open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בופאל

**בופאל** (בהינדי: ; באנגלית: **Bhopāl**) היא עיר במרכז הודו, בירת מדינת מאדהיה פרדש והבירה המנהלית של מחוז בופאל.

## היסטוריה
שמה של בופאל נגזר משמה של העיר הקדומה בוג'פאל (Bhojpal) שמשמעותו "סכר בוג'". הראג'ה בוג' (Bhoj, 1010-1053) שלט באזור במאה האחת עשרה, ונחשב למייסדה של העיר ולבונה הסכר, שהקמתו הביאה ליצירת האגם העליון.

נפילתה של השושלת ששלטה בעיר הביאה לשקיעתה של בופאל למשך מאות שנים. העיר הוקמה מחדש במאה השמונה עשרה על ידי דוסט מוחמד חאן (1672 -1740), בתקופת האימפריה המוגולית, ולפיכך הושפעה רבות מהתרבות והארכיטקטורה המוסלמית. עד 1956 היה לעיר ולאזור מעמד של נסיכות.

העיר נשלטה בין השנים 1819–1926 על ידי ארבע בגום. הראשונה, קודסיה (Qudsia), שלטה בשנים 1819–1837. לאחר מכן ירשה אותה נכדתה היחידה שאה ג'האן , ששלטה נומינלית בשנים 1844–1860, כאשר אמה, סיקאנדאר (בתה היחידה של קודסיה), שימשה כעוצרת. ב-1860, סיקאנדר הוכרזה כבגום באופן רשמי ושלטה עד 1868. בשנה זו, שוב עלתה שאה ג'האן לשלטון, הפעם בתור שליטה בפועל, עד 1901, אז ירשה אותה הבגום האחרונה של בופאל, קאיקסארו ג'האן  ששלטה בשנים 1901–1926. ב-1926 ויתרה על הכס לטובת בנה, חמידוללה חאן , שהיה לבגום בעיקר כתואר של כבוד עד 1947, כאשר הודו השיגה את עצמאותה ופירקה את הנסיכויות.

העיר שימשה כבירת מדינת בופאל מ-1949 עד 1956. עם איחוד בופאל עם מאדהיה פרדש, הפכה העיר לבירת המדינה המאוחדת.

בין 1961–1971 חודשה המסורת של שליטה אישה, כאשר סעידה סולטאן , בתו של חמידוללה, הוכרה כבגום של בופאל. ב-1971 נחקק התיקון ה-22 לחוקת הודו, אשר ביטל את התארים המלכותיים.

## גאוגרפיה ואקלים
העיר שוכנת בגובה ממוצע של 427 מטר מעל פני הים. שטחה הוא כ-304 קילומטר מרובע. האקלים הוא סובטרופי לח. החורף יבש ונוח, והטמפרטורות מגיעות לשיאן במאי - כ-40 מעלות צלזיוס. הקיץ חם ולח, ומשופע בגשמי מונסון.

בופאל ידועה כ"עיר האגמים" בשל שפע האגמים הטבעיים והמלאכותיים באזור. בעיר עצמה שני אגמים גדולים -האגם העליון והאגם התחתון. שטח האגם העליון הוא 31 קילומטר מרובע, והוא נוצר במאה ה-11 באמצעות הקמת סכר על נהר סמוך, סכר ממנו נגזר שם העיר. האגם התחתון קטן בהרבה, והוא נוצר ב-1794.

## אתרים בעיר

בעיר שוכן אחד המסגדים הגדולים בהודו, טאג' אל-מסג'יד, שבנייתו נמשכת לסירוגין מאז 1868.

## אסון בופאל

העיר קנתה לה את פרסומה בנסיבות טרגיות: ב-3 בדצמבר 1984 דלפו 40 טונות של התרכובת הכימית מתיל איזוציאניד ממפעל בבעלות חברה-בת של יוניון קרבייד האמריקנית. הגז גרם למותם של לפחות 15,000 נפש, ולפגיעה במאות אלפים. האסון נחשב לאחד מהחמורים ביותר באסונות האקולוגיים מעשה ידי אדם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## ביאורים

*
קטגוריה:מאדהיה פרדש: ערים
קטגוריה:המדינות והטריטוריות של הודו: ערי בירה
הומונקולוס (קליפת המוח)

ממוזער|הומונקולוסים בייצוג תלת־ממדי; תחושתי (מימין) ותנועתי (משמאל). ניתן לראות כי האזור המוקדש לאוזניים בהומונקולוס התנועתי זניח בהשוואה לאותו האזור בהומנקולוס התחושתי. הבדל זה נמצא מאחר שיכולת הזזת האוזניים מוגבלת עד לא קיימת.

**הומונקולוס** (מלטינית: הומונקולוס - איש קטן) הוא ייצוג מעוות של גוף האדם, שמטרתו להמחיש כיצד איברי הגוף השונים משתקפים בעיבוד המידע העצבי בקליפת המוח.

בקליפת המוח קיימים מספר אזורי עיבוד ראשוניים שמשמשים לקליטה ולעיבוד מידע תחושתי ממערכות החישה או לשליחת פקודות מוטוריות לשרירים. הארגון של תאי העצב באזורי העיבוד הללו אינו אקראי, והוא מבטא מעין מיפוי של התפקוד הנשלט על פני קליפת המוח. ההומונקולוס נועד להראות באופן ציורי סוג מסוים של מיפוי תפקודי במוח, שמכונה מיפוי **סומטוטופי** (soma = גוף, topos = מיקום). בצורת ארגון שכזו, סמיכות פיזית בין תאים ואיברים ברחבי הגוף משתקפת גם בסמיכות פיזית על פני קליפת המוח בין תאי עצב שתפקידם לעבד מידע שקשור לאותם תאים ואיברים. כך, מתקבלת על פני קליפת המוח מעין מפה של הגוף כולו, מהרגליים לראש.

קיימים שני אזורים בקליפת המוח שנהוג לייצג בעזרת הומונקולוס, שכן הם מאורגנים בצורה סומטוטופית:

* הומונקולוס *מוטורי* מתאר את המיפוי הסומטוטופי באזור המוטורי הראשוני. אזור זה ממוקם על פני הפיתול הקדם-מרכזי בקליפת המוח, ומעורב בשליטה על ביצוע תנועות בעזרת השרירים.
* הומונקולוס *תחושתי* מתאר לרוב את המיפוי באזור הסומטו-סנסורי הראשוני . אזור זה ממוקם על פני הפיתול הבתר-מרכזי, ומעבד מידע מקולטני חישה בעור וכן באיברי גוף נוספים. עם זאת מחקרים מודרניים מצאו כי קיימים הומונקולוסים תחושתיים שונים באזורים שונים של הקורטקס.
ממוזער|הומונקולוס תחושתי בייצוג תלת-ממדי
למעשה, כל מיפוי שכזה מתפצל לשני חצאים: חציו של האזור שממוקם בהמיספרה השמאלית של קליפת המוח ממופה לשרירים או קולטני חישה שממוקמים בצידו הימני של הגוף, ולהפך.

איבריו של ההומונקולוס נראים חסרי פרופורציה, דבר המשקף את אופן עיבוד המידע התחושתי והמוטורי - השטח במוח שמוקדש לעיבוד מידע מאזור מסוים בגוף הוא פרופורציונלי למורכבות של הקישורים העצביים עם אזור זה. כך למשל, הידיים, השפתיים והלשון של ההומונקולוס הן ענקיות ביחס לשאר הגוף. הסיבה לכך היא שיכולות התנועה והתחושה העדינות במיוחד שקיימות בידיים ובפנים תופסות מקום יחסי רב יותר בקליפת המוח.

במחקרים חדשים מתגלה שבניגוד לתפיסה בשנות ה-30 ישנם אזורי ביניים בין האזורים האפקטורים שבהם לא ממופה איבר ספציפי אלה אזורי ביניים אינטר-אפקטוריים. בבדיקות FMRI התגלה שאזורים אלו מופעלים במשימות הקשורות לאזורים שונים בגוף ולאו דווקא לאזור הסמוך אליהן.


|אזורים שונים בקליפת המוח של האדם מאופיינים על ידי הומונקולוסים תחושתיים שונים.


## ראו גם
* חוש
* מערכת המישוש

## קישורים חיצוניים

* Homunculus - הסבר על הומונקולוס ומערכת החישה 
*Homunculus: Somatosensory and Somatomotor Cortex 
*https://escholarship.org/uc/item/46s0c50x#page=3 - מאמר בעקבות שימוש בFMRI

## הערות שוליים

קטגוריה:מדעים קוגניטיביים
פזצט"א

שמאל|ממוזער|250px|טירוני שריון מבצעים תרגול פזצט"א (1976)
[שמאל|ממוזער|250px|קצין מ[חטיבת עוז|חטיבת הקומנדו "עוז" מבצע פזצט"א (2021)]]

**פזצט"א** – ראשי תיבות צה"ליים שפירושם: **פ**ול, **ז**חל, **צ**פה, **ט**ווח, **א**ש. המונח משמש כאמצעי זיכרון (מנמוניקה) המתאר רצף פעולות בסיסי שעל לוחם לבצע בעת התקלות בירי או במגע עם אויב. רצף פעולות זה נלמד במסגרת הכשרת לוחמים בצה"ל ונועד להטמיע תגובה מיידית למצבי היתקלות בשדה הקרב.

המונח נפוץ בעיקר במסגרת הדרכת טירונים ובהכשרת לוחמים ביחידות חי"ר וביחידות קרביות נוספות.

## פירוש ראשי התיבות
ראשי התיבות מייצגים רצף פעולות שמטרתו לצמצם את חשיפת הלוחם לאש האויב ולאפשר תגובה יעילה:
* **פול** – מעבר מיידי ממצב עמידה למצב שכיבה, כדי לצמצם את חשיפת הגוף לירי האויב.
* **זחל** – תנועה בזחילה לעבר מחסה או עמדה בטוחה יותר, שתאפשר גם תצפית על הסביבה.
* **צפה** – בחינת האזור ותצפית על הסביבה במטרה לאתר את מקור הירי.
* **טווח** – הערכת המרחק אל המטרה וכיוון הנשק בהתאם.
* **אש** – פתיחה בירי לעבר האויב לאחר זיהויו.

## שימוש בהכשרת לוחמים

פזצט"א נלמד במסגרת הכשרת לוחמים בצה"ל, בעיקר במהלך טירונות ואימון מתקדם. במסגרת האימונים מתרגלים החיילים מצבי היתקלות פתאומיים בירי, במטרה לפתח תגובה מהירה ואוטומטית לאיום.

התרגול נעשה כחלק מאימוני שדאות, תרגילי ירי ותרגילי חוליה וכיתה. במהלך האימונים מתרגלים החיילים מעבר מהיר לעמדת מחסה, תצפית על הסביבה, איתור האויב ופתיחה בירי לעברו.

## רקע טקטי

בלוחמת חי"ר מודרנית יש חשיבות רבה ליכולת התגובה המיידית של לוחמים בעת היתקלות בלתי צפויה באויב. תגובה מהירה עשויה לצמצם את פגיעות הכוח ולשפר את יכולתו להשתלט על המצב הטקטי.

אמצעי זיכרון כגון פזצט"א משמשים בהדרכה צבאית כדי להטמיע רצף פעולות פשוט וברור שניתן לבצע גם בתנאי לחץ גבוה.

## התפתחות המונח

בגרסאות מוקדמות של ההדרכה בצה"ל נעשה שימוש בראשי התיבות **אפזצט"א**. בגרסה זו האות הראשונה ייצגה את המילה "אש", וסדר הפעולות היה: אש, פול, זחל, צפה, טווח, אש – כלומר, החייל נדרש להשיב אש מיידית לפני שנקט בצעדי הגנה אחרים.

עם השנים השתנתה תורת הלחימה של צה"ל, והדגש עבר להקטנת החשיפה לאש האויב ולמציאת מחסה לפני פתיחה באש. בהתאם לכך נשמטה האות הראשונה, והשימוש בראשי התיבות פזצט"א התקבע כנוהל הסטנדרטי.

## שימוש בסלנג הצבאי

בלשון היומיומית של החיילים בצה"ל הפך הביטוי "לעשות פזצט"א" לחלק מן הסלנג הצבאי, ומשמש לתיאור פעולה של נפילה מהירה לקרקע בעת ירי או סכנה – גם מחוץ להקשר הטקטי הפורמלי.

## ראו גם
* שדאות
* טירונות בצה"ל
* רובאי
* תורת לחימה

## קישורים חיצוניים

* פזצט"א במילוג

קטגוריה:ראשי תיבות וקיצורים
דלקת קנה הנשימה

**דלקת [[קנה הנשימה]]** (בלטינית: **Tracheitis**) היא דלקת השכיחה אצל ילדים או אצל זקנים. היא דומה לדלקת של תיבת הקול ושל הסמפונות. זוהי מחלה חריפה, אשר מתפתחת במהירות ועלולה להידרדר לאי ספיקה נשימתית. הביטויים הקליניים העיקריים הם חום גבוה, סטרידור (צפצוף בעת שאיפה ונשיפה), קוצר נשימה ושיעול מוגלתי. בדלקת קנה הנשימה ניתן לראות הצרה של אזור ה-Subglottis. הזיהום נוצר לרוב על ידי חיידקי *[[Staphylococcus aureus]]* וחיידקים בסוג *[[Streptococcus]]*. רירית קנה הנשימה היא מודלקת ובצקתית.

## קישורים חיצוניים
* דלקת קנה הנשימה , באתר Info Med
* 

קטגוריה:זיהומים חריפים בדרכי הנשימה העליונות
קטגוריה:מחלות כרוניות בדרכי הנשימה התחתונות
קטגוריה:דלקת
אדהרבעל

**אדהרבעל** היה בנו של מיקיפסה ונכדו של מסיניסה, ששלט על נומידיה בין 118 ל-112 לפנה"ס. מיקיפסה הותיר את הממלכה לשלושה: המלוכה לבנו הלא-חוקי והמאומץ יוגורתה ושיתוף סמכויות עם שני בניו החוקיים, אדהרבעל והיימפסל. השניים קינאו ביוגורתה ולא הסכימו להסדר שלטון זה, והממלכה חולקה לשלוש ממלכות, יוגורתה תקף את שתי הממלכות האחרות - רצח את היימפסל ואדהרבעל נמלט מפניו לרומא, על מנת לבקש את עזרתה של הרפובליקה הרומית בהשבת חלקו לידיו. הרומאים אכן סייעו לאדהרבעל להשיב את חלקו לידיו ב-117, אבל יוגורתה הצליח, במצור על בירת נומידיה קירטה לכבוש גם את חלקו של אדהרבעל והוא הומת בידי יוגורתה בשנת 112 לפנה"ס, למרות ניסיונו להפוך לבן חסות של הרומאים. יחד עם אדהרבעל הוצאו להורג גם סוחרים רומאים שהיו בעיר וסייעו בהגנתה.

## ראו גם
* מלחמת יוגורתה

## לקריאה נוספת


* Lindley Murray, E. Merriam & Co, The English Reader, page 119 ff: "Speech of Adherbal to the Roman Senate"
* Sallust, S. A. Handford, The Jugurthine War: The Conspiracy of Catiline


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שליטי ארצות
קטגוריה:תוניסיה: היסטוריה
קטגוריה:אלג'יריה: היסטוריה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
להיות קצין

**להיות קצין** הוא סרט תיעודי של הבמאי איתן אורן, שהוקרן בערוץ 1 ב-1991.
צילומי הסרט נערכו בבית הספר לקצינים של צה"ל - בה"ד 1, ועקבו אחר מספר צוערים מתחילת קורס קציני חי"ר במהלך חורף 1990 (תחת פיקודם של מפקד בית הספר לקצינים גיורא איילנד ומפקד הפלוגה טל רז) ועד להצבתם בתפקידי פיקוד בשטח. לאחר ההקרנה הראשונית בטלוויזיה הוקרן הסרט פעמים רבות בכנסים ובסמינרים וזכה להצלחה רבה. חלק גדול מהצלחת הסרט היה תודות לבחירה מוצלחת של הצוערים שעליהם מתבסס הסרט, ולכנות ולתמימות של הדיאלוגים. 

הסרט מתחיל בשלב המיון הראשוני של הצוערים, וסוקר את פחדיהם. בהמשך עוקב הסרט אחריהם ביציאות הביתה, בדילמות משפחתיות, ובדילמות חברתיות. בסוף הסרט אפילוג קצר שמציג את הצוערים חצי שנה לאחר הקורס, ובו נזכר לראשונה "נוהל חניבעל" כאשר הקצין הצעיר ארז אשל מסביר לחייליו כיצד לפעול בשעת חטיפה.

אחדים מהמרואיינים הראשיים, כגון הצוערים יוצאי חטיבת הצנחנים,  התפרסמו מאוחר יותר: ארז אשל (לשעבר ראש מנהל חברה ונוער במשרד החינוך, פעיל חברתי ומקימן של המכינות הקדם צבאיות החילוניות), יהודה פוקס (שהגיע לדרגת אלוף) ומיכאל ביטון מגולני (שכיהן כשר במשרד הביטחון) כן מרואיינים ומופיעים בסרט מפקדי בה"ד 1 אל"ם מתי הררי ומחליפו אל"ם גיורא איילנד.

## פסקול
את הסרט ליווה שיר הנושא "בדרך הזאת לבד" בביצוע סימה עמיאל ללחן ומילים של איתן אורן.

## קישורים חיצוניים

* שיר הנושא - "בדרך הזאת לבד", מתוך האתר allsongs.co.il
* האלוף אורי שגיא על פיקוד, קצונה וחשיבות הדוגמה האישית, מתוך הסרט "להיות קצין" (וידאו)

קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1991
מטול שקפים

שמאל|ממוזער|300px|מטול שקפים
[300px|ממוזער|הרצאה ב-[1972, על שולחנו של המרצה מיטב אמצעי המדיה של תקופתו: בימין התמונה מקרן שקופיות "קרוסלה", באמצע רשמקול סלילים, משמאל מטול שקפים]]

**מטול שקפים**, בדומה למקרן, הוא מכשיר אופטי המשתמש באור כדי להציג תמונה מוגדלת על מסך. מדובר במכשיר אופטי אשר מייצר אור, ומרכז אותו באמצעות עדשה. מעל העדשה מונח שקף, ובאמצעות עדשה נוספת ומראה, האור שעבר את השקף מוקרן על-גבי מסך.

מקור התמונה הוא בשקף, יריעת פלסטיק שקופה מודפסת או כתובה בכתב יד. השקף מונח על משטח הזכוכית של המטול, אשר מתחתיו ישנו מקור אור ומעליו מערך מראות ועדשות המעביר את האור לעבר המסך או הקיר.

## מערכת אופטית
המטול דומה למקרן שקופיות, שבו מקור אור מאיר שקופית ליצירת תמונה על מסך. למרות זאת ישנו שוני בגודל השקף המוקרן וחשיבות הנחת השקף בכיוון המתאים (ההקרנה יוצרת אפקט מראה לעומת מקרן שקופיות בו מוצגת התמונה באופן ישר).

לעומת מקרן וידאו, מערכת האור במטול פשוטה מאוד ומורכבת לרוב מנורת הלוגן בעוצמת 750 או 1000 וואט. מנורה זו פולטת חום רב וכמו כן, היא מופעלת בעוצמה גבוהה יותר מנורת הלוגן רגילה, דבר הגורם לשריפתה לאחר פחות מ-100 שעות פעולה ולכן היא מהווה את החלק היקר ביותר לתחזוקה במקרן. מקרן וידאו מודרני מכיל נורת כספית בלחץ של 200 אטמוספירות שנצילותה החשמלית גבוהה יותר ומאפשרת אלפי שעות פעולה.

המטול מכונה לעיתים בלשאצר, על שם משתה בלשאצר מספר דניאל בו הופיעה כתובת על הקיר.

## היסטוריה
מקרנים עתיקים ובהם פנס קסם נחשבים כאבות מטול השקפים. ב-1645, תיאר אתנסיוס קירכר בספרו "Ars Magna Lucis et Umbrae", את המראה הסטגנוגרפית: מערכת הקרנה פרימיטיבית המורכב מעדשות מרכזות ותמונות או טקסט שצוירו על מראה קעורה, המאפשרת תקשורת למרחקים ארוכים.
ב-1853, הפיזיקאי הצרפתי אלכסנדר אדמונד בקרל פיתח את מערכת המטול הראשונה. ב-1866, המפתח והממציא, ג'ולס דובסק, הציג אותה לראשונה.

השימוש הראשון בשקפים השקופים היה בצבא ארצות הברית שהחל להשתמש בה במלחמת העולם השנייה באקדמיה הצבאית.

בשנות ה-50 וה-60, חברות כקודאק ו-3M ייצרו מכשירים מסחריים שזכו לתפוצה רבה.

מטול השקפים זכה לפופולריות רבה בכיתות לימוד ובהוראה.

בעקבות פיתוח המקרן הדיגיטלי, המצגות והלוחות החכמים, פחת השימוש במטול השקפים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טכנולוגיות תצוגה
קטגוריה:מכשירי חשמל
קטגוריה:ציוד משרדי
קטגוריה:טכנולוגיות מיושנות
סאמולי ארו

**סאמולי ארו** (פינית: **Samuli Aro**; נולד ב-11 באפריל 1975 בג'ארבנפה שבדרום פינלנד) הוא רוכב מרוצי אופנועי אנדורו פיני שזכה חמש פעמים בתואר אלוף עולם באנדורו וחמש פעמים ניצח, כשהוא רוכב במסגרת נבחרת פינלנד, את מרוץ אנדורו ששת הימים הבינלאומי (ISDE).

## קריירה
ארו החל להתחרות בשנת 1989 בתחום המוטוקרוס המקצועי והתחרה בתחום זה בלבד במשך 9 שנים. ב-1998 החל להתחרות גם באליפות העולם באנדורו (World Enduro Championship). הוא זכה בתואר הראשון שלו בשנת 2002 כשהוא רוכב בחסות קבוצת הוסקוורנה. בשנת 2003 עבר לרכב עבור KTM וסיים במקום השני אחרי סטפן מרימן, רוכב קבוצת הונדה. שנה לאחר מכן ב-2004, זכה בתואר אלוף העולם בקטגוריית E3. ב-2005 ו-2006 גרף ארו גם את אליפות קטגוריית ה-E2. ב-2007 סיים במקום השני אחרי מיקה אהולה, וב-2008 זכה שוב בתואר האליפות ב-E3. בכך הפך ארו לאחד מהרוכבים היחידים שמחזיקים בחמישה גביעי אליפות עולם באנדורו.

### סיכום הישגים ב-WEC

[שמאל|ממוזער|250px|סאמולי ארו בתמונת יצרן רשמית בפתיחת עונת [2009]]

### סיכום הישגים ב[[אנדורו ששת הימים הבינלאומי]]

## כיום
לאחר שהתחרה במהלך עונת 2009, בשורות קבוצת המרוצים הרשמית של KTM בקטגוריית ה-E3 של אליפות העולם באנדורו על גבי אופנוע שתי פעימות בנפח 300 סמ"ק, פרש ארו ממרוצים. ב-2010 חתמה עמו KTM הסכם להמשך ייצוג היצרנית באירועים שונים ברחבי העולם למטרות קידום מכירות ויחסי ציבור.
באוקטובר 2010 הגיע סאמולי ארו לישראל, בהזמנתה של היבואנית המקומית, להשתתפות בהפנינג KTM שנערך במשך 3 ימים ברחבי הארץ. במסגרת האירועים, השתתף ארו עם רוכבי השטח המקומיים בקורס רכיבת מרוצים וכן ברכיבה משותפת עימם במסלולי השטח שבצפון ובדרום הארץ.

## קישורים חיצוניים

* אתר הבית הרשמי של סאמולי ארו 
* דף הפרופיל של סאמולי ארו באתר קבוצת המרוצים של KTM
* גלריית תמונות שצולמה בעת ביקורו של סאמולי ארו בישראל 

קטגוריה:רוכבי אופנועי מרוץ פינים
קטגוריה:אלופי עולם ברכיבת אופנועי מרוץ
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1975
סיכון יחסי

באפידמיולוגיה, **סיכון יחסי** (Relative Risk, Risk Ratio, RR) הוא היחס בין ההסתברות שהאירוע יתרחש בקבוצת החשופים לבין ההסתברות שהאירוע יתרחש בקבוצת הלא חשופים שמבטא למעשה את הסיכון בקרב מי שחשוף לעומת הסיכון בקרב מי שלא חשוף. **סיכון יחסי** לרוב מחושב במחקרים קליניים ובמחקרי עוקבה. במחקרים אלו, מעקב אחר הפרטים בשתי הקבוצות לתקופת זמן מסוימת מאפשרת לתעד את הארעות המחלה בכל קבוצה ולחשב את התדירות של המחלה בשתי הקבוצות. חשוב לזכור, כי קביעת הסיכון היחסי אינה מספקת כדי לקבוע אם החשיפה היא המשפיעה על הארעות המחלה מכיוון שקשר בין חשיפה למחלה יכול להימצא גם בשל השפעה הפוכה - של המחלה על החשיפה, או שהקשר מתקיים בגלל גורם שלישי, שמשפיע הן על החשיפה והן על המחלה. גורם כזה נקרא ערפלן.

## עקרונות מרכזיים
אם +R  הוא סיכון להיארעות המחלה בחשופים / ההסתברות שאירוע מסוים יתרחש בקבוצת החשופים

ו- -R הוא סיכון להיארעות המחלה בלא חשופים  / ההסתברות שאירוע מסוים יתרחש בקבוצת הלא חשופים,

אז ה**סיכון היחסי** למחלה הוא:

RR=R/1-R

בהשוואה פשוטה בין קבוצות הניסוי לקבוצת הביקורת:

- אם RR=1, אז אין הבדל בסיכון בין שתי הקבוצות.

- אם RR1, אז יותר סביר שהאירוע יתרחש בקבוצת ה"חשופים" לעומת קבוצת ה"לא-חשופים". 

בעזרת הטבלה הבאה ניתן לבצע חישוב מלא של הסיכון היחסי למחלה בקרב החשופים לעומת הלא חשופים:

כאשר a הוא משתנה של מספר החולים שהיו חשופים, b הוא משתנה של מספר האנשים הלא חולים שהיו חשופים, c הוא משתנה של מספר החולים שלא היו חשופים ו- d הוא משתנה של מספר האנשים הלא חולים שהיו לא חשופים.

ע"פ הטבלה הנ"ל, הסיכון היחסי RR למחלה בחשופים ביחס ללא חשופים הוא:

(RR=R+/R-= (a/a+b)/( c/c+d

לדוגמה, אם ההסתברות לפתח סרטן ריאות בקרב מעשנים הוא 20% ובקרב לא מעשנים הוא 1%, ניתן יהיה לחשב את ה**סיכון היחסי** ללקות בסרטן ריאות המקושר לעישון בעזרת הטבלה הבאה:

אז ה**סיכון היחסי** ללקות בסרטן ריאות המקושר לעישון הוא 20%, ע"פ החישוב הבא:

RR=(a/(a+b))/(c/(c+d))= (20/100)/(1/100) =20%

כלומר, למעשנים יש סיכוי של פי 20 לפתח סרטן ריאות לעומת לא מעשנים.

יש להבחין בין המונח סיכון יחסי לבין המונח הפחתת סיכון מוחלטת.

#### כשהיארעות המחלה היא נמוכה, [[יחס הסיכויים|יחס צולב]] הוא בקירוב סיכון יחסי
אם a קטן באופן משמעותי מ- b אז,

a/(a+b)\approx a/b

ובדומה לכך, אם c קטן באופן משמעותי מ- d אז,

c/(c+d)\approx c/d

ולכן,

RR=(a/(a+b))/(c/(c+d))\approx (a/b)/(c/d)=OR

## ראו גם

* אפידימיולוגיה
* סיכון מיוחס
* סטטיסטיקה

## לקריאה נוספת
* מודן, ברוך. **אפידמיולוגיה**, הוצאה שלישית, פפירוס, בית ההוצאה אוניברסיטת תל אביב, 1998.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים




קטגוריה:ביוסטטיסטיקה
קטגוריה:סיכון
קטגוריה:סטטיסטיקה
קטגוריה:אפידמיולוגיה
קטגוריה:יחסים
מקרן שקופיות

ממוזער|300px |מקרן שקופיות משנת 1960
[300px|ממוזער|משפחה צופה בהקרנת שקופיות על מסך "הקרנה אחורית", [שנות השבעים]]
300px|ממוזער|מרצה מפעיל בעזרת שלט-רחוק מקרן שקופיות עם מחסנית גלגל

**מקרן שקופיות** הוא מכשיר אופטי מכני להצגת צילומי שקופיות.

בשנות החמישים נכנסו לראשונה לשימוש נרחב מקרני שקופיות 35 מילימטר, צאצאים ישירים של פנס הקסם בפורמט גדול יותר, כסוג של בידור ביתי; בני משפחה וחברים היו מתכנסים לצפייה במצגת שקופיות. צילום שקופיות במהלך חופשות ובאירועים משפחתיים היה תחביב נפוץ. מקרני שקופיות היו בשימוש נרחב גם במסגרות חינוך ומוסדות אחרים.

כיום שקופיות ומקרני שקופיות הוחלפו ברובם על ידי מדיה המאוחסנת דיגיטלית ומוצגת על גבי מסך באמצעות מקרן וידאו או על גבי צג וידאו גדול.

## רכיבים
למקרן ארבעה רכיבים עיקריים:
* נורת ליבון או הלוגן חשמלית (בדרך כלל מקורר על ידי מאוורר)
* רפלקטור ועדשה "דוחסת" כדי לכוון את האור לשקופית
* מחזיק שקופיות
* עדשת מיקוד

במרבית המקרנים מונחת פיסת זכוכית שטוחה סופגת חום בנתיב האור בין עדשת הדחיסה לשקופית, כדי להימנע מפגיעה בשקופית. זכוכית זו מעבירה אורכי גל בתחום הנראה לעין אך סופגת אינפרא אדום. האור עובר דרך השקופית והעדשה השקופה, והתמונה המתקבלת מוגדלת ומוקרנת על גבי מסך שטוח אנכי כך שהקהל יוכל לראות את השתקפות התמונה. לחלופין, ניתן להקרין את התמונה למסך "הקרנה אחורית" שקוף, המשמש לעיתים קרובות לתצוגה אוטומטית רציפה המיועדת לצפייה מקרוב. צורת הקרנה זו גם מונעת מהקהל להפריע לזרם האור על ידי הטלת צל על ההקרנה או היתקלות במקרן.

השקופיות הוטענו למקרן על גבי מחסנית מלבנית או עגולה ("קרוסלה") בהתאם לדגם המקרן, לפי הסדר בו יוצגו. באמצעות שלט-רחוק המחובר למקרן קודמה המחסנית כדי לאפשר מעבר בין שקופיות.

## ראו גם
* מציג שקופיות
* מצגת שקפים


קובץ:Magic_Lantern.jpg|פנס הקסם של כריסטיאן הויגנס היה הצורה הקדומה ביותר של מקרן השקופיות
קובץ:Diaprojektor_beleuchtungssystem_IMGP1044.jpg| נתיב האור
קובץ:Kodak_Carousel_4400_projector_with_140-slide_tray.jpg|מקרן שקופיות קרוסלה. הדגם בתמונה הוא 4400 של קודאק, מאמצע שנות השמונים
קובץ:Gawler Adult Education Centre1972- Lecturer Keith Jacob with latest communication items of overhead projector, tape recorder and carousel slide projector (6399055923).jpg|הרצאה ב-1972, על שולחנו של המרצה מיטב אמצעי המדיה של תקופתו: בימין התמונה מקרן שקופיות "קרוסלה", באמצע רשמקול סלילים, משמאל מטול שקפים
קובץ:Proiettore per diapositive bipasso, a caricatore orizzontale - Museo scienza tecnologia Milano 09317 02.jpg|מזוודה של מקרן שקופיות, עם המקרן, כבל חשמל, שלט-רחוק, מחסניות השקופיות


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טכנולוגיות תצוגה
קטגוריה:מכשירי חשמל ביתיים
קטגוריה:טכנולוגיות מיושנות
אזור ורניקה

**אזור ורניקה (Wernicke's area)** הוא אזור בקליפת המוח, שנמצא בחלקו האחורי של אזור ברודמן 22 באונה הרקתית. הוא ממוקם בהמיספרה הדומיננטית - המתמחה בתפקודים הקשורים לשפה (בדרך כלל שמאל).

האזור קרוי על שם קרל ורניקה (Wernicke), נוירולוג ופסיכיאטר גרמני שגילה בשנת 1874 כי פגיעה באזור זה מובילה לאפזיה רצפטיבית (אמילות שוטפת), הכוללת פגיעה ביכולת להבין שפה מדוברת, ודיבור מבולבל, הנשמע כדיבור שוטף אך לעיתים חסר פשר, כולל קפיצות מנושא לנושא, שימוש במילים מתחום אחר שאינו זה שבו עוסקת השיחה, בחלקי משפט ואפילו במילים מומצאות.

## תפקוד
אזור ורניקה מעורב בתפיסה של דיבור והוא קשור ליכולת להבין מילים. בהמיספרה השנייה הוא קשור ליכולת להבין ולבטא את הפרוזודיה של השפה.

אזור ורניקה מכיל זכרונות של צלילי מילים. זיכרונות אלו מסייעים לזיהוי המילים שהאדם שומע.
אזור ורניקה מקושר לאזור השמיעה הראשוני בקליפת המוח, המעיד על התפקיד של האזור בהבנת שפה מדוברת.
זאת משום שהבנת המילים המדוברות קשורה להעברה של המידע מאזורי העיבוד השמיעתי הראשוני בשני צדי המוח לאזור ורניקה.

אזור ורניקה מחובר לאזור ברוקה באמצעות סיבים קשתיים (arcuate fasciculus); ולחלק בקליפת הראייה שעל יד Angular gyrus.

בהליך הקריאה, מידע כתוב נקלט ברשתית של העין. לאחר מכן הוא מעובד במרכז הראייה הראשוני בקליפת המוח ומפורש באזור ורניקה. דבר זה מאפשר להפיק משמעות מהטקסט ולפתח מיומנות של הבנת הנקרא.

## פגיעה באזור ורניקה
פגיעה באזור ורניקה גורמת לחרשות מילים ואפזיה רצפטיבית (אימלות שוטפת) - בחירת מילות תוכן לא מתאימות, אך מבנה המשפט ומילות התפקוד כמו מילות יחס ומילות שאלה נותרות כשהיו. זהו מצב בו האדם אינו מסוגל להבין דיבור, בעוד שיכולת ההפקה של שטף ורצף הדיבור לכאורה לא נפגעת. בבדיקה מעמיקה יותר מתברר שמילות התוכן חסרות משמעות או אינן מתאימות לשיחה..

## ראו גם
* אזור ברוקה
* קליפת המוח
* אפזיה רצפטיבית (אימלות שוטפת, נקראת גם אפזיית וֶרניקֶה, ראו הסבר קצר לעיל)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קליפת המוח
קטגוריה:מדעים קוגניטיביים
קטגוריה:איברי דיבור
מסלול קורטיקו-ספינלי

**המסלול הקורטיקו-ספינלי** או **המסלול הפירמידלי** (Pyramidal tracts) הוא קבוצת אקסונים היורדת מקליפת המוח אל חוט השדרה. זהו המסלול העצבי המרכזי של המערכת המוטורית, והוא משמש לשליטה רצונית על רבים משרירי השלד. המסלולים נקראים פירמידליים כיוון שהם עוברים דרך הפירמידות של גזע המוח, במוח המאורך.

## אנטומיה של המערכת הקורטיקו-ספינלית
המסלול כולל ברובו אקסונים תנועתיים (מוטוריים), והוא ערוך בצורה של זוגות תאי עצב עם סינפסה אחת המקשרת ביניהם. המסלול מתחיל בקליפת המוח, בעיקר באזורים המוטוריים שנמצאים באונה המצחית. משם יוצאים קבוצת תאי עצב כמו תאי בץ, הנקראים הנוירונים המוטורים העליונים, והם אמונים על העברת האות החשמלי מן המוח אל מערכת העצבים ההיקפית. האקסונים של נוירונים אלו יורדים דרך מרכזים תת-קליפתיים כמו הקפסולה אינטרנה ועוברים באזור הקרן האחורית שלה. לאחר מכן הסיבים עוברים דרך המוח האמצעי ומגיעים לגזע המוח.

מרבית האקסונים חוצים (עוברים דקוסציה) לצדו הנגדי (קונטרלטרלי) של הגוף בנקודה כלשהי לאורך המסלול. מסיבה זו, מרבית הפקודות המוטוריות פועלות בצורה קונטרלטרלית, כלומר כך שההמיספרה הימנית של המוח שולטת על צדו השמאלי של הגוף, ולהפך. המסלול הקורטיקו-ספינלי נחלק לשני מסלולי משנה: צרור צידי, שהוא החלק הגדול יותר של המסלול, וצרור קדמי. במסלול הצידי הסיבים חוצים לצד הנגדי של הגוף ברמת המוח המוארך (בגזע המוח) ובמסלול הקדמי החצייה נעשית ברמת החוליה ממנה העצבים יוצאים מחוט השדרה. מקום החצייה משפיע על איזה צד של הגוף משותק במקרה של פגיעה במסלול.
ממוזער|תרשים המסלול המוטורי (מתוך ספר האנטומיה של גריי, מהדורת 1918)
כאשר הם מגיעים לגובה המתאים בחוט השדרה, האקסונים יוצרים סינפסה עם תא עצב מוטורי נוסף, אשר מכונה "הנוירון המוטורי התחתון" וממוקם בקרן הגחונית של חוט השדרה. תא עצב זה שולח אקסון שיוצא למערכת העצבים ההיקפית ומעצבב את שריר המטרה.

## פתולוגיות במערכת הקורטיקו-ספינלית
בכל פגיעה מוטורית יש לברר האם מדובר בפגיעת נוירון מוטורי עליון או תחתון כאמור לעיל. קיימים מאפיינים שונים לפגיעות אלו-

**מאפייני פגיעת נוירון מוטורי עליון**:
* טונוס ער, או היפרטוניות, המוגדרת גם כספסטיות. מנסים לבדוק תנועות פסיביות של המטופל, ספסטיות תתבטא בכך שיש התנגדות לתנועה פסיבית המאופיינת כמו פתיחת אולר- Clasp knife: בתחילה יש טונוס מוגבר ולאחר מכן יש שחרור.
* החזרים גידיים ערים (רפלקסים ערים או מוגברים) בגפיים החלשות לעומת הגפיים התקינות.
* סימן בבינסקי חיובי.

פגיעות כגון שבץ הן פגיעות המאופיינות בפגיעה בנוירון מוטורי עליון. אצל אדם אשר חווה שבץ הקליניקה תכלול בין היתר רפלקסים ערים בגפיים הפגועות, סימן בבינסקי חיובי וספסטיות.

שמאל|ממוזער|250px|המוח בחתך צידי; המסלול עובר מקליפת המוח דרך המוח המוארך (מדולה) אל חוט השדרה

**מאפייני פגיעת נוירון מוטורי תחתון**:
* אטרופיה של שרירים בגפיים החלשות- יחסית בולטת.
* החזרים ירודים, כלומר רפלקסים חלשים בגפיים הפגועות.
* טונוס ירוד, המאופיין בכך שהגפיים רפויות. נקרא גם פלסידיות.
* בבינסקי תקין (בבינסקי שלילי).
* קיומן של פסיקולציות- אלו קפיצות קטנות מתחת לעור, נובע מירי ספונטני של יחידות מוטוריות. מדובר בירי שאינו מספק כדי לייצר תנועה.

פגיעות כגון פריצת דיסק, גייאן-בארה ומצבים כגון נוירופתיה פריפרית מביאים לסימנים של פגיעות בנוירון מוטורי תחתון.

## ראו גם
* המערכת המוטורית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכת העצבים המרכזית
הגרינץ'

**הגרינץ**' (באנגלית: **How the Grinch Stole Christmas**, בתרגום חופשי: "איך גנב הגרינץ' את חג המולד") הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2000.

בסרט מככב ג'ים קארי ובבימויו של רון הווארד, והוא מבוסס על הספר "הגרינץ' שגנב את חג המולד" של דוקטור סוס. הסרט זכה בפרס אוסקר על האיפור.

## עלילת הסרט
הסרט עוסק בעולם פנטזי המתקיים על פתית שלג. בעולם זה נפגשים הגרינץ', יצור ירקרק ומריר, וסינדי, בת הכפר מישהו-ויל שעל פתית השלג, הנחושה להנחיל לו אושר ושמחת חיים לקראת חג המולד. הגרינץ', אשר סובל מטראומת ילדות לגבי החג, גזר על עצמו גלות מהכפר וחי לבד ללא חברים (חוץ מכלבו מקס). סינדי מנסה לפייס את הגרינץ', אך מאמציה לא נושאים פרי והוא הופך למריר יותר. הגרינץ' מחליט שאין זה די להתבודד ולא לחגוג החג - עליו לחרבו, גם עבור אנשי הכפר. לשם כך מחליט הגרינץ' להתגנב לכפר בערב חג המולד ולגנוב כל דבר הקשור לחג, החל בקישוטים וכלה במתנות.

לאחר שגנב את המתנות מאשימים אנשי הכפר את סינדי באשר קרה. זו מזכירה להם כי ניתן לחגוג את חג המולד גם ללא קישוטים ומתנות, והם פוצחים בזמרה. כאשר שומע זאת הגרינץ', ליבו מתמלא בחמלה וחרטה על אשר עשה. לבסוף חוזר הגרינץ' לכפר ומתקבל על ידי אנשיו.

## הסרט בישראל
ספרו של דוקטור סוס, עליו מבוסס הסרט, עוסק בעקרונות נוצריים אף שמסרו רחב יותר וניתן לייחסו לתרבות החומרית ולדתות באופן כללי. אי לכך, הספר יצא לאור בישראל רק בשלהי 2018 בתרגומה של לאה נאור, תחת השם "הגרינץ' שגנב את חג המולד!". עם זאת, הסרט, אף שעוקב אחר מסריו של הספר ועלילתו עדיין נסובה סביב חג המולד, כן הופץ בישראל, בתקווה כי כוכביו יביאו את הקהל הישראלי לבתי הקולנוע.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים המבוססים על ספרי דוקטור סוס
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי חג המולד
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:זוכי אוסקר: האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2000
קטגוריה:סרטי רון הווארד
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת ג'יימס הורנר
קטגוריה:סרטים על צרכנות
רומרו בריטו

[שמאל|ממוזער|250px|רומרו בריטו - "Wellcome" בגן הפסלים ע"ש טופור ב[המרכז הרפואי שיבא|מרכז הרפואי שיבא]]
**רומרו בריטו** (בפורטוגזית: **Romero Britto**; נולד ב-6 באוקטובר 1963) הוא אמן נאו פופ ברזילאי רב תחומי העוסק בציור, פיסול, הדפסת משי ובטכניקות יצירה נוספות. ביצירתו משלב בריטו מרכיבי קוביזם, פופ ארט וגרפיטי. בריטו מתגורר במיאמי ויצירותיו מוצגות במקומות רבים ברחבי העיר. לבריטו שתי גלריות במיאמי וכן גלריה בסאו פאולו.

בריטו, יליד רסיפה, החל להתעניין באמנות החלה בגיל צעיר. בהיותו בן 14 הציג את תערוכתו הראשונה ומכר את עבודתו הראשונה לארגון מדינות אמריקה. לאחר שפקד בתי ספר ציבוריים זכה במלגת לימודים לקורס הכנה ממושך לקראת בחינות כניסה לאוניברסיטה ובגיל 17 החל את לימודי המשפטים באוניברסיטת פרנמבוקו.

חלק ניכר מיצירותיו של בריטו שואבות את השראתן מחיי היום-יום. בריטו יצר גם פורטרטים של ידוענים רבים, בהם רוג'ר פדרר, דסטין הופמן, מייקל ג'ורדן, גלוריה אסטפן, אנדרה אגאסי וטד קנדי וכן דמויות נוספות רבות מתחומי הבידור והפוליטיקה. בו בזמן עיצב בריטו מותגים וצייר ופיסל יצירות עבור חברות שונות, כגון אבסולוט וודקה, דיסני, אוויאן, BMW, פפסי, אפל ויבמ, razer.

## קישורים חיצוניים
 
* 

קטגוריה:אמנים ברזילאים
קטגוריה:ציירים ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1963
יאנוש בלוג

**יאנוש בלוג** (ברומנית: **János Balogh**; 10 בספטמבר 1892 - 12 בספטמבר 1980, בודפשט) היה שחמטאי הונגרי-רומני ואלוף רומניה לשחמט בשנת 1930.

## קריירה
דר' בלוג ייצג את רומניה באולימפיאדות השחמט הבאות:

באולימפיאדת השחמט 1926, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית השנייה שהתקיימה בבודפשט בין 26 ביוני לבין 15 ביולי 1926. בלוג שיחק בלוח הראשון בנבחרת שהשיגה מקום שלישי באולימפיאדה וזכה במדליית ארד קבוצתית.

באולימפיאדת השחמט 1928, אולימפיאדת השחמט השנייה שאורגנה על ידי פיד"ה שהתקיימה בהאג בין 21 ביולי לבין 6 באוגוסט 1928. בלוג ניצח בארבעה משחקים, סיים חמישה בתיקו והפסיד בשבעה.

באולימפיאדת השחמט 1930, אולימפיאדת השחמט השלישית שאורגנה על ידי פיד"ה שהתקיימה בהמבורג בין 13 ביולי לבין 27 ביולי 1930. בלוג ניצח בחמישה משחקים, סיים חמישה בתיקו והפסיד חמישה.

באולימפיאדת השחמט 1931, אולימפיאדת השחמט הרביעית שאורגנה על ידי פיד"ה שהתקיימה בפראג בין 11 ביולי לבין 26 ביולי 1931. בלוג ניצח בשלושה משחקים, סיים חמישה בתיקו והפסיד שבעה.

דר' בלוג ייצג את הונגריה באולימפיאדת השחמט 1936 אולימפיאדת השחמט הלא רשמית השלישית שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת ברלין (1936) ואורגנה על ידי האיגוד השחמט הגרמני (Grossdeutscher Schachbund). האירוע התקיים במינכן בין 17 באוגוסט לבין 1 בספטמבר 1936. בלוג ניצח בחמישה משחקים, סיים שבעה בתיקו והפסיד משחק אחד. בלוג שיחק בלוח התשיעי בנבחרת שהשיגה מקום ראשון באולימפיאדה וזכה במדליית זהב קבוצתית ומדליית ארד אישית.

לאחר מלחמת העולם השנייה השתתף בלוג באליפויות הונגריה לשחמט בשנים 1946, 1947 ו-1950.

בלוג השתתף, החל משנת 1910, גם בתחרויות שחמט בהתכתבות וזכה לתואר אמן בינלאומי לשחמט בכתב בשנת 1953. מהצלחותיו הבולטות בתחום זה ניצחונו על פאול קרס משנת 1937 ועל ולדימיר זגורובסקי, אלוף העולם הרביעי לשחמט בכתב משנת 1973 כאשר בלוג היה בן 81.

על שמו קרויות כמה הסתעפויות פתיחה:

הגנת בודפשט A52 : הסתעפות אלכין, גמביט בלוג: 1. ד4 פו6 2. ג4 ה5 3. ד:ה5 פז4 4. ה4 ד6

הולנדית A82 : גמביט סטאונטון, הגנת בלוג: 1. ד4 ו5 2. ה4 ד6

הגנת אלכין B03, הסתעפות בלוג: 1. ה4 פו6 2. ה5 פד5 3. ד4 ד6 4. רג4

גמביט המלכה D08, אלבין, הסתעפות בלוג: 1. ד4 ד5 2. ג4 ה5 3. ד:ה5 ד4 4. פו3 פג6 5. פבד2 מהה7

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי רומניה בשחמט
קטגוריה:נציגי הונגריה באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1892
קטגוריה:נפטרים ב-1980
די ולט (שבועון ציוני)

"**די ולט**" (גרמנית: **Die Welt**, "העולם") היה שבועון מיסודו של תיאודור הרצל, שיצא לאור בווינה ובקלן מיום 4 ביוני 1897 ועד שנת 1914. החל משנת 1903 שימש כביטאון התנועה הציונית.

העיתון הווינאי בו עבד הרצל, ה"נויה פרייה פרסה", התעלם מהציונות וסירב להזכירה אפילו ברמז. לאחר שנכשלו מאמציו של הרצל לייסד עיתון יומי מתחרה לו, החליט בתחילת מאי 1897 לייסד שבועון פוליטי. "די ולט" היה מוקדש אך ורק לנושא הציונות ושיקף את דעותיו של הרצל. הרצל החליט לממנו בעצמו, בתוספת עזרה מאביו. הרצל סיפר למקס נורדאו על החלטתו: "'נויה פרייה פרסה' היא אשתי החוקית. ב'די ולט' אני קונה לי פילגש, ואני מקווה כי לא תהרוס אותי". כמעט כל המאמרים נכתבו על ידי הרצל עצמו, שטיפל בעצמו גם בכל הפרטים הטכניים והמנהליים. הוא טיפל בעימוד, קרא את ההגהות והשיג מודעות.

העיתון הפך להצלחה ובאמצע מאי 1898 הגיעה תפוצתו לעשרת אלפים עותקים. הוא סימן מפנה בעיתונאות היהודית הקהילתית במערב אירופה, משום שהיה תוקפני ופולמוסי ודן בגילוי לב בצרותיהם של היהודים. עמוד השער היה צהוב, כצבע אות הקלון שענדו היהודים על בגדיהם בימי הביניים. במאמר המערכת הראשון, שהתפרסם בתחילת יוני, כתב הרצל: "כתם הקלון שלנו ייהפך פה לאות־כבוד". במאמר הזה הגדיר את מהות העיתון: "השבועון שלנו הוא עיתון יהודי. אנו נוטלים מלה זו, שרואים בה לשון השמצה, ורוצים לעשותה תואר־כבוד". מטרתנו "להקים בית ונחלה".
במאמר המערכת הראשון, ב-4 ביוני 1897, נכתב:
:.

פרסום השבועון חידש את העימות בין הרצל לשני המוציאים לאור של "נויה פרייה פרסה", שדרשו ממנו לסגור אותו. אחד מהם, מוריץ בנדיקט, ניסה לשכנעו וטען כי הוא מזיק לעצמו וגורם לעיתון בו הוא מועסק "מבוכה עצומה", משום שעתה הם "נראים כביטאון יהודי". כעבור מספר ימים עבר בנדיקט לאיומים והרצל כבר ציפה שיפוטר, מה שגרם למריבה קשה עם אשתו החרדה.

המו"ל הראשון של העיתון דה יורה היה פאול נאשאואר (Naschauer; 1867–1900), גיסו של הרצל (אחי אשתו יוליה), וזאת מאחר שהרצל לא רצה לסכן את מעמדו שלו בעיתון "נויה פרייה פרסה". מו"לים נוספים היו ברתולד פייבל (עורך ראשי ומו"ל מ-1 בינואר 1900 ועד סביבות אוגוסט 1901), א"ה רייך, לאופולד קאהן (Kahn), יוליס אופרימני, זיגמונד ורנר, נחום סוקולוב (עד 1904), איזידור שליט (כיהן כעורך משנת 1897), ארווין רוזנברגר, ליאון קלנר (מ-1 ביוני 1900), איזידור מרמורק, יעקב קלצקין (בין השנים 1901–1911) ומרטין בובר. עורכי העיתון: שאול רפאל לנדאו (שיזם את ייסוד העיתון ושימש עורכו הראשי עד לסכסוך עם הרצל ביולי 1897), זיגמונד ורנר, ארווין רוזנברגר, ברתולד פייבל, א"ה רייך, יוליס אופרימני, א' קורלניק (Coralnik), יוליוס ברגר ומוריץ צובל.
אחד הכותבים לעיתון היה דוב גולדברג.

לאחר ששינה את דעתו והפסיק להיות ציוני, האשים קרל קראוס את העיתון בהצתת מלחמת-דת ובהענקת צידוק לאנטישמיות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* בנימין זאב הרצל, תוכנית "העולם", וינה, 3 ביוני 1897
* Nadworna Reports in "Die Welt", באתר Shtetl Links 
* בנימין זאב הרצל, תוכנית "העולם": על השבועון, 3 ביוני 1897
* 
* 
* הרצל אמר? הרצל כתב!, נאמן למקור, הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

*
*
קטגוריה:שבועונים
קטגוריה:עיתונות יהודית
קטגוריה:עיתונים בגרמנית
קטגוריה:עיתונים וכתבי עת ציונים
קטגוריה:ציונות באוסטריה
קטגוריה:האימפריה האוסטרו-הונגרית: עיתונים
תאוריית הדחף

**תאוריית הדחף** או **תאוריית הפחתת הדחף** היא מושג המתייחס למגוון תאוריות בפסיכולוגיה הנוגעות להנעה. תאוריות אלו מבוססות על הרעיון לפיו אדם או בעל חיים נולדים עם דחפים וצרכים ביולוגיים, אותם הם רוצים לספק, ואם הם לא מסופקים – נוצר אצלם מצב שלילי של מתח. כאשר הדחף מסופק, מופחת המתח, והאורגניזם חוזר למצב של הומאוסטזיס, איזון פנימי ורגיעה. על פי התאוריה, הדחף נוטה להתגבר עם הזמן, ומופעל בין השאר בהתאם למשובים שמתקבלים מהמצב הפנימי ומהסביבה. המצב הפנימי הוא זה שמכוון את האורגניזם לפעילות למען מטרה מסוימת, מטרת סיפוק הדחף.

## היסטוריה
מושג הדחף תואר כבר בתחילת המאה ה-19 על ידי פסיכיאטרים גרמנים, כגון וילהלם ניומן, שתיאר את תחושת המצוקה של האדם כאשר הדחפים שלו אינם מסופקים. הפילוסוף פרידריך ניטשה כתב על הנפש כמערכת דחפים שמצויים באינטראקציה – מין, תוקפנות והרס עצמי. 

ב-1895 החל אבי הפסיכואנליזה, זיגמונד פרויד לכתוב על הדחפים כמרכיב מרכזי באישיות האדם, וטען כי נוירוזות נובעות מקונפליקט לא פתור והדחקה של דחפים בילדות. ממשיכי דרכו של פרויד בתחום הפסיכואנליזה עסקו לאורך השנים בנושא תאוריית הדחף כמניע מרכזי בחיי האדם, ומחלוקות רבות נתגלו ביניהם סביב מרכזיותו של הדחף. רובם זנחו את הגדרת הדחף ומרכזיותו כפי שנטבעו על ידי פרויד (למשל קרל גוסטב יונג), או פיתחו את המושג בכיוונים אחרים ותוך התאמה לתאוריות פסיכולוגיות חדשות (אנה פרויד, ז'אק לאקאן ועוד). עם זאת, אנשי אסכולות רבות אחרות בפסיכולוגיה, דוגמת העוסקים בביהביוריזם או בפסיכולוגיה חברתית, שללו את האופן בו התייחסו פסיכואנליטיקאים למושג הדחף כחלק מהותי באישיות, והתמקדו בקשר שלו להנעה ובהשפעתו על פעולות למידה, התנהגות, יחסים חברתיים ועוד.

## בפסיכואנליזה

על פי התאוריה הפסיכואנליטית של פרויד, תאוריית הדחף מתייחסת לדחפים ואינסטינקטים שמכוונים כלפי אובייקט ברור. הדחפים המרכזיים בתאוריה של פרויד, מלבד דחף החיים – הדחף לשימור עצמי, הם הארוס – דחף המין והתנטוס – דחף התוקפנות והמוות. אלו דחפים מנוגדים שהאינטראקציה ביניהם מאפיינת את חיי האדם, ולעיתים, הם נדחקים ללא-מודע.

## ראו גם
* דחף (פסיכולוגיה)

## קישורים חיצוניים
* 
* אסף בונדי, דחפים וגורלותיהם - התפתחות מושג הדחף בתאוריות הפסיכואנליטיות של פרויד ולאקאן, 6 בפברואר 2009, אתר אימגו

## הערות שוליים




קטגוריה:פסיכואנליזה
מסעוד גנאים

**מַסְעוּד גַנַאִים** (בערבית: **مسعود غنايم**, תעתיק מדויק: **מַסְעוּד עַ'נַאיֶם**; נולד ב-14 בפברואר 1965) הוא פוליטיקאי ערבי-ישראלי אשר כיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת רע"ם ובסיעת הרשימה המשותפת ושימש כיו"ר רע"ם.

## ביוגרפיה
גנאים, בוגר תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה, ותואר שני במדעי מדינה מאוניברסיטת חיפה, החל את פעילותו הציבורית כחבר הוועדה העממית בסח'נין. בשנים 1999–2001 שימש מנכ"ל המרכז התרבותי בעיר. הוא היה חבר המועצה המרכזית של התנועה האסלאמית, ובשנים 2000–2007 כיהן כיו"ר התנועה בסח'נין. בשנים 2003–2005 היה חבר המועצה המקומית סח'נין.

עבד כמורה להיסטוריה ועסק בהוראה ובחינוך חברתי בתיכון בסח'נין.

בבחירות לכנסת השמונה עשרה הוצב גנאים במקום הרביעי ברשימת רע"מ-תע"ל, ונבחר לכנסת ה-18. בכנסת ה-18 היה חבר בוועדת החינוך, התרבות והספורט ובוועדת המשנה לנושאי הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

בכנסת ה-19 היה חבר בוועדת החינוך, התרבות והספורט, וכן יושב ראש השדולה למאבק באלימות בחברה הערבית והשדולה לקידום החינוך בחברה הערבית. חבר בשדולות לחיזוק וקידום הכלכלה הערבית, והשדולה לקידום תעסוקת אקדמיות ערביות.

בכנסת ה-20 היה חבר בוועדת החינוך, התרבות והספורט וכיהן כיו"ר סיעת הרשימה המשותפת.

לקראת הבחירות לכנסת ה-21 החליט לפרוש מהפוליטיקה.

## חיים אישיים
גנאים נשוי ואב לארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:אנשי התנועה האסלאמית
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת השמונה עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת התשע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים
קטגוריה:חברי כנסת ערבים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הרשימה המשותפת
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הרשימה הערבית המאוחדת (רע"ם)
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם רע"ם-תע"ל
קטגוריה:חברי מועצה ברשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:סח'נין: חברי הכנסת
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ראשי מפלגת רע"ם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
דחף (פסיכולוגיה)

**דחף** הוא צורך או רצון פנימי בלתי נשלט לביצוע פעולה מסוימת, במיוחד פתאומית. הדחף טבעי וחיוני למחשבה ולהתנהגות האנושית.

## חשיבות הדחף
הדחף הוא טבעי וחיוני למחשבה ולהתנהגות האנושית או להתנהגות בעלי חיים. בזכותו מכוון האורגניזם את התנהגותו במטרה לדאוג לצרכיו הבסיסיים, כגון אכילה, שינה והגנה מפני איומים.
בפסיכואנליזה נהוג להפריד בין דחף וצורך או אינסטינקט. דחף נובע בראשית החיים מן הצרכים הביולוגיים ובשלב מוקדם הוא ניתק מהם והופך לחלק האנרגטי של הנפש.

## שליטה על דחפים
שליטה עצמית כוללת את היכולת לשלוט על דחפים.
יכולת זו היא חלק מהתפקודים הניהוליים של האדם ומצריכה הפעלה של אינהיביציה. היכולת לשלוט בדחף וברצון לבצע פעולות אלו, היא מרכיב חשוב באישיות הנורמלית ובסוציאליזציה לחברה. דוגמה ליכולת כזו היא היכולת לדחיית סיפוקים, בה האדם מצליח לשלוט בדחף שלו להשיג דבר מה באופן מיידי, ויכול להמתין זמן מסוים עד להשגתו.

היכולת לשלוט על דחפים נחוצה לצורך השגת הקשב המתמשך הנחוץ ליצירת מצב הזרימה והתמדה בו.

## קשיים בשליטה על דחפים

אימפולסיביות היא נטייה לפעול ללא מחשבת תחילה, ועל כן אדם אימפולסיבי מתקשה לשלוט בדחפיו.

כאשר הדחף הוא פתאומי, לא מותאם למצב ולסביבה, או חוזר ונשנה באופן שהאדם חווה כמטריד - מתחזק הקושי לבצע בקרה ושליטה על הדחף, ועלולות להיווצר הפרעות נפשיות, דוגמת הפרעה טורדנית-כפייתית, בה קיים צורך בלתי נשלט לבצע פעולות כפייתיות שוב ושוב.

קיימות מספר הפרעות נפשיות נוספות, המסווגות במדריכים הפסיכאטריים האבחוניים ICD ו-DSM כהפרעות שליטה בדחפים, בהן הפרעת התפרצות לסירוגין, קלפטומניה, הימור כפייתי וטריכוטילומניה.

## ראו גם
* אינסטינקט
* רפלקס
* תאוריית הדחף
* שפעול
* ליקוי בתפקודים הניהוליים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התנהגות
פיורנטינו

**פיורנטינו** (באיטלקית: **Fiorentino**) היא אחת מתשע היחידות האדמיניסטרטיביות (הקסטלי) המרכיבות את סן מרינו (Castelli). 

העיר ממוקמת בדרום המדינה ומשתרעת על שטח של 6.57 קמ"ר. בשנת 2006 התגוררו בה 2245 תושבים. העיר גובלת עם איטליה, עם קייזאנואובה, עם סן מרינו, עם בורגו מג'ורה, עם פאטאנו ועם מונטג'ארדינו. 

ראיות קדומות מוכיחות שהעיר הייתה קיימת עוד לפני קום האימפריה הרומית. ראש העירייה מאז 30 בנובמבר 2003 הוא אלפרדו אמיצ'י. קבוצות הכדורגל של העיר הן ס.פ. טרה פיורי ואפ. סי. פיורנטינו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סן מרינו: ערים
קטגוריה:סן מרינו: קסטלי
לאון (מקסיקו)

**לאון** (בספרדית: **León**), הנקראת גם **לאון דה לוס אלדמה**, היא העיר החמישית בגודלה במקסיקו והעיר הגדולה ביותר במדינה המקסיקנית גואנחואטו שנמצאת במרכז מקסיקו.

לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2005 היו בעיר לאון 1,137,465 תושבים, 1,278,087 בעיר ומסביבה ו-1,634,917 במטרופולין שלה שכולל את הערים: סילאו, פוריסימה דל רינקון וסן פרנסיסקו דל רינקון. חוץ מאוכלוסייה מקסיקנית יש בעיר גם אוכלוסייה לבנונית וארגנטינאית רחבה. שטח העיר עומד על כ-1,219.67 קמ"ר ועם צפיפות של כ-932.58 איש לקמ"ר.

בעיר משחקת קבוצת הכדורגל "לאון" שזכתה בשבע אליפויות ליגת העל המקסיקנית.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
אורית זוארץ

[שמאל|ממוזער|250px|אורית זוארץ (משמאל) ב[הכנסת|כנסת]]
**אורית זוארץ** (ברוסית: **Орит Зуарец**; נולדה ב-21 בפברואר 1967) היא פוליטיקאית ישראלית לשעבר, חברת הכנסת ה-18 מטעם סיעת קדימה וסיעת התנועה.

## ביוגרפיה
נולדה בשם **סבטלנה מויסייבנה צ'רניאק** (**Светлана Моисеевна Черняк**) בסיביר שבברית המועצות דאז (כיום ברוסיה). היא עלתה ארצה בשנת 1971 עם משפחתה למגדל העמק. בישראל עברה תהליך גיור יחד עם אמה ואחיה, בליוויו של הרב יצחק דוד גרוסמן ורעייתו במגדל העמק.,

זוארץ, שאובחנה כמחוננת, למדה בפנימיית שטיינברג ובתיכון כצנלסון בכפר סבא. שירתה בצה"ל ביחידת ממר"ם וביחידה 8200 של חיל המודיעין, כולל שירות קבע. בעלת תואר ראשון במדעי החברה והרוח עם התמחות בניהול ופיתוח קהילתי מהאוניברסיטה הפתוחה ובית ברל, ותואר שני במזרח התיכון בעת החדשה מאוניברסיטת תל אביב.

### פעילות ציבורית
זוארץ שימשה כסגנית ראש המועצה המקומית קדימה-צורן בשנים 2003 - 2006. הייתה חברה בהנהלת פורום נבחרי ציבור יוצאי רוסיה בסוכנות היהודית וחברה בשתי"ל, פורום ראשי ארגונים חברתיים כלכליים סביבתיים, שדולת הנשים בישראל והפורום המוניציפלי.

### חברת כנסת
בכנסת ה-18 הייתה זוארץ חברה בוועדה לקידום מעמד האישה וכיהנה כיושבת ראש ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים בישראל. כחלק מפעילותה בוועדת המשנה למאבק בסחר בנשים קידמה את הצעת חוק "איסור צריכת זנות וטיפול בקהילה", לפיו יופללו לקוחות של שירותי זנות. הצעת החוק מאפשרת לחשודים שנתפסו בפעם הראשונה לעבור "טיפול בקהילה" שהשלמתו תביא לכך שהחקירה נגדם תיסגר בשל חוסר עניין לציבור.

במהלך כהונתה, יזמה זוארץ מספר חוקים, ובהם:
* תיקון לחוק העונשין האוסר לחלוטין פרסום שירותי זנות, מחמיר את הענישה על פרסומים כאלה ומאפשר הטלת קנסות (יחד עם דב חנין)
* תיקון לחוק העונשין האוסר על צילום של נפגע עבירת מין שלא נתן לכך את הסכמתו, אם הצילום נעשה תוך בילוש או התחקות אחריו, או תוך הטרדתו בדרך אחרת (יחד עם ציפי חוטובלי)
* תיקון לחוק יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל האוסר על גביית תשלום בעבור השתתפות באזכרות, עצרות עם וטקסי יום הזיכרון שמארגנים גופים ציבוריים (יחד עם שלי יחימוביץ' ומשה מטלון)
* תיקון לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות המאפשר להורים לקטינים שחיים בנפרד לקבל עותק מהמידע על הקטין שגופים ציבוריים מסוימים מחויבים לפי דין למסור להורה (יחד עם דב חנין ויריב לוין)

לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה פרשה מ"קדימה" והצטרפה למפלגת "התנועה" בראשות ציפי לבני, הוצבה במקום העשירי ברשימתה ולא נבחרה לכנסת התשע עשרה.

### לאחר פעילותה הפוליטית
במרץ 2018 מונתה זוארץ למנהלת תוכנית "מסלול" לזהות יהודית של קרן "טריגובוף" והסוכנות היהודית בסנט פטרבורג.

## חיים אישיים
זוארץ היא תושבת קדימה-צורן. נשואה ואם לשלושה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות הכנסת מטעם קדימה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם קדימה
קטגוריה:גרות ישראליות
קטגוריה:גרים ישראלים
קטגוריה:חברות הכנסת השמונה עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השמונה עשרה
קטגוריה:בוגרות תיכון כצנלסון
קטגוריה:בוגרי תיכון כצנלסון
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:קדימה-צורן: חברי הכנסת
קטגוריה:פעילי התנועה
קטגוריה:מגדל העמק: חברי הכנסת
קטגוריה:שליחי הסוכנות היהודית
קטגוריה:שליחות הסוכנות היהודית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1967
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
פרנקוניה

שמאל|ממוזער|250px
**פרנקוניה** (בגרמנית: **Franken**) היא חבל ארץ היסטורי בדרום גרמניה, הכולל את החלקים הצפוניים של מדינת בוואריה של ימינו והאזורים שמערבה להם, בדרום מדינת תורינגיה ובמזרח מדינת באדן-וירטמברג.

שם חבל הארץ מוזכר עד היום במחוזות הבוואריים פרנקוניה תחתית (Unterfranken), פרנקוניה התיכונה (Mittelfranken) ופרנקוניה עילית (Oberfranken), כמו גם את אזור היילבורן-פרנקוניה בבאדן-וירטמברג; אבל האזור המקורי המשיך מערבה וכלל גם את הערים שפאייר, מיינץ ו-וורמס. אין גם חפיפה מלאה בין האזור ההיסטורי המכונה פרנקוניה לשטח שכיסתה דוכסות פרנקוניה, שכן האזור המכונה פרנקוניה מכסה רק את החלקים המזרחיים של הדוכסות. הערים הגדולות באזור פרנקוניה הן נירנברג, וירצבורג והיילברון.

**יהדות פרנקוניה** בעלת שורשים עמוקים בהיסטוריה היהודית-גרמנית, ושלוש ערי שו"ם (שפיירא, ורמיזא ומגנצא - שפייר, וורמס ומיינץ של ימינו) מצויות בפרנקוניה. יהודי האזור סבלו מרדיפות מספר פעמים, גם טרם השואה. ב-1298 החלו בפרנקוניה פרעות רינדפלייש. ב-2 באוגוסט 1819 החלו פרעות "הפ-הפ" בווירצברג. במהלך התקופה הנאצית חולקה גרמניה למספר אזורים, שאחד מהם נקרא פרנקוניה (מקביל לפרנקוניה עילית של ימינו). הגאולייטר (ראש אזור מטעם המפלגה) בפרנקוניה היה יוליוס שטרייכר, שבלט בפעילותו לרדיפת היהודים כבר מניצני עליית הנאצים לשלטון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גרמניה: אזורים
קטגוריה:טריטוריות היסטוריות
קטגוריה:בוואריה: היסטוריה
קטגוריה:בוואריה: גאוגרפיה
רז מאירמן

**רז מאירמן** (נולד ב-15 באוגוסט 1977) הוא איש יחסי ציבור, יועץ תקשורת, עורך דין ולשעבר דוגמן ומנחה טלוויזיה ישראלי.

## ביוגרפיה
מאירמן שירת בתור אחראי שידור ומפיק בגלי צה"ל. הוא בוגר תואר ראשון במשפטים ותואר שני במשפטים עם התמחות בפלילים מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 2008 הוסמך כעורך דין.

מאירמן התפרסם לראשונה כדוגמן כאשר השתתף בקמפיינים בינלאומיים של ג'ורג'ו ארמני, אמפוריו ארמני, חברת מיצובישי ועוד. ב-2001 היה מועמד להנחות ברשת MTV אירופה, לאחר שנבחר מתוך 25 מועמדים ישראלים, אך לא עבר את האודישנים האחרונים.

ב-2004 שימש זמר-ליווי של דוד ד'אור בהופעתו באירוויזיון. בנוסף השתתף בקמפיין של רשת האופנה H&O.

ב-2005 שימש מאירמן כתב בתוכנית "ערב טוב עם גיא פינס" וכן, כתב שטח בחדשות המקומיות של חברת הכבלים "הוט", במסגרת זו הוא הופיע בתפקיד עצמו ככתב בטלנובלה בע"מ. במשך מספר שנים, שימש "כתב מאחורי הקלעים" בטקסי בחירת מלכת היופי של ישראל.

ב-2006 השתתף בעונה השנייה של "רוקדים עם כוכבים", אך הודח לפני הגמר. במקביל שימש פרזנטור של קבוצת גולף א.ק. וחברת הבת פולגת. בשנת 2008 היה דוגמן מוביל של "סליו".

ב-2009 נבחר להנחות את תוכנית המציאות "המירוץ למיליון", אך כעבור עונה אחת הוחלף ברון שחר. במקביל, נבחר מאירמן להוביל את קמפיין קיץ 2009 של חברת האופנה "סליו", במקום גיא זו-ארץ.

ב החל לעבוד כעורך דין במשרה מלאה, אך לאחר כארבע שנים עבר לעבוד כאיש יחסי ציבור ויועץ תקשורת לחברות בתחומי הבנקאות, הפיננסים, והמגזר הציבורי, במשרדו של יועץ התקשורת מוטי שרף.

## חיים אישיים
למאירמן סוכרת נעורים והוא מתנדב באגודה לסוכרת נעורים.

באוקטובר 2004 התחתן עם דנה כהן, ושלוש שנים לאחר מכן התגרש.

בשנת 2010 נישא בשנית להילית ברוך, ובשנת 2013 נולדה לשניים בת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ישראל)
קטגוריה:סגל רשת
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
פרבי

**פֶרבּי** (באנגלית: **Furby**) הוא צעצוע רובוטי אלקטרוני בעל יכולת להפקת דיבור, שנוצר על ידי חברת Tiger Electronics בשנת 1998. באותה שנת הייצור נמכרו 1.8 מיליון יחידות פרבי, בשנת 1999 14 מיליון יחידות ובסך הכל עד שנת 2001 יחידות הפרבי המקורי, נמכרו בלמעלה מ-40 מיליון.

בין השנים 2005 עד 2007 יצאו לחנויות צעצועי פרבי חדשים, בעלי אפשרות לזיהוי קולות ותזוזות פנים.

## קישורים חיצוניים

* 
* הסבר על השפה הפרבית 
* אימוץ פרבי 
* פרבי משבש מערכות, באתר "תקדין"

## הערות שוליים

קטגוריה:בובות
קטגוריה:רובוטים
פרנסס פאוור קוב

**פרנסס פאוור קוב** (אנגלית: **Frances Power Cobbe**; 4 בדצמבר 1822 – 5 באפריל 1904) הייתה סופרת אירית המוכרת כיום כרפורמטורית חברתית, תאורטיקנית פמיניסטית ולוחמת חלוצה למען זכויות בעלי חיים.

## חייה
קוב נולדה בדבלין שבאירלנד ב-4 בדצמבר 1822 לצ'ארלס קוב ופרנסס קונווי קוב. פרנסס פאוור קוב הייתה הצעירה מבין חמשת ילדי המשפחה, והבת היחידה. כאשר הייתה קוב בת 25 נפטרה אמה, ופטירתה הותירה בה ספקות באשר לאמונתו האוונגליסטית של אביה. בעקבות סירובה ללכת לכנסייה עם משפחתה, איים עליה אביה כי ישלול את ירושתה ואף סילקה מן הבית לתקופה קצרה. במהלך חייה זנחה קוב את האמונה האוונגליסטית והפכה לאוניטרית.

במרוצת הזמן הפכה קוב לתומכת ופעילה במגוון רחב של נושאים הקשורים לנשים ולהתנגדות לניסויים בבעלי חיים. היא תמכה בשיפור מצבם של נערות עברייניות ושל עניים, בהשכלה גבוהה לנשים, ובסופרג'יזם. ב-1885 היא פרסמה באופן אנונימי את הכרך הראשון של ספרה "An Essay on Intuitive Morals, Being an Attempt to Popularise Ethical Science". היא לא הזדהתה כמחברת הספר עקב חששו של אביה מנידוי המשפחה. ב-1857 נפטר אביה של קוב, וכך הייתה חופשייה לפעול כרצונה ואף נסעה לתקופות ממושכות לאירופה ולמזרח. בעת נסיעתה לאיטליה פגשה קבוצת נשים ובהן מארי לויד, שהפכה לידידתה הקרובה לאורך שנים. החל משנות השישים של המאה ה-19 לערך הן חיו יחדיו עד פטירתה של לויד, 8 שנים לפני פטירתה של קוב ב-1904.

כשחזרה לאנגליה ניסתה קוב לעבוד ב ולחיות עם הבעלים, מרי קרפנטר, מ-1858 עד 1859. היחסים הסוערים בין השתיים גרמו לכך שקוב עזבה את המוסד.

במהלך שנת 1875 ייסדה קוב את **האגודה להגנת בעלי החיים הנתונים לניסויים** (SPALV - Society for the Protection of Animals Liable to Vivisection). היה זה הארגון הראשון בעולם שניהל קמפיין נגד ניסויים בבעלי חיים. ב-1898 ייסדה קוב את **האיגוד הבריטי לביטול הניסויים בבעלי חיים** (BUAV - British Union for the Abolition of Vivisection).

קוב הייתה חברה בוועד המנהל של "**האגודה הלאומית בלונדון למען זכות הצבעה לנשים**" ומחברת מאמרי מערכת בעיתונים לונדוניים, כמו העיתון הלונדוני Echo, בנושאים שונים כמו סופרג'יזם, זכויות קניין לנשים, והתנגדות לביצוע ניסויים בבעלי חיים. מלבד מאמרי המערכת, קוב פרסמה מגוון רחב של מאמרים וספרים בנושאים בהם תמכה.

## ראו גם
* אנה קינגספורד

## לקריאה נוספת

*Caine, Barbara. **Victorian feminists**, Oxford 1992.
*Rakow, Lana and Kramarae, Cheris. **The Revolution in Words: Women's Source Library**. London, Routledge 2003.
*Lori Williamson, **Power and protest : Frances Power Cobbe and Victorian society**. 2005.
*Sally Mitchell, **Frances Power Cobbe: Victorian Journalist, Feminist, Reformer**. University of Virginia Press, 2004.


## קישורים חיצוניים

* רשימת כתבים 
* ביוגרפיה קצרה מאת Ann-Barbara Graff 
* על פרנסס פאוור קוב ויוניטריאניזם 
* 
* 

קטגוריה:פמיניסטיות איריות
קטגוריה:פעילות זכויות בעלי חיים
קטגוריה:דבלין: אישים
קטגוריה:סופרג'יסטיות בריטיות
קטגוריה:סופרים להט"בים בריטים
קטגוריה:פילוסופים להט"בים
קטגוריה:ילידות 1822
קטגוריה:נפטרות ב-1904