open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רפאל פריבק דה בורגוס

**רפאל פריבק דה בורגוס** (בספרדית: **Rafael Frühbeck de Burgos**; 15 בספטמבר 1933 בבורגוס, ספרד – 11 ביוני 2014) היה מנצח ספרדי.

## ביוגרפיה
למד כינור, פסנתר וקומפוזיציה בקונסרבטוריונים של בילבאו ומדריד, סיים בהצטיינות יתרה את בית הספר הגבוה למוזיקה במינכן במגמת ניצוח וזכה בפרס ריכרד שטראוס.

כיהן כמנהל מוזיקלי בתזמורות בברלין, היה מנצח ראשי בתזמורת בילבאו ובתזמורת הסימפונית של וינה בנוסף להופעות כמנצח אורח ראשי בתזמורות רבות באירופה ובארצות הברית. הופעתו הראשונה בארצות הברית הייתה עם תזמורת פילדלפיה.

הרבה בהקלטות לחברות שונות. ראויים לציון מיוחד ביצועיו באורטוריה "אליהו" של פליקס מנדלסון, הרקוויאם של מוצרט, כרמינה בוראנה של אורף, "כרמן" של ביזה ומכלול יצירותיו של מנואל דה פאיה.
 
מאז 2006 כיהן כמנצחה הראשי של התזמורת הסימפונית הלאומית, טורינו, איטליה, ומנהל מוזיקלי של הפילהרמונית של דרזדן, גרמניה.

קונצרטו האחרון כמנצח התקיים ב-14 במרץ בוושינגטון די. סי. עם התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית.

נפטר ב-11 ביוני 2014 בביתו שבפמפלונה ממחלת הסרטן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים ספרדים
קטגוריה:מוזיקאים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2014
רב-רגל שחור

**רב-רגל שחור** (שם מדעי: *Archispirostreptus syriacus*) הוא מין של רב-רגל בצבע שחור או חום כהה, נפוץ בארץ ישראל באזורי הרים וגבעות. הוא הגדול מבין **רבי-הרגליים** בארץ, ואף שייך לאותו סוג של הרב-רגל האפריקאי הענק (Archispirostreptus gigas) שהוא אחד ממיני רבי-הרגליים הגדולים בעולם.

הרב-רגל השחור פעיל בעיקר בלילה, ומתגורר מתחת לאבנים ובמקומות לחים אחרים, אולם מין זה הוא ייחודי בכך שאפשר למצאו גם באזורים יבשים ומדבריים למחצה כמו בקעת הירדן וספר המדבר. באזורים עירוניים ניתן למצוא את הרב-רגל על קירות ובחצר. בעת מנוחה וסכנה נוהג רב הרגל לגלגל את גופו לצורת ספירלה המזכירה קונכיית שבלול. בעת פגיעה בגופו הוא מפריש חומר רעיל, בעל ריח דוחה, המכיל בתוכו חומצה ציאנית. תזונתו היא מן הצומח, בעיקר רקב צמחי. אורך חייו בטבע הוא כ-9-11 שנים. רבי רגליים דומים במבנה רגליהם לשל הנדלים.

## מזון
רב רגל שחור ניזון מן הצומח, וגם מרקבובית (חומרי מזון זעירים שנמצאים בקרקע) ואדמה.

## רבייה

עונת החיזור חלה בתחילת הקיץ, ולאחר הליכה בשניים בעשרות ידיים-רגליים, מעביר הזכר מקדמת גופו אל הנקבה גוש זרע קטן. כשמגיעה שעתה של הנקבה להטיל, היא מתכנסת לתוך נקיק שבסלע או בגומה שחפרה בקרקע. ושם היא מטילה עשרות ביצים זעירות. מתוכן יבקעו רבי רגל זעירים הדומים מאוד לבוגרים, אלא שגופם עשוי מספר מועט יותר של פרקים ורגליים. עם גידולם הולכים ומתרבים פרקי הגוף, ואיתם גם מספר הרגליים.


קובץ:Black millipede.ogv|רב-רגל שחור בתנועה
File:Archispirostreptus syriacus.JPG|רב-רגל שחור מגולגל ספירלה המזכירה קונכיית שבלול לצורך הגנה


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רב-רגליים
קטגוריה:ארץ ישראל: רבי רגליים
קרב

[ממוזער|[קרב ג'יברלטר (1607); ציור של קורנליוס קלז ואן ורינגן]]
[ממוזער|[הקרב על בית המשפט בגילפורד (1781); ציור של ה. צ'ארלס מקברון ג'וניור]]
**קרב** הוא מצב של לחימה במסגרת עימות מזוין בין שני צדדים או יותר, כאשר המטרה של כל צד היא להשמיד או להכניע את האויב. להבדיל ממלחמה שהיא ממושכת וכוללת לעיתים זירות וחזיתות רבות, הקרב הוא ממוקד יותר, קצר יותר ומתפרס על שטח מוגבל. הקרב הוא שיאה של המלחמה, בו מגיעים הכוחות לכדי עימות פיזי והכרעה, עם זאת מלחמה אינה כוללת קרבות בלבד.

## צורות הקרב
* התקפה
* התקדמות ורדיפה
* פשיטה
* מארב
* הגנה
* נסיגה והשהיה
[ממוזער|"[קרב ווטרלו"; ציור של ויליאם סדלר]]

## התנועה הקרבית
התנועה הקרבית מורכבת משני יסודות: תנועה אל היעד ותנועה על היעד.

**התנועה אל היעד**
* תנועה מבצעית למגע
* תנועה מאובטחת גלויה
* לפיתה (תנועת מלקחיים)
* איגוף לעורף האויב (כולל איגוף אנכי כלומר הטסה, הסקה או הצנחה של כוחות)
* הנחתת כוחות דרך הים
* תנועה בחסות אש חיפוי או רתק (כולל דילוג כוחות)
* סיור אלים (לגילוי מארבי אויב)
* הונאה (תנועת הטעייה)

**התנועה על היעד**
* הסתערות
* לוחמה בשטח בנוי
* כיבוש יעד מבוצר
* סריקה באש
* התחפרות והערכות להמשך הלחימה

את התנועה מלווים דרגי לוגיסטיקה, הנדסה קרבית ובשדה הקרב המודרני היא נעשית בשילוב עם סיוע אש לריכוך, חיפוי והשלמת המשימות.

## היסטוריה
קרבות יבשתיים קיימים משחר ההיסטוריה, בתחילה באופן ספונטני ולא מסודר בין שבטים פרימיטיביים שונים, שם הקרב היווה את המלחמה כולה. הקרב היה פורץ בדרך כלל בשל תחרות על מקורות מחייה וטריטוריה ומטרתו לא הייתה השמדה או כיבוש היריב אלא השגת המטרות בלבד. בשל כך הקרב בקבוצות הפרימיטיביות היה יותר טקסי מאשר קרב דמים. מקום שדה הקרב היה נקבע מראש, הלוחמים היו מבצעים טקסים שונים לפני הקרב והקרב היה נגמר לרוב לא בחיסול מוחלט של הצד היריב אלא בהרג או פציעה של בודדים.

עם התגבשות הציוויליזציות הגדולות חלה עליה משמעותית בגודלי הצבאות, התגבשו צבאות בני אלפים ואף עשרות ומאות אלפים שיצאו לעיתים למסעות כיבוש גדולים על רקע דתי, טריטוריאלי, תרבותי או כדי לפאר את כבוד האימפריה ושליטה.

יש תיעוד של קרבות ימיים החל מהאלף השני לפנה"ס, קרבות אוויריים החלו להיערך רק במאה ה-20.

עד למאה ה-20 נדיר היה שקרב ספציפי יימשך מעבר ליום אחד, אך עם התפתחות המלחמה המודרנית, התארכו הקרבות המודרניים לשבועות ואף עד לחודשים.

## נתינת שמות לקרבות
שמותיהם של קרבות ניתן להם בדרך כלל על שם מאפיין גאוגרפי של שדה הקרב, כגון שם של עיר סמוכה, אזור או נהר - כך למשל קרב קרני חיטין וקרב גטיסברג. לעיתים הצדדים הלוחמים נותנים לאותו קרב שני שמות שונים, למשל קרב גליפולי נקרא על ידי הטורקים קרב צ'אנאקאלה.

במקרים מסוימים, שמות מקומות נהיים מזוהים עם שמות קרבות שהתחוללו במקום, כך למשל במקרים של פרל הארבור והאלמו. כאשר במקום מסוים נערך יותר מקרב אחד באותה מלחמה נהוג למספר את הקרבות, כך במקרה של הקרב בבול ראן (הראשון והשני).

לעיתים למלחמה ניתן שם על פי התאריך שבו נפתחה כמו מלחמת יום הכיפורים אצל ישראל או מלחמת תשרי/אוקטובר/רמדאן אצל הערבים או מלחמת ישראל-ערב 1973 בעולם הרחב.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קרב
קרב
טוהר הדם

[ממוזער|דיוקן עצמי של [דייגו ולאסקס, מתוך "לאס מנינאס". הצלב האדום הוא אות מסדר יעקב הקדוש, שקיבל רק לאחר חקירה בת שנה אודות טוהר דמו.]]
**טוהר הדם** (בספרדית: **Limpieza de sangre**, "לִימְפְּיֵסָה דֶה סַנְגְרֶה"; בפורטוגזית: **Limpeza de sangue**) היה מושג חוקי ומעמדי שנטבע בחצי האי האיברי לאחר השלמת הרקונקיסטה וגירוש היהודים והמוסלמים שסירבו להתנצר. הוא ציין מוצא בלעדי מ"נוצרים ישנים", אלה שלא היו מבין המומרים החשודים. טוהר הדם היה תנאי סף לקבלת זכויות והטבות שונות, והתגלגל גם אל מערכת הקאסטה באימפריה הספרדית שמעבר לים, שהופנתה לא כלפי צאצאי מומרים אלא כנגד הילידים המקומיים. בכך הפך העיקרון של 'טוהר הדם', שהותווה על רקע דתי בעיקרו, לגילוי חשוב של פרוטו-גזענות. אכיפת הדרישה לבדיקה מעמיקה של אילן היוחסין התרככה מאוד כבר במאה ה-17, אם כי החוק האחרון לגבי טוהר הדם בוטל בספרד רק ב-1870. 

## רקע
עם סיום הרקונקיסטה ולאחר גירוש היהודים מספרד וגירוש המוסלמים ממנה, ובהמשך, לאחר הטבלת יהודי פורטוגל לנצרות בכפייה, היו ספרד ופורטוגל בראשית המאה ה-16, נוצריות לחלוטין דה יורה. עם זאת, צאצאי יהודים ומוסלמים שהמירו את דתם לנצרות, בין אם בכנות מלאה או אם בכוח החרב לא התקבלו באופן מלא בחברה הנוצרית.

מלבד סיבות חברתיות וכלכליות, נטען כלפי המומרים וצאצאיהם כי הם אינם נוצרים נאמנים וכי הם ממשיכים לקיים את דתם הקודמת בסתר (בהקשר היהודי ומנקודת המבט היהודית: אנוסים). אולם, החלוקה בין "נוצרים חדשים" ו"נוצרים ישנים" לא נסובה סביב שאלת האדיקות הדתית, אלא סביב מוצא.

בחיים החברתיים משמעות הריבוד הייתה שנוצרי ישן, ולו מפשוטי העם, יכול היה לתבוע את כבודו מנוצרי חדש. המסדרים הצבאיים-דתיים השונים חוקקו חוקי עזר שדרשו הוכחות לניקיון הדם מחבריהם. משפחות של נוצרים חדשים שזכו למוביליות חברתית מסוימת נאלצו להעצר בשלב מסוים, או להמשיך בדרכן כלפי מעלה בכחש, שוחד או באמצעות זיוף מסמכים המעידים על מוצא נוצרי בן מספר דורות.

## היסטוריה
בקרב הבסקים התפתחה הטענה לזכות כוללת לאידלגיה (hidalguía) - הדרגה הנמוכה של האצולה הספרדית - מכיוון שהכיבוש הערבי לא כלל את צפון ספרד ואת הטריטוריה הבסקית. מכאן התפתחה האמונה כי הבסקים שימרו את "טוהרם" המקורי, בעוד שכל שאר הספרדים חשודים בנישואי תערובת. אפילו הלאומיות הבסקית מבית מדרשו של סבינו אראנה (Arana) במרוצת המאה ה-19 ביקשה לסנן את הבסקים שנישאו נישואי תערובת לספרדים באמצעות רשימות של שמות משפחה בסקים מקוריים.

על אף ביטול חוקי טוהר הדם נמשכה האפליה במקומות מסוימים הרחק אל תוך המאה ה-20. במיורקה, למשל, נאסר על כומר שאבותיו היו נוצרים חדשים [בהקשר של מיורקה מדובר בשואטה (Xueta), צאצא למומרים ממיורקה] לומר את המיסה בקתדרלה עד לשנות ה-60.

## ראו גם
* מערכת הקאסטה באמריקה הלטינית בתקופה הקולוניאלית
* קאסטות בהודו
* אפרטהייד בדרום אפריקה
* תורת הגזע
* תעודת ייחוס ארי

## קישורים חיצוניים

* The Catholic Church's theological approach to other religions: From conversion to conversation. by Alice Priest


קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנטישמיות
קטגוריה:ספרד: היסטוריה
קטגוריה:פורטוגל: היסטוריה
קטגוריה:יהדות ספרד
קטגוריה:גזענות
קטגוריה:אל-אנדלוס
קטגוריה:ספרד: דת
קטגוריה:פורטוגל: דת
קורנטו

[שמאל|ממוזער|250px|מימין לשמאל: קורנטו טנור, קורנטו רגיל (אלט) וקורנטו "אילם", ללא [פייה (מוזיקה)|פייה]]
**קוֹרְנֵטוֹ** (איטלקית: cornetto, גרמנית: Zink, אנגלית cornett) הוא כלי נשיפה עתיק. מבנהו כעין צינור מכופף מעט, לרוב באורך של כ-60 סנטימטרים, בעל חורים בדומה לאלו של כלי נשיפה מעץ, אך פייה כשל כלי נשיפה ממתכת.

בשל אופן הפקת הצליל שלו נחשב הקורנטו כלי נשיפה ממתכת, אף על פי שהוא נבנה לרוב מעץ מחופה עור. מקורו של הקורנטו הוא כנראה במאה התשיעית, אז יוצר מקרן של פרה או עז שנקדחו בה חורים כדי לאפשר לנגן עליה תווים שונים.

## קישורים חיצוניים

* מידע וצלילים של קורנטו, באתר המחלקה למוזיקה באוניברסיטת אייווה 
* 

קטגוריה:קרנות (מוזיקה)
קטגוריה:כלי נשיפה
קטגוריה:כלים אותנטיים
יוזף פראונהופר

**יוזף פון פְרַאוּנהוֹפֶר** (בגרמנית: **Joseph von Fraunhofer**; 6 במרץ 1787 – 7 ביוני 1826) היה פיזיקאי ואופטיקאי גרמני.

## ביוגרפיה

פראונהופר התייתם בגיל 11, והחל לעבוד כשוליה אצל נפח זכוכית בשם פיליפ אנטון ויכלסברגר.

ב-1801 התמוטט הבית בו שהה והיה הניצול היחיד בין בני הבית. על החילוץ פיקד הנסיך הבוחר מקסימיליאן יוזף הרביעי מבוואריה (לימים מקסימיליאן הראשון מבוואריה). הנסיך לקח את פראונהופר תחת חסותו, סיפק לו ספרים ודרש ממעסיקו של פראונהופר לאפשר לנער גם זמן ללמוד.

שמונה חודשים מאוחר יותר, נסע פראונהופר לעבוד במכון האופטי במנזר בנדיקטביורן, מנזר בנדיקטי שעבר חילון ויושביו עסקו בליטוש עדשות. במכון למד כיצד ליצור את הזכוכית האופטית המיטבית באותם ימים, ושיטות מדויקות ביותר למדידת נפיצה. 

ב-1818 נתמנה לראש המכון האופטי במנזר. הודות למכשירים האופטיים האיכותיים, ולתהליכי הייצור הפכה בוואריה למרכז עולמי בתחום האופטיקה ולתקופה אף בלטה מעל מרכזי התעשייה הוותיקים באנגליה ובהולנד דאז. הזכוכית שייצר עלתה באיכותה על זו של מייקל פאראדיי שנחשב למומחה המוביל בתחום.

ב-1814 התרחשה אולי תגליתו החשובה ביותר כשהמציא את הספקטרוסקופ ומנה 574 קווים כהים בספקטרום אור השמש הלבן שעבר נפיצה. למעשה פראונהופר זיהה לראשונה את אי-הרציפות של ספקטרום האור-הנראה, תופעה קוונטית ביסודה. לימים (ב-1895) הראו, רוברט בונזן וגוסטב קירכהוף, כי ה"קווים" הם תוצאה של בליעה אטומית. עד היום מכונים לעיתים "קווים" אלה על שמו - **[[קווי פראונהופר]]**. 

פראונהופר המציא גם את סריג העקיפה, ובכך הפך את הספקטרוסקופיה משיטה איכותית לכמותית. בעזרתו הראה כיצד ניתן למדוד את אורך גל האור במדויק. פראונהופר גילה כי קיים שוני בספקטרום האור הנפלט מהכוכב הבהיר סיריוס ומכוכבי שבת אחרים (מסדר ראשון-כמו השמש) ובכך ייסד את מדע הסקפטרוסקופיה הכוכבית. 

חרף כל זאת, מושא העניין המרכזי של פראונהופר נותר האופטיקה השימושית, והוא צוטט כאומר כי "בכל ניסויי, עקב קוצר הזמן, לא יכולתי להתרכז אלא בנושאים אלו שיש להם נגיעה לאופטיקה שימושית". 

הקריירה המרשימה של פראונהופר זיכתה אותו לבסוף בתואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ארלנגן ב-1822. ב-1824 הוענק לו תואר אצולה (התחילית "פון" הניתנת לאצילים). כמו כן קיבל תואר "אזרח כבוד" של העיר מינכן. כמו אחרים בזמנו שעסקו בייצור זכוכית, פראונהופר נפטר בגיל צעיר יחסית כתוצאה ממחלת השחפת. הוא מת בשנת 1826, בגיל 39. סבורים כי טכניקות ייצור הזכוכית החשובות ביותר שפיתח נטמנו עמו בהתאם להילת האגדה שאפפה אותו עוד בחייו.

## ראו גם
* קווי פראונהופר
* אגודת פראונהופר
* עקיפת פראונהופר
* ב קירכהוף
* רוברט בונזן

## לקריאה נוספת

* Aller, Lawrence H., *Atoms, Stars and Nebulae*, 3rd ed., Cambridge University Press, 1991, 


## קישורים חיצוניים

* הביוגרפיה של יוזף פון פראונהופר
* מאמר על פראונהופר באנציקלופדיה הקתולית
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:מינכן: אישים
קטגוריה:גרמנים שנפטרו משחפת
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1787
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1826
רוסטאן

שמאל|ממוזער|250px|רוסטאן
**רוסטום ראסמאדזה** (בארמנית: **Ռուստամ Ռազա**, בגאורגית: **რუსტამ რაზა** בסביבות 1782–1845), או בכינוייו **רוּסְטָאן** וכן **רוסטאם ראזה**, היה שומר הראש הממלוכי האישי המפורסם של נפוליאון בונפרטה. נחשב אתנית לגאורגי ו-ארמני.

רוסטאן היה ממלוכי מצרי שנולד בטביליסי שבממלכת כארתלי-קאחתי (כיום גאורגיה), כבן השישי, לסוחר ארמני, רוסטום אוּנאן, ואם גאורגית. כשהיה בן שנתיים חזר אביו לעיר הולדתו אפרחאן שבארמניה, ושם גדל. במהלך המלחמה הפרסית-ארמנית התפצלה משפחתו, ובגיל 13 נמכר לעבדות, מאז נמכר שוב שבע פעמים. בפעם האחרונה הוא נרכש על ידי סאלא-ביי, אחד מ-24 מושלי מצרים, והועבר לקונסטנטינופול, מתוך מטרה להפוך אותו לחייל במיליציה הממלוכית של נפוליאון בונפרטה. בשנת 1798, במהלך המערכה הצרפתית במצרים ובארץ ישראל נתן אל-בקרי שייק, השייח של קהיר, סוס ערבי כמתנה לקיסר חברו. באותה הזדמנות הציג את העבד הצעיר בפני נפוליאון בונפרטה. הקיסר התרשם מרוסטאן ולכן כשעזב נפוליאון לצרפת נתן לו את רוסטאן ואת איברהים, ממלוכי אחר, במתנה. לימים הפך איברהים להיות שומר ראשה של מאדאם בונפרטה, תחת השם עלי, ורוסטאן הפך לשומר ראשו של הקיסר. רוסטום שינה את שמו לרוסטאן בשפה הצרפתית.

רוסטאן הפך לבן לוויה קבוע בכל מסעותיו של נפוליאון בציבור; הוא ליווה אותו בכל המשלחות, בכל התהלוכות והמצעדים ובכל הקרבות. אומץ ליבו ונאמנותו לקיסר הייתה ידועה ברבים. רוסטאן המשיך לתפקד כשומר ראשו של נפוליאון עד לשנת 1814, שבה נשא את מדמואזל דואוויל, שהייתה משרתת של ג'וספין, לאישה וסירב להתלוות לנפוליאון לאי אלבה, בנימוק שמשפחתו קושרת את ידיו מלעזוב את צרפת ושהוא לא יכול לעזוב את משק הבית שלו.

לאחר יציאתו לגמלאות, רוסטאן ורעייתו עברו לעיר דורדאן  בצרפת, שם נפטר ונקבר לאחר פטירתו ב-1845.

## קישורים חיצוניים

* עמוד 33 בספר "Recollections Of The Private Life Of Napoleon " 

קטגוריה:נפוליאון
קטגוריה:ארמנים צרפתים
קטגוריה:גאורגים
קטגוריה:ארמנים מגאורגיה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1783
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1845
מיישר חצי גל

**מיישר חצי גל** (או "**מיישר חד דרכי**") הוא מיישר זרם חלקי, כלומר, תפקידו להפוך זרם חילופין (זרם דו-קוטבי) לזרם חד-קוטבי. מיישר חצי גל הוא מעגל תקבילי המתבסס על תכונתה של הדיודה להעביר זרם בכיוון אחד בלבד בתלות בממתח בו היא נמצאת.

## עקרון פעולה

שמאל|ממוזער|200px|אות קטום במוצא מעגל מישר חצי גל

תכונתה הבסיסית של הדיודה היא להעביר זרם בכיוון אחד בלבד בתלות בממתח בו היא נמצאת. ניתן לנתח את תגובת הדיודה כאשר עובר דרכה זרם חליפין בשני חלקים:
* בחלקו האחד של האות הדיודה **מוליכה** והאות מועבר כמעט בשלמותו (שכן הדיודה צרכת לעצמה מתח הדרוש לה לפעולה תקינה, לרב ערכו של מתח זה הוא 0.7 וולט עבור דיודת סיליקון ו- 0.3 וולט עבור דיודת גרמניום).
* בחלקו השני של האות הדיודה **נחסמת** והאות איננו עובר (פרט לזרם זליגה שולי המוערך בננואמפרים).

אות המוצא מורכב משני חלקים כך שחלקו מועבר כמעט בשלמותו וחלקו השני קטום.

## שימושים

שמאל|ממוזער|250px|אות מושרה דו-קוטבי (משמאל) מגיע אל הדיודה ובמוצאה מתקבל אות חד-קוטבי (מימין)
שימוש במעגל מישר חצי גל נעשה בעיקר במעגלי השנאה, אם כי השימוש בו לא רב, שכן האנרגיה שנושא החלק הקטום של האות לא מועברת למוצא. הסיבה העיקרית לאי שימוש במישר כזה במעגלים צורכי אנרגיה היא שהקבל האמור לשמור על המתח במוצא בין שני מחזורי היישור, יהיה גדול במיוחד (לאותו זרם מוצא), בערך פי 4. לרב, מועדף השימוש במיישר דו דרכי או בגשר דיודות, מעגלי ישור בהם בנוסף להחלפת הקוטביות יש מוצא מיושר בכל **חצי** מחזור של האות במבוא.

## ראו גם
* גשר דיודות

קטגוריה:ממירי מתח וזרם
עומר ברנע

**עומר ברנע** (נולד ב-20 ביוני 1980) הוא שחקן, דוגמן וקריין ישראלי.

## ביוגרפיה
ברנע הוא בנם של השחקנית איריס ברנע ועודד ברנע, האמצעי מבין שלושה בנים. אחיו הגדול הוא השחקן והמדבב איתי ברנע ואחיו הצעיר הוא השחקן רום ברנע. הוא גדל במושב בן שמן. למד משחק בבית הספר תלמה ילין. הוא השתתף בין השאר בסרטים "אינג'יל", "פרא" "Holy Rollers". בנוסף, שיחק בתיאטרון הישראלי בהצגות "1913" ו"מותו של סוכן". בשנת 2002 הופיע בטלוויזיה בטלנובלה "לחיי האהבה". בחנוכה 2003 עלה המחזמר "ספיד וגלגלי הקסם" בהשתתפותו, בבימויו של חנוך רוזן. לאחר מכן, ב-2004, שיחק בסדרה "אסתי המכוערת" ולאחר מכן בסדרות הבת.

בשנת 2005 התחרה ברנע בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" עם הרקדנית ויקטוריה מגלניק והודח כזוג השני. במרץ 2006 שיחק בטלנובלה של ערוץ 24 "ילדות רעות" ובדרמת הטלוויזיה "האקס המיתולוגי". באותה שנה שיחק בסרטים "מחילות" ו"ריקוד מסוכן". בנוסף, השתתף בפרסומות רבות בהן לחברת הבגדים TNT, שבה הוא שימש כדוגמן הבית. כמו כן, השתתף בפרק בעונה הרביעית של הסדרה "הפיג'מות" בתור חבר הילדות של נתן (יובל סגל).

ב-2010 השתתף בדרמה היומית "נשות הטייסים" בערוץ 10.

ב-2012 השתתף בסרט הקולנוע הישראלי "2 בלילה".

בעשור השני של המאה ה-21 הוא מרבה להופיע בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה ובסרטים בארצות הברית, ובמיוחד בסרטיו של הבמאי הקנדי ג'וסף זנטיל. ב-2013 בסרט הדרמה "Americano" בתפקיד הראשי לצד אליס באקל. שיחק גם במותחן "The Girl Is in Trouble". שיחק בפרק בסדרה "מבוקש" בתור ג'וזף. שיחק גם בסרט "ג'ון וויק" בתור גרגורי. שיחק גם בסרט "הולי רולרס" בתור חסיד.

בשנת 2015 השתתף בסדרת הטלוויזיה "המדרשה" יחד עם אחיו רום ברנע בערוץ 2 של רשת.

השתתף ב"כדברא" בשנת 2017 בערוץ ניקלודיאון ב-yes ובתפקיד אורח ב"החברים של נאור".

בשנת 2020 הצטלם לסדרה "לבד בבית", המשודרת בכאן חינוכית, בתפקיד איזמיר קורבשי.

בשנים 2022–2024 השתתף בעונות 2 ו-3 של הסדרה "מנאייכ" בתפקיד שי פיליפ.

ברנע משמש כקריין הבית של קניוני עזריאלי.

בשנת 2024 שיחק בסדרה "האיש שרצה לדעת הכל".

בשנת 2025, עלה לאקרנים הסרט "חלב", בו הוא משחק את איתן.

כיום, לצד העיסוק במשחק, הוא מנחה סדנאות פסיכודרמה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ישראל)
קטגוריה:טבעונים ישראלים
קטגוריה:בן שמן (מושב): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
100 (מספר)

ממוזער|קבוצת אנשים שיוצרת את המספר 100
**100** (במילים: **מאה**) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 99 ולפני 101.

ממוזער|100% – מתאר תהליך שהושלם

## במתמטיקה

*100 הוא הריבוע של 10
*100 הוא סכומם של 9 המספרים הראשוניים הראשונים
*100 הוא מספר הרשאד בבסיס 10 ובבסיס 4
*100 הוא מספר שמח
*100 אחוזים מייצגים מספר שלם אחד.
*100 לרוב משומש בכפל של מאות ואלפים

## במדע
*100 הוא המספר האטומי של פרמיום
*100 מעלות צלזיוס היא הטמפרטורה בה רותחים המים.

## בתרבות
* – דעתו של בעל הון נחשבת יותר
* – היחס לעניין פעוט זהה ליחס לעניין חשוב.

## בתחומים אחרים
[ממוזער|100 [שקל חדש|שקלים חדשים. על השטר מוטבע דיוקנה של לאה גולדברג על רקע פרחי עץ השקד]]
מאה הוא מספר עגול וככזה, הוא משמש כיחידת חלוקה בתחומים רבים:
*מספר השנים במאה – תקופה מוגדרת של מספר שנים בהיסטוריה.
*100 הוא הבסיס לשיטת האחוזים, כאשר 100% הוא השלם. מכאן גם שהציון 100 בשיטת ציון מבטא את מלוא הנקודות – מאת האחוזים.
*מספר תתי היחידה במטבעות רבים בעולם, למשל אירו או דולר אחד שווה למאה סנטים ושקל אחד שווה למאה אגורות.
*בישראל, יוון, הודו ונפאל הוא מספר טלפון להתקשרות למוקד חירום טלפוני של המשטרה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מספרים טבעיים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
קוסמטיקה

שמאל|ממוזער|250px|ערכת איפור
[שמאל|ממוזער|250px|הוספת [הצללת עיניים]]
ממוזער|קוסמטיקאית ישראלית
**קוסמטיקה** (בעברית: **תמרוקים**, באנגלית: **Cosmetics**, ידוע גם כ-**Makeup** או **Make-up**) היא מכלול כלים וטיפולים לטיפוח המראה של הגוף, ובפרט טיפוח העור, שיער הראש והציפורניים.

## טיפולים קוסמטיים
בטיפולים הקוסמטיים נכללים:
*טיפוח שיער הראש באמצעות שמפו, קונדישנר ותכשירים נוספים
*עיצוב גבות
*צביעת שיער הראש
*החלקות שיער
*הסרת שיער בשיטות כגון אפילציה הסרת שיער בלייזר או שעווה מחלקי הגוף שבהם הוא נחשב כפוגם ביופי: שפם, מפשעות, ידיים, רגליים, חזה ועוד
*איפור הפנים
*איפור קבוע – טיפול בו מחדירים לשכבת העור המתחדשת צבע. מטרת הטיפול להשוות מראה מאופר לתקופה ממושכת של עד שלוש שנים.
*טיפוח כפות הידיים (מניקור) וכפות הרגליים (פדיקור), ובפרט טיפוח הציפורניים (בכלים המשמשים לכך) וצביעתן בלק לציפורניים
*ניקוי העור וטיפוחו באמצעות תכשירים וטיפולים המשמשים לכך, וכן קילוף עור ("פילינג"), תהליך בו מוסרים תאי עור מתים. לטיפוח העור משמשים קרמים שונים, כגון קרם גוף, קרם ידיים וקרם פנים.
*טיפולי החדרת לחות וחומרים שונים ("מזוטרפיה") – טיפולים בהם מוזרקים או מוחדרים לעור חומרים החיוניים לבנייה תקינה של העור כגון קולגן ואלסטין.

טיפולי קוסמטיקה משרתים בעיקר נשים, אך יש גם טיפולי קוסמטיקה לגברים.

טיפולי קוסמטיקה נעשים כטיפול אישי של אדם בגופו, וכן על ידי מי שמקצועם בכך – קוסמטיקאים.
*ניתוחים קוסמטיים הם ניתוחים שאינם נובעים מצורך רפואי אלא מרצון לקבל מראה נאה יותר. אלו נערכים על ידי רופאים שהתמחותם בכך. דוגמה לניתוח קוסמטי היא ניתוח להבלטת השפתיים, שכל מטרתו היא שפתיים נאות יותר, כצו אופנתי.

## תעשיית הקוסמטיקה
נכון לשנת 2003 הגיעו המכירות בשוק הקוסמטיקה לסך 18 מיליארד דולר ארצות הברית בשנה. השוק נשלט בידי מספר מצומצם של חברות רב-לאומיות. רובן נוסדו בתחילת המאה ה-20.

תכשירי קוסמטיקה המשמשים גם לניקוי הגוף ולא רק לטיפוחו (כגון שמפו), מיוצרים גם על ידי יצרנים של חומרי ניקוי.

בשנים האחרונות ישנה נטיית צרכנים ל"קוסמטיקה טבעית", שאינה מכילה כימיקלים סינתטיים ובעיקר ללא חומרים משמרים. בעקבות זאת החלו גם חברות קוסמטיקה גדולות להציע "קוסמטיקה על בסיס טבעי". בימינו קיימים תווי תקן למוצרים קוסמטיים טבעיים כמו BDIH, אקוסרט  ואחרים.

### תעשיית הקוסמטיקה בישראל
לאורך השנים קמו בישראל מספר חברות בתחום הקוסמטיקה. בשנת 1988 החלו מעבדות ים המלח לייצר תמרוקים ומוצרי קוסמטיקה, והיו מחלוצי התחום בישראל. בשנת 1989 הקימה פנינה רוזנבלום את פנינה רוזנבלום בע"מ.

## ראו גם
* כיעור ויופי
* פוטוגניות
* קרם לחות
* טיפולי בוטוקס
* חומצה היאלורונית
* הלבנת שיניים
* הסרת משקפיים
* כירורגיה פלסטית

## קישורים חיצוניים

*
*  פרסומת למכון היופי בלה בתל אביב, 1928, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* 

*
לימאנדה

**לימאנדה** (באסטונית: **Lümanda vald**) הייתה נפה אסטונית במחוז סארה שבאסטוניה. היא ממוקמת במערב האי סארמאה. ממזרח נמצאת נפת קארלה, מדרום סאלמה, ומצפון קיהלקונה.

שטחה של לימאנדה – 199 קמ"ר. בשנת 2006 אוכלוסייתה מנתה 915. היישוב הגדול ומרכזי בלימאנדה ("בירת הנפה") הוא העיירה לימאנדה (210 תושבים) שעל-שמה נקראת הנפה, וישנם גם 25 כפרים נוספים.

נפת לימאנדה הוזכרה לראשונה בכתב בשנת 1522.

חלק מהנפה נכללת בתוך שמורת וילסאנדי שעיקרה בקיהלקונה. יערות לא מוגנים מושכים חובבי-טבע בקיץ.

בשנת 2014, היא מוזגה עם העיריות קרלה וקארמה והפכה לעיריית לאנה-סארה.

## קישורים חיצוניים

*  

קטגוריה:אסטוניה: נפות לשעבר
הפנינג

[ממוזער|שמאל|250px|'''חצר''' ([1961), הפנינג של אלן קפרו]]
**הֶפֵּנִינְג** (מאנגלית: **הִתְרַחֲשׁוּת**) הוא אירוע, הופעה או סיטואציה אשר נתפשת כאמנות.

הפנינג יכול להיערך במקומות מסוגים שונים, תוך שימוש בטכניקות אמנותיות שונות והוא נוטה לשתף את הקהל באירוע. על פי רוב אין להפנינג רצף עלילתי קוהרנטי. ההפנינג הוא אחד מן המקורות הבולטים של אמנות המיצג. 

המונח הפנינג נטבע בשנת 1957 על ידי האמן האמריקאי אלן קפרו (Allan Kaprow). המונח הופיע לראשונה בדפוס בשנת 1958 בכתב עת אוניברסיטאי לספרות (Rutgers University undergraduate literary magazine). 

ההפנינג התפתח בארצות הברית בשנות השישים. אירועים אלו כללו יצירות אמנות מתחומים שונים שהוצגו זה לצד זה במעין פסטיבל. אחד מן המקומות המרכזיים שבו התפתח ההפנינג היה בקולג' "בלאק מאונטן" (Black Mountain College), שבו קבוצה של מורים ותלמידים כגון ג'ון קייג', רוברט ראושנברג, מרס קנינגהם ואחרים יצרו אירועים קטנים הכוללים מחול, נגינה והצגת יצירות אמנות.

בשנת 1961 הציג אלן קפרו, בוגר נוסף של "בלק מאונטן" עבודה שנקראה "חצר" (Yard). בעבודה, אשר הוצגה בחצר של גלריה לאמנות, מילאו עשרות צמיגי מכוניות את החצר והצופים בתערוכה התבקשו לעבור בין הררי הצמיגים. באירועים אחרים, דוגמת אירועי ההפנינג שערך האמן רוברט ראושנברג, ניתן דגש גדול יותר על חלקו של האמן המופיע באירוע. במסגרת אירועים אלו הופיע ראושנברג כשהוא רוכב על גלגיליות ונושא על גבו מעין חופה גדולה הדומה למצנח או כנפיים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טכניקות אמנותיות
הנס מאייר

**הנס אמיל מאייר** (בגרמנית: **Hans Emil "Hannes" Meyer**; 18 בנובמבר 1889 – 19 ביולי 1954) היה אדריכל שווייצרי ומנהלו השני של בית הספר **"ה[[באוהאוס]]"**.

## קורות חיים
מאייר, יליד בזל שבשווייץ, היה אדריכל מודרניסטי אשר השפיע רבות על התגבשות האדריכלות המודרנית באירופה של שנות ה-20 וה-30. היה ממייסדי **[[CIAM]]** (הקונגרס הבינלאומי לאדריכלות מודרנית) ב-1928 וניהל את הבאוהאוס מאותה שנה ועד 1930. 

בשנת 1930 היגר לברית המועצות, שם הרצה באקדמיה לאדריכלות והנדסה אזרחית. פיקח על תכנון מגורי פועלים במגניטוגורסק, יקטרנבורג, ופרם. בשנת 1933 הציג תוכנית כללית לתכנון בירת החבל היהודי האוטונומי בירוביג'ן. התוכנית נבנתה בסגנון באוהאוס, אך יושמה חלקית בלבד. בשנת 1936 עזב את ברית המועצות, מחשש להיעצר על ידי הנקוו"ד. שב לשווייץ, אך בשנת 1939 היגר למקסיקו. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אדריכלים שווייצרים
קטגוריה:אדריכלים מודרניסטים
קטגוריה:באוהאוס
קטגוריה:חברי CIAM
קטגוריה:מהגרים לברית המועצות
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1889
קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-1954
ליימיאלה

**ליימיאלה** (באסטונית: **Laimjala**; בגרמנית: **Laimjall**) הייתה נפה במחוז סארה שבאסטוניה הממוקמת במזרח האי סארמאה. ליימיאלה גובלת בנפת פיידה מצפון-מזרח וואליאלה ממערב.

שטחה של ליימיאלה הוא 116 קמ"ר. בשנת 2003 אוכלוסייתה מנתה 932 תושבים. היישוב הגדול ומרכזי בליימיאלה ("בירת הנפה") הוא העיירה ליימיאלה (799 תושבים) שעל-שמה נקראת הנפה, בנוסף יש בנמצא עוד 24 כפרים.

הנפה דלה ביערות אך הפאונה עשירה באיילים וחזירי-בר.

במהלך הרפורמה המינהלית-טריטוריאלית בשנת 2017 אוחדו כל 12 העיריות באי סארמאה לעירייה אחת - כנסיית סאראמא.

## קישורים חיצוניים

* שמאל|מסגרת|200px|הנפות במחוז סארה. ליימיאלה מצוינת על ידי '''מספר 3'''

קטגוריה:אסטוניה: נפות לשעבר
יצירה של הממשל הפדרלי של ארצות הברית

**יצירה של הממשל הפדרלי של ארצות הברית** אינה מוגנת על ידי חוק זכויות היוצרים של ארצות הברית והיא נמצאת בנחלת הכלל. המונח מתייחס רק ליצירה שנוצרה במסגרת הממשל הפדרלי של ארצות הברית, ולא במסגרת ממשל של אחת ממדינות ארצות הברית.

קיימים פרסומים של ממשל ארצות הברית שעשויים להכיל גם יצירות מוגנות, שהרשות להשתמש בהן ניתנה לממשל. יצירות אלה אינן ברשות הציבור, וחלות עליהן זכויות יוצרים בדומה לכל יצירה אחרת.

קטגוריה:ארצות הברית: חוק ומשפט
קטגוריה:קניין רוחני
S.C.I.E.N.C.E.

**S.C.I.E.N.C.E.** (מ.ד.ע.) הוא אלבומה השני של להקת הרוק האלטרנטיבי, אינקיובס. באלבום ניתן לשמוע לראשונה את השפעות ההיפ הופ שהביא עמו די.ג'יי לייף ללהקה.

נוסף על השירים כולל האלבום גם וידאו קליפ לשיר A Certain Shade of Green.
הרצועה האחרונה באלבום כוללת בנוסף לשיר Calgone גם שני "שירי בונוס": "Seglue 1" ו-"Jose Loves Kate Moss".

## רשימת שירים




## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי חברת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
חריט ריטפלד

**חריט תומאס ריטפלד** (בהולנדית: **Gerrit Thomas Rietveld**; 24 ביוני 1888 – 25 ביוני 1964) היה אדריכל ומעצב הולנדי, יליד העיר אוטרכט, שהשתייך לתנועת דה סטייל.

## ביוגרפיה
ב-1911 הקים ריטפלד מפעל רהיטים, תוך כדי לימודי אדריכלות. ב-1918 הוא עיצב את הכיסא האדום וכחול, בהשפעת תנועת דה סטייל, אליה הצטרף כחבר כשנה מאוחר יותר. ב-1924 תכנן ריטפלד את "בית שרדר" שנחשב עד היום למבנה האדריכלי המאפיין באופן הטוב ביותר את רעיונות דה סטייל. הבניין היום הוא אתר מורשת עולמית, ונקרא בית ריטפלד-שרדר.

למעשה, ריטפלד היה היחיד בתנועת הדה סטייל שהתבלט בתחום האדריכלות והעיצוב ונתן פרשנות תלת-ממדית לרעיונות התנועה. ניתן לראות קשר הדוק בעיקר בין עבודותיו של הצייר פיט מונדריאן ליצירותיו של ריטפלד, אשר אימץ את תפישתו האסתטית. בבית שרדר, יש הדגשה של הקו ושל המישור ופירוק מוחלט של המסה. הצבעים בהם משתמש הם צהוב, אדום, כחול, לבן, שחור ואפור. כל אלמנט קווי או מישורי במבנה צבוע בצבע המדגיש את חופשיותו במרחב.

ריטפלד היה חבר בתנועה באופן רשמי עד לשנת 1928, אז גם הצטרף לארגון CIAM שהוקם באותה שנה על ידי האדריכל השווייצרי לה קורבוזיה.

## גלריה

קובץ:Rietveldschroderhuis.jpg|בית ריטפלד-שרדר, הולנד
קובץ:Rietveld chair 1.JPG|כיסא אדום וכחול
קובץ:Gerrit rietveld, sedia zigzag, 1932-34, 01.jpg|כיסא זיג-זג
קובץ:Rietveld Paviljoen.JPG|ביתן ריטפלד במוזיאון קרולר-מילר


## קישורים חיצוניים

* 
* בית שרדר באתר "Great Buildings Online".
* הסברים נוספים באנגלית על בית שרדר
* 
* 

קטגוריה:אדריכלים הולנדים
קטגוריה:אדריכלים מודרניסטים
קטגוריה:דה סטייל
קטגוריה:אוטרכט: אישים
קטגוריה:חברי CIAM
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1888
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1964
בייבי אריזונה

**בייבי אריזונה** (באנגלית: **Raising Arizona**) הוא סרט קולנוע קומי משנת 1987. סרט זה הוא סרטם השני של האחים ג'ואל ואיתן כהן.

## תקציר עלילה
פושע קטן בשם היי ושוטרת בשם אדווינה מתחתנים, ומנסים להביא צאצא לעולם, אך עקב בעיות פוריות של אדווינה, נודע להם שהם לא יוכלו להביא צאצאים לעולם. השניים מחליטים לחטוף תינוק ממשפחה עשירה שזה עתה נולדה להם חמישייה, וכך הם עושים. באותו זמן נראים שני פושעים יוצאים מתוך האדמה (אנלוגיה ללידה), השניים לאחר זמן מה מגיעים לביתם של הזוג הצעיר, ומתברר שהם נמלטו מהכלא ובאו להתארח אצל חברם הוותיק, ששהה איתם זמן מה בכלא. באותו לילה חולם היי על פושע גדול ואכזרי שהורג את כל מי שנקרה בדרכו. במציאות, אותו פושע מציע את שירותיו לנתן אריזונה, על מנת שימצא את התינוק.

באותו הזמן צמד האחים מגלה כי הזוג מקדונו חטף את התינוק, ולכן האחים חוטפים מידיו של היי את התינוק ונמלטים איתו, בתחילה במטרה לגבות עבורו את כספי הפרס שפרסמו הוריו, ולאחר מכן במטרה לגדלו. בהמשך מגיע לאונרד למקום בו היו האחים, ולוקח את התינוק מבלי שהם שמים לב, אך הזוג מקדונו שם לב לכך ונאבק עם הפושע על התינוק. לבסוף היי  מצליח להכניע את הפושע ולהרוג אותו.

הסרט מסתיים בכך שהזוג מחזיר את התינוק למשפחת אריזונה מבלי לבקש פרס כספי. באותו לילה חולם היי על משפחה, כנראה שלו, ועל ילדיו ונכדיו שבאים לבקר אותו ואת אשתו. האחים סנוטס חוזרים לכלא מהמקום ממנו הגיעו, ובחזרתם נשמע הרברט אומר ש"נראה שהם עוד לא היו מוכנים לצאת לעולם".

הסרט מהווה מעין הקדמה לא-עלילתית ל"אחי, איפה אתה?" עקב היותו בעל אופי כפרי וכולל בתוכו מוזיקת בלוגראס וקאנטרי.

## הדמויות

## קישורים חיצוניים

* בייבי אריזונה באתר האחים כהן

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי האחים כהן
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת קרטר בורוול
קארלה

**קארלה** (באסטונית: **Kärla**, בגרמנית: **Kergel**) הייתה נפה אסטונית במחוז סארה שבאסטוניה. היא ממוקמת במערב האי סארמאה. ממזרח נמצאת נפת קארמה, מדרום סאלמה, ממערב למאנדה, מצפון-מערב קיהלקונה ומצפון מוסטיאלה.

שטחה של קארלה הוא 217 קמ"ר. בשנת 2014 אוכלוסייתה מנתה 1633. היישוב הגדול ומרכזי בקארלה ("בירת הנפה") הוא העיירה קארלה על שמה נקראת הנפה. ניתן למצוא בנפה 22 כפרים נוספים.

קארלה היא הנפה היחידה במחוז סארה שאין לה חוף ים.

במהלך הרפורמה המינהלית-טריטוריאלית בשנת 2017 אוחדו כל 12 העיריות באי סארמאה לעירייה אחת - כנסיית סאראמא.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אסטוניה: נפות לשעבר
צחצוח שיניים

ממוזער|צחצוח שיניים
**צחצוח שיניים** הוא פעולה של קרצוף שיניים עם מברשת שיניים, בדרך כלל עם משחת שיניים. ניקוי בין השיניים (עם חוט דנטלי או מברשת) יכול להיות שימושי עם צחצוח שיניים, ויחד שתי הפעילויות הללו הן האמצעי העיקרי לניקוי שיניים, אחד ההיבטים העיקריים להיגיינת הפה.

## סיבות
צחצוח שיניים כראוי מסייע במניעת עששת ומחלות חניכיים, הגורמות לפחות שליש מאובדן שיניים במבוגרים. אם לא מצחצחים שיניים בצורה נכונה ובתדירות גבוהה, זה עלול להוביל למינרלים ברוק, וליצור אבנית. בריאות שיניים ירודה נקשרה למחלות לב ולקיצור תוחלת החיים.

בעיות חמורות רבות נובעות מאי שמירה על היגיינת הפה. אי צחצוח שיניים גורם להצטברות חיידקים מזיקים על השיניים והחניכיים. חיידקים הגדלים בפה יכולים להדביק את החניכיים, ולאחר מכן יכולים לעבור לתוך כלי הדם. כאשר חיידקי דלקת חניכיים ופריודונטיטיס עוברים לתוך כלי הדם, הם יכולים לגרום להתנפחות ולכלי דם פגומים. כלי דם נסתמים, מקשים על זרימת הדם ועלולים להוביל לקרישי דם, התקפי לב ושבץ. למרות שהמחקר בבית הספר לרפואה בהרווארד צפה ב"שאריות של חיידקי הפה בתוך כלי דם של טרשת עורקים רחוקים מהפה", ישנם גורמים נוספים הכוללים מגדר, צריכת אלכוהול, סוכרת, פעילות גופנית, עישון והיסטוריה משפחתית של בעיות לב שעלולות להגביר את הסיכון למחלת עורקים כליליים. גורמים אלו מקשים לשפוט עד כמה אי צחצוח שיניים מעלה את הסיכון למחלת לב כלילית, אך קיים מתאם מוכח בין בריאות פה לקויה למחלת לב כלילית.

תופעת לוואי שלילית נוספת של אי צחצוח שיניים היא מחלת נשימה או ריח רע מהפה. לפי איגוד רופאי השיניים האמריקאי , אי צחצוח נכון מאפשר לשאריות מזון להצטבר על השיניים, קו החניכיים ועל פני הלשון. הרובד מוביל להצטברות חיידקי חניכיים ופריודונטיטיס, מה שמייצר ריח רע. ריח רע מהפה הוא נפוץ מאוד, ורוב האנשים חווים זאת, אך אי צחצוח שיניים מגביר את הסיכון. איגוד רופאי השיניים האמריקאי קובע כי צחצוח שיניים נכון מסיר חיידקים התורמים לריח מהפה ומשפר את היגיינת הפה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רפואת שיניים
יהושבע

**יְֹהוֹשֶבַע** (בדברי הימים: **יְֹהוֹשַבְעַת**) הייתה בתו של יהורם מלך יהודה, אחותו של אחזיהו המלך. על פי דברי הימים הייתה אשתו של יהוידע הכהן. הסתירה את התינוק יהואש מפני עתליהו, ובכך הצילה את חייו.

## הצלתו של יואש
סיפור החבאתו של יואש מסופר בספר מלכים ב יא, א–ג; ובספר דברי הימים ב כב, י–יב.

לאחר מות המלך אחזיהו בידי יהוא, הרגה אמו, עתליהו, את כל זרע הממלכה – הזכרים שבצאצאיה. יהואש היה בנו של אחזיהו, ויהושבע מילטה אותו, והחביאה אותו בעלייה שמעל קודש הקדשים. 

## בספרות שלאחר המקרא
היכן הוסתר יואש? הכתוב אומר "בחדר המיטות". ובכך נחלקו אמוראים במדרש:
:"רבי אלעזר אומר: בעליית בית המקדש היה טמון. רבי שמואל בר נחמן אמר: בתאים היה טמון. א"ר: נראין דברי רבי אלעזר בימות החמה ודברי רבי שמואל בימות הגשמים."

במדרש נאמר על הסתרתו של יואש בבית המקדש הפסוק "כִּי יִצְפְּנֵנִי בְּסֻכֹּה בְּיוֹם רָעָה יַסְתִּרֵנִי בְּסֵתֶר אָהֳלוֹ בְּצוּר יְרוֹמְמֵנִי".

נמנתה במדרש בין 23 "נשים ישרות גדולות בצדקות" שהיו בישראל.

## ראו גם
*יהוידע הכהן
*יהואש (מלך יהודה)
## הערות שוליים

קטגוריה:נשים בספרי נביאים
קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:נשים במאה ה-9 לפנה"ס
קטגוריה:יהודי המאה התשיעית לפנה"ס
קרל קאוטסקי

**קרל קאוּטְסְקי** (**Karl Kautsky**, מבטאים **קׇרְל קׇאוּצקי**; 18 באוקטובר 1854 – 17 באוקטובר 1938) היה הוגה דעות צ'כי-אוסטרי חשוב באידאולוגיה הסוציאל-דמוקרטית, ודמות מפתח במרקסיזם בהיותו עורך הכרך הרביעי של "הקפיטל", ספרו של קרל מרקס.

## ביוגרפיה
קאוטסקי נולד בפראג, ולמד היסטוריה ופילוסופיה באוניברסיטת וינה ב-1874. ב-1875 הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית של אוסטריה. בין 1885 ל-1890 חי בלונדון, היכן שהפך לידידו הקרוב של פרידריך אנגלס. ב-1891 היה בין כותבי "תוכנית ארפורט", מצעה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD). יחד עמו השתתפו בכתיבת המצע גם אוגוסט בבל ואדוארד ברנשטיין.

לאחר מות אנגלס ב-1895 היה קאוטסקי לאחד התאורטיקנים המובילים של הסוציאליזם, והוביל זרם שמאלי ב-SPD אותה הנהיג בבל. הוא נשאר בשורות המפלגה כאשר רוזה לוקסמבורג והאגף השמאלי של המפלגה פרשו ממנה בשל תמיכתה בעמדה הגרמנית במלחמת העולם הראשונה, אך בשנת 1917 הצטרף לאדוארד ברנשטיין והוגו האזה שפרשו על מנת להקים את "המפלגה הסוציאליסטית הבלתי תלויה", בה היה חבר עד 1919. ב-1922 שב והצטרף ל-SPD.

ב-1882 ייסד קאוטסקי את כתב העת "די נויה צייט" (*Die Neue Zeit* – 'הזמן החדש'), שאותו המשיך לערוך עד לשנת 1917. כן כתב ספר "הדרך אל העוצמה" (*Der Weg zur Macht*) בשנת 1909. הוא התעניין מאוד בחקר הדת כתופעה היסטורית, ופרסם בשנת 1908 את הספר "יסודות הנצרות" (*Der Ursprung des Christentums*).
 
לנין תיאר את קאוטסקי בספרו "המהפכה הפרולטרית והרנגאט קאוטסקי" כבוגד באינטרס מעמד הפועלים, זאת משום שקאוטסקי חשב שהמדינה הבורגנית "תגווע" וכך תקום מדינה סוציאליסטית. כמו כן, טען לנין שקאוטסקי מסרס את המרקסיזם עד כדי הפיכתו לחסר כל משמעות. קאוטסקי, מצידו, ביקר את לנין במסה משנת 1934 בשם "מרקסיזם ובולשביזם: דמוקרטיה ודיקטטורה" בה קבע כי "הבולשביקים תחת הנהגת לנין הצליחו לשלוט בכוחות המזוינים בפטרוגרד ולאחר מכן במוסקבה, וכך הניחו את היסודות לדיקטטורה חדשה, במקום הדיקטטורה הצאריסטית הישנה"http://www.marxists.org/archive/kautsky/1934/bolshevism/index.htm

ב-1914 פרסם את ספרו "גזע ויהדות", שבו קיבל את הסטראוטיפ היהודי השלילי של מרקס וייחס ליהודים סגידה להון ואהבת מסחר. הוא טען שעם התמוטטות הקפיטליזם תיעלם היהדות, אך בינתיים דרש מהיהודים להפטר מדתם ולהצטרף למאבק הפרולטרי.

קאוטסקי חי בברלין ברובע פרידנאו במשך שנים רבות. אשתו, לואיז קאוטסקי, הייתה חברה קרובה של רוזה לוקסמבורג, שחיה אף היא בפרידנאו. כיום ישנו שלט זיכרון בבית בזאארשטארסה 14 שבו חי הזוג. קאוטסקי מת בגלות באמסטרדם בגיל 84.

## מספריו
* **השאלה האגרארית**, מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1941.
* **תנועות קומוניסטיות בימי הביניים** מרחביה: ספריית פועלים, הוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1949.
* **התפיסה המאטריאליסטית של ההיסטוריה**, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1949.
* **משנתו הכלכלית של קארל מארכס: מוסברת ומפורשת**, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1956.

## קישורים חיצוניים

* ארכיב האינטרנט של קאוטסקי
* המאמר "קרל קאוטסקי על היהודים" מאת אברהם אידלסון בתרגום אברהם לוינסון, בפרויקט בן-יהודה
* 
* 
* 

קטגוריה:סוציאל-דמוקרטים
קטגוריה:תאורטיקנים במדע המדינה
קטגוריה:מרקסיסטים
קטגוריה:פילוסופים צ'כים
קטגוריה:פילוסופים אוסטרים
קטגוריה:פילוסופים גרמנים
קטגוריה:חברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה
קטגוריה:גרמנים מצ'כיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וינה
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1854
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1854
קטגוריה:נפטרים ב-1938
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1938
חומצה פלואורואנטימונית

**חומצה פלואורואנטימונית**, H2FSbF6, היא תערובת אנאורגנית של חומצה הידרופלואורית (HF) ואנטימון שש-פלואורי (SbF6) והיא מערכת **ה[[סופרחומצה|סופר-חומצה]] החזקה ביותר** שנתגלתה. נוסחת החומצה ההידורפלואורית שנרשמת היא +H2F, כיוון שמתקיים קשר מימני בו נוצר קשר בין זוג אלקטרונים הבלתי קושרים של אטום הפלואור לאלקטרון הקושר של המימן (עקב הפרשי אלקטרושליליות). חומר זה נקרא גם פלואורוניום.

במערכת החומצה הפלואורואנטימונית, החומצה הפלואורית משחררת פרוטון (+H) ונוצר הבסיס המוצמד (-F). יון הפלואוריד יוצר קשר קואורדנטיבי עם האנטימון החמש פלואורי.

הנוסחה לקבלת חומצה פלואורואנטימונית היא:
: -2HF ⇌ H2F+ + F
: SbF5 + F− → SbF6
: ניסוח נטו:
: +SbF5-+2HF+→SbF6-+H2F
: ניסוח הנטו אינו בשיווי משקל והתגובה היא אקסותרמית.
: חומצה זו ידועה לשמצה בשל חוזקה לשבור קשרים פחמימנים.
התוצאה של תהליך זה הוא פרוטון חופשי ואניון אוקטאהדרלי של אנטימון שש פלואורי.

האנטימון שש-פלואורי הוא נוקלאופיל חלש ואחד הבסיסים החלשים ביותר שקיימים.
הפרוטון החופשי שנוצר בעת תהליך המערכת הוא זה שהופך את המערכת לחומצית במידה מדהימה.

החומצה הפלואורואנטימונית היא חזקה פי 2x1019 (עשרים קוונטיליון) מחומצה גופרתית בריכוז של 100%.
את הדיסוציאציה האוטומטית של החומצה הפלואורו אנטימונית ניתן לתאר כך:
מרכז|ממוזער|450px|תיאור מערכת החומצה הפלואורואנטימונית

## בטיחות
חומר משתך ורעיל במיוחד שמגיב בתגובה אקסותרמית חזקה במיוחד עם מים. חימום החומצה עלול לגרום לשחרור כמות רבה של גז פלואור רעיל. יש להחזיק את החומר במכל עשוי טפלון, כיוון שהוא ממס זכוכית באופן מיידי. עבודה עם ציוד מגן היא בגדר חובה: חומצה מרוכזת יכולה להמיס בשר חשוף עד העצם, ולהגיב באלימות רבה עם מים הנמצאים במחזור הדם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

פלואורואנטימונית, חומצה
מסדר הדרקון

ממוזער|שמאל| שחזור של סמל המסדר
**מסדר הדרקון** (בגרמנית: Drachenorden, בלטינית: Societas Draconistrarum) היה מסדר צבאי נוצרי של אצילים שנוסד על ידי זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ורעייתו ברברה צילי ( Barbara Cilli  1451 - 1390/95), בתקופה שכיהן כמלך הונגריה על מנת שחברי המסדר יגוננו על המשפחה המלכותית ועל הכנסייה הקתולית. חברי המסדר כונו בשם "דרקוניסטים". בהקמתו, ב-12 בדצמבר 1408, נועד המסדר למאבק נגד ה"הכופרים והסכיסמאטיים". בשלושת עשורים הראשונים לקיומו עיקר מאבקו כוון נגד  ה"כפירה" ההוסיטית בצ'כיה. מאוחר יותר, הוא ביקש לפנות אל המאבק באימפריה העות'מאנית.

אחד מחברי המסדר, החל משנת 1431, היה הנסיך הרומני ולאד השני "הדרקון" והועלתה השערה שכינויו "השד" (ברומנית "דרקול"), נובע מהיותו דרקוניסט. בנו, ולאד המשפד (Vlad Ţepeş) "ולאד צפש" במקור, כונה ברומנית גם "דרקוליה" Drăculea (השד הקטן)  ונתן השראה לדמות האגדית של הרוזן הערפד דרקולה. 
סמל המסדר היה דרקון שזנבו כרוך סביב צווארו ויוצר בכך מעגל, כמו מעגל חברי המסדר.

## מבנה המסדר
[שמאל|180px|ממוזער|[מרגרטה הבתולה עם דרקון, איור מ-1440 לערך]]
במעגל הראשון מספר חברי המסדר המקורי היה 24 ועם מותו של אחד מהם התמנה אחר במקומו. העומד בראש המסדר, Maestru magnificus, היה מלך הונגריה וסביבו חמישה מגינים הנושאים את הדרגה מרשל. גם ליתר חברי המסדר היו מגינים במספר לא קבוע.

הפטרונים הרוחניים של המסדר היו גאורגיוס הקדוש, המלאך מיכאל ומרגרטה הבתולה.

## קישורים חיצוניים

* Heiko Haumann Dracula Leben umd Legende, C.H.Beck - München 2011, 
* Memorie Istorică: Ordinul Dragonului 1/2 
* Memorie Istorică: Ordinul Dragonului 2/2 

## הערות שוליים

קטגוריה:מסדרים צבאיים נוצריים
סמל קומורו

**[[סמל]] [[קומורו]]** מורכב מחצי סהר אשר מופיע גם בדגלה הלאומי. במרכז הסהר מופיעים ארבעה כוכבים המייצגים את ארבעת איי המדינה. מעל הסהר ישנה שמש זורחת ממנה יוצאים שמונה קרניים. מסביב לנקודה המרכזית בסמל, כתוב שם המדינה בצרפתית וערבית.

הסמל תחום בצידיו על ידי שני ענפי זית, ועל ידי סרט הנושא את המוטו הלאומי של המדינה, "אחדות, צדק, קידמה", בחלקו התחתון.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קומורו

קטגוריה:קומורו: סמלים לאומיים
קומורו
רוקבילי

שמאל|ממוזער|250px|פוסטר רוקבילי משנות החמישים
**רוקבילי** (**Rockabilly**) הוא אחד מסגנונותיו המוקדמים ביותר של הרוק אנד רול, שהתפתח בראשית שנות ה-50 בארצות הברית. הרוקבילי הוא שילוב של קאנטרי ורית'ם אנד בלוז, ומשלב גם מאפיינים של בלוגראס. לעומת הרוק, שבא והתפתח בעקבותיו, הרוקבילי הוא בעל צליל פשוט ושלושת כלי הנגינה העיקריים בו, לצד הזמר, הם גיטרה אקוסטית, קונטרבס ותופים. לעיתים נוספות גם גיטרה חשמלית ופסנתר.

מקור השם "רוקבילי" הוא הלחם של המילים "רוק" ו"הילבילי" (hillbilly), מונח המתייחס למוזיקת הקאנטרי, שנודעה באותה תקופה גם בכינוי "מוזיקת הילבילי".

סגנון הרוקבילי התפתח במקור בעיקר באזורי דרום ארצות הברית, אולם במהלך אמצע וסוף שנות ה-50 הגיע לשיא הפופולריות שלו, עת היה נפוץ ברחבי ארצות הברית כולה. בין האמנים הבולטים שפיתחו את הסגנון והרחיבו את תפוצתו הם אלביס פרסלי בתחילת דרכו, ביל היילי, ליטל ריצ'רד, ג'וני קאש, באדי הולי, קארל פרקינס, ריקי נלסון ואדי קוקרן. הרוקבילי הותיר השפעה מכרעת על התפתחותה של מוזיקת ותרבות הרוק כולה, והיווה מקור השראה גם ללהקות רוק בריטיות רבות, כגון הביטלס והרולינג סטונז, שבמהלך שנות השישים יגיעו ויכבשו את המצעדים האמריקניים (הפלישה הבריטית).
החל מראשית שנות ה-60 דעך סגנון הרוקבילי, כתוצאה מהשינויים שהתחוללו בטעם הקהל בארצות הברית, אף שבבריטניה נותר הסגנון פופולרי עד לאמצע העשור. מותו של באדי הולי בתאונת מטוס ב-1959, וגיוסו של פרסלי לצבא האמריקני ב-1958, הם בין האירועים המרכזיים שהשפיעו על דעיכת הסגנון. אף על פי כן, בשנות השבעים והשמונים שב הרוקבילי לתחייה מחודשת, כחלק ממגמה כללית של חזרה לשורשיה של מוזיקת הרוק, עם הופעתן של להקות צעירות כמו הסטריי קאטס ובלו אנג'ל שחידשו את הסגנון.

## תרבות הרוקבילי
שמאל|ממוזער|200px|רוקבילי ביפן
שמאל|ממוזער|200px|סגנון פינאפ הטיפוסי לרוקבילי מודרני
החל משנות השמונים, ובאופן מוגבר בתחילת המאה ה-21, החלו להתקיים קהילות רוקבילי ברחבי העולם. מה שמאחד את הקהילות הללו הוא שילוב של אהבת מוזיקת רוקבילי או רוק שורשי (Root Rock)-- כולל הגרסאות המודרניות כגון Neo-Rockabilly, Horror-billy, ו- Psycho-billy, וכן מוזיקת סווינג, בנוסף לאהבה לאופנת וינטג' ורטרו, בעיקר מהתקופות הקלאסיות של מוזיקת הרוקבילי, עם נטייה לביגוד ואביזרים שהושפעו מעולם הבורלסק ו"נערות פינאפ" (באנגלית: Pinup girls). הסגנון הוא פופולרי במיוחד בקהילות קוויריות ופמיניסטיות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:סגנונות רוק
קטגוריה:רוק
קטגוריה:סגנונות אופנה
קטגוריה:תרבויות
קטגוריה:נוסטלגיה
קטגוריה:שנות ה-1950 במוזיקה
קטגוריה:רטרו
מוסטיאלה

שמאל|מסגרת|200px|הנפות במחוז סארה. מוסטיאלה מצוינת על ידי '''מספר 7'''

**מוסטיאלה** (באסטונית: **Mustjala**; בגרמנית: **Mustel**) הייתה נפה אסטונית במחוז סארה שבאסטוניה. היא ממוקמת במערב האי סארמאה. ממזרח נמצאת נפת לייסי, מדרום-מזרח קארמה, מדרום קארלה, ומדרום-מערב קיהלקונה.

שטחה של מוסטיאלה 235 קמ"ר ובשנת 2006 אוכלוסייתה מנתה 932 נפשות. היישוב הגדול ומרכזי במוסטיאלה ("בירת הנפה") הוא העיירה מוסטיאלה (765 תושבים) שעל-שמה נקראת הנפה ובנמצא גם 21 כפרים נוספים.

נפת מוסטיאלה הוזכרה לראשונה בכתב בשנת 1645.

היערות והחופים שלא נגעו בהם יד-אדם מושכים תיירים בקיץ. בכפר ווֹמה, בשנת 1986, נמצאו שרידים של התיישבות אנושית מתקופת האבן.

במהלך הרפורמה המינהלית-טריטוריאלית בשנת 2017 אוחדו כל 12 העיריות באי סארמאה לעירייה אחת - כנסיית סאראמא.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אסטוניה: נפות לשעבר
אמורית

**אֱמוֹרִית** או **אָמוּרּית** היא שפה נכחדת שמית עתיקה מן הענף הצפוני-מערבי אשר דוברה בפי שבטי האמורי השמיים הצפוניים, להם חשיבות רבה בדברי הימים המוקדמים של הסהר הפורה. היא מוכרת בעיקר משמות פרטיים ומילים מושאלות שאינן ממקור אכדי אשר תועדו בידי לבלרים כותבי אכדית בתקופת הברונזה, בנהריים, בעיקר מבבל, מרי, אללח', ואף אוגרית. בשל היותה מתועתקת לכתב יתדות הברתי, אמורית היא השפה השמית הצפון־מערבית העתיקה היחידה שתיעוד תנועותיה משמעותי. לעיתים מצויים שמות אלה גם בטקסטים מצריים מוקדמים.

חקר השפה האמורית הוא בעיקרו אונומסטי, ומתבסס על אונומסטיקון השמות הפרטיים האמוריים.

האמורית היא השפה השמית המתועדת השנייה בקדמוניותיה, אחרי האכדית (אם מכלילים בתוכה את האבלאית), והשפה השמית הצפון־מערבית ואף השמית המרכזית המתועדת הקדומה ביותר.

השם "שְׂנִיר" עבור הר חרמון מובא בתנ"ך () כשם אמורי.

## מאפיינים
מאפיינים ראויים לציון כוללים:
* האמורית מקיימת את ההבחנה השמית האופיינית בין צורות יִקְטֹל, המציינות פעולה שטרם נשלמה, לצורות קָטַל, המציינות פעולה שנשלמה. למשל, "Yantin Dagan" – "יתן דגון" (נת"נ); "Raṣa Dagan" – "רצה דגון" (רצ"י\ה). בשונה מן העברית והאכדית ובדומה לערבית שימרה האמורית את התנועה הסופית של הגוף ה-3 בצורות קָטַל (a-). תנועת האית"ן בצורות יִקְטֹל היא a בדומה לערבית ולהבדיל מן ה-i הנהוגה בעברית ובארמית.
* באמורית התקיימה תבנית פועל ובה עיצור שני דגוש, בדומה לבניין העברי פִּעֵל. למשל, "Yabanni-Il" – "יבנה אל" (בנ"י\ה).
* במספר מקרים בהם מופיע העיצור š בשפה האכדית, באמורית – בדומה לעברית ולערבית – מופיע העיצור h. לפיכך, הכינויים החבורים לנסתר ולנסתרת הם hu- "שלו" ו־ha- "שלה", ותחילית בניין הגרימה היא h ולא š כבאכדית.
* הכינויים החבויים לגוף הראשון בצורות קָטַל הם ti- (יחיד) ו־nu- (רבים), כמקובל בשפות שמיות צפון־מערביות.

## ראו גם
* אמורים
* שפות שמיות צפון־מערביות
* אטרוסקית

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שפות שמיות
קטגוריה:שפות נכחדות
קטגוריה:אמורים
קטגוריה:מסופוטמיה
חירות חיובית

**חירות חיובית** היא מונח או תפישה בפילוסופיה פוליטית. הוזכרה ונותחה לראשונה כתפישה נפרדת של החירות על ידי תומאס היל גרין, אך תיאורה החשוב ביותר הוא פרי-עטו של ישעיה ברלין. תפישה זו מתייחסת להזדמנות או ליכולת של היחיד לפעול למען הגשמה-עצמית; זאת בניגוד לתפישת החירות השלילית, שמתייחסת לחופש מכפייה.

חירות חיובית מתוארת לעיתים קרובות כחופש להשיג מטרות מסוימות, ואילו חירות שלילית כחופש מכפייה חיצונית. החירות החיובית מודגשת על ידי אנשי השמאל, ואילו החירות השלילית חשובה במיוחד לאלה שנוטים לליברטריאניות. יחד עם זאת, הרוב בשני צידי המתרס הפוליטי מסרב להכיר בחשיבותה ואף בעצם קיומה של ההבחנה בין שתי החירויות. ג'רלד מק'קלום, למשל, מאמין שברלין טעה ושקיימים בחברה מכשולים נוספים לחירות חוץ מאמצעי הכפייה או המניעה שננקטים על ידי השלטונות או פורעי-החוק. לטענתו, ה"חופש" שברלין התייחס אליו אינו חופש כלל.

בקרב הימנים, חלק מן השמרנים מאמצים צורות מסוימות של חירות חיובית. למשל, פוריטנים, כמו קוטון מאדר, התייחסו בכתביהם לעיתים קרובות לחירות, אך התמקדו בחופש מחטא (דחפים מיניים וכדומה); למען חופש כזה, הפוריטנים אף היו מוכנים לוותר על חופש מממשל ולהכיר בחשיבותה של חירות חיובית – חירות כתנאי חיובי לפעילות רצונית ולא כחופש ממגבלות מכוונות שמוטלות עליה. אנרכיסטים ואחרים בשמאל רואים את החירות החיובית והחירות השלילית כתלויות זו בזו ולכן כבלתי-ניתנות להפרדה.

ישעיה ברלין הפגין חשדנות רבה כלפי חירות חיובית תוך כדי תיאורה. לטענתו, הרדיפה אחרי חירות חיובית יכולה להוביל למצב, שבו המדינה תכתיב לאזרחיה דרך חיים מסוימת, שלדעתה היא הרציונלית ביותר ולפיכך האזרחים צריכים להשתוקק אליה ללא קשר לרצונותיהם הממשיים.

מגיניה של החירות החיובית טוענים שההשלכות הטוטליטריות לא מתחייבות ממנה ושיש הבדל גדול בין ממשלה המספקת לאזרחיה חירות חיובית לממשלה המתיימרת לקבל בשבילם החלטות. לדבריהם, כל ממשלה דמוקרטית שתתמוך בחירות חיובית לא תיתקל בבעיות שתוארו על ידי ברלין, משום שממשלה כזו לא תהיה במעמד שיאפשר לה להתעלם מרצונותיהם של בני-האדם או החברה. בנוסף לכך, רבים בשמאל רואים בחירות חיובית ערובה לשוויון זכויות בתחומים כמו חינוך ותעסוקה. הם גם חושבים שחירות חיובית מגינה מפני אפליה; ניתן למשל לראות כחירות חיובית את זכותה של אישה לקבל בראיון עבודה אותו יחס שגבר זוכה לו.

## לקריאה נוספת
* ישעיהו ברלין, **ארבע מסות על חירות** (עברית: יעקב שרת), תל אביב: רשפים, תשל"א

קטגוריה:מדע המדינה
קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:פילוסופיה מדינית
קטגוריה:מושגים פוליטיים
קטגוריה:מושגים חברתיים
אני תמיד אדע מה עשית בקיץ האחרון

**אני תמיד אדע מה עשית בקיץ האחרון** (באנגלית: **I'll Always Know What You Did Last Summer**) הוא סרט אימה שבוים על ידי סילבן וויט ונכתב על ידי מייקל ד. וייס. סרט זה הוא הסרט השלישי בסדרת סרטי "אני יודע מה עשית בקיץ האחרון", ובניגוד לשני הסרטים הקודמים, הסרט לא הופץ בקולנוע, אלא יצא ישירות ל-DVD.

## עלילה
חבורת צעירים מחליטים לארגן מתיחה לחבר לרגל ה-4 ביולי, יום העצמאות האמריקאי. הם שמעו על האגדה של הרוצח המחופש לדייג, ומחליטים לחקות את המעשה. לכאורה התוכניות מבוצעות כמתוכנן, אך לבסוף הן משתבשות וחברם נהרג. לאחר שיחה, החבורה מחליטה לשכוח מכל העניין. לאחר שנה, החבורה נפגשת בשנית, לאחר שנשלחה הודעת SMS לאחת מהחברות, שתוכנה "אני יודע מה עשית בקיץ האחרון". ארבעת הימים שלאחר קבלת ההודעה הם גורליים: בכל יום החבורה מנסה למצוא את הרוצח ולנסות להתחמק ממנו.

## צוות שחקנים
* ברוק נבין - אמבר ויליאמס
* דייוויד פיקטו - קולבי פטרסון
* טורי דה ויטו - זואי
* בן אסטר - לאנס
* סת' פאקרד - רוג'ר
* ק.ק. קלייד - שריף ג'ון הפנר
* קלייטון טיילור - פי.ג'יי דייוויס
* מייקל פלין - שריף דייוויס
* בריטני ניקול לארי - קים
* סטאר לה פוינט - קלי
*לוי ויטלוק - מיטש
* דון שאנקס - בן ויליס
*ג'וניור ריצ'רד - מבצע בודד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי אימה מ-2006
קטגוריה:סרטי נעורים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אל-מתים
קטגוריה:סרטי אימת-חג
קטגוריה:אני יודע מה עשית בקיץ האחרון
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סלאשר אמריקאיים