open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חזית הערבה

**חזית הערבה** (ברוסית: **Степной фронт**), הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרב קורסק.

## היסטוריה
ב-9 ביולי 1943 הוקמה חזית הערבה על בסיס פיקוד הערבה, בתור עתודה לכוחות הלוחמים בקרב קורסק, ולמפקדה מונה איוואן קונייב. החזית לחמה בקרב קורסק, וכוחותיה הכריעו את קרב פרוחורובקה לטובת הסובייטים. לאחר מכן השתתפה החזית במבצע בלגורוד-חרקוב ובקרב דנייפר, וב-20 באוקטובר 1943 שונה שמה של חזית הערבה לחזית האוקראינית השנייה.

## מפקדים
* איוואן קונייב (9 ביולי 1943 - 20 באוקטובר 1943)

## קישורים חיצוניים
* החזיתות הסובייטיות במלחמה
* חזית הערבה

קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1943 בברית המועצות
חזית הערבה
שיר אדמה

אנסמבל **שיר אדמה** הוא הרכב מוזיקלי אקוסטי המתמחה בשירי ארץ ישראל. ההרכב פעיל מאז 2008.

ההרכב מתייחד במופעי מוזיקה ותוכן המשלבים בין ישראליות ליהדות, באמצעות חיבורים מקוריים בין טקסטים מהזמר העברי לטקסטים מהמסורת היהודית. דוגמה לחיבור מסוג זה הוא המופע "שרים מדרשיר", המחבר בין שירי ארץ ישראל לפרשות השבוע. המופע התבסס על הגותו של חנן פורת, ועל הטור **מדרשיר** שכתב בעלון השבת **מעט מן האור**.

השירים שמנגן ההרכב שייכים לרפרטואר הארץ-ישראלי הקלאסי, ומשלב בהם נגיעות של ג'אז, מוזיקה אתנית ורוק, תוך שמירה על המסגרת הכללית של הביצועים המקוריים.

## חברי ההרכב
**אדם צחי** נולד ב-1980. זמר, גיטריסט ומלחין. למד שירה בשיטת בל קנטו. דוקטור לקולנוע מאוניברסיטת תל אביב, ומרצה במכללת הרצוג.

**נעם גולדשטיין** נולד ב-1981. נגן חליל צד וסקסופון. בעל תואר ראשון מהאקדמיה למוזיקה בירושלים. למד הלחנה אצל רפי קדישזון. בעל תואר שני בפסיכולוגיה קלינית.

**יוני שרון** נולד ב-1986. נגן כלי הקשה. למד דף, דרבוקה וריק אצל אמן כלי ההקשה זוהר פרסקו, למד בוראן וכפות אצל אייב דורון, ולמד מוזיקה אצל יאיר דלאל ופרץ אליהו.

## הקלטות
בשנת 2015 הוציא ההרכב אלבום קאבר לשירי ארץ ישראל, המבוסס על המופע "שרים מדרשיר".

בשנת 2016 החל ההרכב להקליט פרויקט חידוש שירי מחתרות. עד כה חודשו השירים חיילים אלמונים, שיר בית"ר ועיר שלום של זאב ז'בוטינסקי.

## קישורים חיצוניים
 בארכיון האינטרנט

* 
* 

קטגוריה:שלישיות מוזיקליות ישראליות
חזית בריאנסק

**חזית בריאנסק** (ברוסית: **Брянский Фронт**) הייתה חזית, של הצבא האדום אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
החזית הוקמה ב-14 באוגוסט 1941, וכמפקדה הראשון מונה אנדריי יריומנקו. החזית נועדה לכסות את הפער שנוצר בין החזית המרכזית לחזית העתודה, והמטה שלה היה בעיר בריאנסק. היא כללה את הארמיות ה-50 וה-13. ב-22 ביולי חידשו שלוש החזיתות, יחד עם החזית המערבית את המתקפה במחוז סמולנסק, שהחלה בצורה מוגבלת כבר ב-16 באוגוסט במטרה ליצור לחץ על קבוצת ארמיות מרכז הגרמנית. ב-26 באוגוסט הורה הסטבקה על פירוק חזית המרכז, והארמיות שלה, ה-13 וה-21, הועברו אל חזית בריאנסק. לאחר כישלון קרב סמולנסק, פתחו הגרמנים במבצע טייפון והצליחו לכתר את חזית בריאנסק. ב-23 באוקטובר, לאחר קרבות קשים, הצליחו חיילי החזית לפרוץ את הכיתור, אולם מרביתם נהרגו בניסיון. המעטים ששרדו נמלטו לכיוון מוסקבה. יריומנקו עצמו נפצע קשה, וב-10 בנובמבר הוכרז רשמית על פירוק החזית.

ב-24 בדצמבר 1941 הוקמה החזית מחדש, וכמפקדה מונה יעקב צ'רביצ'נקו. החזית הורכבה מהארמיות ה-3, ה-13, ה-40 וה-48, מארמיית הטנקים החמישית וארמיית האוויר ה-2. החזית השתתפה בשלב האחרון של הקרב על מוסקבה, במבצע וורונז'-וורושילובגרד ומבצע מקרה כחול. ב-12 במרץ 1943 פורקה החזית בשנית ועל בסיסה הוקמה בשנית חזית העתודה. ב-28 במרץ של אותה שנה הוקמה החזית פעם שלישית על בסיס חזית אוריול וכמפקדה מונה מקס רייטר. החזית השתתפה במבצע קוטוזוב ומבצע בריאנסק. היא פורקה ב-10 באוקטובר של אותה שנה ועל בסיסה הוקמה החזית הבלטית.

## מפקדים
* אנדריי יריומנקו (14 באוגוסט 1941 - 13 באוקטובר 1941)
* גאורגי זכרוב (13 באוקטובר 1941 - 10 בנובמבר 1941)
* יעקב צ'רביצ'נקו (24 בדצמבר 1941 - 2 באפריל 1942)
* פיליפ גוליקוב (2 באפריל 1942 - תחילת יולי 1942)
* ניקאנדר צ'יביסוב (יולי 1942)
* קונסטנטין רוקוסובסקי (יולי 1942 - ספטמבר 1942)
* מקס רייטר (ספטמבר 1942 - 12 במרץ 1943)
* מקס רייטר (28 במרץ 1943 - יוני 1943)
* מרקיאן פופוב (יוני 1943 - 10 באוקטובר 1943)

## קישורים חיצוניים
* חזית בריאנסק 

## הערות שוליים

קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
הבחירות לנשיאות גרמניה 2017

**מערכת ה[[בחירות]] השש עשרה ל[[נשיא גרמניה|נשיאות]] [[גרמניה|הרפובליקה הפדרלית של גרמניה]]** נערכה ב-12 בפברואר 2017, ובה נבחר פרנק-ואלטר שטיינמאייר לנשיא המדינה.

הנשיא נבחר על ידי ועידה שהורכבה מחברי הבונדסטאג וממספר זהה של אלקטורים משש עשרה מדינות גרמניה. הוועידה כללה 1,260 בעלי זכות הצבעה. ב-14 בנובמבר 2016 בחרו המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה ו-CDU/CSU בשר החוץ שטיינמאייר כמועמדן לנשיאות.

שטיינמאייר נבחר עם 73.89% מקולות חברי הוועידה. בהצבעה השתתפו 1,253 מבעלי זכות ההצבעה. שטיינמאייר החל את כהונתו כנשיא ב-19 במרץ 2017 והחליף את הנשיא יואכים גאוק, שהשלים כהונה בת חמש שנים בתפקיד.
## תוצאות

## הערות שוליים

בחירות
קטגוריה:גרמניה: בחירות
גרמניה
קטגוריה:2017 בפוליטיקה
קטגוריה:2017 בגרמניה
דיר עמאר

**דֵיר עַמַּ֫אר** (בערבית: دير عمار) הוא כפר פלסטיני ומחנה פליטים בשומרון, הממוקם כ-12 ק"מ צפונית-מערבית לרמאללה. יחד עם הכפרים ביתילו וג'מאלא מהווה דיר עמאר חלק מהמועצה המקומית אל-איתיחאד (מועצה מקומית) המשתייכת לנפת רמאללה ואל-בירה של הרשות הפלסטינית.
## היסטוריה
במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בכפר 81 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 316 תושבים, כולם מוסלמים.

לאחר מלחמת העצמאות בשנת 1949 הוקם ליד הכפר מחנה פליטים. על-פי מפקד של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה בשנת 2007 במחנה הפליטים התגוררו 311 משפחות והוא מנה כ-1,834 תושבים.

ליד הכפר שוכנת שמורת נבי ע'ית ובה נמצא מקאם לזכר השייח נבי ע'ית ("נביא גשם הנדבות"), המבנה אינו קבר ואין בו מצבת קבורה. השמורה ממוקמת על גבעה בגובה כ-580 מטר ובה גדלה חורשת אורנים אשר בולטת מאוד בנוף האזור. העצים הסמוכים למבנה הם עתיקים, והעצים סביבם ניטעו לפני עשרות שנים. לצד המבנה נמצאת במת סלע קדומה, וכן בור מים הרוס ומערה בצד המזרחי של הגבעה.

לפי מסורת מקומית נבי ע'ית היה אחראי ל"פתיחת ארובות השמיים" ובשנות בצורת היו מתפללים אליו תושבי האזור. יש המזהים את הגבעה כמקומו של "תומר דבורה" המקראית. כל אזור השמורה נכלל כיום בשטח B באחריות הרשות הפלסטינית, וככל הידוע אינו מנוהל כיום כשמורת טבע. הטיול בשמורה אסור לישראלים, ומחייב אישור של כוחות הביטחון.

השמורה אושרה בתאריך 10/12/1987, אולם לא הוכרזה עד היום מסיבות מדיניות.

## קישורים חיצוניים

*Welcome To Dayr 'Ammar - אתר פלסטיני באנגלית על הכפר.

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת רמאללה ואל-בירה
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:מחנות פליטים פלסטיניים ביהודה ושומרון
החזית הבלטית השנייה

**החזית הבלטית השנייה** (ברוסית: **2-й Прибалтийский фронт**), הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרבות בכיבוש לטביה.

## היסטוריה
ב-20 באוקטובר 1943 שונה שמה של החזית הבלטית לחזית הבלטית השנייה, ולמפקדה מונה מרקיאן פופוב.

החזית השתתפה במבצע לנינגרד-נובגורוד, ולאחר מכן לחמה במבצע סטאראיה רוסה-נובורז'ב. בקיץ 1944 לחמה החזית במתקפה הבלטית ובמבצע ריגה, ולאחר מכן מילאו כוחותיה חלק חשוב במצור על קבוצת ארמיות קורלנד הגרמנית.

ב-1 באפריל 1945 פורקה החזית, ויחידותיה הועברו לחזית לנינגרד.

## מפקדים
* מרקיאן פופוב (20 באוקטובר 1943 – אפריל 1944)
* אנדריי יריומנקו (אפריל 1944 – 26 במרץ 1945)
* לאוניד גובורוב (26 במרץ 1945 – 1 באפריל 1945)

## קישורים חיצוניים
* החזית הבלטית השנייה

## הערות שוליים

קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1944 בברית המועצות
קטגוריה:1945 בברית המועצות
החזית הבלטית השלישית

**החזית הבלטית השלישית** (ברוסית: **3-й Прибалтийский фронт**), הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרבות בכיבוש אסטוניה ולטביה.

## היסטוריה
ב-18 באפריל 1944 פוצלו חלק מיחידות חזית לנינגרד להקמת חזית חדשה בשם החזית הבלטית השלישית, ולמפקדה מונה איוואן מסלניקוב.

החזית השתתפה בקיץ 1944 במתקפה הבלטית ובמבצע ריגה, ולאחר מכן מילאו כוחותיה חלק חשוב במצור על קבוצת ארמיות קורלנד הגרמנית.

ב-16 באוקטובר 1944 פורקה החזית, ויחידותיה פוזרו בין היחידות השונות.

## מפקדים
* איוואן מסלניקוב (18 באפריל 1944 – 16 באוקטובר 1944)

## קישורים חיצוניים
* החזית הבלטית השלישית

קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1944 בברית המועצות
קטגוריה:1945 בברית המועצות
חזית קורסק

**חזית קורסק** (ברוסית: **Курский фронт**) הייתה חזית של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
החזית הוקמה ב-23 במרץ 1943 בעקבות הוראת הסטבקה מ-19 במרץ. כמפקדה הראשון מונה מקס רייטר, והיא נועדה לרכז תחתיה את כל הארמיות הסובייטיות בגזרה המערבית של מבלט קורסק. היא הוקמה על בסיס חזית העתודה וכללה את הארמיות ה-38 ה-60 וארמיית האוויר ה-15. כנראה תוכנן להכפיף תחתיה גם את הארמייה ה-63 או ה-66, אולם היא לא האריכה ימים. כבר ב-24 במרץ הגיעה הוראה חדשה מהסטבקה לפרק את חזית קורסק. ב-27 במרץ פורקה החזית, הארמייה ה-60 הועברה להחזית המרכזית, הארמייה ה-38 לחזית וורונז', וארמיית האוויר ה-15 מוזגה לתוך חזית אוריול החדשה.

## קישורים חיצוניים
* חזית קורסק  

## הערות שוליים

קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
חזית המזרח הרחוק השנייה

**חזית המזרח הרחוק השנייה** (ברוסית: **2-Дальневосточный фронт**) הייתה חזית של הצבא האדום שלחמה במבצע סערת אוגוסט.

## היסטוריה
החזית הוקמה ב-5 באוגוסט 1945, וכמפקדה מונה מקסים פורקאייב. כפי ששמה מעיד עליה, היא הוצבה במזרח הרחוק הרוסי מול מנצ'וקוו כהכנה לקראת הפלישה הסובייטית לתחומי האימפריה היפנית. ב-8 באוגוסט הכריזה ברית המועצות מלחמה על יפן, וב-9 באוגוסט החזית החלה לנוע אל מנצ'וקוו. היא כללה את ארמיית הדגל האדום ה-2, ארמיית החי"ר ה-5, הארמיות ה-15 וה-16, ארמיית האוויר ה-10 ושייטת הנהר אמור. התקפת החזית נפתחה בסחלין, מנצ'וריה והאיים הקוריליים. הסובייטים נהנו מעדיפות מספרית ומיתרון ההפתעה, והיפנים נהדפו בקלות. עד 18 באוגוסט כבש הקורפוס ה-16 את מרבית סחלין, אולם הטיהור הסופי של האי הושלם רק ב-25 באוגוסט. התוכנית המקורית הייתה להמשיך ולכבוש גם את הוקאידו, אם כי פלישה זו מעולם לא יצאה לפועל. ב-20 באוגוסט כבשה הארמייה ה-15 את חרבין, ודיוויזיית החי"ר ה-101 כבשה את איי קוריל. ב-2 בספטמבר הסתיים המבצע לאחר כניעת האימפריה היפנית.

ב-1 באוקטובר פורקה החזית, על בסיס הוראת הסטבקה מיום 10 בספטמבר, ואורגנה מחדש בתור המחוז הצבאי במזרח הרחוק.

## קישורים חיצוניים
* חזית המזרח הרחוק השנייה 

## הערות שוליים

קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
אנה ברנדה קונטררס

**אנה ברנדה קונטררס פרז** (בספרדית: **Ana Brenda Contreras Pérez**; נולדה ב-24 בדצמבר 1986), המוכרת בשם הבמה **אנה בְּרֵקוֹ** (**Ana Breco**), היא שחקנית אמריקאית-מקסיקנית. היא שיחקה את דמותה של קריסטל ג׳נינגס בסדרה "שושלת".

## ביוגרפיה
אנה ברנדה קונטררס נולדה במקאלן, טקסס שבארצות הברית. בגיל 15, בשנת 2002, היא עברה למקסיקו כדי להשתתף בתוכנית הריאליטי "כוכבי הפופ". היא עלתה לגמר, והייתה חברה בהרכב 'טדליטה' (tedlita), איתם הוציאה את אלבומה הראשון. היא החלה ללמוד משחק בשנת 2003 במרכז אמנויות לחינוך של Televisia.

בשנת 2005 גילמה את דמותה של חואניטה בסדרה "Amor de barerra" ("אהבה של אמת"), ובשנת 2006 שיחקה בסדרה "Duelo de pasion" ("דו-קרב של תשוקות") בתפקיד קלאודיה. בשנים 2008–2009 שיחקה בסדרה "Joro que te amo" ("נשבע שאני אוהב אותך") בתפקיד הדמות הראשית ויולטה מדריגל.

ב-2009 שיחקה בסדרה "Mujeres asesinas" ("נשים רוצחות") בתפקיד מרסלה גארידו. באותה שנה שיחקה את אחת הדמויות הראשיות בטלנובלה "כישוף" בתפקיד של האנטוגוניסטית מאורה אלברן.

בשנים 2010–2011 שיחקה בסדרה "Tereza" בתפקיד אורורה אלקאזאר, לצד סבסטיאן רולי ואנג'ליק בוייר, ובשנים 2011–2012 שיחקה בטלנובלה "Podia no que amar" ("יכולתי לא לאהוב") בתפקיד הראשי, אנה פאולה קרמולה.

בשנת 2013 שיחקה בטלנובלה "לב פראי" בתפקיד הראשי וגילמה את דמותה של מריקרוס אוליברס/מריה אלחנדרה מנדוסה לצד דניאל ארנס. בשנת 2015 שיחקה בסדרה "Impordonable"בתפקיד ראשי וגילמה את דמותה של ורוניקה פראדו קסטלו.

בשנים 2016–2017 שיחקה בסדרה הספרדית "Blue Demon" לצד איוון סנצ'ז.

בשנת 2018 החלה לככב בטלנובלה "באהבה אין חוקים" בתפקיד אלחנדרה פונסה, לצד דוד ספדה. ב-2019 עלתה העונה השנייה לשידור.

בשנת 2024 כיכבה לצדו של פרננדו קולונגה בטלנובלה "הרוזן" (אנ') מבית רשת טלמונדו האמריקאית.

## חיים אישיים
אנה הייתה נשואה למטאדור המקסיקני אלחנדרו אמאיה  בשנים 2013–2014.
משנת 2016 מנהלת מערכת יחסים עם השחקן איוון סאנצ'ס ששיחק לצידה בסדרה "Impordonable".

## קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה מקסיקניות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון מקסיקניות
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1986
הארמייה ה-67 (ברית המועצות)

**הארמייה ה-67** הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הארמייה הוקמה ב-10 באוקטובר 1942 כחלק מחזית לנינגרד, על בסיס קבוצת המבצעים נבה, ולמפקדה מונה מיכאיל דוכנוב. בין המטלות העיקריות של הארמייה היה אבטחת דרך החיים.

הארמייה לחמה במבצע ניצוץ, והצליחה לחבור לארמיית ההלם השנייה מחוץ ללנינגרד. בדצמבר 1943 פורקה הארמייה ה-67, והוקמה מדש על ידי שינוי שמה של הארמייה ה-55. בחורף 1944 לחמה הארמייה במבצע לנינגרד-נובגורוד, ובאפריל הוכפפה הארמייה לחזית הבלטית השלישית. בקיץ 1944 לחמה הארמייה במבצע פסקוב-אוסטרוב ובמתקפת טרטו, ולאחר מכן השתתפה במבצע ריגה. לאחר מכן השתתפה הארמייה במצור על קבוצת ארמיות קורלנד הגרמנית, ועם תום המלחמה פורקה הארמייה ביולי 1945.

## מפקדים
* מיכאיל דוכנוב (2 בפברואר 1943 - 15 בדצמבר 1943)
* ולדימיר סבירידוב (15 בדצמבר 1943 - 23 במרץ 1944)
* ולדימיר רומנובסקי (23 במרץ 1944 - 28 בפברואר 1945)
* סרגיי רוגינסקי (28 בפברואר 1945 - 31 במרץ 1945)
* ניקולאי סימוניאק (31 במרץ 1945 - יולי 1945)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה ה-67 באתר samsv 

67
67
כתב קרולינגי

[250px|ממוזער|שמאל|קטע מן ה[וולגטה, מן המאה העשירית]]
**כתב קרולינגי** (בלטינית: **minuscula carolina**) הוא גופן כתב יד שפותח והופץ במהלך המאה ה-8 לספירה ככתב תקני לכתיבה והעתקה של ספרי קודש נוצריים וספרי חוקים ותקנות, באופן שיהיו קריאים על ידי מלומדים בכל רחבי אירופה. זאת בניגוד למצב ששרר קודם לכן, כאשר לכל אזור היה כתב יד שונה, לעיתים בלתי-קריא על ידי אלו שלא התחנכו באותו מקום. פיתוח הכתב מיוחס למלך הפרנקי קרל הגדול, במסגרת הרנסאנס הקרולינגי והוא מבוסס על כתבי יד מאירלנד וגאליה. הכתב שימש ככתב תקני באימפריה הרומית הקדושה בין 800 ל-1200 לערך. כיוון שספרים עתיקים הועתקו בכתב זה סברו ראשוני הרנסאנס באיטליה שזה היה הכתב המקורי של האימפריה הרומית ולפיכך ייחסו לו כבוד רב.

## מקור הכתב
לפי איינהרד, הביוגרף של קרל הגדול,  הוא זימן לבירתו באאכן את אלקווין - ראש המנזר של יורק, אנגליה -  במטרה ליצור תקן לכתיבה מסוגננת. אלקווין ביצע רוויזיה גדולה בכל סגנונות הכתיבה והטקסטים ובסופה, בין 782 ל-796, פיתח **יד** (hand - ביטוי שמשמעותו סגנון קליגרפי) חדשה וקרא לה על שם פטרונו. עם זאת, ניסיונות לבצע האחדה בין כתבי יד מרובינגים, גרמאנים ואחרים, קדמו למהלך זה.

הדוגמה המוקדמת ביותר לשימוש נרחב בכתב הקרולינגי מצויה בספר הבשורות הכרוך מסוף המאה ה-8 הנקרא "האוונגליון של אדה"  (Ada), משום שהוא מוקדש לאחותו של קרל הגדול, אדה מטריר.

בעוד שכתבים בלטינית החלו להכתב מאז בכתב הקרולינגי בכל רחבי האימפריה הפרנקית, הרי שכתבים בשפות אחרות המשיכו להכתב בכתבי יד מקומיים (כגון באלפבית גותי, אנגלו-סקסוני או סלאבי). עם זאת, במהלך מאות השנים הבאות עברו יותר ויותר שפות מקומיות לכתיבה ב"אות לטינית" כלומר באותיות הכתב הקרולינגי.

## מאפיינים
המאפיין העיקרי של הכתב הוא בהירות וקריאות. האותיות שוות בגודלן וכוללות מבנים המבוססים על קשתות-מעגל וקווים ישרים ואלכסוניים בזווית של 45 מעלות. בכתב זה הוסדר השימוש באות גדולה והונהגו רווחים בגודל קבוע בין המילים. הכתב כלל מעט ליגטורות (צירופי אותיות ליחידה גרפית), עם יוצאים מן הכלל בולטים - הסימן & כקיצור ל-et והליגטורה הנפוצה æ. באופן כללי, צורת האותיות מזכירה מאוד את צורת האות המודרנית, כולל נטייה לוויתור על S ארוכה לטובת S רגילה ושימוש ב-V מחודדת במקום באות דמוית U. עם זאת, כמה אותיות נראות שונות מהאות המודרנית. הכתב כולל "e פתוחה" לציון "אפסילון לטיני", Rr בצורה המזכירה לעיתים את כתיב המספר 2 Ꝛꝛ, ו-y המזכירה את האות גמא.

הכתב הציג לראשונה את סימן השאלה בצורתו המוכרת (?) ואת האות W.

## קישורים חיצוניים

* הסברים על האותיות 
* Carolingian minuscule at Dr. Dianne Tillotson’s website devoted to medieval writing
* מדריך לכתיבה בכתב קרולינגי
* 

קטגוריה:גופנים
קטגוריה:אלפבית לטיני
קטגוריה:כתבי יד לטיניים
קטגוריה:פרנקים
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:קרל הגדול
הארמייה ה-61 (ברית המועצות)

**הארמייה ה-61** הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הארמייה הוקמה ב-15 בנובמבר 1941, ולמפקדה מונה פיודור קוזנצוב.

הארמייה לחמה במהלך הקרב על מוסקבה כחלק מהחזית הדרום-מערבית, ולאחר מכן כחלק מחזית בריאנסק. לאחר מכן לחמה בקרבות שונים בגזרה המרכזית, ובקיץ 1943 לחמה במבצע אורל. בהמשך לחמה הארמייה בקרב דנייפר ובמבצע דנייפר-קרפטי, ובקיץ 1944 לחמה במבצע בגרטיון. בחורף 1945 לחמה הארמייה במבצע ויסלה-אודר ובמבצע פומרניה המזרחית, ובאפריל 1945 לחמה בקרב על ברלין. עם תום המלחמה פורקה הארמייה באוגוסט 1945.

## מפקדים
* פיודור קוזנצוב (15 בנובמבר 1941 - דצמבר 1941)
* מרקיאן פופוב (דצמבר 1941 - יוני 1942)
* פאבל בלוב (יוני 1942 - אוגוסט 1945)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה ה-61 באתר samsv 

61
61
ג'ק דאלרימפל

**ג'ון סטיוארט "ג'ק" דאלרימפל** (באנגלית: **John Stewart "Jack" Dalrymple**; נולד ב-16 באוקטובר 1948) הוא פוליטיקאי אמריקאי, איש עסקים שכיהן כמושל דקוטה הצפונית החל מ-7 בדצמבר 2010 עד 15 בדצמבר 2016.

## חיים אישיים
ג'ק דאלרימפל נולד ב-16 באוקטובר 1948 במיניאפוליס, מינסוטה. הוא בילה בילדותו הרבה זמן בעבודות חקלאיות עם משפחתו באדמות דקוטה הצפונית, ומכאן הקשר שלו למדינה צפון דקוטה.

## קריירה פוליטית
### בבית הנבחרים של דקוטה הצפונית
בשנת 1984 נבחר לבית המחוקקים של דקוטה הצפונית. הוא נבחר מחדש לבית הנבחרים 7 פעמים נוספות ברציפות, בשנים 1986, 1988, 1990, 1992, 1994, 1996, 1998. בשנת 2000 עזב את בית הנבחרים ומונה לסגן מושל דקוטה הצפונית. בכך חתם דאלרימפל כהונה בת 15 שנים בבית הנבחרים.

### סגן מושל דקוטה הצפונית
בשנת 2000 נבחר על ידי מושל דקוטה הצפונית ג'ון הובן לתפקיד סגן המושל. הוא נבחר מחדש לתפקיד בשנים 2004 וב-2008.

### מושל דקוטה הצפונית
דאלרימפל נבחר לתפקיד לאחר התפטרותו של המושל ג'ון הובן עקב בחירתו לסנאט של ארצות הברית כנציג דקוטה הצפונית.

בשנת 2012, ניצח דאלרימפל את המתמודד הדמוקרטי ראיין טיילור בבחירות הכלליות לכהונה מלאה כמושל.

ב-24 באוגוסט 2015, הודיע דאלרימפל כי הוא לא יתמודד מחדש בבחירות לתפקיד מושל דקוטה הצפונית 2016.

ב-15 בדצמבר 2016 סיים את תפקידו כמושל דקוטה הצפונית. דאג בורגום החליף אותו בתפקיד.

## ראו גם
* דקוטה הצפונית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מינסוטה
קטגוריה:מיניאפוליס: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:סגני מושלי דקוטה הצפונית
קטגוריה:מושלי דקוטה הצפונית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
חזית קלינין

**חזית קלינין** (ברוסית: **Калининский фронт**) הייתה חזית, של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
החזית הוקמה ב-19 באוקטובר 1941 על פי הוראת הסטבקה מ-17 באוקטובר, וכמפקדה הראשון מונה איוואן קונייב. החזית ריכזה את הכוחות שהגנו על עיר הבירה מוסקבה מצפון-מזרח, וכללה את הארמיות ה-22 ה-29 וה-30, וכוחות אוויר שונים שמאוחר יותר הפכו להיות הארמייה האווירית ה-3. בהנהגתו של קונייב, ביצעה החזית מתקפת נגד מוצלחת אשר הביאה לשחרור העיר קלינין. בהמשך עבר קונייב לפקד על החזית המערבית ומקסים פורקאייב עבר לפקד על חזית קלינין. בנובמבר 1942 תקפו שתי החזיתות את מבלט רז'ב ב"מבצע מארס", וכמתאם הפעילויות ביניהם מונה גאורגי ז'וקוב. באפריל 1943 הוחלף פורקאייב באנדריי יריומנקו, ותחת הנהגתו ביצעה הארמייה מתקפות רבות באזור רז'ב. ב-20 באוקטובר 1943 שונה שמה לחזית הבלטית הראשונה.

## מפקדים
* איוואן קונייב (אוקטובר 1941 - אוגוסט 1942)
* מקסים פורקאייב (אוגוסט 1942 - אפריל 1943)
* אנדריי יריומנקו (אפריל 1943 - אוקטובר 1943)

## קישורים חיצוניים
* חזית קלינין 

## הערות שוליים

קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
רינה (רוזה) יונוביץ

**רינה (רוזה) יונוביץ** (1894 – 26 ביולי 1940) הייתה מהבקטריולוגיות הראשונות בארץ ישראל, מייסדת ומנהלת המעבדה הבקטריולוגית בבית החולים הדסה (תל אביב).

## קורות חיים
יונוביץ נולדה באודסה, לאיתמר גולדברג שהיה תעשיין, ובת-שבע לבית סובול. היא למדה בגימנסיה באודסה, ובבית ספר לרפואה באודסה, אותו סיימה בשנת 1916. עבדה כרופאה במוסקבה ובפטרוגראד, והתמחתה בטיפול במחלות זיהומיות, ובבקטריולוגיה.

ב-1920 נישאה לד"ר יהודה יונוביץ בעיר יאלטה, בקרים, ועלתה עמו לארץ ישראל. היא התיישבה בירושלים ועבדה עד במעבדה הבקטריולוגית של בית-החולים "הדסה" בירושלים תחת הדרכתו של פרופ' ישראל יעקב קליגלר. בהמשך הייתה למנהלת המעבדה. בשנת 1929 עברה לתל אביב, שם ייסדה וניהלה את המעבדה הבקטריולוגית של בית החולים הדסה. היא גם פרסמה מאמרים לציבור בעיתונות.

נדבקה במחלת טיפוס, מחולים שהיו בטיפוליה, ונפטרה בתל אביב, כ' תמוז, ה'ת"ש, (26 ביולי 1940). נקברה בירושלים.

## משפחתה
אחותה מרים, שנישאה למאיר ויניק אשר ייסד את תחנת הניסיונות לחקלאות לחקירת הקרקע במקוה ישראל, תפקדה כעוזרתו הראשית בתחנת הניסיונות, הייתה בין העוזרות הראשונות במכון לביוכימיה של האוניברסיטה העברית, והראשונה בארץ בחקירה מיקרוביולוגית של הקרקע.

אחותה מרים, שסיימה את לימודיה באוניברסיטה, והוריה עלו לארץ ישראל בשנת 1923.

### מחקריה
יונוביץ התמסרה בייחוד לשכלול עירויי-דם, ארגנה את תורמי הדם לפי קבוצות-הדם שלהם, מחולקים בכרטיסיות לפי הקבוצות, והודות לכך נתאפשר להציל חיי אדם על ידי עירוי-דם בלי אובדן זמן בבדיקות נוספות.

הרבתה לעזור למגן דוד אדום בפעולות הצלת חיים ובזמני מהומות הייתה עובדת יומם ולילה להצלת חיי פצועים.

חקרה את קבוצות הדם של השומרונים וב-1932 השתתפה במשלחת מדעית מרומא ב"חקירת חיי השומרונים" ולדו"ח המקיף של הפרופ' ג'יני, מנהל המשלחת, עיבדה את הפרק על קבוצות הדם של השומרונים. כן פרסמה בירחון צרפתי על חקירותיה בנושא זה.

ב-1937 השתתפה כנציגת מד"א ו"הדסה" בכינוס בינלאומי לעירוי-דם בפריז והרצתה בו. חקרה את שאלות התנועה העונתית של מחלות מידבקות בארץ ואת מסקנותיה מסרה במאמרים ובהרצאות. חקרה את קבוצות הדם האופייניות לעמים ולגזעים שונים והגיעה למסקנה, כי ליהודים אין בדמם תכונה גזעית משותפת, אלא שייכים לקבוצות שונות לפי ארצות המוצא, ובזה סתרה מבחינה מדעית את התאוריה הנאצית. מאידך קבעה שיהודי ארץ ישראל הם לפי דמם יותר "אסיאתיים" מאשר ערביי הארץ.

יונוביץ פרסמה מאמרים מקצועיים בעיתונות המקצועית בצרפתית והשתתפה בכינוסים מדעיים בינלאומיים.

השקיעה הרבה מרץ ועבודה במלחמה במחלות מידבקות בארץ (טיפואיד, כולרה, בילהרציה, מלריה, מחלות מעיים וכו'), שיתפה פעולה עם העירייה, מוסדות החינוך, מחנכים ורופאי בתי-הספר וניהלה פעולת הסברה רחבה בצבור להשתמרות מהמחלות ולמלחמה בהן.

## לקריאה נוספת
* נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, עמוד 233.
* "ידיעות הדסה" 7, 1940, עמוד 101.
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראליות ילידות האימפריה הרוסית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אודסה
קטגוריה:בקטריולוגים רוסים
קטגוריה:נשות העלייה השלישית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:רופאות ביישוב
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:רפואה בישראל: נשים חלוצות
קטגוריה:תל אביב-יפו: רפואה
קטגוריה:בקטריולוגים ביישוב
קטגוריה:בקטריולוגיות
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1940
הלנה הולצמן

**הלנה הולצמן** (בגרמנית: **Helene Holzman**; 30 באוגוסט 1891, יינה – 25 באוגוסט 1968) הייתה אמנית, ציירת, סופרת וחסידת אומות העולם מגרמניה.

## קורות חיים
הולצמן הייתה בתם של זוג רופאים תושבי יינה, זיגפריד שפסקי  ואשתו, מרגרטה לבית קוך (Koch). ב-1908 למדה בבית הספר לציור של הצייר האקספרסיוניסטי הגרמני אריך קויטן  ואחיו פריץ ביינה, יחד עם אוטו הרביג  וקלרה הרנק , שלימים הפכו אף הם לציירים (הרנק הייתה לימים אמם של ארוויד הרנק , מתנגד הנאצים שנרצח, ופלק הרנק , מתנגד הנאצים אף הוא). את פעילות בית הספר מימנה קרן קרל צייס , שאחד ממיופי הכוח שלה עד 1907 היה אביה של הולצמן.

לאחר מכן הייתה הולצמן, כמו קלרה הרנק, מורה ומתורגמנית, וכן מוכרת ספרים. היא נישאה למוכר הספרים היהודי מקס הולצמן והשניים עברו לקובנה עם שתי בנותיהם, מרי ומרגרטה. בקובנה ניהל הולצמן בית דפוס וחנות ספרים. בית הדפוס שלו התמחה בפרסומים בשפות זרות.

### פעילותה להצלת יהודים בתקופת השואה
לאחר הכיבוש הגרמני בקיץ 1941, נרצחו בעלה של הולצמן, מקס, ובתה הגדולה מרי על ידי הגרמנים ובעלי בריתם. הולצמן שיתפה פעולה עם מספר נשים שניסו להציל ילדים יהודים מגטו קובנה. חלק מהיהודים שהצילה הולצמן היו מוכרים לה מלפני המלחמה, וחלקם היו זרים לה. הולצמן נתנה שיעורים פרטיים והיא ובתה מרגרטה השתמשו במשכורותיהן כדי לקנות אוכל ליהודים שהיו אסירים בגטו קובנה. בין היתר סייעו השתיים לאדווין גייסט, מלחין יהודי, שמאוחר יותר הצליח לצאת מהגטו באמצעות שתדלנותה של מאהבתו של הלמוט ראוקה, ממפקדי הגטו הגרמניים שאף פיקד על רצח המוני של חלק מיהודי הגטו ב-28 באוקטובר 1941 בפורט התשיעי. מאוחר יותר נתפס גייסט ונרצח. להולצמן סייעה חסידת אומות העולם אולגה דאוגובייטנה (Olga Dauguvietenė).

### לאחר מלחמת העולם השנייה
אחת מהנערות היהודיות שניצלה בידי הולצמן, פרומה קוצ'ינסקיינה (Kučinskienė) לבית ויתקין, אומצה על ידה לאחר המלחמה, משהתגלה שהיא נותרה יתומה ובודדה עקב רצח כל בני משפחתה.

בשנת 1965 עזבו הולצמן ומרגרטה את ליטא ועברו לגור בגרמניה. בשנת 1966 ביקרה הולצמן בישראל וזכתה לקבלת פנים חמה מהיהודים שהצילה.

בשנת 1968 נפגעה הולצמן בתאונת דרכים ומתה מפצעיה.

## הנצחה
בשנת 2000 הונצחו קורותיה של הולצמן בשנות הכיבוש הגרמני של ליטא בספר "הילד הזה נועד לחיות" (Dies Kind soll leben) שכתבו בתה מרגרטה וריינהרד קייזר .

בשנת 2005 הכיר יד ושם בהולצמן כחסידת אומות העולם.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:גרמניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:גטו קובנה
קטגוריה:הרוגות תאונות דרכים
קטגוריה:ילידות 1891
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:נפטרות ב-1968
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1968
650-659 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 659 - 650 לפנה"ס**
659 לפנה"ס - רצח זכריה בן יהוידע הכהן

## אירועים ומגמות
* עדות ראשונה לכתיבה באולמקית מהעולם החדש, בניית הפירמידות ממשיכה.
* 656 לפנה"ס - פסמתיך הראשון מרחיב את שליטתו על פני כל מצרים. סיום השושלת העשרים וחמש של מצרים.
* 652 לפנה"ס - בבל מורדת נגד מלך אשור, שמש-שום-אוכין.
* 651 לפנה"ס - שיאנג משושלת ג'ואו מתמנה למלך סין.
* 650 לפנה"ס - הערים אבדרה ותראקיה נוסדת על ידי מתיישבים מקלאזומינאי.
* 650 לפנה"ס - עדות ראשונה לכתיבה בעולם החדש, על ידי האולמקים.
* 650 לפנה"ס - שינוי אקלים משפיע על פני כל תרבויות תקופת הברונזה באירופה עם אקלים קר ורטוב יותר. שבטים מסקנדינביה יורדים לחלקים הדרומיים יותר של אירופה.
* 659 לפנה"ס - זכריה בן יהוידע הכהן, כהן ונביא בימי יואש בן אחזיהו מלך יהודה (שמת בשנת ג’ק”א / 659 לפה”ס). במצוות המלך יואש רגמו אותו למוות באבנים בחצר בית ה’ (דברי – הימים-ב’ כד, יח – כב). נהרג בעזרת כוהנים (ירו’, תענית ד, ח). הדבר היה כאשר רצה יואש להכניס צלם להיכל וזכריה מנע זאת בגופו, ואז הרגו (מדרש שיר – השירים ג, ב).

## אנשים משמעותיים
* 653 לפנה"ס - מותו של תנות אמון, המלך האחרון של השושלת העשרים וחמש של מצרים.
* 652 לפנה"ס - מותו של גיגס, מלך לידיה.
* 652 לפנה"ס - מותו של המלך האי משושלת ג'ואו בסין.
* 650 לפנה"ס - אזכור ראשון של המלך קוראס מפרסומאס, אשר אפשר שמדובר במלך כורש הראשון מאנשאן, ראש השושלת האחמנית.
*יואש בן אחזיהו, מלך יהודה.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-7 לפנה"ס
היום הלאומי של קטר

**היום הלאומי של קטר** () הוא יחג לאומי לציון איחוד קטר המצוין ב-18 בדצמבר.

היום ידוע גם כ"יום המייסדים".

ב-21 ביוני 2007 הוציא של נסיך הכתר ויורש העצר הקטרי תמים בן חמד אאל ת'אני צו להעביר את ציון היום מ-3 בספטמבר ל־18 בדצמבר.

## פעילויות

במהלך השבוע בו מתקיים היום הלאומי, מתקיימות מספר פעילויות:
* מופע זיקוקים, כולל מוזיקה ואורות.
* חגיגות היום הלאומי של קטרה – פסטיבלים ואירועים על נושאי מורשת בכפר התרבותי קטרה.
* מצעד היום הלאומי לאורך קו החוף של דוחה. במצעד משתתפים בין היתר הכוחות המזוינים של קטר, משרד הפנים ושומרי האמיר.
* תצוגת מכוניות קלאסיות – מכוניות ישנות של פקידי ממשל מוצגות לראווה.

## מטרה ומשמעות
ממוזער|זיקוקים ביום הלאומי
ממוזער|הצעדה בחוף הים
ב-18 בדצמבר 1878 ירש ג'אסם בן מוחמד אאל ת'אני את אביו מוחמד בן ת'אני. הוא נחשב כמי שאיחד את כל השבטים ושם להם אויב משותף, כגון הבריטים. הוא גם קיבל רמה גבוהה של אוטונומיה עבור השבטים שבשטח קטר.

החג נועד לתרום בפיתוח תחושת הזהות בין הקטרים בקטר ובעולם, ולשפר את הידע וההערכה של הקטרים למורשתם.

## קישורים חיצוניים

* All About National Day, Qatar national day
* Everything you need to know about Qatar National Day 2012, Doha News

קטר
קטגוריה:קטר: תרבות
חיים פלג

ממוזער|חיים פלג בסביבות 1977
**חיים פלג** (**יוסמן**) (ה' בטבת תרע"ב, 26 בדצמבר 1911 – ג' בניסן תשס"ב, 16 במרץ 2002) היה מתרגם, עורך וחוקר ספרות ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1911 בריגה שבלטביה (אז רוסיה). קיבל חינוך עברי ב"חדר מתוקן", וסיים את לימודיו בגימנסיה העברית בעירו. בנעוריו היה פעיל בתנועת "השומר הצעיר" ושלח ידו בעריכת עיתוניה. כציוני, בשנת 1933 עלה לארץ ישראל כחלוץ.

בראשית דרכו בארץ ישראל, עבד בפרדס ברמת גן. אחר כך, עבר לעבודות בניין ולהוראת עברית למבוגרים בתל אביב. בשנת 1944 החל לעסוק בעבודות עריכה, תרגום והגהה בהוצאת "ספרית פועלים". תוך כדי עבודתו למד ספרות באוניברסיטה העברית בירושלים. משנת 1959 שימש גם כמרצה לספרות בבית הספר הגבוה לפועלים בתל אביב. בנוסף, פרסם מאמרים בענייני ספרות בכתבי העת "עתים" ו"משא" וב"דף לספרות" של "על המשמר".

נפטר בשנת 2002, בגיל 90 ונקבר בבית הקברות בקיבוץ שפיים.

## ספריו
### תרגום
* וו. דודינצב , **לא על הלחם לבדו: רומאן**; עברית: חיים פלג, גד עירון, מרחביה: ספרית פועלים ('לכל'), 1957.
* אלכסנדר סולז'ניצין, **[[יום אחד בחיי איוואן דניסוביץ']]** ; מרוסית: אליהו פורת, חיים פלג; סוף דבר: נתן שחם, מרחביה: ספרית פועלים ('גלבוע'), 1963.
* **מחצית הדרך לירח: סיפורים**; עברית: בנימין טנא, חיים פלג, מרחביה: ספרית פועלים ('גלבוע'), 1964. (תרגומים מן הספרות הרוסית בת-זמננו)
* יורי בונדאריב, **דממה: רומן**; תורגם מרוסית בידי חיים פלג, תל אביב: עם עובד ('ספריה לעם'), תשכ"ד 1964.
* ואסילי אקסיונוב, **תפוזי מארוקו**; מרוסית: חיים פלג; הרישומים: סטאסיס קראסאוסקאס, מרחביה: ספרית פועלים ('גלבוע'), 1965.
* יצחק בשביס, **[[העבד]]**; תורגם מאידיש בידי חיים פלג, תל אביב: עם עובד ('ספריה לעם'), תשכ"ו.
* א' ראבוי, **פרקי חיים**; עברית: ח' פלג, מרחביה: ספרית פועלים בשיתוף עם קרן ויינפר-מורגנשטרן, תשכ"ט 1968.
* יחיאל הופר, **ר' תנחום**; תורגם מיידיש בידי אליהו פורת (עד עמוד 128) וחיים פלג; הובא לדפוס בידי אד"ש, תל אביב: עם עובד ('ספריה לעם'), תשכ"ט 1968. (סיפור מהווי החסידות)
* ל. אוליצקי, **דודיה נפח**; תורגם מאידיש בידי ד"ב מלכין וחיים פלג, תל אביב: עם עובד ('ספריה לעם'), תשכ"ח.
* חורחה לואיס בורחס, **הדוח של דוקטור ברודי: סיפורים**; עברית: צבי וולובסקי, חיים פלג, תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ו.

### עריכה
* יעקב צבי שרגל, **עלי ספים: שירים**; המתרגמים: אמיר גלבע, ב' מרדכי, חיים רבינזון, אשר שופט, שלמה שנהוד; הביא לבית הדפוס חיים פלג, מרחביה ותל אביב: ספרית פועלים בשיתוף עם קרן ויינפר-מורגנשטרן, תשל"ב.
* יפרח חביב, **הזקן שהדליק מדורות**; מבחר רישומי-התקופה מאת אריה נבון; הביא לדפוס חיים פלג, מרחביה ותל אביב: ספרית פועלים, תשל"ג. (סיפור חייו של יצחק שדה)
* מנחם קפליוק, **סיפורו של ג'משיד: סיפורים**; הביא לדפוס חיים פלג, תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ד.
* שירה גורשמן, **הצאן והבקר של חנה**; [תרגם דניאל בן-נחום; ערך חיים פלג], תל אביב: ישראל-בוך, תשנ"ז 1997.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* ,  (עם הופעת תרגומו ל"מלחמה ושלום")

## הערות שוליים

קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמים מיידיש לעברית
קטגוריה:מתרגמים מרוסית לעברית
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים הקבורים בשפיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911

קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
מאיר אמסל

הרב **מֵאִיר אַמְסֶל** (בכתיב יידי: **אמסעל**; כ"ח בטבת תרס"ז, 1907 – כ"ג בטבת תשס"ז, 2007) היה מייסד ועורך הביטאון התורני **[[המאור (ברוקלין)|המאור]]**, במשך כשישים שנה.

## קורות חיים
נולד בניידורף  שבהונגריה (כיום סלובקיה) לאברהם אמסל, שוחט בקאשוי, מצאצאי המהר"ל מפראג והב"ח. למד אצל הרב שמואל אנגל ורבי אברהם שלום הלברשטאם, בנו של הרב יחזקאל שרגא הלברשטאם משינובה. נישא לבריינדל בת משה בגלר מקרסטיר. שם גר לאחר חתונתו והיה מעסקני אגודת ישראל. לאחר פטירת אשתו במלחמת העולם השנייה נשא את אחותה.

בשנת ה'תש"ח היגר לארצות הברית, התיישב בשכונת קראון הייטס בברוקלין, והקים את הביטאון "המאור", בו כתבו כמעט כל גדולי אותו הדור. בשנת תשכ"ח עבר לשכונת בורו פארק והקים בה את בית הכנסת "המאור". נפטר בגיל מאה ביום כ"ג בטבת תשס"ז.

### קשריו עם גדולי דורו
היה בקשר הדוק עם הרב מיכאל פורשלגר וסייע בהדפסת ספריו. כן עמד בקשרי ידידות עם הרב חיים צימרמן, הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (בוסטון), הרב יואל טייטלבוים מסאטמר והרב מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד. הוא הורה למנהלי בית הדפוס שבו הדפיס הרב אמסל את כתב העת "המאור", חסידי חב"ד, שלא יפסיקו את הדפסת הקובץ גם אם לא יוכל לשלם להם על ההדפסה.

התעסק בהקמת ארגון הכשרות OK.

היה בקשרי ידידות עם הרב משה פיינשטיין (אף שכתב בביטאון נגד דעתו להתיר תרומת זרע מגוי), הרב יוסף אליהו הנקין, הרב אליעזר סילבר, הרב פינחס הירשפרונג, הרב מרדכי יעקב ברייש שאף היה מתפלל בבית הכנסת שלו, הלב שמחה מגור, הכנסת מרדכי מסדיגורה, ואדמור"י חסידות באבוב ואף כתב את ההקדמה לספר קדושת ציון.

עמד גם בחליפת מכתבים עם רבה הראשי של עדת הספרדים בארגנטינה, הרב יצחק שחיבר, בנושא גיור, והורה לו שלא להימנע לגמרי מגיורים של בני זוג של יהודים מתבוללים שאין בדעתם לשמור מצוות כלל, אלא ללמד אותם יהדות במשך שלושה חודשים, וכך יש להניח שהגיור יעשה לשם שמים במידה מסוימת.

## לקריאה נוספת
* אליהו וברוך אמסל, **הגאון ר' מאיר אמסעל זצ"ל**: זכרונותיו, תולדותיו, יחוסו, קורות חייו, מפעליו בהשואה ולאחריה, מלחמותיו למען הדת כשרות ומקואות בארצות הברית, ליקוט של תמונות, מאות מכתבים מגדולי עולם..., מאנסי, ניו יורק, 2008.
* שו"ת המאור וזכרונות המאור, כרך ב' ניו יארק תשל"ד עמ' תקצא-תרח

## קישורים חיצוניים
* כתבה בעיתון המודיע על פטירתו, עם סקירה נוספת באתר "שטורעם"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:יהודים בשואה: סלובקיה
קטגוריה:ניצולי השואה: סלובקיה
קטגוריה:עורכי כתבי עת תורניים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1907
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
נח חיים צבי ברלין

הרב **נח חיים צבי ברלין** (ה'תצ"ד, 1733 – ג' באדר ב' ה'תקס"ב, מרץ 1802) היה רב ואב"ד קהילות אה"ו, וקודם לכן ראש ישיבה במגנצא. מחבר הספרים "עצי ארזים", "עצי אלמוגים" ו"מעין החכמה".

## ביוגרפיה
נולד בשנת תצ"ד בעיר פיורדא, לרב אברהם מאיר ברלין, שהיה נכדו של הרב י"ד בענדיט מחבר הספר שתי הלחם.
נשא לאישה את עלא בתו של הרב אליהו דוב שוואבאך נכדו של הרב אברהם ברודא מחבר הספר אשל אברהם.
היה דיין בעירו ולימד בישיבתה, ולאחר מכן בעיר ברייט, ואחר כך בעיר מגנצא שם הייתה לו ישיבה גדולה כמו שכתב: "שהרבה גבולי התלמידים הגונים בחורים נחמדים חשובים".
לאחר עזיבת הרב רפאל זיסקינד את רבנות אה"ו, הועלתה מועמדותו לרבנות, בינו לבין הרב צבי הירש בושקא (שהחליף אותו ברבנות), הרב עזריאל הורוויץ, והוא נבחר על פי דעת הרוב. בשנת *עצת* (תק"ס). ביום רביעי כ"ב בחשון הגיע לעיר, וביום שישי כ"ד בחשון, לאחר פגישה עם הרב רפאל הכהן, הודיע האחרון לקהילה שהוא ימלא את מקומו. נפטר ביום ראשון ג' באדר ב' ה'תקס"ב. בפטירתו נאסרה המלאכה בכל שלוש הקהילות.

### כתביו
תלמידו הרב וולף היידנהיים, הוציא לאור חלק מספריו:
* **עצי אלמוגים** על הלכות נטילת ידיים ועירובין.
* **עצי ארזים** על שולחן ערוך אבן העזר.
* **מעין החכמה** על תרי"ג מצוות ופירושיהם.
* **עצי בשמים** על שולחן ערוך אבן העזר חלק ב' – מעולם לא נדפס.
חידושי תורה ממנו נדפסו גם בספר חוט המשולש.
ובשו"ת 'אבני קודש' מאת הרב נחום לעווי (סימן י"ח וכ"ז).
נתן הסכמה להדפסת הספר 'דגול מרבבה' של רבי יחזקאל לנדא.

### משפחתו
הרב ברלין נפטר ללא ילדים.
אחיו הוא הרב אריה ליב ברלין שהיה רב בבמברג ובמדינת הסן, שבגרמניה, שהוציא לאור את ספריו.

## לקריאה נוספת
* .

## קישורים חיצוניים
* 
* כתבה אודותיו
* תשובה מכתב ידו, באתר בית המכירות קדם
* ספרו '''עצי אלמוגים''' (תמונת מצבתו בעמוד 2).
* אודותיו בספר '''אוה למושב'''.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבני אה"ו
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:בוגרי ישיבת פיורדא
קטגוריה:ילידי 1734
קטגוריה:נפטרים ב-1802
Who by Fire

"**Who by Fire**" (בתרגום חופשי לעברית: **מי באש**) הוא שיר מאת הזמר-יוצר היהודי-קנדי לאונרד כהן, שפורסם ב-1974 באלבומו *[[New Skin for the Old Ceremony]]*. הוא בוצע במקור כדואט עם הזמרת היהודייה-אמריקאית ג'ניס איאן, בלוויית כלי מיתר. זהו אחד השירים המרכזיים באלבום ואחד משיריו המפורסמים של כהן.

השיר בן שלושת הבתים, וכן לחנו, מבוססים על הפיוט העברי "ונתנה תוקף", הנאמר בתפילת מוסף בראש השנה וביום הכיפורים. הפיוט, שאותו שמע כהן כילד בבית הכנסת, מספר על אלוהים הפותח את ספרו ("ספר החיים"), שבו נכתב גזר דינם של החיים – מי לחיים ולמי למוות, ובאילו צורות של מיתה: .

השורה החותמת כל בית, "And who shall I say is calling?" (בתרגום יהונתן נדב: "וּמִי, מִי הוּא שֶׁקּוֹרֵא לִי?"), עשויה להתפרש כפקפוק אגנוסטי. בכך חורג השיר אפוא ממסגרת הפיוט וממסגרת האמונה המונותאיסטית בכלל; לדברי כהן, "זה מה שהופך את השיר לתפילה עבורי בתנאים שלי, כלומר מיהו או מהו זה שקובע מי יחיה ומי ימות? מהו המקור לכבשן הבריאה הכביר הזה? מי מדליק אותו? מי מכבה אותו?". ניתן לפרש שורה חוזרת זו גם כהתרסה של כהן כלפי אלוהים; על פי ליאל לייבוביץ , הדובר בשיר, במקום להשתטח אפיים ארצה בפני האל ולבקש מחילה – בהתאם למטרתו של יום הכיפורים – "עונה לצווים האלוהיים כאילו הם לא יותר משיחת טלפון מאדם זר, שיש להתייחס אליה בריחוק ובשמץ של חשד".

השיר נכתב בעקבות חוויותיו של כהן במלחמת יום הכיפורים, עת הופיע בפני חיילים בחזית סיני.

בשנת 2019 הוציאה איה כורם גרסת כיסוי לשיר שנכלל במיני-אלבומה שלך, א. כורם המורכב כולו מגרסאות כיסוי בעברית לשירי לאונרד כהן.

במהלך טקס יום הזיכרון לשואה ולגבורה ב-2023 ביד ושם הזמר שולי רנד שר את הגרסה העברית של השיר. באותה שנה, לרגל יובל למלחמת יום הכיפורים, השיר הופיע בסרטו של גיא נתיב "גולדה" ובקדימונו, כחלק מן הפסקול. הוא עובד על ידי המלחין הבריטי ג'ונת'ון דירינג והושר על ידי לולה מארש.

בשנת 2021 פרסם מתי פרידמן את הספר **"**מי באש לאונרד כהן במלחמת יום הכיפורים**",** בהוצאת כנרת זמורה דביר. בשנת 2025 המופע באותו השם בהשתתפות הזמרים אסתר רדא, גבע אלון, מאיה בלזיצמן ומתי פרידמן.

### מתי פרידמן

## לקריאה נוספת
* מתי פרידמן, **[[מי באש (ספר)|מי באש]]**, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2021

## קישורים חיצוניים

**השיר בתרגום לעברית:**
* קובי מידן, 
* יהונתן נדב, 
* אורי דותן בוכנר, מי באש, "אתר הפיוט והתפילה", הספרייה הלאומית
* רמי נוידרפר, ונתנה תוקף קדושת היום – מבט אישי, אימגו, 22 באוקטובר 2008

**ביצועים:**
*  (הגרסה המקורית)
* 
* 
* 
* 
**גרסאות כיסוי:**
* 

**על השיר:**
* מדבריו של לאונרד כהן על השיר, 1979–1988 , באתר Leonard Cohen Prologues
* חביבה פדיה, מי באש, "אתר הפיוט והתפילה", הספרייה הלאומית
* 
* איה כורם ושי אברמסון - מי באש, 2019

* Helen R. Jacobus, “The Story of Leonard Cohen’s ‘Who by Fire,’ a prayer in the Cairo Genizah, Babylonian astrology and related rabbinical texts,” in: E. England and W. J. Lyons (Eds.), *Reception History and Biblical Studies: Theory and Practice*, London: Bloomsbury T&T Clark, 2015, pp. 201–217, באתר Academia.edu
* Israeli diplomat tells of part in Cohen’s ‘Who by Fire’, *[[Times of Israel]]*, November 13, 2016


## הערות שוליים

קטגוריה:שירי לאונרד כהן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:תרבות יהודית
קטגוריה:יום הכיפורים
קטגוריה:שירי מלחמת יום הכיפורים
עיט מלאי שחור

**עיט מלאי שחור** (שם מדעי: *Ictinaetus malaiensis*) הוא מין של עיט ממשפחת הנציים החי בדרום-מזרח אסיה והודו והוא המין היחידי בסוגו.

עיט זה בעל כסות נוצות שחורות והוא מזכיר במראהו את העיט השחור מאפריקה, ששייך לסוג עיט. העיט המלאי חי בעיקר סביב למורדות הרי ההימלאיה והיערות סביבם. הם מעדיפים סביבה של יערות סבוכים.

אורכו של העיט 70–80 ס"מ, משקלו 1–1.6 ק"ג ואורך מוטת הכנפיים 164–178 ס"מ. העיט בעל פנים צהובות, מקור מוטה ומעוקל וטפרים צהובים ארוכים. הזנב ארוך ומעט מנומר בלבן.

העיט ניזון מיונקים קטנים שונים, עופות וביצים. הוא דואה מעל היער וכשהוא מבחין בטרף הוא מאבד גובה בהדרגה ואז עט על הטרף מאחורה והורג אותו עם טפריו העצומות. הוא יכול להרוג סנאי רטופה הודי (Ratufa indica) וגורים של קופי מקוק. טפרי העיט מותאמות במיוחד בשביל לתפוס ביצים מתוך קינם ולאחוז בהם בחוזקה.

זוג העיטים המונוגמיים, מקנן על עץ ובונה קן בגובה 3–4 מ' ובתוכו הנקבה מטילה 2 ביצים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

[ימין|ממוזער|עיט שחור דואה ב[קרנאטקה שבהודו]]

קטגוריה:עיטים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
החזית הצפונית (ברית המועצות)

**החזית הצפונית** (ברוסית: **Северный фронт**), הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
ב-24 ביוני 1941 הוקמה החזית הצפונית, על בסיס המחוז הצבאי לנינגרד, ולמפקדה מונה מרקיאן פופוב. החזית לחמה בגזרה הצפונית במבצע ברברוסה, וב-23 באוגוסט 1941 פוצלה לחזית לנינגרד ולחזית קרליה.

## מפקדים
* מרקיאן פופוב (24 ביוני 1941 – 23 באוגוסט 1941)

## קישורים חיצוניים
* החזיתות הסובייטיות במלחמה
* החזית הצפונית

קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1941 בברית המועצות
החזית הצפון-מערבית (ברית המועצות)

**החזית הצפון-מערבית** (ברוסית: **Северо-Западный фронт**), הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
בשנת 1939 הוקמה החזית הצפון-מערבית, על בסיס המחוז הצבאי לנינגרד. החזית לחמה במלחמת החורף נגד פינלנד, ולאחר מכן פורקה.

ב-24 ביוני 1941 הוקמה החזית מחדש, על בסיס המחוז הצבאי הבלטי, ולמפקדה מונה פיודור קוזנצוב. החזית לחמה במהלך מבצע ברברוסה במדינות הבלטיות, ולאחר שנסוגה בחודשיים למעלה מ-450 ק"מ הגנה על מבואות לנינגרד. הארמייה השתתפה בקרבות המצור על לנינגרד, וב-17 בדצמבר 1941 הועבר חלק מגזרתה לחזית וולחוב החדשה. בחורף 1942 השתתפו כוחות החזית במבצע דמיאנסק, אולם נכשלה בהשמדת הכוחות שהיו נצורים בתוך הכיס.

ב-20 בנובמבר 1943 פורקה החזית, ואת מקומה תפסה החזית הבלטית השנייה.

## מפקדים
### מלחמת החורף
* סמיון טימושנקו (1939–1940)

### החזית המזרחית
* פיודור קוזנצוב (24 ביוני 1941 - 3 ביולי 1941)
* פיוטר סובניקוב (3 ביולי 1941 - 23 באוגוסט 1941)
* פאבל קורוצ'קין (23 באוגוסט 1941 - 5 באוקטובר 1942)
* סמיון טימושנקו (5 באוקטובר 1942 - 14 במרץ 1943)
* איוואן קונייב (14 במרץ 1943 - 22 ביוני 1943)

## קישורים חיצוניים
* החזיתות הסובייטיות במלחמה
* החזית הצפון-מערבית

קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1941 בברית המועצות
קטגוריה:1942 בברית המועצות
קטגוריה:1943 בברית המועצות
ארגון טראמפ

**ארגון טראמפ** (באנגלית: **The Trump Organization**; לשעבר **אליזבת טראמפ ובָנֶיהָ**) הוא קונצרן אמריקאי בינלאומי בבעלות פרטית, שמרכזו נמצא במגדל טראמפ במידטאון מנהטן, ניו יורק. הוא כולל מיזמים עסקיים והשקעות של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ. טראמפ שימש כיו"ר וכנשיא הארגון. כיום, נשיאת החברה היא בתו של טראמפ, איוונקה טראמפ. סגני נשיאת החברה והמנהלים בפועל הם ילדיו, דונלד טראמפ ג'וניור ואריק טראמפ.

ארגון טראמפ מתמקד בנושאי פיתוח נדל"ן, בהשקעות, במסחר בבורסה, בשיווק ומכירות, ובניהול רכוש. בבעלות הארגון נדל"ן למגורים, בתי מלון, אתרי נופש, מגדלי מגורים ומגרשי גולף במדינות שונות, אותם הוא מפעיל ומפתח. כמו כן בבעלותו כמה מאות אלפי מטרים רבועים (מספר דונמים) של נדל"ן במרכז מנהטן. לארגון ישנן 515 חברות בנות, כששמו של טראמפ נמצא ב-264 מהן, ובשמם של 54 נוספים מופיעים ראשי התיבות של שמו. עם השקעות בתוך ארצות הברית ובעולם, ארגון טראמפ מתפרס על פני מגוון רחב של תחומים, כולל נדל"ן, בניין, אירוח, בידור, הוצאה לאור של ספרות וכתבי עת, מדיה, ניהול דוגמניות (טראמפ מודל), קמעונאות, שירותים פיננסיים, פיתוח משחקי לוח, מזון ומשקאות, הוראת מנהל עסקים ונדל"ן (אוניברסיטת טראמפ), הזמנת נסיעות מקוונת, חברות תעופה (טראמפ שאטל), שירותי טיסה על מסוק ותחרויות יופי (מיס ארצות הברית ומיס תבל). הארגון הוא גם הבעלים של חברת תוכן טלוויזיוני והפקה הנקראת "טראמפ הפקות", היוצרת תוכניות טלוויזיה, כולל את תוכנית המציאות "המתמחה". כמו כן, החברה עוסקת בקמעונאות, ובתקופות שונות עסק באופנה, בהלבשה, בתכשיטים ובאביזרים, בספרות, בריהוט לבית, במוצרי תאורה, בטקסטיל ובאביזרים לאמבטיות, במצעים, במוצרי ניחוח לבית, במוצרי עור קטנים, בכוסות למשקאות אלכוהוליים וכן במשקאות אלכוהוליים (טראמפ וודקה), בסטייקים (טראמפ סטייקים), בשוקולדים, ובבקבוקי מים מינרליים (טראמפ אייס).

ישנם מספר גופים הממשיכים לשאת את השם טראמפ למרות שהם כבר לא שייכים לארגון טראמפ. לדוגמה, בפברואר 2016, נמכרו החזקותיה בחברת טראמפ בידור נופש, הבעלים של טראמפ טאג' מאהל, טראמפ פלאזה, ובתי הקזינו של טראמפ מרינה באטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי. מכון טראמפ פעל החל משנת 2005 תחת הסכם רישוי עם "אוניברסיטת טראמפ" אך לא היה קשור ל"ארגון טראמפ". בשנת 2009 תוקף ההסכם פג והוא לא חודש.

באוגוסט 2022, סמנכ"ל הכספים של הארגון, אלן וייסלברג, הודה בביצוע יותר מתריסר עבירות פליליות, כולל הונאת מס פלילית וגניבה גדולה. חבר מושבעים בניו יורק הרשיע ב-3 בדצמבר 2022 את ארגון טראמפ בהונאת מס ובפשעים כלכליים נוספים. הארגון הורשע בכל 17 סעיפי האישום, לאחר יום של דיונים בבית המשפט העליון של ניו יורק במנהטן. בית המשפט קבע, בין היתר, כי שתי ישויות משפטיות בארגון קשרו קשר לביצוע עבירה וכן זייפו מסמכים עסקיים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:רשתות בתי מלון
קטגוריה:חברות נדל"ן ובנייה אמריקאיות
קטגוריה:חברות משפחתיות
קטגוריה:הנצחת דונלד טראמפ
קטגוריה:תאגידים שהורשעו בדין
הסכם טריפרדיסוס

**הסכם טריפרדיסוס** (ביוונית: **Συμφωνία του Τριπαραδείσου**) היה הסדר פוליטי שנחתם בשנת 321 לפנה"ס, וסיים את מלחמת הדיאדוכים הראשונה.

בשנת 323 לפנה"ס מת אלכסנדר הגדול מלך מוקדון, כשהוא מותיר מאחוריו אימפריה ענקית ללא יורש ברור. מצביאיו של אלכסנדר חתמו ביניהם על הסכמי בבל שהסדירו את הירושה. אחיו למחצה, פיליפוס השלישי ובנו הפעוט אלכסנדר, הוכתרו כמלכים. כעוצר עבורם מונה פרדיקס, וכל אחד מהמצביאים קיבל לידיו ארץ מהאימפריה, ומונה לסטרטגוס שלה לזמן בלתי מוגבל. עם זאת, התנהגותו הכוחנית של פרדיקס והתעקשותו לשמור על האימפריה מאוחדת, לא עלו בקנה אחד עם שאיפותיהם של שאר המצביאים, אשר כונו דיאדוכים ("יורשים"), ובשנת 322 לפנה"ס פרצה מלחמת הדיאדוכים הראשונה אשר הסתיימה בשנת 321 לפנה"ס עם מותו של פרדיקס.

עם מותו של פרדיקס, התכנסו הדיאדוכים המנצחים בעיר טריפרדיסוס  בצפון סוריה, והסדירו את חלוקת האימפריה מחדש. על הכינוס ניצח אנטיפטרוס הקשיש, אשר היה מאדריכלי הניצחון על פרדיקס והיה כעת הדיאדוך החזק מכולם. אלו שתמכו באנטיפטרוס במהלך המלחמה, תלמי, אנטיגונוס מונופתלמוס וליסימכוס, תוגמלו והושארו בידיהם ארצותיהם רחבות הידיים, ואף הוספו להם שטחים מהאדמות שנלקחו מפרדיקס. אנטיגונוס אף מונה ל"מפקד כל הגיסות שקודם פיקד עליהם פרדיקס". הדיאדוכים שהיו נאמנים לפרדיקס, סולקו ממשרותיהם או נרצחו, והללו ניתנו לדיאדוכים נאמנים יותר. אאומנס סולק ממשרת מושל קפדוקיה ופפלגוניה, והתפקיד ניתן לניקנור. סלאוקוס מונה כמושל בבל, וכמפקד ההטיירוי במקומו מונה קסנדרוס, בנו של אנטיפטרוס, אשר הועלה גם לדרגת כיליארך. במעמד המלכים לא חל כל שינוי, ואנטיפטרוס מונה כעוצר במקומו של פרדיקס, זאת פרט לתפקידו החשוב כסטרטגוס של מוקדון, יוון ואיליריה.

הכינוס הופרע בידי הנסיכה אורידיקה נכדתו של פיליפוס השני, מלך מוקדון ואשתו של המלך פיליפוס השלישי. אורידיקה, שחפצה בתפקיד משמעותי יותר עבור בעלה מאשר תפקיד של שליט בובה, ניסתה לעורר מרד של החיילים כנגד הדיאדוכים, ואנטיפטרוס כמעט נהרג אולם חולץ בעור שיניו בידי אנטיגונוס וסלאוקוס. אנטיפטרוס הצליח להרגיע את המורדים, אולם לא היה יכול להעניש את אורידיקה שהייתה באופן רשמי המלכה. לפיכך הוא נאלץ להמשיך ולהחזיק בה, והיא נאלצה להמשיך ולציית להוראותיו. מלאכת דיכוי תומכיו של פרדיקס, אשר החשובים שבהם היו אאומנס, אחיו אלקטס, ומפקד הצי אטלוס, הופקדה בידי אנטיגונוס. השלום החדש לא האריך ימים, כיוון שבשנת 319 לפנה"ס מת אנטיפטרוס, ופוליפרכון וקסנדרוס פתחו במלחמת ירושה על תואר העוצר, כשאליהם מצטרפים בחדווה כל שאר הדיאדוכים. על שמם של אלו קרויה סדרת מלחמות זו "מלחמות הדיאדוכים". המלחמות קרעו לגזרים את האימפריה, וכל אחד מהדיאדוכים הפך את עצמו למלך בארצו.

## לקריאה נוספת
* 

## הערות שוליים

טריפרדיסוס
קטגוריה:מלחמות הדיאדוכים
תומאס ברודי

**תומאס ברודי** (; 20 בנובמבר 1903 - 1 בספטמבר 1993) היה מייג'ור גנרל בצבא בריטניה אשר לחם במלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
ברודי נולד בעיר בלינגהאם, שבמחוז נורת'מברלנד. הוא למד באוניברסיטת דרהאם, ובשנת 1924 השלים תואר ראשון. ב-3 בפברואר 1926 התגייס לצבא בריטניה, והוצב כלוטננט שני ברגימנט צ'שר. במאי 1936 כבר החזיק בדרגת קפטן, ומונה לשליש הרגימנט. החל מספטמבר 1939 שימש כמדריך במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט.

### קריירה צבאית
בשנתיים הראשונות של מלחמת העולם השנייה היה ברודי מדריך במכללה המלכותית, ובאפריל 1941 קודם לדרגת מייג'ור. ב-23 במרץ 1942 קודם לדרגת לוטננט קולונל, וקיבל פיקוד על הגדוד השני ברגימנט מנצ'סטר. ב-31 ביולי 1943 הועלה לדרגת קולונל, וב-6 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת בריגדיר וקיבל פיקוד על הבריגדה ה-14. הבריגדה שלו נשלחה להודו הבריטית ונלחמה שם בצבא היפני הקיסרי כחלק מהמערכה על בורמה. הבריגדה עברה אימון כבריגדת צ'ינדיטים בידי אורד צ'ארלס וינגייט, ונכללה במסגרת הדיוויזיה ה-3 שתחת פיקודו. הבריגדה השתתפה במבצע יום חמישי, וב-1 בנובמבר 1944 הפכה להיות הבריגדה האווירית ה-14.

עם סיום המלחמה ב-1945 הוחזר חזרה לדרגת לוטננט קולונל, וב-22 במאי 1947 הועלה שוב לדרגת קולונל וקיבל פיקוד על הגדוד ה-1 ברגימנט צ'שר. בין 1947–1948 הוצב במנדט הבריטי, וניתנה לו דרגת מפקד במסדר האימפריה הבריטית. ב-1951 נשלח להילחם במלחמת קוריאה, וקיבל פיקוד על הבריגדה ה-29. הא השתתף בקרב השלישי על סיאול ובקרב על נהר אימג'יאן. על חלקו בקרבות לו ניתנו אלו אות השירות המצוין, וכן דרגת מפקד בלגיון ההצטיינות ושני כוכבי כסף מטעם ארצות הברית. ב-25 בספטמבר ניתנה לו דרגה זמנית של מייג'ור גנרל, וב-20 באוקטובר ניתנה לו דרגה קבועה של בריגדיר. עוד באותה שנה הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-1 אשר בסיסה היה במזרח התיכון, וב-15 באוגוסט 1953 הפכה דרגת המייג'ור גנרל שלו לקבועה. ב-1 בינואר 1957 הוא פרש מהצבא.

### אחריתו
לאחר פרישתו היה ברודי חבר בקבוצת לחץ בעלת נטיות ימניות. הוא נפטר בביתו שבעיר בייסינגסטוק במחוז המפשייר ב-1 בספטמבר 1993 בגיל 89.

ב-1938 הוא נישא לג'יין מרגרט צ'פמן ווקר, אשר ילדה לו שלושה בנים ובת. היא נפטרה ב-1992, שנה אחת לפניו.

## קישורים חיצוניים
* תומאס ברודי באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה 

קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:גנרלים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מלחמת קוריאה: אישים
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרהאם
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1903
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1993
פלומה באיזה

**פלומה באיזה** (באנגלית: **Paloma Baeza**; נולדה ב-1 במאי 1975) היא שחקנית ובמאית בריטית ממוצא מקסיקני.

## ביוגרפיה
באיזה גדלה במקסיקו. היא נולדה בלונדון לאב מקסיקני ולאם אנגלייה. הוריה היו מוזיקאים היפים. ב-1975 כשהייתה בת חמישה חודשים התחתנו הוריה בלונדון ועברו לחיות במקסיקו סיטי. תשע שנים אחר כך הם התגרשו.

ב-1985 חזרה באיזה עם אמה לאנגליה. היא נרשמה לשיעורי משחק והופיעה בתיאטראות בלונדון ובהפקות בטלוויזיה הבריטית. היא למדה אנגלית ואמנות הבמה באוניברסיטת בריסטול.

באיזה ביימה שני סרטים. ב-2001 ביימה את הסרט "Watchmen",שאותו כתבה עם השחקן קיליאן מרפי שגם כיכב בו. ב-2006 ביימה את סרט הטלוויזיה "The Window".

### חיים אישיים
בן זוגה של באיזה הוא התסריטאי, הסופר ובמאי הקולנוע אלכס גרלנד. לבני הזוג יש שני ילדים.

## פילמוגרפיה
### משחק

### בימוי
* (2001) Watchmen - סרט קצר
* (2006) The Window - סרט טלוויזיה
* (2009) The Odds – סרט קצר
* (2017) Poles Apart – סרט קצר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה בריטיות
קטגוריה:במאיות קולנוע בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1975