open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
האדאג'ו לכלי מיתר (אופוס 11)

**האדאג'ו לכלי מיתר** (נקראת גם: **אופוס 11**) היא יצירה שנכתבה על ידי המלחין האמריקאי סמואל בארבר בשנת 1936.

## רקע
היצירה נכתבה בשנת 1936 על ידי בארבר בעת ששהה בחופשה באלפים השווייצריים עם בן זוגו, שהיה גם הוא מלחין, ג'אן קרלו מנוטי.

היצירה נועדה במקור להוות פרק אחד בלבד (הפרק השני) ביצירה עבור רביעיית מיתרים. תוך זמן קצר אחרי סיום הכתיבה, היצירה עובדה על ידי בארבר ליצירה עבור תזמורת כלי קשת רחבה, וזו גם גרסתה המוכרת.

בארבר שלח מכתב עם התווים למי שנחשב באותה התקופה למנצח הגדול בעולם, ארתורו טוסקניני. טוסקניני השיב לו את המכתב עם התווים מבלי שכתב משהו נוסף. בארבר שהיה סבור שטוסקניני לא אהב את היצירה, נעלב. רק מאוחר יותר סיפר טוסקניני שהוא אהב מאוד את היצירה ולכן שינן בעל פה את התווים והחזיר אותם לבארבר מבלי להוסיף מילה. הוא החליט להציג את היצירה וניצח על התזמורת של NBC בבכורה של ביצוע היצירה ב-5 בנובמבר 1938 בשידורי הרדיו של תחנת NBC.

מאוחר יותר עיבד בארבר את היצירה למקהלה מעורבת בת שמונה קולות כקטע "Agnus Dei".

## מבנה
המבנה הכללי של היצירה ואופן התפתחותה דומה למבנה של קשת רחבה: פתיחה חרישית, התפתחות הדרגתית עד לשיא במרכזה לערך, ודעיכה איטית עד לסיום חרישי כמו בפתיחה. העובדה שהיצירה מתחילה בשקט יחסי בונה מתח המתעצם עד שהיא מגיעה לשיא: אקורד גבוה וצורם שנעצר בפתאומיות, ובסיום חוזרת לשקט. הטכניקה הפוליפינית של מספר קולות נפרדים הנעים במקביל יוצרת תחושה של טיפוס במעלה הר.

בארבר בנה את נושא היצירה המתמשך כולו בטכניקת של סקוונצות, שבה קבוצת תווים או רעיון מלודי קצר חוזר על עצמו מעט גבוה או נמוך יותר בכל פעם. בהיותה טכניקה בסיסית ונפוצה, נמנעים מלחינים מלעשות בה שימוש מופרז, בעוד בארבר בחר לבסס יצירה שלמה עליה, תוך שהוא מצליח לשמור על מתח וריגוש לכל אורכה (9-10 דקות).

בהיותה יצירה בעלת מבנה פשוט, נעדרת טכניקה חדשנית או מורכבת, וחסרת כל תפנית מפתיעה בהרמוניה או בקו המלודי, קשה להצביע על סוד קסמה. למרות זאת נחשב האדאג'ו לכלי מיתר לאחת היצירות המוכרות והאהובות לביצוע בקונצרטים (גם בגרסתו הקולית) ובקולנוע.

## בתרבות
האדג'ו הפך להמנון הבלתי-רשמי של ארצות הברית לימי אבל, והושמע עם מותם של הנשיאים רוזוולט וקנדי. היצירה נוגנה באירועים היסטוריים נוספים: הלווית אלברט אנשטיין, הלווית הנסיכה דיאנה, בטקסי הזיכרון שנערכו אחרי פיגועי 11 בספטמבר ועוד.

היצירה מושמעת בפסקולים של עשרות סרטי קולנוע, בין היתר "פלאטון", "איש הפיל", "אל נורטה" ו"השמן של לורנצו", במשחקי מחשב ועוד.

בשנת 1999 יצר טייסטו גרסת טראנס ליצירה שהפכה ללהיט מועדונים.

בשנת 2004 היא נבחרה בסקר של ה-NBC ליצירה העצובה ביותר שנכתבה אי פעם.

## קישורים חיצוניים

* טל ברמן, הכל על היצירה העצובה ביותר שנכתבה אי פעם, בוקר חדש אקו 99FM

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
כפפות (סרט)

**כפפות** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1986 בבימויו של רפי אדר עם איקה זהר, שרון הכהן ועזרא כפרי בתפקידים הראשיים.

## הפקה והפצה
את הסרט יזם וביים המפיק רפי אדר. התסריט נכתב על ידי רפי אדר ואשתו יהודית סולה והוא מבוסס על ספרו של דן צלקה "כפפות" משנת 1982. העלילה מתרחשת בתל אביב בשנת 1937 ומתרכזת בעולים חדשים מפולין ובקבוצת האגרוף של מכבי תל אביב.

הפקת הסרט התעכבה כשנה, עקב קשיים בגיוס התקציב הדרוש, לאחר שצילומי הסרט החלו ונפסקו. חברת אולפני ג.ג. של בני הדודים מנחם גולן ויורם גלובוס נכנסה להשקעה בסרט, וסיפקה כמחצית מתקציב ההפקה שעמד על 350 אלף דולר. צילומי הסרט החלו בפברואר 1986. צילומי החוץ נערכו ברחוב ליליינבלום בתל אביב, שעוצב כפי שהיה בשנות ה-30. הסרט יצאה לאקרנים בספטמבר 1986.

הסרט ספג ביקורות שליליות, גם כשל בקופות וירד מהאקרנים לאחר שבועיים בלבד.

## תקציר העלילה
מר ברויין (ניסן נתיב), פרשן אגרוף ידוע מוורשה, עולה עם משפחתו לתל אביב ונפגש עם מר פאלאנט (שמואל שילה) מנהל מכבי תל אביב. הוא מציע פרס כספי גבוה למתאגרף שיזכה במקום ראשון. לקבוצה חסר מתאגרף במשקל בינוני והמאמן צ'אמארקו (עזרא כפרי) יוצא לחפש את טולק שפרן (איקה זהר) בעזרת חברו של טולק, מיטייה (שלמה תרשיש).

טולק היה בזמנו שומר ראש של גנגסטר יהודי בוורשה שכונה "העכביש" והיה מתאגרף. בפלסטינה איננו רוצה לעסוק באגרוף ולקבל מכות אך צ'אמארקו משכנע אותו. הוא מתחיל באימונים מפרכים ומנצח במספר תחרויות.

הוא לומד עברית ומתאהב במורה נאוה (שרון הכהן). מתחיל ביניהם רומן אהבה עם מעלות ומורדות. סוכן אגרוף מניו יורק בשם רוזמרין (אמנון מסקין) מציע לו חוזה שמן בארצות הברית כדי שיתאגרף מול המתאגרף הנודע ג'ו בונאטי (אנטוניו מרסינה). טולק מסכים למורת רוחו של צ'אמארקו. הוא עושה זאת כדי להתגבר על הפחד הטבוע בנפשו.

אחד המתאגרפים, לובארט, (דני מוג'ה) מעודד אותו ועורך לו אימונים מפרכים לקראת התחרות שבתוכם הוא מנצח חייל בריטי מתאגרף שהגיע במקרה לחזות באימוניו.

נאוה רוצה שיעזוב את האגרוף ומתנתקת ממנו.

לבסוף מתאגרף טולק עם ג'ו בונאטי בתחרות סגורה ומנצח אותו לאחר קרב קשה. רוזמרין נותן לו כסף וכרטיס לארצות הברית אך טולק מחליט לאחר שהתגבר על הפחד, לעזוב את האגרוף ולהישאר בארץ עם נאוה.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי ספורט ישראליים
קטגוריה:סרטי אגרוף
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1986
איו אדסניה

**איו אדסניה** (באנגלית: **Ayo Adesanya**; נולדה ב-11 באוגוסט 1969) היא שחקנית קולנוע, במאית קולנוע ומפיקת קולנוע ניגרית. רוב הסרטים בהן היא הופיעה הם בשפות אנגלית ויורובה.

## ביוגרפיה
אדסניה נולדה ב-11 באוגוסט 1969 במדינת אוגון  שבמערב ניגריה. היא למדה בבית ספר בעיר הבירה של מדינת אויו, איבדאן. לאחר מכן, אדסניה המשיכה ללמוד באוניברסיטת איבאדן , שם היא קיבלה תואר ראשון בתקשורת המונים.

## קריירה
אדסניה התחילה את הקריירה שלה בשנת 1996, לאחר שסיימה את שירות הנוער הלאומי . הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה באופרת הסבון של טונג'י במשיגבין, ששמה "Palace" (בתרגום חופשי לעברית: ארמון). מאוחר יותר, אדסניה הצטרפה לתעשיית הקולנוע בשפת היורבה, שם הציגה, הפיקה וביימה כמה סרטים. היא הופיעה גם במספר סרטים באנגלית.

בשנת 2012 היא זכתה בפרס של הקולנוע הניגרי "שחקנית השנה". בשנת 2015 היא זכתה בפרס האקדמיה הניגרית לקולנוע כ"שחקנית משנה השנה".

נכון לשנת 2021 היא הצטלמה כשחקנית ב-58 סרטים.

## חיים אישיים
אדסניה הייתה נשואה לגוריולה חסן, אך היא נפרדה ממנו. יש להם ילד משותף.

## פילמוגרפיה
* מוסכניק (2019)
* Tears in My Heart 2 (2006)
* Otelemuye (2005)
* Otelemuye 2 (2005)
* Otelemuye 3 (2005)
* Dark Secret (2004)
* Dark Secret 2 (2004)
* Dangerous Babe (2003)
* Contractors (2003)
* Contractors 2 (2003)
* Gbokogboko (2003)
* Mother's Help (2003)
* Throwing Stones (2003)
* What I Want (2003)
* Saving Alero (2001)
* Expensive Plot (2001)
* Fire Dancer (2001)
* Fire Dancer 2 (2001)
* On Holiday (2001)
* Oduduwa (2000)
* Oduduwa 2 (2000)
* Camouflage (1999)
* Hooligans (1999)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ניגריות
קטגוריה:במאיות קולנוע ניגריות
קטגוריה:מפיקות קולנוע ניגריות
קטגוריה:ניגריות שנולדו ב-1969
טן חברה לדלק

140px|ממוזער|שמאל|לוגו ישן של חברת הדלק "טן".
ממוזער|שמאל|240px|הלוגו הקודם של חברת טן
[ממוזער|250px|תחנת דלק טן ב[נשר (עיר)|נשר]]

**טן חברה לדלק** (ממותגת בשם **Ten**) היא חברת אנרגיה ישראלית העוסקת בייזום הקמה ותפעול של תחנות דלק ובשיווק של מוצרי דלק ללקוחות עסקיים. היא חברת שיווק הדלק החמישית בגודלה בישראל.

## היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1991 בשם "מאור חברה לדלק" על ידי החברה לפיתוח גוש עציון בעקבות רפורמה בשוק הדלק שאפשרה מתן רישיונות לחברות דלק חדשות בישראל. שמה הנוכחי ניתן לה בשנת 1994. בשנת 1993 נרכשה החברה על ידי אליעזר פישמן. בתחילת דרכה עסקה החברה בשיווק והפצת סולר לתעשייה ולחימום ביתי באזור ירושלים. ב-1995 החלה החברה בהקמה ותפעול של מרכזי תדלוק סולר (מת"סים) ברחבי הארץ. בשנת 1997 החלה החברה להפעיל תחנות דלק לשימוש הציבור. ב-2007 הנפיקה לראשונה החברה איגרות חוב לציבור, וב-2008 החלה להפעיל בתחנות הדלק שלה חנויות נוחות.

ב-2017 רכשה קרן אייפקס את חברת טן תמורת 140 מיליון שקלים בעקבות קריסתו העסקית של אליעזר פישמן. ב-2018 רכשה טן את חברת "תדלוקים" שמתמחה בתדלוק ישיר לכלים הנדסיים ורכבי עבודה באתרי בנייה ותשתיות, באמצעות צי מכליות ייעודי.

נכון ל-2021 מונה החברה 68 תחנות תדלוק ו-23 חנויות נוחות בכל רחבי הארץ. החברה שותפה בחברת I4U הפועלת בברזיל, ומחזיקה בזיכיון לייצור חשמל במדינה באמצעות תחנות הידרו־אלקטריות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות דלק וגז בישראל
קטגוריה:נתניה: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1991
אלבניה באירוויזיון 2019

**[[אלבניה]] השתתפה ב[[אירוויזיון 2019]]** שהתקיים במאי 2019 בישראל בתל אביב, עם השיר "Ktheju Tokës" והמבצעת יונידה מאליצ'י.

## לפני האירוויזיון
### בחירת השיר והנציג

ב-16 במאי 2018 הודיעה רשות השידור הממלכתית של אלבניה (RTSH) כי נציג אלבניה לאירוויזיון 2019 ייבחר במסגרת פסטיבל השירים האלבני ("Festivali i Këngës") ה-57.

הגשת המועמדויות לפסטיבל נסגרה ב-30 ביוני 2018.

ב-17 באוקטובר 2018 נחשפה רשימת האומנים והשירים שהתחרו במסגרת הפסטיבל:

## באירוויזיון

במהלך הצבעות המדינות, הוענקו 12 נקודות על ידי אלבניה לצפון מקדוניה.

## ראו גם
* אלבניה באירוויזיון
* אירוויזיון 2019

## קישורים חיצוניים

2019
קטגוריה:מדינות באירוויזיון 2019
כביש 6953

**כביש 6953** (מכונה גם **"כביש [[ג'וערה]]"**, על שם הבסיס ההיסטורי שנמצא במסלולו) הוא כביש מקומי באזור רמות מנשה המחבר את כביש 66 (בסמוך לקיבוץ משמר העמק) לכביש 672, בסמוך לקיבוץ דליה. הכביש נמצא כולו בתחום השיפוט של מועצה אזורית מגידו, והיישוב היחידי שנמצא בסמוך אליו הוא קיבוץ עין השופט וכן המוסד החינוכי חברת הנעורים רעות שלידו. לאורך הכביש ישנן יציאות למסלולי טיולים באזור המרחב הביוספרי שבפארק רמות מנשה.

## צמתים עיקריים לאורך הכביש

## ראו גם
* כבישי ישראל

## קישורים חיצוניים
* אריאל אלסיבוני, אוברדרייב בדרכים: כביש עין השופט ורמת מנשה, באתר "OVER-DRIVE", 23 בנובמבר 2017
* 

קטגוריה:רמות מנשה
קטגוריה:מועצה אזורית מגידו
קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:משמר העמק
קטגוריה:עין השופט
קטגוריה:דליה (קיבוץ)
מוסולה קתרין קסקטי

**מוסולה קתרין קסקטי** (באנגלית: **Musola Cathrine Kaseketi**; נולדה באוקטובר 1968) היא יוצרת קולנוע ופעילת זכויות אדם מזמביה. היא האישה הראשונה מזמביה לביים סרטים כמקצוע.

## תחילת דרכה
קסקטי נולדה ב-1968 בסולווזי, אך גדלה בשנותיה הראשונות בקאבווה, בעקבות מדיניות ממשלתית של רילוקיישן. בתור ילדה קטנה, טעות רפואית של סטודנטית לסיעוד גרמה לה לשיתוק באחת מרגליה; יש לה כתוצאה קשיי התניידות. היא הוכשרה בתור חייטת מעצבת בגדים לפני שעברה לזימבבואה ללמוד תיאטרון. לאחר מכן היא סיימה בהצטיינות תואר מבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ניוטון בדרום אפריקה.

בהמשך חייה היא הרחיבה את השכלתה בארצות הברית ובאירופה, כולל קורסים בחוג ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת קולומביה והכשרה בתור מנחה לשוויון לנכים בארגון העבודה הבינלאומי.

## קריירה קולנועית
הסרט הראשון שלה, *Suwi* ("אמונה"), אותו כתבה, ביימה והפיקה, יצא ב-2009, והוקרן במספר מדינות באירופה, ובדרום אפריקה. היא ביימה פרקים של אופרת הסבון הזמבית *Kabanana*, כמו גם מספר רב של סרטים דוקומנטריים. היא המייסדת של העמותה Vilole Images, קרן ללא מטרות רווח אשר מספקת הדרכה ליוצרי סרטים צעירים בזמביה. עד כה, היא ביימה שלושה סרטים באורך מלא: *Suwi*, *Dreams of Forgotten Youth* (2012) ו-*Broken Hill Man* (2013), כמו גם סרט סטודנטים, *Making a Difference in Life* (1999). היא גם הקימה את פסטיבל הסרטים הבינלאומי הראשון של זמביה, *Shungu Namutitima* ("עשן מרעים").

קסקטי היא רכזת זמביה ודרום אפריקה של ArtWatch International, ויו"ר אגודת צלמי הסרטים של זמביה.

## פעילות זכויות אדם
זמן קצר לאחר שיצא סרטה *Suwi*, פנתה אל קסקטי קבוצה של נשים נכות אשר שאבו השראה מהסרט. יחד איתן, היא הקימה את Pachibwanse Corner, או מקום מפגש נשים, פרויקט לפיתוח קהילה כפרית ולמען שיפור חייהן של נשים עם מוגבלויות. רבים מסרטיה התיעודיים עוסקים בנושאים חברתיים המשפיעים על נשים נכות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע זמביות
קטגוריה:ילידות 1968
ננה קאגה

**ננה היל קאגה מקפירסון** (באנגלית: **Nana Hill Kagga Macpherson;** הידועה גם בשמות ננה קאגה-היל, ננה היל או ננה היל קאגה) היא שחקנית קולנוע, יוצרת תוכן, תסריטאית, מהנדסת נפט ודוברת מוטיבציונית מאוגנדה, הידועה בשל עבודתה ככותבת ומפיקה בפועל בסדרה *The Life, Beneath The Lies*, וכשחקנית ב"מסע בין כוכבים" ועוד.

## תחילת דרכה
קאגה נולדה בניירובי, קניה להורים אוגנדים. היא בת לאומת המוגאנדה, ומן המשפחה השולטת על פי המסורת בשבט, הבגאנדה, ה"במג'בה" (נסיכות). קאגה היא השלישית מבין שישה ילדים. כשנולדה, ההורים שלה היו בגלות בתקופת משטרו של אידי אמין. קאגה גדלה בעיקר באוגנדה, לאחר שמשפחתה חזרה לשם. היא באה ממשפחה אמידה של מהנדסים: בנוסף לאביה וסבה, גם ארבעה מאחיה מהנדסים, וגם היא מהנדסת כימיה. קאגה מתגוררת בקמפלה, אוגנדה עם שלושת ילדיה.

## השכלה
קאגה השלימה את החינוך היסודי שלה בקמפלה, ואז למדה בתיכון גאיאזה, אחד מבתי הספר היוקרתיים ביותר לבנות באוגנדה. משם עברה לבית ספר בבריסטול, בממלכה המאוחדת, כדי להשלים את בחינות הבגרות (A-levels) כדי להתקבל לאוניברסיטה. קאגה נרשמה ללימודים באוניברסיטת בירמינגהם, שם השלימה תואר ראשון בהנדסה כימית. במהלך לימודיה, קאגה גם הצטיינה בספורט ובאמנויות. במהלך חופשות הקיץ, היא הייתה חוזרת לאוגנדה ועובדת כמגישה ב- *Jam Agenda* בערוץ WBS, תוכנית טלוויזיה פופולרית באוגנדה.

## קריירה
### הנדסה
כשסיימה קאגה את התואר שלה, היא עברה לפלורידה, ואז לניו מקסיקו, שבארצות הברית. בניו מקסיקו, שם עבדה בחברת תעשיות לגונה, במסגרת חוזים צבאיים.

### הוליווד
קאגה החליטה לעשות שינוי בחייה, ולפתח קריירת משחק. היא עברה ללוס אנג'לס, שם מצאה הצלחה מסוימת כפרזנטורית ושחקנית. היא לוהקה במספר סרטים כולל הוא פשוט לא בקטע שלך, "מסע בין כוכבים", ו- . היא גם שיחקה בהפקות תיאטרון, כולל בתפקיד מרסי במחזה *Butterflies of Uganda*,מאת דארן דאמס, אשר היה מועמד לפרס NAACP.
קאגה הופיעה במספר קליפים מוזיקליים, ביניהם של פינק, איימי ויינהאוס, סטינג, ולני קרביץ.

היא השתתפה במספר גדול של פרסומות עבור מותגים בינלאומיים, ובזמן שהתגוררה בלוס אנג'לס, קאגה גם הייתה בעליו של חנות וינטאג' בשדרות סנטה מוניקה בשם A Vintage Affair.

### באוגנדה
קאגה חזרה לאוגנדה בסוף 2009, והקימה את החברה סוואנה מון הפקות, דרכו יצרה את הסרט באורך מלא *The Life*, את סדרות הטלוויזיה *Beneath The Lies* ו-*How We See It.* החברה עשתה שיתופי פעולה עם בית הספר לקולנוע של קמפלה, וקאגה יסדה את היוזמה You are Limitless ("אין לך מגבלות" - YAL), שמטרתה להניע, להדריך ולעודד אפריקאים, במיוחד את הנוער, להשיג את מלוא הפוטנציאל שלהם. בנוסף, קאגה עובדת גם כמהנדסת נפט באחת מחברות הנפט הגדולות הפועלות באוגנדה.

## פילמוגרפיה
### כשחקנית
#### סרטים

#### טלוויזיה

#### תיאטרון

### תפקידים אחרים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות אוגנדיות
קטגוריה:מפיקות אוגנדיות
קטגוריה:ילידות 1979
ועדת החקירות של בלארוס

**ועדת החקירות של [[בלארוס|רפובליקת בלארוס]]** (בבלארוסית: **Следчы камітэт Рэспублікі Беларусь**) הוא שמו הרשמי של גוף החקירות העיקרי בממשלת בלארוס, שהוקם בעקבות מיזוג של מנגנון החקירות של משרד התובע הכללי עם מחלקות החקירה של משרד הפנים וגוף הבקרה הממשלתי. נוסד ב-12 בספטמבר 2011 בדמות ועדת החקירות הרוסית והחלה את פעילותה ב-1 בינואר 2012 כגוף ממשלתי לחקירת שחיתות ציבורית וניהול כל תיקי החקירה במדינה.

מטרת הוועדה היא לחקור פשעים חמורים, הגשת המלצות לכתב אישום, בקרה על פעילויות מדעיות ומניעת הפרות חוק, השתתפות בכל סדרי החקירה המשטרתיים וחקירת בכירים ואישי ציבור החשודים בקבלת שוחד.

## ראשי הוועדה
ראש הוועדה ממונה ומפוטר על פי צו של נשיא בלארוס.
### יושבי ראש הוועדה
* ולרי ואקולצ'יק (1 בינואר 2012—16 בנובמבר 2012)
* ולנטין שאייב (16 בנובמבר 2012—4 בנובמבר 2015)
* איוואן נוסקביץ' (10 בנובמבר 2015—11 במרץ 2021)
* דמיטרי גורו (11 במרץ 2021— ואילך)

## ראו גם
* לשכת החקירות הלאומית (אוקראינה)
* ועדת החקירות של רוסיה
## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני מאבק בשחיתות
קטגוריה:מינסק
קטגוריה:בלארוס: ארגוני אכיפת חוק
יבגני חרונוב

**יבגני ואסילייביץ' חרונוב** (ברוסית: **Евгений Васильевич Хрунов**; ) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל במסגרת תוכנית סויוז.

## קורות חיים
יבגני חרונוב נולד בעיירה במחוז טולה למשפחת איכרים. כבר בילדות הוא חלם להיות טייס. סיים בית ספר טכני-מקצועי חקלאי, ולאחר מכן בית ספר צבאי-תעופתי. בשנת 1952 גויס חרונוב לצבא והחל ללמוד טייס. בשנת 1956 שובץ חרונוב ביחידת חיל האוויר הסובייטי שהייתה ממוקמת בשטח מולדובה הסובייטית. בשנת 1959 החל אימונים לקראת טיסה לחלל. בשנת 1960 הצטרף לקוסמונאוטים. בשנת 1968 סיים בהצטיינות אקדמיה צבאית להנדסת תעופה וקיבל תואר מהנדס.

חרונוב היה אמור להשתתף בטיסת סויוז 2 לחלל, אך לאור הכישלון של חללית סויוז 1, השיגור בוטל. ב-15 בינואר 1969 הוא שוגר לחלל בחללית סויוז 5 לצד בוריס וולינוב ואלכסיי יליסייב. למחרת, לראשונה בתולדות חקר החלל בוצע חיבור בין שתי חלליות. לאחר ביצוע חיבור זה, חרונוב ואלכסיי יליסייב יצאו מחללית סויוז 5 ונכנסו לחללית סויוז 4, בה הם חזרו לכדור הארץ ב-17 בינואר.

חרונוב המשיך להיות בצוות הקוסמונאוטים הסובייטי. הוא עבר הכנות לטיסה לכיוון הירח, אך תוכניות אלו בוטלו. בשנת 1971 הוא השלים את עבודת הדוקטורט בנושא עבודת האדם בחלל.

הוא היה חבר בצוות גיבוי של מספר משימות חלל, אך לא השתתף באף משימה. בשנת 1980 חרובוב עזב את צוות הקוסמונאוטים הסובייטי.

חרונוב עבד במכון למחקר של משרד ההגנה הסובייטי. הוא נפטר ב-19 במאי 2000 בעקבות אוטם שריר הלב.

## קישורים חיצוניים

יהושע א. גלבוע, "הישגים מסחררים לקוסמונאוטים - ופחד המשטר מפני החירות...", מעריב, 23 בינואר 1969.
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס 
* ביוגרפיה מפורטת 
* 

קטגוריה:הלכי חלל רוסים
קטגוריה:קוסמונאוטים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1933
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2000
אפרו קנדי

**ג'ודית צ'יצ'י אוקפרה מזאגו** (באנגלית: **Judith Chichi Okpara Mazagwu**; נולדה ב-12 ביולי 1971), הידועה בשם הבמה **אפרו קנדי** (באנגלית: **Afro Candy**), היא שחקנית קולנוע, במאית קולנוע, מפיקת קולנוע, זמרת, כותבת שירים, דוגמנית ושחקנית פורנוגרפית ניגרית. היא המייסדת והמנכ"לית של חברת "Invisible Twins Productions LLC".

## ביוגרפיה והשכלה
אפרו קנדי נולדה ב-12 ביולי 1971 באימו שבניגריה. הוריה המנוחים הם האנזה אוגדימה אופארה ואגת'ה אופארה. כמתבגרת בתיכון, אפרו קנדי נמשכה למשחק אבל איבדה עניין אחרי הכניסה לקולג'. אפרו קנדי קיבלה תואר ראשון במדעי ניהול עסקים, בנוסף היא התאמנה כקצינת משמר ואבטחה.

## קריירה
אפרו קנדי התגלתה על ידי סוכנות הדוגמנות "King George Models" (בתרגום חופשי לעברית: דגמי המלך), אשר עודדה אותה לפעול. היא החלה את הקריירה שלה בדוגמנות, והשתתפו בפרסומות עבור "קוקה-קולה", "Nixoderm" (בתרגום חופשי לעברית: ניקסודרם) ו-"Liberia GSM" (בתרגום חופשי לעברית: ליבריה GSM). היא השתתפה גם בתוכניות טלוויזיה בתפקידים קטנים. בשנת 2004, אפרו קנדי ביצעה את הופעת הבכורה הגדולה שלה בסרט "Dangerous Sisters" (בתרגום חופשי לעברית: האחיות המסוכנות) בתפקיד סוזן.

בשנת 2005, אפרו קנדי הצטרפה לבעלה שהתגורר בארצות הברית, ואיתו יש לה שני ילדים. לאחר שנתיים שהם התגוררו ביחד, בני הזוג נפרדו. אפרו קנדי השתתפה בסרטים הבאים: "Destructive Instinct" (בתרגום חופשי לעברית: אינסטינקט הרסני), "How Did I Get Here" (בתרגום חופשי לעברית: איך הגעתי לכאן), "Ordeal in Paradise" (בתרגום חופשי לעברית: הייסורים בגן עדן), "The Goose That Lays The Golden Eggs" (בתרגום חופשי לעברית: אווז שמניח את ביצי הזהב) ומספר תפקידים קטנים בסרטים הוליוודים. כאמנית מוזיקלית, הסינגל הראשון שלה "Somebody Help Me" (בתרגום חופשי לעברית: משהו עוזר לי) שוחרר בשנת 2009, ואחריו אלבום הבכורה שלה, בו נמצא השיר הפופולרי "Ikebe Na Moni". בשנת 2011, היא שחררה את הסינגל "Voodoo-Juju Woman" (בתרגום חופשי לעברית: אשת וודו-ג'וג'ו).

מלבד המשחק והשירה, אפרו קנדי עובדת בתור רופאה.

## פילמוגרפיה
* Dwelling in Darkness and Sorrow
* Dangerous Sisters (2004)
* The Real Player
* End Of The Game (2004)
* Between Love
* Heaven Must Shake
* My Experience
* Ghetto Crime
* Beyond Green Pastures
* Destructive Instinct
* Queen of Zamunda

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1971
קטגוריה:מפיקות קולנוע ניגריות
קטגוריה:במאיות קולנוע ניגריות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ניגריות
קטגוריה:דוגמניות ניגריות
קטגוריה:זמרות ניגריות
קטגוריה:פזמונאיות
קטגוריה:רופאות
לאורה פלדברה

**לאורה פלדברה** (באסטונית: **Laura Põldvere**; נולדה ב-30 באוגוסט 1988) היא זמרת אסטונית.

## ביוגרפיה
פלדברה נולדה ב-30 באוגוסט 1988 בטרטו שבאסטוניה.

היא למדה באקדמיה האסטונית למוזיקה ותיאטרון. בשנת 2005 ייצגה את אסטוניה באירוויזיון כחלק מלהקת "סאנטרייב", לאחר מכן היא ניסתה מספר פעמים נוספות לייצג את המדינה בתחרות.

בשנים 2007 ו-2009 הכריזה על הניקוד האסטוני באירוויזיון.

ב-2007 יצא אלבומה הראשון הנקרא "Muusa" ובאותה שנה החלה ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה.

ב-2009 יצא אלבומה השני "Ultra", ב-2011 הוציאה את האלבום "Sädemeid taevast" המכיל סינגלים שהוציאה בין השנים 2005 ל-2011.

בשנת 2017 ייצגה שוב את אסטוניה באירוויזיון 2017 עם השיר Verona, אותו ביצעה עם קויט טומה. השיר לא העפיל לשלב הגמר.

בשנת 2020 היא השתתפה בקדם האסטוני לאירוויזיון 2020. היא העפילה לגמר וזכתה ב-100% מהצבעות הציבור האסטוני. ב-29 בפברואר, פלדברה זכתה במקום ה-11, ולא נבחרה לייצג את ארצה באירוויזיון. ב-20 בפברואר 2021, לאורה זכתה במקום השביעי והאחרון בקדם הפיני לאירוויזיון 2021.

### חייה האישיים
לורה נישאה לפסנתרן ג'ואל רסמוס רמל בשנת 2013. הם התגרשו בשנת 2016.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות אסטוניות
קטגוריה:זוכי אסטי לאול
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2005
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2017
קטגוריה:נציגי אסטוניה באירוויזיון
קטגוריה:אסטוניות שנולדו ב-1988
רהמה ננפוקה

**רהמה ננפוקה** (באנגלית: **Rehema Nanfuka**; נולדה ב-25 במאי 1986) היא שחקנית קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה, במאית, יוצרת סרטים ואמנית ספוקן וורד אוגנדית.

## קריירה
ננפוקה התחילה את קריירת המשחק שלה בהפקת מעבדת הקולנוע של מירה נאיר משנת 2008, *Downcast*, בו היא שיחקה עקרת בית.

תפקיד הפריצה שלה היה בתור מרי המנקה בסרט *Imani,* עבורו זכתה בשני פרסים ב-2010: פרס האקדמיה האפריקאית לקולנוע לשחקנית המבטיחה ביותר, והפרס לשחקנית הטובה ביותר בטקס פרסי פסטיבל הקולנוע האפריקאי בקורדובה, ספרד. הסרט גם זכה בפרס האקדמיה האפריקאית לקולנוע לסרט הטוב ביותר בשפה אפריקאית.. רהמה זכתה להכרה בביקורת על הסרט ב"ווראייטי" של המבקר בויד ואן הג', שכתב, "רהמה ננפוקה, בתור העוזרת במצוקה בפרק השני-הטוב-ביותר, מרשימה בתחושת הכבוד העצמי השקט שלה." ומבקר "הוליווד ריפורטר" ניל יאנג כתב, "ננפוקה ובויי הן אמניות מעוררות עניין, המתמודדות היטב עם דמויות שתת-נכתבו."

ב-2013 היא כיכבה בסרט *Imbabazi* (חנינה), סרט על רצח העם ברואנדה, עבורו היא הייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע האפריקאי בקוריגבה, מרוקו ב-2015.

ב-2016 כיכבה ננפוקה בסרט *Yat Madit*, בתפקיד סוזאנה. עבור תפקיד זה היא זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בטלוויזיה בפסטיבל הסרטים של אוגנדה ב-2017.

על בימת התיאטרון, ננפוקה החלה דרכה במחזות בתיאטרון הלאומי. כששיחקה את תפקיד ליידי מקבת, היא גם זכתה לשבחי הביקורת.

בשנת 2015, היא שיחקה את התפקידים של דורה וקייט, במחזה *The Body of a Woman as a Battlefield in the Bosnian War* מאת המחזאי הרומני-צרפתי מתיי וישנייק, וב-*Ga-Ad!* של ג'ודית אדונג. תפקידים תיאטרליים בולטים אחרים היו במחזות *The Laramie Project*, *Tropical Fish* ו"בדלתיים סגורות", ועוד מחזות של ז'אן-פול סארטר.

ננפוקה הייתה אחת משחקני הקול בסרט האנימציה *The Cow Needs a Wife*, ב-2010.

בתור אמנית ספוקן וורד, ננפוקה נכללה בפרויקטים של קולקטיב The Moth הגרמני, וכן בפרויקט אפריקה של מכון גתה. היא זכתה במקום ראשון בקמפלה סלאם 2013.

## השכלה
ננפוקה למדה בבית הספר תיכון קיבולי, והמשיכה לאוניברסיטת מקרה, שם השלימה תואר בעסקים בינלאומיים. היא גם בוגרת של מעבדת הקולנוע של מאישה (Maisha Film Lab).

## פרסים

## פילמוגרפיה
### סרטים

### טלוויזיה

### תיאטרון

### פרסומות
* 2018: *Airtel Uganda*
* 2018: *Ecobank Uganda*
* 2016:*Milk Man Uganda*
* 2015: *Airtel Malawi*

## קישורים חיצוניים

* רשימת הזוכים, פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע, 2010

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות אוגנדיות
קטגוריה:במאיות אוגנדיות
קטגוריה:ילידות 1986
סויוז T-5

**סויוז T-5** (ברוסית: **Союз Т-5**) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-13 במאי 1982 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במטרה להגיע לתחנת החלל סאליוט 7. זו הייתה העגינה הראשונה של חללית מאוישת בתחנת החלל החדשה.

## צוות

### צוות המראה
* אנטולי ברזובוי - מפקד
* ולנטין לבדב  - מהנדס טיסה

## צוות בנחיתה
* לאוניד פופוב - מפקד
* אלכסנדר סרברוב - מהנדס טיסה
* סבטלנה סביצקאיה - קוסמונאוט חוקר

### צוות גיבוי
* ולדימיר טיטוב - מפקד
* גנאדי סטרקאלוב - מהנדס טיסה

## תיאור המשימה
"סויוז T-5" שוגרה ב-23 במאי 1981 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U. זו הייתה הטיסה המאוישת הראשונה לתחנת החלל החדשה "סאליוט 7".

העגינה בוצעה ב-14 במאי, כ-25 שעות לאחר השיגור. צוות עבר לתחנת החלל והחלה פעילות סדירה של משלחת מס' 1.

חללית "סויוז T-5" שימשה חללית חירום.

ב-26 במאי 1981 התנתקה החללית מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ כאשר על סיפונה 3 קוסמונאוטים שהגיעו בחללית סויוז T-7.

אנטולי ברזובוי וולנטין לבדב חזרו לכדור הארץ על סיפונה של חללית סויוז T-7 ב-10 בדצמבר 1982.

## קישורים חיצוניים

* נתונים מאנציקלופדיית החלל
* נתוני המשימה

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1982 בברית המועצות
מפרץ סלמון (אנטארקטיקה)

**מפרץ סלמון** (באנגלית: **Salmon Bay**) הוא מפרץ שרוחבו 19 קילומטרים, בין כף קזני והאי לואיס בארץ וילקס באנטארקטיקה.

## היסטוריה
### גילוי המפרץ
המפרץ התגלה מהספינה '''אורורה''' במהלך משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה (שנערכה בין השנים 1910-1914) בפיקודו של דאגלס מוסון.

המפרץ נחשב כיום אתר היסטורי.

### מקור השם
מוסון קרא למפרץ בשם "**מפרץ דייוויס**" (**Davis Bay**) על שם ג'ון קינג דייוויס סגן מפקד משלחת המחקר.

ביוני 2017, שונה שם המפרץ על ידי הוועד הגאוגרפי של ניו זילנד לשמו הנוכחי.

## לקריאה נוספת
• P. T. Maher, **[https://core.ac.uk/download/pdf/35461390.pdf Footsteps on the Ice: Visitor Experiences in the Ross Sea Region, Antarctica]**, Lincoln University, 2010, P 21

## קישורים חיצוניים
* "מפרץ דייוויס" (שמו הקודם של "מפרץ סלמון") באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מפרץ סלמון באתר הגאזט האנטארקטי SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור מפרץ סלמון
* מפה טופוגרפית של אזור מפרץ סלמון

## הערות שוליים

סלמון
מצודת בלגרד

**מצודת בלגרד** (בסרבית קירילית: **Београдска тврђава**; בסרבית באותיות לטיניות: **Beogradska tvrđava**) היא מצודה השוכנת בתחום המוניציפלי של בלגרד בירת סרביה. המצודה הוקמה כקסטרום בראשית המאה ה-1 עת נשלט האזור על ידי הקיסרות הרומית והוקפה בחומת עץ. בהמשך, הורחבה המצודה ונבנתה מאבן, הוקפה חומה בת מספר שכבות ולאורכה הועמדו מגדלי שמירה. לאורך מאות שנים נשלטה המצודה על ידי ישויות שונות מהאימפריה הביזנטית, דרך ממלכת בולגריה הראשונה והשנייה, ממלכת סרביה של ימי הביניים, דספוטט סרביה תחת ממלכת הונגריה, האימפריה העות'מאנית וממלכת הבסבורג.

## היסטוריה
במהלך המאה ה-1 הוקם במקום קסטרום אשר שימש את הלגיון השמיני אוגוסטה של הקיסרות הרומית. לאחר קריסת הקיסרות הרומית המערבית ננטש הקסטרום. בראשית המאה ה-6 הוקמה מצודה במקום על ידי יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית והיא נכבשה וננטשה במהלך פשיטות האווארים והסלאבים. במחצית השנייה של המאה ה-9 נכבשה המצודה על ידי צבאו של בוריס הראשון, מלך בולגריה, בהמשך חזר המקום לידיים ביזנטיות ונכבש בשנית על ידי צבא ממלכת בולגריה השנייה. במהלך המאה ה-12 נשלטה המצודה על ידי ממלכת סרביה, ועם קריסתה לאחר קרב קוסובו הוחזקה המצודה על ידי דספוטט סרביה שהייתה ישות וסאלית של ממלכת הונגריה.

צבא האימפריה העות'מאנית ניסה לכבוש את המצודה וצר עליה מספר פעמים. ב-1456 הטיל צבאו של מהמט השני מצור על בלגרד אך הובס בידי כוחות הונגריים בפיקודו של יאנוש הוניאדי. לבסוף, ב-1521 על בידי צבאותיו של סולימאן הראשון לכבוש את המצודה. לאחר קרב וינה השני החלה שקיעתה ההדרגתית של האימפריה העות'מאנית. ב-1688, במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נפלה המצודה לידי כוחות צבא ממלכת הבסבורג וכעבור שנתיים עלה בידי העות'מאנים לחזור ולשלוט בבלגרד. במהלך המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718) כבשו האוסטרים שוב את בלגרד. ב-1739, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1735–1739) עלה בידי העות'מאנים להשתלט מחדש על המקום.

בראשית המאה ה-19 פיקד מילוש אוברנוביץ' על המרד הסרבי השני נגד השלטון העות'מאני. כפועל יוצא מהמרד הוקמה נסיכות סרביה כיישות אוטונומית תחת האימפריה העות'מאנית. העות'מאנים החזיקו כוחות שיטור בבלגרד וכוחות צבא ובכלל זה יחידות ארטילריה ואנשי מנגנון ממשל צבאי בתוך מצודת בלגרד. ב-17 ביוני 1862 לאחר תקרית אש בבלגרד בין שוטרים סרביים לעות'מאניים המכונה תקרית מזרקת צ'וּקוּר , הפגיזו העות'מאנים את בלגרד באמצעות תותחים שהוצבו במצודת בלגרד וגרמו לנזק רב ונפגעים בעיקר באזור שכונת דורצ'ול. תקרית זו הובילה ללחץ של המעצמות האירופיות על העות'מאנים לסיים את נוכחותם הפיזית בבלגרד. ב-1867 נסוגו הכוחות העות'מאניים מהמצודה ועזבו את שטחי נסיכות סרביה. עם עזיבת העות'מאנים פסק השימוש במצודה לצרכים צבאיים.

## תיאור
בתוך המצודה הוקמו ברבות השנים מסגדים, כנסיות, מבני שלטון ושטחי מסחר ומגורים. שטחו הפך לאחד מרובעי העיר העתיקה של בלגרד. ב-1900 התגוררו בשטחי המצודה 2,777 תושבים. במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה הופצצה המצודה ונגרמו בה נזקים כבדים. בהמשך הפך השטח לפארק ולצידו אתרי תיירות. במקום נבנה רכבל המקשר את העיר עם המצודה ואתריה, ונבנתה טיילת מרכזית.

## ראו גם
* מגדל נבוישה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:בלגרד: מבנים
מריאם נדגירה

**מריאם נדגירה** (באנגלית: **Mariam Ndagire**; נולדה ב-16 במאי 1971) היא זמרת, שחקנית, מחזאית, במאית קולנוע, ומפיקת סרטים אוגנדית.

## תחילת דרכה
נדגירה נולדה בקמפלה, אוגנדה לשרה נאבוטו ונסיך הבוגאנדה, קיזיטו סגאמוונגה. אחרי לימודי בית ספר בקמפלה, סיימה תואר ראשון בשיווק באוניברסיטת מקררי ותואר נוסף מאותה אוניברסיטה במוזיקה, דרמה ומחול.

## קריירה
נדגירה התחיל בתור שחקנית תיאטרון בקמפלה כשהייתה בתיכון, בגיל 15, ובהמשך, בשנת 1987, הצטרפה ללהקת התיאטרון המפורסמת של אומוגאווה נדוגווה, פנינים שחורות, שם נשארה עד 1993. במסגרת זו היא כיכבה במספר מחזות. בתקופה זו, כתבה בשיתוף את המחזה הראשון שלה שכותרתו "Engabo Y'addako". מאוחר יותר נדגירה, יחד עם קייטו לובוואמה ואהראף סימווגררה הקימו קבוצת תיאטרון, אנסמבל היהלומים, וביחד הם כתבו מספר מחזות.
מאוחר יותר, נדגירה יסדה את התוכנית האוגנדית *The Next Ugandan Music*, מופע בסגנון "אמריקן איידול". היא גם פתחה סדנת הכשרה עבור יוצרי סרטים במרכז שהקימה, מרכז מריאם נדגירה לקולנוע ואמנויות הבמה, אשר מאפשר מקום ליוצרי קולנוע לפתח את העבודות שלהם. במהלך הקריירה שלה, עברה נדגירה מתיאטרון גם לטלוויזיה ולקולנוע, ואף מופיעה ומקליטה כזמרת.

## קולנוע וטלוויזיה

## פרסים

## דיסקוגרפיה
* *Mulongo Wange* (1997)
* *Bamugamba* (1998)
* *Onkyaye* (2000)
* *Nkusibiddawo* (2001)
* *Kamuwaane* (2002)
* *Abakazi Twalaba* (2003)
* *Akulimbalimba* (2004)
* *Ansisiitira* (2005)
* *Maama* (2007)
* *Majangwa* (2009)
* *Oly'omu* (2012)
* *Kibun'omu* (2016)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות אוגנדיות
קטגוריה:שחקניות אוגנדיות
קטגוריה:ילידות 1971
אנג'ליקה אגורבש

**אנג'ליקה אגורבש** (ברוסית: **Анжелика Агурбаш**; נולדה ב-17 במאי 1970) היא זמרת, שחקנית ודוגמנית בלארוסית.

## ביוגרפיה
אגורבש נולדה במינסק, ב-1988 הייתה הראשונה לזכות בתואר "מיס בלארוס", באותו זמן גם הייתה סטודנטית באקדמיה הבלארוסית לאומנויות. מ-1990 ועד 1995 הייתה חברה בהרכב המוזיקלי "erasy", ב-1991 קיבלה את התואר השני של "מיס פוטו ברית המועצות" עקב היותה הדוגמנית המצולמת ביותר בבלארוס, לאחר עזיבתה של ההרכב המוזיקלי בו הייתה חברה היא הוציאה מספר סינגלים וב-2002 הוציאה את האלבום "The Farewell Kiss of Lika Yalinskaya".

היא זכתה בתחרות בגמר הלאומית של בלארוס עבור אירוויזיון 2005 עם השיר "Boys and Girls" בלדת רוק אודות משבר בני הערובה בבסלאן, לאחר שהשיר קיבל ביקורות ירודות ברחבי אירופה, רשות השידור הבלארוסית אישרה לה להופיע באירוויזיון עם שיר אחר, היא עמדה במקור לבצע במקום זאת את שירו של צביקה פיק "Show Me Your Love" אך לבסוף בחרה בשיר "Love Me Tonight", במהלך הופעתה באירוויזיון החליפה בגדים על הבמה בביצוע גרנדיוזי, לבסוף סיימה במקום ה-13 בחצי הגמר ולא עלתה לגמר האירוויזיון.

ב-1987 בהיותה בת שבע עשרה נישאה לבעלה הראשון וב-1988 נולדה בתה, ב-2002 נישאה לאיש העסקים ניקולאי אגורבש ולהם שני בנים.

## קישורים חיצוניים

* 

* http://angelicaagurbash.com

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות בלארוסיות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2005
קטגוריה:זוכות בתחרויות יופי
קטגוריה:דוגמניות בלארוסיות
קטגוריה:נציגי בלארוס באירוויזיון
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה בלארוסיות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה
קטגוריה:משוררות
קטגוריה:סופרות בלארוסיות
קטגוריה:ילידות 1970
ספצנאז (סדרת טלוויזיה)

**ספצנאז** (ברוסית: **Спецна́з**) היא מיני-סדרת טלוויזיה רוסית משנת 2002 המורכבת משתי עונות, כשהעונה הראשונה הורכבה משלושה פרקים: "חץ שבור", "מארב" ו"להב". ב-2003 שודרה גם העונה השנייה שכללה ארבעה פרקים.
## תקציר עלילת הסדרה
הסדרה מגוללת את קורותיה של יחידת ספצנאז של המודיעין הצבאי הרוסי בעת מבצעים חשאיים בצ'צ'ניה, דאגסטן, אפגניסטן וקוסובו בזמן חוסר היציבות הפוליטית באפגניסטן שלפני הפלישה האמריקאית, במלחמת צ'צ'ניה השנייה ובמלחמת קוסובו.
## פרקים

## שחקנים ודמויות

## קישורים חיצוניים
* 
* "ספצנאז" באתר חברת ההפקות Svarog Film
* פרק הבכורה בערוץ היוטיוב של ערוץ 1 הרוסי
קטגוריה:יחידות מיוחדות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:סדרות פעולה רוסיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 1 הרוסי: תוכניות וסדרות
קטגוריה:זוכי פרס נשר הזהב הרוסי
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בסנקט פטרבורג
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטי מלחמת צ'צ'ניה
סטרז'ה צריי

**סטרז'ה צריי** או **סטרז'ריה** (ברומנית: **Straja Țării** או **Străjeria**) היה ארגון נוער בממלכת רומניה בין השנים 1935 ו-1940. משמעות השם הוא "משמר הארץ".
ממוזער|ילדה לבושה במדי הארגון
ממוזער|בול רומני המוקדש לארגון
קרול השני, מלך רומניה הקים ב-1935 את ארגון הנוער הזה על מנת לפגוע בהשפעה ההולכת וגדלה של התנועה הלגיונרית. חברי הארגון זכו לשם "străjeri" (שומרים) והמלך עצמו נחשב ל"שומר הראשי".

הארגון נבנה לפי הדגם של הנוער ההיטלראי ובאלילה וארגונים פשיסטיים אחרים. בארגון השתמשו בברכה גזורה מההצדעה הרומית.

את הארגון הנהיג למעשה תאופיל סידורוביץ', שנשא את התואר "ממלא מקום השומר הראשי". על פי הצו-חוק 3,445 מ-1937, כל הבנים בגיל 7 עד 18 וכל הבנות בגיל 7 עד 21 היו חייבים להצטרף לארגון. הבנים בגיל 18 עד 21 היו צריכים להצטרף למסגרת קדם צבאית.

המצטרפים היו חייבים ב"אני מאמין" בן חמישה סעיפים:
# אמונה ועבודה למען הארץ והמלך.
# אני מאמין באלוהים ובכנסיית אבותי.
# אני מאמין במלך הארץ, הגאי גורלות העם הרומני.
# אני מאמין בסטרז'ה צריי - הערבות לאיחוד העם, הגבולות והנשמה הרומנית.

ב-3 בדצמבר 1938 סטרז'ה צריי אורגנה מחדש וכללה בתוכה את כל ארגוני הנוער והילדים ברומניה ובכך פורקו למעשה כל הארגונים המתחרים, כולל תנועות הנוער והספורט היהודיות.

בקיץ 1940, כאשר רומניה אולצה לסגת מהחבלים בסרביה ובוקובינה, יחד עם הממשל הרומני עזבו גם פליטים רומנים רבים וסטרז'ה צריי גויס להושיט סיוע לפליטים. מאוחר יותר, כאשר יון אנטונסקו אילץ את קרול השני, מלך רומניה לפרוש והוקמה הממשלה הלגיונרית, פורקה סטרז'ה צריי ונכסיה הועברו לתנועה הלגיונרית. בעת פירוקה היו בסטרז'ה צריי ארבעה מיליוני חברים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תנועות נוער
קטגוריה:רומניה: היסטוריה
Christmas Memories

**Christmas Memories** (בעברית: **זכרונות חג המולד**) הוא אלבום חג המולד השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית ברברה סטרייסנד ואלבום האולפן ה-29 שלה. האלבום יצא לאור ב-30 באוקטובר 2001, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.

עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-15 במצעד הבילבורד 200, וה-1 במצעד אלבומי החגים.

## רקע והפקה
האלבום הופק על ידי ברברה סטרייסנד, ג'יי לנדרס, וויליאם רוס ודייוויד פוסטר. גרסתו הרגילה של האלבום מכילה בתוכה כ-12 רצועות, וגרסת הטארגט והאייטונס מכילה את השיר "God Bless America".

איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי הכריז כי מכירותיו של האלבום בארצות הברית מסתכמות בכ-1,100,000 עותקים.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי חג המולד מ-2001
קטגוריה:אלבומי ברברה סטרייסנד
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ברברה סטרייסנד
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דייוויד פוסטר
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
נג'יה בן מברוק

**נג'יה בן מברוק** (בצרפתית: **Néjia Ben Mabrouk**; נולדה ב-1 ביולי 1949) היא תסריטאית ובמאית קולנוע תוניסאית, הידועה בשל סרטה זוכה הפרסים "*Sama"* וסרטה התיעודי "*The Gulf War... What Next?".*

## ביוגרפיה
בן מברוק נולדה באל עודיאן, תוניסיה, בשנת 1949, היא למדה בפנימייה ב ספקס. בגיל צעיר, היא למדה להכיר את הקולנוע האירופאי והצטרפה למועדון הקולנוע המקומי. בהתחלה, לדבריה, לא עלה בדעתה לייצר סרטים משלה:

בן מברוק התחילה את לימודיה באוניברסיטת תוניס, שם למדה צרפתית בין 1969 ל-1971, אך נאלצה לעזוב לאחר מספר סמסטרים מסיבות כלכליות. היא פנתה במקום זאת ללמוד קולנוע ב-INSAS, מכון הקולנוע בבריסל, בשנת 1972. הכשרתה הקולנועית נשענה במידה רבה על תעודה ביקורתית. היא כתבה וביימה את הסרט Pour vous servir (לשירותך) כפרויקט גמר ב-1976, ולאחר מכן עבד בתור מתמחה ברשות השידור RTBF, ולאחר מכן כעוזרת במאי. 

ב-1979, בן מברוק התחילה לכתוב את התסריט הראשון שלה לסרט באורך מלא, *Sama* (עקבות). הסרט הושלם ב-1982, אך מחלוקת עם חברת ההפקה SATPEC עיכבה את צאת הסרט עד 1988. הסרט זכה בפרס קליגארי ב-1989 בברלין פסטיבל הסרטים הבינלאומי. *Sama* מכיל אלמנטים אוטוביוגרפיים מחייה של בן מברוק, ומספר את סיפורה של צעירה תוניסאית המבקשת לרכוש השכלה, אותה היא משיגה בסופו של דבר בגולה באירופה.

היא כתב וביימה סרט קצר בשם Fil al bahti 'an Shaïma (החיפוש אחר שאימה) שנכלל כקטע בסרט תיעודי *The Gulf War... What Next?* (1991), החוקר את ההשפעה של המלחמה על נשים וילדים. לאחר מכן היא כתבה את התסריט השני שלה באורך מלא, שכותרתו *Nuit à Tunis* (לילה בתוניס).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע תוניסאיות
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע תוניסאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:ילידות 1949
כף קזני

**כף קזני** (באנגלית: **Cape Cesney**) הוא כף רחבה, מכוסה קרח, בקצהו המערבי של מפרץ דייוויס (כיום מפרץ סלמון) בארץ וילקס שבאנטארקטיקה.

## היסטוריה
### גילוי הכף

הכף התגלה באמצעות תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה (שנערך בין השנים 1946–1947). הכף מופה על ידי פיליפ לו (Phillip Law) בשנת 1956.

### מקור השם

שמו של הכף ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. 

הכף נקרא על שם איי. אם. קזני (A.M. Cesney) ספן באוניית צי ארצות הברית פליינג פיש (Flying Fish) שהביאה את משלחת המחקר של ארצות הברית לחקר אנטארקטיקה בין השנים 1838-1842 בפיקודו של צ'ארלס וילקס.

## קישורים חיצוניים
* כף קזני באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* כף קזני באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור כף קזני

## הערות שוליים

קנזי
כאותר בן הניה

**כאותר בן הניה** (בצרפתית: **Kaouther Ben Hania**; נולדה ב-1977) היא במאית קולנוע תוניסאית. היא ידועה בשל הסרט (2017) Beauty and the Dogs אשר נבחר בתור המועמד מטעם תוניסיה לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בפרסי האקדמיה ה-91.

## ביוגרפיה
בן הניה נולדה בסידי בוזיד. היא למדה בבית הספר לקולנוע (EDAC) בתוניסיה לפני שהמשיכה בלימודיה ב-La Fémis ובסורבון בפריז.

## פילמוגרפיה
* *Me, My Sister and the Thing*, 2006 - סרט קצר
* *Les imams vont à l’école*, 2010
* *Yed Ellouh*, 2013
* *Le Challat de Tunis*, 2013
* *Zaineb Takrahou Ethelj*, 2016
* *La Belle et la Meute*, 2017
* 2020, האיש שמכר את עורו
* 2023, *Four Daughters* 
* 2025, קולה של הינד רג'ב 

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע תוניסאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פריז
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פריז
קטגוריה:ילידות 1977
קטגוריה:ילידי 1977
איילין אסל

**איילין אסל** (באנגלית: **Eileen Essell**; 8 באוקטובר 1922 - 15 בפברואר 2015) הייתה שחקנית אנגלייה, שמיוחדת בכך שהתחילה להופיע על המסכים בגיל 79.

## ביוגרפיה
אסל נולדה בלונדון. היא פרשה ממשחק בתיאטרון ב-1958 בעקבות נישואיה למחזאי והשחקן ג'ררד מקלרנון. בהמשך עבדה כמורה בבית הספר המרכזי למוזיקה ודרמה וב-City University. ב-1997 אחרי מות בעלה, חבר של המשפחה פיתה אותה לחזור להופיע במחזה בהפקתו. על אף שהיא שיחקה בתיאטרון בשנות הארבעים והחמישים של המאה העשרים, הופעת הבכורה שלה על המסך היה בשנת 2000 בפרק בסדרה "רופאים". אחר כך הופיעה בתפקידי אורח בסדרות "The Bill", "דוק מרטין", "הולבי סיטי", "הנוכלים", "אידיאלי" ובסדרה "עור רגיש". היא כיכבה בתפקיד כריסטין בפרק "From Out of the Rain" בעונה השנייה של סדרת הספין אוף של ה-BBC "טורצ'ווד". בקולנוע היא זכורה בעיקר מהופעתה בתפקיד גברת קונלי בסרט "דופלקס".

אסל נפטרה ב-15 בפברואר 2015 בגיל 92. היא הותירה אחריה בן, פרגוס מקלרנון.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1923
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1923
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2015
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2015
אומי יוקבה

**אֿוּמִי יוּקַבָּה** (ביפנית: **海行かば**) הוא שיר פטריוטי יפני, ואחד משיריה הלאומיים של יפן. סוגת השיר היא צ'וֹקָה, המבטא את הנאמנות המוחלטת לקיסר ולמדינה, ואת המוכנות למות עבורם. מילות השיר נכתבו בידי המשורר אוֹטוֹמוֹ נו יַקַמוֹצִ'י , והוא הולחן בידי המלחין קִיֿוֹשִי נוֹבּוּטֿוֹקִי . השיר נכלל באוסף השירים היפני מַנְיוֹשוּ . בתקופת מלחמת העולם השנייה היה השיר פופולרי מאוד. בין היתר, שימש השיר כשירם של טייסי הקמיקזה.

[ממוזער|250px|<center>"אֿוּמִי יוּקַבָּה" מבוצע ב[טוקיו, יפן, בשנת 1941.]]

## היסטוריה
[ממוזער|150px|<center>מטוסי קמיקזה מתקיפים את הספינה האמריקנית "[USS קולומביה (CL-56)" , מפרץ לינגאיין , 6 בינואר 1945.]]

במקור, השיר נכתב בידי המשורר היפני אישימוטו בשנת 759 לספירה, והוא השיר ה-4094 באוסף השירים היפני: "מַנְיוֹשוּ". מילות השיר שימשו גם חלק מהמארש הצבאי היפני גוּנְקַן קוֹשִינְקִאוֹקוּ .

בשנת 1937, הלחין המלחין קִיֿוֹשִי נוֹבּוּטֿוֹקִי לחן לשיר, והוא הפך פופולרי בתקופת מלחמת העולם השנייה ואף לאחריה.

בתקופת המלחמה, השיר הושר כביטוי לרוח הקרב היפנית באותם ימים, אשר הטיפה לנאמנות ולמסירות נפש מוחלטת עבור המדינה והקיסר, ובכלל זה גם המוות עבורם. טייסי טיסות ההתאבדות שכונו "קמיקזה", היו שרים את השיר בטקס שהיו עורכים לפני המראתם עם המטוסים.

לאחר כניעת יפן בשנת 1945, השיר נאסר לשירה ולהאזנה בידי הממשל הצבאי האמריקני בהנהגת דאגלס מקארתור, יחד עם שירים צבאיים אחרים. אלו שנתפסו שרים או מאזינים לשיר, נענשו בידי הממשל.

עם זאת בהמשך, האיסור בוטל, והשיר אף הושר בידי הצי הימי היפני בפומבי.

## מילות השיר ותרגומן

מילים נבחרות מהשיר:

海 - אוּמִי - ים.
水 - מִיזוּ - מים; 漬 - טְסוּ - ספוג (במים); く + 漬 + 水 - מִיזוּקוּ - מים + ספוג/טבול = ספוג/טבול במים; בהשאלה: מים שוטפים.
屍 - קַבַּאנֶה - גופה.
山 - יַאמַה - הר.
草 - קוּסַה - עשב (שם עצם); 生す - מוּסוּ - לצמוח (עשב) (פועל).
大君 - אוֹקִימִִי - קיסר.
辺 - הֶה - צד; 辺に - הֶה נִי - לצד (הקיסר), בהשאלה: למען הקיסר.
こそ - קוֹסוֹ - גם.
死なめ - שִינַאמֶה - אני אמות.
かえりみ - נטייה של הפועל: 省みる או 顧みる - קַאֶרִימִירוּ - להסתכל אחור (בהשאלה: לסגת).
せじ - סֶגֶ'י - (דברי) חנופה. כלומר: אם אני נסוג זו חנופה.

## השיר בתרבות
כיום, כמו שירים צבאיים יפניים אחרים, השיר הפך שוב פופולרי כיום בחלקים בחברה היפנית. בנוסף, בשנת 1983, הופק סרט יפני בשם אומי יוקבה, ובסרט טורה! טורה! טורה! שהופק בשנת 1970, השיר הוזכר בהבלטה.

## ראו גם
* המנון יפן
* קמיקזה

## קישורים חיצוניים

* השירים שניסו ללמד את יפן כיצד להרוג, עיתון "הטיימס", יפן  .

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים פטריוטיים
קטגוריה:יפן במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שירי 1937
קטגוריה:שירים ביפנית
קטגוריה:שירי מלחמות
קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:שירים המבוססים על פואמות
מפרץ דייוויס (אנטארקטיקה)

**מפרץ דייוויס** (באנגלית: **Davies Bay**) הוא מפרץ שרוחבו 19 קילומטרים, הממוקם בין ראש דרייק וכף קינזי בארץ אואטס באנטארקטיקה.

## היסטוריה

### גילוי המפרץ
המפרץ התגלה בפברואר 1911 מהטרה נובה במסגרת משלחת טרה נובה שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910–1913.

### מקור השם
המפרץ נקרא על שם פרנסיס אי. סי. דייוויס (Francis E.C. Davies), נגר אוניות על הספינה טרה נובה.

## לקריאה נוספת
• Ute Christina Herzfeld, **[https://books.google.co.il/books?id=fIrcBQAAQBAJ&pg=PA162&lpg=PA162&dq=%22Davies+Bay%22+Antarctica&source=bl&ots=TT3CBh9P5r&sig=4fQqG_H_UW6oQQ4i-ZzfhAYH8nY&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjvrp_CwO3eAhUFEiwKHTmVAQQQ6AEwDHoECAQQAQ#v=onepage&q=%22Davies%20Bay%22%20Antarctica&f=false Atlas of Antarctica: Topographic Maps from Geostatistical Analysis of Satellite Radar Altimeter Data]**, P 162

• Roberto Cervellati, M. Chiara Ramorino, **[https://www.geoscience.scar.org/meetings/shanghai/cga_letter_a.pdf COMPOSITE GAZETTEER OF ANTARCTICA (CGA)]**, PP 40, 48

• **[https://antarcticsociety.org.nz/wp-content/uploads/2017/07/Antarctic.V2.10.1961.pdf AUSTRALIANS MAKE DISCOVERIES IN OATES LAND]**, PP 395 - 396

## קישורים חיצוניים

* מפרץ דייוויס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מפרץ דייוויס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

דייוויס
צוליסווה סיטהולה

**צוליסווה סיטהולה** (באנגלית: **Xoliswa Sithole**; נולדה ב-31 בדצמבר 1968) היא שחקנית ויוצרת סרטים דרום אפריקאית, אשר חיה בזימבבואה. היא זכתה בפרס פיבודי בשנת 2010 על סרטה התיעודי *Zimbabwe's Forgotten Children*.

## תחילת דרכה
סיטהולה נולדה בדרום אפריקה וגדלה בזימבבואה לאחר 1970. אמה נפטרה מסיבוכים הקשורים ל-HIV/איידס בשנת 1995. היא השלימה תואר ראשון באנגלית באוניברסיטת זימבבואה ב-1987.

## קריירה
כשחקנית, הופיעה בשנת 1987 בסרט הטלוויזיה הבריטי "מנדלה" מבית רשת HBO; בדמותה של זינדזי מנדלה (אנ'), בתם הצעירה של נלסון מנדלה וויני מדיקיזלה-מנדלה. באותה שנה שיחקה בתפקיד קטן בסרט האפי האמריקאי "זעקה לחופש" בבימויו של ריצ'רד אטנבורו. 

כיוצרת סרטים דוקומנטריים, סיטהולה יצרה והופיעה ב- *Shouting Silent* (2002, 2011), סרט על הניסיון של משפחתה עם HIV/איידס, הסרט זכה בפרס פיבודי בשנת 2010, וגם בפרס השופטים לסרט תיעודי בפסטיבל הקולנוע העצמאי בוושינגטון די סי. היא הייתה מפיקה שותפה של הסרט *The Orphans of Nkandla* (2004), מה שהפך את סיטהולה לאישה דרום האפריקאית הראשונה לזכות בפרס BAFTA. סרטיה נכללים באופן קבוע בפסטיבל סרטי אפריקה בניו יורק, ובעוד פסטיבלי קולנוע בינלאומיים.  ב-1999 היא שמשה כשגרירת דרום אפריקה לפסטיבל הקולנוע בקאן.

סיטהולה הפיקה את הסרטים *South Africa from Triumph to Transition* ו-*Mandela* עבור CNN-פריים, ואת הסדרה *Real Lives* עבור טלוויזיית דרום אפריקה. פרויקטים נוספים של סיטהולה בקולנוע ובטלוויזיה כוללים את *Child of the Revolution* (2005-2015), *he First South African*, *Return to Zimbabwe*, *Martine and Thandeka* (2009), *South Africa's Lost Girls*, ו-*The Fall* (2016). "יש לי רק תשוקה אחת בחיים," היא אמרה בריאיון עם אודרי מקלאסקי, "רק אחד – ליצור דימויים אשר משנים את העולם."

כשחקנית, הופיעה סיטהולה בתפקידים בסרטיםCry Freedom (1987), *Mandela* (1987, טלוויזיה), *Fools* ו-*Chikin Biznis*.

## קישורים חיצוניים

* Xoliswa Sithole, British Film Institute (BFI).
* Xoliswa Sithole fact sheet "באתר Nayanaya Pictures.
* Xoliswa Sithole, ''There is a God in Everybody'', ראיון וידאו.
* Xoliswa Sithole speaks about how dreaming can set you free, וידאו (5 באוגוסט 2014).

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס פיבודי
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה דרום אפריקאיות
קטגוריה:במאיות קולנוע דרום אפריקאיות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת זימבבואה
קטגוריה:ילידות 1968
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1968
ראג'ה אמארי

**ראג'ה אמארי** (בצרפתית: **Raja Amari**; נולדה ב-4 באפריל 1971) היא במאית קולנוע ותסריטאית תוניסאית. סרטיה הידועים ביותר הם *Satin Rouge* (2002) ו-*Les Secrets* (2009), אשר שניהם זכו בפרסים והכרה בינלאומיים.

## תחילת דרכה
ילידת תוניס, אמארי החלה את הכשרתה במחול בקונסרבטוריון דה תוניס, שם זכתה בפרס הראשון בריקוד בשנת 1992. לאחר מכן היא למדה איטלקית ב- Società Dante D'Alighieri בתוניס ולאחר מכן למדה ספרות צרפתית באוניברסיטת תוניס. במשך שנתיים כתבה עבור כתב העת *Cinécrits,* מגזין קולנוע של האגודה הקולנועית של תוניסיה. ב-1995 נרשמה אמארי למכון לקולנוע FEMIS (L'Institut de Formation et d'Enseignement pour les Metiers de l'Image et du Son) בפריז שם למדה תסריטאות. לאחר שסיימה ב-1998, החלה לעבוד על תיק העבודות שלה. סרטה *Satin Rouge* נבחר לברלינאלה ב-2002. הסרט שלה *Les secrets* היה בחירה רשמית של פסטיבל הסרטים הבינלאומי של ונציה ב-2009.

## קריירה
הסגנון הקולנועי של אמארי כונה "transvergent". החוקרת סטייסי ובר-פאב מסבירה שפירוש המונח הוא שהקולנוע של אמארי מתעלה על הלאומי, ויש לו את היכולת להתחבר עם "זהות לאומית" בהתאם להקשר ולזמניות של סרטיה. המונח גם מתייחס לקיום רעיונות רבים בהקשר יחיד, ולחיבור לנושאים חברתיים על פי ויל היגבי, הרעיון של קולנוע שהוא "transvergent", הוא קולנוע אשר "רואה את החליפין בין הגלובלי לבין המקומי לא כדבר מופשט או ב'מסגרת גלובלית' בלתי מוגדרת.... אלא שהבדלים וחוסר איזון של כוח בין ובתוך תעשיות קולנוע נוטים לעצב את הקולנוע".

אמארי מונה בין ההשפעות שלה את פרנסואה אוזון ואת ארנו דפלשין.

### סרטים
#### ''Satin Rouge'' / [[משי אדום]] (2002)
הסרט עוקב אחר אלמנה תוניסאית, ליליה, (היאם עבאס) בזמן שהיא עושה שינוי רדיקלי בחייה, והופכת מעקרת בית לרקדנית קברט. השינוי שלה מתחיל כשהיא מתחילה לחשוד בבתה, סלמה, שהיא מנהלת מערכת יחסים סודית עם צ'וקרי, מתופף הדרבוקה בשיעורי הריקוד של סלמה. כדי לגלות יותר, ליליה מחליטה לעקוב אחרי צ'וקרי יום אחד, וכך מגיעה בעקבותיו למועדון הקברט. משם, המקום שובה אותה בקסמיו.

עבודתה, במיוחד בסרט זה, נחשבה כפותחת אפיקים חדשים בייצוג של נשים תוניסאיות בקולנוע ובחברה.

#### ''Printemps Tunisien /'' האביב התוניסאי (2014)
בביקורת של מליסה תאקוויי ואוליבר ברטלט של Panafrican לקולנוע וטלוויזיה, פסטיבל של ואגאדוגו (FESPACO) 2015, הם סברו שסרט זה של אמארי היה הסרט היחידי שבלט בין סרטי הפסטיבל הנבחרים. הם ציינו שלסרט הייתה "איכות של דרמת טלוויזיה על קבוצה של מוזיקאים צעירים והתגובות המגוונות שלהם למערבולת של האביב הערבי."

## חיים אישיים
אמארי מתגוררת בפריז, צרפת.

## פילמוגרפיה
* *Le Bouquet* / *The Bouquet*, 1995
* *Avril* / *April*, 1998
* *Un soir de juillet / An Evening in July*, 2000
* *al-Sitar al-ahmar / Satin rouge / Red Satin*, 2002
* *Seekers of Oblivion*, 2004
* *Dowaha* / *Les secrets* / *Secrets*, 2009
* *Tunisian Spring*, 2014

## פרסים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע תוניסאיות
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע תוניסאיות
קטגוריה:מהגרות לצרפת
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בצרפת
קטגוריה:ילידות 1971
מהנדרה, מלך נפאל

**מהנדרה ביר ביקראם שאה דוו** (11 בינואר 1920 - 31 בינואר 1972) היה מלך נפאל משנת 1955 ועד 1972.

[ממוזער|מהנדרה בביקור ב[מכון ויצמן ב-1958. משמאל לימין: שר החוץ אבא אבן, מהנדרה, שאול גסנר ודוד וופסי]]
[ממוזער|מהנדרה וקאנטי עם [אלביס פרסלי]]

## ביוגרפיה
מהנדרה נולד ב-11 ביוני 1920 בעיר קטמנדו כבנם הבכור של טריבהוואן, מלך נפאל ומלכת נפאל, קאנטי.

לאחר מות אביו ב-1955, הוכתר מהנדרה למלך נפאל. בניגוד לאביו, מהנדרה תמך בדמוקרטיה פרלמנטרית, ובשנת 1960 הטיל חרם על מפלגות האופוזיציה.

בחודש ספטמבר 1963 ערך ביקור בישראל, במסגרתו חוזקו קשרי הידידות עם ישראל.

ב-31 בינואר 1972 מת מהתקף לב בעת ששהה בצ'יטוואן אשר בדרום נפאל. את מקומו ירש בירנדרה, עד אשר נרצח בטבח משפחת המלוכה של נפאל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי נפאל
קטגוריה:ראשי ממשלת נפאל
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:פילדמרשלים בריטים
קטגוריה:ילידי 1920
קטגוריה:נפטרים ב-1972
Linux.Wifatch

**Linux.Wifatch** היא תוכנת מחשב זדונית המאפשרת לבצע פקודות מרוחקות על נתב האינטרנט.  

לאחר ההדבקה הראשונית התוכנה משביתה את פרוטוקול Telnet בו היא עושה שימוש, פותחת דלת אחורית לצורך הרצת פקודות עתידיות ומתחברת אל שרת שליטה ובקרה (C&C) באמצעות פרוטוקול TCP. 

התוכנה התגלתה בשנת 2015, פותחה על ידי פול מנגן (Paul Mangan) ומיועדת למערכות הפעלה לינוקס. 

קוד המקור שלה שוחרר על ידי צוות הפיתוח ומפורסם באתר GitLab. 

לפי סימנטק המדינות שהושפעו הכי הרבה מתוכנה זו הן: ברזיל וסין. 

## הגנה ומניעה
על מנת להימנע מהידבקות בתוכנה, יש לבצע את השלבים הבאים:

* הגדרת סיסמת נתב קשה לפיצוח.
* הסרת שירותים מיותרים ושירותי עזר שאינם נחוצים.
* ביצוע עדכונים שוטפים לשרתי דוא"ל, HTTP, FTP, ו- DNS.

## ראו גם

* רוגלה
*תולעת מחשב
* נוזקות בלינוקס
* אבטחת מחשב אישי

## קישורים חיצוניים
* 
*עמוד התוכנה באתר GitHub 
* מידע אודות Linux.Wifatch  - באתר סימנטק 
*כתבה אודות התוכנה, אתר SecurityWeek 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנות זדוניות