עזריה רפופורט

[ממוזער|250px|שמאל|קונסול ישראל בניו יורק [אורי בן-ארי (קצין)|אורי בן ארי מוסר למפקד מבצע פעמון החירות אל"ם אלי רהב, שלט הוקרה על הביקור המוצלח. בנוכחות שגריר ישראל באו"ם חיים הרצוג, (שלישי משמאל) וקצין העיתונות עזריה רפפורט (שני מימין)]]
**עזריה רפופורט** (13 במאי 1924 – 27 בינואר 1997) היה שחקן, עיתונאי, כתב וקריין בקול ישראל.

## ביוגרפיה
עזריה רפופורט נולד בתל אביב, בנם של אליהו רפופורט, ויוכבד בת הרב צבי לרינמן. הוריו היו ציונים ילדי העיר ביאליסטוק בפולין שעלו לארץ ישראל בשנת 1919 והיו פעילים בתנועת הציונים הכלליים. את שמו הציע המשורר יהודה קרני (שהיה דודהּ של אמו - אחי אמהּ). הוא למד בבית הספר אחד העם ובגימנסיה "בלפור" בתל אביב. כנער למד בסטודיו למשחק של צבי פרידלנד. היה חבר בהגנה וב-1942 התגייס לצבא הבריטי, בו שירת בפלוגה מס' 20 בבאפס במצרים ובלוב.

בפברואר 1946 השתחרר, נרשם ללימודים בבאוניברסיטה העברית בירושלים והחל לשדר שיחות וחדשות ב"קול ירושלים" ולכתוב בעיתון "הארץ". בזמן המערכה על ירושלים במלחמת העצמאות גויס על ידי בני מהרשק לפלמ"ח. לאחר שהיה חוזר מפעולה, היה יושב וכותב ידיעות ל"הארץ", בספטמבר 1948 מונה באופן רשמי לכתב צבאי באזור ירושלים. בשנת 1948 מונה למדריך של ליאונרד ברנשטיין במהלך ביקורו בארץ. ברנשטיין התלהב מאד מרפופורט, וכתב אודותיו "הוא שיא השלמות. ואינני יכול להאמין שמצאתי את כל הדברים שרציתי, כשהם מגולמים באדם אחד. זוהי חוויה מדהימה, מורטת עצבים, הופכת מעיים ומופלאה". לדברי הווארד רוזנמן, זו הייתה אהבה ממבט ראשון. רפופורט נסע לארצות־הברית עם משלחת צה״ל לציון יום השנה הראשון למדינת ישראל, שם פגש את הבמאי איליה קאזאן, וקיבל רשות לשבת בחזרות ב׳אקטורס סטודיו׳, שם קאזאן ביים את ההפקה הראשונה של המחזה "מותו של סוכן" מאת ארתור מילר.

### קריירת משחק
לאחר שחזר מהביקור בארצות הברית התקבל לתיאטרון ההבימה ושיחק במחזות: "אותלו", "אילוף הסוררת", "אמא קוראז' וילדיה", "בקץ הימים", "ברברה בלומברג", "מותו של סוכן" ו"שועלים קטנים". ב-1953 עזב את הבימה, שיחק ב"אהל" במחזה "אדם מספר 15".

כן שיחק במספר בסרטים: בשנת 1952 שיחק בתפקיד יוחנן המטביל בסרט "שלומית", בשנת 1955 שיחק ב"גבעה 24 אינה עונה" כקצין נאצי לשעבר המשרת בצבא המצרי, בשנת 1956 בסרט "מעשה במונית", ב-1967 השתתף בסרט "האם תל אביב בוערת?", ב-1989 שיחק בסרטו של יהודה ג'אד נאמן "רחובות האתמול", ב-1995 שיחק בסרט "זכרון דברים" בבימויו של עמוס גיתאי.

ב-1958 השתתף במופע לכבוד עשור לישראל בתוכנית הטלוויזיה של אד סאליבן, ואחר כך יצאה עם המופע לסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית.

ב-1964 הופיע בתפקיד ראשי במחזה בואינג בואינג ב"".

### קריירת תקשורתית
לאחר שעזב את תיאטרון הבימה ב-1953 החל לעבוד בעיתון "מעריב" כמבקר תיאטרון, מבקר קולנוע, עורך ובעל טור (גם בחתימת "ר. עזריה"). כמו כן היה כתב בשבועון "העולם הזה".

בשנות השישים שימש מנחה, מפיק ועורך בקול ישראל ואחר כך גם ב. באותה תקופה גם קריין את הסדרה "אנציקלופדיה לתולדות המוזיקה", שיצאה לאור בהוצאת "מסביב לעולם".

שימש גם כמנחה בטקסים ובפסטיבלים, בהם "המכבים", "הזמריה" וימי חגיגות העצמאות ובחנוכת משכן הכנסת החדש.

בשנים 1973–1977 שירת רפפורט כנספח תרבות בקונסוליה הישראלית בניו יורק. עבד בצמוד לשגריר ישראל באו"ם חיים הרצוג ולקונסול ישראל בניו יורק אורי בן ארי. בתפקיד זה טיפל בספינות חיל הים שהגיעו למשט הצדעה לחגיגות ה-200 לארצות הברית. מבצע פעמון החירות.

בתחילת שנות השמונים שימש עוזר ראש עיריית רמת גן להסברה ולתקשורת.

ב-1987 הנחה את טקס הענקת פרסי ישראל יחד עם גילה אלמגור.

## חיים אישיים
בשנת 1952 נישא לרותי זקהיים, שחקנית בהבימה, ולבני הזוג נולדו שלושה ילדים: חנני, יעל והעיתונאית טלי ליפקין-שחק. רותי ועזריה רפופורט היו דודיה של הזמרת עדנה לב.

## קישורים חיצוניים

* עזריה רפופורט, באתר "ארכיון הבימה"
* 
* יצירות של עזריה רפופורט, באתר "המעוברתים"

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי בית הספר אחד העם (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי גימנסיה בלפור
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:מבקרי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקנים להט"בים ישראלים
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:סגל העולם הזה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997