open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מוסטפא מדבולי

**מוסטפא כמאל מדבולי** (בערבית: **مصطفى كمال مدبولي**; נולד ב-28 באפריל 1966) הוא מהנדס ופוליטיקאי מצרי המכהן כראש ממשלת מצרים ה-54 וכשר השיכון והבינוי של מצרים אשר מונה על ידי נשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי ב-14 ביוני 2018 כמחליפו של שריף אסמאעיל אשר התפטר בעקבות בחירותו המחודשת של א-סיסי בבחירות 2018.

## קריירה
מדבולי הוא דוקטור להנדסה במקצועו מאוניברסיטת קהיר, את התואר השני בהנדסה סיים ב-1988 ואת הדוקטורט ב-1997 מספטמבר 2009 ועד נובמבר 2011 שימש כיושב ראש הרשות הארצית לתכנון ערים במשרד השיכון המצרי וכמנהל מכון ההדרכה ללימודים עירוניים במרכז לחקר הבינוי והשיכון במשרד השיכון.

מנובמבר 2012 ועד פברואר 2014 שימש כמנהל האזורי של מדינות ערב בתוכנית האו"ם להתיישבות. במרץ 2014 מונה לשר השיכון בממשלתו של אבראהים מחלב והמשיך בתפקיד גם בממשלתו של שריף איסמאעיל. בספטמבר 2015. במהלך כהונתו כשר השיכון, יצא לדרך פרויקט "מיליון יחידות הדיור", והיה אחד הפרויקטים הלאומיים הגדולים שנכנסו לתוקפם לאחר כניסת הנשיא סיסי לתפקידו, למרות שהפרויקט הוצע על ידי שר השיכון לשעבר מוחמד פתחי אל-בראדעי. מסיבות פוליטיות וחברתיות, הפרויקט, שהוצע על ידי אל-בראדעי ב-2011, נעצר בתקופת שלטון האחים המוסלמים, מה שגרם לדחיית הפרויקט עד לכניסת מדבולי לתפקידו. בנובמבר 2017 מונה מדבולי לראש הממשלה זמני, בעקבות יציאתו של שריף איסמעיל לגרמניה לטיפול רפואי.

## ראש ממשלת מצרים
ב-7 ביוני 2018 מונה לראש ממשלת מצרים על ידי הנשיא א-סיסי וב-14 ביוני החל לתפקד בפועל כראש הממשלה לאחר הרכבת הממשלה החדשה והשבעתו. ב-9 ביוני 2018 החליט מדבולי לפטר שמונה שרים ביניהם שר העתיקות, שר ההגירה כוח האדם, החקלאות והקרקעות, שר הבריאות ושר השכלה גבוהה והמחקר האקדמי. יממה לאחר מכן הודיע כי בממשלתו יכהנו שמונה שרות, שיא כל הזמנים בייצוג נשים בממשל המצרי. ב-3 ביולי 2018 פרסם מדבולי רשמית את הצהרת המדיניות שלו לפרלמנט המצרי. בהצהרה כי 85% מתוכנית הרפורמה הכלכלית שלו הושלמה. ההצהרה נשלחה לאחר מכן לוועדה פרלמנטרית בראשות סגן יו"ר הפרלמנט המצרי, אשר לאחר מכן תלווה בהצבעה של אמון.

לפי סעיף 146 לחוקה אשר קובע, כי ראש ממשלה שימנה זה עתה ממשלה חדשה ימסור הצהרת מדיניות לפני הפרלמנט, ולאחר מכן על חברי פרלמנט להצביע על המדיניות, תוך תהליך שיסתיים עד 30 יום מההצבעה. ב-11 ביולי 2018, סגן ראש הפרלמנט המצרי, אל-סייד אל-שריף, שעמד בראש הוועדה הפרלמנטרית הממונה על סקירת הצהרת המדיניות של מדבולי, הודיע כי ועדתו סיימה את סקירתה והמליצה על הצבעת אמון ב-15 ביולי. ב-25 ביולי 2018, עשרה ימים לאחר המועד המתוכנן, אישר הפרלמנט המצרי את שינוי הממשלה של מדבולי ואת הצהרת המדיניות שלו בהצבעה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת מצרים
קטגוריה:ראשי ממשלת מצרים
קטגוריה:שרי שיכון
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1966
האמונה (שיר)

שיר **האמונה** הוא שיר שחיבר הראי"ה קוק. השיר נכלל בקובץ שיריו "אורות הראי"ה". השיר עוסק בערך התחייה הלאומית, בתוכנה וביעדיה. השיר משמש כהמנון של תנועת הנוער אריאל.

השיר נכלל גם במספר קובצי שירים של יהודי תימן ("דיוואן"), וזכה למספר ביצועים. אחד המפורסמים שבהם הוא של דוד רפאל בן-עמי.

## לעומת "התקווה"
[שמאל|ממוזער|180px|הבית הראשון והפזמון של השיר "[תקוותנו" בכתב ידו של נפתלי הרץ אימבר ועם חתימתו, תרס"ח (1908), נשמר באוספי הספרייה הלאומית]]
השיר חובר בלונדון בשנת 1916 (ה'תרע"ז) או 1917 (ה'תרע"ח). בחוברת בה נתפרסם נכתב שיש לשיר אותו במנגינת "התקווה".
השיר המקורי תקוותנו שנכתב כבר ב-1878 עבר בראשית המאה ה-20, מספר שינויי נוסח על ידי בני היישוב. דעתו של הראי"ה קוק לא הייתה נוחה מחלק מנוסח "התקווה" בפרט במתכונתה החדשה, ושיר זה נכתב כתגובה לכך, כשמטרת הראי"ה היא להעמיד את סוגיית התחייה הלאומית של עם ישראל במבט התורני האמוני.

בולטים בשיר זה שני שינויים לעומת התקווה: האחד הוא בשם השיר; בעוד השיר המקורי מדבר על **התקווה** (כך בשם השיר, ובמילות השיר "כל עוד בלבב פנימה", "עוד לא אבדה תקוותנו", כלומר עדיין קיימים סיכויים לתחיית ישראל) שירו של הראי"ה עוסק ב**אמונה** (כך בשם השיר, ובמילות השיר "לעד חיה בלבבנו"), כלומר ודאות פנימית בלבבות העם היהודי.

ההבדל השני הוא בתוכן התחייה, בעוד התכלית הלאומית המבוטאת בשיר התקווה היא "**להיות עם חופשי בארצנו**", בשירו של הראי"ה החיים הלאומיים של עם ישראל הם **חיי קודש** הכוללים יחס לארץ ישראל כארץ הקודש, עבודת ה' המתבטאת בעלייה לרגל לבית המקדש ובלימוד תורה.

בדומה לכך, בפזמון החוזר בנוסח המקורי של התקווה – השיר "תקוותנו", מופיע הביטוי "לשוב לארץ אבותינו, עיר בה דוד חנה", הראי"ה השתמש בביטוי זה, אך שינה את כינויה של הארץ ל"ארץ קדשנו".

בנוגע לשינויי הנוסח ב"התקווה" שנערכו בה בראשית המאה-20, למרות השינוי, רבים המשיכו לשיר את הנוסח המקורי של הפזמון: "עוֹד לֹא אָבְדָה תִּקְוָתֵנוּ / הַתִּקְוָה הַנּוֹשָׁנָה / לָשׁוּב לְאֶרֶץ אֲבוֹתֵינוּ / לָעִיר בָּהּ דָּוִד חָנָה" במשך יותר מיובל שנים. כך למשל נהגו בקונגרסים הציוניים לפני קום המדינה.

בדומה לפזמון בשיר תקוותנו: "עוד לא אבדה תקוותנו..." משמש הבית הראשון בשיר האמונה: "לעד חיה בלבבנו" כפזמון השיר.

## הלחן
הלחן הנפוץ של שיר זה שימש במקורו לפסוק "הרנינו גוים עמו, כי דם עבדיו יקום, ונקם ישיב לצריו, וכיפר אדמתו עמו" (). לרגל אירוע שנערך במלאת שנה למלחמת ששת הימים, הרב שלום נתן רענן, חתנו של הרב קוק, ביקש מהרב ישראל אריאל, אז תלמיד בישיבת מרכז הרב, להציע לחן ל"לעד חיה בלבבנו", והוא הציע את הלחן המוכר, שהתפרסם במהירות.

## קישורים חיצוניים

* 
* תרגום לאנגלית של השיר באתר "אוצר זמירות"
* 
* .
## לקריאה נוספת
*גלעד שטראוס, **שיר האמונה להרב קוק לעומת "התקוה"**, בתוך:
איתמר ורהפטיג (עורך), **ספר היובל, מנחה לאי"ש**, (עמ' 410–413), ירושלים ה'תשנ"א

## הערות שוליים

קטגוריה:המנונים עבריים
קטגוריה:אריאל (תנועת נוער)
קטגוריה:שירים בעברית
קולמן (אי)

ממוזער|מפה של האי קולמן
**קולמן** (באנגלית: **Coulman**) הוא אי מכוסה קרח, המורכב מכמה חרוטי מגן געשיים מחוברים בים רוס שבאנטארקטיקה. גודל האי הוא 33.3 ק"מ אורך, ו-14.8 ק"מ רוחב. הוא מרוחק 17 ק"מ מארץ ויקטוריה. בדרום קולמן ישנה קלדרה ברוחב 4.8 ק"מ ובעומק 701 מטרים. באי ישנה אוכלוסייה של פינגווינים קיסריים. 

האי התגלה בשנת 1841 על ידי סר ג'יימס קלארק רוס אשר קרא לאי על שם חמיו, תומאס קולמן. בנקודה הדרומית מזרחית של האי נמצא כף אן אשר נקרא על שם אשתו של רוס. בצפון האי נמצא כף וודרות'. האי קולמן נמצא בתוך שטח חסות רוס אשר נתבע בידי ניו זילנד. תביעה שלא הוכרה בידי רוב מדינות העולם.

## הערות שוליים

קטגוריה:חוף בורכגרווינק
קטגוריה:שטח חסות רוס
Youth (שיר של טרוי סיון)

**Youth** (בעברית: **נוֹעַר**) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האוסטרלי טרוי סיון. השיר יצא לאור ב-13 בנובמבר 2015, כסינגל הראשון והפותח מתוך אלבום בכורתו, Blue Neighbourhood, על ידי חברות התקליטים EMI אוסטרליה, קפיטול רקורדס ויוניברסל.

השיר הגיע למקום ה-23 במצעד הבילבורד הוט 100, וה-17 במצעד השירים האוסטרלי.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי טרוי סיון, בריידי ריילי, בראם אינסקור, עלי X, לילנד ואלכס הופ והופק על ידי אינסקור, אלכס ג'יי אל הייוו וסלאמס. השיר הוא בסגנון הדרים פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון האלקטרופופ, בדומה לשאר שירי האלבום.

עם השיר הופיע סיון פעמים רבות בסיבוב ההופעות שלו, "Blue Neighbourhood Tour".

## וידאו קליפ
סרטון המילים של השיר פורסם ב-23 בנובמבר 2015. הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר צולם בלוס אנג'לס וסיאטל, בפברואר 2016. הוא פורסם ב-24 בפברואר 2016, והועלה לערוץ ה-Vevo של סיון.

נכון לספטמבר 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-106 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי טרוי סיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טרוי סיון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לילנד
קטגוריה:וידאו קליפים שצולמו בלוס אנג'לס
קטגוריה:שירים על בני נוער
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת באוסטרליה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
הקרן למחקרים מתקדמים של רוסיה

**הקרן למחקרים מתקדמים** (ברוסית: **Фонд перспективных исследований**) היא קרן ממשלתית, שמטרתה לקדם יישום מחקר ופיתוח למען האינטרסים הביטחוניים של רוסיה ומחקרים הנוגעים לפיתוח טכנולוגיות צבאיות וטכנולוגיות לצורך ביצוע מודרניזציה של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית, פיתוח ויצירת טכנולוגיות חדשניות והפקת מוצרי היי-טק צבאיים והיא הגוף הממשלתי העיקרי בתחום הפיתוחים הטכנולוגיים עבור הצבא.

## פעילויות עיקריות
* קידום התשתית המדעית והטכנולוגית הנחוצה למחקר ופיתוח צבאי
* הכוונת המחקר והפיתוח הצבאי
* רכש וניהול פרויקטי פיתוח עבור זרועות הצבא
* ניתוח ותיאום העבודה בנושאי מחקר צבאי
* קיום קשרים עם גורמים זרים בנושאי תשתית ומחקר צבאי
* הכוונת המחקר בתחום החלל והלווינות בשיתוף פעולה עם רוסקוסמוס
## מיזמים
* **[[פיודור (רובוט)|פיודור]]**, רובוט דמוי אדם למשימות חלל
* **[[SOVA (כטב"ם)|SOVA]]**, כלי טיס בלתי מאויש למטרות מדידות באטמוספירה
* **נבחרת 112**, פרויקט פדרלי להתראה על מצבי חירום באמצעות כוח מתנדבים. שמו הרשמי של הפרויקט: "המערכת לעיבוד משותף של נתוני המרחב".

## ראו גם
* תעשייה צבאית ברוסיה
* המקבילה הישראלית - המינהל למחקר, פיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית
* המקבילה האמריקאית - DARPA

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רוסיה: ארגונים ממשלתיים
מחקרים מתקדמים של רוסיה
קטגוריה:מכוני מחקר רוסיים
משה מנוחין

**משה מנוחין** (12 בנובמבר 1893 – 4 בפברואר 1982) היה סופר ומורה יהודי אמריקאי. דעותיו האנטי ציוניות היוו נושא לפולמוס במשך שנים רבות. אביהם של הכנר יהודי מנוחין, הפסנתרנית חפציבה מנוחין והפסנתרנית, הציירת והמשוררת ילטה מנוחין.

## ביוגרפיה
מנוחין נולד בהומל למשפחה דתית. הוא נין של רבי ישראל נח שניאורסון אדמו"ר מניז'ין. אביו היה יצחק אייזיק, והוא נפטר בעת שמנוחין היה ילד, הוא גדל אצל סבו יהודה לייב מנוחין, מראשי כולל חב"ד. אביו חורגו היה ישראל אשר ליבּוֹ, מחסידי חב"ד בירושלים.

כאשר עברה המשפחה לארץ ישראל, משה נשלח לחדר בירושלים. אחר כך היה מהמחזור הראשון בגימנסיה הרצליה.

מנוחין התחתן עם מרותה (במקור מרים) בת חיים נחום שור, שוחט בנווה צדק.

בשנת 1915 מנוחין הגיע לארצות הברית כדי להשלים את ההשכלה הגבוהה. למד באוניברסיטת ניו יורק, שם הוא למד מתמטיקה, מדע המדינה והוראה.

בסוף 1919 הוא ואשתו התאזרחו בארצות הברית. אחר כך עבר לקליפורניה, שם עבד כמורה לעברית.

מנוחין היה אביו של הכנר הנודע יהודי מנוחין והפסנתרניות חפציבה מנוחין וילטה מנוחין.

דעותיו היו אנטי ציוניות, אשר היוו נושא לפולמוס במשך שנים רבות. בשנת 1951 כתב משה שרת למנוחין מכתב גלוי בעיתונות, בו ניסה לשנות את דעותיו של מנוחין.
[250px|ממוזער|ימין|טקסט=משה מנוחין בתצלום קבוצתי ביום הלימודים האחרון של המחזור הראשון של גימנסיה הרצליה|משה מנוחין בתצלום קבוצתי ביום הלימודים האחרון של המחזור הראשון של [גימנסיה הרצליה]]

## עבודותיו

* *The decadence of Judaism in our time.* New York, Exposition Press, 1965
* "The Other Side of the Coin." Published circa 1967. A copy of which is held in the UN Library in Geneva.
* *Quo vadis Zionist Israel? A 1969 postscript to The decadence of Judaism in our time.* Beirut, Institute for Palestine Studies, 1969
* *In memory of Count Folke Bernadotte of Sweden, United Nations mediator on Palestine* New York : Arab Information Center, 1969
* *Jewish critics of Zionism : a testamentary essay, with the stifling and smearing of a dissenter* New York : League of Arab States, Arab Information Center, 1974
* *The stifling and smearing of a dissenter* By Moshe Menuhin
* *A Jewish child in Czarist Russia Moshe Menuhin describes life in a Jewish ghetto of Czarist Russia.* Hollywood, Calif. : Center for cassette studies, 1976
* *The Menuhin saga: the autobiography of Moshe Menuhin.* London : Sidgwick & Jackson 1984

## קישורים חיצוניים
* גרייס הלסל, Like Father, Like Son: A Tribute to Moshe and Yehudi Menuhin, יולי 1996

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מארץ-ישראל לארצות הברית
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:משפחת מנוחין
קטגוריה:אנטי-ציונים יהודים
קטגוריה:בוגרי המחזור הראשון של הגימנסיה הרצליה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1893
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1982
המשלחת הסובייטית הראשונה לאנטארקטיקה

**המשלחת ה[[ברית המועצות|סובייטית]] הראשונה ל[[אנטארקטיקה]]** יצאה ב-30 בנובמבר 1955 ונמשכה עד 1957.

במשלחת השתתפו בסך הכל שתי ספינות של הצי הסובייטי: "אוב" ו"לנה", וכן ספינת תובלה ששימשה להעברת ציוד. צוות האניות כלל בסה"כ 75 איש, אשר אליהם הצטרפו 127 אנשי צוות המשלחת. מטרתה העיקרית של המשלחת הייתה הקמת תחנת מירני בארץ המלכה מרי על חוף ים דייוויס. כמו כן ערכה המשלחת תצפיות מדעיות מצומצמות בהיקפן, וסיור בתחנות המחקר ווסטוק וסובטסקאיה.

## קישורים חיצוניים
* מידע על המשלחת 

קטגוריה:1955 בברית המועצות
קטגוריה:1956 בברית המועצות
קטגוריה:1957 בברית המועצות
קטגוריה:משלחות לאנטארקטיקה
קטגוריה:ברית המועצות: מדע וטכנולוגיה
אריה אטרמן

**אריה "ליאו" עטר (אטרמן)** (בצרפתית: **Leo Attermann**; 1913 - ?), היה אתלט ארצישראלי, אלוף ושיאן ארץ ישראל בהדיפת כדור ברזל, בזריקת דיסקוס ובהטלת כידון. זוכה מדליית ארד מהמכביה השנייה (1935) בקרב עשר.

## ביוגרפיה
אטרמן נולד וגדל בדואיסבורג, גרמניה. הוא היה חבר ב"דואיסבורג שפיל פריין", שם הוא ניהל את קבוצת הצעירים באתלטיקה קלה, שחייה וכדורגל. ב-1922 עבר עם משפחתו לקלן ושם התאמן במועדון בר כוכבא. בן 13 הוא זכה באליפות הנערים בקרב 3. באליפות גרמניה לנערים הוא זכה בהטלת כידון (600 גרם) בתוצאה של 61.50 מטר. הוא השתתף בתחרויות שארגנה המכבי בגרמניה. בשנת 1932 לאחר שלא התקבל לבית הספר הגבוה לחינוך גופני הוא עבר להתגורר בפריז שם למד בבית הספר לחינוך גופני של הצבא. 

### 1935
במכביה השנייה הוא הגיע בראש המשלחת מצרפת עם 6 ספורטאים. בתחרויות עצמן הוא זכה במדליית ארד בקרב עשר. נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום שישי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 33.07 מטר ובהטלת כידון בתוצאה של 41.27 מטר. 

בתחרות שנערכה בביירות הוא קבע בהטלת כידון שיא מכבי עולם חדש של 51.50 מטר. 

לאחר שנשאר בארץ בסיום המכביה השנייה התאמן אטרמן בקבוצת מכבי תל אביב.

באליפות האתלטיקה הראשונה של ארץ ישראל שנערכה באצטדיון ימק"א ירושלים בסוף נובמבר 1935 זכה אטרמן ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בהדיפת כדור ברזל בשיא ארץ ישראל חדש של 11.77 מטר, לפני חבריו לאגודה זאב שטיל (11.36 מטר) ודב רבינוביץ' (10.56 מטר), בהטלת כידון (800 גרם) בתוצאה של 46.62 מטר, לפני לב גוריון מבר כוכבא ירושלים (46.10 מטר) ודב רבינוביץ' (44.65 מטר) ובריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם סם שטיינברג, עמיחי כספי ושלמה מרנץ בתוצאה של 45.6 שניות, לפני מכבי חיפה (47.1 שניות) ומכבי עתיד תל אביב. מדליית כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 32.21 מטר, אחרי זאב שטיל שקבע שיא ארץ ישראל חדש של 37.65 מטר ולפני לב גוריון (32.17 מטר.

### 1941
באליפות ארץ ישראל שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב ב-26 באפריל 1941 זכה אטרמן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 38.01 מטר ומדליית כסף בהטלת כידון 51.14 מטר, אחרי הרצל פריצנר ממכבי רחובות (53.49 מטר) ולפני חברו לאגודה אברהם גרין (51.06 מטר). 	

### 1947
באליפות המזרח הקרוב שנערכה באתונה יוון בספטמבר 1947 זכה אטרמן במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 51.69 מטר.

## חייו האישיים
היה מורה להתעמלות בגימנסיה הרצליה. בין תלמידיו היו יהודה גבאי ונתיבה בן-יהודה. בשנת 1942 התגייס לצבא הבריטי. בשנת 1954 התמנה למנהל הספורט של אגודת הצעירים העבריים ברוצ'סטר, ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* אלבום של 11 צילומים של אריה אטרמן ספורטאי מצטיין בשנות הארבעים פלסטינה ומורה מאמן בגמנסיה הרצליה לפני קום המדינה גודל הצילומים 14 על 9 סמ וצילום אחד 17 על 12 סמ, באתר bidspirit

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים גרמנים
קטגוריה:אתלטים צרפתים
קטגוריה:אתלטים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אלופי ישראל בהדיפת כדור ברזל
קטגוריה:אלופי ישראל בהטלת כידון
קטגוריה:אלופי ישראל בזריקת דיסקוס
קטגוריה:שיאני ישראל באתלטיקה
קטגוריה:עסקני ספורט ביישוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
טקס פרסי אוסקר ה-71

**טקס פרסי אוסקר ה-71** (באנגלית: **71st Academy Awards**) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1998 נערך בדורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-21 במרץ 1999. השחקנית וופי גולדברג הנחתה את הטקס בפעם השלישית בסך הכול.

הסרט הרומנטי "שייקספיר מאוהב" היה מועמד ל-13 פרסי אוסקר וזכה בשבעה, ביניהם פרס הסרט הטוב ביותר, פרס לשחקנית הטובה ביותר (גווינת' פלטרו), פרס לשחקנית המשנה הטובה ביותר (ג'ודי דנץ') ופרס לתסריט המקורי הטוב ביותר. כמו כן בלטו סרט המלחמה "להציל את טוראי ריאן", אשר זכה בחמישה פרסים (בהם פרס הבמאי הטוב ביותר), וסרט השואה האיטלקי "החיים יפים" אשר זכה בשלושה פרסים (בהם פרס לשחקן הטוב ביותר ופרס לסרט הזר הטוב ביותר).

במהלך הטקס הוענקו פרס אוסקר לשם כבוד לבמאי איליה קאזאן, ופרס לזכר אירווינג תלברג לבמאי ולמפיק נורמן ג'ואיסון.

## זכיות ומועמדויות
[200px|ממוזער|שמאל|[סטיבן ספילברג, הבמאי הטוב ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[רוברטו בניני, השחקן הטוב ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[גווינת' פלטרו, השחקנית הטובה ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[ג'ודי דנץ', שחקנית המשנה הטובה ביותר.]]

## סרטים עם מספר זכיות ומועמדויות
[200px|ממוזער|שמאל|[וופי גולדברג, מנחת הטקס.]]

;סרטים עם מספר מועמדויות:

width="20px"|

;סרטים עם מספר זכיות:

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:1999 בארצות הברית
קטגוריה:טקסי פרס אוסקר
מנחם מאיר ציוני

הרב **מנחם מאיר ציוני** (אלול תרע"ז – ז' בסיוון תשס"ט) היה אב"ד תל אביב ורב בית הכנסת המרכזי בצפון תל אביב.

## ביוגרפיה
נולד באלול תרע"ז (1916) בעיר בארזאמאס  שברוסיה לאביו הרב ניסן בן-ציון, אב"ד העיר ומאוחר יותר רבה של אמסטיבובא והעיר בודקי, וחתנו של רבי משה ארנער.

בצעירותו למד בישיבה הקטנה בביאליסטוק אצל הרב אריה לייב יוכט, ולמד בחברותא עם הרב משה שמואל שפירא. באלול תרצ"ב נשלח ללמוד אצל הרב ברוך בער ליבוביץ בקמניץ, שם למד במשך כשנתיים, שם למד בחברותא עם הרב ראובן יוסף גרשנוביץ.

עם פטירת אמו חזר בחודש ניסן תרצ"ד לבית אביו ובחודש אלול נסע ללמוד בישיבת מיר, ראש הישיבה הרב אליעזר יהודה פינקל סירב לקבלו לישיבה בשל גילו הצעיר, היות שבישיבה למדו בני עליה בני שלושים ומעלה, על אף שראש הישיבה סירב לקבלו נותר ללמוד בהיכל הישיבה ומדי שבועיים היה נכנס אל ראש הישיבה לומר לו את חידושי תורתו עד שלבסוף קיבלו לישיבה.

באב תרצ"ה עלה לארץ ישראל עם משפחתו ומיד עם בואם מונה אביו לכהן כרב בקריית חיים הסמוכה לחיפה, אך לאחר תקופה קצרה עזב אביו את כהונת הרבנות במקום ומונה לכהן כאב"ד בחיפה והתפרסם בספריו שו"ת בנין ציון.

עם בואו לארץ החל הרב ציוני ללמוד בישיבת חברון. באותן שנים היה עולה מידי שבת לבית הרב איסר זלמן מלצר ושמע מדברי תורתו, כמו כן היה עולה בקביעות מדי מוצאי שבת לביתו של בן דודו הרב יוסף שלום אלישיב לשוחח בדברי תורה, וגם במשך השנים היה בקשר תמידי עם הרב אלישיב.

נשא לאישה את רעייתו מרת שפרינצא תקוה, בת הרב פרץ סג"ל.

##### לאחר נישואיו
לאחר נישואיו למד בישיבת היכל התלמוד בתל אביב, ולימים נקרא לבוא למסור שיעורים בגמרא בבית הכנסת המרכזי לשכונות הצפון בתל אביב (רחוב בן יהודה 126) בבית מדרשו של הרב אליהו מיליקובסקי אב"ד בתל אביב, כן מסר שיעורים קבועים בבית הכנסת הגדול בתל אביב, ועם פטירתו של הרב מליקובסקי (בשנת ה'תש"ז) מונה לכהן כרב בית הכנסת המרכזי לשכונות הצפון.

בשנת תשי"ז לאחר ששימש בדיינות אצל הרב שמואל יפה מונה לכהן כדיין בבית הדין ולאחר מכן לאב בית הדין, התמחותו בדיני גיטין ובעיקר בשמות לגיטין, הביאו אליו פניות רבות מכל רחבי העולם, כשלוש שנים לפני פטירתו שכל את בנו הרב פרץ ציוני, רבה של עפולה.

נפטר בשבת קודש פרשת נשא ז' בסיוון ה'תשס"ט, והובא למנוחות בבית העלמין נחלת יצחק.

##### משפחתו
חתניו ובניו:
* חתנו הרב יעקב יוסף אוירבך רבה של רמת חן
* חתנו הרב שמחה זיסל שפירא ראש ישיבת תפארת ישראל
* בנו הרב פרץ ציוני רבה של עפולה
* נכדו הרב בן ציון ציוני מכהן כדיין בבית הדין תל אביב.

קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (בלארוס)
קטגוריה:דיינים ישראלים
קטגוריה:אבות בית הדין הרבני בתל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבנים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קאן אייהאן

**קאן אייהאן** (בטורקית: **Kaan Ayhan**; נולד ב-10 בנובמבר 1994 בגלזנקירכן שבגרמניה) הוא כדורגלן טורקי-גרמני המשחק בגלאטסראיי ובנבחרת טורקיה בעמדות הבלם והקשר האחורי.

## קריירת מועדונים
אייהאן הצטרף לשאלקה 04 כבר כאשר היה בן ארבע. בשנת 2012, כאשר היה בן 18, חתם אייהאן על חוזה מקצועני בשאלקה לשלוש עונות. באוקטובר 2013 ערך אייהאן את הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של שאלקה, בניצחון 1–4 על אאוגסבורג במסגרת הבונדסליגה, כשהחליף את אדם סאלאי. במאי 2014 הבקיע אייהאן את שער הבכורה שלו בשאלקה, בניצחון 0–2 על פרייבורג. מאז הופעת הבכורה שלו, אייהאן הספיק לערוך 29 הופעות ליגה עד לאמצע עונת 2015/16, שכן אז עבר בהשאלה לאיינטרכט פרנקפורט עד לתום העונה, עם אופציה לרכישה בסיום ההשאלה. אייהאן ערך שתי הופעות בלבד במדי פרנקפורט, ולבסוף לא נרכש, עקב המחיר שפרנקפורט לא הייתה מוכנה לשלם. בתום תקופת ההשאלה, חזר אייהאן לשאלקה.

באוגוסט 2016, לאחר שערך הופעת ליגה אחת בעונת 2016/17 במדי שאלקה, עזב אייהאן את שאלקה 04 לאחר 17 שנים במועדון, וחתם בפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה. אייהאן הפך במהרה לשחקן הרכב קבוע, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה בעונתו הראשונה בקבוצה. בעונה השנייה שלו בדיסלדורף, 2017/18, אייהאן נטל חלק משמעותי בהעפלת המועדון לבונדסליגה כשהוא עורך 31 הופעות ליגה.

ב-16 באוגוסט 2020, לאחר ירידת ליגה עם פורטונה דיסלדורף בסיום עונת 2019/2020, עבר לליגה האיטלקית וחתם בססואולו. ב-18 במרץ 2022 כבש שער בכורה בניצחון 1–4 על ספציה.

בינואר 2023 הושאל לגלאטסראיי אליה עבר רשמית בסיום אותה העונה.

## קריירה בינלאומית
אייהאן היה יכול לבחור אם לשחק בנבחרת גרמניה משום שנולד בגרמניה, או בנבחרת טורקיה עקב מוצאו הטורקי, ובחר לייצג את טורקיה. באוקטובר 2013 שיחק אייהאן במדי נבחרת טורקיה בכדורגל עד גיל 21. באוגוסט 2016, זומן אייהאן לסגל נבחרת טורקיה על ידי המאמן פתיח טרים, למשחק ידידות מול נבחרת רוסיה, בו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבכירה, ולמפגש מול נבחרת קרואטיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. אייהאן המשיך לשחק במדי טורקיה במוקדמות מונדיאל 2018, אך כשל להעפיל עמה למונדיאל 2018 עצמו. נכלל בסגל נבחרת טורקיה ליורו 2024.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים טורקים
קטגוריה:בלמי כדורגל טורקים
קטגוריה:בלמי כדורגל גרמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל טורקים
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:גלזנקירכן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני שאלקה 04
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני פורטונה דיסלדורף
קטגוריה:כדורגלני ססואולו
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת טורקיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024 
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1994
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1994
Let the Music Win

**Let the Music Win** הוא שיר שהוקלט על ידי להקת Kids.il . השיר נכתב והולחן על ידי אוהד חיטמן. השיר נבחר לייצג את ישראל באירוויזיון הילדים 2012, שהתקיים באמסטרדם, הולנד.

להקת Kids.il השתתפה באירוויזיון הילדים 2012 ב-1 בדצמבר 2012. השיר סיים במקום ה-8 עם 68 נקודות.

## ראו גם
* ישראל באירוויזיון הילדים 2012
* אירוויזיון הילדים 2012
* ישראל באירוויזיון הילדים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי 2012
קטגוריה:ישראל באירוויזיון הילדים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על מוזיקה
בית הכנסת הגדול (חדרה)

**בית הכנסת הגדול** של חדרה הוקם בשנות ה-30 של המאה ה-20 ונמצא במבנה החאן ההיסטורי של העיר.

## היסטוריה
### מבנה החאן
עם רכישת אדמות חדרה בשנת 1891 נרכש גם מבנה החאן, ובין השנים 1891–1896 הוא שימש את ראשוני תושבי המושבה כמקום מגורים ולמטרות ציבוריות. לאחר שהמתיישבים עברו להתגורר בבתיהם, המשיך החאן ושימש לצרכים ציבוריים, כדוגמת בית בד, מחסנים, בית מרקחת ובית מלון. בשנת 1912 שוב שימש המקום למגורים זמניים, עת יושבו בו משפחות מקרב עולי תימן, בטרם יושבו בשכונת נחליאל. בשנים 1925–1948 שכנה במבנה תחנה של משטרת המנדט.

### הקמת בית הכנסת
שמאל|ממוזער|250px|בית הכנסת הגדול בחצר החאן. מימין נראה חלק מהאגף המערבי ההיסטורי. שבעת חדרי האגף הצפון-מזרחי נמצאים מאחורי מבנה בית הכנסת
ב-1933 הוחלט על הקמת בית כנסת גדול בעיר במרכזה של חצר החאן, ולפי התוכנית הראשונית, נדון כל מבנה החאן להריסה. לאחר מאבק של תושבים אשר קראו לשמר את הבניין ההיסטורי, נפסקו עבודות ההרס, ובניין בית הכנסת שולב בתוך חצר החאן, לצד עשרה מחדרי החאן אשר נותרו על תילם והמשיכו לשמש את המושבה, בין היתר, כבית מדרש וכדירות מגורים לאברכים.

בתחרות אדריכלית שפורסמה לקראת הקמת בית הכנסת זכתה הצעתה של האדריכלית יהודית סגל שטולצר, ולשם מימון הבנייה נאספו תרומות והוטל מס מיוחד על תושבי היישוב. בית הכנסת נבנה בין השנים 1936–1940 ונחנך בשנת 1941, שנת היובל לייסוד חדרה. המבנה נבנה כולו מבטון והוא משלב צורות ומאפיינים של הסגנון הבינלאומי עם מוטיבים אוריינטליים-מקומיים. בשנת תשי"ג (1952–1953) תכנן אדריכל מאיר בן אורי את קיר המזרח, ארון הקודש והבמה, תוך שילוב מוטיבים חדשניים ועיצובים ייחודיים מבחינת האותיות והטקסטים, וכתב דברי הסבר מפורטים ליצירתו.

## במאה ה-21
שמאל|ממוזער|250px|תרשים האתר כיום (פורסם ב-2012)
כרב בית הכנסת שימש רב העיר הרב דוד יחיאל ורנר. לאחר פטירתו בתחילת 2024, התמנה לתפקיד הרב בן-ציון נורדמן (מייסד ויו"ר עמותת "מדעים ויהדות").

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חדרה: מבנים
קטגוריה:ישראל: מבני חאן
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז חיפה
קטגוריה:ארץ ישראל: בתי כנסת
קיינאן מארו

**קיינאן מארו** (ביפנית: **開南丸**) הייתה אוניית מפרשים עשויה עץ של הצי הקיסרי היפני. האונייה שימשה את המשלחת היפנית לאנטארקטיקה.
## היסטוריה
האונייה הייתה בתחילה בבעלות פרטית ונקראה **אזארה מארו**. היא נרכשה בידי הצי היפני באוקטובר 1910, ובהוראתו של מרשל הצי היהאצ'ירו טוגו שונה שמה ל**קיינאן מארו**. האונייה עברה התאמה לתנאי קור ונוספו לה מנועי עזר של 18 כוח סוס, אשר לא יכלו לספק סיוע של ממש במהלך ההפלגה אלא רק להקל את היציאה מהנמל. אורכה הכולל היה 33.48 מטר ורוחבה 7.85 מטר.

בדצמבר 1910 הפליגה הקיינאן מארו מטוקיו כשעל סיפונה המשלחת היפנית לאנטארקטיקה בפיקוד נובו שיראזה. היא הגיעה אל הקרח ב-26 בפברואר 1911 והפליגה הלאה, אל תוך ים רוס. בגלל המועד המאוחר מאוד בעונה האנטארקטית, לא יכלה האונייה להתקדם מעבר לאי קולמן, וחזרה לסידני, אוסטרליה לחרוף שם.

במהלך העונה הבאה נעשה ניסיון שלישי להגיע לטווח ראייה של יבשת אנטארקטיקה, במטרה מוגדרת לחקור את ארץ אדוארד השביעי. קבוצה קטנה ירדה לחקור את הארץ שם נתקלו אנשיה בתנאי מזג אוויר קשים, שאילצו אותם לשוב על עקבותיהם. קיינאן מארו חזרה ליפן; היא הגיעה ליוקוהמה ב-20 ביוני 1912.

## הערות שוליים

קטגוריה:אוניות וספינות מפרשים
קטגוריה:משלחות לאנטארקטיקה
דודג' פניקס

**דודג' פניקס** (באנגלית: **Dodge Phoenix**) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב האוסטרלית **קרייזלר אוסטרליה** , חברת בת של קונצרן הרכב האמריקאי **[[קרייזלר]]**, אשר יוצרה בין השנים 1960–1972.

## תצורות
* 4 דלתות - סדאן
* 4 דלתות - הרדטופ
* 2 דלתות - הרדטופ
* 2 דלתות - קבריולה

## דגמים
* "PD4" - יוצר ממאי 1960 בתצורת 4 דלתות סדאן (לשנות הדגם 1960–1961)
* "RD4" - יוצר משנת 1961 (לשנות הדגם 1961–1962)
* "SD2" - יוצר משנת 1962 (לשנות הדגם 1962–1963)
* "TD2" - יוצר משנת 1963 (לשנות הדגם 1963–1964)
* "VD2" - יוצר משנת 1964 (לשנות הדגם 1964–1965)
* "AP2D" - יוצר משנת 1965 (לשנות הדגם 1965–1966
* "DB6" - יוצר משנת 1966 (לשנות הדגם 1966–1967)
* "DC" - יוצר משנת 1967 - בדגמי 4 דלתות סדאן והרדטופ (לשנות הדגם 1967–1968)
* "DD" - יוצר משנת 1968 (לשנות הדגם 1968–1969)
* "DE" - יוצר משנת 1969 (לשנות הדגם 1969–1970, יוצרו 371 יחידות בשנת 1969 ו-385 יחידות בשנת 1970)
* "DF" - יוצר משנת 1970 (לשנות הדגם 1970–1971, יוצרו 298 יחידות בשנת 1970 ו-110 יחידות בשנת 1970)
* "DG" - יוצר משנת 1971 (לשנת הדגם 1971, יוצרו 289 יחידות)
* "DH" - יוצר משנת 1972 (לשנת הדגם 1972, יוצרו 73 יחידות)

## תמונות

קובץ:1960 Dodge PD4 Phoenix Sedan (33144799872).jpg | "דודג' פניקס" דגם "PD4", שנת 1960
קובץ:Dodge Phoenix RD4 (16788747168).jpg | "דודג' פניקס" דגם "RD4", שנת 1961
קובץ:1961 61 RD4 Phoenix Sedan==.JPG  | "דודג' פניקס" דגם "RD4", שנת 1961
קובץ:1962 Dodge Phoenix Sedan.jpg | "דודג' פניקס" דגם "SD2", שנת 1962
קובץ:Dodge Phoenix 1962.jpg | "דודג' פניקס" דגם "SD2", שנת 1962
קובץ:1963 Dodge TD2 Phoenix sedan (7026393827).jpg | "דודג' פניקס" דגם "TD2", שנת 1963
קובץ:1965-1966 Dodge Phoenix (AP2D) sedan (2015-07-14) 01.jpg | "דודג' פניקס" דגם "AP2D", שנת 1965
קובץ:1965-1966 Dodge Phoenix (AP2D) sedan (2015-07-14) 02.jpg | "דודג' פניקס" דגם "AP2D", שנת 1965
קובץ:1966 Dodge Phoenix (DP6) sedan (2016-01-04) 01.jpg | "דודג' פניקס" דגם "DP6", שנת 1966
קובץ:1966 Dodge Phoenix (DP6) sedan (2016-01-04) 02.jpg | "דודג' פניקס" דגם "DP6", שנת 1966
קובץ:1968 Dodge Phoenix hardtop sedan (6336217152).jpg | "דודג' פניקס" דגם "DD", שנת 1968
קובץ:1969 Dodge DE Phoenix 400 sedan (6335532503).jpg | "דודג' פניקס" דגם "DE", שנת 1969
קובץ:1969 Dodge DE Phoenix 400 hardtop sedan (6336281946).jpg | "דודג' פניקס" דגם "DE", שנת 1969 - מבט לתוך הרכב
קובץ:Dodge Phoenix DG (15037363988).jpg | "דודג' פניקס" דגם "DG", שנת 1971
קובץ:1971 Dodge DG Phoenix 400 hardtop sedan (6336946234).jpg | "דודג' פניקס" דגם "DG", שנת 1971 - מבט לתא הנהג


## ראו גם
* קרייזלר
* דודג'
* דודג' אספן

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* דגמי "דודג' פניקס": 4 דלתות, 2 דלתות, קבריולה - תמונות
## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1960
פניקס
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באוסטרליה
קטגוריה:רכבי קרייזלר אוסטרליה
אנדריי סמוליאקוב

**אנדריי איגורייביץ' סמוליאקוב** (ברוסית: **Андрей Игоревич Смоляков**; נולד ב-24 בנובמבר 1958, פודולסק, מחוז מוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי. בעל תואר האמן העממי של הפדרציה הרוסית (2004) וחתן פרס המדינה של הפדרציה הרוסית בתחום אמנויות התיאטרון (2003).

אחת הדמויות הנודעות ביותר שגילם היה דמות החוקר איוואן צ'רקאסוב, אותו גילם במשך תשע סדרות טלוויזיה (מוסגז, התליינית, העכביש, התן, מבצע שטן, נוסחת הנקמה, קוצן נקוד, מוסגז: מלכודת, הפרשה האחרונה של מייג'ור צ'רקאסוב).

## ביוגרפיה
הוא נולד בפודולסק שבמחוז מוסקבה לאנדריי איגורייביץ' סמוליאקוב. במשך 3 שנים למד במכון לתיאטרון על שם שצ'וקין. בשנת 1980 סיים את השכלתו במכון לאמנויות התיאטרון תחת פיקוחו של אוגל טבאקוב. לאחר מכן עבד כשחקן במה בתיאטרון לאומנויות של מוסקבה.

בשנים 1984–1986 עבד בתיאטרון סאטיריקון הנודע וב-1987 עבד באולפני התיאטרון במוסקבה שבניהולו של מורו אולג טבאקוב.

ב-2004 נישא למעצבת האופנה דאריה ראזומחינה.
## פילמוגרפיה נבחרת

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון רוסים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:זוכי פרס נשר הזהב הרוסי
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1958
לה שן דה ל'אספואר

**לה שן דה ל'אספואר** (בצרפתית: **La Chaîne de l'espoir**; בתרגום לעברית: "**שרשרת התקוה**") הוא ארגון חסד צרפתי, שמטרותיו לקדם ולטפל רפואית וחינוכית בילדים אשר בגלל מגבלות טכניות או פיננסיות, אינם יכולים להיות מטופלים בארץ מוצאם.

הארגון הוקם על ידי פרופ' אלן דלוש בשנת 1981, תחת חסותו של הארגון רופאי העולם, ובשנת 1992 הפך לארגון עצמאי.

הארגון בונה בתי חולים, משחזר, ומצייד בתי חולים קיימים במדינות מתפתחות, בסטנדרטים בינלאומיים.

הארגון ערוך להגיב למצבי החירום הנגרמים בעקבות אסונות גדולים, בכך שהוא מעמיד את מומחיותו וקשריו לטובת האוכלוסייה הפגועה. במהלך השנים היה מעורב לה שן דה ל'אספואר בסיוע לנפגעי אסונות בכ-30 מדינות בעולם.

בנוסף, לארגון מטרה לקדם אפשרויות חינוך לילדים עם קשיי למידה, ולפתח תוכניות לתמיכה להרשמה לבתי ספר ולהשתלמיות מקצועיות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 316x16px מצגת על '''לה שן דה ל'אספואר''' - הגרסה האנגלית, באתר יוטיוב
* 
* האתר באנגלית

קטגוריה:ארגוני רפואה ובריאות בין-לאומיים
ארתור אשקין

**ארתור אשקין** (**Arthur Ashkin**; 2 בספטמבר 1922 - 21 בספטמבר 2020) היה פיזיקאי יהודי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה. אשקין סיים תואר דוקטור באוניברסיטת קורנל ב-1952 ועבד במעבדות בל עד שפרש מעבודתו ב-1992. ב-2018 זכה אשקין בפרס נובל לפיזיקה על פיתוח מלקחיים אופטיים. אשקין פרסם מחקרים רבים במהלך השנים ועל שמו רשומים 47 פטנטים.

## ביוגרפיה
### משפחה וראשית חיים
אשקין נולד בברוקלין בספטמבר 1922 וגדל שם, בן למשפחה יהודית. הוריו, איזדור ואנה אשקין, היגרו לארצות הברית מאוקראינה בגיל צעיר. לאשקין היו שני אחים: ג'וליוס  (פיזיקאי גם כן) ורות. אחות מבוגרת יותר, גרטרוד, מתה בצעירותה.

אשקין החל ללמוד באוניברסיטת קולומביה לתואר בפיזיקה, ובמקביל עבד כטכנאי במעבדת הקרינה במקום שהייתה אחראית על ייצור רכיבים למכ"ם עבור הצבא האמריקאי. בשנה השנייה ללימודיו, נאלץ להתגייס לצבא ארצות הברית בשל מלחמת העולם השנייה, אולם עד מהרה הוא שוחרר וחזר לעבוד במעבדת הקרינה באוניברסיטה.

ב-1947, סיים אשקין את התואר בפיזיקה באוניברסיטת קולומביה, ועבר ללמוד פיזיקה גרעינית באוניברסיטת קורנל. אשקין עבר למקום בעיצומה של העבודה על פרויקט מנהטן, בו אחיו יוליוס השתתף, וכך הכיר את ריצ'רד פיינמן, הנס בתה ואחרים שהיו בקורנל באותה התקופה.

ב-1952 קיבל אשקין את תואר הדוקטור שלו באוניברסיטת קורנל והחל לעבוד במעבדות בל.

בקורנל, פגש אשקין את אשתו אלין, שהייתה מורה לכימיה בבית ספר תיכון בניו ג'רזי. הם היו נשואים למעלה מ-60 שנה ונולדו להם שלושה ילדים.

### קריירה מדעית
במעבדות בל עבד אשקין תחילה בנושא גלי-המיקרו, ולאחר מכן עבר למחקר לייזר. אשקין חקר במעבדות גם אופטיקה לא ליניארית, סיבים אופטיים ועוד. במהלך עבודתו במעבדות בל פיתח אשקין את המלקחיים האופטיים, כלי מבוסס-לייזר המסוגל לאחוז אטומים, חלקיקים, תאים ועוד. על פיתוח זה עבד אשקין בשנות ה-80, וב-1987 התרחשה פריצת דרך בתחום כאשר הצליח לאחוז חיידקים רבים בעזרת הכלי מבלי לפגוע בהם.

בשנת 1992 פרש אשקין ממעבדות בל לאחר 40 שנה של מחקר שבהן תרם לפיזיקה הניסויית. אשקין המשיך לעבוד לאחר מכן במעבדה בביתו.

ב-2 באוקטובר 2018 הוענק לאשקין פרס נובל בפיזיקה על פיתוח המלקחיים האופטיים, אותם הגדירה האקדמיה המלכותית השוודית למדעים: "חלום ישן של מדע בדיוני". את הפרס קיבל כאשר הוא בן 96, וכך הפך לאדם שהוענק לו פרס נובל בגיל המבוגר ביותר אי פעם (עד זכייתו של ג'ון גודאינף בפרס נובל לכימיה בשנת 2019). הפרס חולק בינו לבין מדענים אחרים כאשר הוא קיבל את מחציתו, והמחצית השנייה התחלקה בין דונה סטריקלנד וז'ראר מורו.

אשקין נפטר ב-21 בספטמבר 2020.

## פרסים
* פרס נובל לפיזיקה לשנת 2018
* פרס הארווי (2004)
* פרס ג'וזף קית'לי על התקדמות במדע (2003)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:זוכי פרס הארווי
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית
קטגוריה:חברי החברה הפיזיקאית האמריקאית
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2018
קטגוריה:עמיתי IEEE
קטגוריה:פיזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
קורפוס המילואים ה-27 (האימפריה הגרמנית)

**קורפוס המילואים ה-27** (בגרמנית: **XXVII. Reserve-Korps**) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-1 בספטמבר 1914 כחלק מהגל השני של הגיוס במלחמת העולם הראשונה, והיא כללה יחידות מממלכת סקסוניה ומממלכת וירטמברג. כמפקדו הראשון מונה אדולף פון קרלוביץ, והוא כלל את דיוויזיות המילואים ה-53 וה-54. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה הרביעית בפיקוד אלברכט, דוכס וירטמברג. הקורפוס נטל חלק בקרב איפר הראשון, ובשנת 1915 נטל חלק בקרב איפר השני ובקרב שמפאן השני. בשנת 1916 לחם הקורפוס במהלך הקרב על הסום, ובנובמבר 1916 הועבר לחזית המזרחית. בשלהי 1917 הוא חזר למערב, תחילה החזיק בעמדות הגבול בגבול ההולנדי-בלגי, ובינואר 1918 הוא הועבר לפלנדריה.  באביב 1918 הוא השתתף במבצע מיכאל, כחלק ממתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן לחם נגד מתקפת מאה הימים של בעלות הברית, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.

## מפקדים
* אדולף פון קרלוביץ (1 בספטמבר 1914–26 באוקטובר 1914)
* ריכרד פון שוברט (27 באוקטובר 1914–6 בספטמבר 1916)
* אוסקר פון ארנטל (6 בספטמבר 1916–15 ביוני 1917)
* הנס קרוג פון נידה (15 ביוני 1917–9 בספטמבר 1918)
* ברנהרד פון ואצדורף (9 בספטמבר 1918–22 בפברואר 1919)

## קישורים חיצוניים
* הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres 
27
Bloom (אלבום של טרוי סיון)

**Bloom** (בעברית: **פריחה**) הוא אלבום האולפן השני של הזמר-יוצר האוסטרלי טרוי סיון. האלבום יצא לאור ב-31 באוגוסט 2018, על ידי חברות התקליטים EMI אוסטרליה וקפיטול רקורדס.

האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד 200, והעשירי במצעד האלבומים הבריטי.

## רקע והפקה
האלבום הופק על ידי אוסקר הולטר, אלכס הופ, בראם אינסקור, ג'אם סיטי, אוסקר גורס, אריאל ראצ'שייד, באדי רוס ובובי קרליק. האלבום מכיל שירים בסגנון הפופ כדוגמת "The Good Side", ו-"Bloom", ושירים בסגנון הדאנס-פופ.

פיצ'פורק סקרו את האלבום בחיוב ואף העניקו לו ציון של 7.5 מתוך 10 בסך הכל.

## סינגלים
* "!My My My" - יצא לאור ב-10 בינואר 2018, כסינגל הראשון מתוך האלבום. השיר נכנס אל המקום ה-80 במצעד הבילבורד הוט 100, וה-38 במצעד הסינגלים הבריטי. השיר נכתב על ידי טרוי סיון, לילנד, אוסקר גורס וג'יימס אלן ראלב והופק על ידי אוסקר גורס. השיר הוא שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנון האלקטרופופ. ג'יימיסון קוקס מפיצ'פורק סקר את השיר בחיוב רב ואף טען כי הוא אחד מהשירים הטובים ביותר של שנת 2018.
* "The Good Side" - יצא לאור ב-19 בינואר 2018, כסינגל השני מתוך האלבום. השיר נכתב על ידי טרוי סיון, לילנד, בראם אינסקור, אלכסנדרה יוז, ג'אם סיטי, אריאל ראצ'שייד והופק על ידי ראצ'שייד ואינסקור. ב-17 בינואר 2018, הכריז סיון על צאת הסינגל הזה ואף פרסם את עטיפתו הרשמית. סיון הסביר שהשיר הוא מכתב פתוח לחברו לשעבר.
*"Bloom" - יצא לאור ב-2 במאי 2018, כסינגל השלישי וכשיר הנושא מתוך האלבום. השיר נכתב והופק על ידי טרוי סיון, פיטר סוונסון, אוסקר הולטר ולילנד. סיון חשף לראשונה את השיר בריאיון עם Popjustice. הוא תיאר את השיר כ-"שיר פופ טהור, אשר דומה ל-"Teenage Dream", של הזמרת האמריקאית קייטי פרי.
*"Dance to This" - יצא לאור ב-13 ביוני 2018, כסינגל הרביעי מתוך האלבום, בשיתוף עם אריאנה גרנדה. השיר נכתב על ידי טרוי סיון, אוסקר הולטר, לילנד ונוני באו. הקליפ של השיר זכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-75 מיליון צפיות.
*"Animal" - יצא לאור ב-9 באוגוסט 2018, כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום.

## הצלחה מסחרית
האלבום נכנס היישר אל המקום ה-3 במצעד האלבומים האוסטרלי ובך הפך למצליח ביותר של סיון במצעד זה. בארצות הברית מכר האלבום בשבוע צאתו 72,000 עותקים, ובכך התברג במקום ה-4 במצעד הבילבורד 200, ובכך הפך למצליח ביותר של סיון במצעד זה גם כן.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי טרוי סיון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אלכס הופ
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
איריני, נסיכת יוון ודנמרק

**איריני, נסיכת יוון ודנמרק** (ביוונית: **Πριγκίπισσα Ειρήνη της Ελλάδας και Δανίας**; 11 במאי 1942 – 15 בינואר 2026) הייתה בתו של פבלוס, מלך יוון ואחותה של סופיה, מלכת ספרד.

## ביוגרפיה
איריני נולדה ב-11 במאי 1942 בקייפטאון, שם שהו הוריה בגלות במהלך מלחמת העולם השנייה, לפבלוס, נסיך הכתר של יוון ולפרדריקה, נסיכת הנובר, בתם של ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג וויקטוריה לואיזה, נסיכת פרוסיה. בשנת 1946 חזרה משפחתה ליוון וכעבור שנה עלה אביה לשלטון. איריני הייתה פסנתרנית מוכשרת, ואף הופיעה בקונצרטים כמה פעמים. בשנת 1964 מת אביה, ואחיה קונסטנטינוס השני, מלך יוון עלה לשלטון במקומו. בשנת 1969 התחתנה אחותה סופיה עם חואן קרלוס, נסיך ספרד, ובשנת 1974 הודח אחיה מתפקידו, ואיריני נאלצה לצאת לגלות יחד עם שאר בני משפחתה. בתחילה התגוררה איריני בהודו, אולם לאחר מות אמה בשנת 1981 היא עברה להתגורר לצד אחותה בספרד. בשנת 2018 היא ויתרה על אזרחותה היוונית, וקיבלה אזרחות ספרדית.

איריני מתה ב-15 בינואר 2026 בארמון סרסואלה, בגיל 83.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:ילידות 1942
קטגוריה:ילידי 1942
קטגוריה:נפטרות ב-2026
קטגוריה:נפטרים ב-2026
רי סול-ג'ו

**רי סול-ג'ו** (בקוריאנית: **리설주**; נולדה ב-28 בספטמבר 1989) היא הגברת הראשונה של קוריאה הצפונית ואשתו של מנהיג המדינה קים ג'ונג-און. מעט ידוע אודותיה וכל המידע עליה מגיע ממקורות זרים, ככל הנראה לה ולבעלה יש 4 ילדים משותפים והיא הופיעה לצידו במספר אירועים פומביים. באפריל 2018 דרגתה הועלתה מדרגת חברת מפלגה לדרגת "הגברת המכובדת הראשונה".

## ביוגרפיה
מעט מאוד ידוע על רי, מאחר שנשיא צפון קוריאה ומשפחת קים נוטה לשמור בדרך כלל על עמימות בנושאים הקשורים למשפחה, וישנו מעט מאוד מידע מאושר אודותיה.

### הופעות פומביות
בשנת 2012 הופיעה לצד קים במספר אירועים מתוקשרים, בהתחלה נחשד כי היא הזמרת היון סונג-וול אך בשלב מאוחר יותר אושרה זהותה על ידי מקורות צפון קוריאניים והסתבר כי מדובר למעשה באשתו של המנהיג.

ביולי 2012 הופיעה רי בשמלה שחורה קטנה באירוע גאלה, מראה שלא מאפיין בדרך כלל את נשות קוריאה הצפונית. פרשנים רבים פירשו את האירוע, בנוסף לשינויים נוספים שערך קים בשלטונו כשינוי מדיניות או כתעמולה תקשורתית.

בין השנים 2012 עד 2014 הופיעה רי בתקשורת הצפון קוריאנית מספר פעמים בודדות. במרץ 2018 הופיעה בתקשורת הסינית יחד עם בעלה בפגישה עם נשיא סין שי ג'ינפינג ורעייתו. במהלך הפסגה הבין-קוריאנית באפריל 2018 נצפתה בקרבתה של הגברת הראשונה של קוריאה הדרומית, קים ג'ונג סוק.

## דיווחים זרים
מאחר שהתקשורת הצפון קוריאנית שומרת באדיקות רבה על הפרטיות של משפחת השלטון, יש עיתונאים שאף דיווחו כי שמה אינו יותר משם בדוי כל הידוע על רי מגיע ממקורות זרים. שנת לידתה מוערכת בין השנים 1985 ל-1989 והיא ככל הנראה מגיעה מהאליטה השלטונית הבכירה בצפון קוריאה. נאמר כי לאחר שסיימה את לימודיי התיכון בפיונגיאנג נסעה ללמוד לימודי מוזיקה בסין. טוענים כי היא קרובת משפחה של רי פיונג צ'ול, אחד מיועציו של בעלה. מקורות אחרים טענו כי רי היא למעשה זמרת במקהלה צפון קוראנית אשר הופיעה במספר הופעות בחו"ל וכי השלטונות הצפון קוריאנים מנסים "למחוק את עברה כזמרת". מקורות אחרים טענו כי היא בעלת תואר שלישי מאוניברסיטת קים איל-סונג במדעים.

רי וקים ככל הנראה נישאו ב-2009 כתוצאה משידוך של אביו, ככל הנראה יש לזוג 3 ילדים שאחד מהם נולד ב-2012, שנת ה-100 להולדתו של קים איל-סונג, כך על פי דיווחיו של שחקן הכדורסל דניס רודמן, שביקר את קים באותה שנה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בני זוג של מנהיגי מדינות
קטגוריה:נשים צפון קוריאניות
קטגוריה:משפחת קים
קטגוריה:ילידות 1985
קלישי

**קְלִישִי** (בצרפתית: **Clichy**) היא קומונה בצרפת ופרבר של פריז, מצפון-מערב לעיר פריז. קלישי תחומה בין נהר הסן מצפון-מערב ובולוואר פריפריק (גבולה המוניציפלי של העיר פריז) מדרום-מזרח.

## היסטוריה
שם המקום מופיע בכתובים מן המאה השישית כאחוזת אציל גאלי ששמו בלטינית קלפיוס (Cleppius) ולפיכך נקראה *Clippiacum* (קליפיאקום) ובהמשך שובש השם ל-*Clichiacum* (קלישיאקום).

במאה השביעית היה המקום בירתו של המלך המרובינגי דגוברט הראשון. מן המאה ה-13 הוגדרה רמת קלישי כ-*garenne* כלומר פארק-ציד של אציל ושמה היה לפיכך Clichy-la-Garenne, שם שעדיין נמצא בשימוש בלתי רשמי. בעת המהפכה הצרפתית הוסרה הקונוטציה המעמדית של השם ונקבע שמו של המקום כ"קלישי הפטריוטית" (Clichy-la-Patriote). לאחר המהפכה הוסרו התוספות והשם נקבע ל"קלישי" ללא תוספות.

ב-1830 אוחדו מספר התיישבויות ברמת קלישי לקומונה בשם Batignolles-Monceau. בשנת 1860 נכללו רוב אדמות הקומונה במסגרת הרובע השבעה-עשר של פריז וסופחו לעיר כחלק מתוכנית אוסמן להתחדשות פריז. רוב החלקים שנותרו מחוץ לעיר מהווים את קלישי כיום, חלק אחר אוחד ב-1867 עם חלקים מניי-סיר-סן ליצירת הקומונה לוולואה-פרה (Levallois-Perret).

בקלישי נמצאים מטות של חברות רב-לאומיות כגון חברת הקוסמטיקה לוריאל, חברת הציוד המשרדי Bic והמטה הצרפתי של חברת סוני. כן ממוקם בה מטה רשת בתי הכלבו הצרפתית Monoprix.

## תחבורה
אוטובוסי RATP 74, 174 ו-274, קו 13 של הרכבת התחתית של פריז וקו C של ה-RER מקשרים את קלישי עם מרכז פריז והפרברים הסמוכים. RATP מפעילה גם את קו TUC הפנימי הסובב בפרבר. כן נמצאת בקלישי תחנת הרכבת Clichy-Levallois המשרתת את קווי הטווח הקצר והבינוני (Transilien) היוצאים מתחנת סן לאזאר בפריז לכיוון צפון-מערב.

## ערים תאומות
קלישי היא עיר תאומה של הערים:
* 
* 
* 
* 
* 
* , אנגליה
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:או-דה-סן: ערים
פרסי הקולנוע של גאנה

**פרסי הקולנוע של גאנה** (באנגלית: ***Ghana Movie Awards***) הם מספר פרסים המחולקים מדי שנה לזיהוי הצטיינות בתעשיית הקולנוע הגאנאית. טקס הפרסים הראשון נערך ב-25 בדצמבר 2010 במרכז הכנסים הבינלאומי אקרה (Accra International Conference Center). נכון לספטמבר 2018, הטקס לא נערך מאז שנת 2016.

## קטגוריות
להלן הקטגוריות השונות שבהן חולק הפרס בשנת 2015:

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסים קולנועיים
קטגוריה:קולנוע בגאנה
קטגוריה:פרסים גנאיים
ארמיית המשמר החמישית

**ארמיית המשמר החמישית** (ברוסית: **гвардейская армия я-5**) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
ארמיית המשמר החמישית הוקמה ב-5 במאי 1943 על בסיס יחידות של הארמייה ה-66 תוך הוספת מספר יחידות שכבר קבילו שם כבוד "משמר". ביולי 1943 ארמייה הוצבה בחזית וורונז' והחלה את השתתפותה בקרב קורסק. לאחר קרבות מגננה היא החלה במתקפת נגד לצד ארמיית המשמר המשוריינת החמישית ולקחה חלק פעיל בקרב פרוחורובקה.

בספטמבר 1943 היא הועברה לחזית האוקראינית השנייה ותוך קרבות שחררה את ערי פולטבה, קרמנצ'וג, עברה את נהר הדנייפר והתבססה על הגדה המערבית. במהלך שנת 1944 הארמייה המשיכה בקרבות באוקראינה הסובייטית. בסוף יוני 1944 היא עברה לעתודה. כבר ביולי 1944 היא רוכזה באזור טרנופול והשתתפה במבצע לבוב-סנדומייז'. במהלך פברואר-מרץ 1945 יחידות הארמייה השתתפו בקרבות סביב ברסלאו. לאחר סיום המשימה הם הועברו לשחרור דרזדן וצ'כוסלובקיה. מכוחות הנאצים.

ביולי 1946 הארמייה פורקה.

לאורך כל הזמן אלכסיי ז'אדוב היה מפקד הארמייה.

## קישורים חיצוניים

* ארמיית המשמר החמישית באתר samsv 

5
5
ארמייה 5
פלדצויגמייסטר

**פלדצויגמייסטר** הייתה דרגה צבאית היסטורית בחלק מהצבאות הגרמניים, בצבא האוסטרי ובצבא האוסטרו-הונגרי, במיוחד בשימוש ביחידות הארטילריה. הדרגה הייתה נפוצה במהלך המאות ה-16 או ה-17, אבל היא נותרה בשימוש גם בתחילת המאה ה-20 בחלק ממדינות אירופה. בצבא האימפריה ההבסבורגית, דרגת פלדצויגמייסטר הייתה שוות ערך ללוטננט גנרל.

## אטימולוגיה
המונח הוא גרמני, ומשמעו המילולי מתורגם ל"מפקד החימוש' או 'מפקד התותחים'. **פלד** פירושו לקרבי, כפי שהוא משמש גם בתואר הגרמני עבור גנרל-פלדמרשל, ו**צויג** מתייחס לתותחים בשימוש יחידות הארטילריה. בצרפתית הדרגה השווה לפלדצויגמייסטר הייתה *Grand maitre d'artillerie*, שהייתה בשימוש מתקופת פיליפ השישי, מלך צרפת.

## דרגה צבאית
במקור, הדרגות מעל פלדצויגמייסטר היו פלדהאופטמן וגנרל-פלדמרשל, והיא הייתה הדרגה השלישית החשובה ביותר בצבא. למרות שהביטוי היה נפוץ ביחידות הארטילריה הגרמנית, שימש התואר גם במיליציות האוסטרית, ההונגרית, והצרפתית. הדירוג של פלדצויגמייסטר היה שונה במדינות הגרמניות. באוסטריה-הונגריה, פלדצויגמייסטר הייתה אחת משלוש הדרגות של גנרל חיל.

בשנת 1898, משרד המלחמה של מלכות פרוסיה יצר את התפקיד של פלדצויגמייסטר אשר היה שווה למפקד דיוויזיה. הפלדצויגמייסטר היה אחראי על אספקת נשק, תחמושת וכוח אדם.

בבוואריה משנת 1906, הפיקוח על כלי הנשק הופקד בידי מחלקת הפלדצויגמייסטר.

## הצבא האוסטרו-הונגרי
ממוזער|דרגת פלדצויגמייסטר בצבא האוסטרו-הונגרי (שוות ערך לגנרל חיל הרגלים ולגנרל חיל הפרשים)
בצבא האוסטרו-הונגרי, ל-**Feldzeugmeister** (בהונגרית: **Táborszernagy**) הייתה משמעות שונה. במהלך המלחמות הנפוליאוניות, פלדצויגמייסטר החזיק בדרגה מעל פלדמרשל-לוטננט והיה ממש מתחת לפילדמרשל. הדרגה הייתה מקבילה בערך לדרגת גנרל. פלדצויגמייסטר היה שווה ערך לגנרל חיל הרגלים וגנרל חיל הפרשים. הדרגה נשארה השנייה בחשיבותה בצבא האוסטרי עד ליצירת דרגת גנרל-אוברסט בשנת 1915.
בתחילה ניתנה הדרגה לגנרלים ביחידות הרגלים והארטילריה, בעוד ביחידות חיל פרשים ניתנה דרגת גנרל חיל הפרשים, אולם משנת 1908 ואילך ניתנה דרגת פלדצויגמייסטר רק לגנרלים מיחידות ארטילריה בלבד.

## קישורים חיצוניים
* רשימת הגנרלים האוסטרים
* הגנרלים האוסטרים 1792-1815

## הערות שוליים

קטגוריה:דרגות גנרל
קטגוריה:דרגות צבאיות באוסטריה
ארמיית ההלם החמישית

**ארמיית ההלם החמישית** (ברוסית: **ударная армия я-5**) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
היחידה הוקמה ב-9 בדצמבר 1942 על בסיס ארמיית העתודה ה-10 ותגבורה ביחידות נוספות. בדצמבר 1942 היא שולבה בחזית סטלינגרד והחלה בלחימה בקרב סטלינגרד. בשנת 1943 הארמייה שולבה בכוחות של החזית האוקראינית הרביעית והשתתפה במתקפה לכיוון רוסטוב על הדון ושחרור דונבס ומליטופול.

בשנת 1943 ארמיית ההלם החמישית שולבה בחזית האוקראינית השלישית והשתתפה בלחימה לשחרור החלק המערבי של אוקראינה הסובייטית ומבצע יאשי-קישינב. בתחילת ספטמבר 1944 היא עברה לעתודה. ב-30 באוקטובר הארמייה שולבה במבצע ויסלה-אודר ובהמשך בקרב ברלין.

לאחר סיום הלחימה, לזמן קצר היא הוצבה בשטח גרמניה ופורקה בדצמבר 1946.

## מפקדים
* מרקיאן פופוב (דצמבר 1942)
* ויאצ'סלב צבטייב (דצמבר 1942 - מאי 1944)
* ניקולאי ברזרין (מאי 1944 - יוני 1945)
* אלכסנדר גורבטוב  (יוני 1945 - דצמבר 1946)

## קישורים חיצוניים
* ארמיית ההלם החמישית באתר samsv 

5
קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
5
משל המטבע שאבד

[שמאל|ממוזער|454x454 פיקסלים|במשל הזה, אישה מטאטאת את ביתה האפל, בחיפוש אחר מטבע שאבד (תחריט של [ג'ון אוורט מיליי).]]
**משל המטבע שאבד** הוא אחד ממשלי ישו, המופיע בבשורת לוקס ט"ו 10-8. במשל זה, אישה אחת מחפשת אחר מטבע שאבד לה, היא מוצאת אותו ושמחה על כך מאוד. המשל שייך לטרילוגיית המשלים על הגאולה שסיפר ישו לאחר שהפרושים והסופרים האשימו אותו על כך שהוא מוכן לקבל "חוטאים" ועל כך שהשתתף בסעודתם. שני משלים האחרים בטרילוגיה הם משל הכבש האובד ומשל הבן הסורר או משל הבן האובד.

## סיפור המשל
ממוזער|דרכמה פרסית מהמאה הראשונה לסה"נכפי שצוין במשל בלוקס ט"ו, אישה בעלת עשר מטבעות כסף (drachmae יוונית) מאבדת מטבע אחת מתוכן. היא מדליקה מנורת שמן ומטאטאת את ביתה עד שהיא מוצאת אותה, והיא שמחה על כך:

## פרשנות
אחת הפרשנויות מנסה להסביר כי בהוראה "חסרה מטבע כסף אחת" המטבעות מייצגות את 10 הדיברות אשר מסכמות את תרי"ג (613) המצוות בתורה. אחת המצוות (שמירת השבת) אבדה. וכאשר נמצאה המצווה מחדש (או ליתר דיוק, התגלתה מחדש) היא הוכרזה כעומדת לעד. החוזר בתשובה, ישמח על כך שהוא מסוגל להמשיך ולפאר את שם אלוהים.

אף כי הנצרות **אבדה** (ונכון יותר, בכוונת מכוון לנתק עצמה מהמקור היהודי) את מצוות השבת, פירוש זה נראה מאוד לא סביר, שכן המשל מציין בסוף הפסוק, (לוקס י' 15), "שתִּהְיֶה שִׂמְחָה לִפְנֵי מַלְאֲכֵי אֱלֹהִים **עַל־חוֹטֵא** אֶחָד אֲשֶׁר־שָׁב מֵחַטָּאתוֹ׃", כמו במשלים המופיעים לפני ואחרי משל זה (משל הכבש האובד, ומשל הבן האובד בהתאמה), לכן המשל עוסק באנשים אובדים ולא במצוות אובדות.

ג'ואל ב' גרין מציין כי האישה המתוארת היא איכרה עניה. עשר מטבעות הכסף, תואמים לעשרה ימי שכר, "סביר שהם מייצגים את החיסכון המשפחתי". המטבעות עשויות לייצג גם הנדוניה של אותה האישה שנענדות כקישוט. שתי התאוריות הנ"ל מתקבלות על הדעת. וזה גם מסביר את הדחיפות של האישה בחיפוש, ואת מידת השמחה שלה כאשר המטבע החסרה נמצאה.

כשם שמשל עשר העלמות הוא משל על נשים אשר מופיע מיד אחריו, הוא מצביע על נושא זהה, כמו במשל קודם על גברים. ביוונית, כמו בעברית, כשהיא מזמינה את "חברותיה ושכנותיה" ברור שמדובר בנשים (בניגוד לאנגלית, שם המגדר אינו משתמע מידית).

גרין מציין כי הזמנתן של "חברותיה ושכנותיה" עשוי לשקף הזמנה לארוחה חגיגית, אשר מזכירה את הארוחות בהן השתתף ישו, כאשר הוא הואשם בהשתתפות בסעודת יחד עם "החוטאים". פעילותה השקדנית של האישה בחיפוש, עשויה לסמל גם את ישו עצמו, או לחלופין פעילות של אלוהים. שמחת המלאכים בהקשר זה מובנת לכן כשמחה משותפת שלהם יחד עם אלוהים.

## תיאורים באמנות
המשל זה מתואר על ידי מספר אמנים, כולל ג'ון אוורט מיליי, יאן לאוקן, ג'יימס טיסו ודומניקו פטי.

## ראו גם
*משלי ישו
*משל הבן האובד
*משל הכבש האובד
*דרכמה

## קישורים חיצוניים

* אמנות המקרא WWW: המטבע שאבד

## הערות שוליים

קטגוריה:משלים בנצרות

קטגוריה:הברית החדשה
קטגוריה:ישו