open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
המועצה הלאומית לשלום וסדר

**המועצה הלאומית לשלום וסדר** (בתאית: **คณะรักษาความสงบแห่งชาติ**) הייתה חונטה צבאית ששלטה בתאילנד בין ההפיכה הצבאית ב-22 במאי 2014 ועד 16 ביולי 2019. ב-20 במאי 2014 הכריז הצבא על משטר צבאי ארצי בניסיון לעצור את המשבר הפוליטי המתגבר במדינה ולהדיח את הממשלה הנבחרת באופן דמוקרטי. ב-22 במאי הדיח הצבא את ממשלתה של יינגלאק צ'ינאוואט והקים את המועצה הלאומית לשלום וסדר כדי להשתלט על השלטון במדינה. החונטה הטילה צנזורה על מערכת השידורים בתאילנד, השעתה את רוב סעיפי חוקת 2007 (למעט הסעיף הנוגע למלך), ועצרה חברים בקבינט התאילנדי. המועצה הלאומית לשלום וסדר פורקה רשמית לאחר השבעת הקבינט החדש ב-16 ביולי 2019. מבקרים, כגון השגריר התאילנדי לשעבר פיתאיה פוקאמאן, טוענים כי המועצה "למעשה עדיין קיימת במלואה. סמכויותיה השרירותיות... הועברו אל פיקוד המבצעים לביטחון פנים בראשות ראש הממשלה."

## שם
השם המקורי באנגלית שהחונטה אימצה היה "המועצה הלאומית לשמירת השלום והסדר" (National Peace and Order Maintaining Council, NPOMC). השם שונה מאוחר יותר ל"המועצה הלאומית לשלום וסדר" (National Council for Peace and Order, NCPO) ב-24 במאי 2014.

## מניעים ומטרות פוליטיות
המטרה המוצהרת של ההפיכה ושל המועצה הלאומית לשלום וסדר (NCPO) הייתה להשיב את הסדר על כנו בתאילנד ולקדם רפורמות פוליטיות. בפרט, החונטה הצבאית התחייבה לטפל בשחיתות, להפחית מתחים פוליטיים, לשנות את הכלכלה התאילנדית, לפתור בעיות במערכת החינוך ובתשתיות, ולחלק באופן שוויוני את תקציב המדינה בין האזורים השונים. עם זאת, מאז ההפיכה, הצבא התאילנדי לא הצליח להוכיח כי הוא מנהל כלכלי נייטרלי ונבון הממנע מערבוב בין עסקים לפוליטיקה. בכירים בצבא נראים כעשירים באופן בלתי מוסבר. הגנרלים הואשמו בכך שמינו מקורבים לחונטה לתפקידים בכירים בחברות תאילנדיות, הגדילו את תקציבי הביטחון, ולא התקדמו משמעותית ברפורמות כלכליות.

### התאמת גישה
מאז השתלטותה על השלטון, המועצה הלאומית לשלום וסדר עשתה שימוש נרחב במשטר צבאי כדי להעמיד לדין מתנגדים, לאסור פעילות פוליטית, ולצנזר את התקשורת. למעלה מ-1,000 אנשים, בהם אקדמאים, בלוגרים פוליטיים, פעילים ופוליטיקאים, נעצרו או נשלחו ל"התאמת גישה" במתקנים צבאיים. היו טענות על שימוש בעינויים. התביעות לפי חוקי הלסה מאז'סטה המחמירים של תאילנד, המגנים על המלוכה מפני עלבונות, גברו באופן משמעותי. בדו"ח השנתי שלה בינואר 2015, ארגון Human Rights Watch קבע כי השלטון הצבאי הוביל את זכויות האדם בתאילנד ל"צניחה חופשית".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משטרים צבאיים
קטגוריה:תאילנד: היסטוריה
ארסינואה (צפון-מערב קפריסין)

**אַרְסִינוֹ֫אֵה** (ביוונית: **Ἀρσινόη**) הייתה עיר בימי קדם בצפון-מערב קפריסין, בקרבת העיר  (פוליס כריסוכוס של ימינו).

לאחר שתלמי הראשון החריב את העיר מריון בשנת 312 לפנה"ס והעביר חלק מתושביה לפאפוס, ייסד תלמי השני על גבי חורבותיה את העיר מחדש, וקרא לה על שמה של אשתו ואחותו, ארסינואה השנייה. זאת, בדומה לערים רבות במרחב ההשפעה של בית תלמי אשר נקראו בשם זה.

לפי סטראבון הייתה בעיר חורשה מקודשת לזאוס.

## ראו גם
* פמגוסטה (עיר נמל לחופו המזרחי של האי קפריסין)
* ארסינואה (דרום-מערב קפריסין)
*  (פירושונים)

קטגוריה:קפריסין: היסטוריה
קטגוריה:ערים עתיקות
תומר קריב

**תומר קריב** (נולד ב-1988) הוא איש דיגיטל, שדרן רדיו, יוצר פודקאסטים ועורך מוזיקה ישראלי. משמש כראש מחלקת הדיגיטל של גלי צה"ל וגלגלצ.

## ילדותו
נולד בגבעתיים, בן לפרופ' דפנה קריב ועו"ד רענן קריב. גדל ברמת השרון. למד במגמת קולנוע בתיכון אלון ברמת השרון. בצה"ל שירת בחטיבה 188 של חיל השריון.

## קריירה
בשנת 2011 סיים את קורס הרדיו של מכללת BPM, והחל להתנדב כמפיק ברדיו הקצה. לאחר מכן שידר בתחנה ספיישלים ותוכניות אישיות, ובהן "זה מכבר" – תוכנית על מוזיקה ישראלית ישנה שערך והגיש יחד עם ישיב כהן. בהמשך הפכה הסדרה גם למיזם הרצאות.

במקביל, שימש קריב כשדרן בתחנת הרדיו הסטודנטיאלית "קול בר-אילן". כמו כן, עבד כדיג'יי באירועים, מועדונים וברים, בין השאר כחלק מהקולקטיב "רפלקטור" לצד ניצן פינקו ובר זבדה. השלושה גם כתבו טור על מוזיקת אינדי עבור מגזין מאקו.

בשנת 2017 הצטרף למחלקת הדיגיטל של חברת התקליטים NMC. בשנת 2019 עבר למחלקת הדיגיטל של הארץ, שם שימש כמנהל מוצר וגם כתב במדור המוזיקה של העיתון.

בשנת 2022 הצטרף לתאגיד השידור הישראלי בתפקיד מנהל מוצר. בנוסף, שידר ספיישלים בתחנות כאן 88 וכאן תרבות, ויצר מספר פודקאסטים: "רגל פה רגל שם" על אריק איינשטיין, "כאן זה לא אירופה" על ישראל באירוויזיון, ו"חיים בלאפה" על טיפקס. את שני האחרונים יצר יחד עם דור סער מן.

ב-2025 מונה לראש מחלקת הדיגיטל של גלי צה"ל וגלגלצ.

## השכלה
קריב הוא בוגר תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן. התמחה במשרד "ליבליך מוזר" והוסמך כעורך דין. בעל תואר שני במנהל עסקים מהמסלול האקדמי המכללה למינהל.

## חיים אישיים
מתגורר בגבעתיים, בזוגיות ואב לשניים.

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אלון (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
אליעזר הכסטר

**אליעזר אריה (אמיל) הכסטר** (1920-2018) שימש כנציב שירות המדינה בין השנים 1981–1983.

## קורות חייו
נולד בפירט שבגרמניה באפריל 1920 (כ"ה בניסן התר"פ). במהלך ליל הבדולח התגורר במינכן, ובינואר 1939 הצליח לקבל אישור ללמוד באנגליה ועזב את גרמניה. בספטמבר 1942 גורשה ונרצחה אימו, שהתגוררה בפירט. אחיו שמואל הצליח לברוח להולנד ב-1938 במסגרת פינוי הילדים, נעצר ונכלא בווסטרבורק ב-1940. שרד האח את מחנה העבודה אושוויץ-מונוביץ ב-1943 והצליח לעלות לארץ ישראל ב-1946. את סיפור המשפחה וקורותיה בשואה הנציח בספרו 'והביאני בשלום מארבע כנפות הארץ'.

בשנת 1940, גורש הכסטר מאנגליה לאוסטרליה על רקע מלחמת העולם השנייה ואזרחותו הגרמנית. ב-1941 עלה ארצה, והחל לעבוד במסגרת ממשלת המנדט כהן במשך 41 שנים בשירות המדינה. שימש הממונה על התקנים בשירות המדינה וביולי 1978 מונה לסגן נציב שירות המדינה לתחום הארגון והתקינה.

לאחר התפטרות אברהם פרידמן 1979 ועד למינויו של איתן יעקבסון, כהן זמן קצר כממלא מקום נציב שירות המדינה. עם התפטרותו של יעקובסון, מונה בפברואר 1981 לתפקיד נציב שירות המדינה. וועדי העובדים בשירות הציבורי בירכו על בחירתו, כעובד וותיק בשירות המדינה, בניגוד לשני קודמיו.

במהלך כהונתו קיים משא ומתן עם הסתדרות המורים להסכם שכר חדש. היה מזוהה עם מפלגת פועלי אגודת ישראל ועל רקע זה, פעלו אנשי חירות בממשלה להדחתו. בשנת 1983, התפטר מתפקידו ובמקומו מונה במאי אברהם נתן. לאחר פרישתו מתפקיד נציב שירות המדינה, כהן כמנכ"ל הקרן לטיפול בחסויים שהוקמה ב-1977 על מנת לשמש כאפוטרופוס ליתומים ולאנשים עם מוגבלות. תקופה מסוימת עבד בארגון האומות המאוחדות בשווייץ.

במשך כ-50 שנים כהן כיושב ראש הוועד הפועל של מוסדות חורב. בשנת 1999 זכה באות יקיר העיר ירושלים, בה התגורר.

נפטר במרץ 2018 (כ"ד באדר תשע"ח) ונטמן בהר המנוחות.

## לקריאה נוספת
* אליעזר (אמיל) הכסטר, **והביאני בשלום מארבע כנפות הארץ**, תשע"ב (הוצאה עצמית)

## הערות שוליים

קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נציבי שירות המדינה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:ניצולי השואה: גרמניה
קטגוריה:צוות מוסדות חורב
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
אנדרטה לחללי האוניה ארינפורה

**האנדרטה לחללי האוניה ארינפורה** היא אנדרטה לנעדרים הניצבת בבית הקברות הצבאי בהר הרצל שבירושלים. היא מוקדשת להנצחת זכרם של 137 חיילי פלוגת ההובלה 462, שאבדו במצולות לאחר שהאונייה ארינפורה שבה הפליגו טובעה על ידי מטוסים גרמניים בים התיכון ב-1 במאי 1943, במהלך מלחמת העולם השנייה.

## האנדרטה
מכלול האנדרטה הוקם באזור א' של בית הקברות, וקצהו המעוצב כחרטום אונייה (לרבות עוגן) ניצב בצומת שתי הדרכים הפנימיות הראשיות בבית הקברות.

האנדרטה היא בריכת מים מלבנית ורדודה, שבפינתה ניצב מבנה המדמה גשר פיקוד של אונייה. לאורך שולי הבריכה ובקרקעיתה הוצבו לוחות שחורים הנושאים את שמות החללים. על המבנה הפינתי חקוק הפסוק: .
בצד המבנה נמצאות מדרגות המובילות אל גג האנדרטה, עליו מצוי מכסה ובמרכזו נמצאת ארובה שבתוכה דולק "נר תמיד" לזכר החללים. על לוחות השוליים המקיפים את הבריכה נקבעו פתחים עגולים להצבת זרי פרחים.

האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל ד"ר אשר חירם, שתכנן אנדרטאות נוספות בהר הרצל ונחנכה ב-29 באפריל 1954.

טקס זיכרון שנתי ביום השנה לטביעת האונייה, כ"ז בניסן, שהוא יום הזיכרון לשואה ולגבורה, נערך במקום מדי שנה עד שנת 2015. החל משנת 2016 הטקס שולב בטקס ההנצחה של כלל מתנדבי היישוב בארץ ישראל במלחמת העולם השנייה. שבט מודיעין - צופי ירושלים עורך מדי שנה את טקס יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל סביב אנדרטת האונייה.

האנדרטה הייתה הראשונה שהוקמה בבית הקברות. בקרבתה הוקמו אנדרטה לזכר כ"ג יורדי הסירה וכן אנדרטת מתנדבי היישוב במלחמת העולם השנייה.
ממוזער|"הספינה ארינפורה 1943", רחלי רוגל, 2008. צילום: רן ארדה
היצירה "הספינה ארינפורה 1943" של האמנית חוקרת רחלי רוגל היא הנצחה רכה לחללי האוניה. היצירה שמתכתבת עם האנדרטה חשפה את סיפור חללי הארינפורה לקהל בתערוכות בישראל, בארצות הברית ובבריטניה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

חללי האונייה ארינפורה
קטגוריה:הנצחת נעדרים בהר הרצל
קטגוריה:ישראל: הנצחת חיילים יהודים בצבאות זרים
קטגוריה:מבנים, אתרים ואנדרטאות שתכנן אשר חירם
מצפה שי

**מצפה שי** הוא אתר הנצחה ותצפית שהוקם לזכרו של רס"ן שי שמריז הכהן, לוחם ומפקד בחטיבת הנח"ל, אשר נפל בקרב במהלך מלחמת חרבות ברזל. המצפה ממוקם בין קיבוץ נגבה לאזור משואות יצחק, משקיף על נופי מטעים, כרמים ושדות וניתן לצפות ממנו על אזור השפלה הדרומית.

### רקע
שי שמריז, בן מרכז שפירא, בנם של דניאלה ושאול היה בן אמצעי בין שתי אחיות רעות וסמדר. הוא שירת כלוחם ביחידת דובדבן ומפקד בחטיבת הנח"ל.

בשבת בה פרצה המלחמה שהה שמריז בביתו, ומשם הוקפץ לצפון עם יחידתו. זמן קצר לאחר מכן, התבקשה היחידה לרדת לעזה. כשזיהה את גודל השעה ואת הצורך לחזק, נשא שמריז את הנאום "הנני" בפני חייליו – לא מתוך דף, אלא מדם ליבו. דבריו, שצולמו והופצו ברשתות, עוררו השראה עמוקה בקרב לוחמים ואזרחים כאחד.

רס"ן שמריז נפל בקרב בדרג' תופח בצפון רצועת עזה ב-26 בדצמבר 2023 (י"ד בטבת תשפ"ד), והוא בן 26. הוא נטמן בבית העלמין במשואות יצחק. נריה זיסק, שנהרג יום אחריו נטמן לצידו.
### המצפה
מצפה שי הוקם בינואר 2025 ביוזמת חבריו של שמריז, בני ובנות היישוב מרכז שפירא, ומוקירי זכרו. האתר הוא מקום התייחדות ותצפית טבעית, שמנציח את מורשתו וזכרו של שי. במקום נמצאים שלט הנצחה, ספסלים, ותצפית נוף.

באפריל 2025 נחנך שלט זיכרון מאבן, אשר הוקם על ידי חבריו ליחידת דובדבן, כהוקרה על פועלו ולזכר תרומתו.

## גלריית תמונות

קובץ:Mitzpe Shai Entrance sign.jpg|שלט זיכרון לזכרו שהוצב לצד המצפה והוקם על ידי חבריו של שמריז ליחידת דובדבן
File:Chen Ashuri. Miitzpe shai.jpeg|מצפה שי ביום והנוף הנשקף ממנו
Stickers in Ashdod, February 2025 21.jpg|מדבקת הנצחה באשדוד לזכרו של רב סרן שי שמריז הכהן


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

שי
שי
שי
קטגוריה:אנדרטאות לחללים באירועים בודדים
פונייה

**פרובינציית פונייה** (בספרדית**: provincia de Punilla**) היא פרובינציה של מחוז ניובלה. המחוז מחולק ל-3 פרובינציות: פונייה, איטטה ודיגיין. שטחה 5202.5 קמ"ר. בירתה היא העיר סן קרלוס .

## מינהל
כפרובינציה, פונייה היא מחוז מנהלי ברמה השנייה של צ'ילה, המנוהל על ידי נציג מחוזי הממונה על ידי נשיא צ'ילה ונשאר בתפקיד כל עוד הוא נהנה מאמונו.

### מושלי הפרובינציה (2018-2021)
ממוזער|180x180 פיקסלים| הלוגו של ממשלת פרובינציית פונייה עד 2021.
מושלי הפרובינציה של פונייה 2018-2021

### נציגי הנשיא בפרובינציה (מאז 2021)
ממוזער|180x180 פיקסלים| הלוגו של המשלחת הנשיאותית המחוזית של פונייה מאז 2021.
תפקיד חדש המחליף את תפקיד מושל הפרובינציה.

### קומונות

מבוסס על נתוני מפקד אוכלוסין 2017

## ראו גם

* דיגואין
* איטטה
* ניובלה
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'ילה: פרובינציות
קטגוריה:מחוז ניובלה
פליקס גאיאר

**פליקס גאיאר ד'אמה** (בצרפתית: ** Félix Gaillard d'Aimé**;  5 בדצמבר 1919 – 10 ביולי 1970) היה פוליטיקאי אשר כיהן כראש ממשלת צרפת תחת הנשיא רנה קוטי בשנים 1957–1958. היה ראש ממשלת צרפת הצעיר ביותר בכל הזמנים (התמנה לתפקיד חודש לפני יום הולדתו ה-38). היה מנהיג המפלגה הרדיקלית ב־1958–1961.
## ביוגרפיה
נולד בפריז. למד במכון למדעי המדינה. עבד כפקיד באחד ממשרדי הממשלה. בתקופת הכיבוש הנאצי היה חבר בתנועת ההתנגדות. בשנת 1946 נבחר למועצת מחוז שראנט מטעם המפלגה הרדיקלית. בהמשך מילא כמה תפקידים בכירים בממשל הרפובליקה הצרפתית הרביעית, ביניהם שר הכלכלה והאוצר בשנת 1957. ב-6 בנובמבר 1957 מינה אותו הנשיא רנה קוטי לעמוד בראש ממשלת צרפת. כהונתו של פליקס גאיאר הייתה קצרה, כעבור חצי שנה הוא הודח מתפקידו בעקבות הצבעת אי אמון בממשלה באספה הלאומית. לאחר ההדחה המשיך גאיאר בחיים הפוליטיים בצרפת. בדצמבר 1958 הוא נבחר לאספה הלאומית והיה חבר בה עד למותו ב־1970. ב־1958 נבחר לנשיא המפלגה הרדיקלית ומילא את התפקיד עד שנת 1961.

ב-9 ביולי 1970 עלה גאיאר יחד עם עוד שלושה חברים על יאכטה באי ג'רזי והפליג חזרה לצרפת. יום למחרת נמצאו שברי היאכטה ליד אי לא מיושב, כ-15 קילומטר דרומית לג'רזי. בתוך השברים נמצאו גופותיהם של שניים מהנוסעים. גופתו של פליקס גאיאר ושל נוסע נוסף נמצאו כעבור 3 ימים צפות במימי תעלת למאנש.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של פליקס גאיאר באתר האספה הלאומית הצרפתית 

קטגוריה:ראשי ממשלת צרפת בתקופת הרפובליקה הרביעית
קטגוריה:שרי האוצר של צרפת
קטגוריה:חברי האספה הלאומית של צרפת
קטגוריה:בוגרי המכון למדע המדינה פריז
קטגוריה:חברי הרזיסטאנס
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1919
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1970
אמריקן זואיטרופ

**אמריקן זואיטרופ** (באנגלית: **American Zoetrope**) היא חברת הפקת סרטי קולנוע אמריקאית בניהול פרטי, שמרכזה בסן פרנסיסקו, קליפורניה. היא הוקמה על ידי פרנסיס פורד קופולה וג'ורג' לוקאס.

החברה נפתחה ב-12 בדצמבר 1969. היא הפיקה לא רק את סרטיו של קופולה (בהם "אפוקליפסה עכשיו" ו"דרקולה"), אלא גם את סרטו של לוקאס, "THX 1138". כמו כן, החברה הפיקה גם סרטים של במאים אחרים נוספים דוגמת ז'אן-לוק גודאר, אקירה קורוסאווה, וים ונדרס ועוד.

ארבעה סרטים בהפקת החברה נכללים ברשימת "מאה שנים... מאה סרטים" של מכון הסרטים האמריקאי. סרטים בהפקת החברה זכו ב-15 פרסי אוסקר וב-68 מועמדויות לפרס.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אמריקאיות להפקת סרטים
נמל ראס עיסא

**נמל ראס עיסא** (בערבית: **ميناء رأس عيسى**) הוא מסוף נפט המשמש כנמל ימי בתימן, לחוף הים האדום. הנמל משמש בעיקר לייצוא נפט גולמי קל המגיע משדות הנפט שבמחוז מאריב באמצעות צינור מאריב – ראס עיסא.

## גאוגרפיה
הנמל ממוקם בצפון-מערב תימן, סמוך לעיר אל-חודיידה, בה נמצא נמל חודיידה, השני בגודלו בתימן אחרי נמל עדן.

## מבנה הנמל
הנמל מורכב משלושה מכלי דלק וציוד זיקוק, והוא הנקודה הסופית של צינור נפט שמגיע למחוז מאריב ומשמש על מנת להעביר לערים אחרות את המלח ממחצבות המלח באזור ראס עיסא.

## היסטוריה ופעילות
הנמל הוקם בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 כחלק מפיתוח תעשיית הנפט בתימן על ידי קבוצת "האנט אויל תימן" (YHOC), חברה שבסיסה בטקסס שבארצות הברית. כחלק אינטרגלי מהקמתו של הנמל נבנה צינור נפט באורך 438 קילומטר שחיבר את שדות הנפט במאריב למסוף הנפט בראס עיסא. בניית הצינור החלה ב-1984 והסתיימה שנתיים לאחר מכן ב-1986. הפעלת הנמל עצמו החלה ב-1987 לאחר השקת צינור הנפט.

## שימוש הנמל במאה ה-21
במהלך ההפיכה בתימן בשנת 2011, הנמל וצינור מאריב – ראס עיסא נפגעו. לאחר תיקונים שבוצעו, הנמל חזר לפעול ב-15 ביולי 2012.

במהלך מלחמת האזרחים בתימן, שהחלה בשנת 2014, דיווחו על תקיפות באזור הנמל וסביבתו, שנועדו לפגוע בתשתיות הנפט ובנתיבי האספקה של הצדדים השונים המעורבים בסכסוך. בנוסף, דיווחו על תקיפות שבוצעו על ידי הקואליציה בראשות סעודיה, אשר התערבה במלחמה במסגרת מבצע סופה נחרצת על הנמל. מטרתן הייתה לפגוע ביכולתם הכלכלית והצבאית של החות'ים, אשר שלטו באזור באותה העת.

בשנים 2024 ו-2025, עקב מעורבותם של החות'ים במלחמת חרבות ברזל, הותקף הנמל מספר פעמים בעיקר על ידי ישראל וארצות הברית. התקיפה הבולטת ביותר נערכה ב-17 באפריל 2025, כאשר פיקוד המרכז של ארצות הברית הודיע שהנמל הותקף ונהרס בטענה שהוא שימש לפעילות טרור באמצעות הברחות לא חוקיות של דלק ואמצעי לחימה שהוברחו אל החות'ים. בתקיפה זו היו כ-80 הרוגים ו-150 פצועים.

## הערות שוליים

ראס עיסא
קטגוריה:חות'ים
קטגוריה:תימן: תחבורה
קטגוריה:ים סוף
שירה יוסף

**שירה יוסף** (נולדה ב-6 באפריל 2000) היא שחקנית ישראלית.

## ראשית חייה
יוסף נולדה וגדלה ברעננה, ישראל. יוסף החלה לשחק בגיל 9. כילדה, היא שיחקה בתיאטרון אורנה פורת. היא למדה בתיכון לאומנויות עירוני א' בתל אביב שם היא למדה במגמת תיאטרון. למדה שנה במסלול "פעימה" במצפה רמון לצד ערן פרופר, צדף כץ ורון דוידסון. לאחר מכן, היא למדה במשך שנתיים בבית ספר למשחק של ניסן נתיב.

## קריירה
בשנת 2021, יוסף שיחקה בסדרה הישראלית-נורווגית "אזהרת מסע". בסדרה, יוסף מגלמת את נועה סולומון, צעירה ישראלית ואחותו של נדב (דניאל ליטמן) אשר נחטפת יחד איתו ועם צעירה נורווגית בשם פיה (אנדראה ברנצן) בסיני שבמצרים.

בשנת 2022 יוסף שיחקה בתפקיד הראשי בסרט קצר, "נורות אזהרה", שביימו נעמי דוידוף וסם שפיגל.

בשנת 2023, יוסף שיחקה בתפקיד הראשי בסדרה לילדים ונוער, "מדרסה". בסדרה היא גילמה את שירה אברהמי, תלמידה יהודייה בבית ספר דו-לשוני. עוד באותה שנה, יוסף גילמה תלמידת תיכון בשם גאיה בעונה השנייה של סדרת הנוער, "האחיין שלי בנץ". באותה שנה היא גם שיחקה בסדרת הטלוויזיה "מלאך משחית", שם היא גילמה את שלי טומשוב. בשנת 2025 יוסף חזרה לשחק בעונה השלישית של "האחיין שלי בנץ" באותו התפקיד.

## חיים אישיים
יוסף גרה בדירת שותפים ביפו.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2000
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
ד"ר אודיסיאה

**דוקטור אודיסיאה** (באנגלית: **Doctor Odyssey**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמה רפואית שנוצרה על ידי ראיין מרפי, ג'ון רובין בייץ וג'ו בייקן עבור רשת ABC. מככבים בה ג'ושוע ג'קסון, פיליפה סו, דון ג'ונסון ושון טיל.

הסדרה הוקרנה בבכורה ברשת ABC ב-26 בספטמבר 2024. מאוחר יותר היא הפכה זמינה לסטרימינג בהולו.

ביוני 2025 פורסם כי הסדרה בוטלה אחרי עונה אחת.

## רקע
מקס, רופא חדש על סיפון ספינת תענוגות יוקרתית והצוות הקטן אך המקצועי שלו מטפלים במקרים רפואיים ייחודיים (ואחד בשני) במעמקי האוקיינוס.

## שחקנים ודמויות
### ראשיות
* ג'ושוע ג'קסון – ד"ר מקס בנקמן
* פיליפה סו – האחות אייברי מורגן
* שון טיל – האחות טריסטן סילבה
* דון ג'ונסון – קפטן רוברט מאסי

### חוזרות
* מרקוס עמנואל מיטשל – ספנסר מונרו
* ז'קלין טובוני – רוזי
* ריק קוסנט – קורי
* לורה הרייר – ויויאן מונטגומרי

### כוכבים אורחים בולטים
* רייצ'ל דראטץ' – באני רובנס
* טום מקגוון – ברט רובנס
* שאניה טוויין – הת'ר
* קורד אוברסטריט – סיפיליס סם
* ג'ינה גרשון – לינור לורן
* ג'סטין ג'דליקה – קן הבובה
* קונסטנס מארי – קרוליין פון דרייזן
* איימי סדריס – בת'ני וולס
* מרגרט צ'ו – ג'ודי ריבה
* קייט ברלנט – אגנס סימקין
* קלסי בלריני – ליסה פרסונס
* מרגו מרטינדייל – אלן פרסונס
* ג'ון סטיימוס – קרייג מאסי
* שאיין ג'קסון – בריאן
* ג'וני סיבילי – ריילי
* בוב דה דראג קווין – מרשה
* לורטה דיווין – ג'יל מנפורט
* פרד מלמד – ג'רי מנפורט
* אדריאן פאליצקי – ד"ר ברוק ליין
* רומר וויליס – ג'וזי
* אנג'לה באסט – אתנה גרנט-נאש, סמלת סיור של LAPD מ-מוקד 911
* ג'קלין סמית' – דיליה
* קתרין ניוטון – האנה
* פריס ג'קסון – ונסה
* נואה בק – סטיב
* אווה פיליפה – ורוניקה
* שרלוט לורנס – ויקטוריה
* דיאנה אגרון – קתרין מאסי הצעירה
* ג'סי ג'ונסון – רוברט מאסי הצעיר (ג'סי ג'ונסון הוא בנו האמיתי של דון ג'ונסון)

## הפקה
ביוני 2025 דווח כי הסדרה לא תחזור לעונה שנייה, כאשר אפשרויות ההעסקה של צוות השחקנים יפוגו בקרוב ולא חודשו. הסדרה לא בוטלה רשמית, אך השחקנים שוחררו לפרויקטים אחרים וצוות ההפקה כבר עבר לעבוד על פרויקטים נוספים.

## ביקורות
אתר אגרגטור הביקורות Rotten Tomatoes דיווח על דירוג אישור של 63% עם דירוג ממוצע של 5.2/10, בהתבסס על 8 ביקורות מבקרים. Metacritic, המשתמשת בממוצע משוקלל, קיבלה ציון של 66 מתוך 100 על סמך 5 מבקרים, מה שמצביע על ביקורות "טובות בדרך כלל".

### רייטינג
הסדרה הפכה לבכורת הדרמה הנצפית ביותר של ABC בארבע שנים, משכה 7.59 מיליון צופים בסך הכול בצפייה ישירה. היא החזיקה במקום הראשון ברשימת "15 המובילים היום" של הולו במשך שלושה ימים רצופים, ונשארה במקום זה נכון ל-30 בספטמבר 2024. הסדרה משכה מאוחר יותר 13.6 מיליון צופים חוצי פלטפורמות בשבוע הראשון שלה.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בלוס אנג'לס
קטגוריה:פוקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2024
חורגה גונסלס

**חורגה גונסלס גונסלס** (בספרדית: **Jorge González González**; נולד ב-22 בספטמבר 1988), הוא זמר ספרדי-רומני.

## קריירה
גונסלס התפרסם לראשונה בעקבות השתתפותו בתוכנית הריאליטי המוזיקלית הספרדית *Operación Triunfo*. הוא לקח חלק בעונתה החמישית של התוכנית, ששודרה בשנת 2006. לימים סיפר שבמשך שנתיים ניסה לשכנע את הוריו לאפשר לו להשתתף במבחני הבד לתוכנית, ורק לאחר מכן הורשה להופיע בליהוקים. באותה תקופה התגורר עם משפחתו במדריד, ועל-אף שלא קיבל הכשרה מוזיקלית פורמלית, נבחן בגיל 18 כפסנתרן וזמר אוטודידקט. סגנונו המוזיקלי של גונסלס הושפע בעיקר מסלסה ופופ לטיני, ובני משפחתו נהגו לכנותו "el gitanillo que canta boleros" ("הצועני הקטן ששר בולרו"). במהלך התחרות ביצע שירים של זמרים בולטים כמו לואיס מיגל וחואן לואיס גוארה, והגיע למקום השמיני. על אף שלא ניצח, יצא מהתוכנית עם חשיפה משמעותית וחתם על חוזה הקלטות עם וייל מיוזיק מבית יוניברסל מיוזיק גרופ.

אלבום הבכורה שלו, *Dikélame*, יצא בקיץ 2007, וכלל את הסינגל "Xikila baila", שחצה את רף 750,000 הצפיות ביוטיוב וזכה להצלחה נאה. בעקבות הצלחת הסינגל יצא גונסלס לסיבוב הופעות ברחבי ספרד, ובמקביל הופיע בתוכניות טלוויזיה שונות והשתתף במופעים חיים. בשנת 2009 יצא אלבומו השני, *Vengo a enamorarte*. באותה שנה גם נטל חלק בתהליך בחירת נציג  לאירוויזיון 2009.

גונסלס ניסה פעמיים נוספות לייצג את ספרד באירוויזיון: בשנת 2014 השתתף בתחרות *Mira quién va a Eurovisión* עם השיר "Aunque se acabe el mundo", וסיים במקום השלישי. בשנת 2024 השתתף בתחרות בבנידורם פסט, תחרות הקדם הספרדית לאירוויזיון, עם השיר "Caliente". הוא דורג שלישי בחצי הגמר שהתקיים ב־1 בפברואר 2024, והעפיל לגמר, שם סיים במקום הרביעי. He came third in his semi-final on 1 February 2024, qualifying for the final,

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1988
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1988
ויקטור ז'לוקטוב

**ויקטור וסילביץ' ז'לוקטוב** (ברוסית: **Виктор Васильевич Жлуктов**; נולד ב-26 בינואר 1954) הוא שחקן הוקי קרח רוסי לשעבר ששיחק בצסק"א מוסקבה ונבחרת ברית המועצות. הוא זכה במדליות זהב וכסף אולימפיות וזכה בחמש אליפויות עולם.

הוא שיחק בכל הקריירה שלו במשך 13 עונות, בקבוצת הצמרת הסובייטית צסק"א מוסקבה. הוא ייצג את נבחרת ברית המועצות ב-195 משחקים והבקיע 79 שערים. הוא התקבל להיכל התהילה של ההוקי הרוסי והסובייטי ב-1978.

בגביע קנדה 1976, ז'לוקטוב כבש 5 שערים ו-4 אסיסטים בחמישה משחקים, והשיג את מרב הנקודות בשוויון עם בובי אור ודני פוטוון וכן בשערים עם מילאן נובי ובובי האל בטורניר, אף על פי ששיחק שני משחקים פחות מהשחקנים שאליהם השתווה.

במשך זמן מה הוא שיחק באותו הרכב עם ולדימיר קרוטוב, סרגיי מקארוב, ויאצ'סלב פטיסוב ואלכסיי קסטונוב עד שאיגור לריונוב החליף אותו.

## סטטיסטיקת קריירה
### קריירה בין-לאומית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני הוקי קרח סובייטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברית המועצות
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת אינסברוק (1976)
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1954
קריסטרון פרוסטאדוטיר

**	קריסטרון מיוק פרוסטאדוטיר** (באיסלנדית: **Kristrún Mjöll Frostadóttir**; ) היא כלכלנית ופוליטיקאית איסלנדית, מנהיגת הברית הסוציאל-דמוקרטית, שמכהנת כראשת ממשלת איסלנד החל מדצמבר 2024.

## ראשית חייה
קריסטרון נולדה ברייקיאוויק, כבתם של פרוסטי פיפיל יוהאנסון, אתנוגרף, ושל סטיינון גודני ה. יונסדוטיר, רופאה. היא סיימה את לימודיה בקולג' הצעיר של רייקיאוויק, וקיבלה תואר בוגרת אוניברסיטה מאוניברסיטת איסלנד, תואר מוסמכת אוניברסיטה ביחסים בין-לאומיים מ ע"ש ג'קסון באוניברסיטת ייל, ותואר מוסמכת אוניברסיטה בכלכלה מאוניברסיטת בוסטון.

## קריירה
קירסטרון עבדה כעיתונאית עבור העיתון הכלכלי Viðskiptablaðið, וכאנליסטית בבנק אריון . היא גם עבדה כמומחית עבור מורגן סטנלי, בתחילה בניו יורק, ומאוחר יותר בלונדון. ב-2017 היא שימשה ככלכלנית בלשכת הסחר של איסלנד, וב-2018 הייתה לכלכלנית הראשית של קווילה בנק (Kvika bank) עד 2021, כאשר היא הוכנסה לרשימת המועמדים של הברית הסוציאל-דמוקרטית במחוז דרום רייקיאוויק.

## קריירה פוליטית
קירסטרון נבחרה כחברת האלת'ינגי מטעם מחוז דרום רייקיאוויק בבחירות של 2021. בבחירות הבזק של 2024 היא נבחרה מטעם מחוז צפון רייקיאוויק. טרם כהונתה כראשת הממשלה היא הייתה חברה בוועדת התקציב בשנים 2021–2024, ולזמן קצר ב-2023 הייתה חברה בוועדה לענייני כלכלה וסחר של האלת'ינגי.

באוגוסט 2022 הכריזה קירסטרון על מועמדותה למנהיגות הברית הסוציאל-דמוקרטית, ובוועידת המפלגה שנערכה באוקטובר אותה שנה נבחרה ברוב של 94 אחוזים מהקולות ללא יריבים שניצבו מולה.

קריסטרון הובילה את מפלגתה לבחירות הבזק של 2024, בה זכתה המפלגה ב-20.8 אחוזים וב-15 מושבים באלת'ינגי. הוא קיימה משא ומתן קואליציוני עם מפלגת הרפורמה הליברלית ועם מפלגת העם שהחל ב-4 בדצמבר והסתיים 17 ימים לאחר מכן, אז היא מונתה כראשת ממשלת איסלנד.

## חיים אישיים
קירסטרון נשואה לאיינר ברגור איגבארסון, ולשניים שני ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת איסלנד
קטגוריה:חברי האלת'ינגי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:ילידות 1988
קטגוריה:איסלנדים שנולדו ב-1988
פארק רוני

**פארק רוני** הוא פארק זיכרון ציבורי, שהוקם בשנת 2024 בצפון היישוב צור יצחק שבתחום מועצה אזורית דרום השרון. הפארק משתרע על שטח של כ־6 דונם, ונחנך לזכרה של סמל רוני אשל, תצפיתנית צה"ל, שנרצחה במהלך מתקפת ה־7 באוקטובר 2023 על ידי מחבלי חמאס בבסיס שבו שירתה בעוטף עזה. הפארק מהווה אתר הנצחה פתוח ונגיש לציבור, המשלב טבע, נוף וזיכרון.

## רוני אשל
רוני אשל, בתם של איל אשל ושרון מלכי אשל, שירתה כתצפיתנית בחמ"ל הגזרה הצפונית של רצועת עזה. בבוקר שבת, כ"ב בתשרי תשפ"ד, 7 באוקטובר 2023 – יום שמחת תורה – פתחה חמאס במתקפת טרור רחבת־היקף נגד יישובי עוטף עזה ובסיסי צה"ל.
בשעה 04:00 לפנות בוקר החלה רוני את משמרתה בחמ"ל. בשעה 06:29 זיהתה חדירה של מחבלים דרך מספר נקודות בגדר והעבירה התרעות לגורמים הרלוונטיים. במשך שעות פעלה בקור רוח, העבירה התרעות והזעיקה כוחות, עד שהמצלמות כבו.
בשעה 09:27 שלחה הודעה אחרונה לאִמה ובה כתבה: "אמא אני בסדר, לא לדאוג לי, אני גם אוהבת אותך", לצד ארבעה לבבות. לאחר כשש שעות לחימה, חדרו מחבלים לבסיס, השליכו רימונים אל תוך החמ"ל והעלו אותו באש.
רוני נהרגה במקום בגיל 19, אך גופתה זוהתה רק כעבור 34 יום בבוקר ה-9.11.2023 על ידי צה״ל ולמעשה היא נחשבה נעדרת עד לאותו יום. היא הובאה למנוחות בבית העלמין הצבאי בכפר סבא. היא הותירה הורים, אחות ואח.

## הקמת הפארק
פארק רוני הוקם ביוזמת הוריה של רוני, מתוך רצון להקים מרחב זיכרון פתוח, טבעי ואישי, שישקף את אופייה ואהבותיה – לטבע, לפשטות ולחיים. הקמת הפארק התבצעה בשיתוף פעולה עם המועצה האזורית דרום השרון ומשרד הביטחון.
הפארק נחנך בטקס רשמי שהתקיים ב־31 באוגוסט 2024, במעמד נשיא המדינה יצחק הרצוג, מנכ״ל משרד הביטחון דאז אלוף (מיל׳) אייל זמיר (לימים הרמטכ״ל ה-24), בני משפחתה של רוני, הרמטכ״ל לשעבר חבר הכנסת גדי אייזנקוט, חברי הכנסת מירב בן ארי ויזהר שי, חברותיה ליחידה, נציגי צה"ל, אנשי ציבור ותושבים מהאזור.

בחודש ספטמבר 2025 יצאה המשפחה בקמפיין גיוס המונים לטובת פיתוח מתקדם של הפארק בהתאם לחזון שמייצג את רוני קישור לתרומה.  

## מאפייני הפארק
הפארק כולל שבילים, טרסות נוף, גן תצפית, פינות ישיבה ושלטי זיכרון. המקום תוכנן לשקף את אופייה השקט והצנוע. תכנונו הופקד בידי משרד "איזי בלאנק אדריכלי נוף". הפארק ממוקם על גבעה בשוליים הצפוניים של צור יצחק, וכולל נקודות תצפית לנוף פתוח ושבילים נוחים להולכי רגל ולרוכבי אופניים. בפארק מוצבות עמדות התצפיתניות שבהן המבקרים יכולים להתנסות ועליהן מוקרנות תמונות וסרטונים של רוני.

משפחתה של רוני ביקשה ליצור מרחב שינציח את חייה ולא רק את מותה. לדבריהם, לא רצו "אבן קרה", אלא "מקום שיש בו נשימה, חיים". הפארק עוצב בהתאם לאישיותה – צנוע, פתוח, ללא סמלים צבאיים, וכולל קטעים שכתבה, נוף פתוח ותחושת שקט. בפארק נשתלו 19 עצי פרי שונים, כמניין שנותיה של רוני בעת נפילתה, מתוך מטרה שקהל האורחים והילדים יוכלו לקטוף בעצמם את הפירות מהעצים ולהנות מהטבע והחופש כפי שהמשפחה ביקשה לזכור את רוני..

## טקס חנוכת הפארק
הפארק נחנך בטקס במעמד נשיא המדינה יצחק הרצוג, בני משפחתה של רוני, חברותיה לשירות, קצינים ונציגי ציבור. נשיא המדינה אמר בדבריו: "רוני הייתה חומת מגן חיה", וציין את תרומתן של התצפיתניות למערך ההגנה של צה"ל.
## גלריה


The entrance sign to Park Roni.jpg|שלט זיכרון בכניסה לפארק רוני
עמדות התצפיתניות 2.jpg|עמדות התצפיתניות המוצבות בפארק
File:Park Roni 1.jpg|מבט על עמדות התצפיתניות


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: גנים ופארקים
קטגוריה:ישראל: אתרי הנצחה
קטגוריה:ישראל: נקודות תצפית
קטגוריה:אנדרטאות טבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:מועצה אזורית דרום השרון
ארסינואה (דרום-מערב קפריסין)

**אַרְסִינוֹ֫אֵה** (ביוונית: **Ἀρσινόη**) הייתה עיר בדרום-מערב קפריסין, בין פאפוס העתיקה לחדשה, בסמוך ליישוב  של ימינו.

העיר נוסדה בידי תלמי השני, שקרא את שם העיר על שמה של אשתו ואחותו, ארסינואה השנייה, בדומה לערים רבות במרחב ההשפעה של בית תלמי אשר נקראו בשם זה.

לפי סטראבון היו בעיר נמל, מקדש וחורשה מקודשת.

## ראו גם
* פמגוסטה (עיר נמל לחופו המזרחי של האי קפריסין)
* ארסינואה (צפון-מערב קפריסין)
*  (פירושונים)

קטגוריה:קפריסין: היסטוריה
קטגוריה:ערים עתיקות
פרס Endeavour

**פרס Endeavour (אֶנדיִווּר)**, המוכרז מדי שנה בכנס אוריקון לספרות פנטזיה שמתקיים בפורטלנד (אורגון) מוענק לספר מדע בדיוני או פנטזיה שנכתב על ידי סופר או סופרים מצפון מערב האוקיינוס השקט (אורגון, וושינגטון, איידהו, קולומביה הבריטית, יוקון ואלסקה) ופורסם בשנה הקודמת.

טקס החלוקה השנתי של פרס Endeavour הוא בנובמבר עבור ספרים שפורסמו במהלך השנה שקדמה לו.

## היסטוריה
פרס Endeavour, על שם HM ''Bark Endeavour'' – ספינתו של חוקר הארצות קפטן ג'יימס קוק, הוענק לראשונה בשנת 1999.

הפרס מומן על ידי שיתוף פעולה של סופרים וקוראים של ספרי מדע בדיוני ופנטזיה באזור פורטלנד, בשנת 1996, והוכרז על ידי תאגיד Oregon Science Fiction Conventions, Inc. (OSFCI).

### פרס Endeavour בשנת 2021
ועדת פרס Endeavour הודיעה על השעיית הפרס בשנת 2021 עבור ספרים שפורסמו ב-2020 בשל מגבלות מגפת הקורונה.

הזוכה הוכרז בכנס SeaTac ה-45 שנערך בעיר נורוסקון (Norwescon) בקנדה מ-6 באפריל עד 9 באפריל 2023.

### פרס Endeavour בשנת 2022
פרס ה-Endeavour לשנת 2022 הוכרז בכנס אריקון ה-43, שנערך בפורטלנד, אורגון מ-10 עד 12 בנובמבר 2023.

## זוכים בעבר

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

Endeavour
טימי טראמפט

**טימות'י ג'וד סמית**' (באנגלית: **Timothy Jude Smith**; נולד ב-9 ביוני 1982), המוכר תחת שם הבמה **טימי טראמפט** (**Timmy Trumpet**), הוא תקליטן, פזמונאי ומפיק מוזיקלי אוסטרלי.

הוא ייסד את Sinphony, חברת בת של חברת התקליטים ספינין' רקורדס.

## קריירה
ב-5 בדצמבר 2009, הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, *Sunrise*.

ב-8 באוגוסט 2014, הוציא, בשיתוף פעולה עם סבאג' , את הסינגל "Freaks". הסינגל הגיע בשיאו למקום השלישי באוסטרליה, למקום השני בפולין ולמקום הראשון בניו זילנד. כמו כן, הסינגל זכה במספר תוארי הקלטה, בין היתר 9× פלטינה מ-ARIA, ו-5× פלטינה מ-RMNZ.

ב-17 באוקטובר 2014, הוציא את הסינגל "Nightmare". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-26 באוסטרליה.

ב-19 בפברואר 2015, הוציא, בשיתוף פעולה עם Chardy, את הסינגל "Hipsta". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-34 באוסטרליה.

ב-26 בספטמבר 2016, הוציא, בשיתוף פעולה עם MAKJ  ואנדרו ו. ק. , את הסינגל "Party Till We Die". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-46 באוסטרליה.

ב-2016, הוא הופיע לראשונה במצעד 100 התקליטנים של DJ Mag במקום ה-75. ב-2017, הופיע במקום ה-43 במצעד. ב-2018, הופיע במקום ה-33 במצעד. ב-2019, הופיע במקום ה-13 במצעד. מאז 2020, הוא מופיע בעשירייה הראשונה של המצעד, כאשר בשיאו הגיע למקום החמישי ב-2024.

ב-25 בספטמבר 2017, הוציא, בשיתוף פעולה עם Dimatik, את הסינגל "Punjabi". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-74 באוסטריה.

ב-24 בנובמבר 2017, הוציא, בשיתוף פעולה עם סבאג' , את הסינגל "Deja-Vu". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-55 באוסטרליה.

ב-9 במאי 2019, הוציא את הסינגל "World at Our Feet". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-61 באוסטריה.

ב-4 בדצמבר 2020, הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, *Mad World*.

ב-2 באפריל 2021, הוציא, בשיתוף פעולה עם אפרוג'ק, את הסינגל "Stay Mine". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-38 במצעד הסינגלים החמים של ניו זילנד.

ב-24 בספטמבר 2021, הוציא את הסינגל "Cardio". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-37 במצעד הסינגלים החמים של ניו זילנד.

ב-14 בינואר 2022, הוציא, בשיתוף פעולה עם גברי פונטה ו-R3hab, גרסת כיסוי לשיר "Call Me" של בלונדי. גרסת כיסוי זו הגיעה בשיאה למקום ה-80 במצעד 100 הסינגלים ההולנדיים, ולמקום ה-35 במצעד הסינגלים החמים של ניו זילנד.

ב-25 בנובמבר 2022, הוציא, בשיתוף פעולה עם R3hab ו-W&W , את הסינגל "Poison". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-40 במצעד הסינגלים החמים של ניו זילנד.

ב-13 באוקטובר 2023, הוציא את המיני-אלבום השני שלו, *Timmy Trumpet's SINPHONY No. 1*.

ב-26 באפריל 2024, הוציא את המיני-אלבום השלישי שלו, *Timmy Trumpet's SINPHONY No. 2*.

ב-20 בדצמבר 2024, הוציא את המיני-אלבום הרביעי שלו, *Timmy Trumpet's SINPHONY No. 3*.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים אוסטרלים
קטגוריה:תקליטנים אוסטרלים
קטגוריה:פזמונאים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1982
עיריית עמאן רבתי

ממוזער|242x242 פיקסלים| דגל ישן של העירייה
**עיריית עמאן רבתי** (בערבית: **أمانة عمان الكبرى**) היא העירייה של רבת עמון, בירת ירדן, והמטרופולין שסביבה. היא אחראית על מתן שירותים ציבוריים לאזרחי העיר בתחומים שונים, כגון רישוי, תברואה ומספור, וכן בתוכניות תרבות, תיירות, ספורט וחינוך.

בראשות העירייה עומד  עומד בראש מועצת העירייה מאז מרץ 2017.

## הקמה
העירייה הראשונה ברבת עמון הוקמה בשנת 1909 ואוכלוסייתה מנתה כ-300 משפחות, שהיוו כ-2,000 נפשות.

בשנת 1950, כתוצאה מהתרחבות העיר בעקבות מלחמת העצמאות, הפכה עיריית עמאן לעיריית הבירה של ירדן.

בשנת 1987, כתוצאה מהתרחבות מתמדת של שטח העיר, הגידול באוכלוסייתה וביצוע תכנון כולל לעיר וסביבתה, הוכרזה על הקמת "עיריית עמאן רבתי", שהחליפה את עיריית הבירה.

## אודות
תחום השיפוט של העירייה הוא כ-795.39 קמ"ר.

האוכלוסייה הגרה בתחומי השיפוט של העירייה מונה כארבעה מיליון תושבים.

עיריית עמאן רבתי פועלת באמצעות מועצת העירייה, בראשות ראש עיריית עמאן. המועצה מורכבת מארבעים חברים, שמחציתם נבחרים על ידי תושבי המטרופולין והמחצית השנייה ממונים על פי החלטת ממשלת ירדן.

לאור שטחה הגאוגרפי העצום של המטרופולין, אופייה הטופוגרפי ואוכלוסייתה הגדולה והגדלה, חולקה עיריית עמאן רבתי ל-22 מחוזות מנהליים המספקים את השירותים המוניציפליים הנצרכים.

## בניין העירייה
בניין עיריית עמאן רבתי ממוקם ב, מוקף בחצרות וגנים. בשנת 2009 עמד מספר העובדים בעירייה על כ-18,000 עובדים.

## אזורים
תחום השיפוט של העירייה מחולק ל-22 אזורי משנה:
* אזור העיר
* אזור 
* אזור מרקה
* אזור אל-נאסר
* אזור באדר
* אזור 
* אזור הירמוך
* אזור זהרן
* אזור עבדאלי
* אזור טאריק
* אזור אל-ג'וביחה
* אזור 
* אזור 
* אזור 
* ואדי אל-סרע
* אזור סווילה.
* אזור 
* אזור 
* אזור בדר החדש
* אזור 
* אזור אחד
* אזור 

## ראו גם
* עמאן

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* אתר עיריית עמאן רבתי

קטגוריה:עמאן
קטגוריה:עיריות
מעמורה

**מעמורה** (בערבית: **المعموره**, תעתיק: **אל-מעמורה**) הוא כפר בכיכר סדום, בקרבת ים המלח. לפי מפקד האוכלוסין הירדני שבוצע ב-2015 היו בכפר 1,849 תושבים. גובהו 298 מטר מתחת לגובה פני הים. הוא נמצא בערבה למרגלות הרי אדום. בצמוד לכפר מדרום מערב מפגש כביש 60, המחבר אותו לעיר טפילה, עם כביש 65, המחבר אותו אל עיר האם שלו, א-סאפי. מבחינה מנהלתית נמצא הכפר ב, , מחוז כרכ, ירדן.

תושבי הכפר סובלים זה שנים ממחסור חמור במי שתייה. בעקבות הצמא, תושבי הכפר השתמשו במי השקיה לשתייה.

סמוך לכפר שטחים חקלאיים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ירדן: ערים
קטגוריה:כיכר סדום
קטגוריה:הערבה: יישובים
ייז'י הולצ'ק

**ייז'י הולצ'ק** (בצ'כית: **Jiří Holeček**; נולד ב-18 במרץ 1944) הוא מאמן ושוער הוקי קרח צ'כי לשעבר. הולצ'ק שיחק בליגת העל של צ'כוסלובקיה מ-1964 עד 1979 ובנבחרת צ'כוסלובקיה במשך שנים רבות.

לאחר שהצטרף לצבא, הוא השתתף במחנה ההוקי דוקלה יילבה, אך בהגיעו מקבוצה חסרת חשיבות באותה תקופה, הוא לא עלה על המיקום השלישי בשוערים והושאל לקושיצה במזרח המדינה. לאחר שהחל את הקריירה שלו בקבוצת קושיצה בעונת 1963/64, הולצ'ק שיחק שם 10 שנים עד שהצטרף לספרטה פראג לעונת 1973/1974. הולצ'ק שיחק 488 משחקי ליגה ואף על פי שהוענק לו פרס מקל הוקי הזהב הצ'כוסלובקי בתור השחקן הטוב ביותר ב-1974, הוא מעולם לא זכה באליפות הליגה.

הולצ'ק שיחק 164 משחקים עבור הנבחרת, כולל עשר אליפויות עולם (הוביל את הנבחרת למדליות זהב ב-1972, 1976 ו-1977) וזכה בתואר השוער הטוב ביותר חמש פעמים. הוא שיחק באולימפיאדות 1972 ו-1976 ובגביע קנדה 1976.

הולצ'ק סיים את קריירת המשחק שלו ב-1981 במערב גרמניה. בשנות ה-80 הוא עבד כמאמן שוערי נבחרת צ'כוסלובקיה ולאחר מכן עבד כמאמן שוערי וייזדה פראחה. הוא נכנס להיכל התהילה של פדרציית ההוקי קרח הבין-לאומית (IIHF) ב-1998.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני הוקי קרח צ'כים
קטגוריה:שוערי הוקי קרח
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת סאפורו (1972)
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1944
ערים בירדן

[טקסט=|ממוזער| [עמאן|רבת עמון היא העיר הגדולה ביותר בירדן]]
[טקסט=|ממוזער|228x228 פיקסלים| [אירביד היא העיר השלישית בגודלה בירדן]]
**רשימת ערים בירדן** מספקת סקירה כללית של האוכלוסייה בערים הגדולות בירדן.

המטרופולין הגדולה ביותר בירדן היא מטרופולין הבירה רבת עמון, עם אוכלוסייה של יותר מארבעה מיליון תושבים בשנת 2021. על פי נתון זה ניתן לקבוע כי יותר מ-40% מאוכלוסיית ירדן מתגוררים באזור הבירה.

הטבלה הבאה מפרטת את רשימת הערים בירדן שאוכלוסייתן עולה על 20,000 תושבים, כששמן בעברית ובערבית. מפורטים גם שלושה מפקדי אוכלוסין, מהתאריכים ב-10 בדצמבר 1994, אוקטובר 2004, ו-2015. בנוסף מפורטים מחוזות הערים.

שימו לב ששלושת העמודות הראשונות (1994, 2004 ו-2015) מבוססות על מפקדים, בעוד שהעמודה האחרונה (2021) מבוססת אומדן.

## ראו גם
* מחוזות ירדן
* נפות ירדן

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

*
ירדן, ערים
ערים
בוריס קולאגין

**בוריס פאבלוביץ' קולאגין** (ברוסית: **Борис Павлович Кулагин**; 31 בדצמבר 1924 - 25 בינואר 1988) היה שחקן ומאמן הוקי קרח סובייטי ורוסי. קולאגין היה אחד השחקנים הראשונים בברית המועצות ששיחקו הוקי קרח מאורגן בשנות הארבעים. לפני כן קולאגין שיחק בנדי, הדומה להוקי קרח. קולאגין אימן בהמשך קבוצות בברית המועצות, והפך בסופו של דבר למאמן הנבחרת בשנות ה-70.

## קריירת משחק ואימון
קולאגין נולד בברנאול שבמחוז בסיביר בברית המועצות. ב-1930, יחד עם משפחתו, קולאגין עבר למוסקבה, שם הוצב אביו בצבא. בשנת 1936, קולאגין נרשם לשיעורי הוקי והצטרף לחטיבת ההוקי (בנדי) של אגודת הספורט דינמו במוסקבה. קולאגין המשיך לשחק בנדי עד שנות ה-40, ואז הורה הוועד המרכזי של ברית המועצות להפוך את המשחק המאורגן להוקי קרח, שנחשב אז ל"הוקי קנדי". קולאגין לא אהב את המעבר מבנדי אך היה חייב לשנות כדי להישאר במקצוע. אחרי כמה עונות של הוקי קרח סובייטי שבמהלכן שיחק לפי החוקים הקנדיים, קולאגין סבל מפציעה ברגלו שגרמה לסיום הקריירה שלו והוא עבר לאימון. במהלך שנות ה-50 ניהל קולאגין תוכניות ספורט באורנבורג.

קולאגין הועבר למוסקבה בשנות ה-60 והפך לעוזר המאמן אנטולי טרסוב בצסק"א מוסקבה, קבוצת הצבא האדום המרכזית. טרסוב היה גם מאמן הנבחרת וקולאגין הפך לעוזר בנבחרת הלאומית. לאחר שטרסוב הודח מתפקיד מאמן הנבחרת הלאומית, קולאגין נותר כעוזר המאמן של המאמן וסבולוד בוברוב. קולאגין שימש כעוזר מאמן ב"סדרת העל" הראשונה בין נבחרת ברית המועצות לנבחרת קנדה שהתבססה ב-NHL ב-1972, סדרה שכונתה "סדרת הפסגה". במהלך העונה קולאגין שימש בתור מאמן קריליה סובייטוב מוסקבה. לאחר שקבוצתו זכתה באליפות הליגה הסובייטית ב-1974, קולאגין קודם למאמן הנבחרת במקום בוברוב.

קולאגין שימש אף כמאמן בסדרת העל השנייה, "סדרת הפסגה 1974" נגד נבחרת קנדה שהתבססה הפעם משחקני ה-WHA. בניגוד לשנת 1972, הסובייטים ניצחו בסדרה והניצחון סימן את תחילת תור הזהב של נבחרת ברית המועצות בהוקי קרח בזירה הבינלאומית במשך כעשור. קולאגין נשאר בתפקיד מאמן הנבחרת עד השליש האחרון במשחק במהלך אליפות העולם ב-1977. באותו זמן, שוודיה הייתה ביתרון של 1–2 לאחר שני שלישים במשחק וברית המועצות הזדקקה לניצחון כדי לזכות באליפות ואת קולאגין החליף עוזר המאמן קונסטנטין לוקטב על ידי ראש המשלחת הסובייטית. קולאגין המשיך לאמן את רדובר מייטי בולס בדנמרק במשך 2 עונות וזכה באליפות דנמרק בעונתו הראשונה. קולאגין חזר לברית המועצות ב-1980 ואימן את ספרטק מוסקבה עד מותו ב-1988.

## פרסים והוקרה
* מאמן ראוי לברית המועצות, 1969
* עיטור הדגל האדום של העמל, 1975
* עיטור אות הכבוד, 1981
* התקבל להיכל התהילה של ההוקי הרוסי, 2004

## לקריאה נוספת

* 

קטגוריה:שחקני הוקי קרח סובייטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין קונצבסקויה
קטגוריה:מאמני נבחרת ברית המועצות בהוקי קרח
קטגוריה:מאמני הוקי קרח סובייטים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1924
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1988
מסוף ההגנה

**מסוף ההגנה** הוא מסוף אוטובוסים בדרום תל אביב-יפו הממוקם ברחוב החרש ובדרך ההגנה, ממערב לנתיבי איילון, ומופעל על ידי חברת דן. הפרויקט נקרא במקור "**מרכז תחבורה החרש**" על שם הרחוב שלצדו, שינה בהמשך את שמו ל"**מתח"ם ההגנה**" (מרכז תחבורה משולב ההגנה) על שם הדרך והגשר הסמוכים, ובהמשך נקבע שמו כ**מסוף ההגנה**.

המסוף משתרע לאורך רחוב החרש במקביל לנתיבי איילון, סמוך לגשר ההגנה ובמרחק הליכה של כ-7 דקות מהתחנה המרכזית החדשה.

## רקע והקמה
התכנון של מסוף ההגנה נולד כחלק ממהלך רחב של עיריית תל אביב-יפו ומשרד התחבורה לפינוי פעילות האוטובוסים מהתחנה המרכזית החדשה ופיזורה למסופים חלופיים, כאשר בהסכם העקרונות נקבע כי הפעילות בתחנה המרכזית תצומצם ב-50% לטובת מוקדים כמו מסוף ההגנה (החרש), מסוף הלוחמים ומתחם פנורמה. העבודות על המסוף בוצעו על ידי חברת נתיבי איילון בשנים 2024–2025, ובמאי 2025 הוכרז על סיום הקמתו וחידושו, בעוד הדרגנוע והמעלית תוכננו לשלב המשך.

### מבנה המסוף ומאפייניו
על פי התכנון של נתיבי איילון, המסוף כולל שבע עמדות חניה תפעוליות, שתי עמדות הורדה, שתי עמדות איסוף ושמונה תחנות קליטה, לצד מתחם נהגים ופתרונות נגישות כמו רמפה לאופניים, מעלית ודרגנוע לחיבור מפלס רחוב החרש לגשר ההגנה. תכנון המסוף נשען על עקרונות של קישוריות לתחנת הרכבת ולקו הסגול, נגישות מלאה, הכנה לתשתית טעינה חשמלית ושילוב עירוני דרך פיתוח נופי, תאורה ושבילי אופניים שהפכו מרחב מוזנח לציבורי ונגיש.

## קווי האוטובוס במקום
במסוף שתי תחנות עיקריות: "מסוף ההגנה/איסוף" (תחנה 20860) ו"מסוף ההגנה/הורדה" (תחנה 20859). מתוך המסוף עצמו יוצאים שני קווי אוטובוס, המופעלים על ידי חברת דן:
* **קו 114 –** קו המחבר את מסוף ההגנה לבית החולים "שיבא" (תל השומר). הקו עובר דרך מחלף מסובים, נכנס למתחם בית החולים ומבצע לולאה בין המחלקות השונות (ילדים, מעבדות, אונקולוגיה, עיניים, גריאטריה, שיקום), ולאחר מכן חוזר למסוף.
* **קו 166 –** קו המחבר את מסוף ההגנה לפתח תקווה. הקו עובר דרך רחוב המסגר, דרך מנחם בגין, תחנת הרכבת השלום, דרך השלום, אלוף שדה, אוניברסיטת בר-אילן ונכנס לפתח תקווה.

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: תחנות מרכזיות ומסופי אוטובוסים
דלית קוגל

**דלית קוגל** (נולדה ב-11 ביוני 2002) היא מרימת משקולות ישראלית. היא זכתה באליפות ישראל במשקלה.

## קריירה
### 2022
באליפות העולם עד גיל 20  שנערכה בהרקליון שביוון במאי סיימה במקום 16 כללי בקטגוריית המשקל של עד 71 ק"ג בתוצאה של 186 ק"ג (מקום 12 בהנפה בתוצאה של 86 ק"ג ומקום 20 בדחיקה בתוצאה של 100 ק"ג).

באליפות אירופה עד גיל 20  שנערכה בדורס שבאלבניה באוקטובר סיימה במקום שישי כללי בקטגוריית המשקל של עד 71 ק"ג בתוצאה של 192 ק"ג (מקום שישי בהנפה בתוצאה של 89 ק"ג ובמקום שמיני בדחיקה בתוצאה של 103 ק"ג).

### 2025
באליפות אירופה  שנערכה בקישינב שבמולדובה באפריל סיימה במקום 17 בדחיקה בקטגוריית המשקל של עד 71 ק"ג בתוצאה של 107 ק"ג, אך לא הצליחה לקבוע תוצאה בהנפה.

## קישורים חיצוניים

* דלית קוגל באתר הרשמי של הפדרציה הבין-לאומית להרמת משקולות 

קטגוריה:מרימות משקל
קטגוריה:מרימי משקולות ישראלים
קטגוריה:אלופות ישראל בספורט
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער ויצו ניר העמק
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2002
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2002
סימון פרי

**סימון פרי** הוא קרימינולוג ישראלי, פרופסור חבר במכון לקרימינולוגיה של הפקולטה למשפטים, האוניברסיטה העברית בירושלים. תחומי עיסוקו ומחקריו כוללים חקר הטרור ופשע מאורגן. קודם לכן שירת כקצין בכיר במשטרת ישראל.

## ביוגרפיה
פרי נולד ב־20 בינואר 1956 בלונדון, הממלכה המאוחדת, ועלה לישראל בצעירותו.

את השכלתו האקדמית השלים באוניברסיטה העברית בירושלים, שם סיים תואר ראשון בסוציולוגיה, תואר שני  בקרימינולוגיה ותואר שלישי (PHD) בקרימינולוגיה.

במשך כשלושה עשורים שירת במשטרת ישראל בתפקידי פיקוד ומטה בתחומי המודיעין והחקירות ובמאבק בפשיעה חמורה ובטרור. בין תפקידיו נמנו ראש יחידת האינטרפול וקשרי החוץ, ראש יחידת הסמים והפעילות הבין-לאומית, ראש המחלקה לתפקידים מיוחדים, וראש זרוע המודיעין והמבצעים ביחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה ובינלאומית (יאחב"ל). כמו כן שימש כנספח משטרה בצפון אמריקה. את שירותו במשטרה סיים בדרגת ניצב משנה (בדימוס).

לאחר פרישתו מהמשטרה הצטרף לסגל האקדמי של האוניברסיטה העברית בירושלים, בה הוא משמש פרופסור חבר במכון לקרימינולוגיה של הפקולטה למשפטים, האוניברסיטה העברית בירושלים.

במסגרת פעילותו המחקרית השתתף בפרויקט המחקר האירופי PRIME (FP7), שעסק במניעה, סיכול והתמודדות עם אירועי טרור של מפגעים בודדים. פרי מנחה סטודנטים לתואר שני (M.A) ולתואר שלישי (PhD) בתחומי הקרימינולוגיה והטרור באוניברסיטה העברית.

בנוסף לפעילותו האקדמית, פרי מכהן כחבר הוועד המנהל של התנועה למען איכות השלטון בישראל.

פרי נשוי והוא אב לשלוש בנות.

## תחומי מחקר
מחקריו של פרי עוסקים בקרימינולוגיה יישומית, בטרור ובפשע מאורגן, לרבות ניתוח דפוסים מרחביים של פשיעה והערכת יעילותם של אמצעי מניעה ואכיפה.

## פרסומים נבחרים

* Perry, Simon (2019). “The Application of the ‘Law of Crime Concentration’ to Terrorism – The Jerusalem Case Study”. *Journal of Quantitative Criminology*.
* Perry, Simon; Hasisi, Badi; Perry, Gali (2019). “Lone Terrorists – A Study of Run-Over Attacks in Israel”. *European Journal of Criminology*.
* Perry, Simon; Hasisi, Badi (2015). “Rational Choice Rewards and the Jihadist Suicide Bomber”. *Terrorism and Political Violence*.
* Badi Hasisi et al. (2019). “Concentrated and Close to Home: The Spatial Clustering and Distance Decay of Lone Terrorist Vehicular Attacks”. *Journal of Quantitative Criminology*.


## קישורים חיצוניים
* דף אישי – הפקולטה למשפטים, האוניברסיטה העברית בירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:קרימינולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ניצבי-משנה במשטרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
צ'ארלס לאונרד אירבי

**צ'ארלס לאונרד אירבי** (באנגלית: **Charles Leonard Irby**; 9 באוקטובר 1789 – 3 בדצמבר 1845) היה קצין של הצי המלכותי ששירת במהלך המלחמות הנפוליאוניות ומלחמת 1812. בין השנים 1816–1818 הוא ערך סיור באירופה ובמזרח התיכון ובכלל זה ברחבי ארץ הקודש.

## ביוגרפיה
אירבי נולד ב־9 באוקטובר 1789 והיה בנו השישי של , אציל, איש חצר המלוכה ובעל קרקעות ואחיו של , קפטן בצי הבריטי. הוא הצטרף לצי המלכותי הבריטי במאי 1801, ולאחר ששירת בים הצפוני ובים התיכון, בכף התקווה הטובה, בכיבוש מונטווידאו ב־1807 ובמפרץ ביסקאיה – הועלה לדרגת לוטננט ב־13 באוקטובר 1808. בהמשך השתתף בפלישה לאי דה פראנס (מאוריציוס), ולאחר מכן שירת מול חופי אמריקה הצפונית. ב-7 ביוני 1814 מונה למפקד הספינה HMS Thames וב-8 בינואר 1815 השתתף בקרב ניו אורלינס.

## מסעו במזרח התיכון
עקב בריאות לקויה נאלץ אירבי לפרוש מהפיקוד במאי 1815. בקיץ 1816 יצא מבריטניה בלוויית ידידו הוותיק, קצין הצי James Mangles, במטרה לערוך מסע ביבשת אירופה. המסע הורחב גם למזרח התיכון.

### ביקור במצרים
עלו במעלה נהר הנילוס ויחד עם החוקרים ג'ובאני בלזוני האיטלקי והנרי הנרי ויליאם ביצ'י הבריטי, חקרו את מקדשי אבו סימבל.

### ביקור בלבנון וסוריה
ממצרים הם עברו ללבנון וסיירו בבעלבכ ובשמורות ארזי הלבנון ומשם לעיר חלב, שם פגשו את הפוליטיקאי, תייר והחוקר הבריטי  ויחד סיירו ברחבי סוריה, מסע נדיר באותם ימים לאירופאים.

### ביקור בארץ הקודש
### חזרה לאירופה
מעכו הפליגו בספינת מפרשים לקונסטנטינופול, אך בעקבות מחלת דיזנטריה עצרו בקפריסין לקבלת טיפול רפואי. באמצע דצמבר 1818 הפליגו למרסיי, והגיעו ליעדם, לאחר מסע שארך 76 ימים.

## המשך הקריירה הצבאית
באוגוסט 1826 חזר אירבי לשרת בחיל הים ומונה למפקד HMS Pelican, ספינת מלחמה קלה, שפעלה במזרח הים התיכון לדיכוי תופעת הפיראטיות. ב־2 ביולי 1827 הוא מונה למפקד הספינה HMS Ariadne ו, אך המשיך לפקד על הפליקן עד סוף ספטמבר. לאחר קרב נאווארינו ביוון מינה אותו האדמירל סר אדוארד קודרינגטון להשיט את ספינת הקרב HMS Genoa חזרה לאנגליה, לאחר שמפקדה, נהרג. אירבי השיט את הספינה והגיע לפלימות' בינואר 1828 ובכך תם שירותו הצבאי.

## חיים אישיים
אירבי התחתן ב-1825 עם פרנסס, אחותו של חברו ג'יימס מנגלס, והיו להם ילדים.

הוא נפטר ב-3 דצמבר 1845 בעיר טורקי.

## קישורים חיצוניים

* ספרם של צ'ארלס לאונרד אירבי וג'ימס מנגלס: מסעות במצרים ונוביה, סוריה וארץ הקודש 1844; .

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים
קטגוריה:בריטים במאה ה-19
קטגוריה:ילידי 1789
קטגוריה:נפטרים ב-1845
יבגני פינצ'וקוב

**יבגני פינצ'וקוב** (נולד בשנת 2005) הוא מתעמל אקרובטי ישראלי.

## ביוגרפיה
פינצ'וקוב מתאמן באגודת הפועל "בגין" חולון תחת המאמן לידר דנה.

### 2025
באליפות אירופה שנערכה בלוקסמבורג שבלוקסמבורג סיים בתחרות לרביעיית גברים במקום שישי בגמר תרגיל שיווי המשקל בתוצאה של 24.890 נקודות, ובמקום שביעי במוקדמות התרגיל הדינמי בתוצאה של 25.800 נקודות, יחד עם ערן רודנאי, ליעד מדר ולירן כהן. הרביעייה לא העפילה לגמר הקרב רב לאחר שסיימה את המוקדמות במקום חמישי בציון משוקלל של 54.750 נקודות, בשל הגבלה של צוות אחד למדינה בגמר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתעמלים אקרובטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2005
קישוור פוקנר

**קישוור פוקנר, הברונית פוקנר ממארגראויין** (לבית **חאן**; נולדה ב-9 במרץ 1955) היא פוליטיקאית בריטית וחברה בבית הלורדים, העומדת בראש הוועדה לשוויון וזכויות אדם.

## ביוגרפיה
פוקנר נולדה בפקיסטן למשפחה מוסלמית שעזבה את הודו לאחר חלוקת המדינה. היא התחנכה בבית ספר קתולי פרטי לבנות בקראצ'י. בסוף שנות ה-70 עברה לבריטניה. ב-1992 השלימה תואר ראשון ביחסים בין-לאומיים בבית הספר לכלכלה של לונדון ובהמשך קיבלה תואר שני ביחסים בין-לאומיים ולימודי אירופה מאוניברסיטת קנט.

פוקנר עבדה עבור המפלגה הליברל-דמוקרטית בבית הנבחרים ובמטה המפלגה, בין היתר כאחראית מדיניות ומנהלת קשרי חוץ. היא גם עבדה במזכירות חבר העמים וכמנכ"לית של ארגון Student Partnerships Worldwide.

פוקנר חברה בוועדה של הבנק המרכזי של אנגליה, מרצה אורחת במכון למדיניות בקינגס קולג' בלונדון, וחברת כבוד של "האגודה החילונית הלאומית".

### קריירה פוליטית
פוקנר הצטרפה למפלגה הליברל דמוקרטית באמצע שנות ה-80, והתמודדה לראשונה במסגרת המפלגה בבחירות הכלליות של 2001 במחוז קנזינגטון וצ'לסי. בבחירות לפרלמנט האירופי ב-2004 היא התמודדה מטעם המפלגה במחוז הבחירה של לונדון.

ב-2 ביוני 2004, קיבלה פוקנר תואר אצולה לכל חייה, וכיהנה בבית הלורדים עד 24 ביולי 2019 מטעם המפלגה הליברל דמוקרטית. לאחר מכן, מיולי 2019 עד ספטמבר 2020, המשיכה לכהן כעצמאית ללא שיוך מפלגתי, ומאז 3 בספטמבר 2020 היא נחשבת לקרוס בנצ'ר.

### הוועדה לשוויון וזכויות אדם
ב-1 בדצמבר 2020 מונתה פוקנר לעמוד בראש ועדת השוויון וזכויות האדם (EHRC). בנובמבר 2024 הודיעה השרה לשוויון, ברידג'ט פיליפסון, כי כהונתה של פוקנר תוארך ב-12 חודשים נוספים. פוקנר והוועדה שבראשותה ספגו ביקורת מצד ארגוני טרנסג'נדרים ולהט"ב אחרים בעקבות אמירות טרנספוביות שלה בריאיון לטיימס במאי 2021. קודמה בתפקיד, דייוויד אייזק, טען כי במהלך כהונתה של פוקנר עברה הוועדה פוליטיזציה על ידי המפלגה השמרנית. חברי סגל בוועדה תיארו את הגוף הציבורי כ"טרנספובי", "אנטי-להט"בי" ו"אויב זכויות האדם" במהלך כהונתו של פוקנר, וכלי תקשורת דיווחו כי כמה אנשי צוות התפטרו במחאה על "ההידרדרות לטרנספוביה" של הוועדה.

במאי 2023 מונה עורך דין לחקור תלונות נגד פוקנר שהגישו חברי הוועדה בעבר ובהווה, אך מהות התלונות לא פורסמה. עם זאת, לאחר מחאה של 54 נציגים ונציגות מבית הלורדים, החקירה הושעתה, החלה מחדש ביולי 2023 ונסגרה באוקטובר 2023, לאחר סקירה בלתי תלויה של אופן הטיפול של הוועדה בתלונות, שיזמה השרה לנשים ושוויון קמי בדנוק (לימים ראשת המפלגה השמרנית), והותירה את פוקנר בתפקידה.

באפריל 2025, בעקבות החלטת בית המשפט העליון בבריטניה בנוגע לאי-הכללתן של נשים טרנסג'נדריות בהגדרת חוק השוויון מ-2010 כנשים, טענה פוקנר כי הפסיקה מחייבת בחינה מחדש של כל מדיניות הממשלה, ובכלל זה השתתפות נשים טרנסג'נדריות בספורט נשים וגישה שלהן למתקנים המיועדים לנשים בלבד, וזכתה שוב לביקורת מצד פעילים בקהילה הטרנסג'נדרית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי בית הלורדים הבריטי
קטגוריה:בוגרות בית הספר לכלכלה של לונדון
קטגוריה:פוליטיקאיות בריטיות
קטגוריה:מוסלמיות בריטיות
קטגוריה:מהגרים מפקסיטן לממלכה המאוחדת
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1955