השאר תאנים), אך לעיתים גם ממכרסמים, לטאות וחרקים.

הנקבה מקננת בחלל בעץ. היא חוסמת את הכניסה לקן על ידי בוץ, לשלשת ועיסה העשויה מפירות, ומשאירה רק חרך קטן, דרכו הזכר מעביר לה ולגוזליה מזון. גודל התטולה אינו עולה על 4 ביצים. הקלאויים חיים בלהקות קטנות, שכוללות בדרך כלל 5 פרטים (2 פרטים בוגרים ו-2 עד 3 פרטים צעירים).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' שו
קטגוריה:קלאוניים
קטגוריה:סרי לנקה: עופות
קטגוריה:סרי לנקה: מינים אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1811
אתנחתא קומית

**אתנחתא קומית** היא שילוב של דמות הומוריסטית, סצנה או דיאלוג שנון ביצירה רצינית (כגון סרט קולנוע, הצגה או ספר) על מנת להפיג באופן זמני את המתח שהסיפור הדרמטי יוצר.

## תפקיד
אתנחתא קומית היא אמצעי לשחרור מתח או רגשות אחרים בעזרת שילוב קטע קומי במהלך יצירה דרמטית, שיש בה ריבוי של אלמנטים רציניים או טרגיים.

ביצירה בדיונית, אתנחתא קומית בדרך כלל מתגלמת בסיידקיק מתחכם (כמו שלומיאל או נבל). הסיידקיק משמש להקלה קומית, ועשוי להתייחס למצבו האבסורדי של הגיבור ולהעיר הערות לא-הולמות לדמויות מכובדות ורציניות. דמויות אחרות עשויות להשתמש באתנחתא קומית כדי להכעיס אחרים או לחזק את ביטחונן.

## היסטוריה
בטרגדיה יוונית לא הייתה נהוגה אפשרות לשילוב אתנחתא קומית. על פי המסורת הקלאסית, הערבוב בין טרגדיה לקומדיה היה אסור.

בתקופת הרנסאנס באנגליה שילב המחזאי כריסטופר מרלו אתנחתות קומיות ביצירתו "דוקטור פאוסטוס" במסגרת ההפסקה בין שני מחזות טרגיים שהייתה נהוגה במסורת.

## דוגמאות לאתנחתאות קומיות
בקומיקס קיים שימוש נרחב באתנחתות קומיות; לרוב, האתנחתא מתרחשת בחלק דרמטי בסיפור, והדמות הקומית מוסיפה הומור למצב.
ויליאם שייקספיר חרג מהמסורת הקלאסית ועשה שימוש באתנחתא קומית במחזות "המלט", "מקבת'", "אותלו", "הסוחר מוונציה" ו"רומיאו ויוליה". סצנת השוער ב"מקבת'", סצנת הקברן ב"המלט" ודמותו של רודריגו ב"אותלו" נועדו לספק אתנחתא קומית משמעותית. לעג השוטה כלפי המלך ליר ב"המלט" יכול גם הוא להיחשב כאתנחתא קומית.

בתרבות הפופולרית, דמותו של C-3PO, המופיעה בכל תשעת סרטי מלחמת הכוכבים, קיימת גם היא כדי לספק אתנחתא קומית לעלילה. הדמות מותחת לעיתים קרובות ביקורת על המצב הנואש שהדמויות האחרות נמצאות בו, או שעמיתה, R2-D2, מציל אותה ממצוקותיה בצורה קומית.

ברבים מסרטיו של אקירה קורוסאווה יש דמות שהופעתה יוצרת אתנחתא קומית. הבולט שבסרטים אלה הוא "שבעת הסמוראים", שבו הלוחם השיכור קיקוצ'יו (טושירו מיפונה) טוען שהוא בן 13 שנים למרות שעל פי מראהו החיצוני ניתן להסיק באופן ברור שהוא בוגר יותר.

בסדרות הטלוויזיה של "פאוור ריינג'רס" יש דמויות שתפקידן ליצור אתנחתות קומיות, כשהבולטות מכולן הן בולק וסקאל בסדרות "מייטי מורפין פאוור ריינג'רס" ו"פאוור ריינג'רס בחלל". חברי צמד זה הם חברים לכיתה של הפאוור ריינג'רס בבית-הספר התיכון אנג'ל גרוב. הם מתנהגים בדרך כלל כבריונים, אך לפעמים הם גם משמשים כדמויות משנה המסייעות לגיבורים. בסופו של דבר, חברי הצמד הפסיקו להופיע בסדרה באופן קבוע וחזרו מדי פעם להופעות אורח.

## הערות שוליים

## לקריאה נוספת
* רות נבו, **הקומדיה השקספירית**, מעברית תמר עמית, כתר, ירושלים, 1980

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קומדיה
יז'ייז'אני

**יז'ייז'אני** (באוקראינית: **Озеряни**, אוזריאני; בפולנית: **Jezierzany**; ביידיש: **אָזשעראַן**) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
העיירה נזכרת מהמאה ה-12, ובמהלך המאה ה-15 הוחרבה בידי הטטרים. בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 סופחה העיירה לאוסטריה, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי יז'ייז'אני
[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי יז'ייז'אני (אוז'יראן) שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]

בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה כ-1,300 יהודים, רוב תושביה, ופעלו בה מפלגות ותנועות נוער ציונית, תלמוד תורה ובית ספר עברי. פעילות זו הופסקה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

ב-8 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי ההונגרים, ואלו גייסו לעבודות כפייה את יהודיה, אשר היו נתונים גם למעשי שוד מצד האוקראינים המקומיים. עם העברת השליטה בעיירה לידי הגרמנים בספטמבר 1941 מונה בה יודנרט, וחודש לאחר מכן רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, תוך חיובם בתשלומי כופר ובעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה. בקיץ 1942 הובאו לגטו שבעיירה מאות יהודים שגורשו מיישובי הסביבה.

ב-26 בספטמבר 1942 שולחו כ-900 מיהודי הגטו שבעיירה למחנה ההשמדה בלז'ץ, תוך רצח היהודים הקשישים וחברי היודנרט בשעת האקציה. באוקטובר 1942 גורשו כ-500 עד 600 יהודים נוספים מהעיירה לגטאות הסביבה. אחר היהודים שהסתתרו בעיירה ובסביבותיה ערכו הגרמנים והאוקראינים מצוד בן מספר חודשים, תוך רצח הנמצאים.

## קישורים חיצוניים

* 
* יז'ייז'אני באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:גליציה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז טרנופול: עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
בית חינוך כרמל זבולון

[250px|ממוזער|שמאל|בית חינוך כרמל זבולון, מדרום ל[מחלף יגור]]
250px|ממוזער|שמאל|החצר הפנימית בבית חינוך כרמל זבולון 
**בית חינוך כרמל זבולון** הוא בית ספר שש שנתי, הממוקם בכניסה לקיבוץ יגור בסמוך למחלף יגור, ומהווה בית ספר אזורי בו מתחנכים תלמידים מכל רחבי המועצה האזורית זבולון ומהיישובים הסמוכים.

## היסטוריה
ההחלטה על הקמת בית הספר התקבלה ב-1972, והוקם במקור במבני שיכונים בשטח הקיבוץ.

בשנת 2001 נחנך המבנה המחודש של בית הספר במיקומו הנוכחי, סמוך לכביש הראשי בכניסה לקיבוץ יגור. שטח המתחם החדש הוא כ-7,000 מ״ר, והוקמו בו 6 מבנים הכוללים 24 כיתות לימוד, מעבדות, אולם כנסים, מגרשי ספורט, ספריה וקפיטריה.

בשנת 2019 זכה מורה לחינוך גופני מבית הספר, איתן בורשטיין, בתחרות "המורה של המדינה" על פעילותו כמורה וכמחנך.

### הישגים
בשנת הלימודים תשע״ט אחוזי הזכאים לבגרות בבית הספר היה 94.4%, מתוכם 20.5% זכאים לתעודת בגרות מצטיינת, הנתונים הגבוהים מבין בתי הספר באזור העמקים.

## מאפייני בית הספר
בכל שכבת גיל בבית הספר קיימות 3–4 כיתות לימוד רגילות. בבית הספר לומדים למעלה מ-930 תלמידים.

כרמל זבולון הוא בית הספר היחיד שקולט תלמידים לקויי שמיעה במחוז צפון. בחלק מהשכבות קיימות כיתות חינוך מיוחד אזוריות קטנות המיועדות לתלמידים לקויי שמיעה. חלקם משולבים בכיתות הרגילות.

בבית הספר מתקיימים לימודים במגמות לימוד שונות ופעילויות קהילתיות.

## ראו גם
* קטגורית בוגרי בית הספר

## קישורים חיצוניים

* אתר בית הספר כרמל זבולון

## הערות שוליים

## ביאורים

קטגוריה:תיכונים אזוריים
קטגוריה:חינוך בקיבוץ
קטגוריה:יגור
קטגוריה:מועצה אזורית זבולון
יאדוב

**יאדוב** (בפולנית: **Jadów**; ביידיש: **יאַדאָוו**) הוא כפר במחוז וולומין שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
יאדוב נזכר לראשונה במאה ה-15, עת היה בבעלות משפחת האצילים זמויסקי. בחלוקת פולין נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1815 נכלל בשטח פולין הקונגרסאית.

בשנת 1823 הוענקו ליישוב זכויות עיר, אך אלה ניטלו ממנו בהמשך. בשנת 1920 פרצה ביישוב שרפה, שכילתה רבים מבתיו.

## יהודי יאדוב
בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-1,500 יהודים, כ-90% מתושביו, והתקיימה בו פעילות ציונית ופעילות של אגודת ישראל.

עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, חובת ענידת סרט זרוע וחובת ביצוע עבודות כפייה. בד בבד, מונה ביישוב יודנרט בראשות גדליה פינקלמן.

בסתיו 1940 רוכזו יהודי הכפר בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בו, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה. ביוני 1941 הגיע מספר יושבי הגטו ל-2,787 איש. מעת לעת רצחו הגרמנים יהודים מהגטו שניסו להבריח אליו מזון. באוגוסט 1942 הובאו לגטו שביישוב כמה מאות צוענים, ואלו נרצחו בידי הגרמנים תוך זמן קצר.

ב-22 בספטמבר 1942 בוצעה בגטו שביישוב אקציית חיסול, בה נורו כ-800 יהודים במקום, וכל היתר שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה.

## קישורים חיצוניים

* 
* יאדוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
חייו של כבאי אמריקאי

**חייו של כבאי אמריקאי** (באנגלית: **Life of an American Fireman**) הוא סרט קולנוע אמריקאי עלילתי קצר אילם בשחור-לבן, שביים אדווין ס. פורטר עבור חברת ההפקות של תומאס אדיסון. הסרט צולם בסוף שנת 1902 והופץ בתחילת שנת 1903. זהו אחד מסרטי הקולנוע העלילתיים האמריקאים המוקדמים, המציג הצלה של אישה וילד מבניין בוער. עלילת הסרט דומה לזה של הסרט האנגלי "!Fire", בבימויו של ג'יימס ויליאמסון.

## חשיבות היסטורית
*חייו של כבאי אמריקאי* הוא סרט המשלב מספר חידושים בטכניקות הקולנוע של סוף המאה ה-19 וראשית המאה ה-20. באופן ספציפי יותר, פורטר בונה סיפור רציף באמצעות שבע סצנות, הכוללות בסך הכל תשעה שוטים:
# פנים. חדר בתחנת כיבוי אש. כבאי ישן וחולם על אישה וילד.
# פנים. תחנת כיבוי אש. קלוז אפ על מכשיר אזעקת אש בניו יורק.
# פנים. חדר המגורים של הכבאים, אשר בקומה השנייה של תחנת כיבוי האש.
# פנים. החלל שמתחת לחדר המגורים.
# חוץ. חזית תחנת כיבוי האש. הכבאים עוזבים את התחנה.
# חוץ. רחובות ניו יורק. הכבאים בדרכם למקום השריפה.
# חוץ. חזית בניין מגורים. הכבאים מגיעים למקום השריפה.

טכניקת בניית מרחבי חלל וזמן באופן שכזה בקולנוע לא הומצאה על ידי פורטר, אבל הוא זה שלראשונה מיקסם את הטכניקה הזו, ואף פיתח אותה בסרטו המפורסם יותר משנת 1903, "*[[שוד הרכבת הגדול]]*".

צ'ארלס מוסר, חוקר קולנוע, מציין כי סרט זה מייצג את השינוי בזמן של תפקידם החברתי של הכבאים.

## גרסאות שונות
במשך תקופה ארוכה, סרט זה נחשב לבעל סגנון עריכה יוצא דופן משלו, שנחשב לדוגמה המוקדמת ביותר שיש לעריכה צולבת, בעיקר בסצנות האחרונות של הסרט - ההצלה של האישה והילד שלה. על בסיס זה, פורטר נודע כעורך חדשני. עם זאת, מחקר שנערך בספריית הקונגרס טוען כי גרסת הסרט, הכוללת עריכה צולבת, היא גרסה שנערכה מחדש, במועד לא ידוע שלאחר המועד המקורי של הפצת הסרט בשנת 1903, וכי בגרסתו המקורית, היו מעט, אם בכלל, שימושים בטכניקות עריכה חדשניות. בגרסה המקורית, צילום פנים הבית הבוער מוצג קודם כל, ובשלמותו - כבאים עולים על סולם, נכנסים לחדר בוער דרך החלון, מחלצים אישה ותינוק, ולאחר מכן מכבים את האש עם צינור. בשוט שלאחר מכן ישנה חזרה על אותן הפעולות בדיוק, אך הפעם הן מצולמות בצילום חוץ של חזית הבניין. צ'ארלס מוסר תיעד את ההיסטוריה של מחלוקת זו בתוכנית הטלוויזיה *Before the Nickelodeon*, והגיע למסקנה כי גרסת הסרט, המכילה את הפעולה החוזרת על עצמה, הייתה זו שפורסמה בשנת 1903.

## ראו גם
* שוד הרכבת הגדול

## קישורים חיצוניים

* 
*Scene-by-scene description, with screenshots. Telecommunication and Film Department, the University of Alabama.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1903
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אילמים
קטגוריה:סרטי אולפני אדיסון
פרידריך קיהן

גנרל **פרידריך קיהן** (בגרמנית: **Friedrich Kühn**; 7 באוגוסט 1889 – 15 בפברואר 1944) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
קיהן נולד ב-7 באוגוסט 1889 באויטין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 התגייס קיהן לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-32 (התורינגי ה-2), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-25 בפברואר 1915 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, וב-27 בינואר 1918 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה שנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף קיהן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1922 מונה קיהן למפקד פלוגת ההדרכה ברגימנט הפרשים ה-3 (הפרוסי), ובאביב 1925 מונה למפקד פלוגה 2 בגדוד הממונע ה-6 (הפרוסי). באביב 1927 מונה למפקד פלוגה 3 ברגימנט הפרשים ה-4 (הפרוסי), ובאביב 1928 מונה לקצין מטה במשרד המלחמה. ב-30 בספטמבר 1928 לבית הספר לשריון הגרמני-רוסי בקאזאן, כמנהל האקדמי של הקורס, ובאביב 1930 מונה לקצין מטה במשרד המלחמה. ב-1 בפברואר 1931 הועלה קיהן לדרגת מיור, ובאביב 1932 מונה לקצין מטה ברגימנט הארטילריה ה-3 (הפרוסי). ב-1 ביוני 1934 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, וב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-4. ב-1 באוגוסט 1936 הועלה לדרגת אוברסט, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד בית הספר לשריון בוונסדורף.

### מלחמת העולם השנייה
ב-10 בדצמבר 1939 מונה קיהן למפקד חטיבת הפאנצר ה-14, אך המינוי לא יצא לבסוף אל הפועל. ב-15 בפברואר 1940 מונה קיהן למפקד חטיבת הפאנצר ה-3, ולחם עימה במהלך המערכה על צרפת כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-3 במסגרת הקורפוס הממונע ה-16. ב-1 ביולי 1940 הועלה קיהן לדרגת גנרל מיור, וב-3 ביולי קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בספטמבר 1940 מונה קיהן למפקד זמני של דיוויזיית הפאנצר ה-3, וב-5 באוקטובר 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ה-33, שהפכה תחת פיקודו ב-11 בנובמבר 1940 לדיוויזיית הפאנצר ה-15. ב-22 במרץ 1941 מונה קיהן למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-14, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-3, ולמשך זמן קצר כחלק מהקורפוס הממונע ה-14 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה. ב-22 באפריל 1942 קיבל קיהן על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וביוני 1942 לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מקורפוס הפאנצר ה-3 במסגרת הארמייה השישית בקרב חרקוב השני. ב-30 ביוני 1942 פרש קיהן מתפקידו, ולמחרת ב-1 ביולי הועלה לדרגת גנרל לויטננט. וב-10 בספטמבר 1942 מונה קיהן לראש אגף היחידות הממונעות והממוכנות בורמאכט, וב-1 באפריל 1943 הועלה לדרגת גנרל חיל השריון. ב-15 בפברואר 1944 נהרג קיהן בברלין, במהלך הפצצה של בעלות הברית.

## קישורים חיצוניים
* פרידריך קיהן, באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
מוקדמות יורו 1976

**מוקדמות יורו 1976** היה טורניר כדורגל שנערך באירופה בין ספטמבר 1974 למאי 1976, ובמסגרתו התמודדו 32 נבחרות לאומיות החברות באופ"א על ארבעה מקומות ביורו 1976 שנערך ביוגוסלביה.

טורניר המוקדמות החל בשלב בתים, ממנו העפילו שמונה נבחרות לשלב רבע הגמר. בניגוד לנהוג החל מיורו 1980, לא שוריין מקום למארחת ברבע הגמר והיא התחרתה בשלב המוקדמות.

## שיטת טורניר המוקדמות

32 הנבחרות חולקו לשמונה בתים בני ארבע נבחרות, שהוגרלו לפי קבוצות דירוג. על כל ניצחון ניתנו שתי נקודות, ולא שלוש כפי שנהוג כיום. בסיום שלב הבתים, העפילו שמונה הנבחרות שסיימו במקום הראשון בבתיהן לשלב רבע הגמר. שלב זה התנהל בשיטת בית-חוץ, והסתיים כחודש לפני פתיחת טורניר הגמר ביוגוסלביה.

## שלב הבתים
### בית 1

### בית 2

### בית 3

### בית 4

### בית 5

### בית 6

### בית 7

### בית 8

## רבע הגמר

;צ'כוסלובקיה נגד ברית המועצות

----

;יוגוסלביה נגד ויילס

----

;ספרד נגד גרמניה המערבית

----

;הולנד נגד בלגיה

----

## מלך השערים
;8 שערים
*  דון גיבנס

;6 שערים
*  טיבור נילאסי

## הנבחרות המעפילות
[שמאל|ממוזער|300px|מפת הנבחרות המעפילות ל[יורו 1976]]

1 ב**מודגש**: זכתה בטורניר, ב*נטוי*: מארחת הטורניר

## קישורים חיצוניים
* מוקדמות יורו 1976 באתר RSSSF

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1974
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1975
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1976
רוי סארי

**רוי אלן סארי** (באנגלית: **Roy Allen Saari**; 26 בפברואר 1945 – 30 בדצמבר 2008). היה שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי (טוקיו 1964) במשחה שליחים 4x200 מטר ושיאן עולם במשחה ל-1500 מטר חופשי. היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-17 דקות.

## ביוגרפיה
סארי נולד בבאפלו, מדינת ניו יורק. אביו, יורהו סארי ("וייטי"), היה מאמן כדורמים ואימן את נבחרת הכדורמים של ארצות הברית באולימפיאדת טוקיו (1964) שסיימה במקום התשיעי. גם אחיו הצעיר (נולד בשנת 1948), רוברט סארי, ייצג את ארצות הברית באולימפיאדת טוקיו בכדורמים. רוי, למד ושחה באוניברסיטת דרום קליפורניה וסיים את לימודיו בשנת 1967. בשנת 1973 קיבל את תעודת עריכת הדין מאוניברסיטת לויולה מרימאונט.

### אלוף ארצות הברית הצעיר ביותר בהיסטוריה
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1959 זכה סארי במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי ובכך היה לשחיין האמריקאי הצעיר ביותר בהיסטוריה שזכה באליפות, בגיל 13 וחצי, כמו ג'יימס מקליין.

### אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסאו פאולו, ברזיל בשנת 1963 זכה סארי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:19.3 דקות, לפני בן ארצו דון שולנדר (4:23.3 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 17:26.2 דקות.

### שיאן עולם
בתחרות שנערכה בטוקיו, יפן ב-17 באוגוסט 1963 קבע סארי במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא עולם חדש של 17:05.5 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-3 שנים של ג'ון קונרדס מאוסטרליה (17:11.0 דקות).

### אלוף אולימפי
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (1964) שנערכו בניו יורק ב-2 בספטמבר קבע סארי במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא עולם חדש של 16:58.7 דקות ובכך היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-17 דקות. הוא סיים ראשון במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:13.5 דקות ושני במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:51.5 דקות. במשחקים עצמם הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר ביחד עם, סטיב קלארק, גארי אילמן ודון שולנדר בשיא עולם חדש של 7:52.1 דקות, לפני גרמניה (7.59.3 דקות) ויפן (8:03.8 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:47.1 דקות, אחרי בן ארצו דיק רות' שקבע שיא עולם חדש של 4:45.4 דקות וגרהרד הץ מגרמניה (4:51.0 דקות). סארי סבל מהצטננות קשה, רות' סבל בלילה שלפני מכאבי בטן עזים, בשל דלקת התוספתן. הוא נידרש לניתוח דחוף אך הוא סירב וביקש מרופאיו להמתין עד לאחר סיום המשחה והץ הגרמני סבל מדלקת ריאות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:16.7 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 17:29.2 דקות.

### אלוף האוניברסיאדה
באוניברסיאדה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1965 זכה סארי בשתי מדליות זהב במשחי שליחים, ב-4x100 מטר חופשי וב-4x200 מטר חופשי.

ב-30 בדצמבר 2008 נפטר סארי מאי-ספיקת לב.

## תארים והישגים
* סארי זכה במהלך הקריירה שלו ב-17 תוארי אליפות ארצות הברית ו-9 תוארי NCAA, 3 תארים ב-3 שנים ברציפות.

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-1500 מטר חופשי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:באפלו: אישים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחייני מעורב אישי
קטגוריה:אלופי האוניברסיאדה בשחייה
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לויולה מרימאונט
קטגוריה:מדינת ניו יורק: שחיינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
קתי אליס

**קתלין "קתי" אליס (-לנדגרף -גריר)** (באנגלית: **Kathleen "Kathy" Ellis -Landgraf -Greer**; נולדה ב-28 בנובמבר 1946). היא שחיינית עבר אמריקאית, אלופה אולימפית בעלת 4 מדליות, 2 זהב (טוקיו 1964) ושיאנית עולם במשחה ל-100 מטר פרפר.

## ביוגרפיה
אליס נולדה בטרנטון, ניו ג'רזי.

### אלופת המשחקים הפאן-אמריקאיים
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסאו פאולו, ברזיל בשנת 1963 זכתה אליס בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:07.6 דקות, לפני שיאנית העולם מרי סטיוארט מקנדה (1:08.9 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:03.5 דקות

### שיאנית עולם
בתחרות שנערכה בהיי פוינט, בקרוליינה הצפונית ב-16 באוגוסט 1963 קבעה אליס במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש של 1:06.5 דקות, שיפור לשיא בן השנה של מרי סטיוארט (1:07.3 דקות). שיא זה החזיק מעמד שבועיים ונשבר על ידי אדה קוק מהולנד (1:06.1 דקות).

### אלופה אולימפית
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכתה אליס ב-4 מדליות, 2 מדליות זהב במשחי שליחות ו-2 מדליות ארד אישיות. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם שרון סטודר, דונה דה וארונה וליליאן ווטסון בשיא עולם חדש של 4:03.8 דקות, לפני אוסטרליה (4:06.9 דקות) והולנד (4:12.0 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם קאתי פרגוסון, סינתיה גוייט ושרון סטודר בשיא אולימפי חדש של 4:33.9 דקות, לפני הולנד (4:37.0 דקות) וברית המועצות (4:39.2 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:00.8 דקות, אחרי דון פרייזר מאוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 59.5 שניות ושרון סטודר (59.9 שניות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:06.0 דקות, אחרי שרון סטודר שקבעה שיא עולם חדש של 1:04.7 דקות ואדה קוק (1:05.6 דקות).

## תארים והישגים
*בשנת 1991 זכתה אליס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר פרפר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:טרנטון (ניו ג'רזי): אישים
קטגוריה:שחייניות פרפר אמריקאיות
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שיאניות עולם אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שחייניות חופשי אמריקאיות
קטגוריה:ניו ג'רזי: שחיינים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
ידלינסק

**ידלינסק** (בפולנית: **Jedlińsk**) היא עיירה במחוז ראדום שבפרובינציית מזוביה בפולין, שבה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
לידלינסק הוענקו זכויות עיר בשנת 1530, ועד תחילת המאה ה-17 היה היישוב למוקד אריאניות. בפלישת האימפריה השוודית לפולין באמצע המאה ה-17 הוחרב היישוב.

## יהודי ידלינסק
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-750 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן עבודות כפייה. באביב 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הועברו גם יהודי יישובי הסביבה. בגטו התקיימו תנאי צפיפות קשים, ומעת לעת נרצחו יהודים שנתפסו מחוצה לו, לרבות ילדים.

באוגוסט 1942 שולחו למעלה מ-1,000 יהודי הגטו שבעיירה לגטו ביאלובז'גי, תוך רצח 68 יהודים חולים וקשישים בשעת האקציה. משם, שולחו יהודי העיירה כעבור פחות מחודשיים למחנה ההשמדה טרבלינקה.

בדצמבר 1942 הקימו הגרמנים מחנה עבודה בעיירה, אליו הובאו כ-2,000 פולנים ויהודים מאזור ראדום. במספר אקציות נרצחו יהודים "לא כשירים" במחנה, ובפברואר 1944 נרצחו במחנה מאות עובדים יהודים, תוך העברת היתר למחנות עבודה אחרים.

## קישורים חיצוניים

* 
* ידלינסק באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
מקס פון הרטליב-ואלספורן

גנרל **מקס פון הרטליב-ואלספורן** (בגרמנית: **Max von Hartlieb-Walsporn**; 20 באוקטובר 1883 – 25 ביולי 1959) היה מפקד בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
פון הרטליב נולד ב-20 באוקטובר 1883 בהינהיים, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1905 התגייס פון הרטליב לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-127 (וירטמברג ה-9), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-27 בפברואר 1915 הועלה לדרגת האופטמן, ובסוף 1916 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה שנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון הרטליב לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1930 מונה פון הרטליב למפקד הגדוד הממונע ה-2 (הפרוסי), וב-1 בינואר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באפריל 1934 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר 1934 מונה למפקד רגימנט הרובאים ה-2. ב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד חטיבת הפאנצר ה-2, וב-1 באפריל 1937 הועלה לדרגת גנרל מיור. לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה, עברה החטיבה בפיקוד פון הרטליב לווינה. ב-3 בנובמבר 1938 מונה למפקד חטיבת הפאנצר ה-5, וב-1 באוגוסט 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה פון הרטליב מפקד חטיבת הפאנצר ה-5, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין, כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-4 במסגרת הקורפוס הממונע ה-16. ב-8 באוקטובר 1939 מונה פון הרטליב למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-5, ולחם עימה במהלך המערכה על צרפת כחלק מהקורפוס הממונע ה-15 במסגרת הארמייה הרביעית. ב-29 במאי 1940 הודח פון הרטליב מתפקידו, עקב כישלונו בקרבות על קאלה ובדנקרק. ביוני 1940 מונה פון הרטליב למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-179, וב-20 בינואר 1942 מונה למפקד אזור הצבא האחורי 585 שפעלה בגזרה הדרומית של החזית המזרחית יחד עם הארמייה השישית. ב-19 במאי 1942 נפצע פון הרטליב, וב-1 בפברואר 1943 מונה למפקד האזור הצבאי קרקוב, שהפך ב-7 ביולי 1943 לאזור הצבאי ה-226. ב-14 באוקטובר 1944 הפך האזור הצבאי שבפיקודו לדיוויזיה ה-602, ובתחילת מאי 1945 נפל פון הרטליב בידי בעלות הברית.

### לאחר המלחמה
פון הרטליב שוחרר מהשבי בשנת 1947. לאחר שחרורו התגורר פון הרטליב בשטארנברג עד למותו ב-25 ביולי 1959.

## קישורים חיצוניים
* מקס פון הרטליב-ואלספורן באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1883
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1959
עורק בית השחי

**עוֹרֵק בֵּית הַשֶּׁחִי **(TA: arteria axillaris) הוא עורק בבית השחי המוביל דם לחלקו האחורי של בית החזה, לבית השחי ולזרוע. העורק הוא המשכו של העורק התת-בריחי, וראשיתו של העורק היא בגבולה הצדי של הצלע הראשונה. עם מעברו בגבולו התחתון של השריר העגול הגדול הוא הופך לעורק הזרוע.

## אנטומיה
### מהלך
עורק בית השחי מתחיל בגבולה הצדי של הצלע הראשונה, מקום שמסתיים העורק התת-בריחי. הוא עובר מאחורי שריר החזה הקטן והופך לעורק הזרוע כאשר חולף בגבולו התחתון של השריר העגול הגדול.

ניתן לחלק את עורק בית השחי לשלושה חלקים לפי מיקומם ביחס לשריר החזה הקטן, הנמצא שטחית לעורק. החלק הראשון תיכון לשריר, השני מאחוריו והשלישי צדי לו.

### מבנים סמוכים
עורק בית השחי מלווה לאורכו בווריד בית השחי התיכון לו. כמו כן, העורק מוקף במקלעת הזרוע, וחלקו השני הוא נקודת הייחוס שלפיה מכונים מיתרי המקלעת: התיכון, האחורי והצדי.

### סעיפים
left|ממוזער|350x350px|סעיפי עורק בית השחי
מן החלק הראשון של עורק בית השחי מסתעף עורק החזה העליון המספק דם לשרירים בקדמת החזה. מחלקו השני של העורק יוצאים שני עורקים: עורק החזה ושיא הכתף, המתפצל לארבעה ענפים, ועורק החזה הצדי, המספק את שריר המסור הקדמי, שרירי החזה, קשרי הלימפה בבית השחי ואת חלקו הצדי של השד. מן החלק השלישי מסתעפים שלושה עורקים: העורק התת-שכמי, המתפצל לעורק עצם השכמה הכותר ולעורק החזה והגב, עורק עצם הזרוע הכותר הקדמי, המספק את הכתף ועורק עצם הזרוע הכותר האחורי, המספק את מפרק הזרוע, השריר העגול הקטן והגדול, שריר הדלתא והראש הארוך של שריר הזרוע התלת-ראשי. לעיתים מתפצלים מהחלק השני או מהחלק השלישי מספר ענפים תת-שכמיים היורד ומספקים את השריר התת-שכמי.

## היבטים קליניים
ניתן ללחוץ במלחציים בבטחה על עורק בית השחי מבלי לסכן את הזרוע, אולם רק במיקום מקורב להסתעפותו של העורק התת-שכמי. רשת ההשקה המקיפה את עצם השכם מספקת נתיב חלופי לאספקת דם מקבילנית לזרוע מעורקים כגון עורק הצוואר הרוחבי והעורק הרום-שכמי.

עורק בית השחי הימני משמש לעיתים אתר צנתור בניתוח לב, במיוחד בתיקון של בתירת אבי העורקים והחלפת אבי העורקים העולה וקשת אבי העורקים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עורקי הגפיים העליונות