open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סטודנטים תומכי ישראל

**סטודנטים תומכי ישראל** (באנגלית: **Students Supporting Israel - SSI**) היא רשת סטודנטיאלית פרו-ישראלית אשר תומכת במדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית בגבולות בני-הגנה. נכון ליוני 2015, לארגון ישנם 48 תאים ברחבי ארצות הברית, קנדה ואוסטריה הפועלים בתיאום. הארגון הוקם בשנת 2012 במדינת מינסוטה, ארצות הברית, וב-2016, משרדיו הראשיים שוכנים בעיר מיניאפוליס.

מייסדי הארגון הם אילן סינלניקוב, נאור ביטון וולריה צ'ייזין.

## מטרת הארגון
מטרתם של "סטודנטים תומכי ישראל" היא לשנות את השיח האנטי-ישראלי שאותו חווים לדעתם סטודנטים בקמפוסים על ידי הקניית האפשרות להשמיע עמדות בעד ישראל, כחלק מתנועה ארצית חזקה. אחד מיעדי התנועה הוא להראות לסטודנטים כי הם אינם לבד במאבקם נגד מה שהם רואים כדמונזיציה של ישראל בקמפוסים ברחבי העולם.

## הישגים ופרסי הוקרה
כחלק מהמאבק בתנועת החרם (BDS) נגד ישראל, הצליחו תאי הארגון להעביר באוניברסיטת מינסוטה, אוניברסיטת ג'ורג'יה, אוניברסיטת אינדיאנה ואוניברסיטת A&M בטקסס החלטות שקוראות להגברת שיתופי הפעולה בין אוניברסיטאות אמריקאיות לאוניברסיטאות ישראליות. החלטות אלו הן חלק מקמפיין נגדי ומתואם שמנהל SSI נגד ארגון SJP ותנועת ה-BDS שקוראים לחרם על ישראל.

ב-2015 הארגון זכה בפרס של קונסוליית ישראל בשיקגו לפעילות פרו-ישראלית יוצאת דופן. בשנת 2014, SSI זכה בפרס דוד בר-אילן של ארגון CAMERA ובפרס השנתי של ארגון ציוני אמריקה.

## אירוע שנוי במחלוקת במכללת אוגסבורג - מינסוטה
אגודת הסטודנטים במכללת אוגסבורג, מכללה לותרנית פרטית במינסוטה, מנעה מתא של SSI להירשם כארגון סטודנטים רשמי בקמפוס. כחלק מתהליך הרישום נשאלו הסטודנטים שתומכים בישראל האם הם אינם מתביישים לתמוך בעמדה "מנוגדת לצדק".

הארגון יצא לקמפיין אינטרנטי שביקר את החלטת המכללה. לאחר מספר שבועות, הודיע סגן נשיא מכללת אוגסבורג בהודעה רשמית כי "החלטת אגודת הסטודנטים מבוטלת וסטודנטים תומכי ישראל (SSI) יוכרו באופן רשמי כתא סטודנטים בקמפוס".

## ראו גם
* הסברה ישראלית

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגונים ציוניים
קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:ארגוני סטודנטים בארצות הברית
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני: ארגונים
קטגוריה:הסברה ישראלית
שכווי שחור

**שכווי שחור** או **שֶׂכְוִי הָעֹגֶן** (שם מדעי: *Tetrao tetrix*) הוא מין עוף קרקע מקבוצת השכווים שבמשפחת הפסיוניים. הוא קרוב רחוק של התרנגול, החוגלה ותרנגול ההודו. הוא חי בטבע בערבות עשב ושדות בור וכן ביערות הטייגה, בצפון אירופה ואסיה.
## מאפיינים
השכווי הוא עוף בינוני, ואורך הזכרים מגיע עד 53 ס"מ ולמשקל של 1,000-1,450 גרם. הנקבות קטנות יותר: אורכן כ-40 ס"מ ומשקלן 750-1,100 גרם. נוצות השכווי הזכר שחורות ברוב גופו כשגבותיו אדומות, המקור והזנב לבנים והכנפיים בצבע חום כהה. הזנב מכיל נוצות מזדקרות דמויות נבל שנפרשות במצגי חיזור. שירו של הזכר מזכיר מעט שירת יונה ומטרתו למשוך את הנקבות הקטנות והמוסוות לשטחי הלק שלו ולא של שכווים אחרים, אשר אם ייפגשו עלולים להילחם ולפצוע קשה אחד את השני, עקב דורבנות רגליהם החדים.
## גלריה

קובץ:Flickr - Rainbirder - Black Grouse (Tetrao tetrix) Male.jpg
קובץ:Birkhahn.jpg
קובץ:Teeri.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שכווים
קטגוריה:בעלי חיים בטייגה
קטגוריה:דנמרק: עופות
קטגוריה:רוסיה: עופות
קטגוריה:אוקראינה: עופות
קטגוריה:קירגיזסטן: עופות
קטגוריה:גרמניה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
חיזוי פרמטרי

**חיזוי פרמטרי** הוא חיזוי שניתן באמצעות נוסחאות ולא ערכים סופיים קבועים.  הנוסחאות משמשות להצבת ערכי פרמטרים או משתנים אלפא-נומריים ספציפיים בהתאם לתנאי היישום. עקב זאת, לחיזוי פרמטרי יש דרגת חופש, שמקנה לו גמישות, התאמה למגוון גדול של מצבים, אפשרויות הפצה במערכות, יכולת סימולציה ואופטימיזציה, והשגת דיוק גבוה יותר.

בפרדיגמה של חיזוי פרמטרי משתמשים ביחסים בין הרכיבים, כדי להפעיל ולהעביר מידע לצורך תכנון גאומטריות ומבנים מסובכים. מקורו של המושג "פרמטרי" הוא במתמטיקה (ראו: תיאור פרמטרי של עקום), שמתייחס לשימוש בפרמטרים מסוים או משתנים שניתנים לשינוי כדי להפעיל או לשנות את התוצאות הסופיות של משוואה או מערכת משוואות. תכנון פרמטרי מהווה חלק מתכנון אדריכלי. ההתחשבות בכוחות משתנים כגון מזג אוויר, תנאי הקמה, תרבות ושימוש, היוותה תמיד חלק מתהליך התכנון. 

## חיזוי וביג דטה
חיזוי של תופעות על סמך ביג דטה מחייב גישה פרמטרית, בגלל מגוון המצבים הגדול, ישויות שאינן ניתנות לייצוג דיגיטלי, וקצב אירועים גבוה מאוד שמקצר את זמן התגובה. ניצנים ראשונים של שימוש בחיזוי פרמטרי לשטף נתונים  במגוון רחב של מצבים ובקצבים גבוהים, ניתן לראות במערכות AI מסוג מערכות מומחה שמכילות בסיסי חוקים. הקושי המיוחד בביג דטה הוא, שהנתונים הם לא מפוקחים, ולכן לא ניתן בשיטות המסורתיות לבצע את ההגדרות הנדרשות לעיל בצורה אנליטית עקבית וממצה כנדרש, ונדרש לבצע הקבצה באמצעות כריית נתונים מסוג ניתוח אשכולות (clustering). 

קטגוריה:תכנון בעזרת מחשב
חתול זהוב

**חתול זהוב** (שם מדעי: *Catopuma*) הוא סוג של שני חתולים קטנים החיים באסיה:
*חתול זהוב אסייתי (*Catopuma temminckii*).
*חתול זהוב בורנאי (*Catopuma badia*).

בדרך כלל, מתאפיינים שני מיני החתול הזהוב בצבע חום-אדמדם עם סימנים כהים בראשם. הם חיים בסביבות מיוערות בדרום מזרח אסיה, וחתול זהוב בורנאי אנדמי לאי בורנאו.

במקור הם נחשבו כשני תת-מינים של אותו בעל חיים, אך ממצאי ניתוח גנטי אישרו שמדובר במינים נפרדים. לפי ההערכה, התפצלו שני המינים ממין אחד לפני 4.9-5.3 מיליון שנה, זמן רב לפני שהופרד האי בורנאו מהאיים השכנים לו. בעל החיים הקרוב ביותר אליהם מאב קדמון משותף הוא חתול שיש, אשר התפצל לפני 9.4 מיליון שנים.

## ראו גם
*חתול זהוב בורנאי
*חתול זהוב אסייתי
*חתול שיש

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1858
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ניקולאי סברצוב
קטגוריה:חתולים קטנים
אלכס צ'וברביץ'

**אלכס צ'וברביץ**' (נולד ב-23 ביולי 1986) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בקבוצת עירוני נהריה. שחקן נבחרת ישראל לשעבר.

## ביוגרפיה
צ'וברביץ' נולד בברית המועצות ועלה לישראל בגיל 10. הוא שיחק כדורעף ובכיתה י"ב החליט לעבור הסבה ולהיות כדורסלן מקצועי. הוא החל להתאמן במחלקת הנוער של מכבי תל אביב ובנבחרת העתודה אך נופה לאחר מספר חודשים. הוא עבר מספר קבוצות, בהן קבוצת בת של ברק נתניה מליגה א', מכללה בארצות הברית, אליצור רמלה, הפועל גלבוע גליל, אליצור כוכב יאיר ואליצור יבנה. משם עבר לשחק בליגה השלישית בספרד, בקבוצת בת של פואנלברדה ולאחר מכן בקנט קלאביחו מהליגה השנייה שם שיחק מספר חודשים. ב-2011 חזר לישראל וחתם בעירוני רמת גן מהליגה הלאומית. בדצמבר 2011 חתם בברק נתניה. ושותף ב-11 משחקים במהלך עונת 2011/2012.

באוגוסט 2012 הצטרף לסגל מכבי חיפה וזכה עמה באליפות המדינה. בעונת 2014/2015 הפך לשחקן חמישייה בעקבות פרישתו של עידו קוז'יקרו. הוא קלע בעונה הסדירה 7.2 נקודות בממוצע למשחק ולקח בממוצע 5.8 ריבאונדים. ב-2013 זומן צוברביץ' לסגל נבחרת ישראל.

ביולי 2016, לאחר 4 עונות במכבי חיפה, חתם צ'וברביץ' בהפועל חולון. לקראת עונות 2017/2018, חתם צ'וברביץ' במכבי אשדוד באר טוביה.

ביולי 2018, חתם צ'וברביץ' בהפועל ירושלים. באוגוסט 2019 הצטרף למכבי ראשון לציון.

באוקטובר 2019 חתם במכבי אשדוד.

ביולי 2020 חתם לשנתיים במכבי חיפה.

ב-11 ביולי 2021, חתם בעירוני נהריה.
ביולי 2023 חתם בהפועל עפולה, העולה החדשה לליגת העל.
צ'וברביץ' הוא חובב דיג והבעלים של חנות דיג בנתניה במשותף עם הכדורסלנים ניר נחייסי ואלירן גואטה. בספטמבר 2023 חתם לעונה בהפועל נהריה שם הוא משחק כיום .

## קישורים חיצוניים

* אלכס צ'וברביץ' באתר מנהלת הליגה
* אלכס צ'וברביץ' באתר basketball-reference.com
* אלכס צ'וברביץ' באתר פיב"א
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורסלני הפועל גלבוע גליל
קטגוריה:כדורסלני אליצור עירוני נתניה
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני אליצור יבנה
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים בספרד
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
הדרום (כתב עת)

**הדרום** הוא קובץ תורני היוצא לאור בניו יורק מאז סוף שנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי הסתדרות הרבנים דאמריקה.

לצד חידושי תורה ופסקי הלכה, מתפרסמים ב"הדרום" גם מחקרים בהיסטוריה של עם ישראל וביוגרפיות של רבנים ודמויות בעולם היהודי. בגיליון מ"ז של הדרום פרסם הגרי"ד סולובייצ'יק את חיבוריו המחשבתיים 'ובקשתם משם' ו'רעיונות על התפילה'.

בין הדמויות הבולטות שפרסמו חידושי תורה ומאמרי הלכה בגליונות "הדרום": הרב יחיאל יעקב וינברג, הרב יוסף אליהו הנקין, הרב אליהו חזן, הרב יהודה לייב לוין ממוסקבה, הרב אליהו כץ מברטיסלאבה, הרב ישראל זאב גוסטמן והרב אפרים גרינבלט. אישים בולטים שפרסמו את מחקריהם בכתב העת: מאיר הרשקוביץ, יצחק לוין ונפתלי בן מנחם.

## מערכת כתב העת
העורך המייסד של כתב העת היה הרב חיים דוב שעוועל כשלצידו הרבנים: זלמן יוסף שארפמן, ישראל קלעוואן, ונחום לאם. לגיליון השמיני (גיליון ח-ט, ניסן תשי"ט) הצטרף כסגן עורך, הרב נחום אליעזר רבינוביץ', שגם פרסם שם מאמרים רבים. במהלך שנות ה-60 הצטרפו כסגני-עורך, גם הרבנים דוד שלמה שפירא ואהרן ליכטנשטיין.

לאחר פטירת הרב שעוועל, יצא גיליון אחד (גיליון נב, ניסן תשמ"ג) בעריכת הרב נחום אליעזר רבינוביץ. הגיליון שלאחריו (גיליון נג, ניסן תשמ"ד) נערך כבר בידי עורכו הנוכחי של כתב העת, הרב גדליה דוב שוורץ. בעשור הראשון של המאה ה-21, הפסיקו גליונות כתב העת מלהופיע באופן סדיר, והם מופיעים אחת לכמה שנים.

## לקריאה נוספת
* **אוסף מאמרים מתוך חוברות הדרום: לציון העשור הראשון**, הסתדרות הרבנים דאמריקה, עורך: הרב חיים דוד שעוועל. סגן עורך: הרב נחום אליעזר ראבינאוויטש. ניו יורק: דפוס האחים שולזינגר, תשכ"ו

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* הדרום גיליון ח'-ט', ניו יורק, ניסן תשי"ט, באתר HebrewBooks
* הדרום גיליון י', ניו יורק, אלול תשי"ט, באתר HebrewBooks
* הדרום גיליון י"א, ניו יורק, ניסן תש"ך, באתר HebrewBooks
* הדרום גיליון י"ב, ניו יורק, אלול תש"ך, באתר HebrewBooks
* הדרום גיליון י"ג, ניו יורק, ניסן תשכ"א, באתר HebrewBooks
* הדרום גיליון י"ד, ניו יורק, אלול תשכ"א, באתר HebrewBooks
* הדרום גיליון ט"ו, ניו יורק, ניסן תשכ"ב, באתר HebrewBooks
* הדרום גיליון ט"ז, ניו יורק, תשכ"ב, באתר HebrewBooks
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת תורניים
דגדוגים

**דגדוגים** הוא שמם של ספר, תקליטור DVD וקלטת וידאו לילדים, שכתבה דתיה בן דור.

## הספר
הספר מאגד 14 שירי משחק, המיועדים למשחקי מגע ומשחקי אצבעות לפעוטות, לפעילות משותפת של מבוגר וילד. לכל שיר מתלווים הוראות משחק ואיור צבעוני.  

הספר מודפס במהדורת נייר ובמהדורת קרטון קשיח. 

**השירים**

הספר זכה בפרס "ספר הזהב", מטעם התאחדות הוצאות הספרים בישראל, בשנת 1996. 

בהוצאת מודן הוצאה לאור (1993)

## הקלטת

תקליטור DVD וקלטת וידאו ובו סרט בעל סיפור עלילה, המאגד בתוכו 19 שירי משחק, בהם גם שירים מהספר "דגדוגים". משך הסרט 47 דקות. קלטת הווידאו יצאה ב-1995, ואולם גרסת הDVD יצאה בשנת 2003. 

### עלילת הקלטת
 
ספור העלילה מתרחש בעולמה הדמיוני של הילדה שני. דִיגִי, חברה הדמיוני, המתגורר מתחת למיטתה, משכיב אותה לישון ויורד אל מתחת למיטה, (לא לפני שהוא מדגדג אותה כמה פעמים, אחרי ששני מבקשת ממנו, כי היא כמובן נהנת מהדגדוגים כי זה מאוד מצחיק וכיף) שם הוא חוגג לעצמו יום הולדת, במסיבת הפתעה לילית. אל המסיבה מגיעים, בזה אחר זה, גיבוריהם של שירי ילדים קלאסיים: השפן הקטן - מהשיר העממי "השפן הקטן", הסבתא של אפרים - מהשיר "ברווזיים"  מאת לאה גולדברג, צילי וגילי - מהשיר "שתי בנות" מאת ח.נ. ביאליק, יונתן הקטן - מהשיר העממי "יונתן הקטן רץ בבוקר אל הגן" ולהקת ילדים. בתום המסיבה כל החבורה נשארת לישון בביתו של דיגי, מתחת למיטתה של שני.

### השירים
כל השירים הם שירי משחק

### פרטים נוספים ויוצרים
* **תסריט, שירים ולחנים:** דתיה בן דור, לחן שיר הדגדוגים: ו.א. מוצרט 

* **בימוי:** אריה בן ציון

* **משתתפים:** רמי ברוך, שושיק שני, ליאת אחירון, שרון אלימלך, גיא פרידמן, גיל ורנר וילדים

* **עיבודים והפקה מוזיקלית:** רמי בר דוד

* **עיצוב תפאורה: [[בתיה סגל-פיק|בתיה סגל ומיכאל פיק]]**
* **עיצוב תלבושות:** דני בר-שי
* **הוצאה:** מודן הוצאה לאור, ים הפקות (1995)

קטגוריה:קלטות ילדים ישראליות

## קישורים חיצוניים
* 
* עידו ניסנצוויג, עשרה ספרי ילדים מוצלחים ופחות מוכרים
*  דתיה בן דור כתבה, ו.א מוצרט הלחין: שיר הדגדוגים - DVD דגדוגים מערוץ היוטיוב של דתיה
* אפרת מונשרי גור, משחקי אצבעות: סבתא בישלה דייסה

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:יצירות דתיה בן דור
קטגוריה:ספרי 1993
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
בית הודו המזרחית (אמסטרדם)

**בית הודו המזרחית** (בהולנדית: **Oost-Indisch Huis**) הוא מבנה במרכז אמסטרדם אשר שימש במהלך המאה ה-17 וה-18 את לשכת אמסטרדם של חברת הודו המזרחית ההולנדית, כיום הוא משמש את בית הספר לתקשורת של אוניברסיטת אמסטרדם.

## היסטוריה
בשנת 1602 הוקמה חברת הודו המזרחית ההולנדית ושנה לאחר מכן החברה החלה לעשות שימוש בחלקים מבניין הנשקייה של אמסטרדם (Bushuis; 'בית מאגר'), אשר נבנה ב-1550 וששכן כ-200 מטרים דרומית לכיכר ניומארקט במורד תעלת הקלובנירסבורגוואל. שנתיים לאחר מכן עם ההתרחבות ההדרגתית של פעילות החברה, היא כבר השתמשה במבנה כולו בתור משרדי לשכת אמסטרדם של החברה. שטח המבנה לא היה מספיק וב-1606 הושלמה בנייתו של מבנה צמוד לבוסהויז, אשר כונה 'בית הודו המזרחית'. הבוסהויז (נשקייה) ההיסטורית הועברה לרחוב סינגל.

220px|ממוזער|ימין|בית הודו המזרחית מכיוון צפון לאחר הוספת האגפים החדשים במהלך המאה ה-17.
250px|ממוזער|שמאל|החצר הפנימית כפי שהיא נראית כיום.
המבנה החדש היה למעשה אגף צמוד לבניין המקורי מכיוון מערב, בשנים 1633-34 הורחב האגף המערבי ובנוסף הוקם אגף צפוני שגבל ברחוב אודה-הוגסטראט. האגפים שנבנו בצמוד למבנה המקורי יצרו יחד חצר פנימית, אליה הייתה גם כניסה ישירות מהרחוב. הפסל והאדריכל הנדריק דה קייסר מיוחס למי שעיצב את המבנה החדש כמו גם את החצר הפנימית, שכן התפיסה העיצובית מאפיינת מבנים דומים שעיצב. בשנת 1658 וב-1661 נבנו תוספות נוספות לאגפי המבנה.

לאורך המאה ה-17 וה-18 שימש המתחם את משרדי החברה. במקום נערכו רוב פגישות של '17 הלורדים' (Heeren XVII), רוב העסקים של לשכת אמסטרדם התנהלו בו, צוותי אוניות גויסו בו והוא שימש למפגשי 20 הלורדים שניהלו את לשכת אמסטרדם. המבנה כלל גם משרד פקידות אדמיניסטרטיבי (schrijf klerkenkantoor) אשר עסק ברישום ותיוק חומר ארכיוני רב, הן מפגישות והן מתכתובות. חומרים ארכיונים אלו שימשו חוקרים לאורך השנים במחקר אודות חברת הודו המזרחית.

בשנת 1798 פורקה חברת הודו המזרחית והמבנה שימש את 'משרד הקולוניות' של הרפובליקה הבטאווית עד לנפילתה בשנת 1808.

בשנת 1898 נהרס הבוסהויז (אשר היווה למעשה את האגף המזרחי) ובמקומו נבנה אגף מזרחי חדש בסגנון נאו-גותי, בעיצובו של קורנליס פיטרס. בשנת 1979 המבנה כולו זכה לשיפוץ נרחב, כיום הוא נמצא בשימוש אוניברסיטת אמסטרדם כחלק מבית הספר לתקשורת של האוניברסיטה.

## לקריאה נוספת

* Remco Raben, Introduction to the archives of the Vereenigde Oostindische Compagnie, The Hauge, 1992.
* Margo Neale, Strangers on the Shore, UNSW Press, 2008.


## קישורים חיצוניים

* אודות המבנה באתר 'Amsterdam Sights'.

## הערות שוליים

קטגוריה:אמסטרדם: מבנים
קטגוריה:הולנד: אתרי מורשת לאומית
קטגוריה:תור הזהב בהולנד ובפלנדריה
קטגוריה:בנייני משרדים
קטגוריה:אוניברסיטת אמסטרדם
ניקולה יאנקוביץ'

**ניקולה יאנקוביץ**' (בסרבית: **Никола Јанковић**; נולד ב-13 בפברואר 1994) הוא כדורסלן סרבי המשחק בקבוצת FMP בלגרד.

## ביוגרפיה
יאנקוביץ' החל לשחק כדורסל במועדון נוער בעיר הולדתו וראניה. לאחר מכן עבר לקבוצות הנוער של ז'לזניק בלגרד והכוכב האדום בלגרד. ב-2012 עבר לשחק בספירו שרלרואה מליגת העל הבלגית וב-2013 עבר לפפניסטר הבלגית. בעונת 2013/2014 רשם ממוצע של 11.3 נקודות ו-5.6 ריבאונדים למשחק ובעונת 2014/2015 ממוצע של 16.1 נקודות (שמיני בליגה) ו-6.2 ריבאונדים למשחק. בספטמבר 2015 הצטרף לקבוצת מגה לקס הסרבית. באוגוסט 2016 עבר לקבוצת אולימפיה ליובליאנה, הוא זכה עמה בגביע הסלובני ונבחר ל-MVP של הליגה האדריאטית לאחר שהשיג ממוצע של 16.6 נקודות ו-7.3 ריבאונדים, והוביל את הליגה עם מדד יעילות של 19.24. ביולי 2017 עבר לסקריה מהליגה הטורקית. ביולי 2018 הצטרף לאסטודיאנטס מדריד מליגת העל הספרדית, ובדצמבר 2018 עבר לפרטיזן בלגרד.

משנת 2010 הוא חבר בנבחרות הלאומיות של סרביה. באליפות אירופה עד גיל 16 שהתקיימה ב-2010 רשם ממוצע של 14.4 נקודות (שישי בטורניר) ו-8.8 ריבאונדים (שני בטורניר) למשחק. באליפות העולם באותה שנה לנבחרות עד גיל 17 סיים עם נבחרת סרביה במקום החמישי. ב-2011 זכה עם נבחרת סרביה במקום השני באליפות אירופה עד גיל 18. הוא רשם באליפות ממוצע של 7.2 נקודות ו-6.6 ריבאונדים. באליפות אירופה עד גיל 18 שהתקיימה ב-2012 זכה עם הנבחרת במקום השלישי ונבחר לחמישיית הטורניר. הוא רשם באליפות ממוצע של 14 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק. ב-2013 זכה עם סרביה במקום השני באליפות העולם עד גיל 19. בחצי הגמר הוביל את הנבחרת לניצחון על אוסטרליה כשהוא קולע 20 נקודות ולוקח 16 ריבאונדים. סך הכל רשם בטורניר ממוצע של 11.2 נקודות ו-7.1 ריבאונדים למשחק. ב-2014 זכה עם סרביה במקום השלישי באליפות אירופה עד גיל 20 ונבחר לחמישיית הטורניר. הוא השיג בטורניר ממוצע של 15.5 נקודות (חמישי בטורניר) ו-9.4 ריבאונדים (שני בטורניר).

## קישורים חיצוניים

* ניקולה יאנקוביץ' באתר פיב"א

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים סרבים
קטגוריה:כדורסלני ספירו שרלרואה
קטגוריה:כדורסלני מגה לקס
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה ליובליאנה
קטגוריה:כדורסלני אסטודיאנטס מדריד
קטגוריה:כדורסלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1994
ליליאן הלמן

**ליליאן פלורנס הֶלְמַן** (20 ביוני 1905, ניו אורלינס, לואיזיאנה, ארצות הברית – 30 ביוני 1984, טיזברי, מסצ'וסטס, ארצות הברית) הייתה מחזאית ותסריטאית יהודיה-אמריקאית, שנודעה בדעות שמאליות ובאקטיביזם פוליטי. היא הוכנסה לרשימה השחורה של הוליווד בשיאה של הפאניקה האמריקאית מקומוניזם בין השנים 1947 ו-1952. על אף שהמשיכה להעלות מחזות בתיאטראות ברודוויי בשנות ה-50, החרם מצד תעשיית הקולנוע האמריקאית פגע בה כלכלית באופן חד. הלמן זכתה לשבחים על הקרבת הקריירה בכך שסירבה להשיב על שאלות ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי-אמריקנית. היא הכחישה שהייתה חברה במפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית, אך רבים פקפקו בהכחשה, ובהם כתבת המלחמה מרתה גלהורן ומבקרת הספרות מרי מקארתי.

הלמן הייתה נשואה ל, הומוריסטן, תסריטאי ויחצ"ן, בין השנים 1925 ל-1932. הלמן קיימה מערכת יחסים זוגית עם הסופר דשיל האמט משנת 1931 עד מותו בשנת 1961. הם לא נישאו מעולם, משום שהאמט היה נשוי.

ב-1966 כתבה את התסריט לסרט "רדיפה" בבימויו של ארתור פן.

המוניטין של הלמן ספג מכה קשה לאחר שמרי מקארתי תקפה את אמינותה, בתוכנית הטלוויזיה המופע של דיק קאווט בשנת 1980. הלמן תבעה את מקארתי בגין הוצאת דיבה. במהלך המשפט (שלא הסתיים בימי חייה של הלמן) עלה כי זכרונותיה של הלמן, שזכו להצלחה מסחרית, בספרים כגון *Pentimento*, אכן זרועים בטעויות, וכן שהחלק בספר *Pentimento* שנקרא *Julia*, אשר שימש בסיס לסרט באותו שם משנת 1977, הוא ככל הנראה המצאה על בסיס חייה של , פסיכיאטרית אמריקאית, אשר סייעה למאות לברוח מהנאצים באוסטריה, ולא אוטוביוגרפיה. גם מרתה גלהורן הצטרפה להתקפה על הלמן, והוכיחה שזכרונותיה של הלמן על אודות בעלה לשעבר של גלהורן, ארנסט המינגוויי ומלחמת האזרחים בספרד היו שגויים. אות הקין של תומכת-סטאליניזם שהותירה בה מקארתי נותר מוטבע על מורשתה של הלמן, שעדיין נתפסת כדמות שנויה במחלוקת בציבור בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי לואיזיאנה
קטגוריה:ניו אורלינס: אישים
קטגוריה:מחזאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:כותבי זיכרונות
קטגוריה:קומוניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:קומוניסטים אמריקאים
קטגוריה:חברות האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות
קטגוריה:זוכי פרס הספר הלאומי האמריקאי
קטגוריה:יהודיות חברות האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:אישים המופיעים ברשימה השחורה של הוליווד
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1984
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1984
סליפ טריין ארנה

ה**סליפ טריין ארנה** (באנגלית: **Sleep Train Arena**) הוא אולם ספורט רב תכליתי בסקרמנטו שבקליפורניה ששימש עד שנת 2016 כאולמה הביתי של קבוצת הסקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA. בעבר אירח גם את הסקרמנטו מונארכס מה-WNBA וסקרמנטו אטאק מה-Arena Football League. האולם אירח בשנת 2009 את המכה האמריקאית הגדולה של WWE ה-6.

שמאל|ממוזער|האולם מבפנים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אולמות כדורסל בארצות הברית
קטגוריה:קליפורניה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:סקרמנטו: ספורט
אלעד סקר

**אלעד סקר** (נולד ב-15 בפברואר 1970) הוא מפקדה (במיל.) של יחידת החילוץ ערבה, מרצה לקבלת החלטות בתנאי אי ודאות וזוכה אות הנשיא למתנדב בשנת 2010. חבר מושב עין יהב בערבה.

## התנדבות ביחידת החילוץ ערבה
אלעד סקר מתנדב ביחידת החילוץ ערבה מאז שנת 1993. במהלך תקופת התנדבותו ביחידה שימש כראש צוות, רכז הדרכה וראש תחום המבצעים היחידתי. מאז 2003 ועד לשנת 2017 שימש אלעד סקר מפקד יחידת החילוץ ערבה. יחידת החילוץ, אחת מעשר יחידות החילוץ הפועלות בישראל במסגרת התנדבות במשטרה, מופעלת אך ורק על ידי מתנדבים. היחידה עוסקת באיתור, חילוץ והצלת חיים של מאות אזרחים מדי שנה. יחידת החילוץ ערבה היא אחת מיחידות החילוץ הפעילות ביותר בישראל, שכן אזור הערבה מאופיין בתנאי שטח ומזג אוויר קשים. היחידה עוסקת בחילוץ משיטפונות בנחלים, איתור נעדרים במדבר וחילוץ פצועים מהשטח.

בשנת 2006 גייס אלעד את המתנדבים מכל יחידות החילוץ בישראל לשמש תצפיתנים קדמיים במלחמת לבנון השנייה. מאז שנת 2008 מוביל ומפקד על קורס מפקדי יחידות החילוץ הארצי, המכשיר את כל מפקדי יחידות החילוץ הפועלות בישראל.

## הובלת משלחות סיוע לחו"ל
מאז שנת 2009 מוביל אלעד סקר משלחות סיוע לאזורי אסון ברחבי העולם, במסגרת תפקידו כראש צוות חו"ל בעמותת החילוץ F.I.R.S.T. בין השאר, פיקד סקר על משלחת סיוע לפיליפינים לאחר סופת הטייפון ב-2009, משלחת סיוע ליפן לאחר הצונאמי ב-2011 וכן משלחת סיוע בינלאומית לדרום סודאן. כמו כן, שימש סקר כמפקד לוגיסטי של משלחת הסיוע הישראלית שנשלחה לנפאל לאחר רעידות האדמה ב-2015.

בנוסף, לוקח סקר חלק במגוון שיתופי פעולה בינלאומיים בין יחידות חילוץ; אירוח שומרי יערות מקניה שאורגן בסיוע משרד החוץ, יחידת כלבנים מגרמניה, יחידת חילוץ מצרפת ועוד. כמו גם שיתופי פעולה הומניטריים עם ירדן וטורקיה. במילואים משרת סקר ביחידת אית"ן.

## אות הנשיא למתנדב
בשנת 2010 זכה אלעד סקר באות הנשיא למתנדב, שהוענק לו על ידי נשיא המדינה דאז, שמעון פרס. לדברי חברי הוועדה המסייעת בבחירת הזוכים, זכה סקר באות "על שנים של התמדה, נחישות ומקצועיות בהצלת חיי אדם ופינוי נפגעים בתנאי שטח קשים ותוך הקרבה וסיכון עצמי".

## פרסים נוספים ליחידת החילוץ
תנועת אומ"ץ, בשיתוף ההסתדרות הרפואית בישראל (הר"י) וצרכני בריאות ישראל (צ.ב.י), העניקה במרץ 2016 את אות אומ"ץ ליחידת החילוץ ערבה, בפיקודו של אלעד סקר. למרות העובדה, שיחידת החילוץ אינה שייכת למערך גורמי הרפואה, החליטה הוועדה הציבורית, בראשות השופטת בדימוס ד"ר עדנה קפלן-הגלר, להעניק באופן יוצא דופן את האות ליחידה בשל ההשפעה הרבה של פעולתה על היכולת להציל מטיילים ממוות וצמצום חומרת הפציעות של מחולצים.

בשנת 2018 זכתה היחידה בצל"ש מפכ"ל המשטרה.

## קישורים חיצוניים

* ריאיון עם בן כספית, האדרנלין זורם בעורקים - אלעד סקר מספר על מבצעי החילוץ בעקבות השיטפונות העזים, רדיו ללא הפסקה, 8 במאי 2014
* 
* 
* אלעד סקר אומר : "יחידת החילוץ היא מפעל החיים שלי", נעמה אנגל משאלי אתר Nrg ב-26 בדצמבר 2015
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי אות הנשיא להתנדבות
קטגוריה:הנגב: אישים
קטגוריה:עין יהב: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
בריסטול בריטניה

[ממוזער|4X-AGB בריסטול בריטניה של אל על ב[נמל התעופה לונדון הית'רו, מרץ 1967|250px]]
[250px|ממוזער|מטוס בריסטול בריטניה של [אל על (4X-AGC), אשר קבע ב-19 בדצמבר 1957 שיא מהירות ומרחק חדש בטיסה ישירה מניו יורק לשדה התעופה לוד, מרחק 9,270 ק"מ ב-14:46 שעות.]]
**בריסטול בריטניה** (באנגלית: **Bristol Type 175 Britannia**) היה מטוס נוסעים בריטי לטווח בינוני עד ארוך אשר תוכנן על ידי יצרן המטוסים "בריסטול אירופליין" בשנת 1952, כדי שיוכל להגיע לכל קצוות האימפריה הבריטית. בזמן טיסות-המבחן של המטוס התברר כי בכונסי-האוויר של מנועי הטורבו-פרופ בהם צויד, עלולה להיווצר התקרחות, ושנים מאבות-הטיפוס של דגם זה אבדו כתוצאה מתקלה זו, לפני שאותרה ונמצא לה פתרון. בריסטול בריטניה תוכנן לעמוד בדרישות של חברת BOAC הבריטית, והוביל עד 90 נוסעים הלוך ושוב לארצות הברית. אב הטיפוס (G-ALBO) הוטס לראשונה ב-16 באוגוסט 1952.

השלמת פיתוחו של המטוס הגיעה בד בבד עם תחילת עידן הסילון במטוסי הנוסעים בעולם. כתוצאה מכך נפגעה הדרישה למטוסי בריסטול בריטניה ורק 85 מטוסים מדגם זה יוצרו, בטרם הופסק הייצור בשנת 1960. למרות זאת, דגם הבריטניה מהווה ציון דרך במטוסי נוסעים המצוידים במנועי טורבו-פרופ, והוא היה אהוד מאוד על נוסעיו. המטוס זכה לכינוי "הענק הלוחש" בזכות היותו שקט יחסית לסביבה (על אף שתא הנוסעים היה פחות שקט).

המטוס תוכנן להמריא במשקל מרבי של 185,000 ליברות (כ-84 טונות).

חברת קנדאייר רכשה את הרישיון לייצור מטוסי הבריטניה מן היצרן הבריטי וייצרה 72 מטוסים נוספים מדגם זה.

אל על רכשה ב-1956 שלושה מטוסי בריטניה שסופקו לה החל מסוף 1957. הראשון שבמטוסים אלו הוצג בסלון האווירי בפארנבורו בספטמבר 1957. המטוס צויד ב-72 מושבים במחלקת התיירים ו-18 מושבים במחלקה הראשונה והוצג בשדה התעופה לוד בספטמבר 1957. בדצמבר 1957 השיגה אל על שיא עולמי בטיסה רצופה ללא חנייה, מניו יורק ללוד, במטוס בריסטול בריטניה. אל על הייתה חברת התעופה השנייה בעולם שהטיסה את מטוסי בריטניה, לאחר BOAC.

## קישורים חיצוניים

*  הענק הלוחש הראשון של אל על נוחת בלוד, סרטי גבע (באנגלית), ארכיון שפילברג, 1957 (התחלה 3:55)
## הערות שוליים

קטגוריה:מטוסי נוסעים בריטיים
אולאווה

**אולאווה** (בפולנית: **Oława**, בגרמנית: **Ohlau**) היא עיירה בצפון-מזרח פרובינציית שלזיה תחתית שבדרום-מערב פולין.

## היסטוריה
ממוזער|אולאווה, 1819
אולאווה החלה להתפתח בתחילת המאה ה-12. היא הוזכרה לראשונה במסמך מ-1149 על תרומתה למנזר סנט וינסנט בוורוצלב. בשנת 1206 הפכה אולאווה לאחת מערי המגורים של דוכסות פיאסט בשלזיה, שהעניקה לאולאווה מעמד של עיירה. אולאווה נהרסה 3 פעמים במהלך ההיסטוריה. בשנת 1241 היא נהרסה במהלך הפלישה המונגולית לאירופה, ב-1448 על ידי ההוסיטים, ושוב בשנת 1634 במהלך מלחמת שלושים השנים. משנת 1335 עד 1806 הפכה העיירה לחלק מהאימפריה הרומית הקדושה.

בשנת 1527 החלה הרפורמציה הפרוטסטנטית ואיתה החל השימוש בשמה אולאו ("Ohlau"). בשנת 1741, יחד עם רוב שלזיה, העיירה הפכה לחלק מממלכת פרוסיה. המאות ה-18 וה-19 היו תקופה של צמיחה כלכלית באולאו והיא הפכה לידועה כמרכז לגידול טבק. בשנת 1842 נפתחה הרכבת הראשונה בשלזיה, בין אולאו לבין ברסלאו (כיום ורוצלב).

אולאו יצאה ממלחמת העולם הראשונה ללא פגע. עם זאת, במלחמת העולם השנייה, 60% מהעיירה נהרס. ב-2 בספטמבר 1939, בתקופת המלחמה, מטוס פולני מ-PZL.23 Karaś הפציץ מפעל גרמני באולאו. לאחר המלחמה, האזור הושם תחת ממשל פולני ובוצע טיהור אתני על פי הסכם פוטסדם. שמה של העיירה שונה לאולאווה, התושבים הגרמנים בעיירה גורשו והוחלפו בפולנים. אולאווה הפכה לחיל מצב של הקבוצה הצפונית הצבא האדום ונותרה כך עד 1992.

## גאוגרפיה
ממוזער|בית קברות יהודי באולאווה
אולאווה ממוקמת בצפון-מזרח פרובינציית שלזיה תחתית, במחוז אולאווה. היא משתרעת לאורך נהר אולאווה ואודר כ-26 קילומטר דרום-מזרחית לוורוצלב. היא גובלת עם הגמיני: אולאווה ו-Jelcz Laskowice.

נכון לשנת 2011, שטח העיירה הוא 27.36, ובו: 57% קרקע חקלאית, 27.9% שטח בנוי, 6.1% מים, 5.2% מיוער, 1.9% שממה ו-1.9% אזורים שונים. אולאווה היא 5.2% משטח המחוז 0.1% משטח הפרובינציה.

אולאווה שוכנת במרחק:
*של 26 קילומטר מוורוצלב
*של 54 קילומטר מאופולה
*של 165 קילומטר מפוזנן
*של 225 קילומטר מפראג
*של 295 קילומטר מוורשה
*של 321 קילומטר מברלין

## דמוגרפיה

## ערים תאומות
*  
*  
*  
*  
* 

## לקריאה נוספת
*מטיובסקי ק, קווי המתאר של מונוגרפיית העיירה אולאווה, 2004
*סטנילבסקה מ, תוכנית הסביבה של אולאווה 2010-2013, 2009

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שלזיה תחתית: יישובים
קלייטה

**קלייטה** (בפורטוגזית: **Calheta**, מילולית: מפרץ קטן) היא רשות מקומית (município) בחוף הדרום-מערבי של האי מדיירה שבפורטוגל. שטח המועצה הוא 111.42 קמ"ר ומתגוררים בה (נכון לשנת 2011) 11,521 תושבים. שטח הרשות מחולק ל-8 מועצות מקומיות. שטח המועצה המקומית קלייטה הוא 23.45 קמ"ר ומתגוררים בה 3,163 תושבים (נכון לשנת 2011).

אזור זה ניתן במתנה על ידי ז'ואאו גונסלווש זארקו מגלה האי לבנו וכלתו, והיה מהאזורים הראשונים באי להתיישבות אירופאית. ב-1 ביולי 1502 ניתן אישור מלכותי ממנואל הראשון, מלך פורטוגל להפיכת היישוב לעיר.

חקלאות ודיג מהווים מקור המחיה המרכזי של תושבי המקום, אם כי מרכזי תעסוקה ותעשייה קטנים קיימים במרכזי העיירות. גידול בננות, גפנים, קנה סוכר וצמחי נוי היו עיקר הייצוא המקומי במשך ההיסטוריה.

ממוזער|ימין|250px|מפרץ קלייטה – מבט מלמעלה
ממוזער|ימין|250px|תמונה מהמאה ה-19 של נמל קלייטה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פורטוגל: יישובים
קטגוריה:מדיירה: גאוגרפיה
דמיאן ולצ'ב

**דָמִיָאן דָמִיָאנוֹב וֶלְצֶ'ב** (בבולגרית: **Дамян Велчев Дамянов**; 4 במרץ 1883, גברובו, נסיכות בולגריה – 25 בינואר 1954, פריז, צרפת) היה גנרל בולגרי, מראשי הליגה הצבאית של בולגריה וחוג זוונו אשר נטל חלק פעיל בשלוש הפיכות בבולגריה, ובין 1944 ל-1946 כיהן כשר המלחמה הבולגרי.

## ביוגרפיה
דמיאן ולצ'ב נולד בגברובו וב-1903 סיים את האקדמיה הצבאית בסופיה והוצב כקצין רגלים באוגדת הרגלים ה-7 "רילה". ולצ'ב לחם במלחמת הבלקן הראשונה והשנייה ובמלחמת העולם הראשונה. לאחר חתימת חוזה ניי במסגרתו צומצם הצבא הבולגרי לכדי ז'נדרמריה שוחרר מהצבא.

הוא הצטרף לליגה הצבאית ובהמשך נמנה עם ראשיה. ב-1923 השתתף ולצ'ב בהפיכה שהובילה להדחתו ולרציחתו של ראש הממשלה אלכסנדר סטמבוליסקי. בהמשך, הצטרף ולצ'ב לחוג זוונו ויחד עם קימון גאורגייב הוביל את הליגה הצבאית.
ב-19 במאי 1934 חוללה הליגה הצבאית הפיכה בבולגריה. הפרלמנט פוזר, נאסרה פעילות פוליטית וכן פעילותם של איגודים מקצועיים. כדי לשמור על כסאו אולץ המלך בוריס השלישי להסכים למשטר החדש ולמנות את קימון גאורגייב לראש הממשלה. מאוחר יותר הודח גאורגייב ובמקומו מונה הגנרל פנצ'ו זלאטב שהיה איש אמונו של המלך. בהדרגה עלה בידי בוריס השלישי להשתלט על הליגה הצבאית והוא פעל לניטרולה. ולצ'ב עזב את בולגריה ליוגוסלביה, אך בשלהי 1935 שב לממלכה. הוא פעל לביצוע הפיכה נוספת אך נלכד, הועמד לדין ונדון למוות. שר המשפטים דימיטר פשב סירב לחתום על גזר הדין ולבסוף הומתק עונשו של ולצ'ב למאסר עולם. ב-1940 זכה לחנינה ושוחרר מכלאו.

במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר הצטרפות בולגריה להסכם התלת-צדדי נמנה ולצ'ב עם "קבוצת ה-63" של פוליטיקאים, אנשי רוח ואקדמיה שנאבקו נגד כוונת בוריס השלישי, מלך בולגריה וממשלתו, לגרש את יהודי בולגריה למחנה ההשמדה טרבלינקה. ולצ'ב וקימון גאורגייב חָבְרוּ לחזית המולדת ונאבקו נגד המשטר המלוכני. ב-9 בספטמבר 1944 חוללה חזית המולדת הפיכה בבולגריה והממשלה הפרו-מלוכנית הודחה. קימון גאורגייב מונה לראש הממשלה ודמיאן ולצ'ב לשר המלחמה. הוא הועלה לדרגת קולונל-גנרל. בהמשך, החל תהליך השתלטותה האלים של המפלגה הקומוניסטית על בולגריה. ב-25 בספטמבר 1946 התפטר ולצ'ב מתפקידו כשר המלחמה, מונה לשגריר בולגריה בשווייץ וביקש בה מקלט מדיני.

הוא הלך לעולמו בפריז ב-1954 והוא בן 70 שנים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי צבא בולגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חזית הבלקן במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מלחמת הבלקן הראשונה: אישים
קטגוריה:גנרלים בולגרים
קטגוריה:שרי ממשלת בולגריה
קטגוריה:שגרירי בולגריה בשווייץ
קטגוריה:מעוטרי עיטור סובורוב
קטגוריה:מצילים בשואה: בולגריה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1883
קטגוריה:נפטרים ב-1954
אלצ'בסק

**אלצ'בסק** (באוקראינית: **Алчевськ**) היא עיר במחוז לוהנסק, אוקראינה. העיר נקראת על שמו של מייסדה - איש העסקים אלכסיי אלצ'בסקי.

## היסטוריה
אלצ'בסק הוקמה כמושבת פועלים, שמה הראשון היה יורייבקה וב-1903 שמה שונה לאלצ'בסק לאחר מותו של אלצ'בסקי.

בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-20 האוכלוסייה צמחה באופן מהיר, ב-1926 התגוררו כאן 16,000 תושבים, ואילו ב-1939 התגוררו כאן כבר 55,000 תושבים, גידול מהיר זה נבע מהתפתחות תעשייתית. ב-1931 שמה של העיר שונה לוורושילובסק, על שמו של קלימנט וורושילוב שהחל את פעילותו המהפכנית במפעל מקומי. ב-1938 היישוב קיבל מעמד של עיר.

העיר הייתה תחת הכיבוש הגרמני בין 12 ביולי 1942 ל-2 בספטמבר 1943.

ב-1961 שמה שונה שוב, והפעם היא נקראה קומונארסק, לאחר התפרקותה של ברית המועצות הוחלט להחזיר לה את השם אלצ'בסק.

מאז 2014 נמצאת העיר בשליטת בדלנים שהכריזו על עצמאות חד צדדית מאוקראינה.

## ספורט
אלצ'בסק היא ביתו של מועדון הכדורגל סטאל אלצ'בסק המשחק בליגה האוקראינית הראשונה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מחוז לוהנסק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1895
קתדרלת הלסינקי

[ממוזער|פסל של [אלכסנדר השני, קיסר רוסיה בחזית הקתדרלה]]
**קתדרלת הלסינקי** (בפינית: **Helsingin tuomiokirkko**) היא קתדרלה לותרנית-אוונגלית פינית של בישופות הלסינקי, הממוקמת בשכונת קרונונהקה במרכז הלסינקי, פינלנד. הכנסייה נבנתה במקור בשנים 1830–1852 כמחווה לדוכס הגדול של פינלנד, הצאר ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה. היא הייתה ידועה גם ככנסיית "סנט ניקולאוס" עד עצמאותה של פינלנד בשנת 1917.

## מבנה
הבניין הוא בסגנון נאו-קלאסי ומהווה אתר ייחודי בנוף העירוני של הלסינקי, עם כיפה ירוקה גבוהה המוקפת בארבע כיפות קטנות יותר. הוא תוכנן על ידי קרל לודוויג אנגל כך שיעמוד בראש כיכר הסנאט שתכנן. כמו כן הוא מוקף בבניינים אחרים, קטנים יותר, שתוכננו על ידי אנגל.

תוכנית הכנסייה היא בצורת צלב יווני (מרכז מרובע וארבע זרועות שוות), סימטרי בכל אחת מארבע רוחות השמים, ובחזית כל זרוע מובלטת אכסדרה וגמלון.

## היסטוריה
הקתדרלה נבנתה על אתר של כנסייה קטנה יותר, כנסיית אולריקה אלאונורה, אשר הוקדשה לפטרונית שלה, אולריקה אלאונורה, מלכת שוודיה. מהדורת פקסימיליה של כנסייה זו, עשויה כולה משלג, נבנתה בכיכר הסנאט בהלסינקי בתחילת שנות ה-2000. הכנסייה הישנה של הלסינקי נבנתה בין השנים 1824–1826 בשכונת קאמפי הסמוכה, כדי לשרת את הקהילה בזמן שכנסיית אולריקה אלאונורה נהרסה ועד חנוכת הקתדרלה החדשה.

מאוחר יותר שונה הבניין על ידי יורשו של אנגל, ארנסט לורמן, אשר הוסיף ארבע כיפות קטנות כדי להדגיש את הקשר האדריכלי למודל של הקתדרלה, קתדרלת איסק הקדוש בסנט פטרסבורג. לורמן גם הקים שני מגדלי פעמון, כמו גם פסלי אבץ של שנים-עשר השליחים בקצה ובפינות של קו הגג. מחיצת המזבח צוירה על ידי קארל טימולאון פון נף ונתרמה על ידי הצאר ניקולאי הראשון. הקריפטה שופצה בשנות ה-80, על ידי האדריכלים וילהלם הילנדר ויוהה לביסקה לשימוש הכנסייה ולתערוכות; הילנדר היה אחראי גם על שימור ושיפוץ הקתדרלה בסוף שנות ה-90.

כיום, הקתדרלה היא אחת האטרקציות המתוירות ביותר בהלסינקי. יותר מ-350 אלף אנשים מבקרים בה כל שנה, חלקם משתתפים באירועים דתיים, אך רובם תיירים. הכנסייה נמצאת בשימוש קבוע עבור שירותי פולחן ואירועים מיוחדים כמו חתונות.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:הלסינקי: מבנים
קטגוריה:פינלנד: מבני דת
הלסינקי
קטגוריה:אדריכלות נאו-קלאסית
קטגוריה:אירופה: כנסיות
לויטן

**לויטן** (לעיתים: **לויתן**; באנגלית: **levitan**; ברוסית: **Левита́н**; ביידיש: **לעוויטאן**) הוא שם משפחה יהודי.

קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
אליזבת הארדוויק

**אליזבת הארדוויק** (באנגלית: **Elizabeth Hardwick**; 27 ביולי 1916 – 2 בדצמבר 2007) הייתה מבקרת ספרות וסופרת אמריקאית.

## ביוגרפיה
הארדוויק נולדה בלקסינגטון, קנטקי, למשפחה פרוטסטנטית אדוקה. היא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת קנטקי בשנת 1938, ושנה לאחר מכן גם תואר שני באותו מוסד. משם עברה לניו יורק, ללימודי דוקטורט באוניברסיטת קולומביה. בשנת 1947 הוענקה לה מלגת גוגנהיים.

בשנת 1949 נישאה למשורר רוברט לוול. לזוג נולדה בת, הארייט לוול. בשנת 1972, עזב לוול את הארדוויק ונישא לאחרת.

בשנת 1959 פרסמה הארדוויק מסה בכתב העת Harper's תחת הכותרת "The Decline of Book Reviewing" ("שקיעתה של ביקורת הספרים"). המסה הכילה ביקורת חריפה על מצב ביקורות הספרים בכתבי העת האמריקאיים של אותה עת, ובראשם המוסף הספרותי של הניו יורק טיימס. בשנת 1962, בזמן שביתת העיתונות הכללית בניו יורק, סייעה הארדוויק לג'ייסון אפסטין, רוברט לוול, ברברה אפסטין, ורוברט סילברס לייסד את כתב העת המשפיע The New York Review of Books.

בשנות ה-70 וה-80 לימדה הארדוויק כתיבה יוצרת במכללת בארנרד ובבית-הספר לאמנויות באוניברסיטת קולומביה. היא נתנה לתלמידיה ביקורות כנות על עבודתם, וטיפחה את המבטיחים ביניהם.

בשנת 1996 נבחרה לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. היא מתה במנהטן בשנת 2007.

## יצירתה
הארדוויק חיברה שלושה רומנים: *The Ghostly Lover* (1945); *The Simple Truth* (1955); ו-*Sleepless Nights* (1979). אסופּה מסיפוריה הקצרים פורסמה לאחר מותה, תחת הכותרת *The New York Stories of Elizabeth Hardwick* (2010).

כמו כן פרסמה ארבע אסופּות של מסות ומאמרי ביקורת: *A View of My Own* (1962); *Seduction and Betrayal* (1974); *Bartleby in Manhattan* (1983); ו-*Sight-Readings* (1998).

בשנת 1961 ערכה ופרסמה מבחר ממכתביו של ויליאם ג'יימס, ובשנת 2000 פרסמה ביוגרפיה קצרה על הרמן מלוויל.

בשנת 2008 בחרה ההוצאה לאור Library of America לכלול את כתבתה של הארדוויק על פשעיו של קריל צ'סמן ברטרוספקטיבה של "מאתיים שנות כתיבה על פשע אמיתי".

כתביה טרם תורגמו לעברית.

## קישורים חיצוניים
* ריאיון עם הארדוויק (אנגלית) בכתב העת The Paris Review
* רשימה (אנגלית) מאת דרק וולקוט על הארדוויק, ב-New York Review of Books.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:לקסינגטון (קנטקי): אישים
קטגוריה:מבקרי ספרות אמריקאים
קטגוריה:מבקרות ספרות אמריקאיות
קטגוריה:מסאיות אמריקאיות
קטגוריה:זוכות מלגת גוגנהיים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קנטקי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קנטקי
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1916
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1916
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2007
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
קירבי באקטס

**קירבי באקטס** (מאנגלית: **Kirby Buckets**) היא סדרת קומדיית מצבים אמריקאית ששודרה לראשונה בדיסני XD ארצות הברית ב-20 באוקטובר 2014, ובערוץ דיסני ישראל ב-25 בפברואר 2015. המככבים בה הם: ג'ייקוב ברטראנד, מקיי קורטיס, טיפני אספנסן, אוליביה סטאק, קייד סאטון ודין ג'ולין.

העונה הראשונה הסתיימה בארצות הברית ב-12 באוגוסט 2015, ובישראל ב-20 בדצמבר 2015.

ב-13 בינואר 2015 הוחלט על חידוש הסדרה לעונה שנייה, כשהפקת העונה נקבעה למרץ 2015. פרק שצולם בעונה 2 אך שודר שבוע לאחר פרק של עונה 1 שודר ב-19 באוגוסט 2015 בארצות הברית וב-6 בספטמבר 2016 בישראל. העונה המלאה עלתה לשידור בארצות הברית ב-7 באוקטובר 2015, וב-13 בספטמבר 2016 בישראל. העונה הסתיימה בארצות הברית ב-29 באוגוסט 2016 ובישראל ב-28 במרץ 2017.

ב-4 במרץ 2016 הסדרה חודשה לעונה שלישית. שם הסדרה השתנה בעונה זו ל-**Kirby Buckets Warped**. העונה עלתה ב-16 בינואר 2017 וב-31 ביולי 2017 בישראל.

הסדרה הסתיימה ב-2 בפברואר 2017 בארצות הברית וב-23 באוקטובר 2017 בישראל, לאחר 3 עונות ו-59 פרקים.

## עלילה
הסדרה מתמקדת בנער בן ה-13 קירבי באקטס, החולם להיות אנימטור מפורסם. קירבי רואה את ציוריו קמים לתחייה וביחד עם חבריו יוצא להרפתקאות משונות ובלתי צפויות, תוך כדי התחמקות מאחותו הכועסת וחברתה.

## דמויות
### דמויות ראשיות
***קירבי** (ג'ייקוב ברטראנד) - אוהב לצייר, חולם להיות אנימטור מפורסם. הדמות הראשית של הסדרה. האח הקטן של דון. חברם הטוב של פיש ואלי.
***פיש** (מקיי קורטיס) - אחד מחבריו הטובים של קירבי, כמו אלי.
***בלינדה** (טיפני אספנסן) - חברתה הטובה של דון, עושה מעשים טיפשיים בעבורה ותמיד נאמנה לה.
***דון** (אוליביה סטאק) - מנסה להיות מקובלת. אחותו הגדולה של קירבי, שונאת את ציוריו. חברתה הטובה של בלינדה.
***אלי** (קייד סאטון - אחד מחבריו הטובים של קירבי, כמו פיש.
***מאצ'ו טאקו** (דין ג'ולין) - דמות מצוירת שקירבי צייר, קמה לתחיה בדמיונו.

### דמויות משניות
***אמא של קירבי** (סוזי ברט).
***אבא של קירבי** (מייקל נאוטון).

## שידור

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עולמות מקבילים בטלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2014
ארגוס גדול

**ארגוס גדול** (שם מדעי: *Argusianus argus*) הוא מין של פסיון גדול ודמוי טווס בעל זנב ארוך להפליא היותר ארוך מגופו והוא המין היחיד בסוג **אַרְגּוּס**. הוא מצוי ברחבי דרום מזרח אסיה: בחצי האי המלאי, בתאילנד ובאיים גדולים באינדונזיה כמו סומטרה ובורנאו. מקור השם ארגוס הוא מהדמות מהמיתולוגיה היוונית ארגוס, ענק בעל מאה עיניים אשר הועברו על ידי הרה לאחר מותו לזנבו של הטווס.

אורכו של הארגוס 160–200 ס"מ ומשקלו 2.04–2.72 ק"ג. נוצותיו של הארגוס חומות והראש והצוואר כחולים כשהמקור לבן ועל ראש הזכר ציצות שחורות. הרגליים ורודות והזנב מוארך ביותר אצל הזכר - באורך של 105–143 ס"מ. ממנו יוצאים 2 אברות רחבות שחורות המזדקרות למעלה ומעבריהם מניפת נוצות חומות, על הזנב מעוטרים כתמים זהובים ובוהקים דמויי עיניים המושכות את הנקבות. הנקבות לעומת הזכרים קטנות יותר, אורכן 72–76 ס"מ ומשקלן 1.59–1.7 ק"ג, וזנבם אינו גדול כמו של הזכרים.

הארגוסים נוטים להלך ולאכול על הקרקע ועפים רק כמפלט אחרון, עקב זנבם הגדול שמקשה עליהם לעוף. למרות מראם דמוי הטווס ותצוגת הראווה שלהם - הם אינם פוליגמיים כמו הטווסים אלא מונוגמיים.

הארגוסים קרובים לסיכון עקב כריתת היערות בהם הם נמצאים וכן עקב ציד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:טווסים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:עופות יערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בורנאו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
אגנר קרארוף ארלנג

**אגנר קרארוף ארלנג** (בדנית: **Agner Krarup Erlang**; 1 בינואר 1878 - 3 בפברואר 1929) היה מתמטיקאי, סטטיסטיקאי ומהנדס דני, שפיתח את תורת התורים והיה מחלוצי הנדסת התחבורה.

ארלנג פיתח שיטות לניתוח רשתות טלפון. בעבודתו חקר את השימוש בחיבורי רשת הטלפון בקהילות קטנות על מנת להבין כיצד ליצור רשתות בצורה יעילה. מחקר זה הוביל ליצירת נוסחת ארלנג.

## נוסחת ארלנג
: E = \lambda h 

## תכנון מוקדים טלפונים
על מנת לתכנן את כוח האדם הדרוש להקים מוקד טלפוני מקובל להשתמש בנוסחאת ארלנג עם הפרמטרים הבאים כאשר הפרמטר המבוקש נשאר ריק (חופשי):
* אורך שיחה ממוצעת + זמן תיעוד ממוצע
* יעד אחוזי מענה תוך X שניות או זמן המתנה ממוצע למענה
* כמות שיחות נכנסת
* כמות נציגים במענה

## ראו גם
התפלגות ארלנג

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של ארלנג, באתר oldwww 
* 

קטגוריה:מתמטיקאים דנים
קטגוריה:סטטיסטיקאים
קטגוריה:ילידי 1878

קטגוריה:נפטרים ב-1929
שערי ציון (כתב עת)

[ממוזער|שמאל|320px|גליונו הראשון של "שערי ציון". [עמוד שער|עמוד השער]]
**שערי ציון** היה כתב עת תורני בעל זיקה לתנועת המוסר שראה אור בירושלים בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 (ה'תרפ"א–ה'תרצ"ט).

בכתב העת ה התפרסמו מאמרי פרשנות והלכה לצד מסות השקפתיות ושיחות מוסר. בסוף כל גיליון התפרסם מדור "ידיעות תורניות" מהנשמע ונעשה ברחבי העולם היהודי בהקשר התורני.

## משתתפים
בשלוש שנותיו הראשונות של כתב העת, התפרסם בראשו בקביעות מאמר הלכתי פרי עטו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הוא המשיך לפרסם בו ממאמריו מעת לעת גם בהמשך שנות קיומו. עוד התפרסמו בכתב העת במשך שנות קיומו, מאמריהם של רבנים מפורסמים כמו: רבי יחזקאל אברמסקי, רבי עזרא אלטשולר, רבי יהודה לייב צירלסון, רבי אלחנן וסרמן, רבי צבי פסח פרנק, רבי אשר ניסן לויטן, רבי דב זוכובסקי (ר' בערל יאנובר).

כמו כן פרסמו בכתב העת גם רבני ערים ועיירות מהגולה היהודית, שלחלקם הוא היווה במה יחידה לפרסום חידושיהם. בין הרבנים: רבי אליעזר יהודה רבינוביץ, רבה של ממל; הרב שמעון רוזובסקי, רבה של איישישוק; הרב תנחום גרשון ביליצקי, רבה של יאשינובקה; הרב מאיר סטולביץ, רבה של חסלביץ; הרב ישראל קולודנר (בארי), לימים רבה של נס ציונה; 

עורכי כתב העת היו הרבנים: שלמה בלזר ואהרן יצחק זסלנסקי.

## פרויקטים מיוחדים
בשנת ה'תרצ"ה הנפיק כתב העת אסופת זיכרון מיוחדת לזכרו של רבי ישראל מסלנט בשם "תורת ישראל", באסופה זו התפרסמו גנוזות מכתבי-יד של הרב סלנטר ותלמידיו, ומאמרי הערכה של הרבנים: אברהם יצחק הכהן קוק, אבא יעקב בורוכוב, צבי פסח פרנק, יעקב משה חרל"פ, צבי הירש פרבר, אליהו אליעזר דסלר, ויחיאל מיכל טוקצינסקי. כמו גם זכרונות מחייו שנכתבו בידי פנחס גרייבסקי.

## לקריאה נוספת
* יהודה רובינשטיין, **שערי ציון (ירושלים)**, בתוך: יצחק לוין (עורך), **אוצר כתבי־עת תורניים: ביבליוגרפיה של כתבי עת תורניים... בשנות תנ"א – תש"ח**. ניו יורק: דפוס האחים שולזינגר, תש"מ עמ' 275–277.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:ארץ ישראל: כתבי עת תורניים
יונה לייבזון

[250px|ממוזער|לייבזון במהלך [מסיבת עיתונאים במחלקת המדינה של ארצות הברית, אוקטובר 2021 (במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית)]]
**יוּנה לייבזון** (נולדה ב-21 במרץ 1989) היא עיתונאית ישראלית ששימשה ככתבת בארצות הברית של חברת החדשות של קשת 12.

## ביוגרפיה
לייבזון נולדה בליטא, אז חלק מברית המועצות. בשנת 1990 עלתה משפחתה לישראל. היא גדלה והתחנכה בראש העין, למדה בחטיבת הביניים "גוונים" ולאחר מכן בתיכון "בגין".

את שירותה הצבאי עשתה בגלי צה"ל. בתחילת דרכה סיקרה את תחום העלייה והקליטה והעולם היהודי, וכן שימשה כתבת לענייני איכות הסביבה. בסוף 2009 מונתה לכתבת לענייני כלכלה ואיכות הסביבה. שימשה עורכת יומני הבוקר בתחנה, וסגנית ראש מחלקת אקטואליה. היא זכתה בשני פרסי מפקד גל"צ, הראשון ב-2010 והשני ב-2015.

ב-2013 הצטרפה לסגל תוכנית הטלוויזיה "העולם הלילה" בהנחיית יעקב אילון. ב-2014 מונתה לראש הדסק לענייני כלכלה בגלי צה"ל. בינואר 2014 נבחרה להחליף את אסף ליברמן בתפקידו כמגיש התוכנית "יהיה בסדר", והנחתה אותה לצדו של אביב לביא.

באוגוסט 2014 הצטרפה להגשת תוכנית שבועית בערוץ 20.

בספטמבר 2015 נבחרה להחליף את חיים ריבלין בתפקידו בחברת החדשות שבערוץ 2, ככתבת לענייני חברה ורווחה. בנוסף, הגישה מדי פעם את "חדשות 2 הלילה", ואת המוסף הכלכלי של המהדורה המרכזית ביחד עם עמליה דואק.

משנת 2015 שימשה לייבזון, לתקופה מסוימת, כמרצה בבית הספר לתקשורת שבאוניברסיטת אריאל בשומרון.

באפריל 2019 החלה לשמש כשליחת חברת החדשות לארצות הברית במקום אהרן ברנע, אשר יצא לגמלאות ושימשה בתפקיד עד נובמבר 2024.

## חיים אישיים
ב-2016 נישאה לייבזון לרועי הררי. הם התגוררו בתל אביב ועברו לניו יורק בעקבות עבודתה של לייבזון. בינואר 2023 נולד לזוג בן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל קשת
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:סגל ערוץ 20
קטגוריה:כתבים ישראלים לענייני איכות הסביבה
קטגוריה:כתבי רווחה ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון בגין (ראש העין)
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אריאל בשומרון: בית ספר לתקשורת
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:פורבס 30Under30: ישראל
קטגוריה:שליחי כלי תקשורת ישראליים לארצות הברית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1989
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
בית עארף אל-עארף

250px|ממוזער|שמאל|שלט על ביתו של עארף אל-עארף
**בית עארף אל-עארף** (נבנה בין השנים 1938-1937) היה ביתו הפרטי של מושל נפת באר שבע, עארף אל-עארף, שבנה אותו והתגורר בו. הבית ממוקם בפינה הצפונית של הצטלבות הרחובות הרצל והעצמאות בבאר שבע, ובשעתו נחשב לבית הנאה ביותר בעיר.

## בנייתו של הבית
בעת שלטונו בבאר שבע, רכש עארף מגרש מעבר לכביש, מול מעון המושל הישן (כיום מוזיאון הנגב לאומנות), והקים שם את ביתו. הבית מעיד על בעליו: בנוי בהידור רב, כראוי לאדם הנוטה להתגנדר בלבושו ולהתפאר במעשיו. בנייה שכזו הייתה מבליטה מסגרות וכרכובים באבן צחורה "מיזי חילו" והייתה מקובלת בבתי הערבים האמידים בעיקר בירושלים. חזית הבית המפואר נבנתה באבן גיר דולומיטית ("מיזי אחמר") האדמדמה, שהובאה מאזור ירושלים.

ביתו יוצא דופן בבאר שבע בעיקר בגלל סגנון הבנייה שהיה שונה מסגנון הבתים הישנים בעיר, שבנויים לרוב מאבן בהירה שמתפוררת בקלות.

הבית היה ממוקם במרכז העיר ומוקף חומה נמוכה דבר שעלול להעיד על מעורבותו של האדם המתגורר בו בחברה.

הבית השתמר היטב, ואף השינויים החיצוניים שנעשו בו מועטים. את שטחו הפנימי איחדו, הרסו את הקירות של חדרי בית המגורים, סגרו את הדלת שהובילה מהמרפסת ל-"דיוואן", שהיה חדר-האורחים הפרטי של עארף אל-עארף, והפכו אותו לחלון. הבית כלל גם חדר בקומה שנייה, והייתה אפשרות להוסיף קומה.

## שימושיו של הבית
במקור שימש הבית בתור ביתו הפרטי של מושל הנפה (בשנים 1939-1929), העסקן הציבורי וההיסטוריון עארף אל-עארף. עארף שאף להמשיך ולנהל את ענייני הנפה, אך מאורעות המרד הערבי הגדול טפחו על פניו ובממשל גברו כנראה החשדות נגדו, וב-1939 הועבר עארף לנפת עזה.

לאחר שעזב את באר שבע, הושכר ביתו של עארף אל-עארף למגורי אישים רמי יחס במנהל הנפה ובמשטרה. בשנת 1948 התיישב בו המפקד של הכוח המצרי ששהה בעיר. לאחר כיבוש העיר על ידי צה"ל, שימש המבנה כחנות שקם של צה"ל, ולאחר מספר שנים צה"ל, שהזניח את המקום, ויתר עליו והוא הוצע לעיריית באר שבע. מפאת סכום הכסף שעמד על כחצי מיליון דולר, סכום בו עיריית באר שבע לא יכלה לעמוד, חברת האחים פרץ לוזון קנו את האתר והחליטו לשפץ אותו, להחזירו למראהו העתיק ולהעביר אליו את משרדי החברה שלהם. כיום נמצא שם בית ההשקעות "SHERY & ALEX"

הבית נחשב בשעתו כבית הנאה ביותר בעיר, ואף כיום הוא מרשים ביותר, ובולט על רקע בתי העיר הישנים, הבנויים אבן מקומית בהירה. הבניין הוכרז כ"בניין היסטורי לשימור" על ידי המועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות, ושוחזר בשנת 2003.

## קישורים חיצוניים

*המועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות: בית עארף אל עארף
*בית עארף אל עארף, באתר עיריית באר שבע
* 

קטגוריה:באר שבע העתיקה
קטגוריה:באר שבע: היסטוריה
קטגוריה:באר שבע: בתי מגורים
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
קטגוריה:החברה הערבית בארץ ישראל המנדטורית
קטגוריה:באר שבע: תיירות
מונאל ההימלאיה

ממוזער| ''Lophophorus impejanus''
**מונאל ההימלאיה** (שם מדעי: *Lophophorus impejanus*), או **מונאל נוצץ**, הוא מין דמוי תרנגול צבעוני מהסוג מונאל, החי בהרי ההימלאיה הגבוהים והוא הציפור הלאומית של נפאל.
## מאפיינים
זהו פסיון גדול יחסית, אורכו עד 70 ס"מ ומשקלו עד 2,150–2,380 גרם. מין זה מקושט ובוהק מאוד, ראשו הירוק והבוהק מעוטר בזוג ציצות, נוצותיו בצבע אדום-נחושת על העורף, הכנפיים בצבעי צהוב, ירוק כהה, סגול וכחול והזנב גם נחושת. לעומתו הנקבה אפורה ובעלת צבעי הסוואה והיא גם קטנה ממנו בהרבה.

המונאל נפוץ ביערות הרריים, ערבות וצוקים במדינות הבאות: אפגניסטן, פקיסטן, חבל קשמיר, הודו, נפאל, דרום טיבט, בהוטן וככל הנראה גם בבורמה.

## גלריה

קובץ:Himalayan Monal - Bhutan S4E9921 (15361467119).jpg
File:Himalayan Monal on Snow.jpg
File:HIMALAYAN MONAL.jpg


## ראו גם
*טווס מצוי
*טווס ירוק
*פסיון זהוב
*פסיון הדם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1790
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון לאת'אם
קטגוריה:פסיונים
קטגוריה:ההימלאיה: בעלי חיים
קטגוריה:נפאל: סמלים לאומיים
קטגוריה:ציפורים לאומיות
קטגוריה:טיבט: עופות
איך עושים תקליט

"**איך עושים תקליט**" הוא פזמון שכתב יענקל'ה רוטבליט והלחין וביצע שמוליק קראוס. השיר, שהתפרסם בשנת 1982 באלבום "גלגל מסתובב", עוסק בחוויות המשותפות של קראוס, רוטבליט ואחרים בבית הקפה הנודע "כסית". כמו רוב שירי האלבום, את השיר עיבד מוזיקלית אילן וירצברג, עם דני פאר. הוא שובץ כשיר החותם את האלבום בגרסתו המקורית.

השיר מספר את סיפור יצירתו של האלבום "גלגל מסתובב", שיצא לאור חמש שנים לאחר יציאתו של אלבום האולפן של קראוס, "מדינת ישראל נגד קראוז שמואל". על פי המסופר בשיר, התקליט נולד כיוזמה של חבריו של קראוס שישבו עימו בקפה "כסית", ובהם משה איש כסית וחצקל איש כסית (). חלק מהחברים אף תרמו מכספם להפקתו של האלבום ().

לאורך השיר מוזכרים רבים מיושבי "כסית" שהשתתפו בהפקת התקליט, וכן אחדים מעובדיו ומפוקדיו הקבועים של בית הקפה. להלן הדמויות המוזכרות בשיר, לפי סדר הופעתן:
* יבי – המשורר יונה בן־יהודה, חברו הקרוב של קראוס, שכתב את מילות כמחצית משירי האלבום
* שמוליק קראוס – הלחין וביצע את כל שירי האלבום
* חצקל איש כסית – מייסדו של "כסית"
* מרסל קופמן – מלצר ותיק ומוכר ב"כסית"
* משה איש כסית – בנו של חצקל ומנהל "כסית" בעת כתיבת השיר
* דני פאר – פסנתרן ישראלי שניגן באלבום
* אורי ליפשיץ – אומן ישראלי שאייר את עטיפת האלבום ()
* סמי – שותפו לעסקים של שמעון קדם
* שמעון קדם (צ'פאי) – איש עסקים מתחום הנדל"ן שנהג לפקוד את בית הקפה
* יענקל'ה רוטבליט – פזמונאי ישראלי שכתב את מילות כמחצית משירי האלבום
* תובל פטר – אקורדיוניסט להקת הנח"ל ()
* צביה ליטמן – בתו של חצקל איש כסית
* זהר לוי – מתופף ישראלי.

בשיר מוזכרים שניים משיריו המפורסמים של קראוס, "כל השבוע לך" ("החלונות הגבוהים", 1967) ו"שישי חם" ("מדינת ישראל נגד קראוז שמואל", 1977). כמו כן כותב השיר רוטבליט מתייחס בהומור עצמי לעובדת היותו פיסח במשחק המילים .

בסיומו של השיר מופיע מקטע בן כדקה אחת, שבו נשמע משה איש כסית מחקה את אביו חצקל ומתייחס בהומור להתרחשויות ב"כסית". בין היתר מוזכרים בדבריו אריק איינשטיין ואורי זוהר, אגב התייחסות הומוריסטית לחזרתו בתשובה ().

שמוליק קראוס ביצע את השיר בשנת 1982, בתוכניתו של מני פאר, ששודרה בערוץ הראשון, יחד עם משה איש-כסית, יבי, ויענקל'ה רוטבליט, המדמים בשיר את בית הקפה "כסית". השיר נכלל בשני סרטים תיעודיים הנוגעים וקשורים אף הם לבית הקפה המיתולוגי "כסית".
* סרטו של צבי שיסל "יבי".
* סרטו של מאיר סוויסה "כל אנשי כסית".

## קישורים חיצוניים

*  איך עושים תקליט, בערוץ יוטיוב של יענקל'ה רוטבליט

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שמוליק קראוס
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יענקל'ה רוטבליט
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שמוליק קראוס
קטגוריה:שירים על מוזיקה