open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אשל מרובע

**אשל מרובע** (שם מדעי: *Tamarix tetragyna*) הוא עץ קטן או שיח ממשפחת האשליים, הצומח בבתי גידול טבעיים לחים – הן בקרקעות מלוחות והן בקרקעות שאינן מלוחות. פריחתו מתרחשת מפברואר ועד דצמבר ועיקרה מפברואר עד אפריל. להרחבה, ראו בערכים אשליים ואשל.

אֵשְֶל מְרֻבָּע הוא עץ קטן, שגובהו 2 עד 4 מ', בעל גזע מפותל וסות (קליפה חיצונית) חומה-שחורה. הענפים מרובים דקים ונשירים שקצותיהם משתלשלים מטה. העלים יושבים (חסרי פטוטרת) ובעלי צורה מוארכת. הפרחים דו-מיניים ולבנים. מספר עלי הגביע, עלי הכותרת והאבקנים הוא לרוב 4, ולעיתים רחוקות 5. כל פרחי האשכול נושאים ארבעה עמודי שחלה. הפרי הוא הלקט בן מגורה אחת. הזרע מסתיים במקור שעיר.

אשל מרובע דומה מאוד לאשל היאור בחזותו הכללית. אולם, לעומת אשל היאור, לאשל המרובע פרחים ורודים גדולים בערך פי שניים, אורכם 4 עד 6 מ"מ, ארבעה עמוד שחלה (מכאן שמו) ולא שלושה ו5 עלי כותרת ולא ארבעה. אולם, חשוב להדגיש שאין זה סימן מוחלט. בית גידולו של אשל מרובע הוא ביצות מלוחות בחבל הים תיכוני (מלחת נחל התנינים והנעמן) ומלחות בעלות אופק מים גבוה במדבר לאורך חופי ים המלח. עיקר הפריחה חלה בחודשים פברואר עד אפריל.

כל האיברים הירוקים של האשל מכוסים בלוטות המפרישות תמיסות מלוחות, שמתגבשות למלח ומקנות להם טעם מלוח.

## תפוצה
בסוג **אשל** נכללים כ-57 עד 73 מינים, מתוכם 13 מינים גדלים בישראל ובסביבתה. תחום התפוצה הטבעי של הסוג משתרע על פני אפריקה, ארצות אגן הים התיכון ומשם לדרום אסיה ולאזורים הממוזגים שלה. מאידך, משרעת תפוצתו של **אשל מרובע** היא ים-תיכונית וסהרו-ערבית, ונפרשת מלוב, מצרים וסיני, דרך קפריסין, לבנון-סוריה, ירדן, ישראל וערב הסעודית ועד איראן. בישראל הוא גדל בנגב המרכזי, בדרום בקעת הירדן, במלחות שסביב ים המלח ועד צפון בקעת הירדן, וכן בעמק עכו ובשרון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: עצי בר
קטגוריה:אשליים
קטגוריה:ארץ ישראל: אשליים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אלרגניים
פיאט 127

שמאל|ממוזער|250px|הדגם הראשון של 127
שמאל|ממוזער|250px|פיאט 127 ישראלית. דור שני, מודל 1980
**פיאט 127** היא מכונית סופרמיני מבית היצרן "פיאט" האיטלקי. הרכב יוצר בין 1971 ל-1987 והחליף את פיאט 850. המכונית נמכרה בישראל עד 1987 למרות כניסת דגם חדש בשם פיאט אונו בשנת 1983.

## היסטוריה
הדגם הראשון יוצר עם שתי דלתות בלבד בשנת 1971 וגרסת סטיישן עם שלוש דלתות הושקה בשנה שלאחר מכן. דגם ה-127 היה חדשני בהציגו (בעקבות הפיאט 128) מבנה של מנוע רוחבי, הנעה קדמית וקפיץ עלים רוחבי במתלה האחורי שחסך מקום רב במכונית. המכונית צוידה במנוע שסתומים עיליים ותיק ומוכח בנפח של 903 סמ"ק. פיאט 127 הייתה אחת ממכוניות המיני הראשונות בעולם וזכתה בפרס על ניצול טוב של הנפח ואחיזת כביש. 80% משטח הרצפה היה נגיש לנוסעים ולמטען. ה-127 הייתה להצלחה מיידית, זכתה בפרס "מכונית השנה" ב-1972 והייתה לאחת המכוניות הנמכרות ביותר באירופה במשך שנים אחדות.

משנת 1971 הועברו מנועי ה"פיאט 127" לדגם המסחרי פיאט 850T.

הדגם השני יצא בשנת 1977 והופיע עם חזית מעוצבת מחדש, חלונות גדולים יותר, חלק אחורי מעוצב מחדש ואפשרות לבחור במנוע גדול יותר בן 1,049 סמ"ק. הדגם השלישי יצא בשנת 1982 והציג שינויים קוסמטיים, מנוע 1301 סמ"ק חדש ועיצוב פנים חדיש יותר. בין השנים 1984 ל-1987 נמכר בישראל הדגם שיוצר בברזיל כ-147, אך כונה בארץ 127.

במצרים הורכב דגם "Nasr 127" (סדרה שלישית) בין השנים 1982–1987.

בשנת 2013 הציג מעצב רכב עצמאי עיצוב מודרני המבוסס על ה-127, בתקווה שחברת פיאט תיצור דגם רטרו למכונית המקורית, בדומה למה שעשתה עבור פיאט 500.

## דגמי מכוניות אשר התבססו על "פיאט 127"
על בסיס ה-127 יוצר גם טנדרון בשם "פיורינו" עד שנת 1988, אז הוחלף בפיורינו על בסיס פיאט אונו. בשנת 2013 חידשה חברת פיאט את השם פיורינו בטנדרון קטנטן, לאחר שהדגם שהחליף את הפיורינו המקורי גדל עם השנים וקיבל את השם דובלו.

יצרנית כלי הרכב הספרדית **[[סיאט]]** הרכיבה את הדגם סיאט פורה (1981–1986), אשר התבסס על דגם ה-"פיאט 127".

דגם ה"פיאט פנורמה" קרוי גם "פיאט 147 פנורמה" (Fiat 147 Panorama), התבסס על "פיאט 147" שיוצרה בברזיל (גרסת סטיישן במקום גרסת ההצ'בק), אשר התבססה על גרסת **פיאט 127** אשר יוצרה באיטליה

## סדרות
* סדרה ראשונה (יוצר בין השנים 1971–1977)
* סדרה שנייה (יוצר בין השנים 1977–1981)
* סדרה שלישית (יוצר בין השנים 1982–1983. במצרים: 1982–1987)

## מנועים
* 903 סמ"ק (יוצר בין השנים 1971–1983)
* 1,049 סמ"ק (יוצר בין השנים 1977–1987)
* 1,049 סמ"ק (בדגם ספורט) (יוצר בין השנים 1978–1981)
* 1,301 סמ"ק (יוצר בין השנים 1981–1983
* 1,301 סמ"ק (מנוע דיזל) (יוצר בין השנים 1981–1985)

## תצורות
* 2 דלתות - סדאן
* 3 דלתות - האצ'בק
* 4 דלתות - סלון (יוצר בספרד)
* 5 דלתות - האצ'בק (יוצר בספרד)
* 3 דלתות - סטיישן (יוצר בברזיל)
* 2 דלתות - קבריולה

## ראו גם
* פיאט 147

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

127
קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1971
קטגוריה:מכונית השנה באירופה
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
קטגוריה:כלי רכב המורכבים במצרים
יאנה פלקונן

**יאנה מאריט פלקונן** (פינית: **Jaana Maarit Pelkonen**; נולדה ב-27 בינואר 1977 בלהטי, פינלנד) היא מנחת טלוויזיה ודוגמנית פינית. 

## קריירה
פלקונן החלה את הקריירה התקשורתית שלה כמשירה ברדיו 99 בלהטי, בו עבדה בין 1995 ל-1997. היא התפרסמה בפינלנד לאחר שהנחתה את תוכנית משחקי המחשב המקומית "Tilt" בין 1997 ל-2005, ואת תוכנית הנוער Jyrki בשנת 1998. היא הנחתה גם את מוקדמות האירוויזיון של פינלנד במשך חמש שנים. ב-12 במאי 2007 היא הנחתה את האירוויזיון ה-52 ביחד עם מיקו לפילאמפי. כמו כן, היא הציגה את ההצבעות של פינלנד באירוויזיון לרוקדים השני, שנערך בגלאזגו שבממלכה המאוחדת ב-2008.

פלקונן לא המשיכה בקריירה התקשורתית לאחר מכן. ב-2007 סיימה תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת הלסינקי, והיא עובדת כעוזרת של שר התקשורת הפיני סובי לינדן. היא השתתפה גם בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בפינלנד ב-2008, ונבחרה למועצת העיר של הלסינקי מטעם מפלגת הקואליציה הלאומית.

פלקונן היא סטודנטית לסוציולוגיה באוניברסיטת הלסינקי.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:דוגמניות פיניות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה פיניות
קטגוריה:מנחי האירוויזיון בפינלנד
קטגוריה:פוליטיקאיות פיניות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:פיניות שנולדו ב-1977
1382

## אירועים
* העות'מאנים כובשים את סופיה מבולגריה. 

## נולדו

* אריק מפומרניה, מלך איחוד קאלמאר (נפטר ב-1459).

## נפטרו
* לאיוש הראשון מלך הונגריה (נולד ב-1326).

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
בורמידה (נהר)

**בורמידה ** (*Bormida*) או *Bormia* בפיימונטזית הוא נהר שנובע בגובה 800 מטר מעל פני הים, ב"רוקה ברבנה" (*Rocca Barbena*) שבמחוז ליגוריה, בצפון-מערב איטליה. מקורות המים שלו הם בעיקר מהרי האפנינים ורק מעט מהאלפים הימיים. הנהר חוצה את מחוז "פיימונטה" לאורך 154 ק"מ ונשפך לטנרו, המהווה את היובל השמאלי של נהר הפו. אגן ההיקוות שלו משתרע על פני 3,000 מ². שפיעתו היא 40 מ³.

## מהלך הזרימה של הנהר
חלקו העליון של הנהר נקרא "ברמידה די מיללסימו" (*Bormida di Millesimo*). ליד העיר "ביסטניו" (*Bistagno*) הוא מתחבר לנהר "בורמידה די ספינו" (*Bormida di Spigno*) ומשם נשפך בצפון-מזרח אלסנדריה לנהר ה"טנרו".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איטליה: נהרות
הספריה החדשה

שמאל|180px
**הספריה החדשה**, בעריכת מנחם פרי, היא סדרה לסיפורת, מקורית ומתורגמת, פרי שיתוף-פעולה בין הוצאת הקיבוץ המאוחד לספרי סימן קריאה. הסדרה נוסדה בשנת 1990 כסדרה למנויים, בהמשך לסדרת "הספריה", שהוקמה ארבע שנים קודם לכן. בסדרה רואים אור מדי שנה כ-15 ספרים חדשים. "הספריה החדשה" יצרה מוּדעוּת למעמדו של העורך, למעורבותו בעריכת הטקסט ולנחיצותם של יחסי ציבור לספרים. מתוך מתרגמי-הבית ועורכי-המשנה שלה צמחו עורכים מרכזיים של סדרות פרוזה אחרות, כדוגמת נילי מירסקי, משה רון, אילנה המרמן, דנה אולמרט ועוד.

עם סופרי המקור המרכזיים של הספריה החדשה נמנים דויד גרוסמן, אברהם ב. יהושע, יהודית קציר, יוסל בירשטיין, חנוך לוין, אורלי קסטל-בלום, עמליה כהנא-כרמון, יעקב שבתאי, יהודית הנדל, סמי ברדוגו, חגי ליניק, וכן דוד פוגל ולאה גולדברג, ש"הספריה החדשה" הוציאה לאור מכתביהם לאחר פטירתם. בתרגום יוצאים בספריה החדשה ספריהם של אלזה מורנטה, ז'וזה סאראמאגו, נטליה גינצבורג, פרימו לוי, ארי דה לוקה, טוני מוריסון, קלאריס ליספקטור, אנה אנקוויסט, לידיה ז'ורז', אלנה פרנטה, וקלאסיקנים כדוגמת ולדימיר נבוקוב, מרסל פרוסט, תומאס מאן, לב טולסטוי, סמואל בקט, ניקולאי גוגול, מיגל דה סרוואנטס ולואיס קרול. הצלחת תרגומי הסדרה השפיעה על הקאנון הספרותי בארץ, שלפני כן היו בו בעיקר סופרים אנגלו-אמריקנים וצרפתים, והביאה אליו את הספרות האיטלקית והפורטוגזית.

ב-2005 נוסדה "**הספריה הקטנה**" – סדרת-בת של "הספריה החדשה" המתמקדת בטקסטים קצרים יחסית, מרביתם כאלה שראו אור בעבר, בעיקר נובלות וסיפורים. בין היתר חודשו במסגרת זו "מן המֵצר" של יוסף חיים ברנר, "מומיק" של גרוסמן, "רוץ, חייל טורקי" של נסים אלוני, הנובלה "סונאטת קרויצר" של טולסטוי ו"מוות בוונציה" של תומאס מאן. יצירה שיצאה לאור לראשונה בסדרה זו היא "הרטיטי את לבי" מאת חנוך לוין.

בנוסף לשיווק ספריה באמצעות חנויות הספרים, הקימה הספריה החדשה את "מועדון הספריה החדשה", מועדון מקוון המציע לחבריו את ספרי הסדרה במכירה ישירה.

בינואר 2009 זכתה הספריה החדשה בפרס מטעם משרד התרבות האיטלקי על תרומה ייחודית לקידום הספרות האיטלקית בתרגום.

החל מיוני 2012 הספריה החדשה אינה מקבלת כתבי יד חדשים.

ב-2015 בחר עיתון "הארץ" שלושה ספרים מן הספריה, ברשימת עשר הקלאסיקות הספרותיות העבריות של כל הזמנים.

## עיצוב הסדרה
לכל ספרי "הספריה החדשה" עיצוב אופייני משותף. בעיצוב עסקה יעל שוורץ, ולאחר פטירתה עוסק בכך מנחם פרי, עורך הסדרה, תוך שהוא שומר על הקו העיצובי שהתוותה שוורץ. פרי תיאר את אופן עבודתה של שוורץ:

הספרים יוצאים לאור בכריכה רכה. בצד האחורי של עטיפת הספר מתפרסם פעמים רבות ניתוח קצר של היצירה ויוצרה, לעיתים בחתימת "מ.פ." (הוא מנחם פרי), ולעיתים ללא חתימתו.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:סדרות ספרים בעברית
קטגוריה:מנחם פרי
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1990
יעקב מולכו

רבי **יעקב** ב"ר יוסף **מולכו** היה חכם חסיד שחי במאה ה-17 בירושלים והיה חבר בבית הדין עם משה בן חביב ומשה גאלנטי. היה גיסו של רבי אברהם יצחקי. נולד בסאלוניקי.

למד בישיבת בית יעקב (וויגה) שהקים רבי ישראל יעקב חאגיז.

לאחר פטירת הפרי חדש בשנת התנ"ו, עמד בראשות ישיבת בית יעקב פירירא עד פטירתו.

רבי חיים יוסף דוד אזולאי (חיד"א) מזכיר אותו רבות בספריו, למשל בברכי יוסף וב"מחזיק ברכה". גם "שערי תשובה" מזכיר אותו מספר פעמים בשם הברכי-יוסף.

מולכו כתב שו"ת שהיה אצל החיד"א בכתב יד. כתבי ידיו שהיו בידי החיד"א לא הודפסו. בבית הספרים הלאומי באוניברסיטה העברית מצויות תשובה והסכמה שלו בתוך קובצי שו"ת של רבנים בני התקופה.

בשנת תמ"ז ר' יעקב מולכו נתן הסכמה לספר השו"ת "שער אפרים" מאת רבי אפרים הכהן.

## לקריאה נוספת
* יעקב גליס, **אנציקלופדיה לחכמי ארץ-ישראל**, הוצאת מוסד הרב קוק, תשל"ז, כרך ב', עמ' קמב.
* נתנאל מנצור, ספר **אורחות יושר** לר' יצחק מולכו, מכון שובי נפשי, ירושלים תשנ"ט, מבוא עמ' 36–38.
* **ספר יעקב מלבר, משה מלגאו** / הגהות רבי יעקב מולכו במשנה תורה לרבינו משה בן מיימון ; ההגהות פוענחו ובוארו על ידי בצלאל נאור ; נלוה אליו בסוף קובץ חידושי תורה. ירושלים : מכון רמח"ל, ה'תשפ"ד.

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-17
נטליה בארבו

**נטליה בַּארְבּוּ** (**Natalia Barbu**; נולדה ב-22 באוגוסט 1979, בבלץ, מולדובה, אז חלק מברית המועצות) היא זמרת מולדובית.

## ביוגרפיה
בתחילת הקריירה שלה, נטליה עבדה עם חבורת מוזיקאים בטריגון, להקת ג'אז מולדובית. היא כותבת לעצמה את מילות השירים, מלחינה לעצמה את מנגינות השירים, ומשתפת פעולה בתחומים מסוימים עם חברי להקתה. נטליה חתמה על חוזה של 3 שנים עם חברת "(Cat Music Records (Sony Music" מבוקרשט שברומניה ב-2001. ההצלחה המרכזית שלה הייתה עם הסינגל "מלאך שלי" ("Ingerul meu") ברומניה. השיר נשאר במצעד הטופ 100 הרומני במשך 11 שבועות רצופים והוצג רבות ב-MTV Romania.

מאוחר יותר, היא נבחרה לייצג את מולדובה בתחרות אירוויזיון 2007, עם השיר "Fight" ("הלחמו"). היא הביסה בקדם האירוויזיון המולדובי את נציגת שנת 2005, זדוב שי זדוב. בארבו עברה בהצלחה את חצי הגמר והופיעה בשיר מס' 24 (השיר הסופי) בגמר התחרות. שירה סיים במקום ה-10, מיקום אשר הבטיח לכאורה למולדובה השתתפות בגמר אירוויזיון 2008, לולא שונו כללי התחרות: כל המדינות המתחרות משתתפות בחצי הגמר למעט "4 הגדולות".

בשנת 2024 השתתפה בקדם המולדובי לאירוויזיון 2024, *Etapa națională 2024*, עם השיר "In the Middle". היא זכתה בו במקום הראשון, ונבחרה לייצג את מדינתה באירוויזיון בפעם השנייה בחייה. היא הופיעה בחצי הגמר הראשון שהתקיים ב-7 במאי וכשלה בניסיונה להעפיל לגמר.

## דיסקוגרפיה
### [[סינגל]]ים
*Intre Ieri Si Azi - 2001
*Zbor De Dor - 2003
*Fight - 2007

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות פופ
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2007
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2024
קטגוריה:זמרות מולדובניות
קטגוריה:נציגי מולדובה באירוויזיון
קטגוריה:ילידות 1979
הקטור באליי

**הקטור באליי** (נולד ב-16 בנובמבר 1950 בסן ניקולאס דה לוס ארוז'וס) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת השוער. במונדיאל 1978 היה השוער המחליף של קבוצתו. בגלל שיעור קומתו של עמיתו, השוער אובלדו פיליול, הוא כמעט שלא השתתף במשחקים של הנבחרת הלאומית של ארגנטינה בשנה זו, אך הופעתו במשחק הידידות בין ארגנטינה לגרמניה זכור היטב בקרב אוהדי כדורגל.

הקריירה של באליי התחילה ב"סובלדיאה ארה" באסטודיאנטס דה לה פלטה, שם הוא היה אחד ממספר שוערים שניסו למלא את מקומו של אלברטו פולטי שהורחק. באליי, שהיה מוכר בכינוי "שוקולד" בשל עורו הכהה, שיחק גם בהוראקן, באינדפנדיינטה ובטאז'רס דה קורדובה שם נפצע בצורה קשה במשחק האחרון של עונת 1982/83. מחליפו במשחק היה אנחל קומיסו, שזאת הייתה הופעתו הראשונה במדי הקבוצה הזאת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שוערי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני אסטודיאנטס לה פלאטה
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו קולון
קטגוריה:כדורגלני הורקאן
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה
קטגוריה:כדורגלני טאז'רס (קורדובה)
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1978
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1950
קיר (קוקטייל)

**קיר** (בצרפתית: **Kir**) הוא קוקטייל יין המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי המורכב מ 90 מ"ל יין לבן ו-10 מ"ל קרם דה קסיס.

בצרפת נהוג לשתות משקה זה כאפריטיף. מקורו של המשקה בבורגונדי והוא קרוי על שם פליקס קיר , ראש העיר של דיז'ון שבבורגונדי, אשר הגיש את המשקה לאורחים רשמיים שביקרו בעירו והפך את המשקה לפופולרי. המשקה שילב את שני התוצרים העיקריים של האזור - היין וליקר קרם דה קסיס העשוי מענבי שועל שחורים.

את הקוקטייל נהוג להגיש בכוס שמפניה.

## סוגי הקוקטייל
ישנן מספר וריאציות ידועות של קוקטייל זה:
* **קיר רויאל** (**Kir Royal**) - שמפניה מחליפה את היין הלבן.
* **קיר פטילאן** (**Kir Pétillant**) - יין נתזים מחליף את היין הלבן.
* **קרדינל** (**Cardinal**) - יין אדום במקום יין לבן.
* **קיר אימפריאל** (**Kir Imperial**) - כמו קיר רויאל, רק שליקר פטל מחליף את הקרם דה קסיס.
* **קיר נורמנד** (**Kir Normand**) - סיידר מנורמנדי מחליף את היין הלבן.
* **קיר ברטאן** (**Kir Breton**) - סיידר מברטאן מחליף את הקרם דה קסיס.
* **סיידר רויאל** (**Cidre Royal**) - הקוקטייל מכיל סיידר וקלבדוס בנוסף לקרם דה קסיס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אפריטיפים
קטגוריה:המטבח הצרפתי
קטגוריה:קוקטיילי יין
קטגוריה:משקאות הקרויים על שם אישים
מדיאש

**מדיאש** (ברומנית: **Mediaş**; בהונגרית: **Medgyes**; בגרמנית: **Mediasch**) היא עיר במחוז סיביו, חבל טרנסילבניה, רומניה.
ממוזער|300px
מדיאש היא העיר השנייה בגודלה במחוז סיביו ומספר תושביה נכון למרץ 2002, הוא 55,153. לפי אותם נתונים חיים בעיר 45,376 רומנים, 6,554 הונגרים, 1,959 צוענים, 1,150 גרמנים ועוד 114 אחרים. העיר שוכנת באגם האמצעי של נחל טרנבה הגדולה, במרחק של 39 ק"מ מסיגישוארה ו־41 ק"מ מבלאז'. המרחק עד לבירת המחוז סיביו הוא 55 ק"מ. במרחק 18 ק"מ ממדיאש נמצא אתר מרפא תיירותי בשם באזנה. האזור מפורסם ביינותיו שהוזכרו גם בספר "דרקולה".

מלכי הונגריה הושיבו במקום, במהלך המאה ה-12 והמאה ה-13 מתנחלים גרמנים הקרויים סאשים. העיר מוזכרת לראשונה במסמך משנת 1267. ולאד המשפד נכלא במקום בעקבות סכסוך עם מלך הונגריה ונסיך טרנסילבני, שטפן בטורי, נבחר במקום זה למלך פולין.

## הקהילה היהודית
### בית הכנסת
אומנם אין יהודים בעיר מדיאש כיום, אך יש בה בית הכנסת הגדול והמפואר, שנבנה בשנת 1896. בימי הזוהר שלו הכיל בית הכנסת כ־1,000 מקומות, היו בכ-200 מתפללים קבועים, אך הם או עזבו ברבות השנים, או נרצחו בשואה. לבית הכנסת היו תקרה וקירות מעוטרים בציורים יפים, אך כיום הם מתקלפים ומוזנחים.

### אחרי מלחמת העולם השנייה
לאחר מלחמת העולם השנייה, עזבו כל חברי הקהילה היהודית את העיר והמקום נותר ריק ועזוב במשך שנים רבות. רק בתחילת המאה ה-21 החלו לשקם את בית הכנסת ואת המתחם כולו, הכולל גם את בית הרב, את בית הספר היהודי ואת המקווה. עבודות השיקום נעשו בהתנדבות ובתקציבים נמוכים וכללו את ניקיון המבנים ואת טיפוח החצרות, במטרה להפוך את המקום למרכז מורשת ותרבות אזורית.

בסביבות שנת 2013, נמצאו בקומה השנייה, בעזרת הנשים, מאות מסמכים, תמונות, חפצים וספרי תפילה, כולם מכוסים בשכבות אבק וחלקם מתפוררים למגע. בשנים שלאחר מכן החלו בפעולות אחסון ושימור של הפריטים שנמצאו וחלקם נשמרים בארכיון קטן, אולם העבודה עוד רבה ובינתיים החפצים, כמו גם המבנה עצמו, ממשיכים להתפורר ולהיהרס. באין יהודים באזור, סדר העדיפויות של השקעת המשאבים והתקציבים לא פועל לטובת המקום. כיום מתקיימים במתחם קונצרטים וערבי קולנוע, וגם ראש השנה היהודי וחגים נוספים מצוינים, באירועים משותפים עם הכנסייה הקתולית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
קטגוריה:טרנסילבניה: היסטוריה
סומית

שמאל|ממוזער|250px|סומית - תרשים
**סומית** (שם מדעי: *Typhlocaris*) היא הסוג היחיד של סרטן במשפחת Typhlocarididae.
## מאפיינים
הסומית היא סרטן ארוך בטן, שאורכו כחמישה סנטימטרים, בעל עשר רגליים (דקה-פודה), שלושה זוגות מחושים (הנחוצים לתפקוד בחושך מוחלט) כשלשתי זוגות הרגליים הקדמיות צבתות, העוזרים לו לחוש תנודות במים. הוא חסר פיגמנט וחסר עיניים. הסומית ניזונה על סרטנים הקטנים ממנה.

קיימות שתי סברות למקורה של הסומית. או שמקורה מהים התיכון או שהיא התפצלה ממין שחי בים התיכון ונכחד באירוע המסיני (התייבשות כמעט מוחלטת של הים התיכון לפני כ-5 מיליון שנה), כאשר הסומית שרדה בזכות הסתגלותה למי התהום.

סרטנים אלה התגלו במקומות המזוהים עם שולי האוקיינוס הקדום ים טתיס, אשר החלק שנותר ממנו היום הוא הים התיכון. הם נמצאו בלוב ליד העיר בנגאזי, באיטליה, במערות במחוז פוליה, ובישראל במערת איילון ובטבחה בצפון ים כנרת.

## מינים
עד כה התגלו ארבעה מיני סומית, שניים מהם אנדמיים לאזורי מחיה מצומצמים בישראל.
***[[סומית איילון]]** *Typhlocaris ayyaloni* צורנמל, 2008
***[[סומית הגליל]]** *Typhlocaris galilea* קלמן, 1909
**[[Typhlocaris lethaea]]* פאריסי, 1920
**[[Typhlocaris salentina]]* קארולי, 1923

## ראו גם
* מערת איילון
* טרוגלוביטים
* שטרגליים
* טתיסבאנה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טיפלוקרידיים
קטגוריה:טרוגלוביטים
אבוס

שמאל|ממוזער|250px|אבוס לכבשים
**אֵבוּס** הוא מתקן מוארך, עשוי עץ או אבן על פי רוב, המשמש להזנה של בהמות, הן במשק החי והן במרעה.

בתנ"ך מוזכר האבוס ב: . הפסוק בא כתוכחה לבני ישראל ומנגיד בין השור, שמכיר את קונהו ויודע שהוא דואג לצרכיו, והחמור, שמכיר את האבוס שבו מניח לו בעליו את מזונו, לבין עם ישראל, שאינו יודע שאלוהים הוא הדואג לו.

על פי הברית החדשה, ישו נולד בעת שהוריו היו בדרכם מנצרת לבית לחם ובהיעדר מקום לינה, הושכב התינוק באבוס. מאז מופיע האבוס בהמחזות של לידת ישו הנערכות בחג המולד.

במשק החי המודרני מותקנים אבוסים לפי תקני רווחה והיגיינה מתקדמים.

## ראו גם
* שוקת
* חווה חקלאית 
* קולומבריום

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חקלאות
קטגוריה:הזנת חיות משק
דיפלודוקוס הלורום

ממוזער|מודל של דיפלודוקוס בבזל
**דיפלודוקוס הלורום** (שם מדעי: *Diplodocus hallorum*) הוא מין גדול במיוחד של הדינוזאור הזאורופוד **[[דיפלודוקוס]]**. דיפלודוקוס הלורום חי בסוף תור היורה מתקופת הקימרדג'יאן (Kimmeridgian) עד תקופת הטיתוריאן (Tithonian), בין 154 מיליון ל-144 מיליון שנה לפני זמננו.

כשנתגלה, הוא נחשב לאחד הדינוזאורים הגדולים ביותר על פני אדמות. הוא היה גדול כל כך, עד ששמו שניתן לו הוא **סיסמוזאורוס** (תרגום: לטאה מרעידת אדמה). דיפלודוקוס הלורום היה דינוזאור צמחוני. בתחילה, חשבו שדיפלודוקוס הלורום מהווה סוג נפרד (**סיסמוזאורוס**), אך מחקרים שבוצעו לאחרונה הראו שמדובר במין גדול של דיפלודוקוס וב-2004 שונה שמו ל-**דיפלודוקוס הלורום**. גם הערכות על גדלו קטנו באופן ניכר, ועומדות כעת על אורך של  ומשקל של 27 טון מטרי.

## תיאור וגילוי
השם "סיסמוזאורוס" ניתן לשלד חלקי שנתגלה ב-1979 בניו מקסיקו וכלל חוליות, אגן וצלעות.
אבני הקיבה שלכאורה נמצאו ליד המאובנים נראו כחלוקי נחל. הגילוי זכה להכרה רשמית ב-1991. כחבר בסוג "דיפלודוקוס" דיפלודוקוס הלורום היה שייך למשפחת הדיפלודוקיים. כמוהם, היו לו נחיריים בקצה האף (למרות שחורי הנחירים בגוגולת היו בחלק העליון של ראשו) ורגליו הקדמיות היו קצרות במקצת מרגליו האחוריות.

## גודל
כאשר תואר לראשונה ב-1991, דייוויד ג'ילט חישב שאורכו של דיפלודוקוס הלורום הגיע עד , דבר ההופך את הפרט הבודד הזה לדינוזאור השני בארכו שהתגלה, שני בארכו לאמפיקוליאס פרג'ילימוס שמעט מאוד מאובנים נתגלו ממנו, ויש המשערים שאף הוא היה לא אחר מאשר דיפלודוקוס בעל אורך שיא של "בסביבות 73 מטרים" הערכות לגבי משקלו נקבו במספרים גבוהים של עד 113 טונות. בחלוף הזמן, תיאורים והערכות אלו התבררו כמוגזמים. מחקרים אחרונים מראים שאורכו היה רק  (קצר מהסופרזאורוס) ושמשקלו היה בין 22 ל-27 טונות (קל יותר מהסופרזאורוס ומהאפטוזאורוס). הערכות אלה מתבססות על ממצא המראה שחוליית הזנב הענקית שנמצאה הייתה ממוקמת קדימה יותר בזנב מאשר ג'ילט העריך. המחקר מראה שבשלד השלם של הדיפלודוקוס שנמצא במוזיאון קרנגי להיסטוריה של הטבע בפיטסבורג, פנסילבניה שעליו ההערכה של הדיפלודוקוס הלורום הסתמכה, חוליית הזנב ה-13 הייתה שייכת לדינוזאור אחר, דבר שהביא לסטייה של כ-30 אחוזים בהערכות.

## ראו גם
* דיפלודוקוס
* דינוזאורים

## קישורים חיצוניים

* מאמר של ScienceDaily על הפחתה בהערכת גודלו של הדיפלודוקוס הלורום
* דיפלודוקוס הלורום , באתר מילון הדינוזאורים
* סרט על דיפלודוקוס הלורום

## הערות שוליים

קטגוריה:דיפלודוקיים
גולאש

ממוזער|350px|גויאש מוגש בקדירה
ממוזער|350px|גויאש בקדירה כפרית מסורתית, מבושלת על אש פתוחה
**גולאש** (בהונגרית: **Gulyás** - "גויאש" פירושו רועה בקר) הוא מרק סמיך הנוטה לנזיד שמקורו בהונגריה. מרק זה מכיל לרוב בשר בקר, בצלים, פלפל אדום או גמבה ופפריקה. יש המתבלים את התבשיל ביין.

## מאפיינים
המרק יכול להיות סמיך יותר או פחות לפי שימושו בארוחה וה**גולאש** או  **מרק גולאש** (Gulyásleves) הוא מוגדר כ"הונגריקום". גויאש נאכל בהונגריה תמיד כמנה ראשונה (כלומר מרק). הגרסאות של התבשיל מחוץ להונגריה הן שונות ממקום למקום (לפעמים מרק לפעמים מנה עיקרית שאיננו גולש הונגרי) ואינן דומות כאמור לגויאש ההונגרי (כמו שהפיצות האמריקאיות אינן דומות למקור, כלומר לפיצות האיטלקיות).

הגולאש הוא סמלו של המטבח ההונגרי, אולם הוא פופולרי בכל מרכז אירופה וארצות הבלקן. מקורו של מזון זה במאכל שהכינו רועי בקר החל מימי הביניים. נזיד זה התבשל בסיר מעל אש גלויה והיווה ארוחה שלמה. מאכל זה נחשב למאכל ביתי וחורפי, והיה נפוץ בשל פשטות הכנתו. הבישול הממושך מאפשר שימוש בחלקי בשר פחות איכותיים (ולכן זולים יותר) ובשל כך היווה הגולאש מאכל של פשוטי העם והשכבות הסוציו-אקונומיות הנמוכות. כיום הגולאש הוא מאכל פופולרי במדינות רבות.

## גולאש צמחוני
מאז שהחל ייבוא שיטתי ועקבי של תחליפי בשר שונים מסין לאירופה (אשר פותחו בעיקר על ידי נזירים בודהיסטים במזרח אסיה), החלו מופיעות גם גרסאות צמחוניות של הגולאש הנאכלות למשל על ידי צמחונים וטבעונים בהונגריה ומחוצה לה.

## קישורים חיצוניים

* גולאש - תיאור ומתכונים באתר מתכונים.נט
* 
* מתכון באתר על השולחן
* אייל שני, מתנת הרועים ההונגרים, מתכון לגולאש באתר וואלה
* 

קטגוריה:המטבח הצ'כי
קטגוריה:המטבח ההונגרי
קטגוריה:המטבח הקרואטי
קטגוריה:המטבח האלבני
קטגוריה:המטבח הפולני
קטגוריה:המטבח הסרבי
קטגוריה:המטבח הליטאי
קטגוריה:המטבח הרוסי
קטגוריה:מרקים
קטגוריה:נזיד
קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:מאכלי בשר
טתיסבאנה

**טתיסבאנה** (שם מדעי: *Tethysbaena*) סוג במשפחה Monodellidae מקבוצת הסרטנאים. המין *Tethysbaena relicta * זוהה בישראל במעיין חם בשנת 1962.

לפי מקומות הימצאותם מניחים כי בעידן המיוקן הם חיו בתחום הים טתיס. הם צאצאים לבעלי חיים שחיו בים הפתוח.

ייחודם של הסרטנים הוא בכך שהם נושאים את ביצי הרבייה בצידי הגוף ולא צמוד לבטן או לגב כשאר הסרטנים.

## מינים בסוג טתיסבאנה
**T. aiakos*
* *T. argentarii*
**T. atlantomaroccana*
* *T. calsi*
**T. colubrae*
* *T. coqui*
* *T. gaweini*
**T. haitiensis*
* *T. halophila*
* *T. juglandis*
* *T. juriaani*
* *T. lazarei*
* *T. relicta*
* *T. sanctaecrucis*
* *T. scabra*
* *T. scitula*
* *T. siracusae*
* *T. somala*
* *T. stocki*
* *T. tarsiensis*
**T. texana*
* *T. tinima*
* *T. vinabayesi*
## ראו גם
* מערת איילון
* טרגלוביטים
* שטרגל 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שטרגליים
טרנטלה

**טרנטלה** (באיטלקית: **Tarantella**) הוא ריקוד איכרים במשקל 6/8 שמוצאו מדרום איטליה.

הטרנטלה הוא ריקוד עליז ומהיר שמקצבו הולך וגובר בהדרגה, עד לסיומו. השם טרנטלה משמש גם ליצירות מוזיקליות בסגנון זה. מקובל לנגן את הטרנטלה בליווי גיטרה, טמבורין ו/או קסטנייטות.

שם המחול קרוי על שמו של עכביש הטרנטולה שעקיצתו, לפי אמונה שגויה מימי הביניים, הייתה גורמת למחולית. גישה אחרת סבורה ששמו של המחול נובע מהעיר מטאראנטו שבדרום איטליה.

במאה ה-19 הולחנו טרנטלות רבות, המאופיינות בסגנון מבריק ווירטואוזי של תנועה מתמדת (למשל בידי שופן, ליסט, ובר ורחמנינוב; מנדלסון שילב טרנטלה בפרק האחרון של הסימפוניה האיטלקית).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מחול
קטגוריה:מוזיקה איטלקית
קפזנבאים

**קְּפַזַּנְבָאִים** או **קְפִיץ-זַנְבָאִים** (שם מדעי: Collembola) היא הגדולה בין שלוש הסדרות של מחלקת הזנבאים. השתיים האחרות הן קדם-זנבאים ודוזנבאים. הם בעלי לסתות פנימיות, אולם הן לא דומות האחת לשנייה יותר מאשר החרקים בעלי "לסתות חיצוניות".

מחקרים גנטיים מעודכנים מצביעים על כך שהסדרה *Collembola* התפתחה אבולוציונית אחרת משאר הסדרות במערכת שש-רגלים. הבדיקה בוצעה על פי הקריטריון של רציפות המיטוכונדריה.

האיברים של הקפזנבאים הם בדרך כלל קצרים מ-6 מ"מ. האיבר מתגמש לשישה או פחות חלקים. הוא בעל גמישות כמו לצינור, אשר מתחיל את הקפיצה מהחלק הראשון. הגמישות שלו מאפשרת לו לקפץ, ומכאן שמו, כאשר הוא חש בסכנה. קיים גם מעין "קפיץ" המאפשר לו לזנק בעת הצורך.

הקפזנבאים מצויים בחומרי פסולת של ירק והם אחראיים לייצור הדשן הטבעי בקרקע. מספרם נאמד כאחד הגדולים מבין בעלי החיים המצויים בעולם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1870
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון לובוק
קטגוריה:שש-רגלים
קטגוריה:אוכלי רקבובית
סעדיה בן יוסף

הרב **סעדיה בן יוסף** היה מחכמי תימן במאה ה-16, רבה של העיר ג'יבלה ופייטן.

קיים מידע מועט על קורות חייו של הרב בן יוסף. הוא מוזכר בספר "המוסר", חיבורו של הרב זכריה אלצ'אהרי. בספר זה מתאר הרב אלצ'אהרי קהילות ודמויות שהכיר בנסיעותיו בעולם. הוא כותב על הרב סעדיה בן יוסף:

כמו כן, הרב אלצ'אהרי מציין את בקיאותו בתנ"ך בש"ס וברמב"ם ובפירושי רס"ג. לדבריו, הרב סעדיה חי בצנעא בזמן הרדיפות האנטי-יהודיות של 1568 ולאחר מכן בג'יבלה. הרב סעדיה בן יוסף חיבר כמה פיוטים, חלקם פורסמו על ידי אברהם צבי אידלסון בספרו "שירת תימן".

## לקריאה נוספת
* משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן חלק א, עמוד 409.
* הרב יצחק רצאבי, שולחן ערוך המקוצר, מבוא הספר פרק א - 'השתלשלות חכמי התורה בתימן לדורותיהם' - עמוד 13.

## קישורים חיצוניים
* 
* Saadiah, Encyclopaedia Judaica

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-1600
קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:רבני מרכז תימן
קטגוריה:ראשוני האחרונים
איסיק קול

ממוזער|250x250px|תמונת לווין של אגם איסיק קול, האגם בלב ההרים. ספטמבר 1992
שמאל|ממוזער|250px|חוף באיסיק קול

**איסיק קול** (בקירגיזית: **Ысык-Көл**, ברוסית: **Иссык-Куль**) הוא אגם הנמצא במזרח קירגיזסטן. הוא נמצא צפונית לרכס טיין שאן ודרומית להרי קונגיי אלאטאו . האגם נמצא בגובה של 1,606 מטר מעל פני הים. שטחו 6,236 קמ"ר ועומקו המרבי 668 מטר.

זהו האגם ההררי השני בגודלו בעולם לאחר אגם טיטיקקה באמריקה הדרומית וכן אגם המלח השני בגודלו בעולם לאחר הים הכספי. הוא ניזון ממעיינות ומכ-118 נהרות ונחלים המביאים את מי הפשרת השלגים והקרחונים באביב ובקיץ.

פירוש שמו הוא "האגם החם". מקור השם בכך שמימיו אינם קופאים בחורף, גם כשהטמפרטורה סביבו נמוכה מנקודת הקיפאון, בשל צירוף של גורמים: מליחות נמוכה (סביב 0.6% בהשוואה ל-3.5% במי ים), גוף מים עמוק ופעילות גאותרמית תת-קרקעית.

האקלים באזור האגם הוא יבשתי קיצוני, הגורם להבדלים גדולים בין החורף לקיץ: הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא כ-22 מעלות צלזיוס, אולם נרשמו מקרים של 40 מעלות צלזיוס. בחורף ממוצע הטמפרטורות הוא כ-5 מעלות צלזיוס, אך היו רישומים של 30- מעלות צלזיוס ואף פחות מזה.

תיירים רבים מגיעים לאגם בעיקר מפני שזהו האגם הגדול ביותר בקירגיזסטן, בגלל יופיו והנוף היפה סביבו.

האגם וסביבתו מוכרזים על ידי ארגון אונסק"ו כשמורה ביוספרית מאז שנת 2001.

## קישורים חיצוניים

* About Issyk-Kul
* The Issyk-Kul Hollow
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אסיה: ימות ואגמים
קטגוריה:קירגיזסטן: שמורות ביוספריות
קטגוריה:אגמים טרמינליים
קטגוריה:אגמים הרריים
קטגוריה:אתרי רמסר
אמפולה

[ממוזער| אמפולת הספד המייצגת את סנט מנאס וסנט [טקלה הקדושה|תקלה (טרקוטה, המאה ה-6, מוזיאון הלובר )]]
**אמפולה** (בלטינית: **ampullae**) הייתה כלי עגול וקטן ברומא העתיקה שהיה עשוי בדרך כלל מזכוכית, עם שתי ידיות, ושימש לעיתים למטרות פולחן. צלוחיות מאוחרות יותר היו לעיתים קרובות חסרות ידית ושטוחות יותר, ובהן נעשה שימוש עבור מים קדושים או שמן קדוש בימי הביניים. הן נרכשו לעיתים קרובות כמזכרות של עלייה לרגל, כמו אמפולות המתכת של מונזה מהמאה ה-6 החומרים מהן מיוצרות האמפולות כוללים זכוכית, קרמיקה ומתכת. אונגואנטריום (Unguentarium) הוא כינוי לבקבוק שמאמינים ששימש לאחסון בושם, ויש חפיפה ניכרת בין שני המונחים, האחד (אמפולה) מוגדר לפי צורה והשני - לפי מטרה.

האמפולה הקדושה מזכוכית הייתה חלק מטקס ההכתרה הצרפתי והאמינו שיש לה מקורות אלוהיים. אמפולה דומה ועדכנית היא האמפולה שבין תכשיטי הכתר של המלכה המאוחדת,  שהיא כלי חלול, מוזהב, בצורת נשר, שממנו יוצק את שמן המשחה הארכיבישוף מקנטרברי בעת משיחת ריבון בריטי חדש בעת טקס הכתרת מלכי בריטניה. האמפולה הדנית, ששימשה במהלך משיחת המלך בתקופת האבסולוטיזם, היא בצורת גליל, עשויה זהב ומעוטרת במוטיבים של פרחים מאמייל ויהלומים. 

המונח נמצא בשימוש מודרני למיכלים קטנים וסגורים הרמטית, בדרך-כלל מזכוכית או מפלסטיק, שנועדו לאחסן ולשמור חומרים רגישים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנות רומא העתיקה
קטגוריה:כלי קיבול
אנטי-אפיפיור

**אנטי-אפיפיור** הוא כינוי לאדם הטוען להיותו האפיפיור החוקי, כנגד האפיפיור המוכר על ידי הכנסייה הקתולית אשר זכה לתמיכה בקרב חלק מן הציבור הקתולי. 

חלק ניכר מן האנטי-אפיפיורים הוכרו על ידי פלגים של קרדינלים אשר לא קיבלו עליהם את האפיפיור הנבחר. גם בתקופה המודרנית יש הטוענים כי הם האפיפיורים, אך הם נתמכים על ידי מעטים בלבד ובדרך כלל אינם נחשבים כאנטי-אפיפיורים במובן הקלאסי של המונח, ובכלל זה כתות שהתפלגו מן הכנסייה הקתולית, אשר דוחות את ועידת הוותיקן השנייה ואינן מכירות באפיפיורים שמונו מאז הוועידה ההיא. במקרים מסוימים קשה להיסטוריונים לקבוע מי היה אפיפיור לגיטימי ומי היה אנטי-אפיפיור.

ברשימה הרשמית של האפיפיורים שמפרסם הוותיקן, מופיעה הערה לצד שמו של האפיפיור לאו השמיני (963–965): "בתקופה זו, כמו גם באמצע המאה ה-11, היו קיימות מחלוקות רבות בבחירת האפיפיור וקשה לקבוע איזה צד הצליח לקבוע את יורשו של פטרוס הקדוש. אי הוודאות גורמת לכך שלעיתים עדיף להתעלם ממינוים של מספר אפיפיורים לאחר מינוי מעורר מחלוקת". בכל המקרים ברור שאם אחד מן הטוענים לתואר אפיפיור היה אכן האפיפיור, הרי שהשני היה "אנטי-אפיפיור", שכן טענת כל אחד מהם לתואר הייתה מקובלת על רבים. 

בשנים 1378–1417, תקופה המכונה הקרע המערבי, כיהנו במקביל שני טוענים לכהונת האפיפיור (ברומא ובאביניון), ובשלב מסוים אף שלושה.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:הכס הקדוש
אגדת צאר סאלטן

**אגדת הצאר סאלטן** או בשמה המלא **אגדת צאר סאלטן, של בנו גיבור חיל הנסיך גווידון סאלטנוביץ' ונסיכת הברבור היפהפייה** (ברוסית: Сказка о Царе Салтане, о сыне его славном и могучем богатыре Князе Гвидоне Салтановиче и о прекрасной царевне лебеди) היא סיפור מחורז שנכתב על ידי אלכסנדר סרגייביץ' פושקין בשנת 1831.

טקסט האגדה היה לליברטו לאופרה בעלת שם זהה של רימסקי קורסקוב (ממנה לקוח הקטע מעוף הדבורה).

הסיפור עובד לסרט קולנוע באותו שם שייצא לאקרנים בפברואר 2026.
## עלילה
הסיפור מגולל את עלילותיהן של שלוש אחיות, אשר הצעירה בהן נבחרת על ידי הצאר סאלטן להיות לו לאישה. שתי האחרות מקבלות את תפקיד הטבחית המלכותית ותפקיד הטווה המלכותית. הן מקנאות באחותן וכשהצארינה יולדת את בנה, הנסיך גווידון, הן משליכות אותה יחד עם התינוק לים בתוך חבית.

התינוק גדל ומתבגר בתוך החבית ומתחנן לגלים שישמרו עליהם ולא יפגעו בהם לרעה. הים נענה לבקשתו ומביא את החבית לחוף. כשהם מגיעים לחוף, הנסיך הצעיר בונה לעצמו חץ וקשת ויוצא לצוד. בדרכו הוא רואה נשר התוקף ברבור לבן יפהפה. הנסיך יורה בנשר ללא היסוס. הברבור מגלה לנסיך שהוא בעצם בחורה יפה והוא הצילה מידי מכשף אכזר. כמו כן, מבטיחה הבחורה שלא תשכח את מעשה החסד שלו.

בעזרת הקסמים של מלכת הברבור הנסיך מקים באי ממלכה מפוארת. כעבור זמן מלחים של הצאר סאלטן מגיעים לאי, חוזרים ומספרים למלך על הממלכה המופלאה. מוקסם מהסיפורים, הצאר סאלטן מבקש להפליג אל האי אך הטבחית והטווה מנסות למנוע זאת ממנו בעזרת ספורי נפלאות על מקומות אחרים בהם עוד לא ביקר. לבסוף מפליג הצאר סאלטן אל האי ושמח לגלות שם את אשתו, אותה חשב למתה.

## קישורים חיצוניים

* [מלל האגדה (ב[רוסית])]
* תרגום האגדה לעברית (אנה ארחיפוב)

קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:יצירות אלכסנדר פושקין
גשר מבצע ארנון

**גשר מבצע ארנון** (לשעבר **גשר המיתרים**) בפתח תקווה הוא גשר מעוגן כבלים המשמש להולכי רגל העובר מעל ציר ז'בוטינסקי בפתח תקווה ומחבר את בית חולים בילינסון, את הקניון הגדול, ואת "הפארק הגדול" ובו פארק שעשועים על שם עוזי חיטמן.

הגשר תוכנן על ידי האדריכל הספרדי הנודע סנטיאגו קלטרווה, שתכנן גשר דומה בכניסה לירושלים. בשנת 2024 נקרא הגשר על שמו של מבצע ארנון. 

## מבנה
הגשר בנוי בצורה של האות הלטינית Y, ובעל נגישות מלאה לאנשים עם מוגבלויות, כך שבקצה הצפוני שלו העלייה לגשר היא באמצעות כבשים, ובקצה הדרומי ישנה מעלית לצד המדרגות המובילות על הגשר. לגשר 31 מיתרים המחולקים כך: תשעה מיתרים יורדים מן התורן לאורכו של כל כבש, שלושה נוספים עולים כאחד מן הקרקע שבין שני הכבשים אל התורן, ועשרה יורדים מן התורן ופרוסים לאורכה של הצלע המרכזית של הגשר.
## היסטוריה
את הקמת הגשר יזמה עיריית פתח תקווה ויזמי הקניון הגדול בשנת 1999, במטרה לחבר את הקניון לבית החולים בילינסון מבלי לפגוע בתנועת כלי רכב ברחוב ז'בוטינסקי. הקמת הגשר אושרה באוגוסט 2001 והקמתו הייתה אמורה להימשך כשנה, בעלות של 2.5 מיליון דולר. במקביל להקמת הגשר הורחב ציר ז'בוטינסקי עבור תוואי הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן, שעובר במרכז הכביש.

את הגשר בנתה חברת רמט והוא נפתח למעבר הולכי רגל ב-6 בספטמבר 2006, לאחר שפתיחתו התעכבה מספר שנים, בעקבות סכסוך משפטי בין עיריית פתח תקווה לבין בעלת הקרקע שעליה יושבת אחת מרגלי הגשר. טקס הפתיחה הרשמי של הגשר נערך בדצמבר 2006, בהשתתפות סנטיאגו קלטרווה.

סמוך לגשר הנוכחי עמד בעבר גשר פרסה אפור שנקרא "גשר בילינסון" שנהרס ב-14 בספטמבר 2006, זמן קצר לאחר פתיחתו של הגשר הנוכחי לשימוש. גשר בילינסון תוכנן עוד בסוף שנות ה-60, עוד טרם היו רמזורים על ציר ז'בוטינסקי בפתח תקווה ותאונות רבות אירעו בין מכוניות לחוצי הכביש.

באוגוסט 2024 נקרא הגשר בשם **גשר** **מבצע ארנון** על שם מבצע ארנון, מבצע לשחרור חטופים ברצועת עזה במהלך מלחמת חרבות ברזל שבו נפל לוחם הימ"מ רפ"ק ארנון זמורה.

## ראו גם
*גשר המיתרים הירושלמי

## קישורים חיצוניים

* גיא שחר, סיפורו של גשר קלטרווה בפתח תקווה, כולל אלבום תמונות
* 


תמונה:Caltrava bridge in Petah Tikva066.jpg|מראה על הגשר לכיוון פארק פתח תקווה
קובץ:Caltrava bridge in Petah Tikva067.jpg|תקריב של המחט
קובץ:Caltrava bridge in Petah Tikva074.jpg|ספסלים על הגשר
קובץ:Caltrava bridge in Petah Tikva080.jpg|המדרגות אל רחוב ז'בוטינסקי בצידו הדרומי של הגשר
קובץ:Caltrava bridge in Petah Tikva02.jpg|גשר מבצע ארנון והקניון הגדול
קובץ:Caltrava bridge in Petah Tikva03.jpg|גשר מבצע ארנון והקניון הגדול
קובץ:Caltrava bridge in Petah Tikva04.jpg|גשר מבצע ארנון והקניון הגדול
קובץ:Caltrava bridge's strings.jpg|המיתרים של הגשר
קובץ:PikiWiki Israel 7927 the chords bridge in petakh tikva.jpg| הגשר והכביש תחתיו


## הערות שוליים

מיתרים (פתח תקווה)
מיתרים (פתח תקווה)
קטגוריה:פתח תקווה: תחבורה
קטגוריה:מבנים שתכנן סנטיאגו קלטרווה
קטגוריה:פתח תקווה: מבנים
קטגוריה:כביש 481
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל: אבידות והנצחה
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: גשרים
עיצור הברתי

**עיצור הברתי** בתחום הפונולוגיה, הוא עיצור המשמש כגרעין הברה, במקום תנועה. רק עיצורים סונורנטיים יכולים לשמש כעיצורים הברתיים, בגלל הדמיון האקוסטי בינם ובין תנועות.

על פי רוב, גרעין ההברה (הנושא את הטעם או את הטון) הוא תנועה, אך יש שפות (למשל, אנגלית) שבהן גם עיצורים מסוימים יכולים לשמש גרעין הברה. בדרך כלל מדובר בעיצורים סונורנטיים: l, r, n. למשל, בהגייה האנגלית של המילה bottle, אין תנועה בהברה השנייה, והעיצור /l/ משמש כגרעין ההברה.

מפורסם משפט שובר השיניים הצ'כי Strč prst skrz krk, בו כל גרעיני ההברות הם עיצורים הברתיים ואין בו אף תנועה.

## ראו גם
* הלחנה סילאבית

קטגוריה:פונולוגיה
טרנטינו-אלטו אדיג'ה

**טְרֶנְטִינוֹ-אַלטוֹ אַדיגֶ'ה** או: **טרנטינו-זידטירול** (באיטלקית: **Trentino-Alto Adige**, בגרמנית: **Trentino-Südtirol**; "דרום טירול") הוא מחוז אוטונומי בעל סטטוס מיוחד בצפון איטליה. המחוז מורכב משתי נפות שהן בעצמן אוטונומיות: נפת טרנטו ונפת דרום טירול.

## היסטוריה
האזור היה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית וקודמתה האימפריה האוסטרית מהמאה התשיעית עד סיפוחו על ידי איטליה ב-1919, וזו הסיבה שרוב תושביו דוברים גרמנית נכון ל-2021. בין 1919 ל-1947 היה שמו הרשמי "ונציה טרידנטינה" (Venezia Tridentina), ובין 1947 ל-1972 היה שמו "טרנטינו-אלטו אדיג'ה / טירול אטשלנד" (Trentino-Alto Adige/Tiroler Etschland). 

שמו האיטלקי של האזור טרנטינו-אלטו אדיג'ה, ולעיתים קוראים לו "טרנטינו-זידטירולו". יחד עם מדינת טירול האוסטרית, הוא מיוצג באיחוד האירופי בשם האזור האירופי טירול-דרום טירול-טרנטינו (בגרמנית: **Europaregion Tirol-Südtirol-Trentino**, באיטלקית: **Euregio Tirolo-Alto Adige-Trentino**).

בתחומי המחוז נמצאים הרי הדולומיטים, אגם קארצה ויעדי תיירות רבים אחרים. בשל המסורת הגרמנית-אוסטרית של המחוז, הוא היה הראשון באיטליה בו החלו להתקיים שוקי חג המולד, ועד היום נערכים בו שוקי חג המולד הגדולים ביותר באיטליה, המושכים אליהם תיירים רבים.

גם כיום חלקים נרחבים של האזור מאוישים על ידי רוב דובר גרמנית. איטלקים רבים שמתגוררים כיום באזור הגיעו אחרי שהאזור סופח לאיטליה, בין היתר בעקבות מדיניות ממשלתית במיוחד בתקופת מוסוליני. בשנת 1927 נכתב ההמנון של האזור "לה מונטנרה".
[ימין|ממוזער|220px|מפת שתי הנפות האוטונומיות. ירוק - רוב דוברי גרמנית, אדום - רוב דוברי איטלקית, כחול - רוב דוברי [לדינית]]

## קישורים חיצוניים

*  
* שוקי חג המולד במחוז טרנטינו-אלטו אדיג'ה, כתבתה של דלית קצנלנבוגן באתר GOTRAVEL
* 
* 

*
קטגוריה:איטליה: מחוזות
קטגוריה:אזורים בעלי שלטון עצמי
קינג פייסל בייבס

**קינג פייסל בייבס** (King Faisal Babes) היא קבוצת כדורגל מהעיר קומאסי שבגאנה. קינג פייסל בייבס היא מקבוצות הכדורגל הוותיקות בגאנה ולאורך שנים הייתה קבוצת מרכז טבלה עם נטייה לחלק העליון. יריבתה הגדולה ביותר של הקבוצה היא אסאנטה קוטוקו, היריבה העירונית בעיר קומאסי. בעקבות התוצאות של עונת 2010/2011 הקבוצה ירדה לליגה השנייה.

אבובקרי יעוזה עלה ממועדון הילדים לקבוצה הבוגרת ושיחק בה עד לשנת 2005.

## הופעות בתחרויות יבשתיות
קינג פייסל בייבס השתתפה לראשונה במפעלים האפריקאיים בעונת 2005, אז השתתפה בגביע הקונפדרציה של ה-AFC והוגרלה בשלב הבתים של מפעל זה עם קבוצות FAR רבאט המרוקאית, אבניר ספורטיב דה לה מרסה התוניסאית ופלו סטאר מגינאה ולבסוף סיימה במקום השני בבית זה, מיקום המעניק לקבוצה את המקום השלישי והרביעי במשותף עם קבוצת איסמעאילי המצרית שסיימה במקום השני בבית השני.

בעונת 2006 חזרה הקבוצה לגביע הקונפדרציה האפריקאי, אז הפסידה כבר בסיבוב הראשון לקבוצת AS במקו ממאלי.

## תארים
***סגנות [[הגביע הגאנאי]]**
::(1): 2001
***חצי גמר [[גביע הקונפדרציה האפריקאי]]**
::(1): 2005

## שחקנים מפורסמים
* סמואל קופור
* איברהים טאנקו
* חביב מוחמד
* לורנס איידו
* אווסו אמפומה
* מארק אדוסיי
* איליאסו שילה
* האמזה מוחמד
* סטפן באידו
* לואיס אגיימאנג

קטגוריה:קבוצות כדורגל גאנאיות
קבוצת העשרה

שמאל|ממוזער|200px
**קבוצת העשרה** הוא שמה של קבוצת אמנים אשר פעלו בישראל בשנים 1951-1960. הקבוצה הציגה 12 תערוכות קבוצתיות ונתפשה כקריאת תיגר על האמנות המופשטת של חברי "אופקים חדשים". היא ניסתה להציב כאלטרנטיבה אמנות בעלת סממנים מקומיים ישראלים.

## הרקע להקמת הקבוצה
הרקע להקמת הקבוצה היה הצגתה של תערוכה קבוצתית בבית אגודת הציירים והפסלים בתל אביב ב-23 בפברואר 1951. המציגים, תלמידיהם של יחזקאל שטרייכמן ואביגדור סטימצקי ב"הסטודיה", פנו אל ראובן רובין, יו"ר האגודה, וזה אפשר את הצגת התערוכה. השם - "קבוצת העשרה" נבחר לפי מספר המציגים בתערוכה. על המציגים בתערוכה נמנו: אליהו גת, אלחנן הלפרן, קליר יניב, שושנה לויסון, אפרים ליפשיץ, דן קדר, משה פרופס, שמעון צבר, צבי תדמור וניסן רילוב. לדברי פרופסור גילה בלס, ייתכן ושמה של הקבוצה נועד גם למנוע מן הביקורת להטביע "חותם אידאולוגי כלשהו על המציגים".

## פעילות קבוצת העשרה
הגרעין המקורי של הקבוצה השתנה במהלך התצוגות השונות של הקבוצה. חלק מחברי הקבוצה, ביניהם לויסון, קדר ורילוב נסעו לפריז לאחר התערוכות הראשונות ואילו אמנים אחרים הצטרפו אליה. אהרון אשכנזי לדוגמה, הצטרף לקבוצה והציג תערוכותיה החל משנת 1955. שולמית טל הצטרפה בשנת 1953. אמנים אחרים הצטרפו לתערוכות בודדות: אורי ריזמן, אריה סרטני, איצ'ה ממבוש וגרשון דוידוביץ. תערוכה של הקבוצה אשר הוצגה בשנת 1953 ובה הציגו תשעה אמנים, כונתה "תערוכת התשעה".

אמנותה של הקבוצה התקבלה כבעלת ביקורת על ההגמוניה של "אופקים חדשים", אשר הוקמה בשנת 1948. האמנות של "העשרה" הציגה אלטרנטיבה לציור המופשט האירופי-מודרניסטי, בתביעה להשיב אל תוך האמנות את הסממנים של החיים בישראל. "הרגשנו", כתבו חברי הקבוצה במניפסט התערוכה השמינית, "בצורך לחפש דרכי ביטוי חדשות לאמנות אשר מקורות יניקתה הנם הנוף והאדם הישראלי. מתוך אחידות החיים בקשנו להגיע לאחידות של צורה וסגנון. שוכנענו כי תלישות מהמציאות הסובבת אותנו ופניה למקורות זרים תביאנו לפורמליזם יבש ונוקשה ולאמנות עקרה.". 

למרות הניסיון להציג חזית אידאולוגית אחידה אל מול אנשי "אופקים", לא נותקו הקשרים האישיים והמקצועיים עם מוריהם. במאמר מאוחר מתארת קלייר יניב את הקמת הקבוצה כהמשך ישיר של הפעילות האמנותית בסטודיו הלימודי. "היה כיוון מסוים לקבוצה, אבל לא הייתה אידאולוגיה מגובשת" כתבה קליר יניב, מחברות הקבוצה. למעשה, אמנותם של חברי הקבוצה הייתה מושפעת בסגנונה גם היא מן המגמות המודרניסטיות שבאמנות האירופית. 

בסוף שנות החמישים של המאה ה-20 החלו אחדים מבין חברי הקבוצה, כגון פרופס, ליפשיץ ויניב, להתנסות במידות שונות של הפשטה בציוריהם. הקבוצה הפסיקה להציג תערוכות משותפות והתפרקה, אך הקשרים החברתיים בין חבריה השתמרו. 

חזרה לעקרונות הראשוניים של הקבוצה, כהתנגדות לאוונגרד המודרניסטי, הציג אליהו גת לאחר מלחמת יום הכיפורים, אז הקים קבוצה חדשה בשם "אקלים" ובה היו חברים אורי ריזמן, אברהם אופק, צבי אלדובי, מיכאל גרוס, טובה ברלינסקי, חנה לוי ואחרים.

## קישורים חיצוניים
ביקורות על תערוכות הקבוצה:
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ישראל: אמנות
נאד

[ממוזער|נושא נאד ב[קוריאה, 1952]]
250px|ממוזער|שמאל|חלוקת מים לתוך נאדים וכלים אחרים, בירושלים של שנות העשרים
**נֹאד** הוא כלי קיבול לנוזלים העשוי מעור בעלי חיים שהיה בשימוש נרחב בעיקר בעת העתיקה.

## שימוש
על פי רוב שימש הנאד לנשיאת מים, יין או נוזלים אחרים למרחקים או לחלופין, שימש מכל לאחסון נוזלים כחלב או יין בבתי מגורים. לעיתים שימש מצוף אוויר לשם חציית נהרות ונחלים. המקרא משתמש לעיתים במילה הנרדפת "חֶמֶת" כמו בביטוי "חמת מים":  (בראשית, פרק כ"א, פס' י"ד), ובגמרא, בה סוגיות שלמות עסקו בדיני הנאד, נקרא הנאד "סיכתא".

## אזכורים במקרא

במקרא מוזכר הנאד בעיקר כחלק מהצידה שלוקחים עמם אלו היוצאים למסע ארוך.
* אברהם צייד בחמת מים את הגר טרם שילחה עם ישמעאל:  (בראשית, פרק כ"א, פס' י"ד).
* כששאול מבקש מישי לשלוח אליו את בנו דוד, מצייד אותו ישי בנאד מים למסע:  (שמואל א', פרק ט"ז, פס' כ').
* יעל אשת חבר הקיני משקה מנאד חלב את סיסרא, שר צבאו של יבין מלך חצור טרם הרגה אותו בתקיעת יתד ברקתו:  (שופטים, פרק ד´, פס' י"ט).
* הגבעונים ניסו להוליך שולל את יהושע בן נון כי באו מארץ רחוקה בכך שהציגו בפניו נאדות יין שנסתדקו מבלייה:  (יהושע, פרק ט', פס' י"ג).

שם נרדף במקרא לנאד הוא נֵבֶל, למשל:  (שמואל א', פרק י' פסוק ג')

## ביטויים נפוצים
המונח נאד בפני עצמו משמש בימינו בעיקר בהקשר המקראי של כלי קיבול, בעיקר בצירוף "נאד מים" או "נאד יין". יחד עם זאת המונח הושאל למספר ביטויים נוספים:
* **נאד נפוח** - ביטוי המתאר אדם גאוותן ויהיר, כמו נאד המנופח באוויר במקום בנוזלים.
* "**נֹאד שֶׁל דְּמָעוֹת**" - שמה של קבוצת כתובות שעל גבי הקברים שפרסם יהודה לייב גורדון.
* "**נאד**" - נכתב גם: נוד - מילה המשמשת לתיאור נפיחה.

## ראו גם
* מחבצה כלקוליתית

## קישורים חיצוניים

* נֹאד, אנציקלופדיית המקרא של "גשר"
* נאד, SYT

קטגוריה:כלי קיבול
קטגוריה:אספקת מים
קטגוריה:כלי קיבול בעת העתיקה
קטגוריה:כלי שתיה
אפקט הפרפר 2

**אפקט הפרפר 2** (באנגלית: **The Butterfly Effect 2**) הוא סרט ההמשך לסרט "אפקט הפרפר" בו שיחק אשטון קוצ'ר, אשר יצא לאקרנים בשנת 2006. עלילת הסרט אינה קשורה לעלילת הסרט הראשון, אך נושאיהם דומים. השחקנים הראשיים בסרט הם אריק לייבלי ואריקה דוראנס ובמאי הסרט הוא ג'ון ר. לאונטי. בשנת 2009 יצא סרט המשך לסרט זה - אפקט הפרפר 3: התגלות.

הסיסמה של הסרט היא: "האם תוכל לשנות את העבר בלי להרוס את העתיד?".

## תקציר העלילה
ניק (אריק לייבלי) נקלע עם חברתו וחבריו לתאונת דרכים קטלנית ורק הוא שורד. בניסיון לשמור על משרתו במקום העבודה שלו, עקב הלחץ מופיעים אצלו התקפים חוזרים כאשר הוא מביט בתמונות מן העבר שהוא לא מצליח להסביר. כשהוא מגלה שהוא יכול לעבור בזמן הוא מנסה לשנות את העבר כך שחבריו היקרים לא יפגעו בתאונה, הוא מבין בסופו של דבר שהשינוי לא גורם לדבר טוב.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מסע בזמן
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2006
אסטי (נפה)

**נפת אסטי** (באיטלקית: **,Asti.Provincia di Asti**) היא אחת הנפות במחוז פיימונטה שבאיטליה, ובירתה בעיר אסטי. שטחה הוא 1,504.5 ק"מ ואוכלוסייתה מנתה 206,265 תושבים בשנת 2004.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פיימונטה: נפות
Play (אלבום של נמיאה אמורו)

**Play** הוא אלבום האולפן השביעי של נמיאה אמורו. האלבום יצא לאור ב-27 ביוני 2007. הוא מציג את הסגנון החדש של נמיאה אמורו, יש בו שיר עם נגיעות של רוק, "It's all about you". האלבום שהה במקום הראשון בשבוע הראשון לצאתו. הוא נקרא כך משום שלהקליט אותו, היה כמו "משחק".

## רשימת שירים
* Hide & Seek
* Full Moon
* CAN'T SLEEP, CAN'T EAT, I'M SICK
* It's all about you
* FUNKY TOWN
* !Step With It
* Hello
* ?Should I Love Him
* Top Secret
* Violet Sauce
* Baby Don't Cry
* Pink Key

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי היפ הופ
פרי (משקה)

**פרי** (באנגלית: **Perry**) או **פוארה** (בצרפתית: **Poiré**) הוא משקה אלכוהולי העשוי ממיץ אגסים מותסס, בדומה לסיידר העשוי מיץ תפוחים. במשקה זה יש, לרוב, כ-8% אלכוהול.

הפרי הוא משקה מסורתי המקובל בבריטניה (בעיקר במערב אנגליה ובוויילס) ובצרפת (באזורי נורמנדי ואנז'ו). כיום המשקה מיוצר גם בשוודיה.

כיום מיוצר המשקה מזני אגסים שאינם משמשים למאכל. בבריטניה מקובל לייצר את המשקה מזן "Blakeney Red".

המשקה המיוצר בגלוסטרשייר, הרפורדשייר וווסטרשייר שבאנגליה בהתאם למתכון המסורתי נחשב למאכל מקומי מוגן על פי חוקי האיחוד האירופי, ורק הוא זכאי להיקרא "פרי מסורתי".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קטגוריה:גלוסטרשייר
אלסנדריה (נפה)

**נפת אלסנדריה** (באיטלקית: **Provincia di Alessandria**) היא נפה באיטליה עם אוכלוסייה של כ-430,000 תושבים (נכון ל-2015) ושטח של 3,560 קמ"ר. הנפה ממוקמת בדרום-מערב מחוז פיימונטה. בצפון היא גובלת עם נפת ורצ'ילי ובמערב עם נפת טורינו ועם נפת אסטי. בדרום היא משיקה למחוז ליגוריה, ובדרום-מערב היא משיקה למחוז אמיליה-רומאניה ובמזרח - למחוז לומברדיה.

עיר הבירה של הנפה  היא אלסנדריה. בנפה יש 160 עיריות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיימונטה: נפות
סובייקטיביזם

בפילוסופיה, ה**סובייקטיביזם** היא גישתו של הפילוסוף הסקוטי דייוויד יום, אשר טען שמוסרי הוא מה שקובע המצפון האישי. במילים אחרות, הרגש האישי הוא מה שקובע אם הפעולה היא לשבח או לגנאי. לפי יוּם, הרגש הוא שמניע את האדם לפעולה ולא התבונה (כך בניגוד לדעתו של סוקרטס). לפיו, התבונה תשאיר אותנו אדישים ביחס לפעולה המוסרית. מבחינתו של יום, תפקיד השכל הוא להתאים אמצעים לתכליות כאשר התכליות המוסריות נקבעות על ידי הרגש והתבונה רק מאפשרת לנו לבחור בין האפשרויות שיביאו אותנו אל המטרה. לטענתו, אין מקום לדיון אובייקטיבי במוסר כיוון שטענות מוסריות אינן משקפות מציאות; הן אינן הנחות עובדתיות שניתן לומר עליהן שהן אמת או שקר.

לטענתו של יום, לכל בני האדם ישנו רגש מוסרי מיוחד אותו הוא כינה: "רגש אהבת הבריות". כדי להסביר את הדמיון הרב שביחס בני האדם השונים לשאלות מוסריות רבות, יחס שאינו צפוי מצד מוסר שנקבע לפי רגש שרירותי, טען יום כי רגש אהבת-הבריות אינו שונה בהרבה בין בני אדם שונים, ולכן הוא מוביל את כלל החברה האנושית לפיתוח רגשות דומים של שבח או גנאי (כלומר חיוב או שלילה) כלפי בדיוק אותם מאורעות או מעשים. לעומת זאת, רמת הפיתוח של אותו הרגש יכולה להשתנות בין חברות שונות ותלויה בחינוך אותו מעניקה החברה.

את הסובייקטיביזם מקובל להנגיד לאובייקטיביזם.

## ראו גם

* סובייקטיביזם מוסרי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זרמים בפילוסופיה
יער דין

שמאל|290px|ממוזער|יער דין. מבט מרוס שעל הנהר ויי (Ross-on-Wye) לעבר סלע סיימונדס יאט (Symonds Yat Rock).
250px|שמאל|ממוזער
250px|שמאל|ממוזער
**יער דין** (באנגלית: **Forest of Dean**) הוא אזור גאוגרפי והיסטורי במחוז גלוסטרשייר שבאנגליה.

צורת אזור יער דין - משולש המשתרע בין הנהר וואי במערב ובצפון, הנהר סוורן בדרום והעיר גלוסטר במזרח. שטחו של האזור כ-110 קמ"ר, והוא מיוער ברובו. יער דין הוא היער העתיק ביותר באנגליה הקיים כיום. חלקים מהיער משתרעים מעבר לגבול מחוז גלוסטרשייר לתוך ויילס.

## היסטוריה
יער דין הוכרז כיער מלכותי על ידי ויליאם הכובש, לפני כמעט 1,000 שנים, במטרה להפוך את היער לאזור ציד מלכותי. אזור היער היה מיושב עוד קודם לכיבוש אנגליה על ידי הנורמנים בשנת 1066. ביער התגלו יישובים מתקופת הברזל וכן מספר יישובים רומיים, בשל מרבצי עפרות הברזל שבאזור, ומרבצי הפחם. אף על פי שמאז תקופת ויליאם הכובש היה היער יער מלכותי (היינו אתר ציד בו מותר רק לבני בית המלוכה הבריטי לצוד), בשל מרבצי עפרות הברזל, נותרו באזור היער שטחי כרייה של מתכות ופחם. על אף היותו של היער שטח מלכותי, העניק אדוארד הראשון זכות לכל תושבי היער (אנשים שנולדו בכפרים המצויים בשטח היער) הרשאה מלכותית לכרות בו פחם.

מעצי היער נבנו ספינות רבות עבור הצי המלכותי בהם הספינה "ויקטורי" של האדמירל הוריישו נלסון.

ריבויים של מרבצי הפחם באזור הביאו להקמת מכרות רבות בתקופת המהפכה התעשייתית. הכרייה המסחרית של פחם באזור הופסקה בשנת 1965.

כיום מהווה אזור היער אתר תיירות והכפרים בו מתפרנסים בעיקר מתיירות הנופש המקומית.

## חי וצומח
באזור יער דין צומחים בעיקר עצים ירוקי עד, ובעיקר עצי אלון אולם גם צפצפות, אשוח דאגלס ואורנים.

בעבר היו ביער איילים רבים, אולם אלה נכחדו באזור בשל ציד רב. לאחר מלחמת העולם השנייה הושבו האיילים ליער. הסנאים האדומים שהיו באזור נכחדו, אולם ניתן למצוא ביער סנאים אפורים רבים. ביער מצויים גם חזירי בר רבים.

## אתרים בעלי חשיבות ביער
*מערות קלירוול
*רכבת יער דין

## היער בתקשורת ובספרות
"היער בין העולמות" הוא יער דמיוני שמוזכר בספר אחינו של קוסם. היער הוא מקום שמקשר בין עולמות רבים, ואליו מגיעים גיבורי הספר, פולי ודיגורי, לאחר שנגעו בטבעות קסם, נאמר כי puzzlewood, שנמצא ביער דין שימש השראה ללואיס עבור היער שבין עולמות.

ביער מוקמה עלילת סדרת הטלוויזיה הבריטית "בראשית" (אף שזו צולמה ביערות בקרבת לונדון). כמו כן צולמו במערות קלירוול סדרות טלוויזיה רבות והסרט "Outlaw" משנת 2007 צולם אף הוא באזור קולפורד שביער.

בספר "הארי פוטר ואוצרות המוות" מוצאים הארי פוטר וחבריו את חרבו של גודריק גריפינדור ביער דין.

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של יער דין 
* מסלול הפסלים של יער דין
* רכבת יער דין
* תצלומים היסטוריים
* 

קטגוריה:גלוסטרשייר
קטגוריה:יערות מלכותיים אנגליים