לוקרציה בורג'ה (אופרה)

**לוקרציה בורג'יה** (באיטלקית: **Lucrezia Borgia**) היא אופרה מלודרמטית בשתי מערכות ופרולוג מאת גאטנו דוניצטי. הלברית נכתבה על ידי פליצ'ה רומאני על פי הטרגדיה של ויקטור הוגו. הבכורה של האופרה פתחה את עונת הקרנבל ב-26 בדצמבר 1833 בלה סקאלה במילאנו.

## היסטורית ביצועים
לוקרציה בורג'ה מסיימת את מערכת היחסים בין דוניצטי לרומאני, ששיתפו פעולה מאז הופעת הבכורה המצערת של המלחין בלה סקאלה, עם "קיארה וסרפינה" בשנת 1822: לאחר מכן השניים חוו גם הצלחות ("אנה בולנה", 1830, ו"שיקוי האהבה", 1832) וגם כישלונות מהדהדים אחרים ("אוגו, רוזן פאריז", 1832).

האופרה, שעובדה על ידי רומני חודשים ספורים לאחר הופעת הבכורה הבימתית של הדרמה של הוגו, נמסרה על ידי הליברית למלחין באיחור ניכר בהשוואה למקובל, חודש בלבד לפני הופעת הבכורה הבימתית. אלמנתו של רומני, אמיליה ברנקה, מייחסת את העיכוב בכתיבת הליברית הן לבעיות צנזורה והן לאלו הקשורות לפרימדונה, הנרייט מריק-לאלאנדה, שרצתה לסיים את האופרה באריה די בראוורה. עם זאת, דיווחיה של אמיליה ברנקה עדיין נחשבים בלתי אמינים, הן בכל הנוגע לגחמותיה של הסופרן והן בכל הנוגע לצנזורה, אשר השפיעה על האופרה בתיאטראות אחרים, לא במילאנו.

הופעת הבכורה נפגעה ממחלתה של הפרימדונה, שהחלימה רק בערבים הבאים. למרות ההצלחה הגדולה, שהתבטאה בשלושים ושלוש ההופעות בשלושה חודשים, המבקרים תקפו בחריפות הן את הנושא המגונה והשערורייתי, והן את היעדר אריות סולו לפי "המסורת האיטלקית". זו הייתה אחת הסיבות שדחפו את דוניצטי לעבד מחדש את פרטיטורת האופרה מספר פעמים, במיוחד את היצירה האחרונה שהוקדשה לגיבורה, שכבר נושלה ממנה ה"דה קאפו" (אריית סולו), החל מההפקה המחודשת הראשונה של האופרה שהתקיימה בפירנצה בשנת 1836, עם לואיג'ה בוקבדאטי כגיבורה. שינויים נוספים היו האריות החדשות שנוצרו עבור הטנורים ניקולאי איבנוב ומריו (ג'ובאני מתאו די קנדיה).

בנוסף לסוגיות מוזיקליות, דוניצטי התמודד גם עם בעיות הקשורות לצנזורה: כאשר האופרה הוצגה בפריז ב-27 באוקטובר 1840, בתיאטרון האיטלקי עם ג'וליה גריסי בתפקיד הראשי, הוגו התנגד לשימוש בשם המקורי וקיבל צו מניעה להופעות נוספות. הליברית נכתבה מחדש ושמה שונה *ל"*לה רינגטה*".* ב-31 באוקטובר, כאשר הדמויות האיטלקיות שונו לטורקיות. הנושא, שהיה בעייתי מאוד לאותה תקופה, עבר צנזורה מחמירה באיטליה, מה שהוביל לשינויים מהותיים בכותרת, בטכסט ובעלילה. מעת לעת לוקרציה בורג'ה הייתה מוצגת בשמות אחרים ובמסגרות שונות: אלפונסו, הדוכס מפררה, דאלינדה, אליסה דה פוסקו, אוסטורגיה דה רומנו, ג'ובאנה הראשונה מנאפולי, ניצה דה גרנדה.

למרות הבעיות בעיבודים, לוקרציה בורג'ה הפכה לאחת האופרות הפופולריות ביותר של דוניצטי, עד כדי כך ששרדה ברפרטואר עד סוף המאה ה-19. לאחר כמה עשורים של שכחה, התגלתה מחדש בעת המודרנית הודות להופעה ב-24 באפריל 1933 כחלק מהמאג'יו מוזיקלה פיורנטינו. במחצית השנייה של המאה העשרים, האופרה הייתה תפקיד נכבד ברפרטואר של מונסראט קבאייה, ליילה ג'נסר, ג'ואן סאתרלנד, רנה פלמינג, אדיטה גרוברובה, מריאלה דוויה ודניה מזולה גבאזני.

ההופעה בינואר 1992 בפלרמו, בניצוחו של המאסטרו ג'אננדריאה גאוואצני ובבימויו של פיליפו קריבלי, עם תפאורות ותלבושות מצוירות ונפחיות, ששוחזרו מסקיצותיו של סירוני למהדורת 1933 של המאג'יו מוזיקלה, הופעת ינואר 1992, זכתה להצלחה יוצאת דופן: הגיבורה הייתה דניה מאזולה-גאוואצני, בליווי סלבטורה פיזיצ'לה ואלנה זיליו.

## הדמויות

## עלילה
* **מיקום:** ונציה ופרארה
* **זמן:** תחילת המאה ה-16

### פרולוג
קבוצה של צעירים מכובדים מתכוננת ללכת לעיר פרארה, לחצר הדוכס, כנציגים מוונציה. ביניהם ג'נארו, שאיש לא יודע מה מוצאו. לפי הסיפור, הוא גודל על ידי דייג נפוליטני עני, אך מעולם לא היה חסר לו דבר. באחת הפעמים הגיע אליו לוחם אלמוני והביא לו חרב, שריון, סוס יפה ומכתב שכתבה אמו. במכתבה, הזהירה אותו לבל יתעניין במוצאו כי זה יעמיד אותה בסכנה. לפני עזיבתם, הצעירים מארגנים מסיבה שבה הם מדברים על בני משפחת בורג'ה, אותם הם שונאים, כולל לוקרציה, אשתו הנוכחית, הרביעית בתור, של הדוכס מפרארה. בזמן שג'נארו נח, אורסיני מספרת לאחרים כיצד הצעיר הציל אותה פעם מהתוקפים, וכי נבואה מסתורית ניבאה את מותם המשותף. כשהחושך יורד, גונדולה גולשת אל השער של הארמון בצד הלגונה וגברת רעולת פנים יוצאת ממנה. היא הולכת ישר אל ג'נארו, שנמנם במרפסת, ומלטפת אותו בעדינות. המסכה מסתירה את לוקרציה בורג'יה, ג'נארו הוא בנה מנישואים קודמים, אך איש מלבדה לא יודע את סודה. האישה נצפית על ידי כמה צללים מסתוריים: בעלה, סוכנו רוסטיגלו ומרגליה של לוקרציה. הנסיך מחשיב את ג'נארו ליריבו הצעיר ויודע היטב שהילד הוא גם חבר במשלחת הוונציאנית. כשהילד מתעורר מחלומו ורואה מולו את האישה היפה להפליא, הוא מתחיל להחמיא לה, אבל, כדבריו, המקום הראשון בלבו שייך לאמו, שאותה לא ראה מעולם. חבריה החוזרים, ביניהם מאפיו אורסיני, מזהים את לוקרציה, מגינים על ג'נארו מפניה, ואפילו אורסיני מכנה אותה בפומבי רוצחת אחיו וחבריו, מרעילה. לוקרציה שמה את המסכה, חוזרת במהירות ונכנסת לגונדולה שלה, בחוזרה היא מבקשת מג'נארו לא להאמין להאשמות האלה ולשמור על חייו.

### מערכה 1
ג'נארו שוכר בית אלגנטי בפרארה. אנשי הדוכס מתצפתים עליו, הוא נמצא תחת מעקב מתמיד והם מדווחים לדוכס, הדוכס יודע אם כן, שלוקרציה ביקרה את הצעיר מספר פעמים. הדוכס הקנאי אוסר את ג'נארו ומחליט שלוקרציה יכולה לבחור בין שיטת ההוצאה להורג: תלייה או רעל. האישה בוחרת באחרון, אך לאחר שהעלם שותה את היין המורעל בפני הדוכס, האישה נותנת לו בחשאי סם נגד והוא ניצל. בעזרתה הוא מצליח להימלט מהארמון של הדוכס.

### מערכה 2
לדוכס נודע על בריחתו של ג'נארו, נודה לו שהעלם יבלה את הלילה עם נסיכה, ומחליט לתקוף ולהוציא אותו להורג. גם לוקרציה מתכוננת לקראת הנסיכה. היא רוצה לנקום באצילים הוונציאנים שלעגו והשפילו אותה באותה תקופה. בעבר היא שלחה מכתב אנונימי לבנה, בו כתבה כי הורעל, אך מיטיב מסתורי הציל אותו ושנשקפת סכנה לחייו, ולכן עליו לברוח. עם זאת, ג'נארו לא מאמין למכתב ונשאר. התכשירים של לוקרציה הם היעילים ביותר. הצעירים של ונציה שותים ללא חשד את היין המורעל. לוקרציה, שתוקפת אותם עם אנשיה, נדהמת לגלות שגם בנה ביניהם. היא דוחקת בו לקחת את התרופה, אך העלם מסרב אם חבריו יצטרכו למות. לאחר מכן לוקרציה מגלה שהיא אמו ושג'נארו הוא גם בורג'יה. העלם סוף סוף לוקח את התרופה, אבל זה מאוחר מדי, הוא מת בזרועות אמו. בהגיעו עם אנשיו החמושים, אלפונסו מוצא רק את ג'נארו המת. לוקרציה נופלת על גופתו של ילדה, כמעט מחוסרת הכרה, לוקרציה מודיעה לו שהיא הרגה את הילד שלה.

## אריות מפורסמות, יצירות מקהלה
* Nella fatal di Rimini - סיפורו של אורסיני, ואחריו השיר הלועג המושר על הבורג'אס (פרולוג)
* Com’ e bello! Quale incanto - הקווטינה של לוקרציה (פרולוג)
* Di pescatore ignobile - האריה של ג'נארו (פרולוג)
* Ama tua madre e tenero - דואט של לוקרציה וג'נארו (פרולוג)
* Maffio Orsini, signora, son io - סקסטט (פרולוג)
* Vieni, la mia vendetta - האריה והקבלטה של אלפונסו (מערכה ראשונה)
* II segreto per esser felici - שיר היין של אורסיני (מערכה שנייה)

## לקריאה נוספת
* Ashbrook, William. Donizetti and His Operas. Cambridge University Press (1982). ISBN 0-521-27663-2

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אופרות מאת גאטנו דוניצטי
קטגוריה:אופרות באיטלקית