open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אליפות העולם בכדוריד 2015

**אליפות העולם בכדוריד 2015** היא אליפות העולם ה-24 והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד העולמי. הטורניר התקיים בקטר בין ה-15 בינואר ל-1 בפברואר 2015. משחק הגמר נערך בלוסייל ב-Lusail Sports Arena שכולל 15,000 מקומות. 

 זכתה באליפות בפעם החמישית בתולדות הנבחרת. באליפות זו נבחרת קטר זכתה במדליית כסף. בכך היא הפכה להיות הנבחרת הראשונה לא-אירופאית שזכתה במדליה באליפות העולם בכדוריד.

## מתכונת התחרות

הקבוצות חולקו ל-4 בתים. 4 נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב שמינית הגמר.

הנבחרות שלא העפילו לשלב השני, התמודדו על "גביע הנשיא".

## מהלך התחרות
### בית א'
משחקי הבית נערכו בדוחה באולם Duhail Handball Sports Hall שמכיל 5,500 מקומות ובאולם Ali Bin Hamad Al Attiya Arena שמכיל 7,700 מקומות ולוסייל באולם Lusail Sports Arena שמכיל 15,300 מקומות.

### בית ב'
משחקי הבית נערכו בדוחה  באולם Duhail Handball Sports Hall שמכיל 5,500 מקומות ובאולם Ali Bin Hamad Al Attiya Arena שמכיל 7,700 מקומות ולוסייל באולם Lusail Sports Arena שמכיל 15,300 מקומות

### בית ג'
משחקי הבית נערכו בדוחה  באולם Duhail Handball Sports Hall שמכיל 5,500 מקומות ובאולם Ali Bin Hamad Al Attiya Arena שמכיל 7,700 מקומות ולוסייל באולם Lusail Sports Arena שמכיל 15,300 מקומות.

### בית ד'
משחקי הבית נערכו בדוחה  באולם Duhail Handball Sports Hall שמכיל 5,500 מקומות ובאולם Ali Bin Hamad Al Attiya Arena שמכיל 7,700 מקומות ולוסייל באולם Lusail Sports Arena שמכיל 15,300 מקומות.

## שלבי הגמר

## הדירוג הסופי

## ישראל באליפות
נבחרת ישראל בכדוריד במסגרת מוקדמות אירופה הוגרלה בבית א'. הנבחרת סיימה את הבית במקום השני וסיימה את השתתפותה.

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע באתר איגוד הכדוריד העולמי
* נתונים מאתר טודור66
* מוקדמות אירופה 
* 

כדוריד
כדוריד
קטגוריה:אליפויות העולם בכדוריד
קטגוריה:דוחה: תחרויות ספורט
קטגוריה:2015 באסיה
בסיס לנינגרד

**בסיס הצי הרוסי לנינגרד** (ברוסית: **Ленинградская военно-морская база**) הוא בסיס של הצי הבלטי של רוסיה. בתקופה הסובייטית בסיס לנינגרד היה כפוף ישירות למפקד הצי הסובייטי ולא למפקד הצי הבלטי. הבסיס כולל בסיסי משנה בקרונשטאדט, סנקט פטרבורג, אורניינבאום ובפריאוזרסק ובחלק המזרחי של המפרץ הפיני ובאגם לדוגה.

עד סוף 2008, מפקדת הבסיס הייתה ממוקמת בבניין האדמירליות, בסנקט פטרבורג.
## היסטוריה
הבסיס הוקם ב-15 במרץ 1919 על פי צו 117 של הצי הבלטי עם הכפפת כוחות הצי של פטרוגראד לבסיס הצי פטרוגרד. למפקד הראשון של הבסיס מונה-ב-29 במרץ של אותה שנה אלכסנדר ספולטאבוג. על חיילי הבסיס הוטלה האחריות על פריסת ספינות, כלי שיט ואמצעים להגנה על העיר מכיוון הים. גדוד ספינות המלחמה הראשון כלל שלוש ספינות קרב, שלוש סיירות, משחתות וחמש יאכטות.

במהלך המלחמה הפטריוטית הגדולה, נוצרה יחידת הגנה חופית של לנינגרד ומחוז האגמים מהמפקדות של מוסדות חינוך ימיים ויחידות הצי. בסביבות 100,000 מלחים לחמו בחזית לנינגרד. בשנים 1941-1944, ספינות מבסיס ימי זה לקחו חלק בפעולות נחיתה באזור סטרלנה, פטרהוף, באגם לאדוגה, באזור ויבורג ובמפרץ נרווה. במהלך המצור על לנינגרד, הצי סיפק תקשורת עם העיר הנצורה מעבר לאגם לדוגה. 1.7 מיליון טונות של סחורה הועברו ומיליון בני אדם פונו דרך הים, הודות לנתיב החיים בלבד. חלק מתקופת המלחמה בראשות הבסיס עמד אלכסנדר אלכסנדרוב.

הבסיס נסגר מספר פעמים. בשנת 1994 הבסיס הועבר לאחריות הצי הבלטי.

## מפקדים
*דצמבר 1989—ספטמבר 1992: אדמירל ולנטין סליבאנוב
*פברואר 1993—אוגוסט 1995: סגן אדמירל ולדימיר גרישאנוב
*דצמבר 1995—אוקטובר 2002: סגן אדמירל אלכסנדר קורנילוב
*אוקטובר 2002—מרץ 2006: סגן אדמירל ולדימיר קודריאדצב
*מרץ-נובמבר 2006 — קונטר-אדמירל אלכסיי טוזוב
*נובמבר 2006—יולי 2009: אדמירל אנטולי ליפינסקי
*ספטמבר 2009—יוני 2011: אדמירל אלכסנדר פדוטנקוב
*דצמבר 2011—מאי 2015 — קפטן אולג ז'וראבליוב
*מאי 2015—אוגוסט 2017 — אדמירל איגור סמוליאק
*ספטמבר 2017—ואילך: אדמירל ויאצ'סלב רודיונוב
## קישורים חיצוניים
* בסיס לנינגרד באתר flot.com
* בסיס לנינגרד, באתר הרשמי של משרד ההגנה של רוסיה
* תקציר קורות חייהם של מפקדי הבסיס 
## הערות שוליים

לנינגרד
בסיס ולדיווסטוק

**בסיס הצי הרוסי ב[[ולדיווסטוק]]** (ברוסית: **Военно-морская база Владивосток**) הוא בסיס של הצי המשמש כמטה צי האוקיינוס השקט של רוסיה. בבסיס ממוקם גדוד 165 של חיל הנחתים הרוסי.
## מיקום גאוגרפי
הבסיס מאכלס את ספינות צי האוקיינוס השקט בוולדיווסטוק וממוקם על שטחו של מחוז פרימוריה בעיר וולדיווסטוק. הספינות עוגנות כיום בשני מפרצים — מפרץ קרן הזהב ומפרץ אוליס.
## היסטוריה
הבסיס הוקם לראשונה בקיץ 1860 וסביבו התפתחה העיר ולדיווסטוק. לאורך השנים שימש כבסיס ימי עיקרי שיועד לשמור את האחיזה הרוסית על שטחי המזרח הרחוק.

הבסיס שימש למשך תקופות מסוימות כמטה לשייטת הסיבירית, חילות הצי של המזרח הרחוק וכל היחידות הצבאיות המסונפות לצי האוקיינוס השקט, לרבות כוחות אוויר, חילות יבשה וגופי נ"מ. 

עד התפרקות ברית המועצות העיר ולדיווסטוק היוותה עיר סגורה, בעקבות מיקום הבסיס סמוך לה.
## גלריה

קובץ:Флаги_на_военно-морском_причале_Владивосток.JPG|דגל רוסיה ודגל הצי על גדות קרן הזהב, בולדיווסטוק
קובץ:Владивосток_Здание_штаба_ТОФ.JPG|ולדיווסטוק, המטה של צי האוקיינוס השקט
קובץ:Госпитальное_судно_Иртыш_во_Владивостоке.JPG|ספינות בקרן הזהב. מראה מהנמל
קובץ:Vladyvostok_kr_1916.jpg|התוכנית הכללית של מבצר ולדיווסטוק עם סימון רצף הביצורים וסוללות החוף ב-1916
קובץ:Ships_of_the_Siberian_Military_Flotilla_in_the_Uliss_Bay,_1908.jpg|צוללות של השייטת הסיבירית במפרץ אוליס, ברקע המשחתת "ברק". ספטמבר 1908
קובץ:RIAN archive 326080 Rehearsing naval parade at the Pacific fleet's chief base in Vladivostok.jpg|חזרות לקראת מצעד ימי צבאי
קובץ:041 Владивосток. Штаб ТОФ.jpg|מטה צי האוקיינוס השקט
קובץ:RIAN archive 187524 The crew of a diesel-powered Varshavyanka -Kilo--class submarine.jpg|צוללת הדיזל "ורשאביאנקה" בבסיס


## קישורים חיצוניים
ספינות צי האוקיינוס השקט של רוסיה

ולדיווסטוק
קטגוריה:ולדיווסטוק
דודג' סדרה B

**Dodge B series** (באנגלית: **Dodge B series**) היו טנדרים ו-מסחריות מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית **[[דודג']]**, חברת בת של קונצרן הרכב **[[קרייזלר]]** שיוצרו בין השנים 1948–1953 (טנדרים ומסחריות).

בין השנים 1970–2003 יוצרו מסחריות (וואנים),  מ"דודג' סדרה B" הקרויות גם "דודג' ראם ואן".

## תצורות
* טנדרים 
* מסחריות
## תמונות

קובץ:Dodge B Series Step Side Truck (1950) - 21537283789.jpg  |  "דודג' סדרה B", שנת 1950 
קובץ:1953 Dodge (9546811123).jpg |  "דודג' סדרה B", שנת 1953 
קובץ:1949 Dodge Pick-Up (30044629026).jpg |  "דודג' סדרה B", שנת 1949 
קובץ:Dodge B-Series Truck (3861127244).jpg |  "דודג' סדרה B"
קובץ:1949 Dodge Suburban.jpg |  "דודג' סדרה B", שנת 1949 - מסחרית 
קובץ:1953DodgeRedPanelTruckStChasSidePlayground.jpg |  "דודג' סדרה B", שנת 1953 - מסחרית 
קובץ:51 Dodge Route-Van Panel van.jpg | "דודג' סדרה B", דגם "Route-Van" שנת 1950 - מסחרית  


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1948
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1970
קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:מכוניות מסחריות
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
B
ניוואה

**ניוואה** (בגרמנית: **Nivea**, מסוגנן: **NIVEA**), מותג בין לאומי למוצרי טיפוח אישי עם מגוון מוצרים לגברים ונשים הפועל בקטגוריות שונות: טיפוח פנים, טיפוח גוף, הגנה מהשמש ועוד.

מותג ניוואה שייך לחברה גרמנית מהעיר המבורג, בשם Beiersdorf Global AG.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1882 על ידי Paul Carl Beiersdorf, ובשנת 1890 נמכרה לאוסקר טרופלוביץ (אנ'), רוקח יהודי מהעיר גליביצה.

החברה מפתחת מוצרים לטיפוח פנים, שיזוף, הגנה מפני השמש, שמפו, קרם גוף, דאורדורנטים ועוד.

הסימן המסחרי "Nivea" הופקע במדינות רבות בגלל מלחמת העולם השנייה. זכויות הסימן המסחרי שהוחרמו נרכשו על ידי Beiersdorf.

במהלך 1980, המותג Nivea התרחב לשוק גלובלי רחב יותר.

בבעלות Beiersdorf משתייכים המותגים: Eucerin, לבלו, לה פררי, Elastoplast והנספלסט.

ניוואה נתנה חסות למספר מותגי ספורט ביניהם: ריאל מדריד בספרד, מילאן באיטליה ופריז סן-ז'רמן בצרפת, ובישראל למכבי תל אביב.

החל ממאי 2024, אחת מהמשתתפות הבולטות בקמפיין פרסומי טלוויזיוני ובינלאומי של "NIVEA", היא הדוגמנית והמנחה הישראלית יעל גולדמן.

## ביקורת
באוגוסט 2010 פרסמה ניוואה פרסומת ובה מוצג גבר ממוצא אפריקאי באופן גזעני, ניוואה הבירו שהיא לא נועדה לפגוע או להיות בלתי ראויה ושהחברה בעד גיוון והזדמנות שוויוני.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות גרמניות
קטגוריה:חברות קוסמטיקה
קטגוריה:גרמניה: אופנה
אברהרד רודט

**אברהרד רודט** (בגרמנית: **Eberhard Rodt**; 4 בדצמבר 1895 – 14 בדצמבר 1979), היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
רודט נולד ב-4 בדצמבר 1895 במינכן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. ב-4 באוגוסט 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, התגייס רודט לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט האולנים הבווארי ה-2 ("המלך"), עמו לחם במהלך המלחמה. ב-26 במאי 1915 הוא הועלה לדרגת לויטננט, ובתחילת 1918 הוא הועבר לרגימנט הרגלים הבווארי ה-22 (וילהלם, נסיך הוהנצולרן). על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף רודט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1935 הוא הועלה לדרגת מיור, בשנת 1936 הוא מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הפרשים ה-18, וב-1 במרץ 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה מונה רודט למפקד גדוד הסיור של הדיוויזיה ה-25, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עמו בכיבוש העיר גנט, ואף שבה 9,000 חיילים בלגים, ועל כך הוענק לו ב-25 ביוני 1940 עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-15 בספטמבר 1940 הוא מונה למפקד רגימנט הרובאים ה-66, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עמו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-13. במהלך הקרב על מוסקבה פיקד רודט על חטיבת הרובאים ה-2, שהייתה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-2, וב-1 בפברואר 1942 הוא מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-22, שהייתה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-22. ב-1 בנובמבר 1942 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-22, ופיקד עליה במהלך מבצע אורנוס ומבצע סערת חורף. ב-1 במרץ 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-10 ביוני 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-15. הדיוויזיה לחמה בקרבות בסיצילה והשתתפה בקרב קשה אל מול הדיוויזיה ה-1 האמריקנית, ולבסוף השתתפה בנסיגה דרך מצר מסינה לאיטליה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות באיטליה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-14 במסגרת הארמייה העשירית, ולאחר מכן במסגרת הארמייה ה-14. ב-1 במרץ 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובאוגוסט 1944 הועברה הדיוויזיה לצפון צרפת. באוקטובר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית, עמה אף לחמה בקרב על הבליטה. בפברואר 1945 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-86 במסגרת ארמיית הצנחנים הראשונה בהולנד, ולחמה עמו עד סוף המלחמה. ב-29 באפריל 1945 הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים, ובסוף המלחמה הוא נפל בשבי הבריטי.

### לאחר המלחמה
ביוני 1946 השתחרר רודט מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר במינכן, עד מותו ב-14 בדצמבר 1979.

## קישורים חיצוניים

* אברהרד רודט באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1895
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1979
ברוס קלארק

**ברוס קופר קלארק** (באנגלית: **Bruce Cooper Clarke**; 29 באפריל 1901 – 17 במרץ 1988) היה גנרל בצבא ארצות הברית, אשר שירת במלחמת העולם הראשונה, במלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה. הוא היה מפקד הצבא היבשתי בין השנים 1958–1960, מפקד צבא ארצות הברית באירופה בין השנים 1960–1962, ומפקד צבא ארצות הברית באוקיינוס השקט בין דצמבר 1954 עד אפריל 1956.

## ביוגרפיה
קלארק נולד בחווה באדמס שבניו יורק, ב-29 באפריל 1901. הוא עזב את התיכון כדי להתגייס לצבא בשנת 1917, ונכנס לאקדמיה הצבאית של ארצות הברית דרך המשמר הלאומי של ניו יורק. בשנת 1925 הוא סיים את לימודיו, והצטרף לחיל ההנדסה, ובנוסף הוא קיבל גם תואר מאוניברסיטת קורנל. בהמשך הוא גם קיבל תואר שני מהאקדמיה הצבאית הלאומית.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, קלארק שירת ביחידת תותחני חוף. במלחמת העולם השנייה הוא שירת כקולונל, ולאחר מכן כבריגדיר גנרל, ופיקד על צוות קרב בדיוויזיית השריון ה-4, שהייתה חלק מהארמייה השלישית של גנרל ג'ורג' פטון, והוביל אותו לניצחון על כוח שריון גרמני בקרב אראקור בספטמבר 1944. בדצמבר אותה שנה הוביל קלארק את ההגנה בקרב סן וית במהלך קרב הארדנים, כמפקד צוות קרב B בדיוויזיית השריון ה-7, אשר האט את המתקפה הגרמנית. גנרל אייזנהאואר הגדיר את פעולותיו של קלארק בקרב זה כ"נקודת מפנה" בקרב על הבליטה.

במהלך מלחמת קוריאה, פיקד קלארק פיקד על הדיוויזיה המשוריינת ה-1, בפורט הוד שבטקסס, מ-1951 עד 1953. לאחר מכן הוא הועבר לקוריאה, שם פיקד על הקורפוס ה-1 בשנת 1953, ועל הקורפוס ה-10 בין השנים 1953 ל-1964. בנוסף, הוא גם אימן את הצבא של קוריאה הדרומית.

לאחר מכן הוא פיקד על צבא ארצות הברית באוקיינוס השקט בהוואי מ-1954 עד 1956, ולאחר מכן הוא פיקד על הארמייה השביעית בגרמניה מ-1956 עד 1958.

באוגוסט 1958 הוא הועלה לדרגת גנרל ארבעה כוכבים, ומ-1958 עד 1960 הוא פיקד על פיקוד כוחות צבא ארצות הברית, תוך שהוא ממונה על מערכת החינוך הצבאית, אשר, בזמנו, כללה יותר מ-250,000 משתתפים. בין השנים 1960–1962 הוא שירת כמפקד העליון של צבא ארצות הברית באירופה, וב-30 באפריל 1962 הוא פרש לביתו.

לקלארק ואשתו, בסי, היו שלושה בנים ובת אחת.

קלארק נפטר ב-17 במרץ 1988, והוא נקבר בטקס צבאי מלא בבית הקברות הלאומי ארלינגטון, שם קבורה אשתו לצידו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:מעוטרי צלב השירות המצוין
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי הקורפוס הראשון של צבא ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה המשוריינת הראשונה (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1901
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1988
ג'רמי מנוחין

**ג'רמי לואיס יוג'ין מנוחין** (באנגלית: **Jeremy Louis Eugene Menuhin**, נולד ב-2 בנובמבר 1951) הוא פסנתרן בריטי ובנו של הכנר יהודי מנוחין.

## ילדות ונעורים
מנוחין נולד בסן פרנסיסקו, קליפורניה, בן רביעי לאביו, יהודי מנוחין ושני לאמו, הרקדנית דיאנה גולד. הוא למד באיטון קולג' סמוך לווינדזור, ברקשייר. הוא מתאר את ילדותו כעתירת זכויות מבחינה כלכלית אך "גרוטסקית" מבחינה רגשית, את אביו כ"קר ומנוכר" ואת אמו כ"שתלטנית והפכפכת".

שלא כאביו, יהודי, שנדחף למוזיקה בגיל צעיר על ידי אמו (סבתו של ג'רמי), ג'רמי עצמו לא קיבל שום הכשרה מוזיקלית עד שהאומנת שלו החלה לארגן זאת בתגובה להתעניינות מצדו. עם זאת, יהודי החל לתת דעתו יותר ויותר לקריירה המוזיקלית של בנו ככל שכישרונו התבלט. ג'רמי למד הלחנה בפריז אצל נדיה בולאנז'ה, פסנתר בישראל אצל מנדרו כץ, וניצוח בווינה אצל הנס סווארובסקי.

## קריירה מוזיקלית
מנוחין הופיע לראשונה בלונדון בגיל 15, ביום הולדתו החמישים של אביו. הוא ניגן עם הפילהרמונית של לונדון. בהמשך אותה שנה, ניגן בפסטיבל מנוחין גשטאד, שאביו ייסד תשע שנים קודם לכן, ומשם התקדם להערכה ציבורית נרחבת יותר בזכות עצמו. ב-1968 ניגן שוב עם הפילהרמונית של לונדון להקלטת תקליט אריך-נגן לחברת אנג'ל יחד עם דודותיו חפציבה וילטה, בניצוחו של יהודי מנוחין. הופעת הבכורה שלו בארצות הברית התקיימה ב-1970. התפתחות הקריירה שלו נעצרה מחמת גיד מתוח, שאילץ אותו לבטל את כל הופעותיו הפומביות למשך שנה וחצי. הוא החלים והמשיך לזכות בתחרות הפסנתר לאמני קונצרט צעירים של 1984 בניו יורק. במהלך סיור הקונצרטים שלו באמריקה ב-1986, ניגן בתיאטרון ג'קי גליסון לאמנויות הבמה במיאמי, פלורידה. מבקר המוזיקה טים סמית' מן ה"סאן-סנטינל" שיבח את כישוריו הטכניים אבל מצא, שהרגש לוקה בחסר בנגינתו.

מנוחין ניגן עם הפילהרמונית של ברלין, הפילהרמונית המלכותית, התזמורת הקאמרית האנגלית, הפילהרמונית של וינה ותזמורת טונהאלה, בין השאר.

## חיים אישיים
בשנת 1983 נשא מנוחין לאישה את בריג'יד גבריאל פורבס-סמפיל, בתו של הלורד סמפיל. לזוג נולדו שני ילדים, נדיה ססיליה מנוחין (נולדה ב-1985) ופטרוק פורבס מנוחין (נולד ב-1988). בתגובה לחוויות הילדות שלו עצמו, שם מנוחין דגש מיוחד על מעורבות בחיי ילדיו; גם לאחר גירושיהם בשנים הבאות, המשיכו בני הזוג מנוחין והתגורר במרחק הליכה זה זה, כדי שמנוחין יוכל לקיים קשר מתמיד עם בנו. ב-2007 נשא לאישה את הפסנתרנית הדרום-קוריאנית מוקי לי, שילדה לו בת, אנוק קיארה סומי מנוחין (נולדה ב-2008).

## קישורים חיצוניים
* 


* 


## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרנים בריטים
קטגוריה:משפחת מנוחין
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1951
ארתור אונגנד

**ארתור אונגנד** (בגרמנית: **Arthur Ungnad**; 3 באוגוסט 1879 מגדבורג – 26 באפריל 1947 פאלקנזה) היה מזרחן וחוקר שפות שמיות גרמני.

## קורות חייו
למד אשורולוגיה אצל היינריך צימרן ופרידריך דליטש וקיבל את הדוקטורט שלו בברלין בשנת 1903. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בתחביר של חוקי חמורבי. לאחר מכן הוא המשיך את עבודתו כעוזר מחלקת מערב אסיה במוזיאונים המלכותיים בברלין. ב-1909 הוא קיבל משרה של פרופסור חבר לשפות שמיות באוניברסיטת ינה. בשנת 1913 הוא הפך לפרופסור מן המניין באוניברסיטת פנסילבניה. בשנת 1919 התמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטה של גרייפסוואלד וב־1921 באוניברסיטת ורוצלב.

## תחומי מחקרו
עניינו היה בעיקר באשור ובבבל, בעיקר בטקסטים הדתיים שלהם. הוא היה אחד העורכים של אוסף כתבי המזרח הקדום ותמונות לברית הישנה. הוא תרגם את האפוס של עלילות גילגמש ופרסם מהדורת טקסט של הפפירוסים הארמיים של יב.

כתב ספרי דקדוק של השפה העברית והסורית.

## ספריו

* *[http://archive.org/details/babylonischassyr00ungn Babylonisch-assyrische Grammatik].* Beck, München 1906; 2. Auflage (= *Clavis linguarum semiticarum.* P. 2) 1926; seit der 3. Auflage 1949 als *Grammatik des Akkadischen*; 6. Auflage, völlig neubearbeitet von Lubor Matouš, 2007, .
* *Die Deutung der Zukunft bei den Babyloniern und Assyrern* (= *Der Alte Orient.* Bd. 10.3). Hinrichs, Leipzig 1909.
* *[http://openlibrary.org/books/OL18077088M/Aramäische_Papyrus_aus_Elephantine Aramäische Papyrus aus Elephantine.]* Kleine Ausgabe unter Zugrundelegung von Eduard Sachau’s Erstausgabe, bearbeitet von Arthur Ungnad. Hinrichs, Leipzig 1911.
* *[http://archive.org/details/dasgilgameschepo00ungn Das Gilgamesch-Epos].* Neu übersetzt von Arthur Ungnad und allgemeinverständlich erklärt von Hugo Gressmann. Vandenhoeck & Ruprecht, Göttingen 1911.
* *[http://archive.org/details/hebrischegramm00ungn Hebräische Grammatik].* Mohr, Tübingen 1912.
* *Syrische Grammatik* (= *Clavis linguarum semiticarum.* P. 7). Beck, München 1913, 2., verbesserte Auflage 1932; zahlreiche Nachdrucke.
* *[http://archive.org/details/diereligionderb00ungngoog Die Religion der Assyrer und Babylonier]* (= *Religiöse Stimmen der Völker.* Band 3). Diederichs, Jena 1921.
* *Die ältesten Völkerwanderungen Vorderasiens. Ein Beitrag zur Geschichte und Kultur der Semiten, Arier, Hethiter und Subaräer* (= *Kulturfragen.* Band 1). Selbstverlag, Breslau 1923.
* *Babylonisch-assyrisches Keilschriftlesebuch* (= *Clavis linguarum semiticarum.* P. 8). Beck, München 1927.
* *Subartu. Beiträge zur Kulturgeschichte und Völkerkunde Vorderasiens.* De Gruyter, Berlin/Leipzig 1936.



## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מזרחנים גרמנים
קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:אשורולוגים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרידריך שילר בינה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ורוצלב
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1879
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1947
הפורום החילוני

**הפורום החילוני - איגוד השכונות והיישובים החופשיים** או בקיצור **הפורום החילוני** הוא עמותה ישראלית המגדירה את מטרתה כפעילות נגד הדתה וכפייה דתית. העמותה הוקמה ב-2011 על ידי ד"ר רם פרומן.

## פעילות
בשנותיו הראשונות התמקד הפורום בפעילות ביישובים ובשכונות שבהם זיהה תהליכי הדתה. החל משנת 2015 החל למקד את מרבית מאמציו בתחום החינוך. הפורום פועל כנגד עמותות חיצוניות בעלות צביון דתי שפועלות במערכת החינוך הממלכתית, בהן העמותות המאוגדות בארגון זהות. בראיית הפורום קיימת חדירת תכנים דתיים למערכת החינוך הממלכתית בעידוד משרד החינוך, בין היתר על ידי הוספת מקצוע ליבה חדש בנושא יהדות. לטענתו קיימת גם הדתה סמויה בספרי הלימוד, שבהם משולבים מקורות הלכתיים ואמוניים.

אחת ההצעות העיקריות של הפורום היא הקמת זרם חינוכי חילוני עצמאי.

דרכי הפעילות העיקריות של העמותה:
* ארגון חוגי בית במטרה לארגן קבוצות הורים מקומיות נגד הדתה
* פתיחת תוכניות הכשרה במשותף עם ארגון ישראל חופשית שנועדות להכשיר הורים וילדים לאקטיביזם במערכת החינוך
* הצעת תוכניות לימוד וחומרי למידה חילוניים ופלורליסטים לשימוש מורים מתוך תוכניות קיימות שיצאו מטעם משרד החינוך בעבר
* עריכת השתלמויות ייעודיות לעובדי הוראה
* הארגון פעל משפטית כנגד איסור הכנסת חמץ לבתי החולים, והביא לביטולו (ראו בג"ץ עמותת הפורום החילוני נגד שר הבריאות)
*בדצמבר 2021 הגיש הארגון עתירה כנגד איסור הכנסת חמץ לבסיסי צה"ל. בג"ץ דחה את העתירה.

## ראו גם
* חדו"ש – לחופש דת ושוויון
* דעת אמת
* חילוניות בישראל

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: יחסי דת ומדינה
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ישראל: ארגונים חברתיים
רוזלי אבלה

**רוזלי סילברמן אבלה** (באנגלית: **Rosalie Silberman Abella**; נולדה ב-1 ביולי 1946) היא משפטנית יהודיה קנדית. היא מונתה ב-2004 לבית המשפט העליון של קנדה, ובכך הפכה לשופטת היהודייה הראשונה בתפקיד זה.

## ראשית חייה
רוזלי סילברמן נולדה למשפחה יהודית במחנה עקורים בשטוטגרט, גרמניה, שם עבד אביה עורך-הדין כסנגור עבור עקורים בדרום-מערב גרמניה, בשטח הנתון לשליטת בעלות-הברית. משפחת סילברמן עברה לקנדה ב-1950, שם רכשה רוזלי השכלה תיכונית בעיר טורונטו, ומאוחר יותר תואר B.A. ב-1967 ותואר LL.B. ב-1970 מאוניברסיטת טורונטו.

## קריירה
אבלה עברה את מבחני הלשכה של אונטריו ב-1972. היא עסקה במשפט אזרחי ובדיני משפחה עד לשנת 1976, אז מונתה בגיל 29 לבית הדין לענייני משפחה באונטריו (כיום מהווה חלק מבית המשפט של אונטריו). בכך הפכה אבלה לשופטת הצעירה ביותר, וכן לראשונה שמונתה בהיותה בהריון, בהיסטוריה של קנדה. היא מונתה לבית המשפט לערעורים של אונטריו ב-1992. לצד זאת, כיהנה כיושבת הראש בוועדות שונות. היא נחשבת בקנדה כאחת המומחיות בתחום משפט זכויות האדם, ולימדה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת מקגיל במונטריאול.

ב-2004 מינה ראש הממשלה פול מרטין את אבלה כשופטת בית המשפט העליון של קנדה. בכך הפכה אבלה לשופטת היהודיה הראשונה בתפקיד זה. היא כיהנה כשופטת בית המשפט העליון עד ל-1 ביולי 2021 (אז מלאו לה 75 שנים).

ב-1983 מונתה אבלה כמפקחת על הוועדה המלכותית לשוויון בתעסוקה, ובתפקידה זה טבעה את המונח שוויון תעסוקתי, המציין אסטרטגיה להפחתת החסמים בתעסוקה העומדים בפני נשים ומיעוטים אחרים. המלצות ועדה זו אומצו על ידי מדינות נוספות מלבד קנדה, כמו ניו זילנד, דרום אפריקה וצפון אירלנד.

ב-1988 ניהלה אבלה את העימות בין המועמדים לראשות הממשלה.

## פרסים וחיים אישיים
במהלך הקריירה זכתה אבלה לקבל 37 פרסי הוקרה, והיא מכהנת כחברה בחברה המלכותית של קנדה. היא זכתה במדליית חגיגות הזהב למלכותה של המלכה אליזבת השנייה (Queen Elizabeth II Golden Jubilee Medal) בשנת 2002. היא מונתה כחברת כבוד שאיננה אמריקאית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ב-2007. במאי 2016 היא זכתה בתואר של כבוד מאוניברסיטת ייל בארצות הברית, ובכך הפכה לאישה הקנדית הראשונית לזכות בכבוד זה. היא מכהנת כשופטת בוועדת פרס גילר (פרס בתחום הספרות בקנדה). כמו כן, אבלה היא בוגרת הקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה בפסנתר קלאסי.

בינואר 2017 זכתה אבלה בתואר משפטנית השנה בעולם לשנת 2016 מטעם בית ספר פריצקר למשפטים של אוניברסיטת Northwestern, בעבור מחויבותה רבת השנים לזכויות אדם ולמשפט פלילי בינלאומי. באפריל 2018 אבלה נבחרה כחברה בחברת הפילוסופיה האמריקאית.

אבלה הייתה נשואה להיסטוריון אירווינג אבלה עד למותו ב-2022, ויש לה שני בנים.

## אבלה ויחסה לישראל
אבלה היהודייה ביקרה בישראל מספר פעמים, בפעם הראשונה ב-1965. היא מעידה על עצמה כתומכת נלהבת של ישראל ועל הערכה רבה לבית המשפט העליון הישראלי, ועושה שימוש בפסיקותיו בפסקי דינה, בעיקר בנושאי ביטחון וטרור.

במסגרת ביקורה בישראל במהלך מאי 2018 התבטאה אבלה, כי בית המשפט העליון הישראלי מצוי במצור ועובר תהליך של דה לגיטימציה ודמוניזציה והביעה את מוטרדותה מתהליכים העלולים לפגוע בעצמאותו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שופטות קנדיות
קטגוריה:שופטים יהודים קנדים
קטגוריה:עורכות דין קנדיות
קטגוריה:עורכות דין יהודיות
קטגוריה:עורכי דין יהודים קנדים
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:מקבלות תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לאוול
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לקנדה
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1946
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1946
השחור החדש (אלבום)

**השחור החדש** הוא אלבום הבכורה של גיא מזיג, שיצא בשנת 2015.

האלבום כולל 9 שירים, ביניהם שני חידושים של מזיג לשיריו מלהקת הדורבנים שבה היה חבר: "את" ו"אם רק תדברי". מתוך האלבום יצאו הסינגלים "לבד במדבר", "רוצה שנתממש" ו"עושה קסמים ורוקנ'רול".

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי גיא מזיג.

## משתתפים
* גיא מזיג -מילים, לחנים, שירה, גיטרות, עיבוד, תזמור והפקה
* טל רונן - תופים
* דני שניידרמן - גיטרה בס
* עידו זלזניק - פסנתר, האמונד, קלאבינט, מוג, וורליצר
* יוסי מור - פסנתר, קלאבינט, המונד, וורליצר
*נדב גיימן - כלי הקשה
*גילי לייבוביץ' - טמבורין
*אדיר כוכבי - חצוצרה
*גל דהן, גלעד רונן - סקסופון
*יעלי ארז, מגי היקרי, עדי כהן - קולות
*פיני ארובייב, יונתן דנינו - סמפלים
*עידן רייכל - פנדר רודס
*חן שנהר, ניצן קנטי - כינורות
*נועם חיימוביץ' וינשל, ניצן קנטי - ויולה
*נועה איילי - צ'לו
*מיכאל שוורץ - פנדר

**הפקה:**
* פיני ארונבייב - מאסטרינג, מיקס
* יונתן דנינו - מיקס
* גילי לייבוביץ', יונתן דנינו, גיא ווב, ברק יחזקאלי, ארן לביא - טכנאי הקלטה, עריכה
* יוני חזק (צ'וזק) - עוזר טכנאי

## קישורים חיצוניים
* השחור החדש, להאזנה באתר Bandcamp
* 

**ביקורות**
* 
* יוסי חרסונסקי, גיא מזיג - השחור החדש, באתר יוסמיוזיק, ינואר 2016

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2015
קטגוריה:אלבומי חברת התו השמיני
קטגוריה:אלבומי גיא מזיג
גיבוב ליניארי

ממוזער|ההתנגשות בין ג'ון סמית' סנדרה די (hashing תא 873) היא נפתרת על ידי הצבת סנדרה במיקום הבא שריק, תא 874.
**גיבוב ליניארי (Linear probing)** הוא שיטת תכנות לפתרון התנגשויות בתוך טבלאות גיבוב - מבני נתונים לשמירה על אוסף של זוגות מפתח וערך. הוא הומצא בשנת 1954 על ידי ג 'ין אמדל, איליין מ. מק' גרו, וארתור סמואל הראשון, ונותח בשנת 1963 על ידי דונלד קנות'.

יחד עם double hashing, גיבוב ליניארי הוא סוג של מיעון פתוח. כלומר כל תא מכיל זוג אחד של מפתח-ערך. כאשר פונקציית גיבוב גורמת להתנגשות (כלומר היא מיפתה מפתח למקום שתפוס על ידי ערך אחר בטבלה) נבדוק האם התא הבא בטבלה ריק וכך נמשיך עד למציאת מקום ריק. חיפוש מבוצע באותו אופן, על ידי חיפוש בטבלה החל במיקום שניתן על ידי פונקציית הגיבוב, עד למציאת תא עם התאמת מפתח או תא ריק. במחיקה איננו יכולים להשאיר את התא ריק משום שלאחר מכן בחיפוש נוכל לטעות ולכן במחיקה נשמור בתא דגל לציון המחיקה.

## ניתוח
שימוש בגיבוב ליניארי יכול להיות מיושם כך שתוחלת מספר הפעולות קבועה. במילים אחרות, פעולות הוספה הסרה וחיפוש יכולות להיות מיושם בממוצע - (1)O, כל עוד מקדם העומס של טבלת הגיבוב הוא קטן מאחד.

## הערות שוליים

קטגוריה:מבני נתונים
אירוויזיון למוזיקאים צעירים 2014

**האירוויזיון למוזיקאים צעירים 2014** הייתה התחרות ה-17 של האירוויזיון למוזיקאים צעירים. התחרות התקיימה ב־31 במאי 2014 מחוץ לקתדרלת קלן בעיר קלן שבגרמניה. התחרות אורגנה על ידי שירות השידור הגרמני (WDR), ומוזיקאים מ-14 מדינות השתתפו בגמר הטלוויזיוני. זו הייתה הפעם החמישית בה התחרות נערכה תחת כיפת השמיים. הפעם האחרונה בה אירחה גרמניה את התחרות הייתה ב-2002.

כל המשתתפים ביצעו יצירה קלאסית לפי בחירתם בליווי התזמורת הסימפונית של שירות השידור הגרמני, בניצוחה של קריסטינה פוסקה. בשנה זו השתתפו בתחרות 14 מדינות. מלטה ומולדובה עשו את הופעת הבכורה שלהם באירוויזיון למוזיקאים צעירים. ארמניה, בלארוס, בוסניה והרצגובינה, גאורגיה ואוקראינה פרשו מהתחרות לשנה זו. הונגריה חזרה לתחרות לראשונה מאז אירוויזיון 2000.

זיוּ הָא מאוסטריה זכה בתחרות, לצד סלובניה והונגריה שהגיעו למקום השני והשלישי בהתאמה. אוסטריה זכתה גם באירוויזיון 2014.

## מקום התחרות
מקום האירוח של התחרות היה כיכר רונקליפלאץ הממוקמת מחוץ לקתדרלת קלן.
ממוזער|כיכר רונקליפלץ, קלן. מקום האירוח של גמר האירוויזיון למוזיקאים צעירים.

## פורמט
סאבין היינריך הייתה המנחה של תחרות 2014.

שלב חצי הגמר של התחרות בוטל בשנה זו, אך סבב מוקדמות התקיים במשך יומיים מ-26-27 במאי הוזרם בשידור חי באתר הרשמי של האירוויזיון למוזיקאים צעירים. כל מוזיקאי נדרש לנגן במשך 15 דקות או פחות, ועד 5 דקות בגמר ב-31 במאי. חבר השופטים הבינלאומי נתן ניקוד לכל מוזיקאי וביצוע במהלך סבב המוקדמות. הנקודות נוספו לאלה שניתנו בגמר, ומהן הוחלט על שלושת המתמודדים הראשונים.

המוזיקאים לוו בתזמורת הסימפונית של שירות השידור הגרמני, בניצוחה של קריסטינה פוסקה. הזוכה במקום הראשון זכה להופיע עם התזמורת הפילהרמונית של וינה בשנת 2015.

## מדינות משתתפות
כל המדינות המשתתפות נכנסו אוטומטית לשלב הגמר. הסבב המקדים התקיים בשני חלקים. החלק הראשון התקיים ב-26 במאי 2014 והשני ב-27 במאי 2014. חבר השופטים המקצועי העניק נקודות בסיבוב זה.

### סבב מוקדמות
ממוזער|סאבין היינריך וקריסטינה פוסקה, באירוויזיון למוזיקאים צעירים 2014

#### חלק ראשון (26 במאי 2014)

#### חלק שני (27 במאי 2014)

### גמר
פרסים הוענקו לאמנים של שלוש המדינות המובילות. הטבלה הבאה מדגישה את המקומות הראשונים באמצעות זהב, כסף וארד. תוצאות הניקוד של שאר המשתתפים אינן ידועות ואף פעם לא פורסמו על ידי איגוד השידור האירופי.

## ראו גם
* האירוויזיון למוזיקאים צעירים

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר האינטרנט הרשמי

קטגוריה:2014 במוזיקה
קטגוריה:גרמניה: תרבות
2014
קטגוריה:2014 בגרמניה
רוברט דוסיי

**רוברט דוסיי** (נולד ב-4 בינואר 1972) הוא פוליטיקאי ושר החוץ של טוגו. שמו הרשמי של התפקיד הוא "שר החוץ, שיתוף הפעולה והאינטגרציה האפריקנית של טוגו". הוא החל לכהן בתפקיד ב-17 בספטמבר 2013 בממשלתו של קומי סלום קלסאו והמשיך בתפקיד גם עם החלפת הממשלה לממשלתו השנייה של קווסי אהומיי זונו.

## ביוגרפיה
נולד ב-4 בינואר 1972 בבנגי (הרפובליקה המרכז-אפריקאית), לזרם הפרנציסקני, לנזיר של הקהילה הקתולית בני האושר ואף היה בעצמו נזיר קתולי למשך תקופה.

הוא פרופסור לפילוסופיה פוליטית, הוא קנטאני (ואף ביצע את עבודת הדוקטורט שלו על עמנואל קאנט) ומומחה בנושאים של שלום, ניהול ופתרון של סכסוכים מזוינים.

## קריירה פוליטית
בין השנים 2005 ל-2013 כיהן כיועץ דיפלומטי לנשיא הרפובליקה של טוגו. מאז ספטמבר 2013 הוא עומד בראש משרד החוץ, השיתוף והאינטגרציה האפריקנית.

## יחסו לישראל
דוסיי הוא תומך גדול של ישראל, הוא ביקר בה מספר רב של פעמים. ב-23 בינואר 2017 הוא פגש את בנימין נתניהו, ראש ממשלת ישראל, בלשכתו בירושלים.

## פרסים
* ב-2015 ו-2016 נבחר להיות ברשימת 100 האנשים הכי משפיעים ביבשת אפריקה לשנים בידי המגזין "NewAfrican".
* ב-2012 קיבל את אות לגיון הכבוד של צרפת.

## לצפייה נוספת
* פגישתו עם בנימין נתניהו, יוטיוב, 23 בינואר 2017.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים טוגולזים
קטגוריה:שרי חוץ
קטגוריה:ילידי 1972
פרנץ לנדגראף

גנרל **פרנץ לנדגראף** (בגרמנית: **Franz Landgraf**; 16 ביולי 1888 – 19 באפריל 1944) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
לנדגראף נולד ב-16 ביולי 1888 במינכן. בשנת 1909 התגייס לנדגראף לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-5 (ארנסט לודוויג, הדוכס הגדול של הסן), עמו לחם בתחילת מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1915 הוא הועבר לרגימנט היגר הבווארי ה-1, ובשנת 1917 הוא התחתן עם אוגניה ברגמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף לנדגראף לפרייקור בבמברג, שם הועלה לדרגת האופטמן, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1931 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 באפריל 1934 הוא מונה למפקד גדוד ההכשרה של רגימנט הרגלים ה-21. ב-1 ביולי 1934 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באוקטובר 1934 הוא מונה למפקד גדוד ברגימנט הרובאים ה-2, וב-1 באוגוסט 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1936 הוא מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-7.

### מלחמת העולם השנייה
בפרוץ המלחמה היה לנדגראף מפקד רגימנט הפאנצר ה-7, ופיקד עליו במהלך המערכה בפולין, כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-10. ב-15 באוקטובר 1939 הוא מונה למפקד חטיבת הפנצר ה-4, ולחם עמה במהלך המערכה על צרפת כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-10. ב-16 ביוני 1940 הוענק לו על פעולותיו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בספטמבר 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-6 בינואר 1941 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-6, ופיקד עליה לסירוגין במהלך הלחימה ברוסיה, וב-1 בספטמבר 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-1 באוגוסט 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-155 מילואים בצרפת. ב-1 באוקטובר 1943 הוא הועבר לעתודת המילואים של הוורמאכט, וב-19 באפריל 1944 הוא מת בביתו בשטוטגרט.

## קישורים חיצוניים

* פרנץ לנדגראף באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1888
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
טום ואן ארסדייל

**תומאס ארתור ואן ארסדייל** (באנגלית: **Thomas Arthur Van Arsdale**; נולד ב-22 בפברואר 1943) הוא כדורסלן עבר אמריקאי.
## קריירה
ואן ארסדייל, גארד בגובה 1.96 מטר ששיחק במכללות עבור אוניברסיטת אינדיאנה, נבחר על ידי דטרויט פיסטונס בסיבוב השני של דראפט ה-NBA בשנת 1965. בסיומה של עונתו הראשונה בליגה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה ב-1966, יחד עם אחיו התאום הזהה דיק ואן ארסדייל. ואן ארסדייל שיחק ב-NBA במשך 12 עונות: במדי הפיסטונס, סינסינטי רויאלס, קנזס סיטי-אומהה קינגס, פילדלפיה 76', אטלנטה הוקס ופיניקס סאנס. ואן ארסדייל, שנבחר שלוש פעמים למשחק האולסטאר של ה-NBA, היה אחד מטובי הקולעים מקו העונשין ב-NBA באופן עקבי לאורך הקריירה שלו. הוא פרש ממשחק ב-1977.

ואן ארסדייל עדיין מחזיק בשיא המשחקים בקריירה בלי הגעה בודדת לפלייאוף ה-NBA - 929 משחקים. ואן ארסדייל הוא גם השחקן שקלע את מספר הנקודות הרב ביותר בקריירה (14,232 נקודות) מבלי להגיע לפלייאוף.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלני אטלנטה הוקס
קטגוריה:כדורסלני סינסינטי רויאלס
קטגוריה:בחירות דראפט של דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת אינדיאנה
קטגוריה:כדורסלני קנזס סיטי קינגס
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלני פילדלפיה 76'
קטגוריה:כדורסלני פיניקס סאנס
קטגוריה:תאומים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
כריסי היינד

**כריסטין אלן "כריסי" היינד** (באנגלית: **Christine Ellen "Chrissie" Hynde**; נולדה ב-7 בספטמבר 1951) היא מוזיקאית אמריקאית הידועה בעיקר מהיותה חברה ומקימה בלהקת הרוק הפריטנדרס.

בהשראת תרבות הנגד ההיפית עבדה היינד בלונדון עם מלקולם מקלארן ועם ויויאן וסטווד בחנות הבגדים שלהם "SEX". ב-1978 הקימה להקה משלה בשם הפריטנדרס, יחד עם פיט פרנדון, ג'יימס האנימן-סקוט ומרטין צ'יימברס. כזמרת, כותבת שירים וגיטריסטית, הייתה היינד היחידה שנשארה בלהקה לאורך כל שנותיה. בנוסף הקליטה היינד שירים עם מוזיקאים אחרים בהם פרנק סינטרה, שר (זמרת) ו-UB40. ב-2005 נבחרו כריסי היינד עם הפריטנדרס להיכלל בהיכל התהילה של הרוק אנד רול.

## ביוגרפיה

היינד נולדה באקרון שבאוהיו. היא למדה בבית הספר התיכון פיירסטון באקרון, אבל סיפרה שלא התעניינה בלימודים, וגם לא יצאה לרקוד או לדייטים. היא אהבה ללכת להופעות של להקות, ונהגה לנסוע לקליבלנד לראות להקה.

היינד החלה להתעניין בתרבות הנגד ההיפית, במיסטיקה מזרחית ובצמחונות. כשלמדה בבית הספר לאמנות של אוניברסיטת המדינה של קנט, היא הצטרפה ללהקה בשם "Sat. Sun. Mat." שכללה את מארק מת'רסבאו.

## חיים אישיים
ממוזער
ב-1983 ילדה היינד בת בשם נטלי מהזמר ריי דייוויס מלהקת הקינקס. ב-1984 התחתנה עם ג'ים קר, סולן להקת סימפל מיינדס, וילדה ב-1985 את בתם יסמין. הם חיו בסאות' קווינספרי. ב-1990 התגרשו בני הזוג. ב-1997 התחתנה היינד עם לוקו ברייבה, ממנו נפרדה ב-2002.

ב-8 בספטמבר 2015 יצאה לאור אוטוביוגרפיה של היינד בשם "Reckless: My Life as a Pretender". ב-13 בדצמבר 2015 אמילי מייטליס ראיינה אותה אודות הספר בתוכנית "BBC One Andrew Marr show".

## צמחונות ופעילות למען בעלי חיים
היינד היא צמחונית ופועלת לקידום זכויות בעלי חיים. באוטוביוגרפיה שלה תיארה את ההחלטה להיות צמחונית "הדבר הכי טוב שקרה לי". היא לוקחת חלק בפעילויות מחאה נגד תעשיית הבשר והפרוות. במהלך ביקורה בישראל ב-2017 אף לקחה חלק בפעילות מחאה של עמותת אנימלס נגד משלוחים חיים.

## דיסקוגרפיה
* *Pretenders* (1980)
* *Extended Play* (1981)
* *Pretenders II* (1981)
* *Learning to Crawl* (1984)
* *Get Close* (1986)
* *Packed!* (1990)
* *Last of the Independents* (1994)
* *The Isle Of View* (1995)
* *Viva el Amor* (1999)
* *Loose Screw* (2002)
* *Break Up the Concrete* (2008)
* *Alone* (2016)

### JP, כריסי ו-The Fairground Boys
* Fidelity! (2010)

### אלבומי סולו
* Stockholm (2014)

### שיתופי פעולה

## קישורים חיצוניים

* 


* Pretenders Archives
* Pretenders 977 Radio
* Hynde: BBC News article
* Hynde: Associated Press News article
* Chrissie Hynde: I'm Just Telling My Story – new memoir, Reckless: My Life as a Pretender (NPR ME 10/6/15)

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:אקרון: אישים
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה אמריקאים
קטגוריה:כותבות אוטוביוגרפיה אמריקאיות
קטגוריה:גיטריסטיות אמריקאיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרות רוק אמריקאיות
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:צמחוניות אמריקאיות
קטגוריה:צמחונים אמריקאים
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת המדינה של קנט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קנט
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1951
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
23FM

**23FM** היא סדרת טלוויזיה קומית ללימוד עברית ששודרה בטלוויזיה החינוכית בשנת 2007. התוכנית הופקה בשיתוף עם הפיקוח על הוראת השפה העברית במשרד החינוך.

## עלילה
העלילה מתרחשת מאחורי הקלעים של תחנת רדיו 23FM ומתמקדת בחבורת צעירים העובדים, מפיקים ומשדרים בתחנת הרדיו ומתמודדים עם הלחץ שמאחורי השידור, עם התקציב המוגבל, מערכות יחסים, תחרויות ומאבקי כוח.

חומר הלימוד לבגרות ללשון מועבר דרך עלילה קומית הפונה לצעירים ולמבוגרים גם יחד.

## דמויות
* **שחק** (ניר גרינברג): "כלבויניק" בתחנה, הדמות הגברית והמושכת, תפקידו הרשמי הוא הטכנאי. מאוהב בליאת. שאיפתו המרכזית היא לשדר, להגיש תוכנית רדיו משלו.
***פלג** (אליענה בקייר): מנכ"לית התחנה. אביה פיני (דליק ווליניץ) קנה לה תחנת רדיו בעקבות שירותה בגלי צה"ל .
* **ליאת** (יעל דואני): שדרנית "שתיים בשתיים". אוהבת את האדם והטבע.
* **אפרת** (ליבנת טיראן): שדרנית "שתיים בשתיים". בחורה אנרגטית, אמביציוזית.
* **קרני** (גלי גולדשמיט): שדרנית "שתיים בשתיים". אוהבת את החיים.
* **יעל** (עדינה חיימיס): מפיקה ומנהלת התוכניות של התחנה. בעלת ידע רחב במוזיקה, בקשר תמידי עם אמה החיה בדיור מוגן.

## אורחים
בכל פרק מתראיינים בתוכנית הרדיו אנשי תקשורת ואורחים מפורסמים כמו ג'קי לוי, רזי ברקאי, שאנן סטריט, שלמה גרוניך, מרב מיכאלי, אבשלום קור ואישים נוספים.

## ראו גם
* עברית בסימן טוב
* Here we are
* Seven in Heaven

## קישורים חיצוניים

* סדרת הדרמה "23FM" - מדריך למורה, משרד החינוך והתרבות, הפיקוח על הוראת העברית

קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות ללימודי עברית
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2007
קרל פון ובר

גנרל **קרל [[ריטר (תואר אצולה)|ריטר]] פון ובר** (בגרמנית: **Karl Ritter von Weber**; 23 באוגוסט 1892 – 20 ביולי 1941) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
קרל ובר נולד ב-23 באוגוסט 1892 בגייזלבאך, לאדמונד ובר, בעל בית חרושת לרהיטים, ולאלאונורה לבית פרנץ. בשנת 1911 התגייס ובר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-13 (פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה ומלך הונגריה), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. ב-9 באוקטובר 1917 הוענק לו על פעולותיו בקרב איפר השלישי עיטור המסדר הצבאי של מקס יוזף, ובעקבות כך קיבל את תואר האצולה ריטר פון ובר. בשנת 1918 נפצע פון ובר פעמיים בקרב אראס (1918). על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון ובר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1932 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 באוגוסט 1934 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-13 במאי 1935 מונה פון ובר למפקד גדוד ההדרכה ה-2 של רגימנט הרגלים ה-20, וב-15 באוקטובר 1935 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-62. ב-1 ביולי 1937 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-12 באוקטובר 1937 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-93.

### מלחמת העולם השנייה
בפרוץ המלחמה היה פון ובר מפקד רגימנט הרגלים ה-93, ופיקד עליו במהלך המערכה בפולין ובמהלך המערכה על צרפת, כחלק מהדיוויזיה הממונעת ה-13. ב-16 באוקטובר 1940 הוא מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-1, וב-1 בנובמבר 1940 הוא מונה לראש מטה דיוויזיית הפאנצר ה-11. ב-1 בדצמבר 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-7 ביולי 1941 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-17 ברוסיה. ב-19 ביולי 1941 הוא נפצע קשה בלחימה סביב סמולנסק מפגיעת רסיס, וב-20 ביולי 1941 הוא נפטר כתוצאה מפציעתו בבית החולים השדה בקרסני-רוסל.

## קישורים חיצוניים
* קרל פון ובר באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
עד הקצה - ג'סטה 2

**עד הקצה ג'סטה 2** הוא סרט קומדיית נעורים ישראלי משנת 2018, בהפקתם של האחים משה ולאון אדרי והילה ערן. הוא מהווה המשך לסרט "ג'סטה".

## עלילה
חבורת ג'סטה כבשה את הפסגה. השלישייה העשירה והמפורסמת סיימה את עלילת הסרט הקודם כשהיא בשיא אבל מאז הלכו היחסים והידרדרו. הגאווה של אדם והכסף הגדול הרחיקו את אדם ושחר והם החליטו לקחת הפסקה זה מזו. פיתה שומר על קשרים עם שניהם אבל עסוק באובססיה החדשה שלו לאקסטרים ומשמש כגורו של כושר ופיתוח אפליקציות בתחום. אדם שנחוש להוכיח שהוא יכול גם לבד נופל קורבן לעוקץ מצד כנופיית מתוחכמת המונהגת בידי אשת צללים מסתורית ומאבד את הכל. הגאווה שלו לא תיתן לו לבקש עזרה מחבריו והוא ינסה להסתיר את הנפילה ובכך ידחה מעליו את שחר ופיתה וירחיקם עוד יותר. רק כאשר יתחקה אחר מקורות העוקץ שהפיל אותו ויגלה שהכנופיה מתכננת גורל דומה גם לצמד חבריו. ינסה אדם לחבור אליהם חזרה וביחד להשיב מלחמה.

## הדמויות הראשיות בסרט
* **אדם בן ארצי** (און רפאלי) – בן זוגה של שחר.
* **שחר** (נאיה פדרמן) – בת זוגו של אדם.
* **יואב "פיתה"** (מתן לקס) – החבר של אדם ושחר.
* **שימי דה לוקו** (גיא זו-ארץ) – מנהיג חבורת הנוכלים. עבריין צעצוע. בעל פה גדול. מצחיק ושטותניק. תחתיו צמד הבריונים בוקסר ובולדוג. חובב אלימות ואופנועים. חושש עד מוות מסבינה ואן דר חאל בת ה-90, מנהיגת כנופיית העוקץ שנועדה לנשל את חבורת ג'סטה מהונה.
* **קסם** (עמי אנידג'ר)
* **גבעול** (רודי סעדה)  
* **אנה** (גילי איצקוביץ) – חניכה חדשה בתוכנית המנטורינג של יואב (פיתה) שואפת להיפטר מחששות וחרדות שמלווים אותה ולכן מוכנה לעבור את תוכנית האקסטרים של גורו הכושר ואיכות החיים.

## קישורים חיצוניים

* הסרט עד הקצה - ג'סטה 2 באתר אידיבי
* עד הקצה - ג'סטה 2 טריילר באתר יוטיוב
* 

קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:סרטי המשך ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2018
קטגוריה:סרטי קובי מחט
לוי (אלבום)

**לוי** הוא אלבומה השני של להקת הדורבנים, שיצא בשנת 2006.

מתוך האלבום זכו להצלחה השירים "עוד לילה" ו"כל מה שרצית". בעקבות הצלחת האלבום, זכתה הלקה בתואר "הרכב השנה" במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ.

## סגנון
האלבום מציג התפתחות מוזיקלית של הלהקה ביחס לאלבומה הראשון, ומרחיב את מגוון הסגנונות שלה. מוטיב הדיסקו, שליווה את רוב אלבומה הראשון של הלהקה, מופיע גם באלבום זה ("את") אם כי בכמות מופחתת. האלבום כולל, בין השאר, בלדות רוק ("בפורים הזה", "כל מה שרצית"), שירי סמבה ובוסה נובה ("סמבה סתיו") ומקצבים לטינו-אמריקאיים ("צידו האחר", "יום שישי בשש"). בסיסט הלהקה אייל מזיג כינה את האופי המוזיקלי של האלבום "קיבוץ גלויות".

באלבום זה ממשיך הקו ההומוריסטי המאפיין את הלהקה, ואף תופס מקום גדול יותר משתפס באלבום הקודם. קו זה ניכר בשיר "הידעת?", המציג רשימת "עובדות" שחלקן פיקטיביות והומוריסטיות לחלוטין, ובקטעי מעבר כמו "ניטרה בוי" ו"שיר מתקופת הבארוק".

## רשימת השירים

## משתתפים
**חברי הלהקה:**
* איתי גלוסקא - שירה וקולות
* עידו אופק - גיטרות, שירה וקולות
* גיא מזיג - גיטרות, שירה, קולות, גלוקנשפיל ("פעם אחת")
* אייל מזיג - גיטרה בס, שירה, קולות, חליל ("שיר בתקופת הבארוק")
* רון אלמוג - תופים, כלי הקשה וקולות

**משתתפים נוספים:**
* איתמר גרוס - קלידים
* רוני עברין - כלי הקשה
* אריק דוידוב - חצוצרה
* יאיר סלוצקי - טרומבון
* עופר פלד - סקסופון וחליל צד
* אייל הלר - גיטרה קלאסית ("סמבה סתיו", "צידו האחר", "יום שישי בשש")
* עינב מילר - בסון
* שחר זיו - קרן יער
* יוליה סברדלוב - נבל
* יובל ועומר אופק - קולות ("הידעת")

**הפקה:**
* הדורבנים - עיבודים והפקה מוזיקלית
* יוסי חסון - טכנאי הקלטה
* יועד נבו - עריכה דיגיטלית
* זהבית לגאלי - הפקה בפועל
* גלעד לנגר - צילום
* אולגה אגוזי - ארט
* נדב ברקן - עיצוב גרפי

## קישורים חיצוניים

* 
* יוסי חרסונסקי, הדורבנים - לוי, באתר יוסמיוזיק, אוגוסט 2006

קטגוריה:אלבומי חברת הליקון

## הערות שוליים
הדיוויזיה ה-90 (ארצות הברית)

**הדיוויזיה ה-90** היא דיוויזיית אימונים של צבא ארצות הברית הכפופה למילואים של צבא ארצות הברית. הדיוויזיה פעלה במהלך מלחמת העולם הראשונה, ושוב במהלך מלחמת העולם השנייה בחזית המערבית, ופורקה בסוף 1945. הדיוויזיה הוקמה מחדש בשנת 1995, וכיום מוצבת בסן אנטוניו, טקסס.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1917 במהלך מלחמת העולם הראשונה, ונשלחה לחזית המערבית כחלק מחיל המשלוח של ארצות הברית, שם לחמה בקרב סן-מייל ובמתקפת מז-ארגון. בשנת 1919 פורקה הדיוויזיה, אולם היא הוקמה מחדש בשנת 1921.

בשנת 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, גויסו כוחות הדיוויזיה, ובאפריל 1944 היא נשלחה לאנגליה. ביוני 1944 נחתו כוחות הדיוויזיה בנורמנדי, ולחמו בקרב על שרבור, ולאחר מכן במבצע קוברה ובקרב פאלז. לאחר מכן לחמו כוחות הדיוויזיה במצור על מץ, ובהמשך השתתפו בקרב הארדנים. במרץ חצו כוחות הדיוויזיה את המוזל, הריין והמיין וכבשו את מיינץ, ולאחר מכן התקדמו ברחבי גרמניה לעבר הסודטים בצ'כוסלובקיה, ואף שחררו את מחנה הריכוז פלוסנבירג. ב-8 במאי 1945 נכנע לכוחות הדיוויזיה אלוף ההפלות הגרמני, אריך הרטמן, יחד עם שאר אנשיו.

לאחר המלחמה פורקה הדיוויזיה, אולם בשנת 1995 היא הוקמה מחדש כדיוויזיית מילואים.

## קישורים חיצוניים

* הדיוויזיה ה-90 

90
90
90
קטגוריה:דיוויזיות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
פרידריך-קרל קרנץ

גנרל **פרידריך-קרל קרנץ** (בגרמנית: **Friedrich-Carl Cranz**; 14 בנובמבר 1886 – 24 במרץ 1941), היה מפקד בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
קרנץ נולד ב-14 בנובמבר 1886 בקולם, ובשנת 1905 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-113 (באדן ה-5), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1914 הוא הועלה לדרגת אובר לוטננט, ובשנת 1915 הוא הועלה לדרגת האופטמן. בשנת 1916 הוא מונה למפקד פלוגה, ולקראת סוף המלחמה הוא מונה לקצין מטה בדיוויזיית המילואים ה-45. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף קרנץ לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בנובמבר 1928 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 בנובמבר 1930 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-14 (וירטמברג). ב-1 באפריל 1933 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באפריל 1935 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוגוסט 1936 הוא מונה לראש מחלקה במשרד-הצבא, וב-1 ביוני 1938 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה מונה קרנץ למפקד הדיוויזיה ה-18, ופיקד עליה במהלך המערכה בפולין, כחלק מהקורפוס ה-11, במסגרת הארמייה העשירית. במהלך המערכה על צרפת לחם קרנץ עם הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-4 במסגרת הארמייה השישית, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-10 במסגרת הארמייה ה-18, ובשלב השני כחלק מקורפוסים שונים במסגרת הארמייה השישית, וב-29 ביוני 1940 הוענק לו על פעולותיו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 ביולי 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ופיקד על הסבת הדיוויזיה לדיוויזיה ממונעת בסתיו אותה שנה, אולם ב-24 במרץ 1941 הוא נהרג בתאונת אימונים בנויהאמבר על הקוויז.

## קישורים חיצוניים
* פרידריך-קרל קרנץ באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1886
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
רובאי מפואר

**רובאי מפואר** (שם מדעי: *Ptiloris magnificus*) הוא מין של ציפור שיר טרופית ממשפחת העדניים. בטבע הוא מצוי בגינאה החדשה וצפון קווינסלנד באוסטרליה.

## מאפיינים
הרובאי הוא ציפור באורך 34 ס"מ ובעל דו-צורתיות זוויגית. הזכר שחור ובעל "סינר" על החזה בצבע כחול בוהק המתפשט עד תחתית סנטרו, מה שנתן לו את שמו. תחת החזה ישנו פס שחור ותחתיו פס דק ירקרק והבטן חומה-זהובה. על הראש "כיפה" בצבע כחול בוהק. המקור אפור והפה צהוב. הנקבה לעומתו חומה עם בטן לבנה משורטטת בשחור. היא גם קטנה יותר מהזכר.

בעדני זה המאפיין הבולט הוא כנפיו הגדולות נפרשות לצדדים ויוצרות מראה של מניפה גדולה, בעוד הראש מוטל אחורה ומציג את החזה והצוואר הבוהקים במקומו. ואולם העדני לאחר שמצליח לשבות את בת זוגו ולהזדווג איננו עוזר לה במלאכת הקינון וגידול הצעירים כלל.

ציפור זו ניזונה ממיני פירות ומפרוקי רגליים החיים ביער.

## תת-מינים
* *P. m. alberti* 
* *P. m. magnificus*

המין רובאי מזרחי (*Ptiloris intercedens*) בעבר נחשב לתת-מין של רובאי זה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי-פייר וייו
קטגוריה:עדניים
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1819
פרידריך הרליין

גנרל **פרידריך הרליין** (בגרמנית: **Friedrich Herrlein**; 27 באפריל 1889 – 28 ביולי 1974) היה מפקד בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
הרליין נולד ב-27 באפריל 1889 באהרנברייטשטיין, ובשנת 1910 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט המשמר ה-3. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא סופח לרגימנט המילואים של המשמר ה-2, וב-18 ביוני 1915 הוא הועלה לדרגת אובר לויטננט. בשנת 1916 הוא נפצע בקרבות, ובפברואר 1917 הוא מונה לשליש בדיוויזיה ה-2. בדצמבר 1917 הוא הועבר לרגימנט המשמר ה-1, ובפברואר 1918 הוא מונה לקצין מטה בחטיבת המילואים של המשמר ה-1. במאי 1918 הוא מונה לקצין במטה הכללי, ב-20 ביוני 1918 הוא הועלה לדרגת האופטמן, ובתום מלחמת העולם הראשונה הוא שירת כקצין במטה הדיוויזיה ה-224. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, עיטור צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף הרליין לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1931 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 באוגוסט 1934 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באוקטובר 1934 הוא מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-16, וב-15 באוקטובר 1935 הוא מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-65. ב-6 באוקטובר 1936 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-116, וב-1 בינואר 1937 הוא הועלה לדרגת אוברסט.

### מלחמת העולם השנייה
בפרוץ המלחמה היה הרליין מפקד רגימנט הרגלים ה-116, ופיקד עליו במהלך המערכה על צרפת, כחלק מהדיוויזיה ה-9. ב-1 בינואר 1941 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-15 בפברואר 1941 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-71. ב-28 במרץ 1941 הוא מונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-18, ובמהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-57 במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית, ואף השתתפה בקרב ביאליסטוק-מינסק. באוגוסט 1941 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה ה-16 ולחמה עמה בקרב לנינגרד, ובאוקטובר 1941 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה ה-18. ב-22 בספטמבר 1941 הוענק לו על פעולותיו צלב האבירים של צלב הברזל, וב-15 בדצמבר 1941 הוא פרש מתפקידו בעקבות מחלה. ב-1 בספטמבר 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-5 באוקטובר 1943 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-55 בגזרה המרכזית. ב-1 בפברואר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, ובפברואר 1945 הוא הועבר לעתודת המילואים של ה-OKH. במרץ 1945 הוא שימש כקצין מטה בקבוצת ארמיות דרום, וב-18 באפריל 1945 הוא נפל בשבי הבריטי.

### לאחר המלחמה
ב-17 במאי 1948 שוחרר הרליין מהשבי, ולאחר שחרורו הוא התגורר בגיסן. הרליין ניסה להביא לפיוס בין גרמניה לצרפת, ואף היה חבר בסגל הבונדסוור, עד מותו ב-28 ביולי 1974.

## קישורים חיצוניים

* פרידריך הרליין באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1974