open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
האח

שמאל|ממוזער|שער גיליון האח**האח** הוא שבועון הילדים החרדי הראשון. יצא לאור על ידי חסידות חב"ד ברוסיה מה'תרע"א (1910) עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה בה'תרע"ד (1914). העיתון יצא לאור מדי שבוע בכ-6,000 עותקים על ידי ישיבת תומכי תמימים בלובביץ' והופץ ברחבי רוסיה, פולין, ליטא, לטביה, וגרמניה - ויש הטוענים כי היה מופץ בקביעות גם בארצות הברית. העיתון נערך על ידי הרב משה רוזנבלום, בפיקוחם של אדמו"רי חב"ד הרש"ב והריי"צ. 

מקור שמו של העיתון הוא בכינויים של ילדי החסידים, כ'אחים' ל'תמימים' - בחורי ישיבות חב"ד. 

העיתון נכתב בלשון הקודש, עברית ישנה וביידיש והכיל חומר יהודי דתי, סיפורים, חדשות, שעשועונים ועוד, וקטעים ממנו הועתקו לספרי לימוד ועיתוני נוער אחרים. העיתון נכתב מדי שבוע בפיקוחם של האדמו"ר הרש"ב ובנו הריי"ץ ומקובל כי הם היו מגיהים מדי שבוע את החומר שהוכנס לעיתון וחלקים גדולים ממנו נכתבו בהשראתם.

לימים, נמצאו בין שמות הילדים פותרי החידות בכמה מהגליונות שמותיהם של רבי מנחם מנדל שניאורסון ואשתו הרבנית חיה מושקא שניאורסון. בנוסף נמנו על קוראי העיתון בילדותם קרובי משפחתו של רבי מנחם מנדל - המשוררים אברהם שלונסקי וורדינה שלונסקי. העיתון נחשב לנכס היסטורי נדיר בחשיבותו בחסידות חב"ד, ושנים רבות הוא נותר בגדר אגדה. מחלקם של הגליונות לא נותרו עותקים, אך ממרבית הגליונות נותר עותק אחד שנמצאו ברשות הרב דוד רסקין והובאו לארצות הברית באמצעות אביו, ובתשע"ב (2012) הוציא לאור מכון "אהלי שם" בראשות הרב אליהו יוחנן גוראריה ספר בשם 'האח' ובו הוצגו לציבור כל הגליונות שנותרו בתוספת סקירות ומאמרים על השבועון ועל כותבו מאת יהושע מונדשיין, הרב טוביה בלוי ועוד.

## לקריאה נוספת
ספר **האח,** בהוצאת 'מכון אהלי שם - ליובאוויטש' תשע"ב, כפר חב"ד

## קישורים חיצוניים
* 
* שנים חלפו - עיתון "האח" במהדורה מחודשת, באתר חב"ד אינפו
* הקדמת הספר וצילומים מהגיליונות המקוריים, באתר COL
* הרב יהושע מונדשיין, מה"אח" עד "כפר חב"ד": עיתוני חב"ד בעבר ובהווה, באתר "כרמים"

קטגוריה:עיתונות חרדית
קטגוריה:עיתוני ילדים ונוער
קטגוריה:כתבי עת חב"דיים
קטגוריה:ישיבת תומכי תמימים בלובביץ'
עונת 2005/2006 בליגת האלופות

**עונת 2005/2006 ב[[ליגת האלופות]]** הייתה העונה ה-51 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל וה-14 במסגרת ליגת האלופות. היא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-12 ביולי 2005 ומשחק הגמר התקיים ב-17 במאי 2006.

בתחרות השתתפו 74 קבוצות.

משחק הגמר נערך בסטאד דה פראנס, סן-דני. התחרות הסתיימה בניצחון של ברצלונה בפעם השנייה בתולדות המועדון.

## מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 74 קבוצות. על מספר הקבוצות מכל מדינה הוחלט על בסיס דירוג אופ"א לשנים 2000–2004. מ-15 מדינות השתתפו יותר מנציג אחד:
* 4 - ספרד, איטליה, אנגליה (5) (מהם שני נציגים לא השתתפו בשלבים המוקדמים)
* 3 - גרמניה, צרפת, פורטוגל (מהם שני נציגים לא השתתפו בשלבים המוקדמים)
* 2 - יוון, הולנד, צ'כיה (ממדינות אלו מנצחת אליפות המדינה העפיל ישירות לשלב הבתים), טורקיה, שווייץ, סקוטלנד, בלגיה, נורווגיה, אוקראינה

בעיה מיוחדת נוצרה עקב כך שליברפול, הייתה המנצחת של העונה הקודמת, אך סיימה את העונה רק במקום החמישי. זאת במקביל לכלל של אופ"א שרק 4 קבוצות יכולות לייצג מדינה. בסופו של דבר, לאחר מספר דיונים הוחלט לתת לליברפול הזדמנות חד-פעמית, אך היא התחילה את העונה משלב המוקדמות השלישי.

יתר הקבוצות השתתפו ב-3 סיבובים המוקדמים. לאחר הסיבובים המוקדמים, הקבוצות חולקו ל-8 בתים. לאחר מכך 16 קבוצות החלו במשחקי שמינית הגמר.

כל המשחקים למעט משחק הגמר היו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשלבי ההמשך. חוק "שער חוץ", היה בתוקף לכל שלבי התחרות. במקרה שאין אפשרות להגיע להכרעה תוך יתרון שער חוץ, המנצח נקבע בסדרת בעיטות עונשין.

למנצחת במשחק הוענקו שלוש נקודות.

## העפלה
### דירוג הליגות
### חלוקת הקבוצות לפי שלב
### קבוצות

## שלב המוקדמות

### שלב המוקדמות הראשון
הסיבוב הראשון נערך ב-12 וב-13 ביולי והסיבוב השני נערך ב-19 וב-20 ביולי 2005.

### שלב המוקדמות השני
הסיבוב הראשון נערך ב-26 וב-27 ביולי והסיבוב השני נערך ב-2 וב-3 באוגוסט 2005.

### שלב המוקדמות השלישי
הסיבוב הראשון נערך ב-9 וב-10 באוגוסט והסיבוב השני נערך ב-23 וב-24 באוגוסט 2005.

## שלב הבתים
משחקי הבתים שלב א' נערכו בין 13 בספטמבר לבין 7 בדצמבר 2005. בשלב זה השתתפו 16 קבוצות שעברו את השלבים המוקדמים ו-16 קבוצות שהעפילו ישירות לשלב זה. הקבוצות שסיימו במקום הראשון והשני העפילו לשלב שמינית הגמר, הקבוצות שסיימו במקום השלישי בבית, הועברו לגביע אופ"א.

## שלב הנוקאאוט

### שמינית הגמר

### רבע הגמר

### חצי הגמר

### משחק הגמר

## ישראל בתחרות
מכבי חיפה הייתה הקבוצה הישראלית שהשתתפה בתחרות. הקבוצה התחילה בשלב המוקדמות השני בו הפסידה לקבוצת מאלמה משוודיה ולא עברה לשלב המוקדמות השלישי.

## קישורים חיצוניים
* 

* עונת 2005/2006 בליגת האלופות באתר אופ"א
* נתוני דירוג המדינות לפי אופ"א

קטגוריה:עונות בליגת האלופות
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2005
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2006
צרת השחר

250px|ממוזער|שמאל|מפת חלוקת שבטי ישראל לנחלות
**צֶרֶת הַשַּׁחַר**, היא עיר מקראית אשר מיקומה בעבר הירדן המזרחי, העיר היא חלק מנחלת שבט ראובן. שמה מופיע פעם אחת במקרא ב. הכתוב מציין את מקומה ב"הַר הָעֵמֶק".

## זיהוי המקום
המקום בו נמצאת צרת השחר, בהר העמק מופיע אף הוא פעם אחת במקרא. בתיאור נחלת שבט גד משמש העמק לזיהוי המקום בבקעת הירדן המזרחית. לכן יש הסוברים כי "הר העמק" הוא אחד מההרים הנמצאים מעל בקעת הירדן. 

גרשון גליל מזהה את צרת השחר לפי רשימת ערי ראובן, בח'רבת אל מחת, מערבית לעיר חשבון. במקום נמצאו חרסים מתקופת הברונזה המאוחרת בארץ ישראל. 

יחזקאל קויפמן, מזהה את המקום בהר מכור, בו היה ממוקם מבצר מכור מימי החשמונאים. בקרבת מקום נמצא הר הגעש חמת אז-זארה ומעיינות החמים אז-זארה, היא קַלִירוהֵי מימי החשמונאים.

## פירוש השם
ברשימת היחס של יהודה ב מופיע השם "צֶרֶת" כצאצא של חלאה אשת אשחור. פירוש השם אינו ברור אך יש שקשרו אותו למשפחה מהמקום 'צרת השחר'. לפי זיהוי זה צֶרֶת הוא שיבוש השם אשחור. ייתכן ששמה של משפחה זו מתכוון לנדידה של משפחות משבט יהודה לאזור עבר הירדן המזרחי, אך זוהי השערה בלבד.

## הערות שוליים

קטגוריה:נחלת שבט ראובן
קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:יישובי המקרא
פרס אלימה ריטה לאמנות ההדפס

"**פרס אלימה ריטה לאמנות ההדפס**" הוא פרס המוענק לאמן ישראלי להשלמת פרויקט בתחום ההדפס.

## תיאור
"פרס אלימה ריטה לאמנות ההדפס" הוא פרס המחולק אחת לשנתיים על ידי המשכן לאמנות ע"ש חיים אתר  בעין חרוד. הפרס נוצר מכספי העיזבון של האמנית אלימה ריטה, והוא נקרא על שמה. כספי הפרס מועברים לאחת מסדנאות ההדפס בישראל ומשמשים את האמן או האמנית להשלמת פרויקט בתחום ההדפס.

## רשימת זוכים
*2014 סיגל צברי
*2016 אלינה ספשילוב
*2018 עינת אמיר
*2020 טלי בן בסט, מרב סודאי
*2022 שי זילברמן
*2025 פיטר יעקב מלץ 

## קישורים חיצוניים
* 
* עינת אמיר זוכת פרס אלימה לאמנות ההדפס, ערב רב, 7 ביוני 2018

*
אלימה ריטה
קטגוריה:הדפס ישראלי
גמליאל שלאנק

**גמליאל שלאנק** (1843 – ה' אדר תרנ"ז, 1897), היה עיתונאי ב"המגיד", והרוקח הראשון בבית המרקחת של בית החולים ביקור חולים בשנת תרל"ג (1873), ושל בית החולים שערי צדק בשנת תרס"ג (1903).

שמאל|ממוזער|גמליאל שלאנק

## קורות חיים
ר' גמליאל שלאנק, נולד בעיירה שונלאנקה, פרוסיה המערבית, לרב מרדכי שלאנק, רב העיירה ולבריינדל לבית גודמה.

אמו נפטרה בשנת 1853 וכעבור כשנה התחתן אביו עם סופיה פייגה גודמה, אחות אמו. בתרט"ז, 1856 עלה ארצה עם אביו, אמו החורגת ואחיותיו בלומה, נעמי ובתיה. הם התיישבו בירושלים שם כבר גר אחיו הגדול, ר' יוחנן צבי שלאנק ומשפחתו.

### בארץ ישראל
התחתן עם מרגלית זקס שלאנק, בתו של משה זקס שנחשב לראשון העולים מגרמניה במאה ה-19.

שלאנק למד בחדרים ובישיבות, השתלם בידיעת השפה הגרמנית לכל דקדוקיה והצטיין בכתב-יד יפה מאוד, מה שנחשב אז, למעלה יתרה בשרות משרדי, כמו כן השתלם בידיעת רוקחות, רפואה, ומשפטים.

ראשית עיסוקו של ג' שלאנק כרוקח היה בבית-הרפואות של כולל הולנד ודויטשלנד, (הו"ד) מטעם ארגון הפקידים והאמרכלים של אמסטרדם.

"הד"ר שרגא פביוס פופלס (פופלעס) הובא מווינה כדי לקבל חולים בקליניקה של בית החולים בקור חולים, וכדי לערוך ביקורי בית בחינם אצל החולים הזקוקים לכך, ור' גמליאל שלנק מונה לרוקח בבית המרקחת של בית החולים".

בספרו "ימים בגליל" שיצא בלונדון בשנת 1900 מספר הנוסע A.A BODDY על בית החולים ביקור חולים:

ד"ר שרגא פביוס פופלס היה הולך עם הרוקח בשבתות לבית החולה וכדי להימנע מכתיבה היה אומר לרוקח איזה תרופה לתת לחולה.

בנוסף שלאנק פרסם כתבות ומאמרים בהמגיד, והוגדר : "סופר ירושלמי".

בזמנים שסגן הקונסול היפואי של אוסטריה-הונגריה (הארמני מר יעקב פאסקאל) היה יוצא לחופשה ממושכת, היה מזמין אותו למלא את מקומו כקונסול וכמנהל הדואר האוסטרי. בתקופות אילו שלאנק היה שוהה כל ימות השבוע ביפו, מתאכסן במלון קמיניץ ועובד בקונסוליה, ולשבתות היה נוסע הביתה לירושלים.

נפטר ביפו ונקבר בירושלים בהר הזיתים.

השאיר אישה ו-4 ילדים: בריינדל, מרדכי, חיה, משה יוסף.

## לקריאה נוספת
* שמואל הכהן וינגרטן, "חתם סופר ותלמידיו", הוצאת המחלקה לענייני הנוער של ההסתדרות הציונית, ירושלים, תש"ה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היישוב: בריאות ורפואה
קטגוריה:רוקחים ביישוב
קטגוריה:כולל הו"ד
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:סגל בית החולים ביקור חולים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1843 
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1897
מינאטו

**מִינָאטוֹ** (ביפנית: **港区**; נמל) הוא אחד מ-23 הרבעים של טוקיו אשר יחדיו מהווים את לבה של טוקיו, בירת יפן. הרובע נמצא מדרום-מערב לארמון הקיסרי של טוקיו על שטח של מעט יותר מ-20 קמ"ר וגובל ברבעים המיוחדים צ'יודה, צ'ואו, קוטו, שינגאווה, שיבויה ושינג'וקו. בצדו המזרחי נמצא החלק הצפוני של נמל טוקיו, שהעניק לו את שמו. גשר הקשת בענן שנחנך ב-1993 מחבר את הרובע עם האי המלאכותי אודאיבה. ביולי 2015 מנתה אוכלוסיית הרובע 243,094 נפש.

הרובע משופע בגורדי שחקים ונמצאים בו המטות של תאגידים יפניים ובין-לאומיים רבים. בנוסף נמצא בו מגדל טוקיו - המבנה השני בגובהו ביפן. הרובע הוא גם מקום משכנן של רוב השגרירויות הזרות בטוקיו.

## היסטוריה
הרובע המיוחד מינאטו נוסד ב-15 במרץ 1947, על ידי איחודם של הרבעים אקסאקה, אזאבו ושיבה.

אוניברסיטת קיו השוכנת ברובע מאז 1858 היא המוסד להשכלה גבוהה הראשון שהוקם ביפן ומדורגת בין עשר האוניברסיטאות הטובות בעולם.

פארק שיבה (Shiba-koen), המשתרע על פני כ-122 אלף מטר רבוע, הוקם על ידי הקיסר מייג'י בשנת 1873 ונחשב לאחד מהפארקים המערביים הראשונים שהוקמו בעיר. בפארק נמצא המקדש הבודהיסטי זוג'וג'י, שבו קבורים שישה מתוך 15 השוגונים של שושלת טוקוגאווה. ברובע נמצא מוזיאון נזו.

הספרייה של מטרופולין טוקיו נפתחה ברובע בשנת 1973.

## פוליטיקה וממשל
הרובע מנוהל על ידי מושל הנבחר בבחירות ישירות. המושל הנוכחי הוא איי סייקה, עצמאי שנתמך על ידי כל המפלגות מלבד המפלגה הקומוניסטית של יפן. באספה המחוקקת של הרובע 34 חברים והיא נשלטת על ידי המפלגה הליברל דמוקרטית.

## כלכלה
ברובע נמצאים משרדיהן הראשיים של חברות יפניות רבות, בהן הונדה, תעשיות מיצובישי, מיצובישי מוטורס, סוני, פוג'יטסו וטושיבה, שלוחותיהן היפניות של כמה חברות בין-לאומיות, בהן גוגל, אפל ויאהו!, משרדיהן הראשיים של חברות התעופה אול ניפון איירליינס, אייר אסיה יפן ואייר ניפון, וחברות רבות אחרות.  
ברובע נמצאים אזורי עסקים רבים, כולל אזור אקסאקה היוקרתי והתוסס.

## נציגויות זרות
רובע מינאטו מארח רבות מהנציגויות הדיפלומטיות הזרות ביפן:

### שגרירויות

### קונסוליות
   

## גלריית תמונות

קובץ:National Art Center Tokyo 2008.jpg|המרכז הלאומי לאמנות של טוקיו
קובץ:六本木之丘天空甲板 (15580959954).jpg|מגדל טוקיו ורובע מינאטו בלילה
קובץ:Akiba2.jpg|קמפוס מיטה של אוניברסיטת קיו 
קובץ:Arisugawa park april 2014.jpg|פארק אריגוסאווה
קובץ:Zojoji entrance gate.jpg|שער הכניסה למקדש זוג'וג'י, ברקע מגדל טוקיו
קובץ:Tokyo Minato Panorama.jpg|מבט פנורמי על רובע מינאטו


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טוקיו: רבעים
תל מנורה

**תל מנורה** הוא אתר ארכאולוגי הסמוך לכניסה לקיבוץ טירת צבי, שבעמק בית שאן. שמו הערבי הוא תל אבו פאראג'.

בתל אותרו ממצאים החל מתקופת הברונזה הקדומה ועד התקופה הביזנטית, הכוללים חרסים רבים, כלי בישול שלמים, בורות ושרידי מבנים וקירות.

ב-1956 נחשפו כ-50 מטר ממערב לתל שרידי מבנה בן ארבע יחידות מהתקופה הישראלית, ומעליו שרידי בית כנסת מן המאה השישית לספירה, ובו רצפת פסיפס עם עיטור של מנורת שבעת הקנים ושופר.

קטע הפסיפס עם המנורה והשופר מוצב כיום בפתח בית הכנסת שבטירת צבי.

במהלך מלחמת העצמאות התבצרו בתל גייסותיו של קאוקג'י, בניסיונם להתקיף את טירת צבי הסמוכה.

## לקריאה נוספת
* **אריאל: כתב עת לידיעת ארץ ישראל - בתי כנסת בגליל ובגולן**, גיליון 52, מאי 1987.
* **[[כל מקום ואתר]]**, הוצאת משרד הביטחון, 2005, עמ' 325.

## קישורים חיצוניים
* גילויים חדשים בתל מנורה באתר רשות העתיקות

קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:בתי כנסת עתיקים
קטגוריה:עמק בית שאן
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
קטגוריה:בקעת הירדן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:טירת צבי
פול טראנק

200px|ממוזער|עטיפת האלבום הראשון של הלהקה
ממוזער|גל ניסמן
**פול טראנק** (באנגלית: **Full Trunk**) היא להקת בלוז רוק ישראלית, שחברים בה גל ניסמן, עופר ויינר, יותם אלעזרי ואריאל קשת. הלהקה הוציאה ארבעה אלבומים ומיני-אלבום. הלהקה שרה בתחילת הדרך בעיקר באנגלית, החל מאלבומם הרביעי (ממותה) התחילו לשיר שירים בעברית.

## היסטוריה
ב-2010 הקים ניסמן יחד עם ויינר ואלעזרי את ההרכב "גל ניסמן טריו". במקביל לחברות בלהקה, עסקו כל אחד מהשלושה בפרויקטים צדדיים: ניסמן הקליט אלבום סולו והופיע ברחבי הארץ עם פרויקט מחווה לאריק קלפטון, אלעזרי היה חבר בלהקת "טררם" וויינר ניגן בלהקת הקאברים "ריטלין".

לאחר הצטרפות הקלידן אריאל קשת, שינתה הלהקה את שמה ל-"Full Trunk" והחלה לעבוד על אלבום הבכורה, שיצא בפברואר 2014 ואשר נושא את שמה. האלבום, שכולל שלושה שירים באנגלית והיתר בעברית, מושפע רבות מסגנון בלוז רוק של שנות ה-60 וה-70 האופייני ללהקה. האלבום זכה להשמעות רבות בישראל ומחוצה לה (צרפת, קנדה ושווייץ) ואף נבחר על ידי "עמותת הבלוז הישראלית" כ"אלבום הבלוז הישראלי הטוב ביותר לשנת 2014". באותה שנה יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בישראל, אשר כללו שיתופי פעולה (מרסדס בנד, גיא מזיג, אפרים שמיר, לוסיל קרו, גל דה פז, איתי פרל, דיאנה גולבי ועוד).

במאי 2015 יצא אלבומה השני "Time For Us To Move", אשר לווה בהופעת השקה מיוחדת במועדון הבארבי בתל אביב. האלבום הופק על ידי אריאל קשת וכולל שירים באנגלית בלבד. באלבום שילבה הלהקה בין מקצבים מעולם המזרח וצלילים מעולם הבלוז-רוק המערבי. בדומה לאלבום הראשון, גם הפקתו של אלבום זה מומנה באמצעות פרויקט מימון ההמונים הדסטארט.

בנובמבר 2017 הוציאה הלהקה מיני-אלבום בשם "Show Us What You Got".

ביוני 2020 הוציאה הלהקה את "עוד יום", שיר הנושא של העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "תאג"ד". סולן הלהקה גל ניסמן מופיע בסוף העונה בתפקיד משנה כנמרוד חכים, אחיו הנעדר של עומר.

בפברואר 2022 הוציאה הלהקה אלבום בשם "ממותה" בהם שירים בשיתוף פעולה עם ג'ימבו ג'יי וגאיה אלבז, שיר הנושא "ממותה" הגיע במהרה למיליון השמעות.

השיר "סתלבט בקיבוץ" שהוציאו עם ג'ימבו ג'יי זכה להצלחה רבה ולהשמעות בכל תחנות הרדיו, ואף זכה בתואר שיר השנה של גלגלצ, 102FM וכאן 88.

ב-22 במאי 2024 הלהקה הוציאה שיר ראשון מאלבומה החמישי ששמו "שובר במות". השיר נקרא "אין לזה לאן". את "אין לזה לאן" כתב גל ניסמן והלחין אותו יחד עם זוהר ברזילי, מתופף הלהקה, יחד עם אריאל קשת. ניסמן סיפר על השיר: .

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
* 2014: *[[Full Trunk (אלבום)|Full Trunk]]*
* 2015: *[[Time For Us To Move]]*
* 2022: ממותה
* 2024: שובר במות

### מיני אלבומים
* 2017: *[[Show Us What You Got]]*

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט הרשמי של הלהקה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
ג'ני ברויאר

**ג'ני (אסתר) ברויאר** (אייזנמן; 1892–1985), הייתה האשה הראשונה, ובמשך שנים היחידה, שעסקה בסחר ביהלומים בישראל. ברויאר מילאה תפקיד חשוב באספקת גלם לענף היהלומים הישראלי בראשית דרכו. ייחודה של ג'ני ברויאר במעבר שעשתה בגיל מבוגר, מכורח נסיבות חייה, מהיותה אשת איש ואם להיותה בעלת מקצוע ייחודית ומובילה בתחום גברי מובהק, ששעריו היו סגורים באותם הימים בפני נשים.

## ביוגרפיה
ג'ני אסתר ברויאר נולדה באנטוורפן. אביה, יעקב אייזנמן, סוחר תבלינים מצליח, שלח אותה בהיותה בת 18 ללונדון, שם למדה אנגלית ומזכירות. מששבה לאנטוורפן עבדה כמזכירתו של אביה, עד לפטירתו ב-1914. מאביה למדה להתהלך כשווה בעולמם של גברים. ג'ני אייזנמן נישאה בפרנקפורט, גרמניה, לרב ד"ר יצחק ברויאר, עורך דין, הוגה דעות וממנהיגי אגודת ישראל. היא עלתה ארצה ב-1936, התיישבה עם משפחתה בירושלים, ופעלה בהתנדבות למען הקהילה, כשם שעשתה טרם עלותה ארצה. אולם, ב-1946, התאלמנה וכך, בהיותה בת 54, נאלצה לוותר על דירתה הנאה, ולחפש פרנסה עצמאית.

## קריירה
ב-1948 הציע לה גיסה – סוחר יהלומי הגלם, הוגו לונצר, מלונדון, לנסות כוחה במסחר בגלם שישלח אליה. את הרישיון לעיסוק ביהלומים קיבלה מהמפקח הראשון על היהלומים – ד"ר יעקב ואן אמרונגן (לימים - ד"ר יעקב ארנון). ג'ני ברויאר התייצבה במשרדו ללא הודעה מוקדמת, ונתנה למזכירתו פתק, עליו חתמה בשם ברויאר-אייזנמן. ד"ר אמרונגן יצא מהמשרד ושאל: "את בתו של יעקב אייזנמן מאנטוורפן? לעולם לא אשכח מה שאביך עשה למען אבי. כל מה שתבקשי – אתן לך", ומייד נתן לה רישיון עיסוק ביהלומים.

ברויאר עברה מירושלים לתל אביב, והחלה לעסוק בסחר בגלם. כיוון שהייתה ילידת אנטוורפן, וכיוון שנקלטה מהר מאוד בעולם המסחר ביהלומים, היו היהלומנים התל אביבים משוכנעים, שיש לה ניסיון קודם בענף היהלומים, וכך זכתה מהם ביחס של אמון.

ברויאר הייתה חברה כבר במועדון יהלומים א"י, שפעל בשנות הארבעים. קבלתה של אשה, שאינה אלמנת חבר, כחברה במועדון היהלומים, הייתה צעד יוצא דופן.

בדצמבר 1952 אושרה בקשתה של ג'ני ברויאר להתקבל כחברה בבורסת היהלומים הישראלית במהירות ללא שום התנגדות. בכך הייתה לאשה הראשונה, והיחידה במשך למעלה מ-30 השנים שלאחר מכן, עד שנות השמונים של המאה העשרים, שהתקבלה כחברה בבורסת היהלומים הישראלית.

כשעברה בורסת היהלומים למשכנה ברחוב אחוזת בית 6, תל אביב, פתחה בו משרד ושימשה כנציגתו בישראל של סוחר הגלם מאנטוורפן – נייקרק.

ברויאר פרשה מעבודתה בהיותה בת 76, עם המעבר של בורסת היהלומים הישראלית מתל אביב לרמת גן.

## משפחה והנצחה
בניהם של ג'ני ויצחק ברויאר הם ההיסטוריון פרופ' מרדכי ברויאר, והמשפטן יעקב בר-אור.

על שמה של ג'ני ברויאר נקרא "רעות – בית ג'ני ברויאר" - בית דיור מוגן לאוכלוסייה המבוגרת מהציבור הדתי-לאומי, הממוקם בשכונת יד אליהו בתל אביב.

קורות חייה המקצועיים של ג'ני ברויאר הונצחו בספר תולדות בורסת היהלומים הישראלית שיצא לאור במלאת 70 שנה לבורסה.

## קישורים חיצוניים
* רעות – בית ג'ני ברויאר.
* אתר בורסת היהלומים הישראלית

## הערות שוליים

קטגוריה:יהלומנים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הקדושים
קטגוריה:תעשייניות ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות בלגיה
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי בלגיה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריהמשפחת ברויאר
קטגוריה:רבניות (נשות רבנים)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1985
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
ואל פיץ'

**ואל לוגסדון פיץ**' (אנגלית: **Val Logsdon Fitch**; 10 במרץ 1923 - 5 בפברואר 2015) היה פיזיקאי גרעין אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1980.

## ביוגרפיה
פיץ' נולד בחווה חקלאית במרימן, נברסקה שבארצות הברית, הצעיר משלושת ילדיהם של פרד, מגדל בקר, ופרנסס, מורה. זמן קצר לאחד לידתו, אביו נפצע קשה בתאונת רכיבה על סוסים וכבר לא היה יכול לעבוד בחווה, וכתוצאה מכך עברה המשפחה לעיירה הסמוכה גורדון, שם נכנס אביו לעסקי הביטוח. פיץ' סיים את לימודיו התיכוניים בגורדון בשנת 1940.

ב-1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, התגייס פיץ' לצבא ארצות הברית ועבד על פרויקט מנהטן במעבדת לוס אלמוס שבניו מקסיקו. לאחר מכן למד באוניברסיטת מקגיל, ובשנת 1954 השלים את הדוקטורט שלו בפיזיקה מטעם אוניברסיטת קולומביה. משנה זו ועד לפרישתו ב-2005, היה חבר סגל באוניברסיטת פרינסטון.

בשנת 1958 הביא את ג'יימס קרונין לאוניברסיטת פרינסטון וביחד הם גילו הפרה של עקרונות סימטריה בסיסיים בהתפרקות של מזוני K נייטרליים בשנת 1964. גילוי זה תרם לתאוריה של המפץ הגדול וזיכה אותם בפרס נובל לפיזיקה, לשנת 1980. בשנים 1988–1989 שימש כנשיא האגודה האמריקאית לפיזיקה. ב-1993 זכה במדליה הלאומית למדעים.

פיץ' נפטר בביתו בפרינסטון, ניו ג'רזי, ב-5 בפברואר 2015.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי נברסקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מקגיל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
הסוטרה בת עשר השורות לאוולוקיטשוורה להארכת החיים

**הסוטרה בת עשר השורות לאַוַולוֹקיטֶשוַורַה להארכת החיים** (ביפנית: **延命十句観音経**, ***Enmei Jukku Kannon-Gyō***; בסינית: **十句觀音經**, ***Kuan-yin ching***) היא סוטרה קצרצרה בת 42 סימניות סיניות בלבד, בעשרה משפטים, המוקדשת לבודהיסטווה אַוַולוֹקיטֶשוַורַה (; ביפנית: Kannon; בסינית: Kuan-yin), שנהוג לדקלם בזן בודהיזם.

זוהי כנראה היצירה המפורסמת ביותר המונה את שבחיו/ה של הבודהיסטווה אַוַולוֹקיטֶשוַורַה, שהוא/היא התגלמות החמלה. היא מופיעה כסוטרה עצמאית, וכן כפרק העשרים וחמישה של סוטרת הלוטוס  החשובה.

הסוטרה מופיעה ב"רשומות הבודהות והפטריארכים" (佛祖統紀, בסינית: Fózǔ tǒngjì; ביפנית: Busso tōki), יצירה בודהיסטית סינית המתוארכת ל-1269, שלהי תקופת שושלת סונג הדרומית.
ככל הנראה, היא נכנסה לשימוש כטקסט לדקלום ביפן במאה ה-18, בימיו של מורה הזן הַקוּאין .

מקובל לדקלם את הסוטרה מספר פעמים ברצף, כשבכל פעם מגבירים את הקצב והוגים את המילים בקול רם יותר.

## לקריאה נוספת

* *Wild Ivy: The Spiritual Autobiography of Zen Master Hakuin*, translated by Norman Waddell, Boston: Shambhala, 1999, p. 126. (הספר בגוגל ספרים)
* James L Ford, *Jōkei and Buddhist Devotion in Early Medieval Japan*, Oxford – New York: Oxford University Press, 2006, p. 90. (הספר בגוגל ספרים)


## קישורים חיצוניים
תרגומים לאנגלית:
* תרגום ועל הסוטרה, באתר Ancient Forest Zen, סן פרנסיסקו
* תרגום ופרשנות, באתר SotoZen-net
* תרגום מאת ברני גלסמן , באתר מסדר Zen Peacemakers
* תרגומים לאנגלית ולספרדית, באתר מרכז הזן של סן פרנסיסקו 
* תרגום מאת רוברט אייטקן , באתר מרכז הזן של ברקלי 
* תרגום מאת איידו שימאנו , באתר Internet Sacred Text Archive 

זמרה:
* [הסוטרה ביפנית](http://www.shambhala.com/images/illus/ZenChants/7.%20Ten-Line%20Life-Affirming%20Sutra%20of%20Avalokiteshvara%20(Japanese).mp3); [הסוטרה באנגלית](http://www.shambhala.com/images/illus/ZenChants/5.%20Ten-Line%20Life-Affirming%20Sutra%20of%20Avalokiteshvara%20(English).mp3), מתוך מזמורי זן במסגרת הספר Kazuaki Tanahashi, *Thirty-Five Essential Texts with Commentary*, בהוצאת שמבהלה
* 
* הסוטרה באנגלית; ביפנית, באתר מרכז הזן של טורונטו 

קטגוריה:זן
קטגוריה:בודהיזם
קטגוריה:ליטורגיה
רוברט ויליאם המילטון

**רוברט ויליאם המילטון** (באנגלית: **Robert William Hamilton**; 26 בנובמבר 1905 – 25 בספטמבר 1995) היה ארכאולוג בריטי. בשנים 1938–1948 שימש כמנהל מחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל. כיהן עד לפרישתו כאוצר מחלקת העתיקות של מוזיאון אשמוליאן באוקספורד.

## קורות חייו ופועלו
רוברט המילטון התחנך בקולג' וינצ'סטר  והשתלם בלימודים קלאסיים במודלין קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד. הוא החל את דרכו כארכאולוג במשלחת המשותפת של אוניברסיטת ייל ושל בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בירושלים לחפירות ג'רש בעבר הירדן. תקופה מסוימת השתתף בחפירות תל מגידו במשלחת המכון המזרחני של אוניברסיטת שיקגו. ב-1930–1931 היה עוזרו של רג'ינלד תומפסון בחפירותיו בנינווה.

ב-1931 מונה המילטון למפקח עתיקות ראשי במחלקת העתיקות המנדטורית בארץ ישראל, ובשנים 1938–1948 כיהן כמנהל המחלקה, והיה בין היתר מבוני התצוגה המתמדת של מוזיאון רוקפלר בירושלים. המילטון חפר בתל אבו הוואם במפרץ חיפה, אך עיקר עניינו היה בתקופות מוסלמיות. הוא עסק בבדיקה ובחקר מסגד אל-אקצא בהר הבית וניהל חפירות שונות בח'רבת אל-מפג'ר ליד יריחו. דוחותיו פורסמו ב-*QDAP* (כתב העת של מחלקת העתיקות). יצוינו במיוחד חיבורו על מסגד אל-אקצא (1949), שנכתב על יסוד המידע שריכז בשנים 1938–1942, וחיבורו המונומנטלי ח'רבת אל-מפג'ר (1959). אל ח'רבת מפג'ר חזר כמה פעמים בשנות ה-50 של המאה ה-20 לצורך עיונים נוספים, ובניגוד להשגותיו של החופר הקודם באתר, דימיטרי בראמכי, ייחס את בניית הארמון לח'ליף האומיי חובב העינוגים, אל-וַליד השני, אחיינו של הִשׁאם.
בצד אלה חיבר המילטון מדריכים לאתר סמריה-סבסטיה בשומרון (1944) ולכנסיית המולד בבית לחם (1947).

ב-1948, בתום המנדט הבריטי, פרש המילטון מתפקידו במחלקת העתיקות והצטרף למשלחת החפירות של בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בעיראק, שבה פעל גם כמנהלן וכספרן. בתוך כך סייע במשך כמה עונות בחפירותיו של מקס מלוואן בתל נמרוד.

מ-1949 ועד 1956 שימש המילטון כמרצה בכיר במחלקה ללימודי המזרח הקדום במודלין קולג', אוקספורד, ובשנים 1959–1962 כיהן כעמית בקולג' זה. משנת 1959 ועד לפרישתו ב-1972 פעל כאוצר מחלקת העתיקות של מוזיאון אשמוליאן. בד בבד, החל מ-1962, כיהן כאוצר הראשי של המוזיאון ויזם הקמת שתי מחלקות חדשות בו – למטבעות ולאמנות המזרח. ב-1960 נבחר לחבר האקדמיה הבריטית (FBA).

בערוב ימיו תיאר המילטון את פועלו אחרי 1949 בספרו "מכתבים מהמזרח התיכון מאת ארכאולוג מזדמן" (1992).

## קישורים חיצוניים
* אולג גרבר על רוברט המילטון באינדפנדנט הבריטי, 6 באוקטובר 1995
* על רוברט המילטון בתוך *Proceedings of the British Academy*, כרך 4 (1997), עמ' 491–509
* 
* כתביו של [Robert Hamilton](http://merhav.nli.org.il/primo_library/libweb/action/search.do?&tab=default_tab&srt=rank&ct=search&mode=Basic&dum=true&indx=1&fn=search&vid=NLI&vl(freeText0)=R.W.%20Hamilton) בספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:ארכאולוגים בריטים
קטגוריה:ארץ ישראל: ארכאולוגים
קטגוריה:אנשי שלטון בריטים בתקופת המנדט
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1905
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1995
4 נון בלונדס

**4 נון בלונדס **(באנגלית: **Non Blondes** **4**) הייתה להקת רוק אמריקאית מסן פרנסיסקו, קליפורניה שהוקמה בשנת 1989.

## תחילת הדרך ואלבום ראשון
הבסיסטית כריסטה הילהאוס ושונה הול הגיטריסטית היו שותפות לדירה, והן פגשו את וונדה דיי כשהצטרפו ללהקה בה היא תופפה. כאשר שלושתן עזבו את הלהקה, הן התחילו לנגן כשלישייה, אך כשראו את לינדה פרי שרה בהופעת סולו, הילהאוס והול הציעו לה להצטרף אליהן כסולנית.

הלהקה הוחתמה על ידי אינטרסקופ רקורדס ביולי 1991, והתחילו את קדם-ההפקה של אלבום הבכורה שלהן. במהלך העבודה הזו, דיי פוטרה מהלהקה, והוחלפה על ידי ריצ'רדסון. בשנת 1992, בעת הקלטת האלבום * Bigger, Better, Faster, More!*, המפיק, דייוויד טיקל, הרגיש שהנגינה של הול לא טובה מספיק, וגם היא פוטרה. הגיטריסט לואיס מטוייר השלים את האלבום עם הלהקה, ואחרי שהאלבום יצא, הצטרף רוג'ר רוצ'ה בתור גיטריסט, והוא נשאר עם הלהקה עד 1994. לאחר שעזבה את הלהקה ב-1991, דיי תופפה עבור מספר להקות, כולל Malibu Barbi, ו-Bad Dog Play Dead. בסוף 1992, היא הייתה מעורבת בתאונה בה התרסקו עצמות רגליה, והתיפוף נהיה קשה לה. היא עברה לסן-פרנסיסקו בשנת 1995, בילתה קצת זמן באריזונה, ובסופו של דבר חזרה לעיר מולדתה, סולט לייק סיטי.

דיי נפטרה ב-10 ביולי 1997, ממנת יתר של סמים.

## המשך קריירה
השיר "Mary's House" של 4 Non Blondes נכלל בפסקול הסרט "עולמו של ויין 2" ב-1993. הלהקה גם ביצעה גרסת כיסוי לשיר "I'm the One" של ואן היילן בפסקול של הסרט Airheads. הביצוע שלהן לשיר "Bless the Beasts and Children" נכלל באלבום המחווה לקרפנטרז,* If I Were a Carpenter*, בשנת 1994, והשיר "Misty Mountain Hop" נכלל באלבום המחווה ללד זפלין מ-1995, *Encomium*.

הלהקה התפרקה בסוף 1994 במהלך ההקלטות של אלבומה השני. לינדה פרי התחילה קריירת סולו ב-1995, והקליטה מאז שירים וגם הפיקה וכתבה שירים לאלבומים רבי מכר של מגוון אמניות, כולל כריסטינה אגילרה, אלישה קיז, פינק, גוון סטפאני, קורטני לאב וקלי אוסבורן. הול הקליטה, הפיקה, והלחינה שירים, ואף הופיעה יחד עם אמנים שונים, כולל סטון לארג', (1999-2001), אריק מקפדן (1995–2001), וג'ורג' קלינטון.

כריסטה הילהאוס הצטרפה ללהקת קאנטרי-רוק בשם PieTramps.

ב-11 במאי 2014, הקבוצה התאחדה להופעת התרמה של מרכז הלהט"ב של לוס אנג'לס, בשם "ערב למען נשים".

בינואר 2025 חשפה בפודקאסט כי הלהקה הקליטה אלבום שני ב-1994, ותחזור לפעילות רשמית אחרי שלושה עשורים

## חברי הלהקה
* לינדה פרי – שירה, גיטרה (1989–1994, 2014)
* כריסטה הילהאוס – בס (1989–1994, 2014)
* שונה הול – גיטרה (1989–1992)
* ונדה דיי – תופים (1989–1992)
* דון ריצ'רדסון – תופים (1992–1994, 2014)
* לואיס מטוייר – גיטרה (1992)
* רוג'ר רוצ'ה – גיטרה (1992–1994, 2014)

## דיסקוגרפיה
### אלבום אולפן

### אלבום הופעות
**Hello Mr. President (Live in Italy 1993)* (1994)

### סינגלים

## קישורים חיצוניים
* 

* סיפור של 4 Non בלונדיניות על ידי כריסטה Hillhouse
* 4 ללא בלונדינית דף המייסדים גיטריסט שונה הול באתר האינטרנט הרשמי של

## הערות שוליים

קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:אמני אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1989
קטגוריה:סן פרנסיסקו: להקות
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 1994
עתודה (צבא)

**עתודה** היא יחידה צבאית או משאב צבאי שמטרתם הארכת הקרב או חידושו וכן היערכות לבלתי צפוי. העתודה מאפשרת למפקד חופש פעולה וגמישות בניהול המשך הקרב בשל נגישותה המיידית אל גזרות שונות בהן מתקיים הקרב. העתודה קיימת ברמה הטקטית וברמה האסטרטגית.

העתודה משמשת הן בקרבות הגנה והן בקרבות התקפה. מחד, כוח העתודה יכול להצטרף אל כוח שמצוי בעמדת נחיתות בקרב, זקוק לתגבור או שזקוק לחילוץ. מאידך, כוח העתודה יכול לשמש לניצול הצלחה בגזרה שבה הצד שכנגד הוכרע או עומד על סף הכרעה (למשל כאשר נפרצים בו קווי ההגנה של היריב), או לשמש להרחבת חזית הלחימה לגזרה חדשה, אם ליריב לא נותרו כוחות עתודה משלו להגן עליה.

הקצאת חיילים לעתודה מקובלת מאז העת העתיקה, בקרב צבאות רבים. בצבא הרומי נעשה שימוש קבוע בעתודה - חלקים מהלגיון היו נשארים מחוץ למעגל הלוחמה והשתמשו בו ברגע הקריטי של הקרב כדי להנחית מכה מוחצת. לא כל העמים נהגו כך כי הקצאת חיילים לעתודה מקצרת את קו החזית ולכן מגדילה את סיכון האיגוף. בימי הביניים באירופה פעמים רבות לא הפרישו כוחות לעתודה, אך בעת החדשה המוקדמת הפך הדבר לשגרה. בתקופת המלחמות הנפוליאוניות פעמים רבות הייתה העתודה המפתח לניצחון בקרב. עתודה המשיכה לשמור על חשיבותה הטקטית במלחמות המאה ה-20.

יעילות העתודה נובעת מהעובדה שיתר החיילים המעורבים בלוחמה המיידית אינם זמינים להתקפה נוספת או להגשת סיוע. הם עסוקים בטיפול באויב המיידי שנמצא מולם. ייתכן אומנם שהם יצליחו לשבור את שורות האויב בלי עזרת העתודה, אך הפעלת מספר גדול של חיילים בנקודה קריטית בקרב יכולה לסייע להבקעת הקו.

## ראו גם
* שירות המילואים בישראל (מילואמניקים)

## לקריאה נוספת
* קרל פון קלאוזביץ, **[[על המלחמה]]**, כרך 3, פרק 13 "עתודה אסטרטגית".

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:טקטיקה צבאית
אורבאן

**אורבאן** (**Orban** או **Urban**) היה מזקק ברזל ויוצק תותחים הזכור במיוחד בגלל יצירת תותח-על, ששימש בכיבוש קונסטנטינופול.

מוצאו של אורבאן מברשוב, אז בממלכת הונגריה ועל לאומיותו יש מחלוקת. מרבית המקורות רואים בו הונגרי, חלקם גרמני בגלל ריבוי המומחים הגרמנים באותה תקופה בצבא הונגריה ויש גם הרואים בו רומני בגלל תיאורו כ"בן דאקיה" באחד המסמכים ההיסטוריים.

אורבאן הציע את שירותיו לקונסטנטינוס האחד עשר, קיסר האימפריה הביזנטית, אך לקיסר לא היו המשאבים הכספיים לתשלום שכרו ולא היו לו חומרי הגלם הדרושים. אורבאן עזב את קונסטנטינופול והתקרב לסולטאן האימפריה העות'מאנית מהמט השני והציע לו את שירותיו. מהמט קיבל את ההצעה והעמיד לשירותו את חומרי הגלם הדרושים.

אורבאן יצר תותח-על, שכונה "באסיליק" (Basilik), אורכו היה יותר משמונה מטרים, קוטרו 75 סנטימטרים והיה מסוגל לשלח פגז במשקל של למעלה מחצי טון למרחק של כמעט ארבעה קילומטרים. נדרשו שישים שוורים, כדי להעביר את התותח מהמקום בו נוצק, באדריאנופול, עד לקונסטנטינופול. תותח זה נועד תחילה לירי על כלי שיט שינסו לעבור את המצרים בלי לשלם מס לעות'מאנים, אך לאחר תחילת המצור על קונסטנטינופול השתמשו בו להריסת חומותיה. התותח לא היה מדויק, טעינתו דרשה לפחות שלוש שעות ומספר הפגזים היה מוגבל. לאחר שישה שבועות, התותח התפרק, בגלל הרתע העצמי. אורבאן יצק עבור העות'מאנים גם תותחי מצור קטנים יותר.

אורבאן נהרג במצור, כנראה כתוצאה מהתפוצצות אחד התותחים, אירוע שכיח באותה תקופה.

## קישורים חיצוניים
* Tunul lui Orban dacul – pionierul artileriei moderne  

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני נשק
קטגוריה:כיבוש קונסטנטינופול
קטגוריה:נפטרים ב-1453
עונת 2006/2007 בליגת האלופות

**עונת 2006/2007 ב[[ליגת האלופות]]** הייתה העונה ה-52 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל וה-15 במסגרת ליגת האלופות. היא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-11 ביולי 2006 ותחרות הסתיימה ב-23 במאי 2007. 

בתחרות השתתפו 73 קבוצות. 

משחק הגמר נערך באצטדיון האולימפי, אתונה. התחרות הסתיימה בניצחון של מילאן בפעם השביעית בתולדות המועדון. 

## מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 73 קבוצות. על מספר הקבוצות מכל מדינה הוחלט על בסיס דירוג אופ"א לשנים 2001-2005. מ-15 מדינות השתתפו יותר מנציג אחד:

* 4 - ספרד, איטליה, אנגליה   (מהם שני נציגים לא השתתפו בשלבים המוקדמים)
* 3 - גרמניה, צרפת, פורטוגל (מהם שני נציגים לא השתתפו בשלבים המוקדמים)
* 2 - יוון, הולנד, בלגיה (ממדינות אלו מנצחת אליפות המדינה העפיל ישירות לשלב הבתים), טורקיה,  שווייץ, סקוטלנד, רוסיה, אוסטריה, אוקראינה

לאחר הסיבובים המוקדמים, הקבוצות חולקו ל-8 בתים. לאחר מכך 16 קבוצות החלו במשחקי שמינית הגמר. 

כל המשחקים למעט משחק הגמר היו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשלבי ההמשך. חוק "שער חוץ", היה בתוקף לכל שלבי התחרות. במקרה שאין אפשרות להגיע להכרעה תוך יתרון שער חוץ, המנצח נקבע בסדרת בעיטות עונשין.

למנצחת במשחק הוענקו שלוש נקודות.

## שלב המוקדמות

### שלב המוקדמות הראשון
הסיבוב הראשון נערך ב-11 וב-12 ביולי והסיבוב השני נערך ב-18 וב-19 ביולי 2006.

### שלב המוקדמות השני
הסיבוב הראשון נערך ב-25 וב-26 ביולי והסיבוב השני נערך ב-1 וב-2 באוגוסט 2006.

### שלב המוקדמות השלישי
הסיבוב הראשון נערך ב-8 וב-9 באוגוסט והסיבוב השני נערך ב-22 וב-23 באוגוסט 2006.

## שלב הבתים
שלב הבתים שלב נערך בין 12 בספטמבר 2006 לבין 6 בדצמבר 2006. בו השתתפו 16 קבוצות שעברו את השלבים המוקדמים ו-16 קבוצות שהעפילו ישירות לשלב זה. הקבוצות שזכו במקום השלישי בבית, הועברו לגביע אופ"א.

### הבתים

## שלב הפלייאוף
משחקי הבתים נערכו בין 12 בספטמבר 2006 לבין 5 בדצמבר 2006. בהם השתתפו 16 קבוצות שעברו את השלבים המוקדמים ו-16 קבוצות שהעפילו ישירות לשלב זה. הקבוצות שזכו במקום השלישי בבית, הועברו לגביע אופ"א: ורדר ברמן, ספרטק מוסקבה, בורדו, שחטיור דונצק, סטיאווה בוקרשט, בנפיקה ליסבון, צסק"א מוסקבה וא.א.ק. אתונה. 

משחקי רבע הגמר החלו ב-20 בפברואר 2007. לשמינית הגמר העפילו ארבע  קבוצות מאנגליה ו-3 מספרד.

### משחק הגמר

## ישראל בתחרות
מכבי חיפה הייתה הקבוצה הישראלית שהשתתפה בתחרות. הקבוצה התחילה בשלב המוקדמות השלישי בו הפסידה לקבוצת ליברפול מאנגליה ולא עברה לשלב הבתים. בגלל מלחמת לבנון השנייה משחק הבית של חיפה נערך בקייב.

## קישורים חיצוניים

* עונת 2006/2007 בליגת האלופות באתר אופ"א
* נתוני דירוג המדינות לפי אופ"א

קטגוריה:עונות בליגת האלופות
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2006
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2007
אשת פינחס

[250px|ממוזער|שמאל| מות עלי הכהן. מאחור כלתו, אשת פנחס כורעת ללדת. ציור מעשה ידי יוליוס פון שנור קארולספלד, מתוך סדרת "התנ"ך בתמונות", משנת [1860]]

**אֵשֶׁת פִּינְחָס** היא דמות מקראית, אשת פנחס בנו של עלי הכהן. שמה נפקד מן הכתובים וסיפורה מופיע ב. אשת פנחס, מתה כאשר היא מתבשרת על מות פינחס בעלה. לבנה ניתן השם אי כבוד המציין את מאורע שביית ארון הברית בידי פלשתים. במדרש השם של בנה קיים קשר לגורל הארון והמחבר המקראי מדווח  "כִּי נִלְקַח אֲרוֹן הָאֱלֹהִים".

במלחמה נגד פלשתים באבן העזר, נלקח ארון הברית בידי פלשתים. לקיחת ארון האלוהים היא עונש על התנהגות חפני ופנחס בני עלי. בעקבות עונש זה באים אסונות נוספים - מות עלי וכלתו. כאשר שומעת אשת פינחס את השמועה על מות בעלה היא כורעת ללדת. הנשים הניצבות עליה מעודדות אותה אך בלא הועיל. מצודת דוד, מפרש כי: .

יוסף בן מתתיהו, בספרו קדמוניות היהודים, מסביר את השם שנתנה לבנה בתבוסת הצבא הישראלי: .

## זיקת סיפור מות אשת פינחס לסיפור מות רחל

בין הסיפור על מות אשת פינחס לסיפור מותה של אשת יעקב, רחל ב קיימים קווים מקבילים והדמיון בין שני האירועים המספרים במות הנשים בולט לעין. לידה קשה היא הגורמת למותן של שתי הנשים. בניגוד לרחל בסיפור אשת פינחס, אין הבשורה על הולדת הבן משמחת.  יתרה מכך אין מי שישנה את שמו של הילד לשם חיובי יותר, כמו בסיפור בבראשית בו יעקב משנה את שם הרך הנולד מבן אוני, לשם חיובי יותר: בנימין. כמו כן שמה של אשת פינחס אינה מצוין ואף לא מקום קבורתה. למשמעות השם, אי כבוד, מקום מרכזי בסיפור. ההסבר לשם מופיע פעמיים וזאת במטרה לכוון לגורל הארון.

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים בספרי נביאים
קטגוריה:אישים בספר שמואל
קטגוריה:אישים בתנ"ך ששמם אינו מצוין
קטגוריה:בית עלי
מרשק

מרש״ק הוא שם משפחה שהוא ראשי תיבות של **מ**ורנו **ר**בי '''ש'''מואל '''ק'''איידנובר.

קטגוריה:שמות משפחה
בית רוטנברג

**בית רוטנברג** היה ביתו הפרטי של פנחס רוטנברג בחיפה. הבית משמש כמקום לפעילות חינוכית.
## היסטוריה
הבית, בשדרות הנשיא 77, תוכנן על ידי שמואל רוזוב ונחנך ב-1939. בבניין מרפסות גדולות, שאפיינו בניינים גדולים שנבנו בתקופה. שטח המגרש חופף ברובו לפארק הקייזר ששתלו הטמפלרים.

רוטנברג הספיק להתגורר בבניין זה רק כשנה. בצוואתו הוריש רוטנברג את הבית ואת הגן הנרחב מוקף החומה לטובת פעילות חברתית. ביום השנה לציון מותו של רוטנברג נחנך "המכון לחינוך הנוער ע"ש פנחס רוטנברג". פעולתו הראשונה של המכון הייתה קיום סמינרים לתנועות נוער.

ב-1947 הוחרם הבניין, כמו חלק מהאזור בו הוא שוכן, בידי הצבא הבריטי. צוות המכון עבר למחנות המעצר בקפריסין ושם המשיך בפועלו. אחרי הקמת המדינה עבר המתחם, כמו שאר מתחמי הצבא הבריטי, לרשות צה"ל. רק ב-1958 חזר המתחם ליעודו המקורי ותחת "אוצר פנחס רוטנברג". ב-1964 הוספה לבניין קומה.

בשנים 1993–2007, פעל בבית רוטנברג בית ספר תיכון דתי. בית ספר זה החל את דרכו כסניף של רשת אמי"ת ובשנותיו האחרונות נפרד מהרשת ונלקח תחת חסותו של הפילנתרופ השווייצרי ברנקו וייס במסגרת מכון ברנקו וייס.

חדר העבודה של רוטנברג שומר, ומהווה מעין מוזיאון קטן לפעילותו הענפה.

בקרבת מקום נמצא "בית הציידים". בית זה היה שייך למשפחת נגלר שהיוותה חלק מקבוצה שרצתה לבנות יישוב עם בתים הדומים לבתי הקיץ שהיו ברשותם ביער השחור בגרמניה. הבית תוכנן על ידי אלכסנדר ברוולד בקצה הצפון-מערבי של כרמלהיים. לאחר קום המדינה נקנה הבית על ידי קרן רוטנברג, שומר, והוא מהווה כיום חלק ממתחם בית רוטנברג. הבית נבנה מעץ, ושרידים המעידים על כך נמצאים בפנים הבית.
ממוזער|ימין|הבית עטור בצמחייה

## לקריאה נוספת
* זאב ענר, בית רוטנברג, **סיפורי בתים - סיפורם של שבעים בתים בתולדות ההתיישבות**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, יולי 1998

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה: מבנים לשימור
קטגוריה:שדרות הנשיא (חיפה)
ויליאם פיליפס

**ויליאם דניאל פיליפס** (אנגלית: **William Daniel Phillips**; נולד ב-5 בנובמבר 1948) הוא מדען ופיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1997.
## ביוגרפיה
פיליפס נולד בוילקס-בארה, פנסילבניה שבארצות הברית. בשנת 1959 עברה משפחתו להתגורר בקמפ היל, אשר ליד האריסברג, ושם סיים פיליפס את לימודיו התיכוניים. ב-1970 סיים את לימודיו במכללה בהצטיינות יתרה, ולאחר מכן קיבל את הדוקטורט שלו בפיזיקה מטעם המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בשנת 1978 הצטרף למכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה (NIST).

ב-1996 קיבל את מדליית אלברט אברהם מייקלסון מטעם מכון פרנקלין.

בשנת 1997 זכה פיליפס בפרס נובל לפיזיקה, יחד עם סטיבן צ'ו וקלוד כהן-טנוג'י, על פיתוח שיטות לקירור ולכידת אטומים בעזרת קרני לייזר.

פיליפס מכהן כפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת מרילנד.

נשוי לג'יין ואב לשתי בנות: קייטלין וכריסטין.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
קלאוס פון קליצינג

**קלאוס פון קליצינג** (גרמנית: **Klaus von Klitzing**; נולד ב-28 ביוני 1943) הוא פיזיקאי גרמני, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1985.

פון קליצינג נולד בגרמניה, באזור שכיום שייך לפולין. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1962, ולאחר מכן למד פיזיקה באוניברסיטה הטכנית בבראונשווייג, שם קיבל את הדיפלומה שלו ב-1969. הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטת וירצבורג וקיבל את הדוקטורט שלו בשנת 1972.

במהלך הקריירה שלו עבד פון-קליצינג, בין היתר, באוניברסיטת אוקספורד. ב-1980 מונה לפרופסור באוניברסיטה הטכנית של מינכן. משנת 1985 משמש כמנהל מכון מקס פלאנק בשטוטגרט.

באותה השנה זכה פון קליצינג בפרס נובל לפיזיקה, על גילוי אפקט הול הקוונטי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פיזיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1943
A Dream within a Dream

"A Dream Within a Dream” הוא שיר מאת המשורר והסופר אדגר אלן פו אשר פורסם לראשונה ב-1849. השיר פורסם לראשונה בכתב העת הספרותי,The Flag of Our Union, במהדורה שפורסמה ב-31 במרץ בשנת 1849.
שמאל|300px|ממוזער|ההדפסה הראשונה של השיר

## השיר
תוכן השיר:

## מבנה השיר
השיר מורכב מ-24 שורות המחולקות לשני בתים. 11 מן השורות הן בבית הראשון וה-13 האחרות בבית השני. שני הבתים מסתיימים עם כמעט אותן שתי השורות (פרט להבדל מעטים).

בנוסף, השיר מכיל חריזה אופיינית הנבדלת מבית לבית.

## משמעות
השיר שואל על האופן בו ניתן להבדיל בין מציאות לבדיון בכך שהוא שואל אם הכל זה רק חלום בתוך חלום. בכך הוא מתייחס לתופעה אופיינית בה לאחר ההתעוררות מהחלום ישנו חלום נוסף.

## תרגום לעברית
לשיר מספר תרגומים לשפה העברית. בין היתר על ידי המתרגמת לאה נאור והמתרגם ראובן וימר.

## התייחסויות
לשיר יש מחוות ועיבודים רבים. בכללם:
*שם סיבוב ההופעות, Dream Within a Dream Tour של זמרת הפופ, בריטני ספירס, מבוסס על השיר.
*האלבום, Tales of Mystery and Imagination, של להקת הרוק המתקדם, The Alan Parsons Project, פותח במחווה אינסטרומנטלית לשיר. גרסת 1987 לאלבום כוללת הקראה של השיר מאת במאי הסרט הידוע, האזרח קיין, אורסון ולס.
*האלבום, A Secret Wish, של להקת הסינת'פופ הגרמנית, Propaganda, כולל את הרצועה "Dream Within a Dream" הכוללת את השיר מלווה בליווי מוזיקלי נרחב.
*האלבום, Birdland, של להקת הרוק הבריטית, היארדבירדס, כולל עיבוד מוזיקלי של השיר.
*בספר האימה "דוקטור סליפ" של סטיבן קינג הנושא של חלימה כפולה עולה, כאשר המסר הוא שהחלום השני (לאחר ההתעוררות בתוך החלום) היא לרוב בעלת מסר משמעותי, והשורות האחרונות בשיר מצוטטות בספר.

## קישורים חיצוניים

* חלום בתוך חלום (אדגר אלן פו) תרגום השיר באתר המתרגמת לאה נאור.
* ניתוח של השיר (באנגלית) באתר GraAdeSaver.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על חלומות
וילם קליין

**וילם קליין** (בהולנדית: **Willem Klein**; 4 בדצמבר 1912 – 1 באוגוסט 1986), נודע גם בשמות "וים קליין", "פסקל" ו"וילי וורטל", היה מתמטיקאי יהודי הולנדי וגאון חישוב מפורסם. ב-27 באוגוסט 1976, הוא חישב את השורש ה-73 של מספר בן 500 ספרות בתוך 2 דקות ו-43 שניות. הישג זה תועד ונרשם בספר השיאים של גינס.

## חייו
וילם קליין נולד באמסטרדם, בנו של הנרי קליין ואמה כהן. קליין חווה ילדות קשה מאחר שאביו דחק בו להצטיין בלימודים ולהמשיך ללימודי רפואה (אביו היה רופא) אך הוא התנגד לרעיון. בנוסף ללחצים מצד אביו, אימו התאבדה בשנת 1929. בשנת 1932, קליין סיים את לימודיו התיכוניים, ועל אף רצונו העז ללמוד מתמטיקה הוא נכנע לרצון אביו ונרשם לפקולטה לרפואה של אוניברסיטת אמסטרדם. הוא סיים את התואר הראשון שלו בשנת 1935.

שנתיים לאחר מכן אביו נפטר, הוא המשיך במסלול של לימודי הרפואה ועבר את החלק הראשון של קבלת הדוקטורט אך פרש לבסוף. הוא לא פרש באופן רשמי מלימודי הרפואה, אך הוא הפסיק לקרוא ספרות רפואית ולכן לא היה יכול להתקדם בלימודיו. בערך בשלב זה של חייו הוא גילה את ההומוסקסואליות שלו. ביבי סטוקביס, נוירולוג מאמסטרדם בחן את וים ואת אחיו הגדול ליאו כדי להבין את יכולות החישוב הנדירות שלהם. הוא תיאר את ליאו כגאון חישוב המסוגל לפתור ביתר קלות בעיות כתובות, ואת וים כאחד הנוטה לפתור יותר בעיות המושמעות לו.

לאחר שגרמניה הנאצית פלשה להולנד במאי 1940, קליין החל לעבוד בבית חולים יהודי והמשיך את לימודי הרפואה שלו בשנת 1941. אולם, בשנת 1942 היה עליו להתחבא, שכן אחיו ליאו נתפס על ידי הגסטפו, נשלח למחנה ההשמדה סוביבור ושם נרצח. עם תום המלחמה הוא המשיך את לימודיו ובמקביל עבד בקרקסים בצרפת, בלגיה והולנד, בהם הופיע תחת שם הבמה "פסקל" והציג לקהל את גאונות החישוב שלו. הוא חי בצניעות והופיע בפני קהל עד לשנת 1952, אז נעשה שימוש משמעותי ביכולותיו.

בשנת 1952 קליין נשכר על ידי "המרכז למתמטיקה" באמסטרדם כדי שיעבוד בתור "מחשבון אנושי". באותן שנים המחשבים הראשונים החלו להיווצר, כך שחישובים ארוכים יכלו להתבצע במהירות גבוהה יותר ובדיוק טוב יותר על ידי גאוני חישוב דוגמת קליין. בשנת 1954 נערך קונגרס בינלאומי למתמטיקאים באמסטרדם וקליין נכח בו. הקונגרס גרם לו לרצות להופיע שוב בפני קהל, הוא נדד בין מדינות עד שמרכז המחקר CERN שכר את שירותיו בשנת 1958. מאותה שנה הפסיק להופיע בקרקסים ובדרכים. בהתחלה הוא סייע רבות לפיזיקאים של CERN, אך עם ההאצה של יכולות המחשוב בשנות השישים הוא שימש כקמע של CERN והציג את יכולות החישוב שלו בפני מבקרים. ביאושו אמר ש"שווייץ היא מדינה יפה, אך חבל שגרים בה כל כך הרבה שווייצרים". CERN לעומתו הכירה בקליין כ"מחשב" הראשון שלה.

בשנת 1975, נערכו באמסטרדם חגיגות לרגל יום השנה ה-700 להתיישבות בעיר, הדבר גרם לקליין להתגעגע לארץ מולדתו והוא התפטר מ-CERN בשנת 1976. הוא חזר להופיע בפני קהל ולבצע פעולות חישוב במהירות תחת שם במה חדש "וילי וורטל", אך בפועל הוא ביקש לשבור שיאי חישוב והחל להתאמן במרץ. ב-1 באוגוסט 1986, המנקה שלו מצאה אותו בדירתו באמסטרדם ללא רוח חיים, הוא נרצח באכזריות באמצעות סכין. אף שהמשטרה לכדה חשוד במקרה לאחר הרצח, לא נמצאו ראיות שהפלילו אותו והוא שוחרר, ובכך הרצח של וילם קליין לא פוענח עד היום.

קטגוריה:אמסטרדם: אישים
קטגוריה:גאוני חישוב
קטגוריה:יהודים הולנדים
קטגוריה:קורבנות רצח
קטגוריה:מתמטיקאים הולנדים
קטגוריה:מקרי רצח בלתי מפוענחים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1912
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1986
סונה ברגסטרם

**קרל סונה דטלוף ברגסטרם** (בשוודית: **Karl Sune Detlof Bergström**; 10 בינואר 1916 – 15 באוגוסט 2004) היה ביוכימאי שוודי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1982.

## ביוגרפיה
נולד בסטוקהולם, בירת שוודיה. הוא למד במכון קרולינסקה וסיים אותו בשנת 1944.

בשנת 1965 נבחר כחבר האקדמיה המלכותית השוודית למדעים, וב-1983 נבחר לשמש כנשיאה.

בשנת 1975 הוענק לברגסטרם ולבנט סמואלסון פרס על שם לואיזה גרוס הורוביץ מטעם אוניברסיטת קולומביה. ב-1977 זכה בפרס לסקר יחד עם סמואלסון וג'ון ר. ויין.

בשנת 1982 זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, יחד עם סמואלסון וג'ון ר. ויין (אשר איתם גם זכה בפרס לסקר, ועם סמואלסון גם בפרס על שם לואיזה גרוס הורוביץ), על גילוייהם לגבי פרוסטגלנדינים.

בשנת 1985 מונה לחבר האקדמיה האפיפיורית למדעים.

נפטר ב-15 באוגוסט 2004. הותיר אחריו אישה (שנפטרה ב-2007) ושני ילדים, ביניהם, סוונטה פבו - גנטיקאי אבולוציוני שוודי, מן האבות המייסדים של תחום הפלאוגנטיקה, מוביל הפרויקט הבינלאומי למיפוי גנום האדם הניאנדרטלי, ושותף לגילויו של האדם הדניסובי. בנו זה אף הוא חתן פרס נובל לרפואה לשנת 2022.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל שוודים
קטגוריה:ביוכימאים שוודים
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:שוודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונד
קטגוריה:סגל מכון קרולינסקה
קטגוריה:בוגרי מכון קרולינסקה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1916
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-2004
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
טומאר

**טומאר** (פורטוגזית: **Tomar**) היא עיר במרכז פורטוגל שהתפרסמה בזכות מנזר מסדר הצלוב בטומאר (פורטוגזית: Convento de Cristo) שהוכרז ב-1983, על ידי אונסק"ו, כאתר מורשת עולמית.

ממוזער|שמאל|הכנסייה העגולה, מנזר הצלוב בטומאר

## גאוגרפיה
טומאר נמצאת במרכז פורטוגל, 116 קילומטרים צפונית לליסבון ו-172 קילומטרים דרומית לפורטו.

## היסטוריה
בטומאר התקיים יישוב מאז התקופה הרומית. בשנת 1159, לאחר סילוק המוסלמים במהלך הרקונקיסטה של פורטוגל, ניתן האזור למסדר הטמפלרים. הם אלו שבשנת 1160 החלו בבניית המבצר והמנזר, כחלק מקו ההגנה כנגד התקפות המוסלמים. בהמשך הפכה טומאר למרכז הפורטוגלי של הטמפלרים. ב-1314, כאשר האפיפיור קלמנס החמישי חיסל את מסדר הטמפלרים, המסדר המשיך לפעול ולשגשג בפורטוגל תחת שם חדש מסדר הצלוב. אחד מראשי המסדר הבולטים ביותר היה אנריקה הספן, שעמד בראשו בין 1417 עד למותו ב-1460. אנריקה היה אחד מאלה שהניעו את המשלחות הפורטוגליות הראשונות בעידן התגליות. אנשי המסדר שבטומאר היו הממונים על המשלחות עד 1514. העושר שנצבר ממשלחות אלו אפשר את פיתוח העיר והתרחבותה.

## הקהילה היהודית בטומאר
נראה שקהילה יהודית התקיימה בטומאר כבר בתחילת המאה ה-14. במחצית המאה ה-15, האסטרונום היהודי רבי אברהם בן שמואל זכות פעל תקופה מסוימת אצל אבירי מסדר הצלוב, בטירה של טומאר. בעקבות גירוש ספרד הגיעו יהודים רבים לטומאר והפכו למיעוט משמעותי בעיר. בהיותם בעלי מלאכה וסוחרים הם העשירו את העיר בתחומי פעילות חדשים. יש החושבים שתרומתם הייתה משמעותית להצלחת המסחר עם המושבות החדשות. אולם כבר ב-1497 שונתה המדיניות והיהודים אולצו להמיר את דתם. רבים מהם המשיכו לחיות בזהות כפולה כאנוסים, אחרים הצליחו לעזוב את פורטוגל.

בית הכנסת בטומאר נבנה במחצית המאה ה-15, ומוקם בלב מה שהיה הרובע היהודי. בית הכנסת חדל לתפקד ב-1497. הבניין עבר גלגולים שונים, עד שבשנת 1921 הוכר כמונומנט לאומי. ב-1939 הבניין שופץ ושומר כמוזיאון.

## אתרים בעיר
* המצודה והמנזר של מסדר הצלוב

* בית הכנסת בטומאר הכולל את "מוזיאון אברהם זכות"

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פורטוגל: ערים
קטגוריה:פורטוגל: אתרי מורשת עולמית
נמל התעופה הבין-לאומי עביד אמאני קארומה

**נמל התעופה הבין-לאומי עביד אמאני קארומה** (באנגלית: **Abeid Amani Karume International Airport**) הוא נמל התעופה המרכזי בארכיפלג של זנזיבר אשר ממוקם באי אנגוג'ה. השדה נמצא במרחק של כ-5 קילומטרים דרומית לזנזיבר סיטי בירתה של זנזיבר, וממנו יוצאות טיסות למזרח אפריקה, אירופה והמזרח התיכון.

בעבר נקרא השדה **קיסאאוני** וכן **נמל התעופה הבין-לאומי זנזיבר**. בשנת 2010 שונה השם על מנת לכבד את עביד אמאני קארומה, נשיאו הראשון של האי.

## טרמינלים
### טרמינל 1
טרמינל 1 פעיל לכלל הטיסות היוצאות מנמל התעופה. לאחרונה הוסף גגון המגן מפני מזג האוויר בכניסה לנמל התעופה בטרמינל זה.

### טרמינל 2

### טרמינל 3
בנייתו של הטרמינל החלה בינואר 2011, על ידי חברה סינית בשם קבוצת בייג'ינג בנייה והנדסה. רחבת חנייה חדשה הוקמה בשטח של 100,000 מטר רבוע על מנת להחליף את הרחבה הנוכחית שגודלה 21,000 מטר רבוע. העלות המשוערת של הפרויקט עומדת על 70.4 מיליון דולר. כאשר יושלם יוכל הטרמינל לשרת כ-1.5 מיליון נוסעים בשנה. בעבר ציפו כי הטרמינל יחל את פעילותו ב-2014, אך הוא נחנך רק בספטמבר 2020. כיום משמש טרמינל 1 לטיסות פנים בעוד הטרמינל החדש משרת טיסות בינלאומיות.

## חברות תעופה ויעדים
שמאל|ממוזער|250px|שדה התעופה מהאוויר
בשדה פעילות מספר חברות תעופה קטנות ליעדים בטנזניה, וכן יעדים קרובים מזרח אפריקה. בנוסף פועלות בשדה חברות תעופה מאירופה והמזרח התיכון, חברות אלו מפעילות על פי רוב טיסות בעונת התיירות.

### מטען

## תאונות
תאונה התרחשה בשדה כאשר כנפון של מטוס מסוג איירבוס A330 של חברת יורופליי ניזוק בצורה חמורה על ידי מטוס ATR 72 של חברת פרסיז'ן אייר. הזנב של מטוס ה-ATR פגע בכנף ימין של האיירבס. לא ברור אם המטוס הפוגע קיבל הוראות הסעה לא נכונות ומדוע נגרמה הפגיעה, אך הנושא נחקר על ידי רשות התעופה של זנזיבר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפריקה: שדות תעופה על שם אישים
עביד אמאני קארומה
קטגוריה:זנזיבר
קטגוריה:טנזניה: תעופה
ימימה

[ממוזער|איוב ובנותיו, ציור מעשה ידי [ויליאם בלייק מוצג במוזיאון ספריית מורגן. ציור משנת 1805]]
**יְמִימָה**, היא דמות מקראית, בתו הבכורה של איוב, שמה מופיע פעם אחת בלבד בתנ"ך, ב. 

שמה של בתו של איוב מופיע באפילוג לסיפורי ספר איוב. ימימה נולדה לאחר שה' השיב לאיוב את כל רכושו ומעמדו לאחר הניסיונות בהם ניסה אותו. מסופר כי לימימה היו עוד שבעה אחים אשר שמם אינו ידוע ושתי אחיות צעירות קציעה, וקרן הפוך. המקרא מציין את שמות הבנות שנולדו לאיוב ולא את שמות הבנים. עוד מוסיף המקרא ומציין כי ניתנה לאחיות ובכללן לימימה נחלה "בְּתוֹךְ אֲחֵיהֶם".

חז"ל פרשו את שמה: . רש"י פירש את שמה: .
בשפה הערבית פירוש השם יונה. ובארמית: יממא.  שמותיהן של בנות איוב ובכללן זה של ימימה, ניטלו מיסודות הטבע. ימימה מהחי - יונה. קציעה מהצומח - סוג צמח בושם "שהיה ריחה נודף כקציעה" (בבא בתרא ט"ז, ב') וקרן הפוך מן הדומם - סוג של אבן טובה או מינרל ממנו הפיקו צבע.

המחזה "איוב או העונה הבוערת" מאת אהרן מגד הוצג בתיאטרון הבימה. את ימימה שיחקה לורה סהר. במחזה מייצגת דמותה של ימימה את קולו של המצפון, והיא זו שמסיימת את המחזה כשהיא קוראת: .

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים בספרי הכתובים
קטגוריה:ילדים בתנ"ך
קטגוריה:אישים בספר איוב
קטגוריה:איוב