ישראל אלישיב

**ישראל אלישיב** (נולד ב־1931) הוא דיפלומט ישראלי בדימוס, שכיהן כשגריר ישראל בסינגפור. 

במשך שנים רבות עסק בפעילויות בתחום המולטילטרלי הבינלאומי (כלכלי, חברתי, פיתוח וסביבה) ובייצוג ישראל בוועידות בינלאומיות שונות ובמוסדות האו"ם במסגרת עבודתו בשירות החוץ הישראלי. 

## קורות חיים

אלישיב נולד ב-1931 ברומניה למשפחת זיצר אשר עברתה את שמה בארץ ישראל. אביו היה מורה לעברית ברומניה, המשפחה קיבלה סרטיפיקט והוא עלה עם הוריו לארץ ישראל בשנת 1935. לאחר העלייה המשיך אביו להיות מורה בבתי ספר וכן פעיל בשירות הציבורי. אלישיב הוא בוגר מחזור ל"ז ב"גימנסיה העברית "הרצליה".

ב-1948, בעודו בן 17 התגייס אלישיב לצה"ל ונלחם במלחמת העצמאות. במקביל לשירותו בחיל האוויר סיים את לימודיו בבית הספר לאימונים אוויריים בחיל. לאחר שחרורו מצה"ל למד בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בתל אביב ולאחר מכן המשיך לימודיו ב. הוא קיבל תואר דוקטור למשפטים באוניברסיטה של רומא ב-1957.

## קריירה
אלישיב הצטרף לשירות החוץ הישראלי ב-1951 ושירת בתפקידים שונים. בשנת 1957 הוא הוצב בשגרירות ישראל ברומא. עד 1957 אז עבר לשמש כעוזר הסברה בארצות הברית.

ב-1962 מונה למזכיר בשגרירות ישראל בקנברה. ב-1965 היה חבר משלחת ישראל לוועידה הכלכלית של האו"ם לאסיה ולמזרח הרחוק בוולינגטון, ניו זילנד.

ב-1968 היה בין שני הדיפלומטים הראשונים שהגיעו לסינגפור לשרת כנציגים מסחריים ולקחו חלק להפיכתה של שגרירות ישראל בסינגפור מנציגות מסחרית לשגרירות

בין השנים 1975-1972 היה יועץ במשלחת ישראל לאו"ם בניו-יורק, נציג ישראל לוועדה השנייה (כלכלית) והחמישית בעצרת הכללית של האו"ם בניו-יורק. ב-1974 היה נציג ישראל במושב השנתי של המועצה הכלכלית וחברתית של האו"ם בז'נבה.

בין השנים 1977–1982 כיהן כיועץ, סגן הנציג הקבוע לאומות המאוחדות בז'נבה לגאט"ט ולועידת האו"ם לסחר ופיתוח. במהלך תקופה זו היה מעורב במשא ומתן מסחרי עם מדינות רבות במסגרת "סבב טוקיו" של המשא ומתן הרב-צדדי לסחר, ייצג את ישראל כמשקיף בישיבות הוועדה הכלכלית לאירופה , המועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות, הוועדה לפיתוח בר-קיימא, וכן בכנסים בינלאומיים רבים כגון: הקוד הבינלאומי להתנהגות בנושא העברת טכנולוגיה, ועידת המשא ומתן על קרן משותפת במסגרת התוכנית המשולבת לסחורות, והוועידה הדיפלומטית לעדכון אמנת פריז להגנה על קניין תעשייתי.

בשנים 1985-1982 היה מנהל המחלקה להיבטים כלכליים במרכז למחקר מדיני. 

בשנת 1987 חזר לסינגפור הפעם כשגריר ישראל בסינגפור תפקיד אותו מילא עד 1990.

בשנת 1991 נשלח כנציג משקיף מטעם ישראל לוועידה על פרוק הנשק ומשא ומתן על אמנת הנשק הכימי.

בשנים 1996-1993 היה שגריר במשלחת ישראל לאו"ם בניו-יורק. במסגרת זו יזם וקידם הסכמי שיתוף פעולה עם מחלקת תמיכה בפיתוח וניהול במזכירות האו"ם. הוא היה נציג בוועדה השנייה (כלכלית וסוציאלית), נציג בוועדה החמישית (תקציב ופיננסית), נציג במועצה הכלכלית חברתית של האו"ם, נציג בתוכנית הפיתוח של האו"ם. ב-1995 יזם וקידם סימפוזיון בינלאומי בנושא ניהול מים בר קיימא באזורים צחיחים וצחיחים למחצה ברמת רחל בהשתתפותו של שמעון פרס. הסימפוזיון התקיים בחסות משותפת של ישראל, יפן ותוכנית הפיתוח של האו"ם וכן הקונסורציום הבינלאומי לאזורים צחיחים בארצות הברית (International Consortium of Arid Lands) בו השתתפו מומחים משלושים מדינות. ב-1996 קידם סדנא בינלאומית בנושא: סינרגטיות בין האמנות על שינויי אקלים, מגוון ביולוגי, מדבור ועקרונות על יער, שהתקיים במכון לחקר המדבר בשדה בוקר, שאורגן ומומן על ידי תוכנית הפיתוח של האו"ם ובסיוע יפן, דנמרק, נורווגיה וישראל.

בנוסף, במהלך שירותו במשרד החוץ שימש יו"ר ועד האקדמאים וכן יו"ר פורום מנהלי המחלקות המדיניות במשרד החוץ.

### לאחר פרישתו משירות החוץ

בשנת 1997 מונה על ידי נשיא אוניברסיטת בן-גוריון, ליועץ בכיר למכון לחקר המדבר, קמפוס שדה בוקר. הוא פעיל כחבר בוועדה המארגנת לוועידה הבינלאומית למדבור המתקיימת כל שנתיים בשדה בוקר, חבר בוועדה המארגנת המקומית ויועץ מיוחד לוועדה המארגנת המקומית

## חיים אישיים
ב-1957 נישא לאסתר, אמנית אותה פגש ברומא. לזוג נולדו 3 ילדים.

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירי_ישראל_בסינגפור
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:בוגרי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי ספיינצה – אוניברסיטת רומא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931