open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אדוארד מאהלר

**אדוארד מָאהלֶר** (בגרמנית: **Eduard Mahler**, בהונגרית: **Mahler Ede**; 28 בספטמבר 1857 – 29 ביוני 1945) היה מזרחן, אשורולוג, אגיפטולוג, חוקר תנ"ך ואסטרונום יהודי-הונגרי.

## קורות חיים
מאהלר נולד בעיירה צִיפֶר (Ciffer, כיום Cífer) שבחלק ההונגרי של האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום בסלובקיה) בשנת 1857. כבנם של שלמה מאהלר (1823–1895), הרב של ציפר, ושל קלרה רגנר (1822–1897) בין 1876 ל-1880 למד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת וינה. ב-1885 מונה למועצה האוסטרית למדידות.

פרויקט חייו של מאהלר היה לעגן את אירועי התנ"ך במסגרת כרונולוגית יציבה, וזאת תוך הסתייעות במדעי האגיפטולוגיה, האשורולוגיה והארכאולוגיה וקישור בין אירועים תנ"כיים לאירועים אסטרונומים כגון ליקוי חמה בעת מלחמת סיסרא. וניסיון למתן תיארוך מדויק למכות מצרים, ליציאת מצרים ולצליבת ישו. ספרו בנושא, *Biblische Chronologie und Zeitrechnung der Hebräer* (גרמנית: "כרונולוגיה מקראית והספירה של העברים") מ-1887 זיכה אותו במדליה מאת מלך שוודיה ונורווגיה.

כן כתב פירוש אסטרונומי לקידוש החודש של הרמב"ם (*Maimonides' Kiddusch-Hachodesch*, 1890) וערך תרשימים וטבלאות-השוואה כרונולוגיות מקבילות, הכוללות בין היתר הקבלה בין לוח השנה ההיג'רי (האסלאמי) ללוח הגרגוריאני והיוליאני וטבלאות תאריכי כהונת מלכי האימפריה הביזנטית, המהווים כלי עזר מחקרי בסיסי חשוב.

בין 1898 ל-1910 כיהן כאוֹצֵר המחלקה לארכאולוגיה של המוזיאון הלאומי של הונגריה.

בין 1934 ו-1939 מסר את אוסף אמנות מצרים העתיקה שלו למוזיאון האמנויות היפות בבודפשט.

בעת מלחמת העולם השנייה הוסתר מאהלר הקשיש על ידי נזירים. ביתו הופצץ וכל ספרייתו – ובה ספרים וכתבי יד עתיקים – אבדה.
מאהלר נפטר במהלך מגפות שפרצו עם שחרור בודפשט ב-29 ביוני 1945 באויפשט (Újpest; פרוור של בודפשט). אחיו דיולה מאהלר, רופא, גורש מווינה ב-15 למרץ 1941 לפולין, כנראה למחנה ההשמדה בלז'ץ.



## פרסומיו

## ספר יובל לכבודו
שמאל|ממוזער|250px|אביו הרב שלמה מאהלער רבה של ציפר

* *Emlekkonyv Dr. Mahler Ede, nyolcvanadik szuletesnapjara, kiadjak baratai, tiszteloi es tanitvanyai* (Dissertationes in honorem Dr. Eduardi Mahler, nominatae natali die octogesimo, ab amicis collegis et discipulis eius conscriptae et editae) (Jubilee volume in honour of Edward Mahler), Budapest: Mahler Ede Jubileumi Emlekbizottsag, 1937. (ביבליוגרפיה של כתביו: עמ' 12–36.)


## לקריאה נוספת

* *Rezsabek Nándor: Az utolsó magyar polihisztor. Mahler Ede kronológus emlékezete*, Budapest: Aura Kiadó, 2010, ("איש האשכולות ההונגרי האחרון") 


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אדוארד מאהלר בקטלוג הספרייה הלאומית של גרמניה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אגיפטולוגים
קטגוריה:אשורולוגים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים הונגרים
קטגוריה:חוקרי מקרא
קטגוריה:אסטרונומים יהודים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:מזרחנים יהודים הונגרים
קטגוריה:אסטרונומים הונגרים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1857
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1945
Jailhouse Rock

**"Jailhouse Rock"** (מאנגלית: **רוק בבית הכלא**) הוא שיר שנכתב על ידי ג'רי ליבר ומייק סטולר. השיר, שהיה ללהיט של אלביס פרסלי, יצא ב-24 בספטמבר 1957, במקביל ליציאת סרטו של פרסלי "גיל המרדות".

בשנת 2003 דירג המגזין "רולינג סטון" את השיר, בגרסתו של פרסלי, במקום ה-67 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים. השיר נכלל גם ברשימת 500 השירים שעיצבו את הרוק אנד רול.

ברבות השנים יצאו לשיר גרסאות כיסוי רבות. הידועות שבהן בוצעו בידי להקת זי זי טופ באלבומם משנת 1975 "!Fandango"; קליף ריצ'רד באלבום ההופעה החיה שלו משנת 1997 "Rock 'n' Roll Years 1958-1963"; ולהקת מוטלי קרו באלבומם משנת 1987 "Girls, Girls, Girls".

בסיום הסרט "האחים בלוז" מבוצעת גרסת כיסוי של השיר, כשהוא מנוגן ומושר על ידי כוכבי הסרט המוצגים כתזמורת אסירים בבית כלא ומשמש כרקע לרשימת הקרדיטים בסיום הסרט. עם מבצעי השיר בסרט (אך לא באלבום הפסקול של הסרט) נמנים: ג'יימס בראון, ארית'ה פרנקלין ריי צ'ארלס וקאב קאלווי. השיר מופיע גם בסצנה האחרונה של הסרט "לירוי וסטיץ'".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי אלביס פרסלי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי להט"ב
קטגוריה:שירי נושא מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירים על בית סוהר
קטגוריה:שירים על ריקודים
קטגוריה:שירי רוק אנד רול
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
בידרמן

**בידרמן** (Biedermann) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו אדם הגון.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
דארון גיבסון

**דארון תומאס דניאל גיבסון** (באנגלית: **Darron Thomas Daniel Gibson**; נולד ב-25 באוקטובר 1987 בדרי, צפון אירלנד) הוא כדורגלן עבר אירי ששיחק בעמדת הקשר המרכזי.

## ביוגרפיה
גיבסון החל לשחק בצעירותו בליגה של מחוז דרי. הוא הצטרף למנצ'סטר יונייטד בשנת 2004, ובאוקטובר של אותה שנה ערך גיבסון את הופעתו הראשונה במדי הקבוצה במשחק בו עלה לשחק כמחליף. בעונת 2005/2006 הוא שיחק בקבוצת המילואים של יונייטד וזכה עימה בטרבל. בשנה זו ערך 19 הופעות והבקיע שני שערים.

בשנת 2006 זכה גיבסון בפרס היוקרתי "השחקן הצעיר של השנה ע"ש ג'ימי מרפי" במסגרת מנצ'סטר יונייטד. בהמשך הושאל לשנה למועדון הכדורגל אנטוורפן (עונת 2006/07) ולשנה נוספת לוולברהמפטון וונדררס (עונת 2007/08). בעונת 2008/09 שיחק במסגרת מנצ'סטר יונייטד במשחקי גביע הליגה ובחצי גמר הגביע האנגלי, ומעמדו בקבוצה עלה. הוא היה ידוע בשל הבעיטות שלו ממרחק ברגלו הימנית. בתקופה זו זכתה יונייטד באליפות העולם לקבוצות (2008), בגביע הליגה (2009, 2010) ובאליפות אנגליה (2011). עם זאת, הוא לא שותף במשחקים רבים בתקופתו במנצ'סטר יונייטד, ולכן ב-13 בינואר 2012 עזב לאברטון. ב-13 באפריל 2013 גיבסון הבקיע את שערו הבכורה באותה עונה מול קווינס פארק ריינג'רס אשר נגמר בניצחון 2-0. ב-30 בינואר 2017 חתם גיבסון בסנדרלנד. ב-3 באוגוסט 2018 חתם גיבסון בויגאן את'לטיק. ב-19 בפברואר 2020 חתם בסלפורד סיטי מהליגה הרביעית באנגליה. 

### נבחרת אירלנד
הייתה מחלוקת באיזו נבחרת גיבסון ישחק - צפון אירלנד או נבחרת אירלנד, לפי חוקי פיפ"א הוחלט שישחק בנבחרת אירלנד לפי אזרחותו הקבועה במדינה. ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ב-2007 במוקדמות יורו 2008 נגד דנמרק בניצחון 4-0. ב-8 בפברואר 2011 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת בגביע האומות 2011 מול ויילס אשר הסתיים בניצחון 3-0. ב-1 בספטמבר 2012 החל לשחק במוקדמות מונדיאל 2014 מול קזחסטן.

## קישורים חיצוניים

* הפרופיל של גיבסון, באתר הרשמי של אברטון

קטגוריה:כדורגלנים אירים
קטגוריה:קשרי כדורגל אירים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני רויאל אנטוורפן
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלני ויגאן את'לטיק
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אירלנד
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1987
האי מרגיט

שמאל|ממוזער|250px|מראה כללי של הפארק עם מגדל המים
**האי מרגיט** נקרא גם **האי מרגרטה** ו**אי הארנבים** (בהונגרית: ** Margit-sziget**) הוא אי בערוץ הדנובה במרכז בודפשט. ארכו כ-2.5 קילומטרים ורוחבו בנקודה הרחבה ביותר כ-500 מטר. שטחו הכולל קצת פחות מ-1,000 דונם. בין המאה ה-12 והמאה ה-16 היה האי נחלתם של נזירים והעתיקות שבו שייכות כולן למנזרים. האי נקרא על שם מרגיט (מרגרטה הקדושה; 1242–1271), בתו של בלה הרביעי, מלך הונגריה שאביה נדר שתוקדש להיות נזירה על האי אם ינצח בקרב. מרגיט שהתה באי כעשרים שנה מגיל 9 ועד מותה. כיום האי הוא פארק עירוני, שהתנועה המנועית בו אסורה כמעט כליל (למעט אוטובוס יחיד ומספר רכבי שירות) וממוקמים בו מרכזי נופש, ספורט ומרחצאות טרמו-מינרליים "מרחצאות פלטינוס". בדרום מחובר האי ליבשה באמצעות גשר מרגיט ובצפון על ידי גשר ארפאד.

## היסטוריה
בעבר היה האי מורכב משלושה איים נפרדים, הארנבות (Nyulak) המרחצאות (Fürdő) והצייר (Festő). במאה ה-12 היה האי נחלתם של ההוספיטלרים. במאה ה-13 הוקמו בו מנזר דומיניקני ומנזר פרנציסקני, ששרידיהם ניכרים עד היום. במאה ה-16 הבריחו העות'מאנים את הנזירים מהאי. במאה ה-18 היה האי אתר נופש של הפלטינים (בעלי המשרה הרמה ביותר מטעם המשטר ההבסבורגי בהונגריה).

ב-1908 הוכרז האי פארק ציבורי פתוח.

## אתרים באי
* **מגדל המים** - מגדל מים בגובה 57 מטר. הוקם בשנת 1911 בסגנון אר נובו, כיום משמש כמגדל תצפית.
* **"חוף פלטינוס"** (Palatinus Strandfürdő או Palatinus Lido) - מערכת בריכות שחייה מקורות ופתוחות, הגדולה ביותר בהונגריה. במקום גם מתקני שעשועים של פארק מים.
* **"הבאר המוזיקלית"** - פביליון קטן בצפון האי ששימש למופעי מוזיקה תחת כיפת השמיים
* **[[מזרקה]] מוזיקלית** - מזרקה בדרום האי בה מושמעת מוזיקה ותנועת המים מתואמת עם המנגינה, כך שנוצרת אשליית "ריקוד" של המים לצלילי המוזיקה
* גן יפני
* גן חיות קטן

בצפון האי שני בתי מלון, Grand Hotel Margitsziget מתחילת המאה ה-20 ו-Thermal Hotel Margitsziget המודרני. המלונות מקושרים זה לזה במעבר תת-קרקעי ושניהם פונים לאוכלוסייה המבקשת לרחוץ במרחצאות מרפא, הממוקמים על נביעות מעיינות חמים.

## קישורים חיצוניים

*מידע תיירותי 
*מידע תיירותי על האי ופארק המים (בעברית)

קטגוריה:בודפשט
קטגוריה:אירופה: גנים ופארקים עירוניים
קטגוריה:דנובה: איים
קטגוריה:הונגריה: גאוגרפיה
קטגוריה:אזורים ללא מכוניות
מעבר לקבר

**מעבר לקבר** (באנגלית: **Beyond the Grave**) הוא הספר הרביעי בסדרת הספרים 39 רמזים, שנכתב על ידי ג'וד ווטסון. הספר יצא לאור בעברית בשנת 2011. ג'וד ווטסון היא הסופרת הרביעית שכתבה את סדרת הספרים הזו, והיא חולקת עם עוד שישה סופרים את כתיבת הספר, ביניהם גם ריק ריירדן שכתב את הסדרה והתחיל אותה.

## תקציר
איימי ודן טסים למצרים, עם האומנת שלהם נלי גומז, כדי למצוא את הרמז, שהוסתר על ידי קאתרין קהיל (בית אקטרינה). אירינה ספסקי עקבה אחריהם ותקפה אותם, אבל הם ברחו לחנות עתיקות וגילו פסל של האלה סח'מת. הם חשבו שפסל הוא חלק ממרוץ הרמזים אז הם ניסו להימלט מהחנות עם הפסל. אבל בחור בשם תיאו קאטר תפס אותם, ומשכנע אותם שזה מזויף. מיואשים, הם חוזרים לנלי. הם הולכים למלון אקסלסיור ונחים בו. הם מוצאים בחדרם מפקדה סודית של בית אקטרינה. בתוך המפקדה, הם מוצאים שלושה פסלי סח'מת, כשפתאום הם נלכדים על ידי ראש בית אקטרינה באה הו, שמסביר להם את ההיסטוריה של הפסלים, מתברר גם שבאה הוא הבעלים של המלון. באה דורש מהם מידע על אחיינו, אליסטר הו, והוא מכניס אותם למעצר בגלל שהם לא מספקים לו את המידע. הם מצליחים לברוח, אחת מחברותיה של גרייס, הילרי וייל, מוצאת אותם ולוקחת אותם אל ביתה. היא נותנת להם פריטים שגרייס שלחה לה לפני מותה, מדריך טיולים, מכתב ופסל רביעי של סח'מת, הם מגלים שתיאו הוא נכדה של הילרי. הרמז שהם מוצאים בתוך הפסל מוביל אותם לחיפוש במקדש מצרי שם הם נלכדים על ידי אירינה ותיאו (שעשה זאת בטעות). אחרי שאיימי ודן נמלטים מהמקדש (בעזרת נלי), הם נלכדים שוב, הפעם על ידי ג'ונה ויזרד, אשר משאיר אותם על אי בודד בנילוס. אחרי שג'ונה נטש אותם, רודף אחריהם תנין בכל רחבי האי, אך דייג מקומי עוזר להם ומחלץ אותם מהאי. כשהם חוזרים הם מגלים שתיאו והילרי רימו אותם כדי לגנוב את פסל סח'מת מכיוון שהם ניסו להיות עשירים. הם הולכים למלון שם הם מגלים ציור שהושאר שם על ידי גרייס. כאשר הם מנסים לפענח את משמעות הציור הם מגלים שאליסטר הו מאזין להם, אליסטר מציע להם שיתוף פעולה והם מבינים שבלעדיו הם לא יצליחו למצוא את הרמז, הם מגלים שהם צרכים לצלול למקום כלשהו בנילוס אך הכתובת שהייתה אמורה לגלות להם את הרמז הבא הייתה שבורה בחציה. איימי ודן מחליטים יחד עם אליסטר שכדי שהם התפצלו מכיוון שהם לא הצליחו למצוא את הרמז. איימי ודן חוזרים לקהיר כדי לחשוב מה לעשות. הם מבינים שהמכתב שהילרי הביאה להם אמור להביא אותם לרמז הבא. הם הולכים לחנות שבה הם חושבים שנמצא הרמז ובעל החנות, סמי, מביא להם מזוודה עם מנעול. הם מצליחים לפתוח אותה הם מגלים עוד רמז: חצי גרם מור.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי 2011
קטגוריה:39 רמזים - הסדרה המקורית
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
קטגוריה:ספרי ג'וד ווטסון בסדרת 39 רמזים
סנטר (איבר)

[שמאל|ממוזער|200px|[פרוטומה של אישה רומאית בעלת סנטר כפול]]
ממוזער|ציור של ילדה האוחזת בסנטר שלה משנת 1895

באנטומיה של האדם, ה**סנטר** (בלטינית: **mentum**) הוא החלק התחתון ביותר של הפנים וצורתו מגיעה מהחלק הקדמי התחתון של הלסת התחתונה. ישנן צורות שונות לסנטר, ובהן סנטר מחורץ וסנטר כפול. קיומו של הסנטר הוא אחד מהמאפיינים האנטומיים המבדילים בין האדם המודרני לטיפוסי אדם אחרים.

## סנטר כפול
סנטר כפול הוא שכבת שומן תת-עורי סביב הצוואר אשר שוקעת ויוצרת קמט הנותן לבעליו מראה של סנטר שני. הסנטר הכפול נפוץ בעיקר בקרב קשישים ובעלי עודף משקל. גם אדם צעיר ובעל משקל תקין יכול להיות בעל סנטר כפול, בגלל מבנה עצמות ועור רפוי. הסנטר הכפול בולט יותר כשהלסת התחתונה או הראש כפופים כלפי מטה.

## סנטר מחורץ
צורה של סנטר מחורץ נוצרת כשיש גומה על הסנטר. תופעה זו יכולה להתרחש בשלב ההתפתחות העוברית כאשר החצי הימני והשמאלי של עצם הלסת לא מתאחים כראוי, או כתוצאה מכך שחצי אחד של עצם הלסת גדול יותר מהאחר, ובכך יוצר א-סימטריה. הסנטר המחורץ היא תכונה תורשתית דומיננטית.

## קישורים חיצוניים

* סנטר, באתר ה-Medical Subject Headings
* טלי שפירא, סוף לחידת הסנטרים?, באתר מכון דוידסון, מאי 2015
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פנים
רמו ג'אזוטו

**רֶמוֹ גָ'אזוֹטוֹ** (באיטלקית: **Remo Giazotto**; 4 בספטמבר 1910, רומא - 26 באוגוסט 1998, פיזה) היה מוזיקולוג, מבקר מוזיקה ומלחין איטלקי. נודע בעיקר בקטלוג שלו ליצירותיו של תומאזו אלבינוני. הוא כתב ביוגרפיות של אלבינוני, של ויוואלדי ושל מלחינים נוספים.

## חייו
ג'אזוטו היה מבקר מוזיקה (מ-1932) ועורך (1945-49) של *Rivista musicale italiana* ומונה לעורך משנה של *Nuova rivista musicale italiana* משנת 1967. הוא כיהן כפרופסור לתולדות המוזיקה באוניברסיטה של פירנצה (1957-69) ובשנת 1962 היה מועמד לאקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה.

ב-1949 התמנה ג'אזוטו למנהל תוכניות המוזיקה הקאמרית של רדיו איטליה וב-1966 למנהל התוכניות הבינלאומיות שארגן איגוד השידור האירופי. כמו כן היה נשיא ועדת האודיציות ועורך סדרת ביוגרפיות המלחינים של רדיו איטליה.

ג'אזוטו נודע גם בפרסום היצירה , שאותה, כך טען תחילה, העתיק מכתב יד של קטע מסונאטה מאת אלבינוני, שאותו קיבל מן הספרייה של מדינת סקסוניה שבגרמניה. בהמשך חזר בו מן הטענה כי עיבד את היצירה אך לא חיבר אותה, והודיע כי מדובר ביצירה מקורית שלו עצמו. קטע הסונאטה לא יצא מעולם לאור; ג'אזוטו אמר כי הוא הכיל רק את קו הבס, וזכות היוצרים נרשמה על שם ג'אזוטו.

## כתבים

**Il melodramma a Genova nei secoli XVII e XVIII* (Genoa, 1941)
**Tomaso Albinoni, 'musico violino dilettante veneto' (1671-1750)* (Milan, 1945)
**Busoni: la vita nell opera* (Milan, 1947)
**La musica a Genova nella vita pubblica e privata dal XIII al XVIII secolo* (Genoa, 1952)
**Poesia melodrammatica e pensiero critico nel Settecento* (Milan, 1952)
**'Il Patricio di *Hercole Bottrigari* dimostrato practicamente da un anonimo cinquecentesco', CHM, i* (1953), 97-112
**Harmonici concenti in aere veneto* (Rome, 1955)
**La musica italiana a Londra negli anni di Purcell* (Rome, 1955)
**Annali Mozartiani* (Milan, 1956)
**Giovan Battista Viotti* (Milan, 1956)
**Musurgia nova* (Mila, 1959)
**Vita di Alessandro Stradella* (Milan, 1962)
**Vivaldi* (Milan, 1965)
*La guerra dei palchi, *NRMI*, i (1967), 245-86, 465-508; iii (1969), 906-33; v (1971), 1304-52
*'Nel CCC anno della morte di Antonio Cesti: ventidue lettere ritrovate nell' Archivio di Stato di Venezia', NRMI, iii (1969), 496-512


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקולוגים איטלקים
קטגוריה:מבקרי מוזיקה
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1910
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1998
Last Friday Night (T.G.I.F.)

**** (בעברית: **ליל שישי האחרון (תודה לאל שהגיע יום שישי)**) הוא שיר של זמרת הפופ האמריקאית קייטי פרי. השיר יצא לאור כסינגל החמישי מן אלבום האולפן השלישי של פרי, Teenage Dream, ב-6 ביוני 2011.

השיר זכה להצלחה רבה ואף דורג במקום ה-ראשון במצעד בילבורד הוט 100 ובמקום ה-ראשון במצעד קנדיאן הוט 100.

השיר נכנס לאלבום הלהיטים הכללי של שנת 2011 הנקרא "NOW THAT'S WHAT I CALL MUSIC 17", מחברת התקליטים הליקון ו-MTV. זוהי הגרסה ה-17 של אלבום הלהיטים, כפי שמצוין בשם האלבום.

ביוני 2021, נודע כי השיר יופיע במשחק הריקודים *[[Just Dance 2022]]*.

## וידאו קליפ
ב-7 ביוני 2011 פרסמה פרי סרטון הצצה לקליפ של השיר Last Friday Night (T.G.I.F.) שבסופו כתוב כי הקליפ המלא לשיר יצא ב-14 ביוני, אולם חלק מן הקליפ הודלף יומיים לפני מועד יציאתו, ה-12 ביוני 2011. בערב אותו היום הודלף הקליפ המלא לשיר שאורכו כשמונה דקות.

בקליפ מופיעה פרי כקייטי בת' טרי, נערה חנונית טיפוסית באמריקה בעלת רסן, משקפיים ענקיים ובגדים חנוניים. כשהיא מתעוררת ביום שבת אחד, היא מגלה שבחדרה שורר בלאגן נוראי, במיטתה ישן גבר ערום, על הכיסא יושב נער קשור בסלוטייפ ולצד המיטה ישן נער מחופש. היא מגלה שהועלה לאינטרנט סרטון המתעד את המסיבה שהתרחשה; פרי החנונית פותרת תשבץ סודקו בביתה, אך המוזיקה שמגיעה מבית משפחת בלאק מפריעה לה. היא הולכת לשם על מנת להתלונן, אך רבקה בלאק, מארגנת המסיבה, משכנעת אותה להישאר. היא עושה לה מהפך - מקרזלת את שיערה בתספורת אפרו, מאפרת אותה, מסירה את הרסן, עושה לה שעווה ומחליפה לה בגדים. לאחר מכן מראים את מהלך המסיבה - קייטי רוקדת והופכת למסמר המסיבה. הווידאו קליפ נכון לספטמבר 2017, צבר למעלה ממיליארד צפיות והפך לרביעי של פרי לעשות זאת, דבר שהופך אותה לאמנית הראשונה בהיסטוריה שעשתה זאת.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קייטי פרי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קייטי פרי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:שירים המבוססים על אירועים אמיתיים
קטגוריה:שירים על יום שישי
קטגוריה:שירים על לילות
קטגוריה:שירים על מסיבות
קטגוריה:שירי פופ רוק אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד קנדה הוט 100
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
נאנאק

[שמאל|ממוזער|250px|ציור מהמאה ה-19 המתאר את עשרת [הגורו הסיקים כשבמרכז נמצא נאנאק]]
**גורו נאנאק דב** (בפנג'אבי **ਗੁਰੂ** **ਨਾਨਕ**; בהינדי: **गुरु नानक**; באורדו **گرونانک**, בקיצור **גורו נאנאק** או **נאנאק**; 15 באפריל 1469 – 22 בספטמבר 1539) היה מייסד דת הסיקיזם והראשון מעשרת הגורו הסיקים. הסיקים מאמינים כי כל הגורו העוקבים לנאנאק אוחזים באלוהיותו ובסמכותו הדתית וכונו "נאנאק".

## חייו
מוצאו של נאנאק, כמוצאם של כל הגורו אחריו, הוא בג'אטי הסוחרים "קַהרְטִי". נאנאק נולד בשנת 1469 בכפר טַלְוַואנְדִי - שנקרא כעת, לזכרו, נאנְקאנַה סאהיב - מערבית ללאהור, בירת מחוז פנג'אב בפקיסטן. רוב המידע על חייו מגיע מביוגרפיות שנכתבו לאחר מותו - ספרות שנקראת **גַ'נַמְסָקִהי** - ומשירי המשורר האגדי בַהאִי גוּרְדַאס מתקופת הגורו החמישי והשישי. לפיכך, מיוחסים מיתוסים רבים לחייו ופועלו.

כילד נאנאק היה תלמיד מצטיין, אך מאוחר יותר החל להטיל ספק בדוגמות הדתיות של האסלאם וההינדואיזם. עד גיל שלושים התגורר נאנאק בסוּלְטַנַפּוּר - שם עבד אצל השליט המוסלמי דַאוּלַת חָאן. לפי המסורת הסיקית בוקר אחד יצא לרחצה בנהר ונעלם. משחזר, שלושה ימים אחר כך, שתק במשך יום שלם ואז אמר: "אין הינדו ואין מוסלמי" (nā kō hindū nā kō musalmān). נאנאק במהלך הפיץ את "בשורת האל" במסעות ומסופר שהגיע עד לטיבט (במזרח), סרי לנקה (בדרום), בגדאד ומכה (במערב). בערוב חייו הקים את הקהילה הסיקית (ה"פָּאנְת") בנה את הכפר קַרְטַרְפּוּר, שעל גדות נהר הרַאבִי (שם מת בשנת 1539) ומיסד את תפילות הבוקר והערב היומיות. נאנאק היה נשוי לסוּלַאקְהנִי, בתו של סוחר אורז מהעיירה בַּטַלַה (Batala) והיו לו שני בנים. בנו הבכור - שרי צ'אנד - נקט ככל הנראה בדרכים רוחניות אסקטיות שנגדו את תורת אביו וייתכן שהוא מקור כת האוּדַאסִי. הבן הצעיר - לקמי דאס - התעניין יותר בעולם החומרי. בשל כך בערוב ימיו מינה נאנאק ליורש דווקא את תלמידו, לֵהְנַה והעניק לו את השם "אַנְגַאד".

## תורתו
התורה אותה לימד נאנאק בפועל איננה ברורה - אולם המחקר על חייו מראה שהוא היה ביקורתי מאוד כלפי הממסד הדתי סביבו. יש שטוענים שהוא הושפע, בשל המיקום הגאוגרפי, מזרמים של דבקות וחסידות (בהקטי) בהינדואיזם ושילבם בתאולוגיה מהאסלאם הסוּפי. הסיקים בני ימינו גורסים שמשנתו של נאנאק עסקה תמיד בפיוס, אחדות ושוויון בין קסטות ודתות וגורסים שהיה "פופולרי בקרב הינדים ומוסלמים גם יחד". ייתכן וכך הדבר, אולם נראה שהנושא העיקרי בו עסק - ועליו שב וחזר בדרשותיו - היה "פולחן לאל אחד ויחיד חסר צורה" (ניראנְג'אני).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סיקיזם
קטגוריה:ילידי 1469
קטגוריה:נפטרים ב-1539
ספירת תאים סומטיים

**ספירת תאים סומטיים** היא אחת הבדיקות לאיכות החלב.

תאים סומטיים הם תאים ממוינים הקשורים לגוף רב-תאי. בהקשר של בדיקת איכות החלב, תאים סומטיים הם בעיקר תאי דם לבנים (לויקוציטים), שמקורם מהדם וממח העצם. בכל מקרה בחלב יש גם תאים לבנים, בין אם זה חלב פרה, חלב אם, או כל חלב של יונקים.
תאים סומטיים הם בעיקר תאי דם לבנים המצויים באופן טבעי ומצויים גם במוגלה. כאשר יש ספירה גבוהה של תאים סומטיים בחלב ניתן להסיק כי חלה תגובה דלקתית בעטין שהוביל להיווצרות מוגלה, אולם יש להבהיר שההגדרה של מוגלה שונה מזו של תאים סומטיים.

ספירת תאים סומטיים נמדדת ביחידות של מספר התאים למ"ל. בחלב מפרות בריאות נמדדים ערכים של פחות מ-100 אלף תאים למ"ל. ספירת תאים סומטיים של מעל 300 אלף תאים למ"ל מעידה על פרות הנגועות בפתוגנים באופן קשה.

## גורמים המשפיעים על ספירת התאים הסומטיים
ספירת התאים הסומטיים מעידה על אפשרות דלקות ולכן הספירה עולה במצבים בהם יש יותר חשיפה לדלקות, או כאשר יש פגיעה במערכת החיסונית של הפרה, בפרט:

# בחשיפה לפתוגנים קשים. פתוגנים קלים גורמים לרוב לעליה של עד 50 אלף תאים למ"ל,
# לאחר ההמלטה, בזמן יצירת הקולוסטרום ועד שבועיים לאחר ההמלטה,
# באביב ובקיץ שבהם חשיפה גדולה יותר לזיהומים ולחרקים שמעבירים את הזיהומים,
# שינויים במהלך היום, בחליבה בבוקר המדידה בדרך כלל נמוכה ב־20% מאשר אחה"צ.
# מרווח קטן קבוע בין חליבות, דווקא מגדיל את הספירה, בשל הגדלת החשיפה לזיהומים,
# תזונה לקויה,
# לחץ פיזי ונפשי (סטרס).
# ממשק החליבה – רטיבות, חיטוי וכו'.

## ביצוע המדידה
ספירת התאים הסומטיים מתבצעת על ידי הזרקת חומר צביעה פלואורסצנטי, אשר צובע את גרעין התא. לאחר מכן, התאים מוארים באור אולטרה-סגול, הגורם לחומר לפלוט אור ונספרים בעזרת מכפיל-אור.

## המצב בישראל
קיימות חמש דרגות לרמת הזיהום בחלב:
# עדר בריא (עד 100 אלף)
# נגיעות נמוכה (100–200 אלף)
# נגיעות בינונית (200–400 אלף)
# נגיעות גבוהה (400–650 אלף)
# נגיעות גבוהה מאוד (מעל 650 אלף)

נכון ל-2011, ת"י 55 לחלב פרה גולמי מתיר עד 400 אלף תאים סומטיים למ"ל, כלומר עד נגיעות בינונית. תקן זה מתייחס לממוצע חשבוני של 6 בדיקות במהלך 3 חודשים, כך שייתכן ערך גבוה יותר בבדיקות בודדות.
ממוצע ספירת התאים הסומטיים לשנת 2010 היה 202 אלף למ"ל (נגיעות בינונית).
ב-70% מהבדיקות נמצאו עד 220 אלף תאים סומטיים למ"ל.
ב-24.7% מהבדיקות נמצאו 220 עד 280 אלף תאים סומטיים למ"ל.
ב-5.3% מהמקרים נמצאו מעל 280 אלף תאים סומטיים למ"ל.

## הערות שוליים

קטגוריה:חלב
קטגוריה:מדידה
קטגוריה:משק חלב
אופנת רחוב

[שמאל|ממוזער|200px|[פאנק (Punk)|פאנקיסט צרפתי בשנת 1981]]
[ממוזער|200 פיקסלים|אישה [יפן|יפנית לבושה בסגנון לוליטה גותית]]
**אופנת רחוב** היא סגנון אופנה שמושפע מהסגנון האישי של אנשים בציבור הרחב, ופחות מהחברות המסחריות והסטודיו של מעצבי האופנה הידועים.

המונח אופנת רחוב מיוחס לרוב למתבגרים וצעירים. היא נפוצה בעיקר באזורים עירוניים.

לתת-תרבויות שונות של צעירים מיוחסת אופנת רחוב ייחודית משלהם. למשל, ההיפים נוהגים ללבוש חולצות טי רפויות ומכנסי ג'ינס משופשפים; אופנת פאנק מזוהה עם קרעים בבגדים, תסרוקת מוהיקן ואביזרים כגון סיכות ביטחון בביגוד; אופנה גותית מזוהה עם ביגוד ואיפור שחור, מעילים ומגפיים כבדים ותכשיטי מתכת מבריקים; ועוד.

עם הופעת האינטרנט והתפתחות תרבות האינטרנט, נפוצו גם בלוגים רבים בהם מצלמים הבלוגרים אנשים ברחוב הלבושים בסגנון אישי מעניין, ומנסים בכך לתעד את אופנת הרחוב המקומית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:תרבות רחוב
קטגוריה:סגנונות אופנה
ניקולא אפר

שמאל|ממוזער|200px|ניקולא אפר

**ניקולא אפר** (צרפתית: **Nicolas Appert**; 17 בנובמבר 1749 - 1 ביוני 1841) היה קונדיטור צרפתי, ידוע כממציא צנצנות אטומות לאוויר לשימור מזון, ומכונה "אבי השימורים".

## חייו
אפר נולד בעיר שאלון-אן-שמפאן, בירת חבל הארץ שמפאן-ארדן. בנערותו עבד אפר במבשלת שיכר ויין אצל אביו, לאחר מכן התמחה בבישול במלון המלכותי בעיר הולדתו וב-1780 עבר לפריז ועבד כשף וקונדיטור. ב-1785 נישא לאליזבת בנואה, לזוג היו חמישה ילדים.

ימין|ממוזער|100px|שחזור של צנצנות הזכוכית בהן השתמש אפר
ב-1795, החל לחקור דרכים לשימור מזון. ב-1800 הוצע מטעם ממשלתו של נפוליאון פרס של 12,000 פרנק צרפתי למי שימציא דרך זולה ויעילה לשמר כמויות גדולות של מזון, לצורכי הצבא בהיותו במסעות. ב-1804 פתח בפרבר של פריז בשם מאסי (Massy) חנות קטנה לשימור מזון וב-1809, לאחר 14 שנות מחקר, בא על שכרו כשהציג את המצאתו; שימור מזון בצנצנות זכוכית אטומות בשעם והרתחתם במים רותחים. אפר שלח לצבאו של נפוליאון צנצנות ובהן עוף, נזיד בשר וירקות משומרים, וזכה בפרס הכספי. באותה שנה פרסם את ספרו "אמנות שימור כל סוגי החיות והירקות למשך שנים" (L'Art De Conserver, pendant plusieurs années, Toutes les Substances Animales et Végétales), שהיה לספר הראשון שעסק בשיטות מודרניות לשימור מזון.

לאחר זכייתו בפרס, רשם אפר פטנט על המצאתו והפך את חנותו למפעל הראשון בעולם לשימור מזון, "לה מזון אפר" (La Maison Appert, בית אפר). ב-1814 נשרף המפעל על ידי כוחות צבא פרוסיה ואוסטריה שפלשו לצרפת, במסגרת מהמלחמות הנפוליאוניות של הקואליציה האנטי צרפתית השישית. בעקבות כך ירד אפר מנכסיו, אך המפעל עצמו שוקם והמשיך לפעול עד שנת 1933.

ב-1810 רשם פיטר דורנד פטנט בממלכה המאוחדת שהתבסס על התהליך של אפר, לשימור בפחיות ברזל יצוק אטומות לאוויר ולא בצנצנות הזכוכית מהמצאתו המקורית של אפר. שנתיים לאחר מכן רכשו בריאן דונקין וג'ון הול האנגלים את שני הפטנטים והחלו בייצור שימורים. עשור עבר, ושיטתו של אפר הגיעה גם לאמריקה. אולם ייצור המוני של קופסאות שימורים החל רק בתחילת המאה ה-20, כשאחת הסיבות לכך היא שעד להמצאת פותחן השימורים נעשה שימוש בפטיש ואזמל לפתיחת הקופסאות.

ב-1841 מת אפר בפריז כשהוא חסר כל.

## הנצחתו
* בכל שנה משנת 1942 מעניק המכון לטכנולוגיות מזון בשיקגו את "פרס ניקולא אפר" לציון הישגים בתחום טכנולוגיות המזון.
* ב-1955 הנפיקה צרפת בול דואר לזכרו.
* ב-1986 הוצב לוח לציון מקום הולדתו בעיר הולדתו שאלון אן-שמפאן, וב-1991 הוצב בעיר פסל ארד בדמותו של אפר, עבודתו של הפסל ז'אן רובר איפוסטגי, וב-1999 הוצב פסל נוסף במכון לטכנולוגיות מזון .
* ב-2010 הכריז משרד התרבות הצרפתי על שנה זו כ"שנת ניקולא אפר" ובנסיכות מונקו הונפק בול לזכרו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ממציאים צרפתים
קטגוריה:שימור מזון
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי צרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1749
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1841
תהלוכה

[שמאל|ממוזער|250px|ה[במה הצפה הזוכה במסגרת "מצעד הפרח" בהולנד בשנת 2002]]
[שמאל|ממוזער|250px|קבוצת צועדים ב[מצעד החיים במרץ 2000]]

**תהלוכה** או **מצעד** היא הליכה מאורגנת של המון למטרות חגיגה או הפגנה. לעיתים קרובות מלווה בתחפושות, תזמורת צועדת, בימות צפות ובלונים גדולים.  

בבריטניה המונח שמור למצעדים צבאיים או אירועים אחרים בהם המשתתפים צועדים במבנה (בדומה לטקס יום העצמאות בכל שנה המתקיים בהר הרצל במדינת ישראל). 

מחאות והפגנות יכולות ללבוש צורה של תהלוכה. אולם במקרים כאלה הן לרוב מכונות "צעדות", ולהן מטרות ויעדים מוגדרים בעלי אופי פוליטי, ציבורי, כלכלי ומשפטי.

עם המצעדים המפורסמים נמנים מצעדים צבאיים המתקיימים בסמוך לציון יום הניצחון במלחמות, הקמת מדינה ועוד, כדוגמת מצעד צה"ל בישראל. מצעדים נוספים הם מצעדי הגאווה - מצעד שנתי המתקיים בערים שונות ברחבי העולם, בו מציינים לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) את מאבקם להכרה ולשוויון זכויות. מצעד ידוע נוסף הוא מצעד החיים - מצעד של צעירים יהודים מישראל ומהתפוצות, המתקיים מדי שנה בעיר אושוויינצ'ים שבפולין, ובו משתתפי המצעד צועדים במסלול שיוצא מאתר מחנה ההשמדה אושוויץ I שבעיר אל אתר מחנה בירקנאו (אושוויץ II), ומטרתו להנחיל בקרב הדור הצעיר את זיכרון השואה ולהנציח את קורבנותיה.

## דוגמאות לאירועים שמצוינים בתהלוכה
*אחד במאי
*יום העצמאות
*קרנבל
*ימי עצמאות
*יום העבודה
*מרדי גרא
*תהלוכת ל"ג בעומר
*פורים - עדלאידע
*יום פטריק הקדוש
*פסחא
*חג ההודיה
*שבועות - תהלוכת ביכורים
*יום אנזא"ק
*יום קנדה
* חגיגות השנה האזרחית החדשה
*הכנסת ספר תורה לבית כנסת

## קישורים חיצוניים

*  

קטגוריה:פסטיבלים
קטגוריה:מצעדים
עלי השני, צ'יף יג'ו

**ראס עלי השני** 
(1819–1866 לערך) היה הראס של באגמדיר ורגנט (סגן) הקיסר של האימפריה האתיופית. היה בנו של אלולה גוגסה משושלת יג'ו היה לסירוגין מושל דאמות ויותר מאוחר גוג'ם. אימו הייתה מנן ליבן אמאדה, לימים קיסרית אתיופיה, והוא היה נכדו של ראס גוגסה מאשתו הרביעית אמתייה סלאסיה בתו של הקיסר תקלה גיורגיס. בימיו בא קץ שלטונה של שושלת יג'ו בבירה הקיסרית גונדר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שושלת יג'ו
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:ילידי 1819
קטגוריה:נפטרים ב-1856
טדאנובו אסאנו

**טדאנובו אסאנו** (ביפנית: **佐藤 忠信**; נולד ב-27 בנובמבר 1973) הוא שחקן קולנוע יפני. התפרסם בזכות הופעותיו בסרטים "איצ'י דה קילר", "מונגול" ו"זאטואיצ'י", את הופעת הבכורה שלו בארצות הברית עשה בשובר הקופות "ת'ור".

## ביוגרפיה
אסאנו נולד בעיר הנמל יוקוהמה לסוכן שחקנים ולאם ממוצא נאוואחו.
התפרסם לראשונה בקולנוע היפני בסרטים "מאבורושי", "עור כריש ואשת האפרסק" בתור איש
היאקוזה קורו ו"טאבו" בתור הויוזו טאשירו שמתקבל לאקדמיית הסמוראי-שוטרים "שינסגומי".
ב-2001 התפרסם אסאנו בזכות הופעתו בתור קאקהירה בוס המאפיה האכזרי בסרט הפשע האלים "איצ'י דה קילר".

ב-2003 זכה אסאנו בפרס השחקן הטוב ביותר של פסטיבל ונציה על הופעתו בתפקיד הספרן הבודד קנג'י בדרמה "חיים אחרונים ביקום".
אסאנו התפרסם בנוסף בדרמת הסמוראים של טקאשי קיטאנו "זאטואיצ'י" בדמות סמוראי הרונין האטורי גנוסוקה הנלחם בזטואיצ'י ובדרמה הספרותית "קפה לומייר".

ב-2004 שיחק בעלילה הראשונה בדרמה הקומית "לשרוד סטייל 5+" בתור הבעל שרוצח את אשתו.
ב-2007 הופיע בדרמת המלחמה התקופתית "מונגול" וגילם את הכובש המונגולי ג'ינגיס חאן.
ב-2011 פרץ אסאנו לקולנוע הבינלאומי בסרט גיבורי העל שובר הקופות של קנת בראנה "תור" בו לוהק לתפקיד הלוחם הוגאן.

ובשנת 2012 שיחק בסרט המדע בדיוני "באטלשיפ" בבימויו של פיטר ברג, בהשתתפות ריהאנה וליאם ניסן.

בשנת 2016 שיחק בסרטו של מרטין סקורסזה "שתיקה", דרמה היסטורית שמתרחשת במאה ה-17 ביפן, לצד אנדרו גארפילד וליאם ניסן.

בשנת 2022 הצטלם לסדרת הדרמה ההיסטורית "שוגון" המבוססת על רומן באותו שם מאת ג'יימס קלאוול; הסדרה עלתה לשידור ברשת FX ב-27 בפברואר 2024.

## חיים אישיים
לאסאנו בן ובת מגרושתו, השחקנית והמוזיקאית צ'ארה אותה הכיר על סט הסרט "פיקניק".

## פילמוגרפיה

### טלוויזיה

* שוגון (2024)

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יפנים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1973
קטגוריה:שחקנים ביקום הקולנועי של מארוול
ויט

**ויט ווידן** (בגרמנית **Witt Weiden**) הוא בית מסחר להזמנות בדואר בגרמניה, חברת בת של קבוצת אוטו, החברה הגדולה בעולם להזמנות בדואר. המחזור השנתי של ויט עמד על 570,000,000 € בשנת הכספים 2009-2010 והיא מעסיקה כ-2300 עובדים.

## היסטוריה
ויט היא החברה הוותיקה ביותר להזמנות בדואר של פרטי לבוש בגרמניה. החברה נוסדה בשנת 1907 על ידי יוסף ויט שנחשב לחלוץ בתחום בגרמניה. לאחר 1930 צמחה החברה באופן משמעותי ובשיאה העסיקה כ-5,000 עובדים ומחזור המכירות עמד על 86,000,000 מארק גרמני. לאחר מותו של יוסף ויט, עמדה אשתו מוניקה בראש החברה בין השנים 1954-1958 ולאחר מכן בנם, יוסף ויט ג 'וניור. בגלל משבר מכירות בשנות ה-80 נמכרה החברה לקבוצת אוטו.

תומאס ויט ייסד את מוזיאון ויט במינכן.

## קישורים חיצוניים

* 

* Corporate Information

קטגוריה:חברות גרמניות
רב אידי בר אבין (השני)

**רב אידי בר אבין** הוא אמורא בבלי בדור השישי, ראש ישיבת סורא אחרי פטירתו של רב אשי.

רב אידי בר אבין היה תלמידו של רב פפא (שהיה תלמידו של רב אידי בר אבין הראשון המפורסם), והיה חברו של רב אשי.

באיגרת רב שרירא גאון מסופר שאחרי פטירתו של רב אשי (בשנת ד'קפ"ז - 427), ראש ישיבת סורא, מילאו את מקומו מרימר ואחריו רב אידי בר אבין שישב על הכיסא כעשרים שנה עד פטירתו בשנת ד'רי"א (451). לפי חשבון זה, האריך ימים, שהרי היה תלמידו של רב פפא שנפטר בתרפ"ז, ואם היה בן עשרים שנה לכל הפחות בעת פטירתו, נמצא שחי צ"ו שנה.

בתקופה שמלך כראש ישיבת סורא, תיקן תקנות לבני דורו, כך למשל תיקן תקנה לבני העיר נרש (הסמוכה לסורא) בהלכות נדה.
## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

אידי בר אבין
קטגוריה:ראשי ישיבת סורא
קטגוריה:נפטרים ב-451
קטגוריה:תלמידי רב פפא
תולדות תנאים ואמוראים

הספר **תולדות תנאים ואמוראים** הוא ספר בן שלושה כרכים, הכולל בעיקר את תולדותיהם של התנאים והאמוראים.

הספר חובר על ידי הרב והחוקר אהרן הימן, והודפס בלונדון בשנת ה'תר"ע (1910). בספר כלולים תולדות התנאים והאמוראים, המלכים וגדולי אומות העולם, ואף הנשים המוזכרות בתלמוד הבבלי והירושלמי, תוספתא, מכילתא ספרא ספרי מסכתות קטנות, מדרש רבה, מדרש תנחומא וכל מפרשיהם, הזוהר, זוהר חדש ילקוט שמעוני, וספרי הקדמונים.

החכמים המוזכרים בספר הם החכמים שחיו בין התקופה של שמעון הצדיק משיירי אנשי כנסת הגדולה עד אחרוני הסבוראים, וכולל את קורות ימי חייהם הפרטיים, משפחתם ובני ביתם, רבותיהם, תלמידיהם, תקנותיהם והלכותיהם.

הספר מתפלמס עם ספריהם של חוקרי חכמת ישראל כצבי גרץ (דברי ימי ישראל) ואייזיק הירש וייס ("דור דור ודורשיו"), אך מתייחס אליהם בכבוד, כ"החכם גרעץ" ו"הרב ראה"ו". לרוב הוא מעדיף את שיטתו של הרב יצחק אייזיק הלוי מחבר "דורות הראשונים".

הספר יצא לאור במהדורת צילום בשנת תשכ"ה בהוצאת קריה נאמנה ובשנת תשמ"ז בהוצאת פרי הארץ. בוויקיטקסט קיימת מהדורה דיגיטלית חלקית שלו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ספרות חז"ל
קטגוריה:חיבורים על התלמוד
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: ביוגרפיות
קטגוריה:ספרי 1910
קטגוריה:ספרי עזר
24 שעות עם...

**24 שעות עם...** (באנגלית: **24 Hours with...**) היא תוכנית אירוח בריטית בהפקת Hideous בעבור ערוץ הטלוויזיה ITV, בשיתוף Twofour Broadcast. במסגרת התוכנית, ידוען ומראיין מעבירים יחד 24 שעות אינטנסיביות כשהם נעולים יחד בחדר.

אורחי עונה הראשונה - בובי בראון, לורנס לוולין-בוון, לי ריאן, דייוויד גסט, סטן קולימור וסטיב-או - השאירו מאחוריהם את הטלפונים הניידים שלהם ואת אנשי יחסי הציבור שלהם, והתירו למארח, ג'יימי קמפל, לשאול אותם כל שאלה שעולה על דעתו.

כל תוכנית נמשכת 30 דקות, המספרות בכל פעם סיפורו של מרואיין אחר אשר ישב ב"כיסא החם" במשך 24 שעות, כאשר שעון דיגיטלי המופיע על המסך מציין את הזמן שחולף.

## גרסה ישראלית
גרסה ישראלית לתוכנית הופקה בשנים 2009-2010 בישראל, תחת השם "24 שעות עם..." ובהנחייתו של רוני קובן. התוכנית צולמה באוניברסיטת תל אביב ושודרה בערוץ 8. עד כה צולמו שתי עונות ישראליות. אורחי העונה הראשונה היו: מרינה מקסימיליאן בלומין, אתגר קרת, תיקי דיין, אליוט, מוחמד בכרי, גלעד כהנא. אורחי העונה השנייה היו: שלומי שבן, ערן צור, עדנה מזי"א, דובר קוסאשווילי, ירמי קפלן, יוסי שריד, יוסף סוויד, מיקי קם, אפרת גוש, כנסיית השכל.

## הרעיון המקורי
לארס פון טרייר ביים בשנת 1996 סדרת תוכניות טלוויזיה בשם Marathon, במהלכה התארחו 8 אורחים והצטלמו במשך 24 שעות שנערכו ל-8 תוכניות בנות 56 דקות.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

קטגוריה:תוכניות אירוח
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 8
קטגוריה:ITV: תוכניות וסדרות
קיווי בלאק (קומיקס)

**קיווי בלאק** (באנגלית: **Kiwi Black**) הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *Uncanny X-Men #429* מאוקטובר 2003, ונוצרה על ידי הכותב צ'אק אוסטן והמאייר פיליפ טאן.

קיווי בלאק הוא מוטאנט שגודל על ידי עזאזל על מנת שיעזור לו להעביר את צבאו מהמימד השטני שבו הוא נכלא לכדור הארץ. בלאק דוחה את דרכיו של אביו, וכורת ברית עם חברי אקס-מן שבאו לחסל את צבאו של עזאזל, נתפסו ונכלאו. בחשאי הוא מנסה לשחררם מכלאם.

## כוחות ויכולות
קיווי בלאק יכול למקד את הביו-אנרגיה שלו ובכך להגדיל את כוחו, הגדול מלכתחילה. בלאק יכול לשחרר אנרגיה זו מנקודה מסוימת בגופו, וכך לשבור סלעים בידיו וליצור מכתשים על ידי בעיטת רגלו על האדמה.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [דף הדמות](https://marvel.fandom.com/wiki/Kiwi_Black_(Earth-616)) בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:דמויות מתוך קומיקס
שימור אתרים ארכאולוגיים

[שמאל|ממוזער|200px|[תל מגידו - קיר שחוזק בעזרת עמודי בטון מפרישי מלחים]]
[שמאל|ממוזער|200px|[תל מגידו - פעולת שימור של קיר, הקיר פורק, כל אבן סומנה ונרשמה, והורכבה מחדש עם חומר מליטה מיוחד אשר לא פוגע באבן המקורית]]
**שימור אתרים ארכאולוגיים** נדרש משום שחפירה ארכאולוגית מטבעה הורסת אתרים ארכאולוגים. התל על כל ממצאיו נשמר כקפסולת זמן עד לבואו של הארכאולוג אשר חופר ומוציא את האוצרות הטמונים בו לאור. חשיפת הממצא לאור משאירה אותו חשוף לפגעי הטבע, ולעיתים קרובות הוא נהרס. המודעות לבעיה זו גדלה עם השנים, והיום בכל העולם מוקדש חלק מתקציב החפירה לשימור האתר וממצאיו. גודלו תלוי במשאבי החפירה הספציפית ובמקורות המימון. במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, נהגו משלחות החפירה לחפור ולהסיר שכבות גדולות מהתל. המשלחת שחפרה בתל מגידו בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 תכננה לחפור את כל התל. רק בגלל פרוץ מלחמת העולם השנייה החפירה נעצרה, והאתר ניצל. גם שיטות השימור השתכללו עם השנים. היום יודעים למשל ששימור וחיזוק קיר בעזרת בטון מזיק לאתר כיוון שהבטון מפריש מלחים המזיקים לקיר האבן הקדום. עם השנים נוסד מקצוע חדש הנקרא "שימור ארכאולוגי" ויש ללמוד אותו בנפרד. לא כל ארכאולוג יודע איך לשמר. האתר סוסיתא מהווה דוגמה לדרך נכונה לטפל בנושא. האתר הוא גן לאומי, רשות הטבע והגנים מקצה תקציבים לשימור הנעשה במקביל לחפירות משלחת מאוניברסיטת חיפה המתנהלת באתר מאז שנת 2000.

פעולות השימור נעשות לאור המקובל בעולם כפי שהתוותה הוועדה הבינלאומית למונומנטים ולאתרים - איקומו"ס, ולאור ההגדרות וההנחיות של מסמכים דוקטרינרים הנוגעים לנושא כמו אמנת ונציה.

## ראו גם
*שימור מבנים
*שימור תל מגידו
*תוכנית לשימור אתרים

## קישורים חיצוניים
* ביטאון רשות העתיקות "דבר עבר", **[http://www.antiquities.org.il/images/about/DA/dvar19.pdf שימור מורשת]**, גיליון 19, יולי 2013,
* יעל אלף, מילון מונחים בשימור המורשת הבנויה, אתר רשות העתיקות - מינהל שימור
* יעל אלף, מדריך לתכנון קירויים מעל אתרים ארכאולוגיים ומעל פסיפסים, אתר רשות העתיקות - מינהל שימור, 2013
* ג'ק נגר ויעל אלף, חשיפה של טיח, סטוקו וציורי קיר באתר הארכאולוגי והטיפול בהם: מדריך לארכאולוג החופר ולמשמר, אתר רשות העתיקות - מינהל שימור, 2013

*
קטגוריה:שימור מבנים
דב פלג

**דב פלג** (5 בספטמבר 1927 – 18 בספטמבר 2009) היה מזכיר הקיבוץ הארצי בין השנים 1979–1984.

## ביוגרפיה
נולד ב-5 בספטמבר 1927. בשנת 1952, כשהיה בן 25, התמנה למזכיר ההנהגה הראשית של השומר הצעיר, והיה בתפקיד שנתיים. שימש כמרכז המשק בקיבוץ סער ואחר כך כמזכיר הקיבוץ. בוגר לימודי תואר ראשון ושני בכלכלה. בשנים 5–1972 שימש כרכז המחלקה הכלכלית בקיבוץ הארצי. בין השנים 1979 ל-1984 שימש כמזכיר הקיבוץ הארצי, ואחר כך כיהן כראש האגף לביטחון סוציאלי בהסתדרות (1983–1986).
ייסד את אגודת ניצן בנתניה הפועלת עם ילדים בעלי לקויות למידה.

נפטר ב-18 בספטמבר 2009 ונקבר בבית הקברות בקיבוץ סער.

היה נשוי לרבקה ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים
* הסכם הפנסיה, הרצאה של דב פלג, באתר הטלוויזיה החברתית
* יעקב לזר, דב פלג, מזכיר הקבה"א בעבר, הלך לעולמו, אתר "הקיבוץ", 24 בספטמבר 2009
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:מזכירי הקיבוץ הארצי
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:סער (קיבוץ): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
פרדי דורה

250px|ממוזער|שמאל|פרדי דורה
**פרדי דוּרָה** (Fredi Durra; 7 במרץ 1922 – 10 בינואר 2006) היה בדרן, קונפרנסייה וזמר ישראלי, מכוכבי הבידור בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל.

## קורות חייו
נולד כמנפרד דורה לפיליפינה לבית מיכל ולאריך דורה, בעיר ברסלאו שבגרמניה (כיום בפולין).
במשפחתו היו כמה דורות של אמנים.
בשנת 1939 נמלט מהנאצים ועלה לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער.
חמשת אחיו ואחיותיו והוריו נרצחו בידי הנאצים ב-1941 בפורט התשיעי בקובנה שבליטא.

בארץ עבר כשלוש שנים הכשרה בקיבוץ עין חרוד, ובסופה התיישב בתל אביב, שם עסק בעבודות מזדמנות עד שהתגייס כנוטר למשטרת היישובים העבריים.
לאחר שהשתחרר מן הנוטרות שב לתל אביב, ניהל מועדון לריקודים סלוניים, והופיע בזמרה במועדוני הלילה "מקסים", "תיבת נח" ו"אטום בָּאר" בפני חיילים בריטים.

ב-1947 נישא לתקווה לבית כהן, צברית מתל אביב ממוצא תימני, ונולדו להם שתי בנות - מוניקה ואריאלה.

דורה שירת בצה"ל כמתופף וזמר בתזמורת חיל האוויר שתחת פיקודו של אריך טייך.
לאחר קום המדינה, עבד גם כקצין בידור באוניות הנוסעים של חברת צים.
בתחילת שנות ה-50 הצטרף לתיאטרון לי-לה-לו. לאחר סגירת לי-לה-לו הצטרף לתיאטרון דו-רה-מי.

בהמשך פתח מועדון בחיפה, וב-1956 הגיע לנהריה, ושם החל להופיע במועדון לילה שפעל בבית רייך, בפנסיון טוטי לוי ובקפה פינגווין. בסוף שנות ה-50 פתח בנהריה את מועדון "פרדי דורה", קברט, שבו כיכב בעצמו.
בשנת 1960 הקים בנהריה בית הארחה בשם "פונדק פרדי" ("פרֶדיס אין"), שאותו הפעיל עד לשנת 1978.

דורה הופיע בשירה בעברית ובגרמנית בישראל ובגרמניה, באוסטריה ובשווייץ. ליווה אותו הפסנתרן קורט מאס.
בניגוד לרוח התקופה בישראל, דורה שר בסגנונות בינלאומיים כמו טנגו, ואלס, פסדובלה וסמבה.

בין שיריו המפורסמים: "אושר", "בובה מקובה", "לילה בהיר", "הניפגש". שיר מצליח נוסף הוא "אב יקר", תרגום עברי לשיר של ויין שנקלין (שהתפרסם גם בגרסה הצרפתית שלו בביצוע אדי קונסטנטין), שאותו ביצע עם בתו הקטנה, אריאלה.

בעל אות יקיר אמ"י למפעל חיים.

בשנת 1985 נפטרה אשתו, בת 63. ב-1992 נפטרה בתו אריאלה, בגיל 44. בשנותיו האחרונות סבל ממחלת אלצהיימר.
דורה נפטר בנהריה בשנת 2006 בגיל 83, והובא למנוחות בבית העלמין הישן בעיר . הוא הותיר אחריו בת.

## קישורים חיצוניים

* דיסקוגרפיה חלקית באתר סטריאו ומונו
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:עולים בעליית הנוער
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי משטרת היישובים העבריים
קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:קומיקאים יהודים ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:נגני תזמורת חיל האוויר
קטגוריה:נהריה: אישים
קטגוריה:זוכי פרס אמ"י
קטגוריה:אישים הקבורים בנהריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
אברהם יונה יבנין

**אברהם יונה יֶבנין** (מהרא"י; בכתיב יידי: **יעוונין**; בכתב לועזי: **Jewnin**; תקע"ג, 1813, פַּאריץ', פלך מינסק, האימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה) – י"א בסיוון תר"ח, 12 ביוני 1848, גרודנה) היה חוקר תלמוד, נחשב לאחד מגדולי למדני גרודנה בזמנו.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1813 בעיירה פַּאריץ' (ברוסית: Паричи) שבפלך מינסק של האימפריה הרוסית, ברוסיה הלבנה (כיום במחוז הומל בבלארוס). בהמשך עבר לעיר גרודנה, שם חי כל שארית חייו. חרף מותו המוקדם (נפטר ב-1848, בגיל 35) נודע כלמדן מופלג.

חיבר הגהות לרמב"ם בשם "נימוקי מהרא"י", שנדפסו במהדורת ורשה 1882 של משנה תורה, וחידושים לספר המצוות לרמב"ם, שחלקם ראו אור במסגרת ספר הפירושים לספר המצוות "מחשבת משה" (וילנה, 1866). כן חיבר חיבורים על סדרי המשנה ועל התלמוד.

ליבנין היו ארבעה בנים: הרב נתן נטע והרב שמואל, שניהם מחברי ספרים ידועים. בן שלישי, הרב בצלאל, היגר לארצות הברית והטיף שם ליהודים לשמור על דתם וזהותם ובן רביעי, אריה לייב מביאליסטוק.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 'יבנין, ר' אברהם־יונה ב"ר יהושע', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 53 (, תמונה 1251).
* , 
* (Yiddish Leksikon, BETSALEL YEVNIN (EWNIN

קטגוריה:נפטרים ב-1848
קטגוריה:ילידי 1810
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:נושאי כלים של רמב"ם
Staphylococcus aureus

**סטפילוקוק זהוב** (שם מדעי: *Staphylococcus aureus*) הוא חיידק אל-אווירני פקולטטיבי ממשפחת Staphylococcaceae בעל שיעור נשאות גבוה באוכלוסייה.

יוצר צבע זהוב על צלחת פטרי. ולכן נקרא כך.

## מאפיינים
סטפילוקוק זהוב הוא פתוגן אופורטוניסטי (חי בגופנו בשלום), הפוגע בעיקר באנשים שמערכת החיסון שלהם פגיעה (זקנים, חולי HIV, אנשים לאחר ניתוח) וגורר זיהומים בבתי חולים. החיידק מחולל במקומות שונים בגוף זיהום נקרוטי מוגלתי, הגורר הרס מסיבי של הרקמה. במצב של זיהום של סטפילוקוק זהוב, החיידק מתפשט ומתרבה במהירות, ועלול לגרום להידרדרות מהירה במצב החולה.

החיידק גורם למחלות שונות, בהתאם למקום הזיהום: זיהומים שטחיים בעור, אנדוקרדיטיס, דלקת ריאות, ואצל נשים עלול אף לגרום לתסמונת הלם רעלי בזיהום נרתיקי, או דלקת בשד.

החיידק זוהה לראשונה במוגלה של חולים לאחר ניתוח. התרבית המפורסמת של אלכסנדר פלמינג, שבה התגלתה תרכובת הפניצילין, הייתה של סטפילוקוק זהוב. שנים ספורות לאחר התחלת השימוש בפניצילין התפתחו זנים העמידים לתרופה, ובהמשך פיתחו גם עמידות לאנטיביוטיקות יותר פוטנטיות כדוגמת מתיצילין.

זנים אלו (MRSA) הם בעיה בריאותית קשה, וגורמים למותם של אלפי אנשים בשנה, בפרט מזיהומים הנרכשים בבית חולים.

החיידק הוא בטא-המוליטי (מפרק תאי דם אדומים), נצבע בסגול בצביעת גראם (חיידק גראם-חיובי), גדל במושבות אופייניות בצורת אשכולות, ובעל עמידות לסביבה מלוחה (6.5% NaCl). הוא מפריש את האנזים קואגולאז, אשר הופך פיברינוגן לפיברין, ויוצר קרישי דם. בנוסף, הוא מפריש את האנזים בטא לקטמאז המפרק תרופות בטא-לקטמיות, וכמויות גדולות של אנזימים נוספים הפוגעים ברקמות החולה. הוא אינו יוצר נבגים, ועמיד לבציטריצין.

החיידק חמוש בחלבונים שמגנים עליו - יכולים להרוג תאי דם לבנים, אדומים ולמנוע קישור נוגדנים ולמנוע מתאים בולעניים להתקרב. יכול לפלוש לרקמות ולגרום למחלה. יש לו אנזימים שיכולים לפרק רקמות שומן וחיבור. משחרר רעלנים.

את החיידק ניתן לזהות בתנאי מעבדה לפי egg yolk salt agar ולפי manitol agar בשתי השיטות עיקרון זהה של fermentation (תסיסה), רק סוגי ה-staphylococcus ישרדו במדיה הזו משום המליחות הרבה, ואילו האינדקציה של הזיהוי של s.aureus היא אם הצבע הופך מאדום לצהוב.

270px

## קישורים חיצוניים

* 

* ד"ר פנינה שטרית, MRSA בבתי חולים ובקהילה, באתר The Medical, 28 ביולי 2009
* ד"ר דינה צפרירי, המירוץ אחר אנטיביוטיקה חדשה, באתר תלם, פורסם במקור בכתב העת גליליאו, אוגוסט 2006
* Staphylococcus aureus, באתר משרד הבריאות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חיידקים שתוארו ב-1884
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך יוליוס רוזנבך
קטגוריה:Firmicutes
מצחצח נעליים

[שמאל|ממוזער|250px|מצחצח נעליים ב[תחנת הרכבת יפו, במסגרת חגיגות המאה לתל אביב]]
[250px|ממוזער|שמאל|פסל מצחצח נעליים ב[סקופיה]]
**מצחצח נעליים** הוא אדם המתפרנס מצחצוח נעליהם של אחרים. באופן מסורתי, מצחצחי נעליים אינם פועלים במשרד או בחנות אלא ברחוב, ולקוחותיהם הם עוברי אורח אקראיים. במקומות שונים בעולם, מצחצחי הנעליים הם ילדים שמסייעים לפרנסת משפחותיהם. יש מצחצחי נעליים המחזיקים כיסאות גבוהים עליהם יושבים הלקוחות בעת הצחצוח. מצחצחי נעליים אלה מספקים לעיתים עיתונים ללקוחותיהם, כדי שיוכלו להעביר את הזמן בעת הצחצוח. מצחצחי נעליים אחרים מסתפקים בשרפרף, ויש כאלה שנעזרים בספסלי הרחוב. לעומתם, יש המצחצחים את נעלי לקוחותיהם כאשר הלקוחות עומדים, ומניחים את הנעל על דרגש או אף על ארגז הכלים של מצחצח הנעליים.

המקצוע החל להתפתח בערים הגדולות בבריטניה בסוף המאה ה-19, אך בסוף המאה ה-20 הוא החל להיעלם בהדרגה ב. כיום ניתן למצוא מצחצחי נעליים בעיקר בשדות תעופה.

גם בישראל נחשב המקצוע למקצוע שעבר מן העולם. אמנון דנקנר ודוד טרטקובר מתארים אותו באופן נוסטלגי:

בשל הרווחים הנמוכים שמניב המקצוע, מצחצחי נעליים שעלו לגדולה נחשבים ל"סיפורי סינדרלה". נשיא ברזיל לשעבר לואיז אינסיו דה סילבה התפרנס בצעירותו מצחצוח נעליים, וכך גם נשיא פרו לשעבר אלחנדרו טולדו, הכדורגלן הברזילאי פלה, מושל אילינוי רוד בלאגוייביץ', המשורר הארגנטינאי ארמנדו טחאדה גומס והזמר האמריקאי ג'יימס בראון. לאחר מותו של בראון, החליפה עיריית אוגוסטה את שמו של הרחוב בו עסק בצחצוח נעליים, וקראה אותו על שמו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מקצועות עבר
קטגוריה:הנעלה
כיחלון

[שמאל|ממוזער|150px|כיחלון ב[אצבעות כף הרגל]]
**כִּיחלוֹן** (בלועזית: **צִיאָנוֹזִיס**) הוא הופעת גוון כחול בעור או ברקמות ריריות בשל חוסר אספקת חמצן לרקמות הקרובות לפני העור. תחילת הכיחלון ברמת דאוקסיהמוגלובין גבוהה מ-5 גרם לדציליטר. הצבע הכחול מודגש יותר באנשים בעלי ספירת המוגלובין גבוהה מאשר באנשים עם אנמיה. בנוסף, קשה יותר לראות את הגוון הכחול בעור כהה. כאשר סימני הכיחלון מופיעים לראשונה, על השפתיים או באצבעות, דרושה התערבות רפואית בתוך 3–5 דקות, מאחר שהכיחלון נגרם על ידי היפוקסיה, חנק או כשל לבבי חמור.

## קישורים חיצוניים

* על הכחלה בתינוקות, באתר "בשער"
* ציאנוזיס והערכה קלינית של היפוקסמיה באתר Medscape.Reference 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים לעור ולרקמה התת-עורית
קטגוריה:אבחנה רפואית
טג'יקית

**טג'יקית** (**тоҷикӣ** או **تاجیکی**) היא אחד הניבים המודרניים של השפה הפרסית. מספר דובריה הוערך בשנת 1991 ב-4,457,500 נפש. רובם מתגוררים בטג'יקיסטן, שם היא השפה הרשמית, באוזבקיסטן וברוסיה.

ניב זה התפצל מהשפה הפרסית המדוברת באיראן (פארסי) ובאפגניסטן (דארי) כתוצאה מגבולות מדיניים, בידוד גאוגרפי, תהליך תקינה והשפעה של השפה הרוסית והשפות הטורקיות המדוברות במדינות מרכז אסיה השכנות. השפעה זו, בעיקר מצד האוזבקית, החלה במאה ה-16, והאוזבקית אף דחקה את השימוש בטג'יקית מרוב שטחה של אוזבקיסטן, למעט באזור הדרומי של המדינה ובערים סמרקנד ובוכרה. עד המאה ה-20 התייחסו דוברי השפה אל שפתם כאל פרסית, אך במהלכה הנהיגו הסובייטים את השימוש בשם "טג'יקית". בשל בידודה היחסי מיתר האזורים דוברי הפרסית, שמרה הטג'יקית על מספר יסודות ארכאיים באוצר המילים שלה, בדקדוקה ובהגייתה.

הטג'יקית עצמה נחלקת לארבע קבוצות ניבים משניים עיקריים: צפונית, מרכזית, דרומית ודרום-מזרחית. השפה התקנית מבוססת על הניב המדובר בצפון-מערב המדינה, סמוך לסמרקנד שבאוזבקיסטן, ועל כן מושפעת במידה רבה יחסית מאוזבקית. בוכרית, שפתם של יהודי בוכרה, היא ניב טג'יקי צפוני, המדובר בפי כ-110,000 איש בעיקר בישראל ובארצות הברית.

טג'יקית נכתבת כיום באלפבית קירילי מותאם. מ-1928 ועד סוף שנות ה-30 של המאה ה-20 היא נכתבה באלפבית לטיני, ועד שנות ה-20 באלפבית ערבי המותאם לפרסית. באלפבית הטג'יקי 35 אותיות (ארבע אותיות בוטלו בשנת 1998), והוא כולל שש אותיות ייחודיות: Ғ (ר'), Ӣ (אִיְ), Қ (ק), Ӯ (ɵ), Ҳ (ה), ו-Ҷ (ג'). אותיות קיריליות אחרות נמצאות בשימוש רק במילים שאולות.

## הגיית השפה וכתיבתה

בנוסף השפה לעיתים נכתבת באמצעות האלפבית העברי בצורה הזו:

## קישורים חיצוניים

* טג'יקית באתר אתנולוג

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טג'יקיסטן
קטגוריה:אפגניסטן: שפות
קטגוריה:שפות איראניות
קטגוריה:ניבים (סיווג שפה)
ולאדו מילוניץ'

שמאל|ממוזער|250px|מבנה הבית הרוקד המפורסם בפראג - עבודתו הבולטת של מילוניץ'
**ולאדו מילוניץ**' (בקרואטית: **Vlado Milunić**; 3 במרץ 1941 – 17 בספטמבר 2022) היה אדריכל ממוצא קרואטי שהתגורר בפראג. 
מילוניץ' הרבה לשתף פעולה עם פרנק גרי ויחד הם תכננו את הבית הרוקד בפראג, אחת היצירות הגדולות שלהם.

## ביוגרפיה
מילוניץ', יליד זאגרב, הגיע בילדותו לפראג עם הוריו, זוג רופאים שהיו בסוף שנות הארבעים לחייהם, וחזרו מהתמחות של שנתיים בארצות הברית. בשובם עצרו בפראג והחליטו להישאר שם במעמד של גולים פוליטיים. ב-24 באוקטובר 1956 עלה על מטוס בבלגרד לכיוון פראג עם עצירה בבודפשט. במהלך הטיסה נודע כי בהונגריה פרצה המהפכה וברגע האחרון המטוס המריא ונחת בפראג. הוא למד באוניברסיטה הטכנית של צ'כיה בפראג (1960–1966), שהיא אחת האוניברסיטאות הגדולות בצ'כיה. ב-1969, לאחר שסיים את לימודיו, עבר לפריז לצורך התמחות, במהלכה החליף את מקום עבודתו מספר פעמים. לאחר שובו לצ'כוסלובקיה הוא החל בשיתוף פעולה עם ג'ון לינקה, שאותו סיים כעבור מספר שנים. לאחר מהפכת הקטיפה בשנת 1990 הקים סטודיו משלו בשם "מחשבות חינם".

יחד עם פרנק גרי יצר את מבנה הבית הרוקד, ובנוסף לכך תרם רבות לפתרון אחד ה"פרדוקסים" שקיימים בפראג, שנחשבת מצד אחד לעיר יפה במיוחד, ומצד שני חלק ניכר מאוכלוסייתה חי בבתים שחזותם אינה מזמינה למגורים. הוא הופיע בקביעות בדיונים בתקשורת כנגד שחיתות שלטונית, בניית גורדי שחקים וסופרמרקטים, ניצול לרעה של אדריכלים, התנהגות מחפירה של הבנקים, חברות הביטוח והיזמים ונושאים נוספים.

מילוניץ' אמר על עצמו:

נפטר ב-17 בספטמבר 2022.

## גלריית תמונות

Prague - Dancing House 2.jpg|עבודתו הבולטת של מילוניץ', הבית הרוקד בפראג 
VladoMilunicHvezda.jpg|בניין כחול במתחם כוכב פטרה בפראג בתכנונו של מילוניץ'
Areal Hvezda Petriny 05.jpg|בניין צהוב במתחם כוכב פטרה בפראג בתכנונו של מילוניץ'
Areal Hvezda Petriny 06.jpg|בניין אדום במתחם כוכב פטרה בפראג בתכנונו של מילוניץ'


## קישורים חיצוניים

* 
* סיפור חייו של ולאדו מילוניץ' 
* השחיתות עליה מדבר מילוניץ' 
* מרכז בית הילדים שנבנה בסמוך לבית הרוקד - גם כן בעיצובו של מילוניץ' 
* ריאיון עם ולאדו מילוניץ' על תוכנית המתאר החדשה של פראג 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים צ'כים
קטגוריה:דה-קונסטרוקטיביזם
קטגוריה:זאגרב: אישים
קטגוריה:ילידי 1941
קטגוריה:נפטרים ב-2022