open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'קי ויבר

שמאל|ממוזער|250px|ג'קי ויבר, 2012
**ז'קלין רות' "ג'קי" ויבר** (באנגלית: **Jacqueline Ruth "Jacki" Weaver**; נולדה ב-25 במאי 1947) היא שחקנית קולנוע אוסטרלית. התפרסמה בזכות הופעתיה בסרטים "ממלכת החיות" ו"אופטימיות היא שם המשחק", הופעות שהקנו לוויבר שתי מועמדויות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בשנים 2010 ו-2012.

## ביוגרפיה
וויבר נולדה בסידני לאב מקומי ולאם ממוצא אנגלי. החל משנות ה-60 וה-70 שיחקה במספר הצגות תיאטרון וסדרות טלוויזיה באוסטרליה.

בתחילת דרכה בקולנוע האוסטרלי זכתה ויבר בשני פרסי האקדמיה האוסטרלית, על תפקידיה בסרטים "חסידה" (1971) ו"קאדי" (1976).
נחשפה לראשונה בסרטו השני של הבמאי האוסטרלי המצליח פיטר ויר "פיקניק בצל ההר" (1975).

ב-1996 שיחקה לצידם של טוני קולט ודייוויד ונהם בקומדיה המוזיקלית "קוסי", שהצליחה באוסטרליה.

ויבר פרצה בגיל מאוחר יחסית, בשנת 2010, כאשר הופיעה בדרמת הפשע "ממלכת החיות" בתפקיד ג'ני "סמארף", הסבתא הדומיננטית של משפחת הפשע האוסטרלית קודי. עבור הופעתה זכתה וויבר במספר פרסי מבקרים בארצות הברית ובפרס האקדמיה האוסטרלית השלישי שלה; גולת הכותרת מבחינתה הייתה המועמדויות שקיבלה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב על הופעתה.
בשנת 2012 הופיעה ויבר בדרמה הקומית המצליחה "אופטימיות היא שם המשחק" בתפקיד דולורס אמו של פאט סוליטנו (בראדלי קופר) והועמדה בשנית לפרס אוסקר לשחקנית המשנה. באותה שנה שיחקה בקומדיה הרומנטית "עד החתונה זה יעבור" לצד ג'ייסון סיגל ואמילי בלאנט.

בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה קומי-ביוגרפי "חי בסרט", שביים, הפיק ושיחק בו בתפקיד ראשי ג'יימס פרנקו.

## חיים אישיים
לוויבר בן אחד.

## פילמוגרפיה נבחרת
*חסידה (1971)
*אלווין פורפל (1973)
*פטרסון (1974)
*פיקניק בצל ההר (1975)
*קאדי (1976)
*קוסי (1996)
*קסם מעשי (1998)
*ממלכת החיות (2010)
* אופטימיות היא שם המשחק (2012)
*עד החתונה זה יעבור (2012)
* סטוקר (2013)
*פארקלנד (2013)
**Reclaim* (2014)
* שווים (2016)
*גולדסטון  (2016)
* חי בסרט (2017)
* פשעים קטנים (2017)
* אלמנות  (2018)
*אין לך תחליף (2018)
*מלך הפולקה (2018)
**Out of Blue* (2018)
*האמא של המסיבות (2018)
* מעודדות הזהב (2019)
*זירוויל (2019)
*הטינה (2020)
**Stage Mother* (2020)
*לומדת לעוף (2020)
*הביתה! (2021) – דיבוב
*האב סטו (2022)
*לגדול עם ההורים (2022)
*זכרונות של חילזון (2024) - דיבוב
**American Murderer* (TBA)

### טלוויזיה
* שביעות רצון (2009)
*גרייספוינט (2014)
*בלאנק טוק (2015–2016)
*ערים תאומות (2016) – סרט טלוויזיה
*עיר סודית (2016–2019)
*חסד נצחי בע"מ  (2019)
*בלום (2019–2020)
*שלום, מחר!  (2023)
*קליפד: מאחורי הקלעים של לוס אנג'לס קליפרס (אנ') (2024)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אוסטרליות
קטגוריה:מסדר אוסטרליה: מפקדים
קטגוריה:זוכי פרס ACTAA: השחקנית הטובה
קטגוריה:זוכי פרס ACTAA: השחקן הטוב
קטגוריה:זוכי פרס ACTAA: שחקנית המשנה הטובה
קטגוריה:זוכי פרס ACTAA: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:אישים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
קטגוריה:ילידות 1947
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1947
רועי קופר

**רועי קופר** (נולד ב-1956) הוא אמן פלסטי ישראלי הפועל בתחום הצילום, מרצה בבית הספר לאמנות רב תחומית במכללת שנקר.

## ביוגרפיה
קופר נולד וגדל בקיבוץ מפלסים והחל את דרכו האמנותית בשנות ה-80 של המאה העשרים. למד במכללת הדסה ובמדרשה לאמנות. לצד פעילותו כאמן, עוסק קופר בהוראה. עד לשנת 2009 היה קופר מרצה בכיר במחלקה לצילום בבצלאל ובשנים 2008–2016, היה מרצה בכיר במחלקה לאמנות בשנקר ומשנת 2014 הוא בעל דרגת פרופסור. בין השנים 1994–1998 היה קופר ראש המחלקה לצילום בבית הספר קמרה אובסקורה. בשנת 2016 מונה לראש בית הספר לאמנות רב תחומית בשנקר.

בעבודותיו, נוגע קופר בשאלות פילוסופיות ומאיר אותן באור חדש באמצעות הצילום. כמו כן עוסקות עבודותיו בהיבטים הפילוסופיים של פעולת הצילום ושל מעמדו של הצילום.
בין הסדרות הבולטות שהציג: "אתרי העלמות" (1990–1994), "נקרופוליס" (1996–2000, יחד עם הצלם גלעד אופיר), "תפוחי זהב" (1999–2001), "אנסאר" (2003), "אין מנוס מן העבר" (2002), "נוף דרום" (2005), "כמו כוכבים שנלכדו במים" (2005), "מצבי מלחמה" (2006), והטרילוגיה "לאכול מבשר הלוויתן" (2007), המורכבת מהסדרות "אטלנטיס", "הצוקים הלבנים של דובר" ו"לחיי אלה שהיו אמורים להיות עמנו". בשנת 2010 הציג עבודות חדשות בתערוכה שכותרתה "יכול היה להיות אחרת".

עבודותיו של קופר הוצגו, בין היתר, בתערוכות יחיד במוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב, מוזיאון הרצליה ומוזיאון טייט מודרן בלונדון. ובתערוכה קבוצתית במוזיאון הנגב לאמנות בבאר שבע.

קופר הוא זוכה פרס ז'ראר לוי של מוזיאון ישראל (1995), פרס ג'ורג' וג'נט ג'פין, קרן התרבות אמריקה-ישראל (2002), פרס מרכז התרבות היהודית בלונדון (2003), פרס שרת החינוך והתרבות לאמנות פלסטית (2004), פרס אנריקה קבלין לצילום, מוזיאון ישראל, ירושלים (2006) ופרס ליאון קונסטנטינר, מוזיאון תל אביב לאמנות (2006).

קופר פרסם עד כה שני ספרי צילום: "תפוחי זהב/נקרופוליס" ו"אין מנוס מן העבר".

## לקריאה נוספת
*הדס מאור, "אתרי העלמות", 1998 https://web.archive.org/web/20130930015252/http://hadasmaor.com/images/photos/roi-kuper/roi-heb.htm
*Jeremy Lewison, מוזיאון ה[טייט] לונדון, טקסט על סדרת "נקרופוליס", 2000 http://www.tate.org.uk/servlet/ViewWork?cgroupid=999999961&workid=27307&tabview=text&texttype=10
*רונה סלע, "תפוחי-זהב, נקרופוליס", 2001 http://www.ronasela.com/he/details.asp?listid=20
*יונתן אמיר, "אין תמונה נכונה", ריאיון עם רועי קופר, 2006 http://yonatanamirsnotes.wordpress.com/2006/03/29/roi_kuper/

## קישורים חיצוניים

* אתר הבית של רועי קופר
* רועי קופר באתר מוזיאון הרצליה
* רועי קופר באתר ארטיס
* רועי קופר באוסף מוזיאון ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית הדסה ירושלים
קטגוריה:בוגרי המדרשה לאמנות
קטגוריה:זוכי פרס קונסטנטינר
קטגוריה:זוכי פרס ז'ראר לוי
קטגוריה:זוכי פרס אנריקה קבלין
קטגוריה:סגל מכללת שנקר
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:מפלסים: אישים
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
ח'ורי

**ח'וּרִי**, בערבית **خوري**, הוא שם משפחה נפוץ בקרב ערבים נוצרים, והנפוץ ביותר בקרב ערבים-נוצרים בישראל.

קטגוריה:שמות משפחה ערביים
1819 בארצות הברית

**[[1819]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 43 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'יימס מונרו (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)
* סגן הנשיא: דניאל טומפקינס (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)

## אירועים בולטים

[שמאל|ממוזער|200px|14 בדצמבר: [אלבמה מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-22]]
* 2 בינואר – מתחיל המשבר הפיננסי הגדול הראשון בתולדות ארצות הברית. 
* 25 בינואר – תומאס ג'פרסון מייסד את אוניברסיטת וירג'יניה.
* 22 בפברואר – ספרד חתמה על הסכם אדמס-אוניס עם ארצות הברית לפיו רכשה ארצות הברית את פלורידה.
* 22 במאי – הספינה SS Savannah עוזבת את נמל סוואנה שבג'ורג'יה ויוצאת למסע אשר בסופו הפכה לספינת הקיטור הראשונה שחצתה את האוקיינוס האטלנטי. הספינה הגיעה לליברפול שבאנגליה ב-20 ביוני.
* 14 בדצמבר – אלבמה מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-22

## נולדו

* 31 במאי – וולט ויטמן, משורר, עיתונאי, מחבר והומניסט אמריקני. (נפטר ב-1892)
* 1 באוגוסט – הרמן מלוויל, סופר ומשורר אמריקאי, ידוע במיוחד בזכות הרומן המופתי מובי דיק. (נפטר ב-1891)
* 25 באוגוסט – אלן פינקרטון, חוקר פרטי אמריקאי וראש השירות החשאי של ארצות הברית תחת הנשיא אברהם לינקולן בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית. (נפטר ב-1884)
* 7 בספטמבר – תומאס הנדריקס, סגן נשיא ארצות הברית תחת הנשיא גרובר קליבלנד (נפטר ב-1885)

## נפטרו

## קישורים חיצוניים

*
High-altitude platform station

שמאל|ממוזער|250px|הדמיית אבטיפוס של (High Altitude Airship (HAA
[ממוזער|שמאל|250px|[RQ-4 גלובל הוק]]

**(High Altitude Platform Station (HAPS** היא משפחת כלי טיס בלתי מאוישים (כטב"ם) המוצבים בגובה רב (17 עד 22 ק"מ) ומהווים חלופה זולה ללוויין עבור משימות תקשורת, מודיעין צבאי, צילום, מכ"ם, מיפוי בזמן אמת, התראות שיגור, הכוונת סיוע אזרחי באזורי אסון, בקרת נזקים (למשל לאחר סופות הוריקן או רעידת אדמה) ועוד.

עקב הימצאותו של ה-HAP באטמוספירה, הוא רגיש לרוח ולכן יש לייצב את מקומו באמצעות מנועים. הייצוב נעשה באופן אוטומטי על ידי שימוש ב-GPS והמנועים מונעים מכוח אנרגיה סולארית או מנועי סילון. על מנת למזער את כמות האנרגיה אותה יש להשקיע נבחר טווח הגבהים 17–22 ק"מ, שבו מהירות הרוח מזערית, באופן יחסי לשאר שכבות האטמוספירה.

ה-HAP זול בהרבה מלוויין, ועם זאת נותן כיסוי שטח קרקעי של כ-500 קמ"ר, טוב לשימושים טקטיים ואזרחיים רבים בראשם תמיכה במערך קשר אלחוטי, תוך שימוש בציוד קרקע זול יחסית. באופן נסיוני נבחנת הקמת רשת של מספר HAP-ים המנוהלים באמצעות לוויין מרכזי השולט בהם ליצירת "תקשורת סלולרית" רחבת-תאים על פני שטחים גדולים הן עבור כוחות מתמרנים והן עבור יישומים אזרחיים כגון תקשורת לרכבת או תחבורה ציבורית.

## בהשוואה ללוויין
בהשוואה ללוויין ה-HAP זול יותר בהרבה, גם ציוד הקרקע שלו הרבה יותר זול, כי נדרשת פחות אנרגיה כדי לתקשר איתו מאשר ללוויין GEO שנע בגובה 36,000 ק"מ. כמו כן ניתן להורידו לקרקע לשם תחזוקה, מה שלא ניתן בלוויין.

מצד שני, ה-HAP ניתן ליירוט על ידי מטוסי קרב או נ"מ, מה שאין כן בלוויין. חיסרון נוסף הוא הניסיון המועט יחסית בשימוש בטכנולוגיה, בהשוואה לכארבעים שנות לוויינות.

## מבנה HAP
HAP יכלול לרוב משטח סולרי או מנוע סילון, מנועים לייצוב מיקום, מטע"ד (מטען ייעודי) לביצוע המשימה.

HAP גם יכול להיות בצורה של בלון תצפית "צפלין".

## פרויקטים
* HAA - ר"ת של High Altitude Airship: פרויקט של צבא ארצות הברית יחד עם לוקהיד מרטין ובואינג לבלון תצפית ברום גבוה
* Zephyr - חברת Qinetiq הבריטית
* Saterlite בלון הליום של TAO הגרמנית עם Sanwire האמריקאית
* Northrop Grumman RQ-4 Global Hawk (RQ-4 גלובל הוק) - מערכת רשת אסטרטגית מבצעית של HAPs של צבא ארצות הברית
* Data Space - חברה פרטית מאריזונה המספקת מגוון שירותי צילום, תצפית on-line ותקשורת עם בלוני הליום
* COST297 - HAPCOS - פרויקט מחקר אירופאי
* JAXA - פרויקט של סוכנות החלל היפנית ושל מכוני מחקר יפניים

## לקריאה נוספת
* David Grace, Mihael Mohorcic, Broadband Communications via High-Altitude Platforms, Wiley
## קישורים חיצוניים
* שימוש לתקשורת 
* סקירה של ממשלת שווייץ בנושא 
* אתר מרכז הנושא באוניברסיטת יורק

קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים
קטגוריה:טכנולוגיה צבאית: תעופה
ג'ורג' סייקס

**ג'ורג' סייקס** (באנגלית: **George Robert Hughenden Sykes**, 19 באפריל 1897, לונדון - 26 באוגוסט 1929, חיפה) היה מנהל מחלקת תנועת הרכבות בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. ראשון נרצחי מאורעות תרפ"ט בחיפה. 

## קורות חייו
[שמאל|ממוזער|140px|[קברו המשוקם של ג'ורג' סייקס בבית הקברות האנגליקני בחיפה]]
### ראשית דרכו
סייקס נולד ב-19 באפריל 1897 בלונדון לג'ורג' הנרי סייקס, מהנדס טלגרף בהשכלתו ולפרנסס ריצ'ס (Frances Riches). את השכלתו רכש בדאלוויץ' קולג' (Dulwich College) שבעיר. באוגוסט 1914, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, התגייס לחיל ההנדסה המלכותי. ברוב שנות המלחמה שירת בצרפת כשליח רכוב והגיע לדרגת רב"ט. סייקס נשאר בצבא עד 1919 ולאחר מכן הצטרף לחברת הרכבות המזרחית הגדולה (Great Eastern Railway Company) סטרטפורד, שם השתלם בתחום הנדסת מכונות ורכבות ובשנת 1926 הוצב בחיפה כמפקח על תנועת הרכבות מטעם חברת הרכבות הבריטית (Palestine Railways).

### מותו
ב-25 באוגוסט 1929, בסביבות השעה 18:40, בעת שנסע דרך רחוב הבורג' (כיום רחובות שיבת ציון ומעלה השחרור) יחד עם אשתו לכיוון ביתו בפאתיה המערביים של שכונת הדר הכרמל בעיר, נתקל במתפרעים ערבים אשר החלו לעלות לעבר הדר הכרמל וחשבוהו ליהודי. המתפרעים סקלו את מכוניתו ופצעוהו בראשו. לפני שהתמוטט הצליח סייקס לבלום את רכבו ולעצור. ההמון הערבי התפזר ואל רכבו נכנס איש ההגנה אשר פינה את בני הזוג סייקס לרחבת הטכניקום. סייקס נלקח לבית חולים הדסה בעיר עם שבר בבסיס הגולגולת ולמחרת, בשעה 13:15, נפטר מפצעיו. סייקס נטמן בשעות הערב של ה-26 באוגוסט בבית העלמין האנגליקני ברחוב יפו בחיפה.

בעקבות רציחתו חומשו כל השוטרים הבריטים בארץ ישראל.

### חיים פרטיים
סייקס הניח אחריו את אשתו דוריס קלארק (Doris Clarke), איתה התחתן ב-21 בנובמבר 1928 ואת שתי אחיותיו, מארי אגנס (Marie Agnes) ודורותי הילדה (Dorothy Hilda). אשתו חזרה לאנגליה ונפטרה בסארי בשנת 1965. לבני הזוג לא היו ילדים.

## הנצחתו
במהלך השנים הרסו גנבי מתכות את מצבת קברו של סייקס בבית הקברות האנגליקני בחיפה, עד למצב בו כמעט ובלתי אפשרי היה לזהותו. בין השנים 2010–2011, ביוזמתו של חבר העמותה לתולדות חיפה, מיכאל גוטשלק, ובסיוע עמותת חברי המשטרה המנדטורית (Palestine Police Old Comrades Association and Friends), שוקמה המצבה, וב-22 בפברואר 2011 נערך טקס גילויה מחדש.

## ראו גם
* מאורעות תרפ"ט

## קישורים חיצוניים
*  תיאור על חייו (באנגלית) מתוך פורום לחקר מלחמת העולם הראשונה
* כתבה אודות טקס גילוי המצבה של ג'ורג' סייקס

## הערות שוליים

קטגוריה:מאורעות תרפ"ט
קטגוריה:המנדט הבריטי: היסטוריה
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני: אישים
קטגוריה:חוגרים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי שלטון בריטים בתקופת המנדט
קטגוריה:מקבלי עיטורים צבאיים
קטגוריה:חללי טרור בריטים
קטגוריה:אישים הקבורים בחיפה
קטגוריה:חללי מאורעות תרפ"ט
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1897
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1929
1818 בארצות הברית

**[[1818]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 42 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'יימס מונרו (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)
* סגן הנשיא: דניאל טומפקינס (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)

## אירועים בולטים

[שמאל|ממוזער|200px|3 בדצמבר: [אילינוי מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-21]]
* 7 באפריל – מלחמת סמינול הראשונה: כוחותיו של הגנרל אנדרו ג'קסון כובשים את סנט מרקס שבפלורידה מידי אנשי השבט האינדיאני סמינול.
* 24 במאי – מלחמת סמינול הראשונה: כוחותיו של הגנרל אנדרו ג'קסון כובשים את פנסקולה שבפלורידה.
* 20 באוקטובר – נחתם הסכם 1818 (Treaty of 1818) בין ארצות הברית לבריטניה אשר קבע היכן יעבור הגבול הצפוני של ארצות הברית עם קנדה.
* 3 בדצמבר – אילינוי מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-21

## נולדו

* 6 בפברואר – ויליאם אברטס, פוליטיקאי אמריקני (נפטר ב-1901)
* 28 במאי – פ.ג.ט. בורגארד, גנרל בצבא קונפדרציית המדינות של אמריקה, שפרשו מן האיחוד בעת מלחמת האזרחים האמריקנית (נפטר ב-1893)

## נפטרו

[שמאל|ממוזער|120px|[פול רוויר]]
* 10 במאי – פול רוויר, לוחם חופש אמריקני (נולד ב-1735) 

## קישורים חיצוניים

*
מערכת אוטובוסים מהירה

[ממוזער|250x250px|[אוטובוס מפרקי|אוטובוס דו-מפרקי, באורך של 25 מטר של חברת Van Hool מדגם AGG300]]
**מערכת אוטובוסים מהירה** (באנגלית: **BRT –** **Bus Rapid Transit**) היא מערכת תחבורה להסעת המונים, בה נעשה שימוש באוטובוסים רבי קיבולת, בדרך כלל דו-מפרקיים, שנוסעים בנתיב תחבורה ציבורית ייעודי תוך קבלת עדיפות בתנועה על פני כלי תחבורה אחרים, באופן דומה למערכות אחרות, כגון רכבות קלות. הרעיון הוא לשלב את המהירות, האמינות והיעילות של הרכבת הקלה עם הגמישות המתאפשרת בהפעלת שירות אוטובוסים.

מערכת האוטובוסים המהירה הראשונה בעולם הופעלה בקוריטיבה, ברזיל בשנת 1974. כיום פועלות מערכות כאלו בערים רבות בעולם, כגון: איסטנבול, לוס אנג'לס, לאס וגאס, הלסינקי ואתונה, אשר מספקות שירות מהיר יותר מקווי אוטובוס רגילים. הן משרתות כ-27 מיליון נוסעים ביום ברחבי העולם, מתוכם כ-17 מיליון בדרום אמריקה לבד. 

בישראל קיימות כיום שלוש ערים שבהן נעשה שימוש במערכות מסוג זה: בירושלים, כחלק מתוכנית הרכבת הקלה בירושלים, חלק מהרפורמה בתחבורה ציבורית בעיר ובחיפה, בה הושמשה בשנת 2013 מערכת המטרונית, ובאשדוד, בה פועלת מערכת "אשדוד מטרו בס" מאז 2022. 

ברחבי גוש דן מתוכננים כחמישה קווי מערכת אוטובוסים מהירה, כחלק מהמיזם שמבצעת החברה הממשלתית נת"ע, אשר מקימה גם קווי רכבת קלה ותחתית. קו מספר 1 הוא הקו הראשון שיושם על ידי חברות דן ונת"ע בגוש דן. מסלולו דומה מאוד למסלול המתוכנן של הרכבת הקלה, אך הוא עובר במעט מאוד נתיבי תחבורה ציבורית בלעדיים (נתיבי האוטובוסים לאורך דרך ז'בוטינסקי בפתח תקווה, למשל), ולכן אינו עונה על ההגדרה המדויקת למערכת אוטובוסים מהירה. הקו החום בתוכנית מערכת התחבורה במטרופולין תל אביב מיועד אף הוא לפעול באוטובוסי BRT, אף שתחילה תוכנן כקו רכבת קלה. נבחנת אף האפשרות להפעילו באוטובוסים המונעים בחשמל לפחות בחלק ממסלולה שבין ראשון לציון וביה"ח אסף הרופא בבאר יעקב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תחבורה ציבורית
קטגוריה:תחבורה בת קיימא
1817 בארצות הברית

**[[1817]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 41 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'יימס מדיסון (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית) עד 4 במרץ, ג'יימס מונרו (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)
* סגן הנשיא: התפקיד לא היה מאויש עד 4 במרץ, דניאל טומפקינס (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)

## אירועים בולטים

* 4 במרץ – ג'יימס מונרו מושבע לנשיאות ארצות הברית
* 8 במרץ – ייסוד הבורסה לניירות ערך בניו יורק 
* 29 באפריל – נחתמת אמנת ראש-באגוט בין ארצות הברית ובריטניה.
* 4 ביולי – מתחילה בניית תעלת אירי.
* 20 בנובמבר – מלחמת סמינול הראשונה מתחילה בפלורידה
* 10 בדצמבר – מיסיסיפי הופכת למדינה ה-20 של ארצות הברית

## נולדו

* 12 ביולי – הנרי דייוויד תורו, סופר ופילוסוף (נפטר ב-1862) 
* 4 באוגוסט – פרדריק פרלינגהויסן, מזכיר המדינה של ארצות הברית (נפטר ב-1885) 

## נפטרו

## קישורים חיצוניים

*
1816 בארצות הברית

**[[1816]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 40 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'יימס מדיסון (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)
* סגן הנשיא: התפקיד לא היה מאויש

## אירועים בולטים

* 27 באפריל – הקונגרס האמריקני אישר את מכס המגן של דאלאס.
* נובמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1816: ג'יימס מונרו מנצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית.
* 11 בדצמבר – אינדיאנה מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-19


File:ElectoralCollege1816.svg|נובמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1816: ג'יימס מונרו מנצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית.
File:Map of USA IN.svg|11 בדצמבר: אינדיאנה מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-19


## נולדו

* 23 בספטמבר – אליהוא וושבורן, פוליטיקאי אמריקני (נפטר ב-1887)

## נפטרו

## קישורים חיצוניים

*
רורוטו

**רורוטו** (**Rurutu**) הוא הצפוני מבין איי ארכיפלג טובואיי (איי אוסטרל) השייך לפולינזיה הצרפתית וממוקם 572 קילומטרים דרומית לטהיטי. האי נוצר בפעילות געשית של נקודה חמה לפני כ-12 מיליון שנים. הפעילות הגעשית המשיכה לעצב את פניו עד כמיליון שנה לפני ההווה, אז חלף קטע קרום כדור הארץ שבו מצוי האי מעבר לנקודה החמה המקומית, והפעילות הגעשית באי נפסקה.

רורוטו התגלה ב-1769 על ידי ג'יימס קוק, וב-1889 הפך למדינת חסות צרפתית. ב-1990 הפך לחלק מצרפת.

בזכות שוניות האלמוגים המפותחות סביב האי, הוא משמש כסביבה מועדפת ללווייתנים וכנקודת תצפית נוחה של בני אדם על לווייתנים.

הקהילה הקטנה שעל האי (כ-2,300 אנשים) מתפרנסת בעיקר מדיג ומחקלאות בסיסית, אולם ענף התיירות הולך ומתפתח שם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איי אוסטרל
תכנות בזוגות

ממוזער
**תכנות בזוגות** היא טכניקה בפיתוח תוכנה זריז שבה זוג מתכנתים עובדים יחדיו מול תחנת עבודה אחת. האחד מקליד את הקוד בזמן שהשני סוקר כל שורת קוד בזמן שהיא מוקלדת.
האדם שמקליד מכונה "הנהג", הוא מחזיק במקלדת ובעכבר ומבצע בפועל את עבודת התכנות.
האדם שסוקר את הקוד מכונה "הצופה" או "הנווט". הוא אחראי על איתור תקלות (תחביריות, לוגיות וכו') בקוד, שקילת הכיוון האסטרטגי של העבודה, הוגה רעיונות לשיפור וצופה בעיות עתידיות שתדרושנה מענה. הדבר מאפשר ל"נהג" לרכז את כל תשומת לבו בהיבט הטקטי של השלמת המשימה הנוכחית, תוך כדי שימוש ב"נווט" כרשת ביטחון וכמדריך.
שני המתכנתים מחליפים תפקידים ביניהם באופן תכוף.
את הזוגות מחליפים מדי פעם (תכנות מעורב – Promiscuous Pairing), כדי שכל המתכנתים יכירו כמה שיותר קוד, ואילו במבט על קוד חדש יהיה מי שיחנוך את התוכניתן שאינו מכיר את הקוד.

## יתרונות
מחקרים מסוימים מצאו שמתכנתים העובדים בזוגות מייצרים תוכניות קצרות יותר, עם תכנון טוב יותר ופחות באגים מאשר מתכנתים שעובדים לבד.
ידע עובר בין זוג המתכנתים, ככל שהם עובדים יחדיו, הם חולקים ידע על מאפייני המערכת ולומדים טכניקות תכנות אחד מהשני.
עם תכנות מעורב שבו כל מתכנת עובר בין כל שאר המתכנתים בצוות, ידע על המערכת מתפשט בין כל חברי הצוות וכך מוקטן הסיכון הניהולי כאשר מתכנת עוזב את הצוות.
ציוות בדרך כלל גורר רמת משמעת גבוהה יותר וניהול זמן טוב יותר.
הסיכוי נמוך יותר לכך שהמתכנתים יוותרו על כתיבת בדיקות יחידה, יבזבזו זמן בגלישה באינטרנט, יבדקו דואר אלקטרוני או ״יעגלו פינות״ כאשר הם עובדים עם בן זוג. בן הזוג שומר על השותף שלו "ישר". אנשים מסתייגים יותר מלהפריע לזוג מאשר להפריע לאדם שעובד לבד.
יתרונות נוספים כוללים מורל גבוה יותר וביטחון גדול יותר בנכונות הקוד.

## חסרונות
אף על פי שבתכנות בזוגות כתיבת הקוד מסתיימת מהר יותר מאשר אצל מתכנת העובד לבד, סך זמן המתכנת (מספר המתכנתים X זמן עבודה) עולה. מנהל צריך לאזן בין השלמה מהירה יותר של העבודה וירידת זמן בדיקות וחיפוש באגים לעומת עלות גבוהה יותר של ייצור קוד. המשקל היחסי של גורמים אלו יכול להשתנות מפרויקט לפרויקט וממשימה למשימה.
התועלת גדולה יותר במשימות שעדיין אינן מובנות למתכנתים, הדורשות יותר יצירתיות, אתגר ותחכום. במשימות פשוטות, שבהן הזוג מבין לגמרי את המשימה, ציוות גורר ירידה בתפוקה.
בנוסף, תכנות שנעשה באמצעות שניים יכול לגרום להסבת תשומת לב בשל חוסר ריכוז, בעבור עובדים שמתקשים להתרכז כשהם מצויים עם אדם נוסף.

## גרסאות שונות
### תכנות בזוגות מרוחק
ידוע גם כ**תכנות בזוגות מדומה** או **תכנות בזוגות מחולק**. בתכנות בזוגות מרוחק שני המתכנתים נמצאים במיקומים שונים ועובדים באמצעות עורך זמן-אמת משותף, שולחן עבודה משותף או פלאג אין.
ציוות מרוחק מציג קשיים שאינם קיימים בציוות פנים אל פנים, כמו עיכובים נוספים בתיאום, תלות גדולה יותר בכלים "כבדי משקל" למעקב אחר משימות במקום כלים "קלי משקל" כמו כרטיסיות אינדקס, ואובדן תקשורת בלתי מילולית הגורם לבלבול ועימותים בשל דברים כמו "אצל מי המקלדת".

### תכנות בזוגות פינג פונג
בתכנות בזוגות מסוג זה, ה"צופה" כותב בדיקת יחידה שנכשלת, ה"נהג" משנה את הקוד כך שיעבור את הבדיקה, ה"צופה" כותב בדיקת יחידה חדשה שנכשלת וכן הלאה. המעגל נמשך כל עוד ה"צופה" מסוגל לכתוב בדיקות יחידה שנכשלות. תכנות זה לוקח יותר זמן מאשר שהוערך בתוכנית

## ראו גם
* Extreme Programming
* הנדסת תוכנה

## קישורים חיצוניים

* איך לתכנת בזוגות, מאתר wikiHow

## הערות שוליים

קטגוריה:תכנות
בניין הסיטי

שמאל|ממוזער|250px|האגף המזרחי
**בניין הסיטי** (לשעבר מבנה סניף בנק אַפַּ"ק בחיפה) הוא מבנה היסטורי שתוכנן בשנת 1925 בדרך יפו בעיר התחתית בחיפה, ובנייתו הושלמה בשנת 1928.
 
המבנה הוא מבנה אבן מונומנטלי הכולל שני אגפים. אגפו המזרחי תוכנן על ידי האדריכל אלכסנדר ברוולד. בתכנונו של המבנה ביקש ברוולד ליצור קשר בין ההיסטוריה של עם ישראל לארץ ישראל. עיצוב המבנה כולל קשתות ותבליטים של מטבעות בר כוכבא ומטבעות מימי בית שני. בשנת 1954, נבנה האגף המערבי; אגף זה תוכנן על ידי האדריכל יוחנן רטנר תוך שמירת סגנונו האדריכלי של הבניין. בתכנונו של המבנה ביקש ברוולד להביא לידי ביטוי את הסגנון ה"יהודי-מזרחי" שישלב צורות אירופאיות עם אלמנטים מזרחיים. ברוולד היה מראשי מעצבי סגנון זה שרווח בשנות ה-20 של המאה ה-20. המבנה צופה באבן בהתאם לדרישות הבנייה של הבריטים. המבנה נבנה בצמוד וממערב למרכז המסחרי הראשון שנבנה בחיפה, שבנייתו הושלמה בשנת 1927.

סניף בנק אפ"ק נפתח לראשונה בחיפה בשנת 1908. המנהלים הראשונים של הבנק היו נתן קייזרמן ושלמה זלמן נתנזון. בשנת 1918, בסוף מלחמת העולם הראשונה, לאחר כיבוש ירושלים ויפו על ידי הצבא הבריטי, נותר הסניף בחיפה מנותק מסניפיו האחרים כשבקופתו מזומנים. כדי שהכסף לא יאבד את ערכו, השתמשו בו לרכישת קרקעות על הכרמל, בעיקר קרקעות שהיו בבעלות הטמפלרים שביקשו למכור את קרקעותיהם בעקבות תבוסת צבאות גרמניה והאימפריה העות'מאנית. את הרכישה ביצעה חברת הכשרת היישוב. קרקעות אלה שימשו לאחר מכן לייסוד שכונת כרמל מרכזי.

במשך השנים הונצחו מנהליו הראשונים של סניף הבנק ברחובות העוברים ליד המבנה. בשנת 1952 שונה שמו של הרחוב ממזרח למבנה לנתן קייזרמן, ובשנת 1964 שונה שמו של קטע רחוב דרך יפו העובר ליד המבנה לנתנזון. המבנה שוכן ברחוב נתנזון 1.

עד שנות ה-80 של המאה ה-20 לערך, שכן במבנה הסניף הראשי של בנק לאומי (שמו הנוכחי של בנק אפ"ק) בחיפה, עד שעבר למבנה משרדים מודרני מולו בדרך יפו 21.  במשך השנים המבנה הוגדר כמבנה לשימור. לאחר שהמבנה נמכר לחברה פרטית, הוא עבר שיפוץ תוך שמירה על אופי המבנה. המבנה משמש כבניין משרדים ושוכנים בו משרדי עו"ד, רואי חשבון וכדומה.
ימין|ממוזער|150px|תבליט על קיר המבנה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה: בנייני משרדים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז חיפה
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אלכסנדר ברוולד
קטגוריה:העיר התחתית: מבנים
קטגוריה:חיפה: מבנים לשימור
איציק אשל

**איציק אשל** (נולד ב-3 ביולי 1980) הוא זמר ומלחין חרדי. מייסד ומנכ"ל חברת ההפקות "אשל הפקות".

## ביוגרפיה
נולד וגדל בראש העין בשם "יצחק אשוואל", לעובדיה, בן העדה התימנית, ושרה, בת העדה הטריפוליטאית.

בשנת 1999 הוציא את אלבומו הראשון "חנני". כעבור שלוש שנים הוציא עם אחיו, הזמר חיים ישראל, אלבום משותף שנקרא "בגן של חיים".

בקיץ 2004 לאחר התייעצות עם אחד מהמקובלים בישראל עברת את שם משפחתו לאשל. הוא הוציא אלבום כפול "רק אתה", שבו שיתף פעולה עם הזמר אלי לוזון בשיר "אלי שבשמים" שהפך ללהיט, ועם אחיו הזמר חיים ישראל בשיר "עוד אבינו חי" עם ראפר מצרפת.

בשנת 2009 הוציא את אלבומו הרביעי "זה לא ממני רק מה'", שבו מארח את יניב בן משיח, מידד טסה ומנדי ג'רופי.

בשנת 2010 הוציא עם אחיו אבישי אשל אלבום פיוטים של סליחות לכבוד הימים הנוראים עם הנגנים אבי סינגולדה אריק שחר ועוד.

במאי 2012 חידש את שירו של הזמר היווני ניקוס ורטיס למילים "עד שתישאני". באותה שנה, הוציא אלבום שירי שבת. שנה לאחר מכן שחרר חלק מהפרויקט ובו הוא מארח את הזמרים גד אלבז, חיים ישראל, אבישי אשל, יחיאל נהרי ועוד.

לקראת ראש השנה 2013 שיתף פעולה בשיר לכבוד רבי נחמן מברסלב עם המוזיקאי החסידי דודי קאליש.

בתחילת שנת 2012 החל בפרויקט שירי שבת, שעתיד לכלול חמישה אלבומים שיתמקדו בזמירות שבת שונות. עד כה יצאו שני אלבומים שזכו למעמד אלבומי זהב. בפרויקט אשל משתף פעולה עם מגוון זמרים, בתוכם חיים ישראל, אבישי אשל, יניב בן משיח, גד אלבז, מנדי ג'רופי. בימים אלו עובד על שירי שבת חלק ג'.

בסוכות 2014 התארח בפרויקט 'קומטאנץ' של תזמורת המנגנים.

### חיים אישיים
אשל נשוי ואב לשישה. הוא מתגורר בעיר אלעד ומקורב לחסידות ברסלב. מכאן שחלק מלהיטיו קשורים בכך וברבי נחמן מברסלב.

אחיו הם הזמרים חיים ישראל ואבישי אשל.

## דיסקוגרפיה
*"חנני" - (2004)
*"בגן של החיים" - אלבום משותף עם אחיו חיים ישראל (2004)
*"רק אתה" - אלבום כפול (2004)
*"זה לא ממני רק מהשם" - (2009)
*"סליחות" - (אלבום משותף עם אחיו אבישי אשל) (2010)
*"איציק אשל עם אוסף להיטים קצבי" - (2010)
*"לכבוד שבת קודש" (חלק א') - (2012)
* "לכבוד שבת קודש" (חלק ב') - (2013)

## סינגלים
* עולה על הכל רבי נחמן
* בר יוחאי
* יש חתונה פה עם ניסו סלוב
* שיר המקווה עם ניסו סלוב

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* ברוך טולדנו / בקהילה, אחים ושרים: ראיון משולש עם חיים ישראל, איציק ואבישי אשל – ערוץ הידברות
* 

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:אלעד: אישים
קטגוריה:ראש העין: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
פינג-פונג בירה

שמאל|ממוזער|250px|משחק פינג-פונג בירה ביתי
שמאל|ממוזער|250px|טורניר World Series of Beer-Pong
**פינג-פונג בירה**, או: **ביר פונג** (מאנגלית: **Beer pong**) הוא משחק שתייה בו על השחקנים לזרוק כדור טניס שולחן מצד אחד של שולחן במטרה לקלוע לתוך אחת מכוסות הבירה שבצדו השני. בעת קליעת הכדור לתוך כוס הבירה על שחקני הצד השני לשתות את הבירה שבכוס שבה נחת הכדור. ניצחון מושג כאשר כל הכוסות של צד כלשהו ריקות, ובשלב זה על הצד המפסיד לשתות את כל כוסות הבירה שנשארו בצד המנצח. בדרך כלל כל קבוצה היא בת שניים עד ארבעה שחקנים.

המשחק אינו מוגדר באמצעות כללים רשמיים, אך על פי רוב הוא כולל שש או עשר כוסות פלסטיק לכל צד, המסודרות במבנה של משולש. מספר השחקנים בכל צוות משתנה אף הוא.

המשחק פופולרי בארצות הברית. אף שניתן לשחק בו ללא הכנה מוקדמת, התפתחה סביבו תעשייה של אבזרים למשחק, כגון שולחנות המותאמים לו. אוניברסיטאות אחדות בארצות הברית אוסרות על קיומו של משחק זה (ומשחקי שתייה אחרים) בתחומן, בראותן אותו כמעודד שכרות.

החל משנת 2006 נערך מדי שנה בלאס וגאס או בסביבתה טורניר פינג-פונג בירה רב-משתתפים בשם World Series of Beer-Pong. בטורניר שנערך ב-2010 השתתפו מעל 1,000 איש, רובם מארצות הברית ומקנדה אך חלקם גם מגרמניה, סקוטלנד, יפן ועוד. הפרסים המחולקים בטורניר הם בסך עשרות אלפי דולרים.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של טורניר World Series of Beer-Pong
* 
* מידע נוסף על פינג-פונג בירה, ועל משחקי שתייה נוספים, מתוך אתר מחשבה.

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי חברה
קטגוריה:בירה
אלימלך ירחמיאל איתמר

**אלימלך ירחמיאל איתמר** (י' בתמוז ה'תרס"ט, יוני 1909 – כ"ב באלול ה'תשנ"ד, אוגוסט 1994) היה רב ואיש ציבור דתי בארצות הברית ובישראל. איש ועד ההצלה בארצות הברית, מייסד מערכת החינוך היהודית-אורתודוקסית 'בית יהודה' בעיר דטרויט, וממניחי היסוד של הרבנות הראשית בישראל לאחר קום המדינה. 

## תולדות חייו
נולד בפולין בשם ירחמיאל אלימלך וולגלרנטר. בצעירותו למד אצל הרב אריה צבי פרומר מקוז'יגלוב ובמתיבתא של הרב מנחם זמבה בוורשה. בהיותו כבן 14 היגר הגיע לאמריקה, שם הצטרף לאביו ר' ישראל אלעזר שהתפרנס כשוחט ובודק, ואל אחיו שהגיע לפניו. למד בישיבה אוניברסיטה בניו יורק, והוסמך לרבנות.

שימש כרב בקהילות יהודיות בהמילטון ולאחר מכן בדטרויט (החל משנת 1937; שם ייסד את ישיבת 'בית יהודה' המקומית). היה פעיל בחיים הציבוריים ביהדות אמריקה, שימש מנהל ארגון ה-Orthodox Union (התאחדות הקהילות האורתודוקסיות באמריקה) וסגן יושב-ראש הסתדרות הרבנים דאמריקה (The **Rabbinical Council of America** (**RCA**) . לאחר מלחמת העולם השנייה סייע לאחיו, שלום פנחס וולגלרנטר, שהיה פעיל מרכזי בוועד ההצלה האמריקאי ועסק בשתדלנות להצלת יהודי אירופה בזמן השואה ולאחר מכן במתן עזרה וסיוע לשארית הפליטה.

בשנת 1956 עלה לישראל עם משפחתו, וזמן קצר לאחר מכן התמנה למזכיר הכללי של הרבנות הראשית לישראל ושל בית הדין הגדול. במסגרת תפקידו מיסד את דפוסי הפעולה של הרבנות הראשית, והיה פעיל מרכזי בכל ענייני הדת שהיו בסמכותה של הרבנות הראשית. בביקוריו בארצות הברית נפגש עם גדולי רבני אמריקה ודן איתם בנושאים הקשורים בעולם הדת בישראל. בין השאר נפגש עם הרב יוסף דב סולובייצ'יק בניסיון לשכנעו לקבל עליו את משרת הרב הראשי לישראל. כמו כן נפגש עם רבי מנחם מנדל שניאורסון, אשר ביקשו לפעול להחלת שמירת השבת ברשויות המדינה, בין השאר בהפלגות אוניות צים.

עם פרישתו ממוסד הרבנות הראשית המשיך כבכיר במשרד הדתות, ואחר כך בהנהלת מכון הרי פישל להכשרת דיינים בירושלים.

כאחיו הגדול בקנדה, כך גם הרב י.א. איתמר היה אספן של ספרי יהדות מכל הסוגים ובכל התחומים, במשך עשרות בשנים והחזיק ספרייה בעלת עשרות אלפי כרכים. חלק גדול ממנה הוקדש לפרשני התורה מכל התקופות, ספרי חסידות וקבלה, מחקר ודקדוק השפה העברית, אוספים מיוחדים לפרשנות פרקי אבות ולהגדות של פסח. ספרייתו הגדולה עברה בחלקה להפקדה במכון הרי פישל (בית וגן, ירושלים), ולספריות גדולות של בתי כנסת לבני-תורה (בבני ברק, ואחר כך בקריית ספר). חלק אחר של ספרייתו העצומה הופקד לימים במדרשת לינדנבאום בירושלים.

## משפחתו
איתמר הוא צאצא של רבי איתמר וולגלרנטר מקונסקובולה, תלמידו של רבי יעקב יצחק הורוביץ "החוזה מלובלין", ומחבר הספר "משמרת איתמר". לשם שימור זכרו (וכחלק מהנוהג המצופה בשנות החמישים מנושאי משרות ממשלתיות במדינה לעברת את שם משפחתם), שינה אלימלך ירחמיאל את שם משפחתו ל"איתמר". בתו היא פרופ' תמר רוס. בנו ר' יהושע איתמר, מגיד שעור בישיבת קריית מלאכי, הוא חתנו של הרב קלמן כהנא, רב קיבוץ חפץ חיים ומייסד בית המדרש להלכה בהתיישבות. התגורר בשכונת רחביה בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* מכתבו של הרב ירחמיאל איתמר אל דוד בן-גוריון בסוגיית 'מיהו יהודי' ויחסי דת ומדינה.http://www.archives.gov.il/NR/rdonlyres/4C3D8BF6-D90C-4ADB-9EC9-3541340465F1/0/herzog19.pdf

## הערות שוליים

קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:רחביה: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
מורוטאי

שמאל|ממוזער|250px|ילידים בני הגללארזה (Galelarese מאזור גללה בצפון האלמאהרה) מהכפר פּאנגאוֹ
**מוֹרוֹטָאי** (באינדונזית: *Pulau Morotai*) הוא האי הצפוני ביותר באיי מאלוקו שבמזרח אינדונזיה. האי הוא חלק מקבוצת איי הלמהרה, ושייך מנהלית לנפת האי מורוטאי (*Kabupaten Pulau Morotai*) במחוז מאלוקו צפון (*Maluku Utara*). שטח האי 1,800 קמ"ר ורובו הררי. בשנת 2009 התגוררו באי 54,876 תושבים.

## גאוגרפיה
מורוטאי הוא אי הררי ברובו, מיוער (למעט אזורי ביצות בחלקו הדרום מערבי) השוכן צפונית מזרחית להלמהרה. אורכו מצפון לדרום כ-80 ק"מ, רוחבו (במקום הרחב ביותר) 42 קילומטרים, ושטחו כ-1,800 קמ"ר. באי יש מעט יישובים וכמעט כולם שוכנים על חופי האי. רוב התושבים הם בני הגללארזה (Galelarese מאזור גללה בצפון האלמאהרה) או טובלורזה (Tobelorese) שניהם במקור מהאלמאהרה, ומעט ילידים שהיגרו מאיים אחרים, סנגירזה (Sangirese) ובוטונזה (Butonese). מחצית האוכלוסייה מוסלמים ומחציתם נוצרים. העיירה הגדולה ביותר באי היא דַרוּבָּה (בחוף הדרומי של האי). לא רחוק משם, סמוך לפיטו (Pitu) בקצה הדרום-מערבי של האי פועל שדה תעופה. כביש סלול מחבר בין דרובה לבֶּרֶבֶּרֶה (Berebere) העיירה העיקרית על חופו המזרחי של מורוטאי במרחק 68 קילומטרים מדרובה, שבשל הניתוק היחסי במשך שנים רבות הצליחה לשמר את התרבות של בני הגללארזה.

כאמור, האי מיוער בצפיפות וכלכלת האי מתבססת על ייצוא עץ ושרף, אם כי קיימות גם טענות על ניצול יתר של היער באזורים הפנימיים.

## היסטוריה
במהלך המאות ה-15 וה-16 הייתה מורוטאי בחסות הסולטנות החזקה שבאי טרנאטה. האי מורוטאי היה במרכז אזור רחב יותר שכונה "מורו" (Moro) שכלל גם את החוף של האלמאהרה מדרום למורוטאי.

באמצע המאה ה-16 פעלו באי מיסיונרים ישועים פורטוגזים. שליטי המדינות המוסלמיות בטרנאטה ובהאלמאהרה ראו בעין רעה את פעילות המיסיון בניסיונו להמרת הדת של התושבים והצליחו לגרש את המיסיונרים ב-1571, במקביל לנסיגת הפורטוגזים ממושבות אחרות שלהם באזור. במאה ה-17 הגבירה טרנאטה את שליטתה במורוטאי ואלצה אוכלוסיות שלמות להגר מהאי. בתחילת המאה הועברה מרבית האוכלוסייה לדודינגה (Dodinga), עיירה קטנה בנקודה אסטרטגית בחוף המערבי של האלמאהרה. מאוחר יותר, בשנים 1628-1627 הכריח הסולטאן חמזה מטרנאטה את מרבית התושבים הנוצרים של מורוטאי לעקור למלאיו (Malayu) בטרנאטה, שם היה יכול לפקח עליהם ביתר קלות.

### מלחמת העולם השנייה

הצבא היפני כבש את מורוטאי בתחילת 1942. בספטמבר 1944 השתלטו כוחות אמריקנים על המישור הדרומי של האי במהלך קרב מורוטאי והקימו בו שדה תעופה שסייע לפלישת בנות הברית לפיליפינים בתחילת 1945 ולבורנאו במאי ויוני 1945. הקרבות באי נמשכו לסירוגין עד תום המלחמה. בדצמבר 1974 נתגלה בג'ונגלים של מורוטאי חייל יפני (יליד טאיוואן) בשם טרואו נקמורה (中村輝夫), החייל היפני האחרון שנכנע ממלחמת העולם השנייה.

ב-2003 פקדה האי רעידת אדמה בעוצמה של 6.4 בסולם ריכטר שגרמה נזקים ניכרים לצפון מורוטאי.

## לקריאה נוספת


*Andaya, Leonard (1993). *The world of Maluku: eastern Indonesia in the early modern period*. Honolulu: University of Hawaii Press.
*Villiers, John (1988). Las Yslas de Esperar en Dios: The Jesuit Mission in Moro 1546-1571. *Modern Asian Studies* 22(3):593-606.


## קישורים חיצוניים

שמאל|ממוזער|250px|דאגלס A-24 של חיל האוויר האמריקני בשדה התעופה במורוטאי, ינואר 1945
* Morotai: Maluku's Northernmost Island - תמונות ומידע תיירותי
* Pulau Morotai Things to Do תמונות ומידע תיירותי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איי מאלוקו
קטגוריה:איים באוקיינוס ההודי
1814 בארצות הברית

**[[1814]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 38 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'יימס מדיסון (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)
* סגן הנשיא: אלברידג' גרי (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית) עד 23 בנובמבר, התפקיד לא היה מאויש מ-23 בנובמבר.
* נשיא בית המשפט העליון: ג'ון מרשל
* יושב ראש בית הנבחרים: הנרי קליי (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, עד ה-19 בינואר), לנגדון צ'בס (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, החל מה-19 בינואר).

## אירועים בולטים

* 17-20 ביולי - מלחמת 1812: המצור על פריירי דו צ'יין: קרב אשר בסופו הבריטים הצליחו להשתלט על היישוב פריירי דו צ'יין אשר בטריטוריית אילינוי.
* 26-4 באוגוסט - מלחמת 1812: הקרב על האי מאקינאק: קרב אשר במהלכו הכוחות בריטיים כבשו את המוצב האמריקני פורט מאקינאק אשר באי מאקינאק שבטריטוריית מישיגן אשר היה בעל חשיבות אסטרטגית.
* 24 באוגוסט – מלחמת 1812: קרב בלאדנסבורג: הכוחות הבריטים מביסים את הכוחות האמריקנים בבלאדנסבורג שבמרילנד, מה שמאפשר לבריטים להיכנס לוושינגטון .
* 24 באוגוסט – מלחמת 1812: הכוחות הבריטים כובשים את וושינגטון, מציתים מבנים רבים, בהם הבית הלבן ובניין הקפיטול.
* 12 בספטמבר – מלחמת 1812: הקרב על נורת' פוינט
* 12-15 בספטמבר - מלחמת 1812: הקרב על בולטימור
* 14 בספטמבר – פרנסיס סקוט קי מחבר את "הדגל זרוע הכוכבים", שהפך להמנונה של ארצות הברית 
* 23 בנובמבר – סגן הנשיא אלברידג' גרי נפטר מאי ספיקת לב. התפקיד נשאר לא מאויש עד סוף כהונתו הנשיאותית של ג'יימס מדיסון
* 24 בדצמבר – מלחמת 1812: נחתם הסכם גנט אשר הביא באופן רשמי לסיום המלחמה בין ארצות הברית לבריטניה. ההסכם אושרר על ידי הסנאט האמריקאי ב-16 בפברואר 1815.


File:BurningofWashington1814.jpg|תחריט המתאר את הבית הלבן נשרף על ידי חיילים בריטיים במהלך כיבוש וושינגטון די. סי. ב-24 באוגוסט 1814
|12 בספטמבר: הקרב על נורת' פוינט


## נולדו

* 19 ביולי – סמואל קולט, המציא של האקדח התופי והמייסד של חברת כלי הנשק "קולט" (נפטר ב-1862)

## נפטרו

## קישורים חיצוניים

*
עומאן אייר

[ממוזער|שמאל|250px|[איירבוס A330-300 של עומאן אייר]]
[ממוזער|שמאל|250px|[בואינג 737-800 של עומאן אייר]]
[ממוזער|שמאל|250px|[בואינג 787-8 של עומאן אייר]]
[ממוזער|שמאל|250px|[אמבראר E-Jets|אמבראר E-175 של עומאן אייר]]
[ממוזער|שמאל|250px|[בואינג 737-800 בצביעה הישנה בקהיר]]
**עומאן אייר** (בערבית: **الطيران العماني**, באנגלית: **Oman Air**) היא חברת התעופה הלאומית של עומאן. בסיסה במסקט והיא מפעילה טיסות סדירות לכ-36 יעדים באסיה, אפריקה, ואירופה, וכן טיסות שכר ומוניות אוויר.חברת התעופה שותפה בהתאחדות חברות התעופה הערביות. במרץ 2010 הייתה עומאן אייר לחברת התעופה הראשונה שהציעה שירותי Wi-Fi, שיחות בטלפון נייד, ו-SMS בטיסות ליעדים נבחרים.
בשנת 2018 זכתה החברה בתואר "מחלקת התיירים הטובה ביותר"

## תולדות החברה
בשנת 1970 הוקמה חברת "Oman International Services" (OIS), שסיפקה שירותי קרקע למטוסי חברת גאלף אייר. בשנת 1981, בעקבות הגידול בתעופה האזרחית במדינה, החלה חברת התעופה להפעיל גם טיסות.

בשנותיה הראשונות היו בצי החברה שלושה עשר מטוסי פוקר F27 אותם רכשה מגאלף אייר.

בשנת 1993 הוחלט על הקמת עומאן אייר, החברה החדשה הפעילה מטוס בואינג 737-300 שכור מ-Ansett Australia.

במרץ 2007 הודיעה ממשלת עומאן על הגדלת מספר מניות החברה שברשותה מ-33% ל-80%, בנובמבר אותה השנה קבלה את מטוסיה רחבי הגוף הראשונים מדגם איירבוס A330-200 והחלה לטוס ללונדון ובנגקוק. מנובמבר 2009 מחזיקה ממשלת עומאן ב-98.2% ממניות החברה.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

### הסכמי שותפות קוד
לעומאן אייר הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:
* אמירטס
* אתיופיאן איירליינס
* גאלף אייר
* מלזיה איירליינס

## ראו גם
* סלאם אייר

## קישורים חיצוניים

* 

* תמונות מטוסי החברה באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:עומאן: כלכלה
קטגוריה:עומאן: תעופה
קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:התאחדות חברות התעופה הערביות
קטגוריה:אסיה: חברות תעופה
1815 בארצות הברית

**[[1815]] ב[[ארצות הברית]]** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 39 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ג'יימס מדיסון (המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית)
* סגן הנשיא: התפקיד לא היה מאויש

## אירועים בולטים

שמאל|ממוזער|250px|8 בינואר: הקרב על ניו אורלינס
* 8 בינואר – מלחמת 1812: הקרב על ניו אורלינס: כוחות צבא ארצות הברית בפיקודו של הגנרל אנדרו ג'קסון מביסים את הבריטים בקרב על ניו אורלינס 
* 13-14 בינואר - מלחמת 1812: הקרב על מוצב פורט פיטר
* 7-12 בפברואר - מלחמת 1812: הכוחות הבריטיים כובשים את המוצב הצבאי פורט בוייר ליד העיר מובייל שבאלבמה.
* 15 בפברואר – מלחמת 1812: הסנאט של ארצות הברית מאשר את הסכם גנט.
* 17 בפברואר – מלחמת 1812: המלחמה בין ארצות הברית לבריטניה מסתיימת באופן רשמי לאחר שהסכם גנט נכנס לתוקפו.
* 18 ביולי – 16 בספטמבר - נחתמו הסכמי פורטז' דה סו בין השבטים האינדיאנים לממשל האמריקני. על אף שהסכמים אלו היו אמורים ליישב את הסכסוך בין הצדדים, הם היוו בהמשך את הבסיס המשפטי לעקירת האינדיאנים מערבה ממדינת מיזורי והעניקו למתיישבים האמריקאים את הזכות על הטריטוריות בהם נמצאות כיום ויסקונסין, מינסוטה, איווה, מיזורי, ויומינג, מונטנה, דקוטה הדרומית ודקוטה הצפונית.

### לא מתוארך
* במהלך 1815 מתחיל גל ההגירה השני של חברי כת האמיש לצפון אמריקה.

## נולדו

* 31 בדצמבר – ג'ורג' מיד, ממפקדי צבא מדינות הצפון במלחמת האזרחים האמריקנית, המנצח בקרב גטיסברג (נפטר ב-1872)

## נפטרו

* 24 בפברואר – רוברט פולטון, מהנדס וממציא אמריקני (נולד ב-1765)
* 24 בפברואר – ג'ון סינגלטון קופליי, צייר אמריקני (נולד ב-1765)

## קישורים חיצוניים

*
מרימר

**מרימר** היה אמורא בבלי בדור השישי, על פי ספר הקבלה היה ראש ישיבת סורא.

רבים מאמרותיו המוזכרות בתלמוד מוזכרות במילה "דרש", והן הדרשות שאמר בישיבה.

מרימר היה חבירו הקרוב של מר זוטרא. יחד עסקו בבניית בתי כנסיות. היו להם הנהגות משותפות, ולרוב הם מוזכרים יחד בהנהגות משותפות: מהם: התפללו תפילת שחרית לפני דרשה שנשאו שניהם בעירם בשבת, אמרו את ברכת קידוש לבנה כאשר אחרים אוחזים אותם מפאת חולשתם - כדי שיוכלו לאומרה בעמידה. כאשר היה מגיע אליהם גוי בחג הם הודיעו לו כי אסור להם לבשל בשבילו ביום טוב (שכן היתר מלאכת אוכל נפש הותר רק בבישול לצורך יהודי) ולכן עליו להסתפק במה שיביאו לו, מעט ככל שיהיה. בכך מנעו מעצמם לחץ, שעלול להביא לידי הוספת אוכל בסיר לכבוד הגוי, דבר האסור בחג

הוא היה ידיד של רבינא, ואמר לו מאמרים, ששמע מאביו של רבינא, שקיבל מאמוראים מהדורות הקודמים. הם מוזכרים במשא ומתן הלכתי שדנו יחד, פעמים רבות, בתלמוד הבבלי.

מסופר כי פעם עמד רב אחא על פתח ביתו, ובדק את השאלות הנכנסות והיוצאות לביתו, ומששמע פסק שהיה חלוק עליו, החזיר את השואל לשאול שוב את מרימר

חכמי האמוראים היו לומדים מהנהגותיו הלכות רבות. כך למשל, סיפרו שני בניו של רב חסדא לרב אשי, את הסיפור הבא: מרימר הגיע לעירם, אך לא היה להם יין להביא להם שיעשה בו הבדלה, למרות שהביאו לו שכר הוא סירב להבדיל בו, והוא ישן במוצאי שבת ללא הבדלה, ועד שהביאו לו יין להבדלה למחרת הוא לא הבדיל. שנה מאוחרת יותר, שוב התרחש אותו מעשה, אך משהביאו לו שניהם שכר ואמרו לו אין יין, אמר מרימר, כי אם כן - שבמקום זה אין אף פעם יין רק שכר, נמצא כי השכר נחשב המשקה העיקרי של המדינה, וניתן להבדיל עליו. כאשר שמע רב אשי מעשה זה, הוא נענה: שלוש הלכות ביכולתי ללמוד ממעשה זה: אחת - שלמרות שמבדילים בתפילת ערבית שבמוצאי שבת בברכת אתה חוננתנו, יש לחזור ולהבדיל שוב אחרי התפילה על כוס יין, ההלכה השנייה - שאסור לאכול קודם הבדלה, ההלכה השלישית - שמי שלא הבדיל יכול להבדיל כל השבוע.

גם בנו יהודה מר בר מרימר, היה אמורא, ופסקיו מוזכרים בתלמוד.

## מפסקיו
*שטר של גוים שחתומים עליו עדים יהודים, ועשוי לפי כל הלכות שטר, ניתן לגבות בו כשטר יהודי רגיל.

## מאמרותיו
*צדקה עשה הקדוש ברוך הוא עם עם ישראל, בכך שבית המקדש נחרב אחת עשרה שנים בלבד לאחרי גלות יהויכין, כך שישראל שגלו לבבל מצאו שם את החכמים שגלו בגלות יהויכין, למדות תורה מפיהם, וכך עברה מסורת התורה הלאה

## הערות שוליים

מרימר
קטגוריה:ראשי ישיבת סורא
ארגון המורים הדתיים

**ארגון המורים הדתיים בהסתדרות המורים** (בראשי תיבות: **אמ"ד**) הוא גוף מסונף להסתדרות המורים, שמאגד עובדי הוראה (מורים, גננות וגמלאים) במוסדות החינוך הדתיים בישראל, ופועל במסגרת הסתדרות המורים למען שמירת זכויותיהם. בארגון חברים היום כ-32,000 עובדי חינוך בישראל. בראש הארגון עומד כיום גבי שמעון.

## פעילות הארגון
ארגון המורים הדתיים פועל למען השמירה על מעמדו של המחנך הדתי בישראל, על ייחודיותו וזכויותיו. הארגון דואג לטיפול פרטני בעובדי הוראה ברחבי הארץ, בנושאי זכויות פרישה, גמול חינוך, תוספת שכר, מענקים, מניעת העברה יזומה ועוד. במהלך השנה יוזם הארגון ומפיק פעילויות חווייתיות להעשרה במגוון תחומים, בהם שבתות עיון בתחומי חמ"ד, ימי עיון מרוכזים, פעילות גמלאים וגננות, הפקת ירחון "אתרוג" ועוד. במהלך השנה פועלת "במת המחנך הדתי", במה ערכית חברתית, לדרשות רבנים ואישי ציבור ולרב-שיח בנושאי חינוך; מדי שנה בין כסה לעשור מתקיימת במסגרת זו "עצרת התעוררות". הארגון מארגן גם יציאת מורים דתיים לסיורים ברחבי העולם, וכן משתתפים נציגי הארגון במשלחת הסתדרות המורים ל"מצעד החיים" בפולין ביום השואה.  

שמריהו בן צור, נשיא אמ"ד ויו"ר אמ"ד לשעבר, יזם את רעיון הענקת התואר "יקיר החינוך הדתי" ב-1975, ומאז הוא מוענק מדי שנה בחנוכה לפורשים מהוראה, להבעת הערכה והוקרה לפועלו של המחנך ולתרומתו לחברה.

## תולדות הארגון
בתחילה היווה החינוך הממלכתי דתי חלק ממערכת החינוך הכללית של היישוב בארץ ישראל. המורים הדתיים לימדו בבתי ספר ממלכתיים: זרם העובדים, הזרם הכללי וזרם המזרחי. בשנת 1936 הוקם "ארגון גומרי בית המדרש למורים מזרחי" בירושלים. חברו אליו ב-1938 מורים דתיים מסמינר "תלפיות" ומבית ספר "ביל"ו" בתל אביב, מתלמודי התורה לתימנים ומבתי ספר נוספים מהחינוך העצמאי. בשנת 1936 אוחדו הכוחות, ובשיתוף פעולה ראשון של כל מוסדות החינוך הדתי, נוסד "ארגון המורים הדתיים בישראל".

על מייסדי הארגון נמנו: משה צבי אפרתי, הרב אברהם שאקי, הרב שמעון מונזון, ד"ר צבי זהבי וחבר הכנסת (לשעבר) סעדיה כובשי. במשך כ-25 שנים היה יו"ר הארגון מר גד דעי.

### הצטרפות להסתדרות המורים
ב-18 בדצמבר 1951 הצביעו חברי הארגון ברוב קולות, בוועידה מרכזית בירושלים, על הצטרפות להסתדרות המורים הארצית, במטרה לחזק את מעמדם המקצועי מתוך ארגון חזק ומרכזי בארץ. בהסכם שנחתם נקבע כי המורים הדתיים יזכו ב"אוטונומיה בתוכנית פעולתם ובתוכנה, בארגונם, מבנם, הנהלתם ומעמדם בציבור ובמדינה". 

בשנת ב-1956 התקיימה הוועידה הראשונה של המורים הדתיים. במהלך השנים הפיק הארגון אירועים נוספים במטרה לחזק את חשיבות החינוך הדתי בארץ. אחד מהמרכזיים שבהם היה במלאת 800 שנה לפטירת הרמב"ם; באירוע השתתפו אלוף (מיל) הרב שלמה גורן ושר החינוך זבולון המר.
 
## קישורים חיצוניים
 בארכיון האינטרנט

* 
*  ארגון המורים הדתיים, הכנס הארצי הראשון. יומני כרמל, אפריל 1955 (התחלה 2:37)  

קטגוריה:ישראל: ארגוני חינוך
קטגוריה:ציונות דתית: חינוך
קטגוריה:הסתדרות המורים
אומיד ג'לילי

**אומיד ג'לילי** (בפרסית: **امید جلیلی**, באנגלית: **Omid Djalili**; נולד ב-30 בספטמבר 1965) הוא שחקן וקומיקאי בריטי.

## חייו האישיים
ג'לילי, יליד אנגליה, נולד לזוג הורים ממוצא איראני, בני הדת הבהאית, מהם למד והפך לבן הדת הבהאית. את לימודיו האקדמיים עשה באוניברסיטת אלסטר שבעיר קולריין, צפון אירלנד, שם פנה ללימודי אנגלית, ותיאטרון.

## קריירה קומית
הצלחתו המשמעותית הראשונה החלה בפסטיבל אדינבורו בשנת 1995, שם ביצע הופעה תחת השם "בעל חנות הקבב השמן" ובשנת 1996 בהופעה "הערבי והיהודי".

אומיד ג'לילי החל להופיע במדינות רבות כגון אוסטרליה אירלנד דנמרק קנדה גרמניה וארצות הברית, שם ביצע 22 פרקי סיטקום עם השחקנית וופי גולדברג ברשת הטלוויזיה האמריקאית NBC.

בשנת 2006 לקחה רשת הטלוויזיה הבריטית SKY את אומיד לתוכנית הטלוויזיה של ערב שבת אודות פרמיירות סרטים, ולסיבוב הופעות בשם "ללא אג'נדה" בשנת 2007, שעמד על 23 הופעות.

ב-18 במרץ 2007 נבחר אומיד ג'לילי למקום השישים בדירוג מאה הקומיקאים של ערוץ 4 הבריטי. עקב כך, ב-26 באוקטובר 2007 קיבל תפקיד מנחה בשעשועון הפוליטי של ה-BBC "האם יש לי חדשות בשבילך".

## קריירת משחק
שמאל|ממוזער|250px|אומיד ג'לילי בהופעה
אומיד ג'לילי הופיע בתפקידי משנה בכמה סרטים ידועים, כגון "שודדי הקאריביים: סוף העולם", "גלדיאטור", "המומיה", "נוטינג היל", סרט ג'יימס בונד "העולם אינו מספיק", "סקס והעיר הגדולה 2", ו"משחקי ריגול".

ג'לילי נוהג לומר כי דמויותיו תמיד מאובחנות כים-תיכוניות, כגון האזרבייג'אני מסרט ג'יימס בונד "העולם אינו מספיק", אך בהופעותיו הוא מגלם דמויות מסוג זה על ידי הקצנת אופיין בצורה קומית.

בשנת 2011 יצא הסרט הקומי "הכופר", בכיכובם של ג'לילי והשחקן הישראלי יגאל נאור. בסרט מגלם ג'לילי את דמותו של יהודי המגלה את מורשתו בגיל מאוחר.

בשנת 2020 התארח בסדרת הטלוויזיה הבריטית "מכתב למלך" בנטפליקס.

בשנת 2023 שיחק בתפקיד קטן בסרט הקומדיה הרומנטית "לאהוב מחדש" בתור מוהסן, בעל מסעדה. 

בשנת 2025 השתתף בקומדיית הפעולה "נכנסים לתפקיד" (אנ') בתור שאגר. 

## הקומדיה היהודית-מוסלמית
בסרט הקומי "הכופר", אשר יצא בשנת 2011, גילם ג'לילי את דמותו של מחמוד המוסלמי אשר חי בלונדון, המגלה להפתעתו כי אומץ בגיל קטן, וכי מוצאו הוא בכלל יהודי. במהלך הסרט הוא חוקר את מורשתו היהודית בעזרת נהג מונית יהודי אמריקאי בשם לני, המגולם על ידי השחקן ריצ'רד שיף. הרבה בדיחות אנטישמיות מסופרות על ידי נהג המונית היהודי, אך עלילת הקומדיה מתאזנת עם הופעתה של דמות המטיף המוסלמי הקנאי בטירוף, שמגלם השחקן הישראלי יגאל נאור.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:קומיקאים בריטים
קטגוריה:סטנדאפיסטים בריטים
קטגוריה:בהאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אישים ממוצא איראני
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1965
אלברכט השני, דוכס אוסטריה

**אלברכט השני, דוכס אוסטריה** (בגרמנית: **Albrecht II von Österreich**) (12 בדצמבר 1298 - 16 באוגוסט 1358), הידוע בשם "החכם" או "הצולע", היה דוכס אוסטריה.

## חייו
אלברכט השני נולד בטירת הבסבורג ב-12 בדצמבר 1298, לאלברכט הראשון, מלך גרמניה ואליזבת מקרינתיה, מלכת גרמניה, בתם של מיינהארד, דוכס קרינתיה ואליזבת מבוואריה, מלכת גרמניה.

בשנת 1330 מת אחיו פרידריך הראשון, דוכס אוסטריה, ואלברכט ירש את כל אדמות בית הבסבורג, שכללו אף את דוכסות אוסטריה, יחד עם אחיו הצעיר, אוטו הקטן (Fröhliche). אלברכט הגדיל את רכושו בעזרת ירושתה של אשתו, יוהנה מפירט, שקיבלה את פירט ועוד מספר ערים. בשנת 1335 מת דודו היינריך, מלך בוהמיה, ואלברכט ירש ממנו את דוכסות קרינתיה.

בשנת 1340 החל אלברכט לבנות מחדש את קתדרלת סטפנוס הקדוש בווינה, אולם כאשר החלה הבנייה של הקתדרלה, נתקף אלברכט בשיתוק; בשל כך כונה "אלברכט הצולע".

אלברכט מת בווינה בשנת 1358, ובנו רודולף הרביעי, דוכס אוסטריה ירש את נחלותיו.

## משפחתו
בשנת 1324 התחתן אלברכט עם יוהנה מפירט, בתם של אולריך השלישי, רוזן פירט וז'אן מבורגונדיה, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
* רודולף הרביעי, דוכס אוסטריה (1339–1365)
* קתרינה (1342–1381)
* מרגרטה (1346–1366)
* פרידריך השלישי, דוכס אוסטריה (1347–1362)
* אלברכט השלישי, דוכס אוסטריה (1349–1395)
* לאופולד השלישי, דוכס אוסטריה (1351–1386)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:שליטי אוסטריה

קטגוריה:ילידי 1298
קטגוריה:נפטרים ב-1358
תל אביב הקטנה (מופע)

[שמאל|ממוזער|250px|"תל אביב הקטנה: חזיון" (עטיפת ה[אלבום מוזיקה|אלבום)]]
**תל אביב הקטנה** היא הצגה מוזיקלית בסגנון קברטי שעסקה בשנותיה הראשונות של תל אביב. היא כללה מערכונים קצרים מהווי החיים בתל אביב הקטנה יחד עם שירים מקוריים.

המופע נכתב ונערך על ידי חיים חפר ודן בן אמוץ בשנת 1958 לצורך הצגתו בתערוכת יוֹבֵל לתל אביב. מפאת קוצר הזמן שעמד לרשותם, חפר התאים שירים שכתב על הווי תל אביב הקטנה למנגינות זרות, בעיקר צרפתיות ואיטלקיות, בהם: "זה לא יחזור" (שבו נטען כי "עבר זמנה של תל אביב הקטנטנה"), "שני בנאים" (שיר הומוריסטי על הבנאים שבונים את תל אביב), "טיטינה" (שיר צרפתי במקור, שבוצע בין היתר על ידי צ'ארלי צ'פלין ב"זמנים מודרניים" ואף בעברית בתיאטרון "המטאטא" ), "טנגו אמא אדמה" ו"בחולות" (על החולות שהיוו מוקד משיכה לזוגות הצעירים). כמו כן צורפו שני שירים ידועים של נתן אלתרמן משנות הארבעים שבוצעו במקור במטאטא ובלי לה לו: "רינה" ו"בכרם תימן" וכן שלושה שירים שכתב בן-אמוץ.

ההצגה, בכיכובם של יוסי בנאי, יונה עטרי ואבנר חזקיהו ובבימויו של שמואל בונים, הועלתה לראשונה במתחם תערוכת 50 שנה לתל אביב בגני התערוכה ולאחר מכן במספר רב של הופעות במועדון החמאם ביפו, כשאת הצוות המקורי החליפו לאחר מכן אורי זוהר, אריק איינשטיין, רחל אטאס ועליזה רוזן. חיים חפר סיפר כי באמצע הופעת הבכורה ירד גשם והקהל, שסירב לעזוב, שם את השרפרפים על הראש, וכך הוא הבין שמדובר בשלאגר גדול. המופע הועלה בשלישית בתיאטרון בימות ב-1969 בהשתתפות חנן גולדבלט, אושיק לוי, רחל אטאס ואביבה בנו, בפעם הרביעית בשנת 1980 בתיאטרון הבימה בהשתתפות מוני מושונוב, סנדרה שדה, מיקי קם, גדעון זינגר, חנה רוט ומשה בקר, ובפעם החמישית ב-1999 ב"הבימה" עם יעל פוליאקוב ודני שטג.

שירי המופע המקורי הועלו על גבי תקליט ב-1958 ובשנות האלפיים הועלו על תקליטור, ביחד עם קטעים מההפקה השלישית.
## לקריאה נוספת
* דוד אסף, **שיר הוא לא רק מילים: פרקי מסע בזמר העברי**, הוצאת עם עובד, 2019, הפרק "'זה לא יחזור, כל זה כבר איננו' - דמיון ומציאות בתל אביב הקטנה", עמ' 251–270.

## קישורים חיצוניים

*  (תל אביב הקטנה - שני בנאים)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות זמר ישראליים
קטגוריה:שירים על תל אביב-יפו
קטגוריה:תל אביב-יפו בתרבות ובאמנות
קטגוריה:דן בן אמוץ
קטגוריה:חיים חפר
קטגוריה:יוסי בנאי
קטגוריה:מחזות 1958