אכזר מכול המלך

ממוזער|כרזה של הצגת הבכורה, 1953
**אכזר מכול המלך** (בכתיב המקורי: **אכזר מכֹּל המלך**; נכתב לעיתים בתוספת קו מפריד במקום אוגד: **אכזר מכל – המלך**) הוא מחזה הביכורים של נסים אלוני. זהו מחזה מקראי, המתבסס על סיפור מרידת ירבעם בן נבט ברחבעם, וכתוב בעברית מקראית. הוא הוצג לראשונה בתיאטרון הבימה בדצמבר 1953, וזיכה את אלוני בשנת 1955 בפרס נחום צמח למחזה ישראלי מקורי (מטעם "הבימה").

## הכתיבה
שרית פוקס מספרת בביוגרפיה שכתבה על אלוני על הרקע לכתיבת המחזה: "הכול דיכא אותו:

אלוני כתב את המחזה במקביל ללימודיו האקדמיים באוניברסיטה העברית.
לצורך כתיבת המחזה קרא אלוני בתנ"ך ובמחזות מקראיים. אחר-כך עבד ביחד עם הבמאי שרגא פרידמן על סינון משפטים מסורבלים ועיצוב הדמויות. תהליך הכתיבה נמשך כשנתיים. יושב ראש ועדת הרפרטואר של תיאטרון הבימה, יעקב מלכין (שאביו, דב בר מלכין, מרצה לספרות ותיאטרון, היה הקורא הראשון ביצירותיו של אלוני), הכניס את אלוני לתיאטרון עם מחזה זה, שהוצג כשאלוני היה בן 27.
המחזה ראה אור לראשונה בכתב העת "מסך" שערכו דב בר ויעקב מלכין.

הבמאי והשחקן שרגא פרידמן, שביים את המחזה, קיצר אותו, מה שהרגיז מאוד את אלוני.
אלוני כתב לימים על תגובתו לכך:

במסיבה שנערכה בערב הבכורה בתיאטרון הבימה התווכחו אינטלקטואלים מי בפוליטיקה הישראלית הוא רחבעם ומיהו ירבעם, ומהן דעותיו הפוליטיות של אלוני. פנחס לבון, שר הביטחון דאז, התכוון להזמין את אלוני ללשכתו ולשאול אותו מה יש לו נגד דוד בן-גוריון.

## הנפשות (לפי סדר הופעתן)
* **מקהלה**
* **[[צרועה]]** – אם ירבעם
* **יונתן**
* **[[ירבעם בן נבט]]**
* **שמעי**
* **שומר בית ירבעם**
* **[[מעכה בת אבישלום]]** – אשת רחבעם בן שלמה
* **[[רחבעם]] בן שלמה**
* **סופר**
* **[[מחוללת]]**
* **יועצים צעירים לרחבעם**
* **קצין בית רחבעם**
* **אלה**
* **[[שבט אפרים|אנשי אפרים]]**

## תקציר העלילה
ירבעם בן נבט שב מגלות בת עשר שנים בארץ מצרים, אחרי ששבט אפרים, שרואה בו את מנהיגו, קורא לו לשוב. העם, שהמלך רחבעם מקשה עליהם במיסים כבדים, מוכנים לצאת למרד ובכיוון זה גם מעודדת אותו אמו, צרועה. ירבעם שוחר השלום הולך לדבר עם רחבעם, מתוך תקווה שבדרכי נועם ייטיב את דרכיו, אולם רחבעם אינו מוכן לשמוע.

ירבעם מנהל רומן עם מעכה, אשת המלך רחבעם, המאוהבת בו עמוקות, בלי ידיעת בעלה ולמול התנגדות אמו. ירבעם מסיים את הקשר עם מעכה. מעכה הפגועה הולכת לבעלה המלך ומבקשת ממנו שיאסור את צרועה באשמת ביצוע כשפים. ירבעם הולך לרחבעם בניסיון לדבר על לבו לשחרר את אמו. רחבעם מסכים לעשות זאת, רק אם ירבעם ישוב למצרים, אחרת יתלה את צרועה. ירבעם אומר "אכזר מכל המלך" ועוזב את הארמון.

שמעי, יועצו של ירבעם, מייעץ לו לקבל את מרותו של רחבעם. מסתבר ששמעי משמש בסתר כיועץ ומרגל לרחבעם, בלי שירבעם יודע.
הנביא אחיה השילוני, שתמך עד עתה בירבעם, מחליט להמליך את רחבעם. אמו צרועה, שבינתיים שוחררה, מחליטה לתמוך באחיה, איש האלוהים. לבסוף ירבעם מחליט לצאת למלחמה ברחבעם, אנשיו הורגים את שמעי.

## דיון וביקורת

## המחזה בדפוס
* נסים אלוני, **אכזר מכל המלך**, תל אביב: משכל, 1997.

## הפקות
### הפקות בישראל
#### תיאטרון הבימה (1953)
הצגת בכורה: 19 בדצמבר 1953; מספר הצגות: 57.

#### תיאטרון חיפה (1975)
הצגת בכורה: 2 ביולי 1975.

#### פסטיבל עכו (1989)
הצגת בכורה: 1989.

#### תיאטרון הבימה (1997)
הצגת בכורה: 1 בפברואר 1997; מספר הצגות: 41.

### הפקות בחו"ל
ב-6 בספטמבר 1960 הועלה המחזה בפולין (בפולנית: *Ponad wszystko, najokrutniejszy jest król*), בטֶיאַטְר לוּדוֹבִי (Teatr Ludowy) שברובע נובה הוטה  של העיר קרקוב – תיאטרון האוונגרד המוביל של העיר – בתרגומה של אנה דרֶסנֶר ובבימויה של מנהלת התיאטרון קריסטינה סקוּשַנקה (Krystyna Skuszanka).

## לקריאה נוספת
* רחל אהרוני, 'רצף ומפנה: על שני מחזות מוקדמים של נסים אלוני', **החינוך וסביבו** יט (תשנ"ז), 13–27. (נדפס שוב בתוך: נורית יערי (עורכת), **על מלכים, שחקנים וצוענים: מחקרים ביצירתו התיאטרונית של נסים אלוני**, בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2005, עמ' 56–71.)
* גד קינר, 'האסטרטגיה הרטורית של "אכזר מכל המלך"', בתוך: **על מלכים, שחקנים וצוענים** (2005), עמ' 166–181.

## קישורים חיצוניים
"הבימה", 1953 (ההפקה הראשונה):
* הפקת אכזר מכל המלך משנת 1953, באתר תיאטרון הבימה
*  (ביקורת)
*  (ביקורת)
* 
*  (ביקורת)
*  (ביקורת)
*  (ביקורת)
* 

תיאטרון חיפה, 1975:
* 
*  (ביקורת)
*  (ביקורת)

הבימה, 1997:
* הפקת אכזר מכל המלך משנת 1997, באתר תיאטרון הבימה

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:נסים אלוני
קטגוריה:מחזות משנות ה-1950
קטגוריה:המקרא בתרבות ובאמנות
קטגוריה:יצירות משנת 1953