open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הלנה קלוט-נורדהיים

**הלנה** (לאה) **קלוט-נורדהיים** (בהולנדית: **Helena Kloot-Nordheim**; 1 באוגוסט 1903 – 2 ביולי 1943) הייתה מתעמלת אולימפית יהודייה-הולנדית, אלופה אולימפית (אמסטרדם 1928) בהתעמלות קבוצתית לנשים. נרצחה בסוביבור.

## ביוגרפיה
קלוט-נורדהיים נולדה באמסטרדם ב-1903. היא הייתה חברה בנבחרת ההולנדית להתעמלות נשים, שזכתה במדליית הזהב האולימפית באולימפיאדת אמסטרדם, במדליית כסף זכתה נבחרת איטליה ובמדליית ארד נבחרת בריטניה. הנבחרת כללה חמש נשים יהודיות (סטלה בליץ-אחסטריבה, אנה דרזדן-פולק, יודיק טיימנס-סימונס ואלקה דה לוי), אף המאמן חריט קלירקופר היה יהודי. אולימפיאדת אמסטרדם הייתה הראשונה בה נכלל מקצוע התעמלות נשים. התחרות הייתה לקבוצות, ומדליות אישיות לא חולקו. קלוט-נורדהיים זכתה במדליית הזהב ביחד עם קבוצתה.

לאחר סיום קריירת ההתעמלות, עבדה נורדהיים כספרית, נישאה לאברהם קלוט, ובשנת 1933 נולדה להם בת בשם רבקה.

ביוני 1943 גורשה עם משפחתה למחנה המעבר וסטרבורק, ולאחר מכן נשלחה לסוביבור שם נספתה, יחד עם בעלה ובתה בת העשר. מבין חמש החברות היהודיות בנבחרת התעמלות הנשים של הולנד, נספו שתי מתעמלות נוספות (דרזדן-פולק ותמנס-סימונס), וכן המאמן קלירקופר בסוביבור. בליץ-אחסטריבה נספתה באושוויץ. רק אחת, דה לוי שרדה את השואה. בשנת 1997 הונצחו בנות הנבחרת, ומאמנן קלירקופר, ביד לאיש הספורט היהודי, במכון וינגייט.

## קישורים חיצוניים

* הלנה קלוט-נורדהיים באתר יד ושם
* דף זיכרון לזכר קלוט-נורדהיים ומשפחתה באתר ההנצחה ליהודי הולנד.
* דף הנצחה ליהודיות מבין נבחרת המתעמלות ההולנדית ב-1928 באתר יד לאיש הספורט היהודי.

קטגוריה:ספורטאים יהודים הולנדים
קטגוריה:מתעמלות יהודיות
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:יהודים בשואה: הולנד
קטגוריה:ספורטאים שנספו במחנה ההשמדה סוביבור
קטגוריה:מתעמלות באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: הולנדים
קטגוריה:אלופות אולימפיות הולנדיות: התעמלות
קטגוריה:ילידות 1903
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1903
קטגוריה:הולנדיות שנפטרו ב-1943
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1943
נבחרת סנט וינסנט והגרנדינים בכדורגל

**נבחרת סנט וינסנט והגרנדינים בכדורגל** היא נבחרת הכדורגל הלאומית של סנט וינסנט והגרנדינים. שייכת לפדרציית ה-CONCACAF. 

## כל גביעי העולם
* 1930 עד 1990 - לא נכנסה
* 1994 עד 2026 - לא העפילה

## גביע הזהב של CONCACAF

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## [[ליגת האומות של CONCACAF]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

סנט וינסנט והגרנדינים
קטגוריה:סנט וינסנט והגרנדינים: כדורגל
מערך חכות

[250px|ממוזער|שמאל|ספינת דיג במערך חכות ב[מצר קוק בניו זילנד]]
**מערך חכות** (בערבית: **שארק**, באנגלית: **Longline**) היא שיטת דיג מסחרי שבה מאות ואף אלפי קרסים ועליהם פתיונות, מחוברים בעזרת חוטים קצרים במרחקים שווים לחוט מרכזי ארוך. שיטת דיג זו נפוצה במיוחד לדיג דגי חרב, טונה, פוטית, ומיני דגים רבים נוספים. באזורי דיג שבהם קיימת הידלדלות בדגה המקומית, יש והרשויות מגבילות את מספר הקרסים אותם ניתן לחבר לחוט המרכזי. מנגד, באזורים עשירים בדגה, כך למשל בים ברינג ובצפון האוקיינוס השקט, פורסות ספינות דיג מערכי חכות המכילים יותר מ-2,500 קרסים על חוט בודד שאורכו קילומטרים רבים.

ניתן לשלוט על עומקו של מערך החכות בעזרת מצופים ומשקולות. מערכי חכות אשר נועדים לדיג דגים הנמצאים קרוב לפני הים (כגון טונה, או דג חרב) יהיו רדודים מאוד ואילו מערכים לדיג דגי קרקעית (כגון, פוטית, או בקלה), נחים על קרקע הים, לעיתים אף בעומק העולה על 600 פאתום (כ-1,100 מטרים).

## שלל לוואי
250px|ממוזער|שמאל|עופות ים הנקבצים סביב ספינת דיג במערך חכות. עופות ים רבים נידוגים מדי שנה כשלל לוואי
שיטת הדיג במערך חכות היא שיטה מעוררת מחלוקת, כיוון שלעיתים קרובות היא כרוכה בשלל לוואי, דהיינו לכידת בעלי חיים שאינם מטרת הדיג והריגתם. באזורים בהם חיים עופות ימיים רבים, עטים אלה על הפתיונות במערך החכות ולעיתים קרובות בולעים את הקרס יחד עם הפתיון, דבר המביא למותם. באזורים שונים פותחו שיטות יעילות לצמצום שלל הלוואי, אולם אלה כרוכות בהשקעת משאבים נוספים. בין השיטות הללו ניתן למנות: הצמדת משקולות לחוטי הקרסים המבטיחים שקיעה מהירה של הקרס מפני המים, הצמדת סרטים צבעוניים לחוט המרכזי, המתעופפים ברוח ומפחידים עופות ים מלנגוס בפתיונות, פריסת מערך החכות בשעות הלילה בלבד והקפדה על תאורה נמוכה בספינת הדיג (כדי שלא למשוך עופות למקום), והגבלת השימוש בשיטה זו לעונות שנה בהן קיימים באזור פחות עופות ים. בחודש מרץ 2006 הוכרז על הפסקת עונת הדיג במערכי חכות בהוואי, לאחר חודשים ספורים בלבד, לאחר שצבי ים חומים רבים נלכדו ומתו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דיג: ציוד ואביזרים
אטליז

[שמאל|ממוזער|250px|אטליז ב[טורונטו, בתחילת המאה העשרים]]
[ממוזער|250px|אטליז ב[ג'ורג' טאון (מלזיה)|ג'ורג' טאון, פננג, מלזיה]]
**אִטְליז** הוא חנות המשמשת למכירת בשר. בנוסף למכירת הבשר משמש האטליז גם לעיבוד מסוים של הבשר, כך שיתאים לצורכי הקונים, כגון פירוקו של העוף או הבהמה ליחידות קטנות, יישון הבשר, טחינתו וכדומה. העובד בפירוק בשר באטליז קרוי **[[קצב (מקצוע)|קצב]]**.

## אטימולוגיה
מקור המילה ביוונית "קטליז" ובלשון המשנה "נמכרין באטליז ונשחטין באטליז".

## כשרות וחלאל

מאפיין מרכזי של אטליז המוּכּר ליהודים הוא שאלת כשרותו של האטליז. אטליז כשר מציין זאת באופן בולט על השלט שבחזיתו, ומציג את תעודת הכשרות שניתנה לו. רבים מהאטליזים בישראל שאינם כשרים מציינים זאת על השלט שבחזיתם, אף שעל פי החוק אין חובה לעשות כן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חנויות מזון
קטגוריה:בשר
יוהאן לודוויג הייברג

**יוהאן לודוויג הייברג** (בדנית: **Johan Ludvig Heiberg**; 27 בנובמבר 1854 – 4 בינואר 1928) היה חוקר דני, שהתמחה בפילולוגיה הקלאסית ובהיסטוריה של המתמטיקה היוונית ושל המדעים בכלל.
מוכר בקרב הציבור הרחב בעיקר בזכות גילוי הטקסטים של הפלימפססט של ארכימדס במנזר בקונסטנטינופול בשנת 1906.

## פעילותו המדעית
בשנת 1879 הציג את עבודת הדוקטור שלו המפורסמת בנושא "שאלות ארכימדיות" שדנה בחייו, בעבודותיו ובמיוחד בהעברת כתביו של ארכימדס מדור לדור. הייברג פיתח שיטת ביקורת קפדנית של כל פרט ופרט בטקסט תוך מציאת הסבר לכל שלב בתולדות העברת הקטעים.

היה למשך תקופה ארוכה מנהל בבית ספר תיכון בקופנהגן ולימד שנים רבות יוונית עתיקה באותו תיכון.

פרסם כ-200 עבודות.
החל משנת 1883 הייברג עסק בעיקר בעריכת כתבים חשובים בתולדות המתמטיקה היוונית: ערך (יחד עם היינריך מנגה) את ששת כרכי כתבי אוקלידס (1883–1895), את החלקים ששרדו עד ימינו מה"קוניקה" של אפולוניוס מפרגה (1891–1893)
ואת הפירוש של סימפליקיוס לספרו של אריסטו "על הרקיע" (1894). כמו כן ערך את כתביהם של סרנוס מאנטינופליס (1896), של תלמי (1898) ושל הרון מאלכסנדריה (1899).

הודות לתרומתו החשובה להבהרת שטחים רחבי יריעה לא ידועים עד אז בתולדות המדע הייברג התמנה לבסוף בשנת 1896 לפרופסור לפילולוגיה קלאסית באוניברסיטת קופנהגן.
בהמשך הקדיש הייברג את עצמו לעבודות נוספות בתחום היסטוריית המדעים – של הגאומטריה, של המכניקה, של האסטרונומיה, של הרפואה, של האלכימיה וכו'.
לאחרונה התגלו תרומות נוספות שלו בחקר התרבות הביזנטית.

הייברג כתב גם לקהל הרחב מאמרים על אודות התרבות היוונית העתיקה, בעיקר על תולדות הדת.
אחרי שנת 1901 תרם להוצאה לאור של כתבי הפילוסוף הדני הדגול סרן קירקגור.

## הפלימפססט של ארכימדס

בשנת 1906 בעת הימצאותו במנזר יווני אורתודוקסי באיסטנבול (קונסטנטינופול) הייברג בדק כתב יד כתוב על קלף וגילה כי ספר התפילה הנוצרי הכתוב בו, הועתק במאה ה-13 על ידי נזיר בשם יואניס מירונאס, על גבי עותק מהמאה העשירית – של טקסט בתחום הגאומטריה.
על ידי בדיקה בעין לא מזוינת הבחין הייברג כי מתחת לטקסט הדתי נוצרי בצבצו קטעים של ספר של ארכימדס לא ידוע עד אז מאויר בצורות הנדסיות. הטקסט היה קשה לפיענוח.
מאוחר יותר כתב היד נותח בעזרת קרני X וקרינת על-סגול.
כעת הפלימפססט של ארכימדס נמצא במוזיאון האמנות ע"ש וולטרס בבלטימור, מרילנד.
על הפלימפססט הזה ויליאם נואל ורויאל נץ פרסמו בשנת 2007 את הספר "הקודקס של ארכימדס".

## כיבודים
בשנת 1883 נבחר הייברג כחבר באקדמיה המלכותית לאמנויות ולמדעים של דנמרק.
היה דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטאות באוקספורד, לייפציג וברלין.

## מקורות
*ארכימדס – "על הספירה ועל הצילינדר" – מתוך "עבודותיו של ארכימדס" כרך ראשון (2004) – בעריכתו של רויאל נץ
*William Noel and Reviel Netz. The Archimedes Codex (2007 ("הקוד של ארכימדס" )
*אביגיל קוואנדט – הפלימפססט של ארכימדס – שימור, טיפול, הדמיה דיגיטלית והעתקה של כתב יד נדיר מימי הביניים (ב"עבודות אמנות בנייר – מסמכים וצילומים") (2002)

## קישורים חיצוניים

* 


* Writing the History of Mathematics: Its Historical Development By Joseph Warren Dauben, Christoph J. Scriba Published by Birkhäuser, 2002

* 'על הספירה ועל הגליל' ספרו של ארכימדס הערוך על ידי הייברג (ביוונית).

קטגוריה:היסטוריונים דנים
קטגוריה:היסטוריונים של המדע
קטגוריה:פילולוגים
קטגוריה:היסטוריונים של המתמטיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:ילידי 1854
קטגוריה:נפטרים ב-1928
רומן קנטור

**רומן יוזף קנטור** (בפולנית: **Roman Józef Kantor**; 20 במרץ 1912 – 1943) היה סייף (התמחה בדקר) יהודי-פולני, שהשתתף באולימפיאדת ברלין (1936). הוא נספה בתאריך לא ידוע בשנת 1943 במיידנק.

## ביוגרפיה
קנטור נולד בלודז', וב-1924 יצא ללמוד בפריז. מגיל צעיר היה ספורטאי מעולה, ושיחק טניס וכדורגל. בסוף שנות ה-20 החל להצטיין בסיף, וזכה בשנת 1929 במקום שלישי באליפות האקדמיה של פריז ובמקום השישי באליפות הפתוחה של צרפת. בשנת 1931 יצא לאנגליה והתאמן שם בהשגחת הסייף לפבר, ובגרמניה בהשגחת המאמן האיטלקי גצרה. ב-1934 שב ללודז' והצטרף ל"מועדון הספורט הצבאי". הוא זכה פעמיים באליפות העיר. ב-1935 היה חלק מהנבחרת הפולנית שניצחה את נבחרת גרמניה.

לאחר שסיים במקום השני באליפות לבוב הפתוחה, צורף לנבחרת ארצו לאולימפיאדת ברלין (1936). במשחקים עצמם הוא הגיע לשלב רבע הגמר וסיים במקום 12. כן תרם להגעת נבחרת ארצו למקום חמישי באולימפיאדה.

בשנת 1938 זכה באליפות המדינות הנורדיות. באליפות פולין ב-1939 זכה במדליית כסף. במאי 1939 הספיק להשבע את השבועה האולימפית, כשצורף לנבחרת ארצו לאולימפיאדת הקיץ 1940 שהתבטלה.

עם כיבוש פולין על ידי הנאצים במלחמת העולם השנייה, נעצר קנטור. הוא זוהה על ידי ריינהרד היידריך שהיה בעצמו סייף נלהב. היידריך סיפק לו דרכון דרום אמריקני מזויף, ואפשר לו להימלט לשטח הכיבוש הרוסי בלבוב.

קנטור המשיך בקריירת הסייף שלו וב-1940 זכה באליפות ברית המועצות שהתקיימה בעיר חרקוב.

לאחר כיבוש לבוב על ידי הנאצים, כאשר תקפו את ברית המועצות ב-1941 נעצר קנטור שוב. הוא ניסה להשתמש בדרכונו המזויף, אך הדבר לא הסתייע, והוא נשלח ב-1942 למחנה המוות מיידנק, שם עבד בעבודות כפייה. הוא נספה בתאריך לא ידוע בשנת 1943.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה ותמונה מוזיאון השואה, וושינגטון.
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סייפים יהודים
קטגוריה:סייפים פולנים
קטגוריה:ספורטאים שנספו בשואה
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה מיידנק
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1912
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1943
רמת תוליאן

**רמת תוּליאַן**, הידועה גם כ**[[חבל גאולוגי|חבל]] תוּליאַן**, היא משטח בזלת נרחב, שהיה קיים במהלך הפלאוגן. הרמה השתרעה ככל הנראה על שטח של 1.8 מיליון קמ"ר בצפון האוקיינוס האטלנטי של ימינו, ומניחים כי התפרקה ברובה כשנוצר האוקיינוס האטלנטי. שרידים מרמה נרחבת זו מצויים בצפון אירלנד, חלקים מצפון מערב סקוטלנד, איי פארו, חלקים מצפון מערב איסלנד, מזרח גרינלנד ומערב נורווגיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:איסלנד: גאולוגיה
סטייסי קנט

**סטייסי קנט** (באנגלית: **Stacey Kent**; נולדה ב-27 במרץ 1965) היא זמרת ג'אז אמריקאית. קנט נחשבת לאחת מזמרות הג'אז הטובות בדורה, והיא אחת מהמצליחות ביותר החל משנות ה-90.

## ביוגרפיה
קנט נולדה בניו יורק בשנת 1965. בילדותה האזינה ליצירות קלאסיות של אמנים כמו פרנק סינטרה ונט קינג קול, שהשפיעו על טעמה המוזיקלי. היא למדה באקדמיית ניוארק שבליווינגסטון, ואת לימודיה הגבוהים בספרות השוואתית סיימה במכללת שרה לורנס שבניו יורק. עם קבלת התואר נסעה קנט לחופשה באירופה, במהלכה למדה צרפתית, איטלקית וגרמנית לקראת המשך לימודי ספרות השוואתית באנגליה. בזמן שהותה באוקספורד פגשה קבוצה של מוזיקאים ששכנעו אותה להתחיל ללמוד בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה. במוסד זה פגשה את הסקסופוניסט ג'ים טומלינסון, איתו התחתנה ב-1991.

קנט החלה להופיע במועדונים באזור הסוהו שבלונדון ושרה סטנדרטים אמריקאים מוכרים. המופעים זכו להצלחה רבה, שגררה הופעות עם תזמורות מצליחות באולמות שונים ברחבי לונדון. קלטת דמו שהקליטה הגיעה בשנת 1995 לידי איאן מקלן, שנתן לה תפקיד בעיבוד הקולנועי לריצ'רד השלישי, שביים באותו הזמן.

בשנת 1996 חתמה קנט על חוזה הקלטות בחברת Candid Records והחלה להקליט אלבומי סולו עם ביצועים לשירי ג'אז ישנים.
אלבום הבכורה שלה, Close Your Eyes, יצא בשנת 1997 וזכה לביקורות טובות אך להצלחה בינונית. להכרה בינלאומית זכתה בעקבות השתתפותה בתוכנית של CBS בשנת 1999. בשנת 2006 עזבה קנט את Candid וחתמה על חוזה בחברת בלו נוט. היא עובדת בצמוד לבעלה, ג'ים טומלינסון, והשניים משתתפים דרך קבע אחד באלבומי השני.

המלחין זוכה פרס האוסקר, ג’יי ליווינגסטון, כתב על קנט - "סטייסי קנט היא תגלית. אין זמרת היום שיכולה להשתוות אליה. יש לה את הסגנון של הגדולות, כמו בילי הולידיי ואלה פיצג'רלד". כהמשך לביקורות הטובות שקיבלה, זכתה קנט בפרס ה-British Jazz Award לשנת 2001, לתואר זמרת הג'אז הטובה ביותר של ה-BBC לשנת 2002, ה-Backstage Bistro Award בשנת 2004, ואלבומו של טומלינסון, The Lyric, בו השתתפה, הוכתר כאלבום הג'אז הטוב ביותר לשנת 2006 בטקס ה-BBC.

באלבומה משנת 2007, Breakfast on the Morning Tram, קנט שיתפה פעולה עם הסופר קאזואו אישיגורו, ויחד כתבו ארבעה שירים מקוריים, לראשונה באלבומיה של קנט. האלבום כולל גם שאנסונים צרפתיים ושירי ג'אז מוכרים, והגיע למעמד של אלבום זהב בצרפת ובגרמניה.

קנט היא אחת מזמרות הג'אז הפופולריות בישראל, והופעותיה ב-2006 וב-2008 משכו קהל רב.

## דיסקוגרפיה
* Close Your Eyes :1997
* The Tender Trap :1998
* Only Trust Your Heart :1999
* Let Yourself Go: Celebrating Fred Astaire :2000
* Dreamsville :2001
* Brazilian Sketches :2001
*''In Love Again: The Music of Richard Rodgers :2002
* The Boy Next Door :2003
* SK Collection :2004
* The Lyric :2006
* SK Collection II :2007
* Breakfast on the Morning Tram :2007
* Raconte-moi :2010

## קישורים חיצוניים

* 

* אילת יגיל, כדאי לראות: סטייסי קנט, MOOMA, 24 באוגוסט 2006
* 

קטגוריה:זמרות ג'אז אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה
קטגוריה:בוגרות שרה לורנס קולג'
קטגוריה:בוגרי שרה לורנס קולג'
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1968
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
תזמורת נצרת

**תזמורת נצרת למוזיקה ערבית** נוסדה בשנת 1990 בידי המנצח והמוזיקולוג סוהיל רדואן.
## פעילות
התזמורת שמה לה למטרה להפיץ את המוזיקה המזרחית, להעמיק המודעות למוזיקה בעלת מסורת אמנותית מעמיקה ולקדם נגנים, זמרים ומלחינים המתמחים במוזיקה מזרחית וערבית קלאסית.

תזמורת נצרת מקיימת סדרות קונצרטים על במות שונות ברחבי הארץ ובעולם. בישראל מופיעה התזמורת באופן קבוע, בין השאר, בנצרת ובהיכל התרבות פתח תקווה.

בין זמרות וזמרי הבית של התזמורת: לובנה סלאמה, היבה בטחיש, אליאס עטאללה ומאמון זאיוד. התזמורת הופיעה בהפקות מיוחדות גם עם זהבה בן, דוד ד'אור, הפייטן הרב דוד מנחם, דיקלה, יסמין לוי, גלית גיאת, אורי גבריאל ואחרים. 

תזמורת נצרת מרבה להופיע בחו"ל. היא הופיעה בפסטיבלי מוזיקת עולם ובפסטיבלי ג'אז; בסנטרל פארק בניו יורק, בבירות אירופה ובפסטיבל פאס במרוקו. בין השאר הופיעה התזמורת עם הזמרת סאפו (מרוקו/צרפת), עומר פארוק טקבילק (טורקיה), תום יורק מלהקת רדיוהד (בריטניה), להקת 'רדיו דרוויש' (לבנון/איטליה), 'הסינפונייטה של לונדון' (בריטניה) ועוד.
סולני התזמורת השתתפו בתחרות הבינלאומית למוזיקה מן המזרח בסמרקנד, בפסטיבל "אדמה" בקניה, ואף שולבו בסרט הישראלי המצליח ביקור התזמורת.

התזמורת השתתפה בפסטיבל ישראל, פסטיבל מחול כרמיאל, פסטיבל האביב הבינלאומי ראשון לציון, חג המוזיקה הישראלית, פסטיבל תרבות של שלום, פסטיבל העוד, דואט יפו ובימות פיס.

מנצח התזמורת הוא הכנר ד"ר ניזאר רדואן, המשמש גם כד"ר למתמטיקה בטכניון בחיפה. המנהל האמנותי ואיש השיווק של התזמורת הוא אלי גרינפלד.

עד כה הוציאה התזמורת לאור 3 דיסקים: **אינתא עומרי** עם זהבה בן (הליקון), ושני דיסקים של קלאסיקות ערביות ומזרחיות (מגדה/האוזן השלישית). מנצח התזמורת הוציא דיסק אישי בשם "חיפה" באותו לייבל.

בדצמבר 2018 סיפר רדואן כי פעילות התזמורת מוקפאת מזה 4 חודשים עקב אי העברת תמיכה ממשרד התרבות.

## קישורים חיצוניים

* הופעה בבית היוצר של אקו"ם

נצרת
קטגוריה:נצרת: תרבות
קטגוריה:מוזיקה ערבית
קטגוריה:ערביי ישראל
רישיון חובב רדיו

ממוזער|250px|שמאל|רישיון חובב רדיו
**רישיון חובב רדיו** הוא מסמך המאשר באופן רשמי להחזיק ולהפעיל תחנת רדיו חובבים. הרישיון מאפשר תקשורת דו-כיוונית עם חובבי רדיו אחרים שמחזיקים ברשותם רישיון דומה שהוענק על ידי הגורמים המוסמכים לכך במדינה בה הם נמצאים.

רישיון חובב הרדיו תקף רק במדינה בה הוא הונפק, אך קיימים הסכמים בינלאומיים שמאפשרים לחובבי רדיו לעבור עם ציודם בין המדינות ולהפעילם גם במדינה המארחת.

רישיונות חובבי הרדיו נחלקים למספר דרגות, שמציינות את רמתו המקצועית של החובב. המעבר בין דרגה לדרגה דורש עמידה בבחינות עליהן מפקחת הרשות המתאימה באותה מדינה.

## אות קריאה
לחובב רדיו שעבר את מבחני הגוף המפקח מוענק אות קריאה ייחודי שמשמש לזיהויו בתקשורת בין החובבים ברחבי העולם. אות הקריאה מציין את המדינה שהעניקה את הרישיון, ספרה שמציינת שהרישיון הוא של חובב רדיו, ושתיים עד שלוש אותיות שמציינות את סימנו הפרטי של החובב.

לדוגמה, אות הקריאה של משה אינגר (יו"ר אגודת חובבי הרדיו בישראל, ראו תמונת הרישיון לעיל) הוא 4Z1PF. צמד הסימנים 4Z ו-4X מסמנים את ישראל בתקשורת הבינלאומית, מכך נובע שאינגר הוא ישראלי. לאחר מכן, הספרה 1 מציינת שרישיונו של אינגר הוא בדרגה א'. ו-PF הן אותיות ייחודיות לו, וחסרות משמעות, שתפקידן להבדיל בין אינגר לבין שאר חובבי הרדיו הישראלים שרישיונם בדרגה א'.

כמו כן, ישנם אותות קריאה ייחודיים לתחנות ניידות:
* אות קריאה לתחנה ניידת במכונית יורכב מאות הקריאה הרגיל של החובב, בתוספת קו נטוי והאות M (לדוגמה: 4X7XX/M).
* אות קריאה לתחנה ניידת בכלי שיט יורכב מאות הקשר הרגיל של החובב, בתוספת קו נטוי והאותיות MM.

כאשר חובב רדיו נמצא במדינה בה אינו מתגורר, ורוצה להפעיל את ציודו בה, עליו להוסיף לאות הקריאה שלו את הקידומת שלה בתחילתו, ולאחריה קו נטוי. לדוגמה, חובב אמריקאי שאות הקריאה שלו הוא W2ABC, בהגיעו לישראל ישתמש באות הקריאה: 4X/W2ABC.

## רישיון שידור בישראל
בישראל, משרד התקשורת הוא זה שמופקד על חלוקת הרישיונות לחובבים. בישראל קיימות דרגות השידור הבאות (נכון ל-2024):
* דרגה ג' – רישיון זה מוענק למי שעמד שתי בחינות ברמה קלה: בחינה אחת דורשת תשובה על 10 שאלות במתכונת מבחן רב-ברירתי, בנושא חשמל ואלקטרוניקה; לאחר מכן החובב ייבחן מבחן נוסף במתכונת דומה, בנושא נוהלי קשר. רק אז יקבל את הרישיון. רישיון זה מאפשר שידור על תחומים מוגבלים בפסי "התדר הגבוה" (ת"ג) ושידור על כל התדרים המורשים שמעל 50 מגה-הרץ. אות הקריאה של חובב ישראלי שרישיונו בדרגה ג' יורכב משישה סימנים בסדרה 4Z9 (לדוגמה: 4Z9AAA).
 
* דרגה ב' – רישיון זה מוענק למי שעמד בבחינות דרגה ב'. רישיון זה מאפשר שידור וקליטה גם בפסי התדר המורשים בתחומי "התדר הגבוה" (ת"ג). אותי קריאה הם בצורה 4X או 4Z, מספר 4, 5, או 6 פלוס שתי אותיות.
* דרגה א' – רישיון זה הוא בדרגה הגבוהה ביותר. הוא מאפשר הפעלת תחנת שידור בהספקים גבוהים עם פריבילגיות של תוספת בפסי התדרים. הרישיון ניתן למי שעמד בבחינות בעל-פה והוכיח ידע טוב בחשמל, אלקטרוניקה, תקשורת, נוהלי קשר ועוד.

## קישורים חיצוניים

* פעילות חובבי רדיו, באתר משרד התקשורת
* אתר אגודת חובבי הרדיו בישראל

קטגוריה:חובבות רדיו
חובב רדיו
ג'ובאני בטיסטה קאצ'יני

**ג'ובאני בטיסטה קאצ'יני** (באיטלקית: **Giovanni Battista Caccini**; 1556 - סביבות 1613), פסל ואדריכל קלאסיציסט מנייריסט איטלקי.

נולד בפרובינציית פיזה אחיו הצעיר של המלחין ג'וליו קאצ'יני. קיבל השראה מג'אמבולוניה והסובבים אותו.

**עבודותיו:** שניים מתוך ארבעת הפסלים שעל פינותיו של גשר סנטה טריניטה שעל הארנו בפירנצה, שבו הוצבה בכל פינה אלגוריה פיסולית של אחת מארבע עונות השנה: קאסיני יצר את אלגוריית הסתיו ואלגוריית הקיץ.

## גלריה

Allegory of a season-Ponte Santa Trìnita a Firenze.jpg|אלגורית הקיץ מאת קאצ'יני ובגשר סנטה טריניטה
Giovanni Caccini - Autunno . Ponte Santa Trinita-florence.jpg|אלגורית הסתיו בגשר סנטה טריניטה בצד הדרומי של נהר הארנו.
Temperance by Giovanni Battista Caccini at Metropolitan Museum of Art.jpg|מתינות במוזיאון המטרופוליטן


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמנים מנייריסטים
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1556
קטגוריה:נפטרים ב-1613
יצחק שני

**יצחק שני** (7 ביוני 1936 – 15 במאי 2023) היה הצנזור הצבאי הראשי של מדינת ישראל בשנים 1977–2000. השתחרר מצה"ל בדרגת תת-אלוף.

## ביוגרפיה
ממוזער|מפגש בכירי התקשורת הממלכתית ינואר 1987.
שני התגייס לצה"ל ב-1954, שירת בחטיבת גולני, נלחם במלחמת סיני כמפקד מחלקה בקורס מ"כים ונפצע. בהמשך שירת בתפקידי שלישות ומודיעין. ב-1972 עבר ליחידת הצנזורה הצבאית ומונה לאיש מנהלה במפקדת היחידה, לעוזרו של הצנזור הראשי תת-אלוף אבנר בר-און, ולמפקד בסיס היחידה בתל אביב, בתקופת מלחמת יום הכיפורים. בתחילת 1977 מונה לסגן הצנזור הראשי ובמאי 1977 מונה לתפקיד הצנזור הראשי ב-1977 בהמלצתו של הצנזור הראשי היוצא אבנר בר-און.

אבן דרך משמעותית ראשונה בתקופת כהונתו כצנזור ראשי נרשמה בשנת 1984, כשהוציא בצעד חריג צו סגירה לעיתון "חדשות" למשך ארבעה ימים לאחר שהעיתון פרסם ידיעה על הקמת ועדה לחקירת פרשת קו 300 מבלי שהגישה לצנזורה מוקדמת ומבלי שקיבל את אישור הצנזור.

ב-1988, בעקבות החלטתו לאסור על פרסום כתבה המכילה קטעים העוסקים בביקורות על אודות תפקודו של ראש "המוסד" ועיתוי החלפתו במקומון "העיר", עתרו עורך "העיר" מאיר שניצר והעיתונאי אלוף בן לבג"ץ. בעתירה, הידועה כבג"ץ שניצר, עמד לראשונה לביקורת שיפוטית היקף סמכותו של הצנזור הצבאי הראשי. בפסיקת השופטים נקבע הכלל לפיו אין הצנזור הצבאי הראשי מוסמך לפסול ידיעה, אלא אם כן נראה, אובייקטיבית, כי יש בפרסום משום ודאות קרובה לפגיעה ממשית בביטחון המדינה, שלום הציבור או הסדר הציבורי. השופטים קבעו כי החלטתו של תא"ל שני, לפסול את הכתבה של "העיר" אינה עומדת במבחן זה.

אירועים בולטים נוספים בתקופת כהונתו של שני כצנזור ראשי בהם הוא נדרש לאזן בין הצורך בשמירה על ביטחון המדינה לבין ערכי חופש הביטוי, עיתונות חופשית ו"זכות הציבור לדעת" היו מבצע משה, אסון צאלים ב' ואירוע החטיפה ופעולת החילוץ הכושלת של החייל נחשון וקסמן.

בשנת 2000 הוחלף שני ברחל דולב והשתחרר מצה"ל. נפטר ב-15 במאי 2023, והובא למנוחות בבית העלמין האזרחי "מנוחת עולם" בנתניה.

## קישורים חיצוניים

* , 
* 
* 

## ביאורים

קטגוריה:צנזורים צבאיים ראשיים
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מנוחת עולם (נתניה)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
אגם חולון

250px|שמאל|ממוזער|אגן הניקוז של נהר חרלן המזין את אגם חולון
אגם **חוּלוּן**, המכונה גם אגם **דאלאי**, שוכן בקצה הצפון מזרחי של מונגוליה הפנימית, שהוא חבל ארץ אוטונומי בסין.

האגם נמצא ברמת בארגה, בגובה 539 מטר מעל פני הים, בנציבות העירונית חולונבויר  ושטחו 2,315 קילומטרים רבועים, החמישי בגודלו בסין. האגם מקבל את מימיו מנהר חרלן ועומקו בתקופות צחיחות נע בין 6 - 9 מטרים ובתקופות שופעות בגשם הוא נשפך מעל גדותיו והמים מתנקזים באפיק נחל ארגון. באגם חיים לפחות 30 מינים של דגים, יש לו צמחייה עשירה ובאזור יש לפחות 200 מינים של בעלי כנף.

העיר הקרובה, חאילאר, נמצאת במרחק 150 קילומטרים ובאותו מרחק נמצא, מצפון מערב, נחל חלחין גול, מקום בו התנהל קרב חלקין גול ב-1939 בין ברית המועצות ובין יפן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מונגוליה הפנימית
חולון
חולון
קטגוריה:אגן אמור
טריפוריום

[ממוזער|250px|מבט מבחוץ על [מנזר מאלמסברי באנגליה. הטריפוריום נמצא בין שני החצים, מעל חלונות הארקדה ומתחת לחלונות קומת התאורה.]]
[ממוזער|250px|הטריפוריום ב[קתדרלת שארטר המורכב מ-4 קשתות עוורות, נמצא באמצע התמונה, מתחת לחלונות הכחולים של קומת התאורה ומעל קשתות קומת הארקדה.]]
[ממוזער|250px|מבנה הקיר המשופץ של [בזיליקת סן-דני, שנהפך לעיצוב המכונן של קירות וקומות תאורה שנבנו בסגנון Rayonnant. שימו לב לחלונות הויטראז' בקומת הטריפוריום.]]

**טריפוריום** הוא גלריה רדודה של קשתות בעובי הקיר הפנימי, הנמצאים בקומה מעל הספינה הראשית בכנסייה או קתדרלה. בדרך הכלל הטריפוריום הוא קומה נפרדת, מתחת לקומת התאורה ומעל קשתות הארקדה, אך לעיתים מתערבב בקומת התאורה. הטריפוריום שימש מצע לקישוט ופיסול רב, עקב האפשרויות לתחרת אבן עשירה ותגליפים בעמודיו ובספנדרלים שבין הקשתות העוורות שלו. הטריפוריום של קתדרלת לינקולן באנגליה נחשב לאחד הטריפוריומים הגותיים היפים ביותר. בדרך כלל הטריפוריום כיסה קיר מאבן (מה שיצר "ארקדה עיוורת") אך בסגנון גותי קורן הקיר המוצק הוחלף בחלונות ויטראז' מזכוכית, דבר שהפך את הרצועה החשוכה למלאת אור. אפילו כאשר הטריפוריום היה מעבר פשוט, הוא תמיד כלל תכונות עשירות בקישוט או בגימור.

מקור המונח איננו ידוע אך הוא כנראה נגזר *thoroughfarum*, שכן במקור הוא שימש כמעבר בין חלקי המבנה. יש הסבורים שהמונח בא מלטינית שבה *tres* פירושו 3 (מספר) ו-*foris* פירושו דלת או כניסה, שכן קומת הטריפוריום הייתה בעלת חתך משולשי עקב הגג המשופע שכיסה אותה.

הדוגמאות הקדומות ביותר של טריפוריום נמצאות בבזיליקה הפאגאנית, שבה הטריפוריום היווה גלריה עליונה לשיחה ומסחר. בנצרות הקדומה, הטריפוריום של הבזיליקה שימש כעזרת נשים, דבר שעדיין קיים בקרב הכנסייה האורתודוקסית המזרחית.

באדריכלות רומנסקית ובאדריכלות גותית הטריפוריום שימש או כגלריה מרווחת מעל הארקדה של הספינה המשנית או כמעבר בעובי הקירות; בשני המקרים היא משמשת כאמצעי חלוקה אדריכלי בין הספינה הראשית של כנסייה או קתדרלה לבין קומת התאורה. במעבר בין הרומנסק לאדריכלות גותית כלל לעיתים הטריפוריום שתי קומות, במסגרת מבנה קיר של 4 אזורים במקום ה-3 הקלאסיים. בדרך כלל, גובהו של הטריפוריום היה נמוך (בפרט ביחס לגובה הארקדה וגובה קומת התאורה), דבר שגרם למפרצים להתחלק ל-2 קשתות, שחולקו שוב לקשתות קטנות יותר, ותת-חלוקות אלה הגדילו את הסקלה של הארקדה מתחת וקומת התאורה מעל.

הטריפוריום שימש לעיתים לצרכים אדריכליים ומבניים, שכן מחת לגגו, העומס של הקמרונות והספינה הראשית, עבר לקירות החיצוניים ולתמיכות המבנה. כאשר נעשה שימוש בתמיכות דואות באדריכלות הגותית, הושם דגש על הטריפוריום כחלק מהתוכנית האדריכלית וכמאפיין חושב, ולעיתים קשתות צולבות הותקנו מתחת לגג כדי לחזקו.

בכנסיות מאמצע המאה ה-15 באנגליה, שנבנו בסגנון גותי ניצב, כאשר הגג מעל המעברים היה די שטוח, נדרש יותר גובה לחלונות קומת התאורה ובהרבה מקרים הוחלט לוותר על הטריפוריום. בקתדרלות ובכנסיות המנזר הגדולות הטריפוריום אוכלס בדרך כלל בידי אנשים שבאו להיות עדים לטקסים השונים, ובתקופות קדומות יותר שימש נזירים וכמורה לעבודות הקשורות לכנסייה.


File:Paris Saint-Joseph-des-Nations 807.jpg|טריפוריום חשוך בכנסיית סן ז'וזף בפריז.
קובץ:WLM14ES - 08082013 174650 LEÓN 0253 - .jpg|מבנה הקיר של קתדרלת לאון ובו טריפוריום מואר ההאופייני לסגנון הגותי הקורן.
File:Triforium Praha.jpg|מבט מהטריפוריום של קתדרלת ויטוס הקדוש בפראג.


## ראו גם

* אדריכלות כנסיות
* אדריכלות גותית - מונחים

## קישורים חיצוניים
* טריפוריום, באתר אוניברסיטת פיטסבורג
* 

קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
אנדריי מירונוב

**אנדריי אלכסנדרוביץ' מירונוב** (ברוסית: **Андрей Александрович Миронов**; 8 במרץ 1941 – 16 באוגוסט 1987) היה שחקן תיאטרון וקולנוע וזמר רוסי סובייטי, ממוצא יהודי.

## קורות חיים
מירונוב נולד בשנת 1941 במוסקבה לזוג שחקנים סובייטיים ידועים – אלכסנדר מנקר ומריה מירונובה. לאור האווירה האנטישמית ששררה בברית המועצות עם שוך מלחמת העולם השנייה שינו הוריו ב-1950 את שם משפחתו משם אביו היהודי "מנקר" לשם אמו, "מירונוב".

בשנת 1958 מירונוב החל לימודי משחק במכללה לתיאטרון על שם שצ'וקין במוסקבה. ב-1960 הצטלם לראשונה בקולנוע בסרט "ואם זאת אהבה?" (). בשנת 1962 סיים את לימודיו והצטרף ללהקה הקבועה של תיאטרון הסטירה של מוסקבה שבה המשיך לעבוד עד יום מותו. באותה שנה הצטלם בקומדיה הרומנטית "שלוש פלוס שתיים", שזכתה להצלחה קופתית גדולה בברית המועצות.

לאורך שנות השישים, השבעים והשמונים מירונוב המשיך להצטלם בסרטים מצליחים ולשחק בתיאטרון. הצלחתו הגדולה ביותר בקולנוע הייתה בשנת 1968, בסרט הקומי "יד היהלום" (Бриллиантовая рука) שבו שיחק מבריח תכשיטים. הסרט הגיע לראש רשימת הסרטים הקופתיים בברית המועצות באותה שנה וב־1995 נבחר במשאל של הטלוויזיה הרוסית לסרט הרוסי הטוב בכל הזמנים.

בנוסף להופעות בתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה, מירונוב עסק בדיבוב והשתתף בסדרת אנימציה פופולרית "החתול לאופולד".

בשנת 1987 מירונוב התמוטט במהלך הצגה בריגה. כעבור יומיים נקבע מותו כתוצאה מדימום תוך-גולגולתי.

בשנות התשעים ברוסיה נחנכו מספר אנדרטאות לזכרו.

בתו מריה מירונובה היא שחקנית, שהצטלמה בין היתר בסרטים הרוסיים "הרפתקאות טום סוייר והקלברי פין" (1981, על פי ספרו של מארק טוויין), "הטייקון" (אוליגרך; Олигарх, 2002), "משמר הלילה" (2004) ו"יועץ ממלכתי" (על פי ספרו של בוריס אקונין).

## תפקידים בולטים בקולנוע
* וטרינר צעיר, "שלוש פלוס שתיים" (Три плюс два), 1962.
* קורבן של גנבת רכב בקומדיה "הזהר מהמכונית" (Берегись автомобиля), 1966.
* מבריח תכשיטים בקומדיה "יד היהלום" (Бриллиантовая рука), 1969; הסרט המצליח ביותר בברית המועצות באותה שנה.
* קצין משטרה, "הרפתקאות מדהימות של האיטלקים ברוסיה" (Невероятные приключения итальянцев в России), 1973.
* "כובע הקש", על פי "כובע הקש האיטלקי" של אז'ן לביש, 1974.
* הנוכל אוסטפ בנדר בעיבוד הקולנועי לרומן הסאטירי "שנים עשר כיסאות" של אילף ופטרוב (1976).
* מקרין קולנוע במערב הפרוע במערבון "האיש משדרות הקפוצינות", 1987; הסרט המצליח ביותר בברית המועצות באותה שנה.

## הנצחה
* על שמו נקרא אסטרואיד (3624) מירונוב .
* 1 בנובמבר 1988 – נפתח תיאטרון ע"ש אנדריי מירונוב  בסנקט פטרבורג.
* בוורונז' ואיז'בסק יש רחובות על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים רוסים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סובייטים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים רוסים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים סובייטים
קטגוריה:יהודים סובייטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין וגנקובסקויה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1941
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1987
אריזונה דיאמונדבקס

שמאל|ממוזער|250px|אצטדיון צ'ייס פילד
**אריזונה דיאמונדבקס** (באנגלית: **Arizona Diamondbacks**) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר פיניקס, אריזונה. הקבוצה משחקת בבית המערבי של הנשיונל ליג.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה ב-1998 והיא אחת משתי הקבוצות הצעירות ביותר ב-MLB, יחד עם הטמפה ביי רייס. לאחר תחרות פומבית שנערכה לבחירת כינוי לקבוצה החדשה, נבחר השם דיאמונדבקס, כינויו של מין עכסן המצוי באזור אריזונה.

הקבוצה זכתה להצלחה גדולה בשנות קיומה, ב-10 העונות בין 1998 ל-2007 זכתה ארבע פעמים בראשות הבית שלה. בשנת 2001 העפילה לוורלד סיריס, בסדרה שמועד התחלתה נדחה בשל פיגועי 11 בספטמבר התמודדו הדיאמונדבקס מול האלופה המכהנת מהעיר ניו יורק, הניו יורק יאנקיז. בסדרה עצמה בא לידי ביטוי הדומיננטיות של שני המגישים הפותחים רנדי ג'ונסון וקורט שילינג, שביחד זכו ב-4 ניצחונות, והובילו את הקבוצה לזכייה באליפות ה-MLB לאחר ניצחון 3–4 בסדרה. ג'ונסון ושילינג אף התחלקו בתואר ה-MVP.

בעונה 2023, ניצחו בגמר הליגה הלאומית את פילדלפיה פיליז, מחזיקת התואר מהעונה הקודמת, ועלו לוורלד סיריס לאחר 22 שנה מול טקסס ריינג'רס. בוורלד סיריס הפסידו לריינג'רס 4-1 במאזן הסופי, אחרי הפסד בכל משחקי הבית שלהם. 

### שחקנים ש[[מספר שהוצא לגמלאות|מספר חולצתם הוצא לגמלאות]]

## קישורים חיצוניים

* 

* 

*
קטגוריה:פיניקס: מועדוני ספורט
החתול לאופולד

**החתול לאופולד** (ברוסית: **Кот Леопольд**) הוא הכינוי הכללי לסדרת סרטים מצוירים לילדים שהופקו בברית המועצות בין השנים 1975–1987. בשנת 1993 הופקו ברוסיה ארבעה פרקים נוספים.
## עלילה
לאופולד הוא חתול בוגר וידידותי שגר בדירה בעיר ועוסק בפעולות אנושיות יום־יומיות כגון צפייה בטלוויזיה, רכיבה על אופניים, נסיעה לחופשה מחוץ לעיר ודיג. למרות היותו ידידותי, כל הזמן מפריעים לו שני עכברים שובבים – "הלבן" הרזה שממציא תחבולות שונות ו"האפור" השמן ועושה דברו של הלבן. שני העכברים ממררים את חייו של לאופולד – בונים מכונות מתוחכמות שמכות אותו, מקלקלים מכשירים בביתו, שודדים אותו – אך בסוף כל פרק התחבולות שלהם פוגעות בהם עצמם ולאופולד מחזיר אותם למוטב. בסדרה יש מעט דיבור, וברוב הפרקים אותם המשפטים חוזרים על עצמם: בתחילה העכברים עומדים מחוץ לביתו של לאופולד וצועקים לו: "לאופולד, צא החוצה! צא החוצה, פחדן מנוול!" (Леопольд, выходи! Выходи, подлый трус!) ובסיום הפרק העכברים מבקשים מחילה מלאופולד והוא עונה: "חברה, בואו נחיה בידידות!" (Ребята, давайте жить дружно!). שני המשפטים הפכו למטבעות לשון נפוצים בשפה הרוסית.

הסדרה התפרסמה מאוד בכל רחבי ברית המועצות והוסיפה להיות משודרת בטלוויזיה ברוסיה שנים רבות לאחר הפקתה. בשנת 1985 הוענק ליוצרי הסדרה הפרס הממלכתי של ברית המועצות.

## יוצרים
* במאי ומפיק: אנטולי רזניקוב
* תסריט: ארקדי חייט
* מלחין: בוריס סבלייב (וייץ)

הסדרה הופקה באולפני האגודה האמנותית אקרן.

## מדבבים
שמאל|ממוזער|250px|האפור והלבן - העכברים שממררים את חייו השלווים של לאופולד
בכל אחד מהפרקים שחקן אחד דיבב את כל הדמויות. כל המדבבים הם שחקני קולנוע סובייטיים ידועים.
* פרקים 1 ו־9, "נקמתו של החתול לאופולד" (1975) - אנדריי מירונוב
* פרק 2, "לאופולד ודג הזהב" (1975) - גנאדי חזנוב
* כל שאר הפרקים - אלכסנדר קליאגין

## קישורים חיצוניים

* <span dir="ltr" lang="ru">Кот Леопольд – а так ли все просто? Наталия Руденко, nashfilm.ru</span> 

קטגוריה:סרטים מצוירים
קטגוריה:חתולים בדיוניים
נחל מירון

**נחל מירון** הוא אחד מיובליו של נחל עמוד, הנמצא בגליל העליון. הנחל זורם ממורדות הר מירון לכיוון מזרח, עובר דרך שטחים חקלאיים ושטחי טבע רבים, והוא נשפך לנחל עמוד. אורכו של הנחל הוא כ-5 קילומטרים, והוא נחשב לנחל קצר יחסית אך בעל חשיבות היסטורית וגאוגרפית רבה. תוואי הנחל עובר סמוך למושב מירון וצפונית להר מסרבים. לאורכו מספר מעיינות בהם מעין מירון ("מי מגידו") ועין בר-יוחאי.

במעלה הגדה הצפונית, סמוך למושב מירון, נמצאים בית הכנסת העתיק במירון וקבר רבי שמעון בר יוחאי. ובגדה הדרומית נמצאים שרידי בית הכנסת בחורבת שמע.

## מסלול הטיול בנחל מירון
מסלול הטיול של נחל מירון מתחיל בכניסה לשמורת נחל עמוד, הממוקמת בצד המזרחי של כביש 886, דרומית למושב מירון. המסלול עצמו אורכו כ-3 קילומטרים. במהלך המסלול, המטיילים עוברים בנקודות ציון כמו חניון משטרת א-טינה, בו נמצא מבנה בטון ששימש בעבר כתחנת משטרה בריטית במהלך תקופת המנדט. משם, המסלול ממשיך לעבר טחנת קמח עתיקה שהופעלה על ידי מי הנחל הזורמים, ולידה נמצא מעיין עין יקים שמימיו זורמים בכל ימות השנה והוא שימש בעבר כמקור מים לתושבי צפת.
ממוזער|חורבת שמע

## מעיינות לאורך הנחל

### עין זבד
עין זבד הוא מעיין שכבה הנמצא בתחילתו של נחל מירון, השם זבד משותף למעיין, לחורבה השוכנת בהמשך הדרך ולהר זבד – כל אלה מקורם בשם הערבי זאבוד, שיש המזהים בו את זבוד דגלילא, שבמדרש בראשית רבה.
ממוזער|עץ האלון בעין זבד

### עין מירון
מעיין הנמצא דרומית לקבר רשב"י. בעבר היו מימיו נשאבים על ידי חברת מקורות.

### עין בר יוחאי
מעיין רב שנתי קטן הנמצא בחיבור של נחל מירון ונחל בר יוחאי.

### עין אוראי
מעיין רב שנתי קטן הנמצא מזרחית לעין בר יוחאי.

### עין יקים
מעיין רב שנתי שממוקם מערבית לחיבור בין נחל מירון לנחל עמוד ונכלל בשמורת הטבע של נחל עמוד. במעיין קיים מבנה משאבות בריטי ולצידו תעלות מים ועצים, במקום קיימת טחנת קמח ישנה.

## צמחייה
מהפסגה יורד הנחל בערוץ הררי צר ומלא צמחייה. באביב ישנה פריחה עשירה במקום, וניתן להבחין בפעמוניות ובסחלבים. 

## ראו גם
* הר מירון
## לקריאה נוספת
*צבי אילן: 78 טיולים ברחבי ישראל, הוצאת עם עובד, 1975

## קישורים חיצוניים

* מסלול טיול בעין זבד וחרבת שמע.

## הערות שוליים

קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:מירון
קטגוריה:הגליל העליון: נחלים
אצטדיון ויסנטה קלדרון

**אצטדיון ויסנטה קלדרון** (בספרדית: **Estadio Vicente Calderón**) היה אצטדיון בעיר מדריד בן 54,907 מושבים ששימש בתור אצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל אתלטיקו מדריד עד שנת 2017, עת עברה הקבוצה לארח את משחקיה הביתיים באצטדיון ונדה מטרופוליטנו שבעיר. מלבד משחקיה של אתלטיקו מדריד, אירח האצטדיון משחקים של נבחרת ספרד ואף להופעות.

## היסטוריה
העבודות להקמת האצטדיון החלו בשנת 1961 והסתיימו כחמש שנים לאחר מכן. בעת פתיחתו הכיל האצטדיון 62,000 מקומות ונקרא "אצטדיון מנסנרס", על שם נהר המנסנרס שעל גדותיו הוא ממוקם. משחק הפתיחה של האצטדיון נערך ב-2 באוקטובר 1966 בין אתלטיקו מדריד לוולנסיה והסתיים בתוצאה 1-1. הדרבי של מדריד, בין אתלטיקו לריאל מדריד, נערך לראשונה באצטדיון ב-16 באפריל 1967 והסתיים בתיקו 2-2. ב-1971 שונה שם האצטדיון לשמו הנוכחי, על שמו של הנשיא לשעבר של אתלטיקו מדריד, ויסנטה קלדרון.

לקראת מונדיאל 1982 שנערך בספרד עבר האצטדיון שיפוצים ובמהלך התחרות אירח את שלושת משחקי בית ד' בשלב השני. ב-2003 העניקה אופ"א לאצטדיון דירוג 5 כוכבים המאפשר לקיים בו משחקי גמר אירופים.

ב-28 במאי 2017 התקיים באצטדיון משחק פרידה לפני הריסתו (בחסות האפיפיור) בהשתתפות כוכבי כדורגל מהעבר ובהווה. יום לפני כן התקיים בו המשחק הרשמי האחרון במסגרת גמר גביע המלך הספרדי לעונת 2016/17, שבו ניצחה ברצלונה את אלאבס.

האצטדיון נהרס לטובת הקמת פארק.

## גלריה

קובץ:Aprobado el nuevo ámbito Mahou-Calderón (01).jpg|האצטדיון ממבט על
קובץ:Vicente-Calderon-030612-1.jpg|חזית האצטדיון
קובץ:Estadio Vicente Calderón - 02.jpg|מבט פנימי


## קישורים חיצוניים

* אצטדיון ויסנטה קלדרון באתר של אתלטיקו מדריד
* אצטדיון ויסנטה קלדרון באתר Estadios de España
* אצטדיון ויסנטה קלדרון באתר Stadium Guide

## הערות שוליים

ויסנטה קלדרון
קטגוריה:אתלטיקו מדריד
ויסנטה קלדרון
ויסנטה קלדרון
רחוב בולדווין

שמאל|ממוזער|250px|בית ברחוב בולדווין
שמאל|ממוזער|250px|מכונית חונה ברחוב
שמאל|ממוזער|250px|מבט ממעלה הרחוב
**רחוב בולדווין** בדנידין שבניו זילנד הוא רחוב המוגדר כרחוב התלול ביותר בעולם, על-פי ספר השיאים של גינס. הרחוב נמצא בפרוור, 3.5 ק"מ צפונית למרכז העיר דנידין.

ברחוב יש קטע מישורי בודד, אשר אורכו 350 מטרים. שיא התלילות ברחוב מגיעה (בקירוב) לזווית של 19 מעלות, ולרמת שיפוע של כ-35%.

הרחוב קרוי על שמו של ויליאם בולדווין, תושב חבל אוטגו וחבר מועצה בו.
הרחוב משמש למגורים אך גם כאטרקציה תיירותית קטנה. כיוון שהוא תלול, לרוב אורכו יש מדרגות במקום מדרכה.

## הוויכוח על הטענה
ויכוח התעורר לגבי טעות טיפוגרפית בספר השיאים של גינס שאובחנה בשיא הקיים דאז. בספר היה כתוב שהשיפוע המוגדר התלול ביותר שקיים הוא בזווית של 38 מעלות (בספר צוינה המידה 1:1:266). דבר שלמעשה נוגד את ההיגיון. לא ניתן לעמוד על שיפוע מסוג זה, או לחיות עליו באיזושהי צורה. לאחר זמן מה, החלה לעלות השערה כי בספר כתובה בטעות המידה 1:1:266, במקום 1:2:266, מידה שלעצמה תלולה מאוד. לאחר מדידה של רחוב בולדווין, גילו כי תלילותו עומדת על המידה 1:2:86, אשר מעט יותר תלולה מן השיא הקיים. ככל הנראה, הטעות נבעה מהבלבול בין מדידה במעלות, לבין מדידה באחוזים. כך שהפכו רמת שיפוע של 38% לשיפוע המוטה ב-38 מעלות – מידות המתארות שיפוע שונה לגמרי זו מזו.

ספר השיאים של גינס נאלץ להודות בטעות המביכה, והכריז על רחוב בולדווין באופן רשמי כרחוב התלול ביותר בעולם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שיאי עולם
בולדווין
קטגוריה:שיאי גינס
קטגוריה:ניו זילנד: תחבורה
קטגוריה:אוטגו
נמלול

**נִמְלוּל** או **נִימוּל** (**פרסתזיה**) הוא תסמין ביניים של איבוד (או חזרה) של תחושה חלקית. עשוי להתבטא בתחושת עקצוץ/דקירות, דגדוג (בעיקר בחזרת תחושה), צריבה והתחממות קלה ועד לאובדן תחושה בעור (תחושה המתוארת לרוב כ"הירדמות" האיבר), כל זאת ללא השלכות גופניות ארוכות טווח. התסמין נקרא כך בשל התחושות המורגשות על פני העור, הנדמות לחווה אותן כנמלים הצועדות עליו. התסמין עשוי להיות קצר טווח או כרוני.

## תסמין קצר טווח
נמלול בפה ובגפיים הם תסמינים רגעיים נפוצים של נשימת יתר ושל התקף פאניקה. כמו כן, התסמין מופיע לעיתים קרובות כאשר פועל לחץ ממושך על עצב, או שנחסם מעבר של דם לאזור - במקרה זה, תחושת הנמלול תדעך בהדרגה לאחר הסרת הלחץ וחידוש זרימת הדם, אם לא נגרם נמק.

## תסמין כרוני
נמלול **כרוני** מצביע על בעיה בתפקוד של תאי העצב, למשל תסמין של נוירופתיה.

בבני אדם בגיל מתקדם, נמלול הוא לרוב תוצאה של זרימת דם פחותה בגפיים, שעשויה להיגרם בשל טרשת עורקים, למשל. ללא הספקה תקינה של דם וחומרים מזינים, תאי עצב אינם מסוגלים לשלוח אותות למוח. מכאן שנמלול עשוי להיות תסמין של חוסר בוויטמינים, תת-תזונה והפרעות מטבוליות כגון סוכרת.

גירוי של העצב יכול להיגרם מדלקת של רקמה סמוכה. מחלות מפרקים כגון תסמונת תעלת שורש היד (תסמונת התעלה הקרפלית) ודלקת מפרקים שיגרונית הן גורמים שכיחים לנמלול.

עצבים בבסיס הראש עשויים להיות נתונים ללחץ בשל בעיות כרוניות בצוואר ובעמוד השדרה. בין הגורמים לבעיות מסוג זה, ניתן לציין התכווצויות שרירים, שעשויות להיגרם בשל מתח נפשי, מחלות עצם, יציבה לקויה, הרמת משאות כבדים בצורה שאינה בטוחה או טראומה גופנית כמו צליפת שוט.

## אובדורמיציה
נמלול נוסף הוא **אובדורמישן** (**Obdormition**), או בשמה העממי **הירדמות גפיים** (רגל או יד), הוא מונח רפואי לקהות חושים באחת מהגפיים המתרחשת עקב לחץ על עצב תחושתי.

## קישורים חיצוניים
* 

* Dictionary.com, "obdormition," in The American Heritage® Stedman's Medical Dictionary. Source location: Houghton Mifflin Company. http://dictionary.reference.com/browse/obdormition. Available: http://dictionary.reference.com. Accessed: April 21, 2011.


קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים לעור ולרקמה התת-עורית
ירי ספורטיבי

[שמאל|ממוזער|250px|תחרות ב[רובה אוויר למרחק 10 מטר.]]
**ירי ספורטיבי** הוא שם כולל לענפי ספורט הכוללים תחרויות ירי וקליעה למטרות נייחות או ניידות במגוון סגנונות, המבוצעות במגוון סוגי כלי נשק.

בין ענפי הירי הספורטיבי ניתן למצוא ענפים אולימפיים כגון קליעה, בהם נעשה שימוש ברובה או אקדח בקוטר זעיר, או ירי בצלחות חרס, המבוצע ברובה ציד, וענפים שאינם אולימפיים כגון ירי מעשי, המדמה מצבים דינאמיים של הגנה עצמית, או ספורטינג (ירי דינאמי המדמה מתווי ציד).

ישנן תחרויות ספורט המשלבות ירי ספורטיבי עם ענפים אחרים, כגון הביאתלון. עם זאת לא נהוג לכלול ענפים מסוג זה תחת הגדרת ירי ספורטיבי.

ישנן מדינות בהן גם ציד מוגדר כירי ספורטיבי. בשנת 1900 הוכנסה לאולימפיאדת פריז תחרות ירי בפסיונים. בשנים האחרונות ארגוני ספורט רבים מתנגדים לשימוש בכינוי זה מטעמי אידאולוגיה והגנת החי. בשפות שונות, ענף הציד נקרא גם ספורט סינגטי. בישראל ציד לא מוגדר כספורט ואינו כלול בהגדרת ירי ספורטיבי.

ענפי הירי הספורטיבי ממוינים בהתאם לסוג כלי הנשק, קוטרו, סוג ותצורת מטרות, המרחק מהמטרה וניידות. העוסקים בספורט זה נקראים קלעים (בתחומים האולימפיים) או ספורטאי ירי (כמו במקרה של ירי מעשי).

## מושגים

בעברית קיים בלבול בין המושגים ירי ספורטיבי, ירי אולימפי וקליעה, עם זאת לא כל ירי ספורטיבי הוא ענף אולימפי, ולא כל פעילות קליעה נעשית לצורכי ספורט (קליעה צבאית או צליפה, למשל). ירי אולימפי יכול לכלול רק ענפים מסוימים מתחום רחב יותר (כמו במקרה של ירי בצלחות חרס). ככלל, נהוג בעברית לחלק את המושג ירי ספורטיבי לירי אולימפי וירי מעשי, אף כי קיימים תחומים ש"נופלים" בין ההגדרות.

קשתות היא ענף קליעה, אולם אינה ענף ירי. ספורטאים העוסקים בענף זה נקראים קשתים ולא קלעים. הגדרה זו נכונה גם לקשת מוצלבת, על אף שמנגנון הירי בה כולל הדק.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר התאחדות הקליעה בישראל

*
קטגוריה:קליעה למטרה
קטגוריה:ספורט אולימפי
ג'יין סימור (שחקנית)

**ג'יין סימור** (באנגלית: **Jane Seymour**; נולדה ב-15 בפברואר 1951) היא שחקנית בריטית-אמריקאית ממוצא יהודי. זוכת פרס אמי ושני פרסי גלובוס הזהב. התפרסמה בתפקידה הראשי כד"ר מיקלה קווין בסדרת הדרמה "ד"ר קווין, רופאה במערב".

## ביוגרפיה
נולדה בשם **ג'ויס פנלופה וילהלמינה פרנקנברג** (באנגלית: **Joyce Penelope Wilhelmina Frankenberg**) בלונדון שבממלכה המאוחדת לאב יהודי מאנגליה ולאם נוצרייה-פרוטסטנטית מהולנד.

ב-2005 היא התאזרחה בארצות הברית, בנוסף לאזרחות הבריטית שלה מלידה. בשנת 2007 התמודדה בתוכנית המציאות האמריקאית, "רוקדים עם כוכבים", והייתה למודחת השביעית.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות בריטיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים בריטים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון יהודיות בריטיות
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים בריטים
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית משנה במיני-סדרה או בסרט
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה במיני-סדרה או בסרט
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקנית ראשית בדרמה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקנית במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:חוויות סף מוות
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-פולני
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1951
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1951
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1951
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
המערכה על איי מריאנה ופלאו

**ה[[מערכה (צבא)|מערכה]] על איי מריאנה ופלאו** הייתה סדרת קרבות שיזמה ארצות הברית נגד האימפריה היפנית באיי מריאנה ובאיי פלאו בין יוני לנובמבר 1944 כחלק מהמערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה. מערכה זו תחת פיקודו הכללי של צ'סטר נימיץ, באה כהמשך ישיר למערכה באיי גילברט ומרשל ומטרותיה היו לנטרל את הבסיסים היפנים במרכז האוקיינוס השקט, לתמוך במאמץ של בנות הברית לכיבושם מחדש של הפיליפינים ולספק בסיסים להפצצות אסטרטגיות נגד יפן.

## המערכה
המערכה התחילה כאשר ב-15 ביוני ופלשו האמריקאים לסאיפאן. בתגובה תקף הצי הקיסרי היפני את כוחות הצי האמריקני שתמכו בפלישה, וכך התחיל ב-19 ביוני קרב ים הפיליפינים בו ספג הצי היפני תבוסה כואבת לאחר שאיבד 3 נושאות מטוסים וכ-600 מטוסים.

ב-21 ביולי פלשו הכוחות האמריקאים לגואם וב-24 ביולי לטיניאן. ב-9 ביולי הסתיים כיבוש סאיפאן, כיבוש טיניאן וגואם הסתיים ב-1 וב-8 באוגוסט בהתאמה. לאחר הקרבות החלה ארצות הברית לבנות שדות תעופה בסאיפאן ובטיניאן והציבה שם מפציצי בואינג B-29 סופרפורטרס שיועדו להפצצות אסטרטגיות על יפן.

על מנת לאבטח את אגפם של הכוחות האמריקאים שעמדו לפלוש לפיליפינים, נחתו כוחות אמריקאים ב-15 בספטמבר בפלליו וב-17 בספטמבר באנגאור שבאיי פלאו. ב-30 בספטמבר הסתיים כיבוש אנגאור וב-27 בנובמבר, לאחר קרבות קשים, הסתיים גם כיבוש פלליו.

לאחר כיבושם של איי המריאנה ופלאו, המשיכו האמריקאים את המערכה המוצלחת נגד יפן כשפלשו באוקטובר לפיליפינים ובתחילת ינואר 1945 לאיי וולקנו וריוקיו.

## לקריאה נוספת (באנגלית)
### ספרים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 


### באינטרנט

* 
* Breaching the Marianas: The Battle for Saipan (Marines in World War II Commemorative Series)
* 
* 
* Lodge, Major O.R. ''USMC Historical Monograph: The Recapture of Guam'', Historical Branch, United States Marine Corps, 1954.
* O'Brien, Cyril J. ''Liberation: Marines in the Recapture of Guam'', Marines in World War II Commemorative Series, Marine Corps Historical Center, United States Marine Corps, 1994.
*   USCM Historical Monograph: The Seizure of Tinian
* 
* 
* 
* 


## ראו גם
* אנדרטת סאיפאן האמריקאית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קרבות יבשתיים באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1944
קטגוריה:קרבות ימיים באוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קרבות ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קרבות יפן במלחמת העולם השנייה
נקודת תורפה

שמאל|ממוזער|250px|דוגמה לתרשים של נקודות תורפה
**נקודת תורפה** היא מושג הקשור גם ללחימה בידיים ריקות וגם מושג בתורת הלחימה הצבאית, המציין מיקום רגיש בגוף היריב שהתקפה מסוימת תגרום להשפעה רצויה עליו. בלחימה אל מול אויב או יריב כלשהו, יש תמיד לקחת בחשבון ולאתר את נקודות התורפה אצל האויב או היריב (תלוי בסוג הלחימה) לפני שיוצאים לקרב. לפי תורת הלחימה הצה"לית, יש לשאוף תמיד לתקוף בנקודת התורפה על מנת להשיג את מקסימום האפקט.

כל **נקודת תורפה** עשויה להיות פגיעה מצד אמצעים שונים וניתן לנצלה להשגת מטרה כלשהי מתוך שורה של מטרות אפשריות ובהן: פגיעה בזרימת הדם התקינה (ובכך לגרום לאיבוד הכרה, עילפון או מוות), גרימת שבר ללא מאמץ רב, חנק, כאב ניכר או הלם. מבין אמצעים שונים לתקיפה כמו הכאה בידיים חשופות, נשק קהה, חד או נשק חם (לרוב אין התייחסות לירי בנקודות התורפה) ישנן נקודות תורפה המהוות מטרה נוחה לכמה סוגים וישנן נקודות תורפה המיועדות לשימוש רק באמצעי אחד בלבד. בחירת הנקודה המתאימה להתקפה תהיה בהתאם לאמצעים הקיימים ולמטרה המבוקשת.

## השימוש בנקודות תורפה
חלק מאמנויות הלחימה עושות שימוש נרחב בנקודות התורפה לפגיעה ביריב ברמות שונות. ניתן לכוון את התקיפה לגרימת כאב בלבד, לגרימת הלם, עילפון או איבוד הכרה וניתן לגרום פציעה קלה עד חמורה ואף מוות. חלק ניכר מהאימונים באמנויות הלחימה אלו מוקדש להכרת נקודות התורפה ולהכוונת המכות אליהן. בסופו של דבר, לוחם מנוסה ומאומן יפעל מתוך הרגל ולא יצטרך לחשוב כיצד ולאן הוא מכוון את המכה.
 
שתי דוגמאות לנקודות תורפה ידועות הן האשכים (בגברים) והמפרקת. בניגוד לבטן, בה קיימים שרירים שמגנים על איברים פנימיים, בעיטה באשכים שאינם מוגנים תביא להימום היריב למשך זמן ניכר. שבירת מפרקת, לעומת זאת, תוביל במרבית המקרים למוות. בצוואר עצמו ישנן נקודות תורפה נוספות מלבד המפרקת- קנה הנשימה והגרוגרת, כלי דם חשובים ועצבים (פגיעה בחוט השדרה עלולה להוביל לשיתוק). 

הימום היריב בדרך כלל נועד לאפשר השתלטות עליו, או את עיכובו על מנת שניתן יהיה לברוח (ב"לחימת רחוב" המטרה העיקרית היא ניתוק מגע במהירות, ולא גרימת נזק לתוקף). שימושים צבאיים בנקודות תורפה מצויים בעיקר במבצעים מיוחדים, שם ההעדפה היא להימנע משימוש בנשק חם כדי לא להתגלות, וקיים צורך לנטרל את היריב במהירות ובשקט. 

באכיפת חוק עושים לרוב שימוש בהבאת מפרקים ושרירים שונים לסף התנועה שלהם ובכך, מלבד כפיתת החשוד, יכולתו להתנגד מוגבלת. ניסיון להשתחרר מאחיזת השוטר גורר הגברת הלחץ על המפרק - ובעקבותיה הגברת הכאב. 

הכרת נקודות התורפה עשויה לשמש גם בעת עינויים. ה"פלקות", הכאת כפות הרגליים באמצעות שוט או עצם כלשהו, מוכרות כאמצעי ידוע לשמצה שהיה מקובל על ידי חוקרים מצריים בעת חקירת שבויים ישראלים. 

יורה בנשק חם עשוי לבחור לירות על מנת להרוג או על מנת לפצוע, בהתאם ליכולת הקליעה שלו וטווח הירי. ירי לכיוון פלג הגוף התחתון נחשב אמנם כבעל סיכוי מופחת לגרום למוות, אך יצוין שבסוגי תחמושת בעלי אנרגיה גבוהה ומסה נמוכה יחסית, מסלול הקליע עשוי להשתנות בפגיעה באופן כה חד ובלתי צפוי עד כדי כך שאפילו פגיעה בכף הרגל בזוויות מסוימות עשויה להביא להסטת הכדור לאיברים רגישים במרכז הגוף ואף לגרום למוות.

## שימושים אחרים למושג
במושג "נקודת תורפה"  נעשה שימוש מושאל בבחינת מערכי אבטחה, מערכים צבאיים, מיגון או ביצור, וכן בסקירת מוצרים ומערכות שונות ותוכנות בפרט. מושג המשמש במשמעות דומה הוא עקב אכילס. באבטחת מידע, מקובל יותר השימוש במושג "פרצת אבטחה".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמנויות לחימה
אלכסנדר דנילוב

**אלכסנדר דנילוב** (נולד ב-10 בנובמבר 1969) הוא קלע אקדח ישראלי-רוסי. הוא השתתף ב-3 אולימפיאדות. באולימפיאדת אטלנטה (1996) הוא ייצג את רוסיה ואת ישראל ייצג בשתי אולימפיאדות (סידני 2000 ואתונה 2004). דנילוב הוא בכיר קלעי האקדח של ישראל.

## ביוגרפיה
דנילוב נולד במוסקבה. הוא זכה במקום שני באליפות אירופה 1995 בתרגיל 50 מטר באקדח חופשי. ב-1997 דנילוב, שייצג את רוסיה, סיים חמישי בתחרות אקדח אוויר בגביע העולם במינכן.

ב-1999 זכה במקום הראשון (ייצג את ישראל) באליפות אירופה שנערכה בארנהם, הולנד, בתרגיל 10 מטר (אקדח אוויר). ב-2000 זכה במקום ראשון באליפות אירופה במינכן בתרגיל אקדח אוויר. באולימפיאדת סידני (2000) הוא נפסל מהשתתפות בתרגיל אקדח אוויר. בבדיקה נמצא שמשקל ההדק (כוח הלחיצה) נמוך מהמשקל הסטנדרטי (500 גרם). הוא קבע תוצאה של 574 שלא הספיקה לעלייה לגמר. בתרגיל באקדח חופשי קבע תוצאה של 556 נקודות, תוצאה שלא הספיקה לעלייה לגמר. ב-2001 זכה במדליית ארד בגביע העולם באטלנטה. בטורניר סבב הגביע העולמי של 2002 שנערך בפינלנד, סיים רביעי בתרגיל אקדח חופשי ושני בתרגיל אקדח אוויר. באליפות אירופה ב-2003, סיים במקום התשיעי בתרגיל אקדח חופשי. ב-2004 זכה במדליית ארד בגביע העולם בבנגקוק. ב-5 באוגוסט 2004, זכה בגראנד פרי הצ'כי עם 668.7 נקודות, ובכך קבע שיא ישראלי חדש.
באולימפיאדת אתונה (2004), הגיע למקום 15 בתרגיל אקדח חופשי. בתרגיל אקדח אוויר סיים במקום 20 ולא עלה לגמר.

בתחרות שנערכה במינכן מאי 2008 השיג דנילוב את הקריטריון הבינלאומי לאולימפיאדת בייג'ינג אך לא את הקריטריון הישראלי. ערעורו לוועד האולימפי הישראלי בנושא זה נדחה.

אשתו, אולגה דנילוב, היא ספורטאית בענף החלקה מהירה במסלול קצר וייצגה את ישראל באולימפיאדת החורף ב-2002. השניים מתגוררים עם בתם ניקול במטולה.

## קישורים חיצוניים

* שיאי ישראל בקליעה

## הערות שוליים

קטגוריה:קלעים ישראלים
קטגוריה:קלעים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:קלעים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:קלעים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:קלעים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:מטולה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969