open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מלכודת פתאים (נובלה)

**מלכודת פתאים** (באנגלית: **Sucker Bait**) היא נובלת מדע בדיוני קצרה מאת אייזק אסימוב. הנובלה הופיעה לראשונה בגליונות פברואר ומרץ 1954 של Astounding Science Fiction, ותורגמה לעברית בשנת 1980 בספר כדרך בני מאדים. זוהי הנובלה הארוכה ביותר של אסימוב.

## הרקע לסיפור
בשנת 1953 ניגש אסימוב אל העורך פלטשר פראט, העורך של Twayne Press, עם ההצעה הבאה: מדען ימציא כוכב לכת, ולאחר מכן אסימוב, פול אנדרסון ו-וירג'יניה קיד יכתבו סיפורים המתרחשים בעולם הזה. לאחר מכן יוציאו את שלוש הנובלות בספר, יחד עם מאמר מאת המדען שיצר את הכוכב. שיטה זה, שפראט קרא לה "Twayne Triplet", כבר נוסתה בספר The Petrified Planet בשנת 1952.

התרחיש שנוצר היה של מערכת כוכב כפול, הנמצאת בתוך צביר הכוכבים הרקולס, עם כוכב לכת דמוי ארץ בשם טרוס (או, בשם חיבה, ג'וניור) הממוקם באחת מנקודת לגראנז' של המערכת. המשלחת הקודמת לטרוס סבלה מאסון מסתורי, ומשלחת שנייה יצאה אל טרוס כדי לברר האם הוא מתאים לחיים, ומה קרה למשלחת הראשונה.

אסימוב כתב את הסיפור הקצר שלו, ולאחר מכן אנדרסון כתב סיפור בשם שאלה ותשובה (Question and Answer), אבל קיד לא סיימה לכתוב את הסיפור שלה, והספר מעולם לא יצא לאור. אסימוב צפה שדבר כזה יקרה, וסידר את העניינים כך שזכויות היוצרים על הסיפור יהיו שלו. הוא מכר את הסיפור למגזין Astounding Magazine, שאחרי כמה חודשים פרסם גם את הסיפור שאלה ותשובה.

## תקציר העלילה
הסיפור מספר על החללית ג'ורג ג'. גרונדי, או G המשולש, אשר נחכרה על ידי קונפדרציית העולמות כדי לחקור את ג'וניור. על החללית נמצא מארק אנונצ'יו בן העשרים המשרת בשרות המנמוני, אשר הוכשר מגיל חמש לשנן ולקשר בין כמויות עצומות של מידע.

מאה שנה קודם לכן ניסיון ליישובו של ג'וניור נכשל. זאת משום שאחרי כמעט שנתיים על הכוכב כל 1,337 המתיישבים מתו מסיבות לא ידועות. משימתם של המדענים ואנונצ'יו על G המשולש היא לגלות מה הרג את אותם המתיישבים. במשך השבועיים הראשונים על הכוכב כולם נשארים על החללית בעודם אוספים מידע. לאחר שרודריגז, המיקרוביולוג של המשלחת, מצהיר כי צורות החיים המקומיות לא יכולות לגרום למחלות, שישה מדענים, יחד עם אנונצ'יו, יוצאים אל האתר המקורי של המשלחת.

היחסים בין המדענים לאנונצ'יו מתדרדרים במהירות. מצד אחד, מנומונים נוטים להיות מתבודדים מטבעם, וההכשרה שלהם מגבירה את התכונה הזאת. המדענים, מצד שני, כמו מומחים אחרים מתנהגים בבוז כלפי אנשים שהם לא מומחים, כמו אנונצ'יו. כאשר אנונצ'יו שואל את רוגריגז איך הוא הגיע למסקנה מסוימת, רוגדריגז מתייחס אל הבקשה כעלבון אישי ומסרב לענות. שאר המדענים מעליבים את אנונצ'יו בדרכים שונות.

כאשר אנונצ'יו מבין בסופו של דבר כי מה שהרג את המתיישבים הוא ריכוז גבוה של בריליום באוויר של ג'וניור, וכי הם צריכים לעזוב את הכוכב מיד, הוא לא סומך על המדענים שיאמינו לו. לכן, הוא חוזר אל הספינה ומשכנע את הצוות של הספינה למרוד ולצאת מהכוכב. הצוות רוצה לעזוב מיד אך הקפטן של הספינה מצליח לשכנע את הצוות לעצור באתר המושבה ולאסוף את המדענים. כאשר אנונצ'יו מועמד לדין על גרימת מרד, הוא מסביר את מעשיו ומזוכה, והספינה יוצאת בדרכה לכדור הארץ כדי לחפש טיפול רפואי לאנשים עבור הרעלת בריליום.

כמו בסיפורים קצרים אחרים של אסימוב, כגון העבר המת ומקצוע, התמה של הסיפור הוא הסכנה בהתמחות יתר. רק אנונצ'יו, בעל הידע הכללי הרחב, מצליח לעשות את הקישורים בין העובדות שאינן קשורות לכאורה, ופותר את התעלומה של המתיישבים המקוריים, וכך מציל את הצוות והנוסעים של G המשולש מאותו הגורל.

קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1952
טרוויס פטרסון

**טרוויס ג'יימס פטרסון** (באנגלית: **Travis James Peterson** נולד ב-18 במאי 1985) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. גובהו 2.08 מטר. שיחק בעמדת הפאוור פורוורד ובעמדת הסנטר. על-אף גובהו, פטרסון נחשב לקלע טוב מחוץ לקשת השלוש, בניגוד למרבית שחקני הפנים ובהתאם תופקד פעמים רבות כ-"Stretch Four", פאוור-פורוורד שעומד על קשת השלוש ומרווח את המשחק.

## קריירה כשחקן
פטרסון נולד במדינת אריזונה בארצות-הברית.

בתחילת דרכו שיחק באוניברסיטת סמפורד. בשנתו השנייה העמיד ממוצעים של 11.2 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים ב-29 דקות משחק. בעונתו השלישית קלע 11.3 נקודות והוריד 5 ריבאונדים בממוצע, ב-32.4 דקות משחק, ובעונתו הרביעית והאחרונה עלה ל-13.2 נקודות בממוצע.

בעונתו הראשונה באירופה שיחק פטרסון ברילסקי ספורטיסט הבולגרית, בה העמיד ממוצעים גבוהים של 13.2 נקודות בעונתו הראשונה ו-16.5 נקודות בשנייה. ואחר שנתיים עבר לאקדמיק סופיה, שם שיחק במשך עונה אחת והעמיד ממוצעים דומים.

תחנתו הבאה של פטרסון הייתה פרוסטיוב הצ'כית, שאחריה עבר להוברלה מהליגה האוקראינית. באמצע עונת 2013–2014 עבר לאוברדוירו מליגת העל הספרדית, בה בלט פחות מבקבוצותיו הקודמות (9.5 נקודות בממוצע ל-12 משחקים), וסיים איתה במקום ה-12 בליגה.

בתום העונה חתם בסראטוב הרוסית, המשחקת גם ביורוקאפ. באווטודור הפך פטרסון לשחקן משמעותי, ובעונת 2015–2016 ביורוקאפ העמיד ממוצעים של למעלה מ-18 נקודות ו-6.5 ריבאונדים למשחק, כאשר בתצוגת השיא שלו קלע 29 נקודות.

במאי 2016 הצטרף אל ולנסיה הספרדית כסיוע לפלייאוף. כאשר הודחה הקבוצה בחצי הגמר, הפך לשחקן חופשי.

לקראת עונת 2016–2017 חתם לשנתיים בהפועל ירושלים מליגת העל, המתמודדת אף היא ביורוקאפ.

ב-1 באוגוסט חתם פטרסון לעונה עם אופציה לעונה נוספת בריטאס וילנה.
ב-29 בספטמבר 2018 הודיע פטרסון על פרישה ממשחק פעיל בגיל 33.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אריזונה
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני ולנסיה
קטגוריה:כדורסלני אוברדוירו
קטגוריה:כדורסלני אבטודור סראטוב
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני ריטאס וילנה
קטגוריה:כדורסלני אקדמיק סופיה
קטגוריה:אריזונה: כדורסלנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סמפורד
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
Xenia

**Xenia** (בעברית: זניה) היא תוכנת אמולציה חופשית ובעלת קוד פתוח ל-Windows וללינוקס המשוחררת תחת רישיון BSD החדש ומאפשרת הרצת משחקי וידאו של קונסולת המשחקים Xbox 360 במחשב האישי.

## פיתוח
במרץ 2014, בן וניק, מפתח התוכנה, שחרר סרטון הוכחת היתכנות שמראה את התוכנה מריצה את המשחק Frogger 2, משחק וידאו בקטגוריית ה-Xbox Live Arcade אשר שוחרר ב-2008. הסרטון סימן את ההרצה הראשונית המוצלחת של משחק וידאו מסחרי באימולטור. פיתוח התוכנה נע בקצב איטי, שכן הרצת Forgger 2 אופשרה רק לאחר 4 שנות פיתוח.

סרטון חדש שעלה במרץ 2015 הראה את המשחק A-Train HX רץ באימולטור במהירות מלאה ומרונדר בגראפיקת תלת מימד מלאה, שנה לאחר הסרטון של Frogger 2, דבר המרמז כי הפיתוח החל להאיץ.

נכון לפברואר 2025, התוכנה מסוגלת להריץ כ-311 משחקים של Xbox 360 באופן טוב יחסית, למעלה מ-1,058 משחקים אשר מסוגלים לרוץ אך לא באופן מלא (חלקם עם בעיות גרפיות ובאגים) וכ-349 משחקים אשר נבדקו ולא פועלים כלל/לא מאפשרים משחק.

כברירת מחדל, התוכנה מוגדרת לעבוד עם ממשק תכנות היישומים DirectX 12, אך תומכת גם ב-Vulkan.

## קישורים חיצוניים

* 

* קוד המקור של הפרויקט באתר GitHub 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנות אמולציה לפלטפורמות משחקי וידאו
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2013
זבובים (סיפור קצר)

**זבובים** (באנגלית: **Flies**) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון יוני 1953 של Magazine of Fantasy and Science Fiction, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר אין איש פה, פרט..., ושוב בשנת 2010 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 2.

הכותרת המקורית של אסימוב לסיפור הייתה **"[[המלך ליר]], [[מערכה (תיאטרון)|מערכה]] רביעית, תמונה ראשונה, שורה 36-37"**, בהתייחסו לציטוט של שייקספיר "האדם ביד האלים כזבוב ביד הילד". אנתוני באוצ'ר, העורך של המגזין, הציע לאסימוב לבחור כותרת ברורה יותר, ולבסוף הכותרת נקבעה כ"זבובים".

## עלילה
קבוצה של סטודנטים לשעבר נפגשים בכנס עשרים שנה לסיום לימודיהם ודנים בהישגיהם. אחד מהסטודנטים לשעבר, עכשיו מומחה להתנהגות בעלי חיים, מתענה בגלל היכולות שלו "לקרוא" את מחשבותיהם של חבריו על ידי המחוות הקטנות שלהם וההתכווצויות שרירים שלהם. הוא מבטא את מחשבותיו על חייו ועל מחקרו, בעוד אחד מחבריו, כימאי החוקר חומרי הדברה, נילחם בזבובים הגודשים אותו בלי הרף. המומחה לבעלי חיים חקר במשך שנים רבות את ההשערה שלו שלבעלי חיים יש אלים ואמונות דתיות, והוא מאמין שהזבובים גודשים את חברו הכימאי מאחר שהם מאמינים בו כאל.

קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1953
שמואל הרמתי

**שמואל הרמתי (שלזינגר)** (כ"ה בתשרי תרנ"ו אוקטובר 1895 - ט' בכסלו תש"ח נובמבר 1947) היה ממייסדי הפועל המזרחי.

שמואל נולד בשנת 1895 בסוסנוביץ פולין למנחם מנדל שלזינגר וחנה לבית בלומנטל. גדל והתחנך אצל מורים פרטיים (בהם חיים נחמן ביאליק), מוסדות חינוך יהודיים וכלליים, בהם בית ספר למוזיקה.

עוד בצעירותו התמסר שלזינגר לרעיון הציוני והיה מרצה בפני חבריו לגימנסיה על הציונות והספרות העברית והצטרף לתנועת המזרחי.
בשנת 1920 עלה לארץ והצטרף לסוללי כביש חיפה-ג'ידה (כביש 75), שלזינגר לא מצא את מקומו בין הפועלים החילונים ועלה ירושלימה ועוד באותה שנה היה מועמד בבחירות לצירי המזרחי לכנסייה הציונית.

יחד עם הרב ישעיהו שפירא, הקים "גדוד עבודה" דתי. בין עבודותיו - ניקוי ושיפוץ בריכות שלמה בשנת 1924.

בשנת 1921 הקים את לשכת הפועלים הדתיים בירושלים ובשנה שלאחר מכן היה מראשוני המצטרפים לפועל המזרחי.

בשנת 1922 התגייס להגנה ולמשטרת המנדט ועם יצירתה, צורף למשטרת היישובים העבריים. הרמתי, שהיה כנר מוכשר, היה מראשוני תזמורת המשטרה ויחד עם שאר התזמורת, הופקד על ביטחון הרובע היהודי בעת המרד הערבי הגדול.

ילדיו הם חנה ליון ז"ל, שלמה הרמתי ז"ל, אמנון הרמתי ז"ל וזמירה גולד.

## לקריאה נוספת
*שמואל הרמתי, "בימים הראשונים", **ספר הציונות הדתית – עיונים, מאמרים, רשימות, תעודות** (עורכים: יצחק רפאל ושלמה זלמן שרגאי), כרך שני, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ז, עמ' 203-187
*בנימין דגיאלי (פישל), "מסוסנוביץ לתל אביב - זכרונות, אישים, שואה וגבורה", בתוך: **ספר סוסנוביץ והסביבה בזגלמביה** (עורך: מאיר שמעון גשורי), כרך שני, תל אביב, תשל"ד, עמ' 503
*יצחק גולדשלאג, "הרמתי (שלזינגר) שמואל", בתוך: יצחק רפאל (עורך), **[[אנציקלופדיה של הציונות הדתית]]** כרך ב, מוסד הרב קוק, ירושלים, תש"ך, עמ' 134

## קישורים חיצוניים
*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:ציונות דתית: אישים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1947
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
יעקב איזנשר

250px|ממוזער|שמאל|לוחית זיכרון ליעקב איזנשר בתל אביב
**יעקב איזנשר** (נכתב לעיתים "אייזנשר"; 5 בינואר 1896 – 14 במאי 1980) היה צייר ישראלי.

## ביוגרפיה
יעקב איזנשר נולד בשנת 1896 בצ'רנוביץ, בוקובינה, אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית, לישראל ולאוגוסטינה לבית קרבר. בנעוריו למד ב"בית הספר למקצועות האמנות" בווינה.

בשנת 1914 גויס לצבא ונשלח לחזית הרוסית בגליציה. בשנת 1915 נשלח ללחום במורדות האלפים, שם נפל בשבי הצבא האיטלקי. עד לסוף מלחמת העולם הראשונה שהה איזנשר במחנה שבויים במון-סני, שם הרבה לצייר. בתום המלחמה שב לצ'רנוביץ והתפרנס מצילום. באותה תקופה זו יצר ציור בשמן לצד חיתוכי עץ. בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 היגר לפריז, צרפת. שם, נחשף לאמנות הקוביסטית. בשנת 1935 עלה לארץ ישראל. בשנת 1952 החל ללמד אמנות ב"בצלאל".
יצירתו המוקדמת נושאת אופי רישומי. הוא הרבה ליצור בטכניקה של חיתוך עץ דיוקנאות ותיאורי דמויות וטיפוסים בסגנון אקספרסיבי בהשפעת האקספרסיוניזם הגרמני. בשנות החמישים ואילך יצר ציורי שמן רבים ובהם תיאורי נוף ובתים בסגנון המושפע מן הקוביזם. בין יצירותיו הידועות קבוצת הציורים "שער" (1969) והציור "ליל כ"ט בנובמבר" מאוסף הכנסת.

אוסף מעזבונו הכולל מכתבים ותצלומים נמצא באוסף מרכז המידע לאמנות ישראלית במוזיאון ישראל, ירושלים.

עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב סמולנסקין 12.

## פרסים והכרה
* 1947 - פרס דיזנגוף לציור ופיסול, עיריית תל אביב-יפו
* 1953 - השתתף סאו פאולו הביאנלה
* 1957 - השתתף ונציה הביאנלה
* 1958 - פרס קרן חיפה לאמן בוגר, עיריית חיפה.

## השכלה
* בית הספר למקצועות האמנות, וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית.

## הוראה
* 1952-67 בצלאל, האקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים.

## תערוכות
* 1927 - המוזיאון העירוני, צ'רנוביץ
* 1929 - Hasefer, גלריה בוקרשט
* 1935 - "Le Balcon" גלריה, פריז, צרפת
* 1944 - גלריה כץ, תל אביב
* 1950 - בית האמנים, ירושלים
* 1954 - מוזיאון תל אביב לאמנות
* 1955 - מקרא סטודיו גלריה, תל אביב
* 1957 - המוזיאון הלאומי, בצלאל, ירושלים, ישראל
* 1960 - בטוח Zevi, רמת גן, ישראל
* 1964 - מוזיאון תל אביב, בית דיזנגוף
* 1965 - יד Lebanim, Rechovoth, ישראל
* 1970 - בית האמנים, תל אביב
* 1974 - גלריה רוזנפלד, תל אביב
* 1979 - גלריה רוזנפלד, תל אביב.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס דיזנגוף
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980
אל הדור הרביעי

**אל הדור הרביעי** (באנגלית: **Unto the Fourth Generation**) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה ב-, בגיליון אפריל 1959 של המגזין.

הסיפור הופיע בעברית בספר אין איש פה, פרט... (1980), בתרגומו של אדם שרתיאל. הסיפור תורגם שוב, הפעם בידי רמי שלהבת, והופיע בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 2 (2010).
## עלילה
הסיפור עוסק בסמואל מרטן, מנהל זוטר ומלא חששות בן 23 שנמצא בדרכו לפגישה עם לקוח פוטנציאלי. כאשר מרטן רואה טנדר עם הכיתוב "פ' ליוקוביץ ובניו, סוחר בדים בזיל הזול", הוא משנה במוחו את השם ל**לבקוביץ**', ותוהה לעצמו מדוע. בכל פעם שהוא רואה גרסה של השם, הוא הופך ליותר ויותר מרוכז בו. הפגישה העסקית הולכת מדחי אל דחי, ולאחריה הוא משוטט ברחובות העיר ניו יורק, כשהוא עוקב אחרי שובל של ליפקוביץ', לפקוביצ'י ולבקוב. הוא מגיע לסנטרל פארק, ושם הוא מוצא איש זקן בבגדים מיושנים יושב על ספסל בפארק.

הזקן הוא  לבקוביץ'. פיניאס נמצא על ערש דווי. עשרות שנים קודם לכן. ברוסיה הצארית, אשתו ובניו מתו. בתו לאה היגרה לאמריקה עם בעלה, והוא נשאר לבד. הוא התפלל למצוא את הצאצא של לאה, וכעת – תפילתו נענתה: פיניאס הוא סבא רבא רבא של מרטן; מרטן הוא בן של בת של בת של לאה, והוא הבן הראשון שנולד למשפחתה. מרטן מבקש את ברכתו של פיניאס, והוא מעניק לו אותה ומוסיף: "כעת אלך לנוח על משכבי בשלום עם אבותי, בני".

הזמן חוזר לאחור. מרטן כעת בדרכו לפגישה העסקית, והוא חופשי מדאגות, משום שהוא יודע בצורה כלשהי שהכול יהיה בסדר.

## הרקע לסיפור
ב-23 באוקטובר 1958 אסימוב אכל ארוחת צהריים עם עורך המגזין בזמנו, רוברט פ' מילס, אשר העיר כי הוא ראה לאחרונה את השם לפקוביץ' מספר פעמים, כל פעם עם איות שונה, והוא שאל את אסימוב אם הוא יוכל לכתוב סיפור על זה.

כאשר הסיפור הופיע לראשונה במגזין, מרטן עבר את החוויה בלי להיות מושפע ממנה כלל. לאחר שהסיפור פורסם, אסימוב אכל ארוחת ערב עם מילס. הוא שוחח עם ג'נט ג'פסון, אותה הוא פגש זה עתה, כאשר מילס שאל אותה מה דעתה על הסיפור. ג'נט אמרה שהסיפור פגום, משם שמרטין לא הושפע מפגישתו עם פיניאס. אסימוב החליט שג'נט צודקת, וכאשר הוא כלל את הסיפור בספר "אין איש פה, פרט..." הוא שינה את הסוף כך שמרטין נשאר עם תחושה של נחת. אסימוב וג'נט שמרו על קשר וארבע-עשרה שנים אחרי הארוחה הזו הם התחתנו.

אסימוב, יהודי בעצמו, ציין כי זהו הסיפור היהודי היחיד שהוא אי פעם כתב. הסיפור נכלל בקובץ Wandering Stars, שהוא אנתולוגיה של סיפורי מדע בדיוני יהודיים.

מקור השם  (וגרסאותיו הרבות) הוא נגזרת מהשם Lew, כלומר בן של אריה.

קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1959
אנדרטת בית הכנסת בלייפציג

**אנדרטת בית הכנסת בלייפציג** נמצאת במקום שעמד בית הכנסת הגדול של לייפציג.
## היסטוריה
ב-1933, עם עליית הנאצים, הגדירו מעל ל-11,000 מתושבי העיר את עצמם כיהודים. בשואה הושמדה כל הקהילה.

בית הכנסת נבנה בשנת 1855 והיה גדול ומפואר. נשרף ונהרס כליל בליל הבדולח ב-1938 והקהילה היהודית נאלצה לשאת בהוצאות.

ב-1966, בתקופת השלטון הקומוניסטי, הוקם במקום עמוד זיכרון מאבן ליהודי לייפציג ובו כתובות בעברית ובגרמנית. הכתובת בעברית: "**בעיר לייפציג נפלו לקרבן 14,000 יהודים מטרור הפשיסתי**".

לאחר איחוד גרמניה הוחלט להקים במקום אתר זיכרון יותר מרשים. האתר נחנך ב-24 ביוני 2001. במרכזו 140 כיסאות ריקים מברונזה המחכים ליהודים שישבו עליהם בבית הכנסת אך הם לא יחזרו עוד.

על קיר הזיכרון יש כתובות הסבר על שריפת בית הכנסת ושואת יהודי לייפציג בעברית, גרמנית ואנגלית.

## גלריה

File:Synagogue Memorial (Leipzig) (2).jpg|כתובת בעברית על עמוד הזיכרון
File:Synagogue Memorial (Leipzig).jpg|כתובת זיכרון על הרס בית הכנסת בליל הבדולח
File:Synagogue Memorial (Leipzig) (1).jpg|כתובת זיכרון על שואת יהודי לייפציג
File:Synagogue Memorial (Leipzig) (7).jpg|מראה כללי של אתר הזיכרון ליהודי לייפציג


## ראו גם
* בית הכנסת של לייפציג

## קישורים חיצוניים

* האנדרטה היהודית בבית הכנסת השרוף , באתר "מלון".
קטגוריה:לייפציג: מבנים
קטגוריה:גרמניה: אנדרטאות להנצחת השואה
קטגוריה:יהדות גרמניה
מה אם...

**מה אם...** (באנגלית: **—What If**) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון קיץ 1952 של Fantastic, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר אין איש פה, פרט... תחת השם **"והיה אם..."**, ושוב בשנת 2010 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 2. הסיפור נכתב בהשראת אשתו של אסימוב, שאתגרה אותו שיכתוב סיפור, שמבוסס על נסיעה שהם נסעו ברכבת לניו יורק.

## עלילה
זוג הנשוי כבר חמש שנים נוסע מבוסטון לניו יורק כדי לחגוג את חמש שנות נישואיהם. הם פוגשים ברכבת אדם שקט ומסתורי הידוע בשם מר אִם, אשר מציג להם מכשיר נייד קטן דמוי טלוויזיה בגודל של 15 ס"מ על 24 ס"מ.

בעזרת המכשיר מראה מר אִם לזוג סצנות מחייהם הקודמים, ומה היה קורה אילו דבר קטן מהאירועים האלה היה מתרחש באופן שונה.

בסופו של דבר הם מגלים כי גם עם השינויים שמר אִם הראה להם, בסופו של דבר הם היו מתחתנים בכל זאת ונוסעים ברכבת הזאת לחופשה בניו יורק.

## מוטיבים דומים בספרות
הרעיון של שינויים גדולים במציאות בעקבות שינויים קטנים מתרחש גם בספר קץ כלזמן ובסיפור הקצר איית את שמי באות ס' שנכתבו גם הם בידי אסימוב.

בסדרת האנימציה פיוצ'רמה עשו שימוש בתמה וברעיון של הסיפור בשני פרקים ("Anthology of Interest" ו-"Anthology of Interest II"). שם פרופסור פארנסוורת' מציג מכונת "מה אם..." הדומה למכונה של מר אם בסיפור.

רעיון דומה התרחש גם באפיזודה "פנה שמאלה" ("Turn Left"), אפיזודה של 4 פרקים בסדרת הטלוויזיה דוקטור הו.

ניל גיימן כתב סיפור קצר בשם "The Wedding Present" כהקדמה לספר עשן ומראות. בסיפור הזה, זוג מקבל כמתנת חתונה ערמה של גליונות נייר המתארים מה היה יכול לקרות במהלך חייהם אם יוכנסו בהם שינויים מסוימים.

סדרת האנימציה "מה אם" מבית היקום הקולנועי של מארוול, מציגה בכל פרק עלילה לפיה גיבור או גיבורת על סוטים מהמסלול שהוצג בסרטי הייקום הקולנועי ובמקום זאת מתפתחים לישות אחרות, חלקן טובות וחלקן מרושעות.

## ראו גם
* דלתות מסתובבות
* ראן לולה ראן

קטגוריה:יצירות משנת 1952
קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:עלילות מתפצלות בתרבות ובאמנות
סופווית' טריפליין

[250px|ממוזער|שמאל|שורת מטוסי טרייפליין של טייסת 1 של [שירות האוויר של הצי המלכותי בצרפת]]
**סופווית' טריפליין** (באנגלית: **Sopwith Triplane**) היה מטוס קרב תלת-כנפי בריטי ששירת בסוף מלחמת העולם הראשונה ויוצר על ידי סופווית' אוויאיישן קומפני.

## ייצור ושירות
בשנת 1916 תכנן המהנדס הרברט סמית את הטריפליין, עם שלוש כנפיים דקות במדרוג זו מעל זו, ובכך ביקש לעלות אפילו על הסופווית' פאפ בתכונות הנסיקה וכושר התמרון, אולם הצלחתו הייתה חלקית, והמטוס החדש נסק מהר יותר מכל כלי טיס אחר.

כמעט כל מטוסי הטריפליין נכנסו לשירות בזרוע האווירית של הצי הבריטי, והוכיחו את עליונותם על פני הרוב המכריע של המטוסים הגרמניים. ידוע למשל על מקרה שבו התכתשו 13 מטוסי טריפליין עם 15 מטוסים גרמניים, והפילו חמישה מטוסים ללא כל אבדה לעצמם. בין מאי ליולי 1917 הפילו הטייסים הקנדיים של ה"גף השחור" של טייסת 10 87 מטוסים גרמניים..

## מפעילות
*
*
*
*
*

## לקריאה נוספת
* יהודה עופר, "**ספר המטוסים**", הוצאת משרד הביטחון, 1982, עמ' 33-32

## קישורים חיצוניים

* סופווית' טריפליין, היסטוריית התעופה - בריטניה

## הערות שוליים

קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת בריטניה
קטגוריה:מטוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אמצעי לחימה בריטיים במלחמת העולם הראשונה
מאיר פרימן

הרב **מאיר פרימן** (נולד ב-31 בינואר 1965) הוא דיין בבית הדין הרבני הגדול. שימש כראש "כולל עיון" בישיבת מרכז הרב.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים למרדכי פרימן, מוותיקי הקריינים בקול ישראל, עורך ומגיש תוכניות רדיו וטלוויזיה, ולרחל. גדל כבן יחידי עם עוד שתי אחיות. צאצא של משה יפה, שעלה לארץ ישראל בשנות ה-90 של המאה ה-18 והתיישב בחברון בהוראת "האדמו"ר הזקן" של חב"ד, רבי שניאור זלמן מלאדי, בעל התניא, והיה שליח דרבנן של אותו אדמו"ר לחיפוש אחר עשרת השבטים במזרח הרחוק. הרב פרימן הוא דור שמיני לילידי ישראל, ודור רביעי בירושלים.

למד בישיבת נתיב מאיר ולאחריה בישיבת מרכז הרב והיה לאחד מתלמידיו הקרובים של הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא. הוסמך לרבנות ולדיינות. במשך מספר שנים בודדות שימש כר"מ בישיבת מרכז הרב ולימד בעיקר גמרא בעיון. בנובמבר 2002 התמנה לכהן כדיין, וכיהן במקביל כדיין בבתי הדין בחיפה, בתל אביב ובאריאל. באוקטובר 2015 התמנה לכהן כאב בית הדין בבית הדין הרבני בתל אביב. ובשנת תש"פ התמנה לכהן כאב"ד בבית הדין הרבני בירושלים. ב-2024 התמנה על ידי הראשון לציון הרב דוד יוסף לחבר במינוי זמני בבית הדין הרבני הגדול.
בחודש יוני 2025 התמנה להיות דיין במינוי קבוע בבית הדין הגדול.

בשנת 1998 התמנה לראש 'כולל עיון' בישיבת מרכז הרב בירושלים.

## חיים אישיים
נשוי ליונת (בתו של הרב דוד מצגר מהמועצה הדתית בחיפה, אחייניתו של הרב יונה מצגר) ולזוג 10 ילדים, מתגורר בשכונת גבעת שאול בירושלים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* פסקי דין, אתר תקדין.
* פסקי דין מבית הדין האזורי בתל אביב, אתר דעת.
* פסקי דין מבית הדין הרבני בחיפה, אתר דעת.
* פסקי דין מבית הדין הרבני באריאל, אתר דעת.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:דייני בתי הדין הרבניים
קטגוריה:דייני בית הדין הרבני הגדול
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
קטגוריה:רבני ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:אבות בית הדין הרבני בירושלים
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:גבעת שאול: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
אצטדיון רולאן גארוס

250px|ממוזער|שמאל|מגרש פיליפ שאטרייה, המגרש המרכזי בקומפלקס
250px|ממוזער|שמאל|מפת קומפלקס המגרשים
**אצטדיון רולאן גארוס** (בצרפתית: **Stade Roland-Garros**) הוא קומפלקס אצטדיוני טניס בפריז, צרפת. האצטדיון מארח מדי שנה את טורניר הגראנד סלאם אליפות צרפת הפתוחה, שנקראת בציבור בדרך כלל על שם האצטדיון. הוא קרוי על שם רולאן גארוס, טייס קרב צרפתי ממלחמת העולם הראשונה.

הקומפלקס נבנה ב-1928 במטרה לארח את גמר גביע דייוויס 1928 והוא כולל כיום 20 מגרשים בעלי משטח חימר.

## המשטח
המגרשים בנויים בכמה שכבות. השכבה התחתונה ביותר עשויה בטון ועליה כ-90 ס"מ של חול. מעליו מונחים כ-15 ס"מ של סלע געשי ומעליה כ-7.6 ס"מ של אבן גיר שעליה יוצרים את משטח החימר בשביל המשחקים. את החימר מכינים על ידי ריסוק של לבנים אדומות בעזרת מכבש עפר על המגרש עצמו. לאחר מכן שופכים מים על אבקת הלבנים וחוזרים על הפעולה עד ליצירת שכבה דחוסה בעובי של כמה מילימטרים שמכסה את כל המגרש. המטרה היא ליצור שכבה שתהיה עמוקה מספיק כך שיוותרו עליה סימני עקבות של נעלי השחקנים ופגיעת כדורים, אך לא עמוקה מדי, ברמה שעשויה לגרום להחלקת השחקנים. לפני ובמהלך משחקים, מעבירים שרשאות מתכת על גבי המשטח כדי להחליקו.

## המגרשים
שלושת המגרשים הראשיים הם:

### מגרש פיליפ שאטרייה
המגרש נבנה ב-1928 ומאז משמש כמגרש הגדול והמרכזי. הוא בעל תפוסה של 14,840 מקומות לצופים, מלבד מקומות ששמורים לעיתונות ולתקשורת. עד 2001 נקרא המגרש המרכזי, ואז קיבל את שמו החדש על שם נשיא התאחדות הטניס הצרפתית. ארבעת היציעים מכונים ארבעת המוסקטרים והם קרויים על שמות ארבעה טניסאים צרפתים שזה היה כינויים: ז'אן בורוטרה, רנה לקוסט, אנרי קושה וז'אק בריניון, שבעיקר בזכותם החזיקה צרפת בגביע דייוויס מ-1927 עד 1933. מונומנט לזכר רצף הניצחונות הזה ניצב בין מגרש שאטרייה למגרש מס' 1. מ-2018 המגרש עבר בינוי מקיף שהושלם ב-2020 וכולל כעת גם גג נפתח שניתן לסגור בעת גשמים.

### מגרש סוזן לנגלן
המגרש נבנה ב-1994 ובו כ-10,000 מקומות ישיבה. בתחילה הוא נקרא מגרש A וב-1996 נקרא על שם סוזן לנגלן, טניסאית צרפתייה שהייתה מגדולות הטניסאיות בעולם. במגרש קיימת מערכת תת-קרקעית ייחודית לשמירה על לחות המשטח. האצטדיון מיועד לקבל עד סוף 2023 קירוי עם גג נפתח ומיועד לארח באולימפיאדת פריז 2024 את תחרויות האיגרוף.

### מגרש סימון מתייה
המגרש נבנה ב-2019 ומכיל 5,000 מקומות. הוא נקרא על שם סימון מתייה. למגרש 4 חזיתות זכוכית כפולות הפועלות כחממות ובהן צמחים מארבע יבשות. המגרש ממוקם במתחם הגן הבוטני הסמוך לרולאן גארוס.

### מגרש מס' 1
המגרש נבנה ב-1980 ובו 3,800 מקומות ישיבה שהיו מסודרים ביציע עגול סביב המגרש, בניגוד ליציעים המקובלים בצורת מלבן. הוא נהרס בשנת 2019, לאחר שהושלמה בנייתו של המגרש החדש, מגרש סימון מתייה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
רולאן גארוס
קטגוריה:הרובע השישה-עשר של פריז
רולאן גארוס
שפטיה בן אביטל

**שפטיה** הוא דמות מקראית, בנו החמישי של דוד, מאשתו אביטל. נולד בעת שאביו מלך בחברון, לאחר אמנון, כלאב, אבשלום ואדוניה.
במקרא לא מסופר על שפטיה דבר מלבד עובדת היוולדו לאמו: 

## צאצאיו
בגמרא מובאת מסורת על פיה: , דהיינו שרבי יהודה הנשיא היה מצאצאיו, ומדרש רבה מוסיף שהלל היה מצאצאיו, כלומר שכל בני שושלת הנשיאות הם מבני בניו של שפטיה. מסורת אחרת גורסת שרבי חייא הוא מצאצאי אביטל: "אמר רבי לוי: מגילת יוחסין מצאו בירושלים, וכתוב בה: הלל - מדוד, רבי חייא רבה - משפטיה בן אביטל."

עם זאת, מסורת זו יוצרת קושי עם עובדת השמדת כל זרע המלוכה בידי עתליה, כפי המתואר בספר מלכים, ומסורת לפיה צאצאי מלך יהודה יואש הם היחידים שנותרו מזרע דוד המלך, והם היו מבניה של בת שבע ולא מבני אביטל. הסבר אחד המתייחס לסתירה זו מסביר כי צאצאי דוד שכלו הם הזכרים, אבל הנקבות שהיו בזמן עתליה לא נהרגו בידי עתליה, ועל כן נותרו לאביטל צאצאים לאחר תקופת עתליה. חלק מהאחרונים, לדוגמה יפה עיניים ויעב"ץ, מסבירים על פי הירושלמי שרבי היה צאצא של שפטיה דרך הנקבות.

כיום, במגילת היוחסין של  המייחסת אותם לרמב"ם כתוב לבסוף: "דהוא מן  די הלל הזקן די הוא נין ונכד וזר"ק די שפטיה בן אביטל אשת דוד מלך ישראל חי וקיים..."

וכמו כן בפיוט 'קום ידידי בשחרים' בדיוואן יהודי תימן, כותב המחבר (עלום השם) על עצמו "מבני פרץ מיוחס, משְׁפַטיה בן אביטל".
## הערות שוליים

קטגוריה:בני דוד
קטגוריה:אישים בספר שמואל
עונת 1974 בליגה הלאומית בכדורסל

**עונת 1974 בליגה הלאומית בכדורסל ** הייתה עונתה ה-20 של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה כללה 12 קבוצות.

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו הפועל רמת גן והפועל חיפה. בעקבות מלחמת יום הכיפורים תחילת הליגה נדחתה. העונה הסדירה החלה ב-6 במרץ 1974 הסתיימה ב-5 ביולי 1974 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם החמישית ברציפות. 

בעונה זו לא היו יורדות, עקב ההחלטה להגדיל את מספר הקבוצות בליגה הלאומית בעונה הבאה ל-14 קבוצות.
הפועל ניר דוד/בית אלפא התפרקה בסוף העונה והתאחדה עם הפועל עפולה שעקב כך זכתה במקומה בליגה הלאומית לעונה הבאה.
## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים
* מידע מאתר מנהלת הליגה

קטגוריה:1974 בישראל: ספורט
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורסל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1974
עונת 1972/1973 בליגה הלאומית בכדורסל

**עונת 1972/1973 בליגה הלאומית בכדורסל** הייתה עונתה ה-19 של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה כללה 12 קבוצות.

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו הפועל ירושלים (שזכתה במקום השלישי בסוף העונה) ואשדות יעקב. העונה הסדירה החלה ב-6 באוקטובר 1972 הסתיימה ב-1 ביוני 1973 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם הרביעית ברציפות. 

בהתאם לתוצאות העונה מכבי חיפה והפועל אשדות יעקב ירדו ליגה.

## טבלת הליגה

## ראו גם

* גביע המדינה בכדורסל 1972/1973

## קישורים חיצוניים
* מידע מאתר מנהלת הליגה

קטגוריה:1972 בישראל: ספורט
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורסל בישראל
קטגוריה:1973 בישראל: ספורט
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1972
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1973
אצטדיון טוויקנהאם

**אצטדיון טוויקנהאם** (באנגלית: **Twickenham Stadium**) הוא אצטדיון רוגבי הממוקם בשכונת טוויקנהאם, אשר ברובע ריצ'מונד שעל התמזה שבלונדון, בירת אנגליה. האצטדיון מונה 82,000 מקומות ישיבה, דבר ההופך אותו לאצטדיון השני בגודלו בממלכה המאוחדת, אחרי אצטדיון ומבלי, והרביעי בגודלו באירופה.

האצטדיון משמש בעיקר לתחרויות רוגבי מקומיות ובינלאומיות, וכן לקיום הופעות חיות. באצטדיון שוכן מוזיאון הרוגבי העולמי.

## היסטוריה
בעקבות עליית הפופולריות של ענף הרוגבי באנגליה, רכש הרוגבי פוטבול יוניון (איגוד הרוגבי האנגלי) בשנת 1907 שטח אשר שימש עד אז לגידול כרוב, תמורת כ-5,500 פאונד, לטובת בניית אצטדיון רוגבי חדש. האצטדיון נחנך ב-2 באוקטובר 1909 במשחק בין הרלקווין וריצ'מונד הלונדוניות. ב-15 בינואר 1910 נערך באצטדיון המשחק הבינלאומי הראשון, בו התמודדה נבחרת אנגליה מול נבחרת ויילס. בשנת 1926 נערך באצטדיון טורניר מידלסקס הראשון (רוגבי שביעיות). בשנת 1927 נערך באצטדיון לראשונה ה-Varsity Match השנתי, אשר מפגיש באופן מסורתי, החל משנת 1872, את נבחרות הרוגבי של אוניברסיטת קיימברידג' ואוניברסיטת אוקספורד.

האצטדיון לקח חלק באירוח גביע העולם ברוגבי בשנים 1991, 1999 ו-2015. באליפויות של 1991 ו-2015 אירח האצטדיון גם את משחק הגמר של הטורניר.

במהלך השנים עבר האצטדיון שינויים רבים ותכולתו הורחבה מספר פעמים. כיום מכיל האצטדיון 82,000 מקומות ישיבה מקורים בשלושה מפלסים.

במהלך השנים אירח האצטדיון הופעות חיות של אמנים רבים, ביניהם: ריהאנה, איירון מיידן, בריאן אדמס, בון ג'ובי, ג'נסיס, יו 2, ביונסה, הרולינג סטונז, הפוליס, האיגלס, ליידי גאגא, אר.אי.אם. ועוד.

## גלריה

Twickenham rfu.jpg|מראה היציע הדרומי בטרם הורחב שנים אחדות מאוחר יותר
TwickersPremFinal08.jpg|גמר הפרמייר ליג לעונת 2007/2008
West Stand at Twickenham Rugby Stadium.jpg|חזית האצטדיון, 2011
Twickenham Stadium - May 2012.jpg|פנים האצטדיון, מאי 2012
2015 Rugby World Cup, Wales vs. Australia (21921161599).jpg|פנים האצטדיון במהלך משחק בין אוסטרליה לוויילס במסגרת גביע העולם ברוגבי בשנת 2015


## קישורים חיצוניים

* 

* אצטדיון טוויקנהאם באתר הרוגבי פוטבול יוניון

## הערות שוליים

טוויקנהאם
טוויקנהאם
קטגוריה:ריצ'מונד שעל התמזה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים
די. ג'יי. סילי

**דניס ג'רום "די. ג'יי." סילי** (באנגלית: **Dennis Jerome "D. J." Seeley**; נולד ב-28 בנובמבר 1989) הוא שחקן כדורסל אמריקאי שמשחק בעמדות הקלע והרכז בקבוצת קלוז'-נאפוקה מליגת העל הרומנית וביורוקאפ.

## קריירה
סילי שיחק בשנותיו בליגת המכללות באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובאוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפולרטון.

בשנת 2013 ניגש סילי לדראפט ה-NBA, אך הוא לא נבחר ולכן חתם ברדניצ'קי קרגוייבץ הסרבית, שם שיחק עד לאמצע העונה, אז חתם במאדי ביירות מהבונדסליגה הגרמנית בכדורסל.

את עונת 2014/15 העביר סילי בדלאוור 87', קבוצת הבת של פילדלפיה 76' בליגת הפיתוח. לאחר שסילי לא קיבל חוזה ב-NBA הוא עבר לקראת סוף העונה למנרסה מליגת העל הספרדית. 

בתחילת עונת 2015/16 חתם סילי בבשיקטש, אך בחלון ההעברות באמצע העונה עבר לגראן קנריה, והוביל את הקבוצה לחצי גמר היורוקאפ, שם הפסידה לגלטסראיי, שזכתה במפעל בתום העונה.

בקיץ 2016 חתם סילי במכבי תל אביב לעונה אחת עם אופציה לאחת נוספת.

ב-27 ביוני 2017 חתם סילי בגראן קנריה. ב-18 באוגוסט 2018 חתם סילי בריטאס וילנה. ב-29 ביולי 2019 חתם בסרגוסה באסקט.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:כדורסלני מנרסה
קטגוריה:כדורסלני בשיקטש
קטגוריה:כדורסלני דלאוור בלו קואוטס
קטגוריה:כדורסלני גראן קנריה
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני ריטאס וילנה
קטגוריה:כדורסלני סרגוסה באסקט
קטגוריה:קליפורניה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפולרטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1989
אברהם ליפשיץ (איש חינוך)

הרב ד"ר **אברהם ליפשיץ** (נולד בה'תשי"ד) הוא איש חינוך ישראלי, סמנכ"ל חינוך ופדגוגיה בעמותת רוח הגולן.

היה ראש מינהל החינוך הממלכתי הדתי במשרד החינוך ומזכ"ל בני עקיבא.

## ביוגרפיה
ליפשיץ נולד בשכונת פג'ה שבפתח תקווה, כבן זקונים (מתוך שלושה), להורים ילידי לובלין. בצעירותו עבר עם משפחתו לבני ברק, שם למד בבתי הספר "מוהליבר" ו"סגולה". בהמשך למד בישיבת בני עקיבא נחלים ובישיבת ההסדר הר עציון. היה חבר בסניף בני ברק של תנועת הנוער בני עקיבא ומאוחר יותר הקים את סניף בני עקיבא בפרדס כץ והיה לקומונר הראשון שלו.

במהלך שירותו בצה"ל עבר טירונות בנח"ל ולאחר מכן שירת בחיל השריון.

סיים תואר ראשון במחשבים במכון לב, ובמקביל היה מדריך בקריית נוער. לאחר מכן הקים את המדרשה בחיספין שברמת הגולן. סיים תואר שני בטורו קולג' בחינוך ותושב"ע, ותואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים. הדוקטורט בנושא "הוראת התושב"ע בבתי ספר ממלכתיים – דרכי השפעה" נכתב בהנחייתו של פרופ' אלישע באב"ד, והוגש בשנת 2010.

לאחר מכן עבר למדרשה בטבריה ונקרא לנהל את המקיף הדתי בעיר, שכלל אז 180 תלמידים. כעבור שנה הפריד אותו לאולפנית (אולפנית טבריה) ולישיבה עירונית, וניהל אותה 28 שנים וחצי ברציפות. כשעזב את תפקידו ועבר למינהל החמ"ד, היו בשני המוסדות יחד 1,400 תלמידים מכל האזור.

בשנים 1990–1993 היה מזכ"ל בני עקיבא, ובשנים 2010–2019 כיהן כראש מינהל החמ"ד.

## חיים אישיים
נשוי לרחלה (אחותם של חיים ויעקב כץ), שהייתה סגנית מנהלת בית ספר תיכון נופי גולן, וכיום עומדת בראש מסלול לימודי היהדות והחמ"ד במכללת אוהלו. יש להם שישה ילדים והם מתגוררים בחיספין.

בנו הרב ד"ר אורי ליפשיץ הוא מראשי ישיבת שיח יצחק ורב הקיבוץ ראש צורים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מזכ"לי בני עקיבא
קטגוריה:חברי ההנהלה הארצית של בני עקיבא
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ראשי אולפנות
קטגוריה:טבריה: אישים
קטגוריה:חיספין: אישים
קטגוריה:זוכי פרס ירושלים (ערוץ 7)
קטגוריה:בוגרי בית הספר סגולה
קטגוריה:עובדי משרד החינוך, התרבות והספורט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קטגוריה:יו"ר החינוך הממלכתי דתי
מרכז הטניס הלאומי בילי ג'ין קינג

[350px|ממוזער|שמאל|[אצטדיון ארתור אש, המתקן הגדול במרכז הטניס הלאומי]]
**מרכז הטניס הלאומי בילי ג'ין קינג** (באנגלית: **USTA Billie Jean King National Tennis Center**) הוא מכלול של מגרשי טניס ומתקני עזר השוכן בפארק פלאשינג מדוז ברובע קווינס שבעיר ניו יורק בארצות הברית. מאז הוקם בשנת 1978, מארח המרכז מדי שנה את אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס. המרכז מנוהל על ידי אגודת הטניס של ארצות הברית (USTA).

## המרכז
באתר בו קם המרכז נבנה בשנות השישים אצטדיון בשם Singer Bowl. הרעיון להקמת המרכז עלה בשנת 1977, כאשר אגודת הטניס של ארצות הברית חיפשה אתר חדש לאירוח אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס במקום **מועדון הטניס וסט סייד** בקווינס. נשיא האגודה ראה את האצטדיון מהאוויר במהלך טיסה אל נמל התעופה לה גוארדיה הסמוך. עיריית ניו יורק הסכימה להעמיד את האצטדיון ושטחים סביבו לרשות האגודה. 

בשנת 2006 נקרא המרכז כולו על שמה של הטניסאית בילי ג'ין קינג.

המרכז מארח מדי שנה גם את אליפות הטניס של בתי הספר התיכוניים של ניו יורק. ברוב ימי השנה – למעט הזמנים שבהם הוא מארח תחרויות טניס – פתוחים מתקניו לשימוש הציבור הרחב. המרכז אירח גם תחרויות כדורסל.

## מתקני המרכז
במהלך השנים גדל שטח המרכז והוקמו בו מתקנים חדשים רבים. עם הקמתו חולק אצטדיון Singer Bowl לשני מבנים שאחד מהם נקרא על שמו של המוזיקאי לואי ארמסטרונג, שהיה תושב קווינס. בשנת 1997 נפתח במרכז אצטדיון על שם הטניסאי ארתור אש שבו 23,200 מקומות ישיבה – אצטדיון הטניס הגדול בעולם. בהמשך הוקטן מספר מקומות הישיבה באצטדיון לואי ארמסטרונג מ-18 אלף לכ-10,000. במרכז גם שני מגרשים גדולים נוספים – הגראנדסטנד (Grandstand) ומגרש 17 – ובהם 6,100 ו-3,000 מקומות ישיבה, בהתאמה. בשנת 2008 הושלמה הקמתו של היכל מקורה בשטח של למעלה מ-22 דונם ובו 12 מגרשי טניס ומגוון של מתקני עזר, לרבות מרכז מבקרים ומוזיאון. 

כיום משתרע המרכז על פני שטח של 188 דונם, המכילים 22 מגרשי טניס והוא מפעיל בשטח סמוך אליו עוד 11 מגרשים – בסך הכל 33 מגרשי טניס.

בשנים הקרובות אמור להיבנות מחדש אצטדיון ארמסטרונג ולהכיל 15 אלף מקומות ישיבה. מעליו ומעל אצטדיון ארתור אש מיועדים להיבנות גגות ענק נפתחים.

בשכנות למרכז ממוקם אצטדיון סיטי פילד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:אצטדיוני טניס
קטגוריה:קווינס: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: טניס
קטגוריה:אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס
צ'ארלס פרגוסון

גנרל סר **צ'ארלס פרגוסון, ה[[ברונט]] השביעי** (באנגלית: **Sir Charles Fergusson, 7th Baronet**; 17 בינואר 1865 – 20 בפברואר 1951) היה קצין בצבא הבריטי והמושל הכללי השלישי של ניו זילנד.

## קריירה צבאית
פרגוסון היה בנו של ג'יימס פרגוסון, שהיה מושל ניו זילנד השישי. הוא התחנך באיטון קולג' וב ולאחר מכן, ב-1883 הוא התגייס למשמר הגרנדירים. בין השנים 1896–1898 הוא שירת בסודאן וב-1899 הוא מונה להיות מפקד הרגימנט הסודאני ה-15 וב-1900 המפקד הצבאי של מחוז אומדורמאן. ב-1901 הוא מונה להיות השליש של צבא מצרים וב-1904 מפקד הגדוד השלישי של משמר הגרנדירים, לפני שב-1907 הוא קודם לדרגת בריגדיר גנרל במטה הצבא באירלנד. ב-1909 הוא מונה להיות קצין חיל הרגלים הראשי וב-1913 למפקד הדיוויזיה החמישית באירלנד. בתפקידו זה הוא לקח חלק בתקרית קרה (Curragh) והבטיח שקציניו יצייתו לפקודות. באוגוסט 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא הוביל את הדיוויזיה החמישית לצרפת ולאחר מכן לקח לזמן קצר, מאוקטובר ועד דצמבר, את הפיקוד על הדיוויזיה ה-9 (הסקוטית). הוא פיקד על הקורפוס ה-2 מינואר 1915 וממאי 1916 על הקורפוס ה-17, שעליו הוא פיקד עד תום המלחמה. לאחר המלחמה הוא היה המושל הצבאי של קלן וב-1922 הוא פרש מהצבא.

## המושל הכללי של ניו זילנד
לאחר ניסיון בלתי מוצלח להיבחר לפרלמנט הבריטי מטעם מחוז הבחירה של דרום איירשייר בבחירות הכלליות של 1923, התמנה פרגוסון ב-1924 להיות המושל הכללי של ניו זילנד, תפקיד אותו מילא עד 1930. אביו, סר ג'יימס פרגוסון, היה מושל ניו זילנד ובנו, ברנרד פרגוסון היה המושל הכללי העשירי של ניו זילנד והבריטי האחרון שמונה לתפקיד.

ב-20 ביוני 1929 היה פרגוסון מעורב בתאונת רכבת שאירעה בעקבות רעידת האדמה שהתרחשה באי הדרומי. קרונו של המושל הכללי, שבו הוא נסע יחד עם אשתו ואנשי פמלייתו, היה מחובר לרכבת שיצאה מתערוכת החלב הלאומית בפלרמרסטון נורת' ועליה 200 איש. בין פיקקריקי לבין מפרץ פוקרואה שבאי הצפוני נפל קטר הרכבת למדרון תלול של הנהר הסמוך ונהג הקטר נפצע. שלושת הקרונות הראשונים של הרכבת ירדו מהמסילה, אך קרונו של המושל הכללי נותר על הפסים ופרגוסון ופמלייתו יצאו מהתאונה עם פצעים ושריטות קלות.

## בונה חופשי
פרגוסון היה חבר בבונים החופשיים. במהלך תקופת כהונתו כמושל הכללי של ניו זילנד הוא היה גם הנשיא הגדול של הלשכה הגדולה של ניו זילנד.

## משפחתו
ב-18 ביולי 1901 נשא פרגוסון לאישה את לידי אליס מרי בויל, בתו של דייוויד בויל, רוזן גלאזגו השביעי, שהיה גם הוא מושל ניו זילנד. לזוג נולדו חמישה ילדים. צ'ארלס פרגוסון מת ב-20 בפברואר 1951.

## קישורים חיצוניים


* General Sir Charles Fergusson, Bt., GCMG, KCB, DSO, MVO, The Governor-General
* 'FERGUSSON, General Sir Charles, G.C.B., G.C.M.G., D.S.O., M.V.O., LL.D. (Glasgow), Bt.', from An Encyclopaedia of New Zealand, edited by A. H. McLintock, originally published in 1966. Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand, updated 23-Apr-09


קטגוריה:המושלים הכלליים של ניו זילנד
קטגוריה:בוגרי המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא בריטניה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: חברים
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:בריטים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:ניו זילנדים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1865
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1951
האזרח הראשון ברומא

**האזרח הראשון ברומא** הוא רומן היסטורי מאת הסופרת האוסטרלית קולין מקאלוג שיצא לאור בשנת 1990. זהו הספר הראשון בסדרה "אדוני רומא" - סדרת ספרים רחבת היקף שעלילותיהם עוסקות ברפובליקה הרומית במאה הראשונה לפנה"ס.

עלילת האזרח הראשון ברומא מתפרסת בין השנים 100-110 לפנה"ס, ועוסקת בעיקר בעלייתו לגדולה של המצביא גאיוס מריוס, ובאירועים ההיסטוריים שהביאו להפיכתו לאחד מהבולטים והחשובים במנהיגי הרפובליקה הרומית: נישואיו ליוליה (בת למשפחת היוליים), החלפתו של מטלוס כמפקד הצבא הרומי בנומידיה, ניצחונו במלחמת יוגורתה, הרפורמות המקיפות שערך בצבא הרומי, ארבעת הקונסאלטים הרצופים שלו, וניצחונו המכריע על הקימברים והטווטונים שפלשו לצפון איטליה.

דמות מרכזית נוספת המתוארת בספר היא לוקיוס קורנליוס סולה, מדינאי ומצביא רומאי חשוב בפני עצמו, שבשנים אלו היה אחד מפקודיו של מריוס, ולפי תיאורה שלה מקלאוג, חברו הטוב. קטעים נרחבים ברומן עוסקים בסולה, בקשרי החברות שלו עם מריוס, במערכות היחסים השונות שבהן היה מעורב, ובתחילת הקריירה הצבאית והפוליטית שלו.

לפי מקאלוג, היא ביססה את הרומן על מחקר מעמיק של ההיסטוריה הרומית, הן מהמקורות העתיקים והן מהמחקר המודרני. בין השאר, מקאלוג נוקבת בשמם של פרידריך מינצר, תאודור מומזן, ורונלד סיים, כהיסטוריונים שעל מחקרם היא הסתמכה.

מקלאוג שרטטה את המפות והאיורים המצורפים לרומן בעצמה, כאשר האיורים של הדמויות התבססו על פסלים שנשתמרו מהתקופה. רק האיורים של מאריוס וסולה נעשו על בסיס פסליהם הממשיים, בעוד שאר איורי הדמות התבססו על פסלים רומאים אלמוניים, שהתאימו מבחינת גיל וטיפוס לדמות ההיסטורית המסוימת.

הספר תורגם לעברית על ידי עדי גינצבורג הירש, ויצא לאור בעברית בשני כרכים בהוצאת מודן בשנת 1991.

## קישורים חיצוניים
* 
*
*

קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרי 1990
קטגוריה:ספרים אוסטרליים
רד בול ארנה (לייפציג)

שמאל|ממוזער|250px|אצטדיון צנטרלשטדיון הישן
**רד בול ארנה** (בגרמנית: **Red Bull Arena**, ידוע גם בשמו הקודם **צנטרלשטדיון** (**Zentralstadion**)) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר לייפציג שבגרמניה, ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת ר.ב. לייפציג מהבונדסליגה, ובעבר שימש גם את קבוצת לוקומוטיב לייפציג. אצטדיון זה היה הגדול ביותר בשטח גרמניה המזרחית לפני איחוד גרמניה. האצטדיון אירח חמישה משחקים במונדיאל 2006.

## היסטוריה
אצטדיון צנטרלשטדיון נבנה בשנות ה-50, ונחנך בשנת 1956 בעיר לייפציג, אז בגרמניה המזרחית. באותה תקופה היה זה אחד האצטדיונים הגדולים באירופה, כאשר קיבולתו הייתה כ-100 אלף צופים, ושיחקו בו מספר קבוצות כדורגל שונות מהעיר לייפציג, אך לא באופן סדיר. הקבוצה הבכירה ביותר ששיחקה באצטדיון הייתה לוקומוטיב לייפציג, שהשתמשה בו בעיקר כאשר התמודדה במסגרות אירופיות במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80. עם השנים, האצטדיון הוזנח ועלות האחזקה שלו הכבידה מאוד על קופת עיריית לייפציג. בשנת 1997 החליטה העירייה לבנות אצטדיון חדש ומודרני, על גבי האצטדיון הישן, שיהיה מיועד לכדורגל בלבד. האצטדיון החדש נבנה בין השנים 2000 ו-2004, תוך ניסיון לשמור על המבנה הישן. בניית האצטדיון החדש התקיימה בתוך המבנה הישן, כאשר יציעי האצטדיון הישן עדיין קיימים ומקיפים את האצטדיון החדש, ונבנו מתוכם גשרים אל האצטדיון החדש.

בשנת 2006 נערך בגרמניה מונדיאל 2006, ואצטדיון זה היה היחיד מבין 12 אצטדיוני המונדיאל שממוקם בשטח שהיה בעבר חלק מגרמניה המזרחית. זאת על אף שלא הייתה באותו זמן קבוצה לעיר לייפציג באחת הליגות העליונות. שנה קודם לכן, אירח האצטדיון שלושה משחקים בגביע הקונפדרציות 2005. בין השנים 2005 ו-2007 אירח האצטדיון את גמר גביע הליגה הגרמנית. בין השנים 2004 ו-2007 שימש האצטדיון את קבוצת פ.צ. זקסן לייפציג, שחזרה לאחר מכן למשכנה הקודם, ובעונת 2010/11 שימש האצטדיון גם את פ.צ. האלשר שמגרשה היה בשיפוצים.

בשנת 2009 רכשה חברת משקאות האנרגיה האוסטרית רד בול את קבוצת הכדורגל מרקרנשטאט, מהפרבר מרקרנשטאט הסמוך ללייפציג, ושינתה את שמו לראזנבאלשפורט לייפציג, ובקיצור ר.ב. לייפציג. במקביל, רד בול רכשה את הזכויות על שם האצטדיון, ודרשה לשנות את שמו הנייטרלי הקיים, צנטרלשטדיון (בגרמנית: האצטדיון המרכזי) ולקרוא את האצטדיון על שמה, רד בול ארנה, בדומה לאצטדיוני רד בול ארנה בזלצבורג ובניו ג'רזי. סכום רכישת הזכויות על שם האצטדיון יהיה תלוי בהישגיה ומיקומה של קבוצת ר.ב. לייפציג, והאצטדיון יהיה קרוי בכל מקרה על שם רד בול לפחות עד לשנת 2020. במקביל, רד בול הבטיחה לשפץ את המושבים באצטדיון, להתקין מסכי פרסומת אלקטרוניים ברחבי האצטדיון ולשפץ את יציעי הכבוד.

בשנת 2014 דורג האצטדיון במקום ה-17 בגרמניה, בדירוג שנקבע על פי פרמטרים של כמות קהל, בטיחות ומספר אירועים הנערכים באצטדיון.

האצטדיון צפוי לארח את גמר הקונפרנס ליג 2026.

## האצטדיון במונדיאל 2006
האצטדיון אירח חמישה משחקים במהלך מונדיאל 2006:
*  **0 - 1** , שלב הבתים
*  **4 - 0** , שלב הבתים
*  **1 - 1** , שלב הבתים
*  **1 - 1** , שלב הבתים
*  **2 - 1** (בהארכה) , שמינית הגמר

## הופעות חיות
לאחר הקמת האצטדיון החדש, נערכו בו מספר הופעות של אמנים גדולים כגון AC/DC, פול מקרטני, ג'נסיס, בון ג'ובי, דפש מוד, קולדפליי, ברוס ספרינגסטין, ואמנים גרמנים מקומיים.

## קישורים חיצוניים

* [רד בול ארנה באתר הרשמי של [ר.ב. לייפציג]]

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בגרמניה
קטגוריה:רד בול
קטגוריה:לייפציג: מבנים
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2006
קטגוריה:אצטדיוני גמר הקונפרנס ליג
קטגוריה:ר.ב. לייפציג
קטגוריה:לייפציג: ספורט
הנני בידך

**הנני בידך** הוא שיר מסוגת מוזיקה חסידית, שהוציא אברהם פריד בשנת 2015. מילות השיר נכתבו כתפילה על ידי רבי מאיר מאפטא. הרב פנחס ברייער, מלחין בולט מחסידות בעלזא, הלחין את השיר שהיה ללהיט גדול במגזר הדתי. נכון לספטמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-3 מיליון צפיות ביוטיוב.

## השיר
מילות השיר הן: .

הן מדברות על האמונה והביטחון באל. הן נכתבו בהקדמה לספרו של הרב מאפטא "אור לשמים" רבנים כדוגמת התפארת שלמה נהגו לאומרה בכל יום כסגולה לפרנסה.

הרב פנחס ברייער הלחין את השיר שיצא בתחילה בביצוע של אהרון ברייער, ורק לאחר כמה חודשים יצא לרגל חתונת בנו בביצוע מחודש של אברהם פריד ואז זכה לפרסום רב ולהצלחה במגזר הדתי.

לשיר כמה גרסאות כיסוי מצליחות בניהם של שלמה דסקל ירון בר וארז יחיאל. ב-2022 הוציא יעקב שוואקי יחד עם מקהל ידידים ומנדי הרשקוביץ קאבר נוסף לשיר.

במצעד העשור למוזיקה החסידית שנערך על ידי תחנות הרדיו קול חי וקול חי מיוזיק בחול המועד סוכות תש"ף, זכה השיר במקום הראשון עם למעלה מ-30,000 הצבעות, נתון חסר תקדים במוזיקה החסידית.

## קישורים חיצוניים

* 
* תפילת הנני בידך לרבי מאיר מאפטא באתר מוקד תהילים ארצי

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אברהם פריד
קטגוריה:שירים חסידיים
שותפים בעם

**שותפים בעם** הוא אלבום האולפן השביעי של להקת ההיפ הופ הישראלית הדג נחש, אשר יצא לאור ב-2 במרץ 2016. באלבום מתארחים אמנים רבים, ושם האלבום הוא משחק מילים בין בע"מ (בעירבון מוגבל), לבין בעם, פירושו של דבר מבין אנשי העם.

## מטרת האלבום
"האלבום הזה זה אלבום של שיתופי פעולה", אומר שאנן, ומוסיף: "תמיד אנחנו מבצעים, ועכשיו שמנו את עצמנו בצד בקטע של הביצועים והתמקדנו יותר בכתיבת השירים ובהפקה". ואכן, בשמיעה ראשונית של האלבום, ניתן לשים לב כי שומעים פחות את זמרי הדג נחש, ויותר את הזמר האורח, מה גם שכל שיר שונה מאוד בסגנונו. הסיבה לכך, היא שכאשר החלו לעבוד על האלבום, הדג נחש החליטו כי שיטת העבודה שלהם תהיה פיצול הלהקה לקבוצות קטנות יותר של עד 3 איש, כאשר כל קבוצה עובדת על שיר אחר, ובשלב מאוחר יותר יתר הלהקה מצטרפת כדי לסיים.

במילים אחרות, חברי הדג נחש הם המלחינים, המעבדים, והמפיקים של כל שירי האלבום (חוץ מ"Legal Eyes", אותו הפיקו הצמד אינפקטד מאשרום, והשיר "שותפים סמויים" אותו הפיק יוסי מזרחי יחד עם דודוש קלמס), בניגוד לאלבומים קודמים אותם הפיקו יוסי פיין וגם קובי אוז.

בכל שיר באלבום ישנה חותמת של אותו זמר שמשתתף בשיר, בין אם זה בטקסט והן בסגנון השירה. השיר "מרבדים" שמבוצע על ידי ארקדי יעקובסון, שמוצאו רוסי, כולל בתוכו מן שיר אהבה ליופייה של מדינת ישראל מנקודת מבט של עולה חדש: "מרבדים לא נגמרים של דשא עד האופק, פריחה בצבע עז עד שנעתקת הנשימה" שמתארים את מכלול הנופים הרב של ארץ ישראל. בנוסף, בשיר "עד הסוף" שמבוצע על ידי יהודית רביץ, ניתן לראות בבירור את סגנונה של רביץ שמתבטא בשיר, עם התוספות הידועות של הדג נחש לשיר.

## רשימת השירים

## השירים ויוצריהם
כאמור, על כל שיר עבד צוות קטן מהלהקה כולה, בין אם זה על המילים, הלחן, העיבוד או ההפקה.

## קישורים חיצוניים

* שותפים בעם באתר בנד-קאמפ
* 

קטגוריה:אלבומי הדג נחש
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יוסי מזרחי
קטגוריה:אלבומי חברת התו השמיני
יחסי נפאל–קטר

**יחסי נפאל–קטר** הם היחסים בין **[[נפאל|הרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של נפאל]]** ובין **[[קטר (מדינה)|מדינת קטר]]**. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-21 בינואר 1977. נפאל פתחה את שגרירותה בדוחה ב-11 ביולי 2000 רק לאחר יותר מ-11 שנים באוגוסט 2011 קטר פתחה שגרירותה שלה בקטמנדו. משרת השגריר מולאה על ידי שגריר הודו מקטר. שתי המדינות חברות באו"ם, במדינות הבלתי-מזדהות, ובפורומים בינלאומיים אחרים.

הסחר בין קטר לנפאל הוא סחר לא משמעותי במיוחד, אך קטר מייצאת לנפאל גם דרך מדינות צד שלישי כך שנתוני הסחר לא מדויקים.
* הייצוא הקטרי לנפאל עמד בשנת 2013 על 299.15 מיליון רופי נפאלי והמוצרים העיקריים שיוצאו היו שמן מנועים, פולימרי אתילן ובנזין.
* הייצוא הנפאלי לקטר עמד בשנת 2013 על 40.8 מיליון רופי נפאלי והמוצרים העיקריים שיוצאו היו פסטה, שטיחים ותה. כמו כן, 400,000 אנשים מנפאל עובדים בקטר.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אם השנה

ממוזער|דוגמה לתעודת "אם השנה" שהוענקה בשנת תשל"ט על ידי ראש העיר תל אביב, שלמה להט
**אם השנה**, הוא תואר ופרס שניתן בערים או בשכונות בישראל, במשך שנות השבעים והשמונים למאה העשרים. הוא הוענק לאמהות בקרבת התאריך בו חל יום האם. 

טקס הענקת פרס "אם השנה" עדיין מתקיים בערים בודדות, בהן העיר באר שבע.

## ראו גם
* יום האם

## קישורים חיצוניים
* רעיית ראש הממשלה מכתירה את אם השנה של שכונת שמואל הנביא בירושלים, טבת תשמ"ד דצמבר 1983, במתנס"ים - חדשון למרכזי תרבות וספורט, סיון תשמ"ד (יוני 1984) עמ' 9.
* דף פייסבוק טקס אם השנה באר שבע לדורותיו 

קטגוריה:אירועים בחודש שבט
קטגוריה:פרסים ישראליים
קטגוריה:אימהות
ג'ולי גרהם

**ג'וליה "ג'ולי" גרהם** (באנגלית: **Julia "Julie" Graham**; נולדה ב-24 ביולי 1965) היא שחקנית סקוטית.

## ביוגרפיה
גרהם נולדה בארווין שבמחוז איירשייר  בסקוטלנד. ב-1986 היא הופיעה בסרט "Blood Red Roses" של ערוץ 4 שצולם באיסט קלברייד. ב-1987 שיחקה בסדרה "The Houseman's Tale" של ה-BBC. בשנים 1988–1989 שיחקה בתפקיד אליסון מגקרליס בסדרה "חדר מיון". היא גילמה את אליס בסדרת הדרמה "הארי" (1993–1995), ליסה קנדי בסדרה "The Bill" ב-2010, מייגן הרטנול בדרמה הקומית "At Home with the Braithwaites" מ-2000 עד 2003, אלונה קנינגהם בסדרה "בין הסדינים" (2003) ומרי גילקרסט בסדרה "ויליאם ומרי" (2003–2005).

בקולנוע הופיעה גרהם בסרטים "The Fruit Machine" (מ-1988), "צעקות שקטות" (1990), "נזירות ממין זכר" (1990), "איש גדול" (1990), "The Near Room" (מ-1995), "Preaching to the Perverted" (מ-1997), "חדרי שינה" (1998) וב"קולות" (2000). בשנת 1991 כיכבה בסרט קצר בשם "Rosebud" יחד עם הציירת הבריטית סיידי לי .

באמצע שנות התשעים של המאה העשרים השתתפה גרהם בדמות רוזי בסדרה של פרסומות טלוויזיה בשם "Leave It All Behind" עבור מכונית פיג'ו 106 יחד עם אנני דאנקלי ומייקל מק'קל.

ב-2006 שיחקה בשני פרקים בסדרה "שרמן" בתפקיד קיילי/פטרישה.
ב-2007 הופיעה בתפקיד דונה דואיג בסדרת דרמה בת שלושה חלקים של רשת ITV בשם "Mobile". ב-2008 גילמה את ד"ר ג'יליאן מגוויילד, ארכאולוגית, בסדרת הדרמה "Bonekickers" של ה-BBC. ב-2008 החלה לככב בתפקיד אבי גרנט בסדרת הדרמה "ניצולים".

ב-2010 שיחקה בתפקיד ליסה קנדי בשבעה פרקים בסדרה המשטרתית "The Bill", וגם כיכבה בתפקיד אורח בסדרה "הרפתקאות שרה ג'יין", הספין אוף של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו", בתפקיד החייזרית רובי וייט בפרק "שלום, שרה ג'יין סמית'". עוד הופיעה בתפקיד אורח בעונה החמישית של סדרת הדרמה הפופולרית "דוק מרטין" של רשת ITV, ששודרה בסתיו 2011. ב-2012 שיחקה גרהם בתפקיד ג'ין במיני-סדרה "חוג בלצ'לי".

ב-2011 השתתפה גרהם בדרמה לחג המולד בשם "לפלנד" בכיכובה של סו ג'ונסטון. היא המשיכה לגלם את הדמות בסדרת המשך לסרט בשם "להיות איילין" ששודרה החל מפברואר 2013.

ב-2012 שיחקה גרהם בסרט "Tower Block".
ב-2013 הופיעה בפרק בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "Death in Paradise".
ב-2016 החלה גרהם לגלם את שרון דוסון בסיטקום של ITV "בנידורם".

### חיים אישיים
גרהם הייתה נשואה לשחקן ג'וזף א. בנט  משנת 2002 ועד שהתאבד ב-13 באפריל 2015. ב-5 בפברואר 2004 ילדה את בתה הבכורה, אדי מאי, בלידה מוקדמת. ב-3 במרץ 2006 ילדה את בתה השנייה, סיד בטי, בלידת בית.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה סקוטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1965
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1965