open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
האמר

**האמר** (באנגלית: **Hummer**) הוא מותג של רכבי SUV מתוצרת חברת ג'נרל מוטורס המבוססים על הרכב הצבאי HMMWV.

בשנת 2010, בעקבות המשבר הכלכלי אליו נקלעה תעשיית הרכב בארצות הברית נסגר פס הייצור של האמר.

## היסטוריה
האמר נבנה במקור על ידי חברת AM General, יצרנית ה-HMMWV הצבאי. החברה תכננה כבר בשנות ה-80 המאוחרות לבנות גרסה אזרחית ל-HMMWV, שזכה לחשיפה נרחבת במלחמת המפרץ הראשונה. ב-1992 החלה AM General למכור גרסה אזרחית של HMMWV תחת השם "האמר". ב-1998 מכרה החברה את המותג לג'נרל מוטורס שהפיצה ושיווקה אותם, בעוד הייצור בוצע עדיין בידי Am General. בשנים הבאות הציגה ג'נרל מוטורס שני דגמים חדשים של האמר בשם H2 ו-H3, ושינתה את שמו של הדגם המקורי ל-H1. הדגמים H1 ו-H2 יוצרו על ידי AM General, ו-H3 על ידי ג'נרל מוטורס.

בשנת 2006 הועבר ייצור הדגם H3 מארצות הברית לדרום אפריקה, וג'נרל מוטורס הכריזה על הפסקת ייצור הדגם המקורי, H1. מנהל ג'נרל מוטורס ריק ווגונר אמר בתערוכת המכוניות בלוס אנג'לס כי הדגם החדש ישתמש בדלק ידידותי לסביבה. ארנולד שוורצנגר התאים את אחד מההאמרים שלו כך שיצרוך דלק ידידותי לסביבה.

בשנת 2008 הוצג האמר HX שהיה דגם של מכונית קונספט בתצורת שתי דלתות בתערוכת הרכב של דטרויט בארצות הברית.

בתחילת 2009 הופסק ייצור הדגם H2 עקב המשבר הכלכלי העולמי שהתחיל ב-2008 ופגע במכירות ג'נרל מוטורס. במאי 2010 הופסק לגמרי ייצור כל הדגמים.

בספטמבר 2017 הציג ארנולד שוורצנגר האמר H1 שעבר הסבה ממנוע בעירה פנימית להנעה חשמלית.

באוקטובר 2019 הודיעה ג'נרל מוטורס כי היא שוקלת להשיק רשמית גרסה חשמלית של המכונית, וב-2022 הוחל בשיווקה .

## שיווק בישראל
את ההאמר שיווקה בישראל חברת יוניברסל מוטורס ישראל החל משנת 2005. החברה מכרה 50 רכבים תוך חודשיים מיום ההשקה בישראל. אחר כך מכרה כמה עשרות רכבים מדי שנה עד הפסקת ייצורם בשנת 2009.

## דגמים
שמאל|ממוזער|300px|משמאל: האמר H3, האמר H1 והאמר H2
*האמר H1 (הפסקת ייצור בדצמבר 2006)
*האמר H2
**האמר H2 SUT (טנדר)
*האמר H3
**האמר H3x
**האמר H3 אלפא
**האמר H3T (טנדר)

## קישורים חיצוניים

* 
* כתבה על האמר - מתוך אתר השטח הישראלי 4x4

## הערות שוליים

קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1992
קטגוריה:יצרני רכב אמריקאיים
קטגוריה:מותגי רכב
טומאת ידיים

בהלכה, **טומאת ידיים** היא טומאה שגזרו חכמים במקרים מסוימים על ידיו של אדם. מסכת ידיים בסדר טהרות עוסקת בהלכות טומאה זו ובדרכי הטהרה ממנה. אחת מגזירות שמונה עשר דבר.

## רקע
מן התורה, בלתי אפשרי שגוף מסוים יהיה טהור בחלקו וטמא בחלק אחר. כאשר חפץ טמא נוגע בחפץ אחר הוא הופך את כולו לטמא.

במקרים מסוימים, גזרו חכמים שרק ידיו של אדם שנגע בדבר טמא יהפכו לטמאות, ולא כל גופו. על פי תקנת חכמים, רמת הטומאה של ידיו של מי שנגע בדבר טמא הן שניות לטומאה, ולכן אם הוא יגע במאכלים של תרומה או קודש הם יטמאו ברמת טומאה מרמה נמוכה יותר - שלישי לטומאה. אם הוא יגע במאכלי חולין הם לא יטמאו, מכיוון שחולין אינם נעשים שלישי לטומאה.

גזירת טומאת הידיים אינה קיימת בתחומי המקדש, אפילו אם יודע בוודאות שידיו טמאות.

מן התורה, אדם שנגע בראשון לטומאה הוא טהור, שכן אדם אינו נעשה שני לטומאה. גזרת חכמים על טומאת הידיים היא שגופו נותר טהור, אך ידיו הופכות להיות שניות לטומאה. לדעת רבי יהושע, גם מי שנגע בשני בטומאה הופכות ידיו להיות שניות לטומאה, אך חכמים חולקים עליו וסוברים שרק מי שנגע בראשון בטומאה ידיו נטמאות, והלכה כחכמים. אולם חכמים גזרו גזירה מיוחדת בטומאת כתבי הקודש, שלמרות שכתבי הקודש הן רק שניות לטומאה, הן מטמאות את הידיים להיות שניות לטומאה. הטעם לגזירה זאת המובאת בתלמוד היא כדי למנוע מאנשים לגעת בידיהם בכתבי הקודש, דבר שאינו מכובד.

כחלק מגזירת הטומאה על הידיים תקנו חכמים שטומאת ידיים אינה צריכה טבילה במקווה לכל גופו של האדם, וכאשר האדם שופך על ידיו מים מכלי או טובל את ידיו במקווה הן נטהרות.

## סתם ידיים
על פי חז"ל, גם "סתם ידיים", כלומר ידיים שאדם לא השגיח מה עשה איתן אך אינו יודע שנטמאו בוודאות, הן שניות לטומאה. על פי תיאור חז"ל, שלמה המלך תיקן שידיים יהיו שניות לקודש, והלל ושמאי הוסיפו שידיים יהיו שניות גם לתרומה, אך תקנתם לא התקבלה. רק כאשר באו תלמידי שמאי והלל וגזרו שידיים תהיינה טמאות לעניין תרומה, כחלק מגזירת י"ח דבר, התקבלה הגזירה.

טעם איסור סתם ידיים הוא משום ש"ידיים עסקניות הן", ונוטות לגעת במקומות מלוכלכים מזיעה או מלכלוך, וכאשר אדם נוגע בתרומה או בקודש בידיים מלוכלכות בתרומה או קודש הוא גורם להם לגנאי והם עשויים להפוך להיות בלתי ראויים לאכילה. גזרת הטומאה גורמת לכך שאנשים יהיו חייבים ליטול את ידיהם לפני אכילת קודש או תרומה, וממילא הידיים יתנקו.

## נטילת ידיים לסעודה
נטילת ידיים לסעודה שאותה נוהגים גם כיום, היא תקנה מאוחרת יותר, ונוהגת בחולין. טעם הנטילה הוא משום "סרך תרומה"; כלומר, כדי להרגיל את הכהנים שאוכלים תרומה ליטול את ידיהם. טעם נוסף הוא כדי לאכול בידיים נקיות, ורבי אלעזר בן ערך אף מצא לכך אסמכתא מן התורה. נטילה זו נוהגת לפני אכילת לחם.

פירות וירקות שהוטבלו באחד משבעת המשקים הוכשרו לקבל טומאה ויש גם כן ליטול ידיים לפני אכילתם.

## הערות שוליים

ידיים
קטגוריה:הדברים הנטמאים ומטמאים
קטגוריה:תקנות שלמה
קטגוריה:נטילת ידיים
קטגוריה:שמונה עשר דבר
ארנב הפסחא

[שמאל|ממוזער|250px|[ביצת פסחא ועליה דמות ארנב]]
**ארנב הפסחא** הוא דמות של ארנבון, שעל-פי המסורת הנוצרית נותן מתנות בחג הפסחא, בדרך-כלל סלסלות מתנה לילדים בחג עצמו (או בעונת האביב). מקורה של מסורת זו הוא בתרבויות גרמאניות וליתר דיוק כנראה מחבל אלזס, שם לדמות זו של הארנב יש מסורת רבת שנים. עם זאת היום היא כבר נפוצה בכל אירופה במשך הרבה מאוד זמן. במקור הייתה זו דמות של ארנבת ולא ארנבון אך בחלק מהמקומות זה השתנה עם הזמן.

ארנב הפסחא הוא דוגמה למיתולוגיית פולקלור, כמו גם דמויות אחרות כגון סנטה קלאוס ופיית השיניים.

מקורה של מסורת ארנב הפסחא זו נעוצה בהיותו של הארנבון סמל פריון. גם ביצים מסמלות פריון ועל כן קיימת מסורת רבת שנים של קישוט וצביעה של ביצים מבושלות בחג הפסחא, הקרויות ביצי פסחא. הקשר של החג לפריון קשור למועד החג, תחילת האביב, בו האדמה נעשית פורייה.

באוסטרליה, בה הארנב נחשב למכת מדינה בשל הנזקים הרבים שהוא גורם לחקלאות, קמה חלופה מקומית לארנב הפסחא בדמות בילבי הפסחא  על שמו של הבילבי הענק שהוא כיסאי דמוי ארנב ומצוי בסכנת הכחדה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ארנבים בדיוניים
קטגוריה:פולקלור
קטגוריה:פסחא
קריית נורדאו

**קריית נורדאו** היא שכונת מגורים על שמו של מקס נורדאו בדרום נתניה.

השכונה נמצאת צפונית מזרחית לשכונת רמת פולג. היא סמוכה גם לשכונה קטנה וחדשה יותר, "גבעת האירוסים".

## היסטוריה
בקיץ 1919 החליט הוועד הפועל הציוני, בראשות חיים ויצמן ונחום סוקולוב, להקים בארץ ישראל עיר גנים על שם מקס נורדאו. הקרן הקיימת החלה לאסוף כספים לצורך מימוש מטרה זו, אולם בעקבות תהפוכות שונות בהנהלת הקרן הקיימת, מילוי ההחלטה נדחתה. בתחילת שנת 1924 פרסם מנחם אוסישקין מודעה שקראה לתרום כסף לצורך מימון הקמת עיר הגנים, מכיוון שנאספו רק 22,000 לא"י, מתוך 50,000 שנדרשו על פי הפרסום עבור הפרויקט. בשנת 1947 החל האדריכל אלכסנדר קליין בתכנון עיר גנים באזור ואדי פאליק על שטח של 6000 דונם, עבור 40,000-50,000 נפש. בסוף 1949 ביקרה באתר מקסה נורדאו, לקראת הקמת עיר הגנים. אולם אגף התכנון התנגד לתוכנית וועדה של משרד הפנים החליטה, על אף התנגדות הקרן הקיימת, לספח את השטח לנתניה, בטענה שאין מקום לשתי ערים נפרדות ושכנות. עיריית נתניה השקיעה בפיתוח האזור ותוכנית הקריה נכללה בתוכנית בניין עיר של נתניה, אך הקמת הקריה התעכבה בגלל שטחי אש של צה"ל באזור.

באפריל 1957 הוחל בהקמת השכונה על ידי חברת "דיור לעולה", שהציבה במקום 400 צריפי בטונדות. בשנת 1958 חיברה עיריית נתניה את השכונה לרשת החשמל. בשנת 1962 הוחל בהרחבת השכונה בכ-600 יחידות דיור ולצידם הוקם אזור התעשייה של נתניה דרום ממזרח לכביש החוף.

בתחילת שנות ה-70 פעלה החברה לפיתוח קריית נורדאו, בראשות נפתלי רבין ובבעלות שיכון ופיתוח, סולל בונה ושיכון עובדים, להקמת 10,000 יחידות דיור בשכונה. לצורך כך הוחלט על הקמת מחלף פולג במימון משותף של החברה, עיריית נתניה ומע"ץ.

## חינוך
בשכונה נמצאים בית הספר היסודי צליל, בית הספר אורות רש"י, והחטיבות-תיכונים אלדד ואורט גוטמן.

מאז ראשיתה פעיל בשכונה קן קריית נורדאו של הנוער העובד והלומד. כמו כן פועל בשכונה מגוון מועדוני נוער שמביניהם ״קפה לנוער״ מועדון אשר פועל שנים רבות ומשם גם יצאו להקת ״קפה שחור חזק״, סניף של תנועת בני עקיבא שפעיל בבית הספר הדתי וסניף של תנועת אריאל שהוקם על ידי הגרעין החינוכי הפועל בשכונה.

בשכונה יושבים גם מתנ"ס ומועדון הנוער בר יהודה.

## תרבות
בשנות ה-70 התגוררו חברי להקת גן עדן בצריף בשכונה. הבמאי אורי ברבש תיעד אותם בסרטו "גן עדן" (1977).

חברי הרכב קפה שחור חזק גדלו בשכונה והיא השפיעה על המוזיקה שהם יוצרים.

אירועי תרבות לתושבי השכונה מתקיימים מעת לעת על ידי הגרעין החינוכי שפועל בשכונה מאז שנת 2010.

## קישורים חיצוניים
*  מתכננים את קריית נורדאו, יומני כרמל פברואר 1950 (התחלה 2:27)
* 
*  - טיול וידאו קריית נורדאו בנתניה, פברואר 2020

## הערות שוליים

קטגוריה:נתניה: שכונות
קטגוריה:הנצחת מקס נורדאו
נוסחת DuPont

**נוסחת DuPont** המוכרת גם כמודל הרווח האסטרטגי, היא דרך מקובלת לפרק את התשואה על ההון לשלושה מרכיבים חשובים.

הנוסחה קרויה על שם חברת הענק ליצור כימיקלים דו פונט, אשר החלה ליישם אותה בשנות העשרים, כחלק מן הניתוח הפיננסי שערכה על הדוחות הכספיים שלה במטרה לשפר ולייעל את פעילותה העסקית.

## הנוסחה

\text{ROE} = \frac{\text{Net profit}}{\text{Sales}} \times \frac{\text{Sales}}{\text{Assets}} \times \frac{\text{Assets}}{\text{Equity}} = \frac{\text{Net profit}}{\text{Equity}}

רווח שולי × מחזור הנכסים  ×  מנוף פיננסי

כאשר: 

רווח שולי = רווח נקי ÷ מכירות

מחזור הנכסים = מכירות ÷ נכסים

מנוף פיננסי = נכסים ÷ הון עצמי

## הסבר
כאשר מחלקים את התשואה על ההון לשלושה חלקים, קל יותר להבין את מהות השינויים שחלים בתשואה על ההון לאורך זמן. 

לדוגמה: אם הרווח השולי גדל, כל מכירה תניב יותר כסף ובכך התשואה על ההון תהיה גבוהה יותר. באופן דומה, אם מחזור המכירות יהיה מהיר יותר, החברה תייצר יותר מכירות עבור כל יחידת הון של נכסיה, ומכאן שהתשואה על ההון תהיה גבוהה יותר. לבסוף, הגדלת המנוף הפיננסי פירושה שהחברה תשתמש ביותר כסף שהגיע מאשראי שקיבלה ממלווים ביחס להון בעלי המניות. הוצאות המימון מוכרות מבחינת המס, אך דיבידנדים לבעלי המניות אינם מוכרים. מכאן, פרופורציה גבוה של חוב במבנה ההוני של החברה מביאה לתשואה על ההון גבוהה. היתרונות של מנוף פיננסי קטנים ככל שסכנת פשיטת הרגל גדלה, עקב קושי לעמוד בתשלומי הקרן והריבית על ההלוואות, במיוחד לאור ציפיותיהם של המלווים לקבל ריבית יותר גבוהה על הלוואות נוספות עקב פרמיית הסיכון הגדלה, ולכן התשואה על ההון תרד. חוב גדול יתרום תרומה חיובית לתשואה על ההון של החברה רק אם ההחזר על הנכסים (ROA) גבוה יותר משיעור הריבית על ההלוואה.

קטגוריה:יחסים פיננסיים
תרזה ברגנצה

**תרזה ברגנצה** (בספרדית: **Teresa Berganza**; 16 במרץ 1933 – 13 במאי 2022) הייתה זמרת אופרה ספרדייה, שעשתה לה שם עולמי כסופרן/מצו סופרן במחצית השנייה של המאה ה-20. שמה נקשר ביותר לתפקידי רוסיני, מוצרט וביזה. הווירטואוזיות הטכנית, המוזיקליות והנוכחות הבימתית כובשת הלב שלה זיכו אותה בהתפעלות המאזינים.

## ביוגרפיה
מריה תרזה ברגנצה נולדה במדריד. היא למדה פסנתר ופיתוח קול בקונסרבטוריון של מדריד ובשנת 1954 זכתה שם לפרס ראשון בשירה. הופעתה הראשונה בקונצרט הייתה במדריד בשנת 1955.

ברגנצה הופיעה לראשונה באופרה בתפקיד **דוראבלה** ב"כך עושות כולן" של מוצרט, בשנת 1957 בפסטיבל אקס־אן־פרובנס בצרפת. באותה שנה הופיעה לראשונה בלה סקאלה, מילאנו ובשנה שלאחריה בגליינדבורן באנגליה (1958). בשנת 1959 הופיעה ברגנצה בפעם הראשונה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בתפקיד **רוזינה** ב"הספר מסביליה" של רוסיני, תפקיד שהיה לאחד מסימני ההיכר שלה. בשנת 1967 הופיעה לראשונה במטרופוליטן אופרה בניו יורק, בתפקיד **כרובינו** ב"נישואי פיגארו".

כזמרת רסיטלים, הופיעה ברגנצה לראשונה בקרנגי הול ב-1964. הרפרטואר הקונצרטנטי שלה כולל שירים ספרדיים, צרפתיים, גרמניים ורוסיים. משנת 1957 עד 1977 הייתה ברגנצה נשואה למלחין והפסנתרן פליקס לאווילה, שותפה הקבוע להקלטות ולהופעות ואבי שלושת ילדיה, ביניהם הסופרן צ'צ'יליה לאווילה ברגנצה.

ברגנצה קיבלה, עם עוד שישה זמרים ספרדים, את פרס "נסיך אסטוריאס" לספרות ולאומנות לשנת 1991.

ב-1992 השתתפה ברגנצה בחגיגות הפתיחה של תערוכת "אקספו 92'" בסביליה ובחגיגות הפתיחה של המשחקים האולימפיים בקיץ 1992 בברצלונה. ב-1994 הייתה לאישה הראשונה שנבחרה לאקדמיה המלכותית לאומנויות של ספרד. היא לימדה שירה בבית הספר הגבוה למוזיקה על שם המלכה סופיה (Escuela Superior de Música Reina Sofía), המשיכה לבצע מוזיקה של מלחינים ספרדים והעבירה כיתות אומן ברחבי העולם. בין תלמידיה **מריה באיו**.

נפטרה בסן לורנצו דה אל אסקוריאל.

## סרטי קולנוע
תרזה ברגנצה הופיעה בתשעה סרטי קולנוע מלבד ההסרטות של "הספר מסביליה" (1972); דון ג'ובאני של ג'וזף לוסי (בתפקיד **צרלינה**; 1979); "ורתר" ו"כרמן" (שניהם ב-1980), שיחקה גם כשחקנית מן השורה בדרמה המורכבת של פאטיניו, "אוקטביה" (2002); בסרטו הפופולרי של פול מקגיגאן, "החשבון"
(2003); ב"גרים" של אלקס ואן ורמרדאם (2003); ב-Buen viaje, excelencia! משנת 2003 (בתפקיד נכדתו של פרנקו) וב-Cuéntame (ספרד; ידוע גם בשם Cuéntame cómo pasó; במקור Por el humo se sabe dónde está el fuego)
משנת 2006, פרק בסדרת טלוויזיה ששמה לקוח מרומנסה מפורסמת לטנור מתוך הסרסואלה "דונה פרנצ'יסקיטה" מאת אמדיאו ויווס.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:זמרות מצו סופרן
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרות ספרדיות
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס לאמנויות
קטגוריה:זמרים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרים ספרדים
קטגוריה:ילידות 1933
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:נפטרות ב-2022
נשק גרעיני טקטי

שמאל|ממוזער|250px|מדענים אמריקאים בוחנים דגם של פגז גרעיני**נשק גרעיני טקטי** הוא אמצעי לחימה במסגרת אסטרטגיה גרעינית של "תגובה גמישה". מטרת הנשק לאפשר למקבלי ההחלטות להגיב כנגד תוקפן ללא השמדתו המוחלטת. נשק גרעיני טקטי מאפשר תקיפה גרעינית שמטרותיה ונזקיה מוגבלים, בניגוד לתקיפה גרעינית אסטרטגית, שמטרתה השמדה מוחלטת של האויב.

נשק גרעיני טקטי עשוי להיבנות במיוחד עבור מטרות מוגבלות ומסוימות. ניתן גם להשתמש בנשק הנחשב מזיק יותר, דוגמת פצצות תרמו-גרעינית, אך השימוש בהן יהיה למטרות מוגבלות. 
## מטרות השימוש בנשק גרעיני טקטי
נשק גרעיני טקטי נועד לאפשר תגובה גמישה ומוגבלת כנגד תוקפן ללא פתיחה במלחמה גרעינית מלאה. הנשק הגרעיני הטקטי שימש כמרכיב מרכזי באסטרטגיה שפיתח שר ההגנה האמריקאי רוברט מקנמארה בשנות ה-60. אסטרטגיית התגובה הגמישה אפשרה תגובה גרעינית מוגבלת, לעומת האסטרטגיה הקודמת לה - "גמול מסיבי". לתפישת קובעי המדיניות בארצות הברית ובברית נאט"ו, אפשר הנשק הטקטי את חוסר האיזון בתחום הנשק הקונבנציונלי מול ברית ורשה.  

## סוגי נשק גרעיני טקטי
* **[[פצצת נייטרון]]:** משמשת לתקיפת ריכוזי שריון גדולים. הפצצה נוסתה בהצלחה על ידי מספר מדינות, ביניהן ארצות הברית, ברית המועצות וצרפת.
* **פגז גרעיני:** משמש לתקיפת ריכוזי צבא במרחק של עשרות קילומטרים מהתותח היורה. לרוב, עוצמת ראש הנפץ נמדדת בין 0.1 למספר בודד של קילוטון TNT.
***מוקש גרעיני:** משמש להשמדת אזורי מפתח בשדה הקרב לאחר שאלו נכבשו על ידי כוחות אויב. 
***פצצה גרעינית טקטית:** הקריטריון המקובל להגדרת פצצה גרעינית כטקטית מתייחס לעוצמת ראש הקרב. לרוב, הכוונה לפצצה עד 10 קילוטון.

## ביקורת
מדעני מדינה ומומחי אסטרטגיה תקפו את הרעיון להשתמש בתגובה גרעינית מוגבלת. הם ציינו כי אפשר להעריך בבטחה ששימוש כזה יוביל להידרדרות למלחמה גרעינית כוללת. לפי מחקרים, שימוש בנשק גרעיני טקטי במקרה של מתקפה על ברית נאט"ו יפגע קשות במדינות המתגוננות. ההערכה במחקרים הייתה כי צפויים בין 2 מיליון ל-20 מיליון נפגעים ישירים ופגיעה קשה בשטחי המדינות. צוין כי הכנסת הנשק הטקטי ערערה את מאזן האימה בין המעצמות ופגעה כך ביציבות שנבעה ממנו.

## לקריאה נוספת
* יהושפט הרכבי, "מלחמה ואסטרטגיה", הוצאת מערכות, ת"א. 2005. 
* ג'רלד שטיינברג, "אסטרטגיה של נשק קונוונציונלי", האוניברסיטה הפתוחה, 1997.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:נשק גרעיני
קטגוריה:אמצעי לחימה
לוסיאנה סואוזה

**לוסיאנה סוֹאוּזה** (בפורטוגזית: **Luciana Souza**; נולדה ב-14 ביוני 1966) היא זמרת ג'אז ברזילאית.

## קורות חייה
סואוזה נולדה בסאו פאולו, ברזיל, למשפחת מוזיקאים. את הקריירה החלה כזמרת ג'ינגלים ופסי-קול ועד גיל 16 כבר היו מאחוריה כ-200 הקלטות אולפן (הראשונה בהן בהיותה בת שלוש). למדה בבית הספר הגבוה למוזיקה ברקלי במגמת ג'אז, ובעלת תואר שני בלימודי ג'אז מקונסרבטוריון ניו אינגלנד. מתגוררת כיום (2007) בניו יורק ומלמדת במנהטן סקול אוף מיוזיק.

סואוזה שרה בעיקר ג'אז, ובעלת יכולת וירטואוזית בשירת סקאט. משקל ניכר ברפרטואר שלה לביצועי ג'אז בשפה הפורטוגזית ללחנים ברזילאיים – עממיים, בוסה נובה או לחנים מקוריים. פרט לכך השתתפה סואוזה ביותר מ-30 הקלטות עם טובי מוזיקאי הג'אז, ביניהם דנילו פרז וג'ון פטיטוצ'י. משנת 1996 ניסתה כוחה בהצלחה גם בשירה קלאסית, והופיעה עם ה־Bach Akademie בשטוטגרט, עם התזמורות הסימפוניות של בוסטון ואטלנטה והתזמורות הפילהרמוניות של לוס אנג'לס, ברוקלין, וניו יורק.

שלוש פעמים זכתה סואוזה בפרס ה"גראמי" כזמרת הג'אז הטובה ביותר (בשנים 2002, 2003 ו-2005), ושניים מאלבומיה זכו אף הם בפרס גראמי כאלבומי הג'אז הווקאלי הטובים ביותר – "Duos Brasileiros" בשנת 2002 והמשכו, "Duos II", בשנת 2005. איגוד עיתונאי הג'אז הכריז עליה כזמרת הג'אז הטובה ביותר לשנת 2005.

בשנת 2013 שיחקה בתפקיד קטן בסרט הדרמה הביוגרפי "לגעת בירח" (אנ') שם גילמה את ג'והאנה.

## דיסקוגרפיה
* 1999 - An Answer to Your Silence
* 2000 - The Poems of Elizabeth Bishop and Other Songs
* 2001 - Duos Brasileiros
* 2003 - North and South
* 2004 - Neruda
* 2005 - Duos II

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות ברזילאיות
קטגוריה:זמרות ג'אז
קטגוריה:מוזיקאי ג'אז
קטגוריה:זוכות פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:סגל בית הספר מנהטן למוזיקה
קטגוריה:בוגרות מכללת ברקלי למוזיקה
קטגוריה:בוגרי מכללת ברקלי למוזיקה
קטגוריה:ילידות 1966
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1966
פליקס לאווילה

**פליקס לאווילה** (בספרדית: **Félix Lavilla Munarriz**; 11 ביוני 1928 – 14 בינואר 2013) היה פסנתרן, מלחין ומלווה ספרדי. בעיקר נודע, אולי, בפעילותו המוזיקלית המשותפת עם זמרת המצו סופרן תרזה ברגנצה,  שהייתה גם אשתו בין 1957 ל-1977. בני הזוג הקליטו יחד בקביעות ואף הופיעו ברסיטלים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פסנתרנים
קטגוריה:מלחינים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2013
מעבר אליהו

**מעבר אליהו** (מכונה **מעבר אליהו ישראלי**, **מחסום הפירות** או **מעבר הפירות**) הוא אחד המעברים בגדר ההפרדה. המעבר ממוקם על כביש 55 בקטע בין הפנייה לאלפי מנשה לבין הפנייה לקלקיליה ולצופים.

מעבר אליהו נועד למעבר נוסעים והולכי רגל. סחורות פלסטיניות מועברות דרך מחסום אייל שמצפון לקלקיליה. בידוק ביטחוני של הנוסעים והולכי הרגל ממזרח למערב מתבצע בידי חברת שמירה פרטית. במעבר ממערב למזרח אין בידוק קבוע, אך במקום פועלים דרך קבע כוחות משטרה ומשמר הגבול. לעיתים פועלים במעבר גורמים נוספים כגון אנשי רשות מעברים יבשתיים או משרד החקלאות.

בספטמבר 2011 אוזרח המעבר ועבר מאחריות צה"ל לרשות מעברים יבשתיים.

כקילומטר צפונית למעבר, נמצא על גדר ההפרדה **מעבר צופים** או **מעבר 109**, המפריד בין צופים לקלקיליה.

## קישורים חיצוניים
* דף מעבר אליהו באתר רשות מעברים יבשתיים
* דף מעבר אליהו באתר מחסום Watch


תמונה:Elyahu gate israel westbank.jpg|רכב ממתין לביקורת במעבר מתחומי הקו הירוק לשומרון ואנשי ביטחון תחת רשת הסוואה להגנה מפני השמש בהיעדר מבנה ביקורת
תמונה:saar48.jpg|פילבוקס החולש על המעבר


קטגוריה:גדר ההפרדה
אליהו
אליהו
שדה גלובלי

במתמטיקה, המונח **שדה גלובלי** מתייחס לשדה שבו מתקיימת **נוסחת המכפלה** (ראו להלן). אמיל ארטין ו- C. Nesbitt הוכיחו ששדות כאלה שייכים לאחת משתי משפחות: 
*שדה מספרים, דהיינו הרחבה אלגברית סופית של שדה המספרים הרציונלים.
*

יש מספר קווי דמיון בין שני סוגי השדות. לשדות משני הסוגים יש את התכונה שכל ההשלמות שלהם הם שדות טופולוגים קומפקטים מקומית (ראו שדה מקומי). כמו כן, שדה מכל אחד מהסוגים ניתן למימוש כשדה השברים של חוג דדקינד שבו כל אידיאל שאיננו אידיאל האפס הוא מאינדקס סופי.

## נוסחת המכפלה

הנוסחה המגדירה את השדות הגלובליים קושרת את כל הערכים המוחלטים של השדה, וליתר דיוק את הערכים המוחלטים עד כדי שקילות. שדה הוא גלובלי אם אפשר לבחור נציג אחד של כל מחלקת שקילות של ערכים מוחלטים, כך שלכל x שונה מאפס בשדה מתקיים \ \prod_v |x|_v = 1. לדוגמה, בשדה המספרים הרציונליים יש לעבור על כל הערכים המוחלטים ה-p-אדיים \left|p^i\frac{a}{b}\right|_p=p^{-i}, ועל הערך המוחלט הארכימדי, שהוא הערך המוחלט הסטנדרטי. הערך המוחלט ה-p-אדי של מספר רציונלי x הוא 1 לכמעט לכל p, ומכפלת כל הערכים המוחלטים ה-p-אדיים האחרים שווה להפכי של |x|.

קטגוריה:תורת השדות
קטגוריה:תורת המספרים האלגברית
דוד גמאל

הרב **דוד בן שלום גמאל** היה רב ומקובל בתימן במאה ה-19.

כפי הנראה, נולד הרב גמאל בצנעא בתחילת המאה ה-19 ונפטר בסוף אותה מאה. היה תלמיד חכם המעורה היטב בחיי הקהילה היהודית. בחיבוריו הירבה לתאר ולתעד את קורות אחיו בתימן ואת האירועים המדיניים שהשפיעו על חיי היהודים, כגון האירועים הקשים שחוו יהודי צנעא בזמן התנפלויות שבטים מוסלמים על הקהילה היהודית בשנים 1818 ו-1851. על פי תיאורו של הרב גמאל, התנפלות שבטים נוספת בת שלושה ימים הסתיימה כמעט ללא נזק וזאת בשל התכוננות יהודי צנעא מבעוד מועד, וכך כותב הרב גמאל :
.
משנת 1834 חלה תקופת מפנה לרעה בתימן עקב חילופי שלטון תכופים שהתחוללו בשל מריבות בין הטוענים לשלוט בתימן. במשך שלושים שנה סבלה מכך הקהילה היהודית בצנעא קשות, ורבים החלו בורחים לערים הסמוכות. גם הרב דוד גמאל ברח מהעיר צנעא והתיישב בעיר בית עד'אקה הנמצאת צפונית מערבית לצנעא. הוא עבר גם בין ערים נוספות והכיר את אורחותיהם ורבניהם. בכתביו, הרבה הרב גמאל לצטט דברי תורה בשמם ובשם רבני צנעא. מבין עשרות הרבנים שאיתם עמד בקשר נראה כי שלושה מהם היו מרבותיו: הרב דוד רצאבי, הרב יחיא בן יעקב צאלח המכונה מהרי"ץ בן יעקב והרב יודא חאזי.

## כתביו
שלושה כתבי יד ידועים לנו ככתיבת הרב דוד גמאל. כל כתבי היד הם בעלי אופי לקטני, אולם, רבים מהליקוטים הם שמועות בעל פה ששמע מחכמי תימן שהכיר או מספרים שאבדו או שאינם ידועים וכן חידושים רבים פרי רוחו.

בכל חיבוריו ניכרת היטב השפעת הקבלה על כל צעד ושעל. כמו כן, ניכרת בכתיבתו מגמה חינוכית התובעת שלמות לימודית ומידותית. בצד התביעה המוסרית התאמץ הרב דוד גמאל לנחם ולעודד את אחיו לאור המצב המדיני הקשה בו שרויים יהודי תימן. הוא הרבה להשתמש בביטויים שעניינם ציפייה לבואה הקרובה של הגאולה. חיבוריו הם: "חפץ דוד" - על התורה, הגהות לתלמוד, פירוש על הדיואן (ספר השירים) וכן שני קבצים בעניינים שונים.

הרב דוד גמאל היה בעל אופי רגיש ועדין נפש. החוויות שחווה בימי חייו הותירו את רשמיהם המרים על נפשו הרגישה. בין היתר הם באו לידי ביטוי חריף בעשרות חלומותיו המלאים חשש מפני הבאות. נפשו הפיוטית באה לידי ביטוי בפרשנותו לשירה בה הוא מבאר את ערך השירה ומסביר כיצד יש להתכונן אליה, הוא מתריע מפני שתיית יין בשירה וכן משירת תיפלות. הוא מבאר אלו שירים יש להקדים ועד כמה חשובה אישיותו של המשורר ועוד. פירושו לדיואן יצא על ידי יהודה לוי נחום בספר "התעודה" 1996.

קטגוריה:רבני מרכז תימן
קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:מקובלים
צבתניים

**צבתניים** (שם מדעי: Forficulidae) הם משפחה של חרקים מתת-סדרה Forficulina אשר בסדרה צבתנאים.

למשפחה זו כמה סוגים נפוצים:
* **Doru** - בעלי כנפי חפייה בצבע צהוב עם פסים שחורים.
* **Forficula** - זיהוי לפי המפרק השני ברגל.
** Forficula auricularia (נפוץ באירופה)
** Forficula smyrnensis (צבתן נקוד)
* **Setocordax** - בעלי שיער שחור או זיפים על גופם.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קטגוריה:צבתנאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1810
אמירה אל-הייב

**אמירה אל-הייב** (בערבית: **اميرة الهيب**; נולדה ב-1985) היא הבדואית הלוחמת הראשונה בצה"ל. את שירותה הצבאי עשתה במשמר הגבול.

## ביוגרפיה
אל-הייב נולדה בכפר הבדואי טובא שבגליל העליון, סמוך לראש פינה. יש לה חמישה אחים. כשמלאו לאמירה מספר חודשים עברה המשפחה לוואדי אל-חמאם שם הצטרפה לחמולה של האם נעמת. אל-הייב למדה בבית הספר היסודי בוואדי אל-חמאם ואחר כך, בתיכון בטובא-זנגרייה.

הכפר ואדי אל-חמאם יושב על אדמות מינהל מקרקעי ישראל, ורוב תושביו, כולל משפחת אל-הייב, גרו במשך מספר שנים בסככות וצריפי פח. במשך הזמן עברו המשפחות לבתי קבע וחוברו לרשתות המים והחשמל. בעת היותה נערה נהרס הצריף הישן של המשפחה על ידי המנהל בטענה שמדובר בבנייה לא חוקית, ובני המשפחה עברו לבית הקבע החדש שלהם שבנייתו לא הושלמה.

אחד מאחיה של אמירה הוא סמל תייסיר אל-הייב מהגדס"ר, שנידון לשמונה שנות מאסר על הריגת טום הורנדל, פעיל השמאל מתנועת הסולידריות הבינלאומית שנורה בשנת 2003 ברפיח בעת שהתקרב לעמדה צבאית.

בהיותה בת 19, בשנת 2003, רצתה אל-הייב להתגייס לצה"ל. הדבר עורר התנגדות עזה בקרב חלק מהחברה הבדואית, בעיקר מצד אנשי דת ותומכי התנועה האסלאמית, שכן למרות שגיוס גברים בדואים לצה"ל הוא עניין שבשגרה, גיוס נשים בדואיות היה בגדר טאבו בחברה זו. בין היתר נרגם בית המשפחה באבנים.

לעזרתה נחלץ נור אל-הייב, נכה צה"ל מהכפר עילבון, אשר מכונה ה"אבא של החיילים הבדואים", ולאחר מאבק משותף גויסה אל-הייב.

אל-הייב עברה את הטירונות פעמיים בגלל בעיות שפה, אך לבסוף הוכשרה כלוחמת רובאי 05 והוצבה במשמר הגבול.

ראשוניותה של אל-הייב זכתה לפרסום רב, ובין היתר נפגשה עם הרמטכ"ל ועם נשיא המדינה, משה קצב.

בעקבות גיוסה של אל-הייב החלו נשים בדואיות נוספות להתגייס לצה"ל.

## קישורים חיצוניים
* 
* פורצת גבולות, מעריב סופשבוע

קטגוריה:בדואים ישראלים
קטגוריה:שוטרות משמר הגבול
קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:שוטרות ישראליות
קטגוריה:נשים בצה"ל
קטגוריה:מועצה אזורית אל-בטוף: אישים
קטגוריה:טובא-זנגרייה: אישים
קטגוריה:ואדי אל-חמאם
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1985
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
נפת פתח תקווה

**נפת פתח תקווה** היא נפה במחוז המרכז במדינת ישראל. נפת פתח תקווה נחלקת לשני אזורים:
* אזור פתח תקווה
* אזור דרום השרון

שטח נפת פתח תקווה הוא כ-284 קילומטר רבוע.

העיר הגדולה בנפה היא פתח תקווה, והיא משמשת כמרכז מנהלי לכל ערי נפה זו.

היישוב הגבוה ביותר בנפה הוא צור נתן, 190 מטר מעל גובה פני הים, והנמוך ביותר הוא עדנים 20 מטר מעל פני הים.

יישובי המועצה אזורית חבל מודיעין מפוצלים בין נפה זו לנפת רמלה, בה נמצאים רוב יישוביו. היישובים הצפוניים נמצאים בנפת פתח תקווה והיישובים הדרומיים והמזרחיים נמצאים בנפת רמלה. היישובים הנמצאים בנפת פתח תקווה הם: בני עטרות, נחלים, בארות יצחק, מזור, רינתיה, טירת יהודה, גבעת כ"ח, ברקת, כפר סירקין ונופך.

## דמוגרפיה
על-פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נכון לשנת 2019 בנפת פתח תקווה יש 53 יישובים.

אוכלוסיית הנפה מונה 798,300 תושבים, מתוכם:

*727,000 הם יהודים (91.3%) שיעור הילודה - 2.66.
* 40,300 הם ערבים (4.7%) שיעור הילודה - 2.37.
*31,700 אחרים (4%).

צפיפות האוכלוסייה בנפה היא 2,811 איש לקמ"ר.

342,600 מתושבי הנפה (59%) מתגוררים באזור פתח תקווה, ו-235,800 תושבים (41%) מתגוררים באזור דרום השרון.

## ערי נפת פתח תקווה לפי אוכלוסייה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פתח תקווה
פתח תקווה
קטגוריה:מחוז המרכז
בסיס דואודצימלי

**בסיס דואודצימלי** (נקרא גם **בסיס 12** או **בסיס תריסר**) הוא שיטת ספירה המשתמשת ב-12 כבסיס.

בשיטת ספירה זו, הספרה השווה ל-10 בבסיס עשרוני מסומנת A, T או X, והספרה השווה ל-11 מסומנת B, E או באות Ɛ, הידועה בתור E פתוחה או אפסילון לטינית. המספר 10 בשיטת ספירה זו (השווה ל-12 בבסיס עשרוני) קרוי "תריסר" והמספר 100 (השווה ל-144 בבסיס עשרוני) קרוי "גרוֹס".

תריסר, שהוא מספר פריק במיוחד, הוא המספר הקטן ביותר שלו 4 מחלקים לא טריוויאליים: 2, 3, 4, 6. מכאן שבסיס דואודצימלי נוח במיוחד לביצוע חישובים אריתמטיים.

מקורו של הבסיס הוא כנראה מספר פרקי האצבעות (למעט האגודל) שיש ביד האנושית, שבתרבויות עתיקות מסוימות נהגו למנות בעזרתם פריטים (בעזרת האגודל כמצביע). כמו כן, יש הסוברים כי בסיס זה הובא לשימוש ונגזר ממספר החודשים בשנה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שיטות ספירה
קטגוריה:12 (מספר)
פפילומה

יבלות פפילומה על עור הפנים|150px|שמאל|ממוזער
יבלות פפילומה על כף הרגל|150px|שמאל|ממוזער

**פפילומה** היא סוג של גידול שפיר על גבי העור או הריריות. הגידולים באים לרוב לידי ביטוי כיבלת עור. הגורם העיקרי להן הוא נגיפים מסוג נגיף הפפילומה האנושי, אך קיימים גם גורמים אחרים ולעיתים סיבת הופעת הגידול אינה ידועה. סרחי עור יכולים להיחשב לפפילומות (cutaneous papilloma). על אף שפפילומות הן גידולים שפירים ובדרך כלל התפתחותן מוגבלת, במקרים מסוימים הן יכולות להוות גורם סיכון להתפתחות סרטן.

גידולי פפילומות יכולים להתפתח החל מגיל שנה. הם יכולים להופיע בעור אברי המין, בכפות הידיים והרגליים, או בחלקים אחרים של העור. גידולים יכולים להופיע גם בקנה הנשימה, ובמצבים קיצונים הפפילומה עלולה לגרום לצרידות קשה עד כדי כך שאינה מאפשרת דיבור. האבחנה נעשית על ידי לרינגוסקופ המאפשר התבוננות בבית הקול, ואישורה מושג באמצעות ביופסיה.

אצל ילדים הפפילומות יכולות להעשות גדולות עד כדי צורך בניתוח ליצירת פתח בקנה הנשימה כדי לאפשר נשימה. הטיפול בפפילומות כאלו מתמקד בניתוח או באידויים בלייזר. במקרים של פפילמה על גבי העור, ניתן לטפל בצריבה בעזרת משחות ונוזלים, עד לגירוי דלקת שמפעילה את מערכת החיסון לפעולה נגד הפפילומה. נגד פפילומה בעור או רירית הנרתיק, קיים חיסון.

השימוש במונח "פפילומה" מתייחס לעיתים קרובות לגידולים שנוצרים בעקבות חשיפה לנגיף הפפילומה האנושי, שלעיתים קרובות מועבר במין ומהווה אחד מן הגורמים להיווצרות הפפילומה.

## ראו גם
* קונדילומה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גידולים שפירים
קטגוריה:מחלות וזיהומים המועברים במגע מיני
לך תוכיח שאין לך אחות

**לך תוכיח שאין לך אחות** הוא ביטוי עממי המבטא מורת רוח מקביעות לא מבוססות המושמעות כלפי אדם. הביטוי מדגיש את האבסורד שנוצר מן הצורך להוכיח חפות בטרם ביססו את האשמה. מקור הביטוי הוא ככל הנראה בספרו של שלום עליכם, "מנחם מנדל בוורשה", אשר התפרסם לראשונה ביידיש בשנת 1913. בספר מופיע המשפט:

## הקשרים תרבותיים

בשנת 1983 פרסם הפובליציסט אמנון דנקנר בעיתון "הארץ" מאמר שכותרתו "אין לי אחות", ובו הביא את דעותיו נגד טענות הקיפוח של עדות המזרח. הרקע למאמר היה אלימות שהפנה הימין כלפי השמאל בזמן המחאה נגד מלחמת לבנון הראשונה. דנקנר הצהיר שהימין האלים אינו אחיו ואינו אחותו. המאמר וכותרתו הפרובוקטיבית הכו גלים. 24 שנים מאוחר יותר כתב דנקנר מאמר שכותרות "יש לי אחות", ובו הביע אמפתיה לנשים הסובלות מהטרדות מיניות.

עם זאת, הביטוי עדיין קיים ומופיע בהקשרים שונים. כך, למשל, התבטא ח"כ עזמי בשארה בדיון על פסילת מפלגת בל"ד בוועדת הבחירות המרכזית בשנת 2003, בו נטען כי בל"ד רוצה במדינה אחת, דו-לאומית, "מהנהר אל הים", כי: 

## רקע משפטי
המרירות שבביטוי "לך תוכיח שאין לך אחות" נובעת מהעובדה שההאשמות והשמצות רבות הן בניגוד למקובל במערכת המשפטית, שבה חובת ההוכחה במשפט פלילי מוטלת על התובע, ואם נכשל בכך, יצא הנאשם זכאי, גם אם השתמש בזכות השתיקה, ולא אמר דבר להגנתו (אם כי הנאשם רשאי להעלות, בתחילת משפטו, טענת אליבי, שבה הוא מוכיח, למעשה, כי "אין לו אחות"). גם בתביעה אזרחית, חובת ההוכחה חלה על התובע, וכך גם במשפט העברי, שבו חל הכלל "המוציא מחברו עליו הראיה". במקרים מסוימים נקבע חריג לגישה זו. בחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, למשל, נקבע כי על המעביד להוכיח כי לא הִפלה לרעה את העובד (כלומר, להוכיח כי "אין לו אחות"), וזאת מרגע שהעובד הוכיח כי נתקיימו בו התנאים המצדיקים קבלת זכות מסוימת שלא ניתנה לו.

## ראו גם
* הנחת-קדם

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניבים וביטויים ישראליים
איסאק לודו

**איסאק יעקוביץ לודו** (Isac Iacovitz Ludo), נודע כ- **I.Ludo** (י. לודו)  (4 בנובמבר 1894 – 23 במאי 1973) היה סופר, עיתונאי, פובליציסט, עורך ומוציא לאור יהודי רומני.

## ביוגרפיה

איסאק לודו נולד ביאשי, רומניה, במשפחה יהודית של סוחרים זעירים. בגלל קשיים כלכליים נאלץ להפסיק את לימודיו בגיל 14 ולהתחיל לעבוד כפקיד. בשנת 1913 פתח את הקריירה העיתונאית בהוציאו לאור כתב עת משל עצמו בשם "אבסולוציו" (Absolutio). הוא עבד בעיתונים נוספים כדוגמת "אופיניה" (Opinia) ו"יאשול" (Iaşul) ובשנת 1915 כבר החזיק בתפקידי עורך. הוא ניהל את כתב העת "אדם" (Adam) בשנים 1929–1940, כתב עת יוקרתי שבו השתתפו גם ברבו פונדויאנו, גאלא גאלאקטיון, טודור ארגזי, פליקס אדרקה, אילריה וורונקה, יון קלוגרו, מרסל ינקו ועוד סופרים רבים אחרים.
בעבר אוהד של העניין הציוני, בימי השלטון הקומוניסטי אימץ את הגישה הרשמית העוינת לציונים ב"איגרת לבן-גוריון" ובהזדמנויות אחרות. בנובמבר 1942 נכלל ברשימת הסופרים היהודים שנאסרו לפרסום ברומניה תחת משטר אנטונסקו.

## מספריו
### התקופה שבין מלחמות העולם
* 1917 - Gorki în faţa revoluţiei "גורקי מול המהפכה".
* 1918 - Coada lui To "הזנב של טו".
* 1928 - Haim dija "חיים דיז'ה".
* 1928 - Hodje-Podje "חודז'ה פודז'ה", אסופה הומוריסטית.
* 1934 - Doi mari poeţi: Heinrich Heine şi A.C. Cuza "שני משוררים גדולים: הינריך הינה וא. ק. קוזה".
* 1934 - Iuda trebuie să sufere pentru că e suferind "יהודה צריך לסבול כי הוא סובל".
* 1934 - Mesia poate să aştepte "המשיח יכול לחכות".
* Pogrom sau revoluţie "פוגרום או מהפכה".
* 1935 - Domnişoara Africa "העלמה אפריקה".
* 1935 - Canalia de D. (cu prilejul morţii lui Dreyfuss) "המנוול ד. (לרגל מותו של דריפוס)".
* 1936 - În jurul unei obsesii "מסביב לטירדון מסוים".
* 1939 Ghetouri "גטאות".

### התקופה הקומוניסטית
* 1949 - Ca şi poruncile Coranului "כמו ציוויי הקוראן".
* 1950 - Scrisoare lui Ben Gurion " איגרת לבן-גוריון".
* 1951 - Soldatul căţelului Toby "החייל של הכלבלב טובי".
* 1951 - Fraţii din vile şi fraţii din corturi "האחים מהווילות והאחים מהאוהלים".
* 1952 - Alegerile lor, parlamentele lor "הבחירות שלהם, הפרלמנטים שלהם".
* 1952 - A doua scrisoare către Ben Gurion "האיגרת השנייה לבן-גוריון".
* 1953 - Domnul general guvernează "האדום הגנרל מושל".
* 1954 - Gura de lup "לוע של זאב".
* 1955 - Starea de asediu "משטר של מצור".
* 1955 - Corsetul "המחוך".
* 1956 - Soluţia a patra "הפתרון הרביעי".
* 1957 - Regele Palaelibus "המלך פאלאליבוס".
* 1958 - Ilustrul N.N: din N.N. "הנודע נ. נ. מנ. נ.".
* 1958 - Războiul lui Tănase Cireş "מלחמתו של טנאסה צ'ירש".
* 1958 - Salvatorul "המציל".
* 1960 - Ultimul batalion "הגדוד האחרון".

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פובליציסטים יהודים
קטגוריה:פובליציסטים רומנים
קטגוריה:סופרים יהודים רומנים
קטגוריה:סופרים רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1973
אנגליף 3D

[שמאל|ממוזער|250px|[עתיקות פרספוליס שצולמו בתלת-ממד  ]]

**אנגליף** היא טכנולוגיית צילום שיוצרת אשליה אופטית של מראה תלת-ממדי. הצילום מורכב משתי תמונות של אותו אובייקט, שמצולמות כל אחת בפילטר צבעים אחר, בדרך כלל פילטר אדום ופילטר ציאן. שני הצילומים מורכבים בתמונה בהפרש קטן ביניהם. האפקט התלת-ממדי מתקבל בצפייה בצילום דרך משקפיים עם עדשה ירוקה-תכולה ועדשה אדומה, כך שכל עין מקבלת צילום אחר, עם הפרש קטן במיקום של התמונות.

## צילום תלת-ממד

הראייה התלת-ממדית הנוצרת במוח האנושי, מתקבלת באמצעות המרחק שבין שתי העיניים, המאפשר למוח "לעבד" את המרחק שבין שתי התמונות המתקבלות בהתאם להפרשי המרחקים (ההפרש במרחק משפיע על הפער בין התמונות שיתקבלו), ובאמצעותו להסיק את המרחק והעומק הניתן למראה. צילום תלת-ממדי נעשה באמצעות חיקוי של המראה שהעין רואה, המושג באמצעות צילום של שתי תמונות במרחק של כעשרה סנטימטרים בין עדשה לעדשה, כמו המרחק הטבעי בין העיניים. על מנת שתתקבל אצל הצופה תמונה תלת-ממדית, עליו לצפות בכל עין בתמונה אחרת, וכך נוצרת תחושת ה'עומק'.

טכנולוגיה של צילום תלת-ממדי קיימת שנים רבות, ומכונה סטריאוסקופיה. עם זאת כיום כשאומרים 'תלת-ממד' הכוונה בעיקר לטכנולוגיה חדשנית הנקראת אנגליף.

להבדיל מצילום סטריאוסקופי הנעשה באמצעות הצגת שתי תמונות במקביל, דבר הדורש מהצופים לפזול על שתי התמונות;
בצילום אנגליף שתי התמונות מאוחדות לתמונה אחת כשכל תמונה נותנת צבע אחד לתמונה הסופית.

## משקפי תלת-ממד
שמאל|ממוזער|150px|משקפי תלת-ממד
משקפי תלת-ממד הן האמצעי הייעודי שבאמצעותו התמונה התלת-ממדית מתקבלת אצל הצופה. המשקפיים מאפשרים ראייה של שידור טלוויזיה, סרט, תמונה או מצגת כלשהי שהוכנו מראש לצפייה כזו. המשקפיים מאפשרים לכל עין לראות תמונה שונה במעט מהעין השנייה, דבר הגורם למוח לאחד את שתי התמונות לתמונה אחת עם הרגשת עומק טבעית. ראייה תלת-ממדית מלאה דורשת חדות ראייה תקינה בשתי העיניים, ותפקוד דו-עיני, ללא פזילה.

ישנם סוגי משקפיים:
* משקפיים שעדשותיהם בצבעים שונים, כך שעין אחת רואה חלק מן הצבעים ועין שנייה רואה חלק אחר, מה שגורם לאשליה של עומק. המשקפיים הפופולריים ביותר אלו משקפי אדום ציאן, שבהם עדשה אחת בצבע אדום והשנייה בצבע כחול-ציאן.
* בעלות עדשות פולרואיד (מקטבות) הנמצאות ב-90 מעלות אחת ביחס לשנייה.

## השימוש בתלת-ממד
[שמאל|ממוזער|350px|צילום מ[מאדים בתלת-ממד]]

השימוש בטכנולוגיית תלת-ממד נפוץ בעיקר בעולם הבידור, תמונות וסרטים בתלת-ממד יוצרים חוויה קרובה יותר למציאות מכל דבר אחר.
גם בעולם הפרסום תלת-ממד הוא דבר נפוץ שכן המוצר נראה הרבה יותר טבעי ומושך כשהוא מוצג בתלת-ממד, מה עוד שניתן יותר להדגיש את המראה של המוצר וישנם מוצרים שחשוב מאוד להעביר ללקוח את המראה המדויק שלהם.
בחקר החלל נעשה שימוש רב בתלת-ממד ונאס"א שלחה רכב חלל שצילם את מאדים בתלת-ממד. גם בעולם הרפואה התלת-ממד נפוץ יותר ויותר בהדמיות ועוד.

## סרטי תלת-ממד

סרטי תלת-ממד הם המוצר הנפוץ ביותר המשתמש בטכנולוגיית תלת-ממד. סרטים רבים מאוד הופקו עד היום ורובם מתאימים למשקפי אדום ציאן.
הסרט אווטאר, שיצא בדצמבר 2009, נחשב לפריצת דרך בתחום השימוש בטכנולוגיית תלת-ממד בקולנוע, במרץ 2010 הודיע נשיא אולפני וורנר, כי מעתה והלאה כל הסרטים עתירי התקציב שיופצו על ידם יוקרנו בגרסה תלת-ממדית.

## לקריאה נוספת
* סטריאוסקופיה
* גרפיקת תלת-ממד
* מרחב תלת-ממדי
* אוטוסטראוגרמה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טכניקות צילום
רן אלירן

[250px|ממוזער|שמאל|רן אלירן (ימין) בהופעה עם [גבי ברלין, 2013]]
**רן אלירן** (נולד ב-16 בדצמבר 1934) הוא זמר, פזמונאי ומלחין ישראלי. בין להיטיו הידועים: "זר של נרקיסים", "שארם א-שייח'", "החזיקי לנו אצבעות", "לבב אנוש", "הבתים שנגמרו ליד הים", "לא, לא, לא" (עם רבקה מיכאלי) ועוד.

## ביוגרפיה
**רן אלירן** נולד בשם **מנחם לייזרוביץ**', וכונה גם "לייזר" בחיפה. מגיל צעיר למד לנגן בכינור, אקורדיון ובגיטרה.
את שירותו הצבאי עשה בצוות הווי הנח"ל. בזמן שירותו שם חיבר את הלחן לשיר "אבא ודני", ולה התאים מילים חברו לצוות רמי בר-גיורא. שם גם פגש את הזמרת נחמה הנדל, ששירתה במקביל בלהקת הנח"ל. בתקופת הצבא ניגנו השניים יחדיו בשעות הפנאי, וכשהשתחרר מהצבא – במקביל ללימודיו האקדמיים בירושלים – הופיע לבדו, כשהוא מלווה עצמו בגיטרה ובאקורדיון.

בשנת 1958 הגיע ארצה מנחה הטלוויזיה האמריקאי אד סאליבן בחיפוש אחר כישרונות צעירים. לצורך התמודדות על המעמד, חברו רן ונחמה לצמד "רן ונמה", נבחרו להשתתף בתוכנית. הופיעו בסוף שנות ה-50 במשך כשנה וחצי בארצות הברית וזכו לפופולריות רבה שם. במהלכן הקליטו שני אלבומים משותפים.

ב-1967 השתתף בפסטיבל הזמר והפזמון תשכ"ז (1967), שם ביצע את "יום אביב חינם", שלא זכה בפרס, ואת השיר "תמיד מחדש", שזכה במקום השני באותו פסטיבל. באותה השנה, מיד לאחר מלחמת ששת הימים, שר את שניים מלהיטי התקופה, "שארם א-שייח'" ו"החזיקי לנו אצבעות". השירים הופיעו באלבום האוסף של שירי המלחמה "ירושלים של זהב", הנחשב בין אלבומי הזמר הנמכרים ביותר במדינה.

בשנות ה-70 פנה ללימודי קולנוע וצילום באוניברסיטת ניו יורק, ובמקביל הופיע במועדונים יוקרתיים בעיר לצד זמרים מפורסמים כהארי בלפונטה, פיט סיגר ובוב דילן.
### חיים אישיים
אלירן נשוי בשלישית לג'ודי הלמן, רופאה, ילידת הונגריה. לשניים בן משותף, מייקל (מיכאל). רעייתו הראשונה הייתה פטרישיה, דוגמנית אמריקאית. השניים גם כתבו מספר שירים במשותף. הם התגרשו לאחר עשר שנים. רעייתו השנייה הייתה שרון, ילידת ישראל.
אלירן מתגורר בניו יורק ומגיע לביקורים ולהופעות בישראל.

## דיסקוגרפיה
* **Twilight Songs Of Israel**, הוקלט בארצות הברית בשנות ה-60
* **מארבע רוחות שמיים**, הוקלט בישראל ב-1963
* **זר של נרקיסים**, הוקלט בישראל ב-1967 לפני מלחמת ששת הימים
* **שארם א-שייח**', הוקלט ב-1967 לאחר המלחמה
* **רן אלירן 68**', הוקלט בישראל ב-1968
* **רן אלירן**, הוקלט בישראל ב-1969
* **Ran Eliran Sings**, – הוקלט בישראל בסוף שנות ה-60 ושילב להיטים עבריים ולועזיים
* **תן לשיר**, הוקלט בישראל ב-1973 וכלל בעיקר שירי מלחמה, ברוח מלחמת יום הכיפורים
* **זה שיגעון**, הוקלט ב-1977
* **נוסטלגיה זה כבר לא מה שהיה**, הוקלט בישראל ב-1979
* **מסע בזמן**, הוקלט ב-1993 לאחר שתיקה ארוכה, וכלל בעיקר גרסאות כיסוי ללהיטיו מכל הזמנים

## קישורים חיצוניים

* 
* יעקב בר-און, בגיל 80, רן אלירן ממשיך למלא אולמות: "עכשיו החיים רק מתחילים", באתר מעריב השבוע, 7 בינואר 2015
*  רן אלירן, הפרויקט של מפעל הפיס לתיעוד יוצרים במוזיקה הישראלית, עם יואב קוטנר, אוקטובר 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:חברי צוות הווי הנח"ל
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר החסידי
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
רוז קוורץ

**רוז קוורץ** הוא מינרל מסוג קוורץ בעל גוון הנע בין ורוד חיוור לאדום-ורד. המקור לצבע הוא בכמויות זעירות יחסית של טיטניום, ברזל, או מנגן. בכמה מקרים מכיל רוז קוורץ מחטי רוטיל זעירות המייצרות את תופעת האסטריזם (בוהק דמוי כוכב), כאשר מאירים את האבן מאחוריה (וזאת בניגוד לתופעת האסטריזם באודם או בספיר המתקבלת כשמאירים על האבן). מחקרים אחרונים בעקיפה של קרני רנטגן מלמדים שהסיבה לצבע הם סיבים מיקרוסקופים דקיקים של המינרל דיומורטיט בתוך מסת הקוורץ. את הרוז קוורץ מוצאים לעיתים רחוקות בצורה הגבישית. במצב זה מניחים כי מקור הצבע בכמויות זעירות של פוספט או אלומיניום. הצבע בגבישים כנראה רגיש לאור ונוטה לדהות בסופו של דבר.

הגבישים הראשונים של רוז קוורץ נמצאו בפגמטיט בסמוך לרמפורד (Rumford) במיין שבארצות הברית. כיום מוצאים רוז קוורץ גם במדגסקר, בהודו, בגרמניה ובכמה מקומות בארצות הברית, אבל רוב הגבישים הנמכרים בשוק כיום מקורם במדינת מינאס ז'ראיס שבברזיל.

האבן אינה פופולרית לחיתוך כאבן חן בעלת פאות משום שהאבנים תמיד מעורפלות, צבען הוורוד בדרך כלל חיוור מדי, ובמרבית אבני החן מרוז קוורץ יש פגמים גדולים. ליטוש רוז קוורץ כקבושון (צורת טיפה), ככדורים עבור חרוזים למחרוזת או גילוף ברוז קורץ יעילים הרבה יותר.

בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד רוז קוורץ היא אבן ההולדת התחליפית של חודש ינואר.

## מקורות
ערך זה הוא בעיקר תרגום של הערך Rose Quartz מוויקיפדיה באנגלית שהסתמכה על המקורות הבאים:
* Dana's Manual of Mineralogy 
* אתרMineral galleries
*אתר Mindat

ימין|ממוזער|250px|פיל מגולף ברוז קוורץ באורך 10 ס"מ
ממוזער|רוז קוורץ מלוטשת

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קוורץ
קטגוריה:טקטוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:אבני חן
פיליפ פון פרארי

שמאל|ממוזער|200px|פיליפ פון פרארי
**פיליפ לה רנוטייר פון פרארי** (בצרפתית: **Philipp la Renotière von Ferrary**; 11 במאי 1850 - 20 במאי 1917) היה אספן צרפתי, שנחשב לבעל אוסף הבולים הגדול ביותר בהיסטוריה. הוא אסף גם מטבעות וגלויות, אך נודע בעיקר בשל אוסף הבולים.

פון פרארי היה בן למשפחת אצולה. אביו, איש עסקים אמיד, היה שותף בחברת השקעות שהשקיעה בפרויקטים גדולים כמו תעלת סואץ ותוכנית אוסמן להתחדשות פריז, ונחשבה למתחרה בעסקיה של משפחת רוטשילד. אמו הייתה נצר למשפחת המלוכה של מונקו. הוא נולד והתגורר כל חייו בהוטל מאטיניו (Hôtel Matignon) שבפריז, בניין שהוקם על ידי לואי ה-18 ומשמש כיום כמעונו הרשמי של ראש ממשלת צרפת. לאחר מות אביו בשנת 1871 ועם התחזקות האווירה עוינת האצולה בפריז, עזבה אימו לאוסטרו-הונגריה. ביתם הפך לשגרירות האימפריה, ופון פרארי אומץ בידי הרוזן האוסטרי מרנוטייר והפך לאזרח אוסטרי.

## אוסף הבולים
שמאל|ממוזער|250px|בול 3 הסקילינג הצהוב
פון פרארי החל לאסוף בולים בגיל צעיר, והחליט להקדיש חלק ניכר מהירושה הגדולה שקיבל מאביו לרכישת בולים ומטבעות נדירים. בחלק מהמקרים רכש אוספים בשלמותם. אוסף הבולים הוחזק בחדר מיוחד, והוא העסיק אוצר ושתי מזכירות לשם סידורו והטיפול בו. הוא הרבה במסעות לחו"ל לשם איתור בולים נוספים, ולעיתים שילם בזהב. הוא נחשב ללקוח אימפולסיבי במיוחד, שלא ייחס משמעות לכספו. רבים מהסוחרים ניצלו זאת ומכרו לו בולים במחירים מופקעים.

עם הבולים שהיו ברשותו של פון פרארי נמנים:
* בול 3 הסקילינג הצהוב - בול שוודי מ-1855 שהודפס בטעות בצהוב במקום בכחול. 
* בול מג'נטה 1 סנט מגיאנה הבריטית - בול שהודפס ב-1856 על נייר מג'נטה בשל מחסור בלתי צפוי בנייר.
* בול המיסיון של הוואי בערך של 2 סנט - הבול היחיד מסדרת הבולים הראשונה שהונפקה בממלכת הוואי ב-1851 שבו לא נעשה שימוש. בעליו הקודמים של בול זה, גסטון לרו, נרצח בידי אספן בולים אחר שחשק בבול.

## לאחר מותו
פון פרארי לא חש בטוח כאזרח אוסטרי בצרפת בזמן מלחמת העולם הראשונה, ולכן, ב-1917 הותיר את מאות אלבומיו בבניין השגרירות, ועזב לשווייץ. הוא מת זמן קצר לאחר מכן.

עם סיום המלחמה, ממשלת צרפת החרימה את אוסף הבולים, בטענה שמדובר בפיצוי על נזקי המלחמה. צוואתו של פון פרארי, ובה הוריש את האוסף למוזיאון הדואר בברלין, על מנת שיוצג לציבור הרחב, לא הוגשמה. תחת זאת, נמכר האוסף בסדרה של מכירות פומביות בין 1921 ל-1926, שהניבו סכום של כ-30 מיליון פרנקים. אספנים רבים המחזיקים בהם כיום מתגאים בהצגתם כ"אקס-פרארי".

## קישורים חיצוניים

* הטריסקילינג הצהוב של פיליפ פון פרארי באתר קולקט

קטגוריה:אספני בולים
קטגוריה:אספנים צרפתים

קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1850
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1917
כניעה

**כניעה** היא מצב בו חיילים, אומות, או כל קבוצת לוחמים אחרת מפסיקה להילחם ולרוב חבריה הופכים לשבויים, בין אם כיחידים ובין אם כקבוצה לאחר הוראת מפַקדהּ. דגל לבן משמש לעיתים קרובות לסימון כניעה, כמו גם הרמת ידיים ריקות ופתוחות מעל הראש.

כניעה יכולה להיות מותנית, כשהקבוצה הנכנעת מציבה תנאים לקבלת סמכות המכניעים, הנוגעת לזכויות הנכנעים. אמנת ז'נבה השלישית קובעת ששבויי מלחמה זכאים ליחס אנושי וחף מניצול והתעללויות. בעת המודרנית ובעקבות אמנות האג, כחלק מהכניעה נחתמים בין צבאות הסכמי כניעה . ייתכן שהסכם כניעה יהיה מקומי בעוד לחימה נמשכת במקומות אחרים. לחימה יכולה להיפסק באופן זמני או ממושך גם בשל חתימה על הסכם שביתת נשק.

כניעה ללא תנאי (unconditional surrender) היא כניעה בה הצד המנצח לא מבטיח דבר מלבד המוטל עליו לפי המשפט הבין-לאומי.

## לקריאה נוספת
* יהושפט הרכבי, **מלחמה ואסטרטגיה**, תל אביב: הוצאת משרד הביטחון, 1990.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
קטגוריה:משפט צבאי ואתיקה צבאית
קטגוריה:לחימה
חטיף

[ממוזער|שמאל|250px|דוכן חטיפים ארוזים, בעיקר [ממתקים]]
[ממוזער|שמאל|250px|דוכן חטיפים: [פיצוחים, פירות יבשים וממתקים, רובם בתפזורת, בשוק המזון לה בוקריה בברצלונה]]
**חטיף** הוא מאכל הנאכל שלא במסגרת ארוחה, בגודל ובמרקם המתאימים לאכילתו בחטף (מכאן נגזר השם "חטיף", מלשון 'חטוף ואכול'), ולרוב גם אינו מצריך שימוש בכלי אוכל או סכו"ם. חטיפים נצרכים לשם הנאה ופינוק, לשם השגת שובע זמני או כדי להעניק לגוף מנת אנרגיה זמינה. את המילה המציאה חברת גבעול, השייכת לחברת אוסם ב-1965. ב-1975 הוציאה אוסם לשוק "סדרה חדשה של חטיפים - ביסלי" ונראה שהפופולריות של המוצר עזרה להפצת המילה.

יש בהם מתוקים ומלוחים. המתוקים עשויים להכיל שוקולד, מיני אגוזים, סוכריות, ביסקוויטים, ופלים, גרנולה ועוד. את המלוחים מכינים מקמח תירס, בוטנים, תפוחי אדמה, חיטה.

חטיפים רבים ניתנים לאכילה ישירות מתוך אריזתם, בהם חטיפים בתפזורת כגון במבה אפרופו וביסלי או פרינגלס וכן חטיפים שצורתם כתיבה מאורכת כמו חטיפי אנרגיה, חטיפי ופל וחטיפי שוקולד (למשל פסק זמן, טורטית וכדומה) וממתקים נוספים. בישראל פופולריים מאוד גם פיצוחים - חטיפים מלוחים של זרעים ואגוזים קלויים. יש מוצרים שנועדו לצריכה כארוחה, כגון דגני בוקר וגרנולה, אשר נהוג להוסיף להם חלב או יוגורט, אך ניתן לאוכלם יבשים כחטיף.

"מזון אצבעות", מנות של מאכלים בגודל נגיסה או שתיים, כמו מתאבנים במסיבת קוקטייל נחשבים למאכלי חטיף. גם פירות עשויים לשמש כחטיפים.

חטיפים תעשייתיים מיוצרים כך שיהיו בעלי חיי מדף ארוכים, נארזים באופן שובה עין, ומכילים לרוב חומרים משמרים, חומרי טעם וריח ורכיבים מושכים כגון שוקולד, אגוזים, פירות.

רבים מהחטיפים התעשייתיים מסווגים כמזון מהיר. כיום, עם הגברת המודעות ליתרונותיו של אורח חיים בריא, משרד הבריאות הישראלי, כמו מקביליו בעולם המערבי, ממליץ להקטין צריכת חטיפים תעשייתיים, בייחוד אלו מביניהם המטוגנים ועתירי הנתרן או הסוכר.

חטיפי אנרגיה ממותגים כחטיפים בריאים, ולחלקם אכן ערכים תזונתיים גבוהים משל מקביליהם שאינם מסווגים בקטגוריה זו.

תעשיית החטיפים מגלגלת רווחים של מיליארדי דולרים בשנה. שוק החטיפים עצום בגודלו והתחרות בין היצרניות על נתחי שוק עזה. בשל כך קיים קידום מכירות ופרסום נרחב ונמרץ בתחום זה. כמות הפרסומות לחטיפים עולה בהרבה על כמות הפרסומות למזון בעל ערכים תזונתיים גבוהים יותר.

## ראו גם
* ארוחת ביניים

## קישורים חיצוניים

* שון פורטל, מי באמת צריך חטיף, מאתר מכון וינגייט
* שאלה חברתית - טכנולוגיית "החטיפים" - ידידים או אויבים?, פורסם ב"ידיעון כימיה, טכנולוגיה וחברה" מספר 50, 1992, מתוך אתר "סנונית"
* מיכל גילאון, חטיפים אווריריים, מאתר שירותי בריאות כללית
* 

## הערות שוליים

*
מונית נהר

[שמאל|ממוזער|250px|מונית נהר צהובה ב[ניו יורק]]
**מונית נהר** היא כלי שיט המשמש להסעת נוסעים בערים בהן נתיבי מים רבים, וזאת כאמצעי תחבורה ציבורית הפועל לפי לוח זמנים לאורך מסלול שירות קבוע; או בדומה למונית יבשתית ששירותיה נשכרים לשם נסיעה ייעודית על ידי נוסע אחד או יותר.

מוניות נהר מהסוג הראשון פועלות בערים רבות בצפון אמריקה, שם הן מכונות "Water taxi". אמצעי זה של תחבורה ציבורית מופעל בערים ניו יורק, פריז,בוסטון, ונקובר ("SeaBus"), לונדון ("Thames Clipper"), דובאי, טוקיו, איסטנבול ("Deniz Otobüsleri") ועוד. בוונציה מכונה כלי תחבורה ציבורית ימי המתפקד כאוטובוס בשם "ואפורטו" (Vaporetto, מלשון Vappore - "קיטור"), והגונדולות המקשרות את שתי גדותיה של התעלה הגדולה מכונות "טראגטי" (Traghetti, יחיד Traghetto).

מוניות נהר מהסוג השני (בדומה למונית רגילה) מופעלות בערים הנ"ל ובערים אחרות לרוב באמצעות סירות מנוע מהירות, או בכלי שיט מסורתיים שנועדו בעיקר למטרות תיירותיות, כמו הגונדולה בוונציה.

מוניות נהר פועלות גם באזורים כפריים לאורך נתיבי מים טבעיים או תעלות, על מנת לקשר בין בתים או יישובים שאין להם קשר יבשתי.

## ראו גם

* הנשים החותרות מסטוקהולם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תחבורה ציבורית
קטגוריה:סוגי כלי שיט
נהר
זמן אחזור

**זמן אחזור** (אנגלית: Memory latency) בזיכרון מחשב (או באופן כללי באמצעי לאחסון מידע) הוא הזמן שעובר מרגע שניתנה פקודה להבאת נתון מהזיכרון ועד לקבלת נתון זה. ניתן להבדיל בין מספר סוגי זמן אחזור (למשל זמן אחזור CAS, המתואר להלן).

זמן אחזור יכול להימדד בשניות (בדרך כלל בננו-שניות) או במחזורי שעון, וככל שזמן האחזור נמוך יותר כך הרכיב מהיר יותר. זמן האחזור הוא שיקול מרכזי בתכנון מחשבים ומערכות אלקטרוניות אחרות.

## זמן אחזור CAS

**זמן אחזור CAS** (ראשי תיבות של Column Address Strobe) בזיכרון מחשב מסוג DRAM, הוא הזמן במחזורי שעון שלמים שעובר עד שמידע מאוחזר מעמודה בהתקן הזיכרון.

בעת גישה לזיכרון ,DRAM ראשית יש לבחור בנק זיכרון, לאחר מכן שורה (Row Address) ולאחר מכן עמודה (Column Address). רק אז נקרא תוכן התא שנבחר. זמן אחזור CAS הוא מספר מחזורי השעון שחולפים מרגע שנשלחה בקשת CAS, כלומר בחירת העמודה, ועד שהמידע נשלח על ידי הזיכרון אל המעבד. אם המידע מגיע באמצע מחזור שעון, אז המספר מעוגל כלפי מעלה. כך למשל, אם המידע הגיע תוך שניים וחצי מחזורי שעון אז זמן אחזור CAS הוא 3.

בעת בחירת רכיבי זיכרון למחשב, רכיבים בעלי ערך CAS Latency נמוך יותר נחשבים לרכיבים מהירים יותר. ערכים מקובלים הם בין 3 ל-5 מחזורי שעון, כאשר רכיבים בעלי זמן אחזור של 2 מחזורים נחשבים למהירים במיוחד.

## ראו גם
* זמן השהיה
* צוואר בקבוק פון-נוימן

## קישורים חיצוניים
*מה זה זמן אחזור CAS? 

קטגוריה:זיכרון מחשב
מונה (מונית)

שמאל|ממוזער|250px|מונה עם מדפסת
שמאל|ממוזער|250px|מונה ארגנטינאי
**מונה** הוא מכשיר אלקטרוני המותקן במונית המחשב את מחיר הנסיעה בהתאם למרחק הנסיעה בשילוב עם זמן נסיעה וזמן המתנה. המונה העניק למונית את שמה בעברית באנגלית ובשפות נוספות.

מונים היו בשימוש כבר ברומא העתיקה ופעלו על בסיס מכשיר מכני אשר שחרר כדורים קטנים. בסוף הנסיעה שילם הנוסע את עלותה בהתאם למספר הכדורים ששוחררו. המונה המודרני הומצא על ידי הגרמני וילהלם ברון ב-1891, והמונית הראשונה המצוידת במונה - "דיימלר ויקטוריה" - הורכבה על ידי גוטליב דיימלר ב-1897. גם מונה זה היה מכני והורכב מחוץ למונית בסמוך לגלגל הקדמי שבצד הנהג. רק בשנות ה-80 של המאה ה-20 הופיעו המונים האלקטרוניים הראשונים, ועמם עבר מן העולם רעש התקתוק האופייני של המונים המכניים. ברוב המקומות ניתן להפעיל את המונה לפי מספר תעריפים בהתאם לשעות היום או ימי השבוע, וכן ניתן להוסיף למחיר עליו הוא מצביע תוספות שונות בגין עודף מטען, יעד או מוצא הנסיעה וכדומה.

במקומות מסוימים מחובר המונה לשלט חיצוני מואר המראה אם המונית פנויה או תפוסה. הפעלת המונה תכבה את תאורת השלט או שתחליף את הכיתוב בו כך שיראה כי המונית אינה פנויה. בין החידושים שנכנסו לשימוש במשך השנים נמנים חיבור המונה אל מדפסת ו/או אל מכשיר לחיוב באמצעות כרטיס אשראי, משדרים שונים המשדרים נתונים מהמונה אודות פעילותה של המונית - הן למטרות בטיחות והן למטרות חלוקת עבודה על ידי הסדרן, חיישן המזהה נוכחות נוסעים במונית במטרה למנוע הסעה בלא הפעלת מונה ועוד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תחבורה ציבורית
קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
קטגוריה:מוניות
קטגוריה:גרמניה: המצאות
קטגוריה:תשלום