ג'יימס המילטון הבן

**ג'יימס המילטון הבן** (באנגלית: **.James Hamilton Jr**; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מקרוליינה הדרומית, איש "מפלגת המבטלים" , שכיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית בשנים 1820–1822, כראש עיריית צ'ארלסטון ה-25 בשנים 1821–1823, כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1822–1829, כמושל קרוליינה הדרומית ה-53 בשנים 1830–1832, וכחבר הסנאט של קרוליינה הדרומית בשנים 1836–1838.
## ראשית חייו
ג'יימס המילטון הבן נולד בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית, כבנם של ג'יימס ואליזבת (לבית לינץ') המילטון, שניהם מהאליטה של בעלי אחוזות המטעים באזור החוף של המדינה. אימו של המילטון הייתה בתו של תומאס לינץ' האב , שהיה נציג לקונגרס חוק הבולים ולקונגרס הקונטיננטלי, ואחותו של תומאס לינץ' שנמנה עם חותמי הכרזת העצמאות של ארצות הברית.

המילטון נשלח על ידי הוריו לניו אינגלנד, שם הוא למד בניופורט, רוד איילנד ובדדהאם, מסצ'וסטס לפני ששב לצ'ארלסטון. שם הוא למד משפטים בקריאה עצמית בהדרכתם של עורכי הדין דניאל יוגר וויליאם דרייטון. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין ונכנס לעבוד במשרדו של דרייטון. בהמשך הוא נכנס לשותפות עם ג'יימס ל. פטיגרו .
## ראש עיריית צ'ארלסטון
בשנים 1820–1822 כיהן המילטון כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית. ב-1821 הוא נבחר כראש עיריית צ'ארלסטון. כהונתו בתפקיד התרחשה כאשר נחשפו באביב 1822 התוכניות לפריצת מרד עבדים בהובלת האפרו-אמריקאי החופשי דנמרק וסי , נגר ועבד משוחרר, שהיה מנהיג בכנסייה האפיסקופלית-מתודיסטית האפריקנית . עד מהרה ארגן המילטון מיליציה להגנת העיר ולמעצר העבדים החשודים. כוחותיו סיירו בעיר ובסביבותיה במשך שבועות.

בהובלתו של המילטון, הקימה מועצת העיר בית משפט כדי לחקור את המקרים, לשמוע עדויות, ולשפוט את האנשים. הם ניהלו את ההליכים בחשאי, והם החלו באמצע יוני. בכל רחבי העיר נעצרו חשודים. ב-1 ביולי פרסם בית המשפט את ממצאיו הראשונים בקשר לשלושים החשודים הראשונים. דנמרק וסי וחמישה עבדים הורשעו בקשירת קשר ונידונו למוות, וביום המחרת הם הוצאו להורג בתלייה. בסך הכול, במהלך השבועות הבאים, בתי המשפט דו בעניינם של 131 איש, מתוכם 67 הורשעו בקשירת קשר, ו-35 נתלו (כולל וסי וחמשת הנידונים הראשונים). בסך הכול 31 איש גורשו, 27 נשפטו וזוכו, ו-38 נחקרו ושוחררו.

דיוני בית המשפט היו שנויים במחלוקת, ונמתחה עליהם ביקורת על ידי שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית ויליאם ג'ונסון ועל ידי המושל תומאס בנט הבן בשל החשאיות שלהם והעדר הליך ראוי, שכן הנאשמים לא הורשו להתעמת עם המאשימים ועם העדים, שלהם הובטח חיסיון. עם זאת, המילטון כבש את דעת הקהל בנוגע לאירועים, ובאוגוסט פרסם מאמר של 46 עמודים, בו הוא לקח על עצמו את הקרדיט על הפעולות של העיר במניעת התקוממות רחבה ומרחץ דמים. הוא גם עיצב את הדוח הרשמי של בית המשפט שפורסם באוקטובר. ההיסטוריון לייסי ק. פורד אמר, "מאזן הראיות מצביע בבירור על הגזמת העלילה ועל ניצול לקחיה על ידי המילטון, בית המשפט ובני בריתם לטובתם הפוליטית". רוברט טינקלר, הביוגרף של המילטון, סבור שהוא היה אכזרי במרדף אחר החשודים משום שהאמין שהעלילה אמיתית.

המילטון בנה את הקריירה הפוליטית שלו על בסיס אירועים אלו. בסתיו אותה שנה הוא דחק בבית המחוקקים לקבל את הצעותיו להרחבת השליטה על עבדים ועל שחורים בני חורין במדינה. הוא התנגד לפטרנליזם בטיפול בעבדים שהתבסס על תורת הנצרות. הוא הצליח לגרום לקבלת חוקי המדינה להשגת מטרותיו, כולל חוק הימאים שנחקק באותה שנה, שעל פיו נדרשו כל המלחים השחורים להיכנס למעצר כאשר ספינותיהם עגנו בנמל צ'ארלסטון, כדי למנוע מהם להיות במגע עם העבדים בעיר. בשל העובדה שהוא הפר אמנות בינלאומיות, החוק גרם לעימות עם הממשלה הפדרלית. המילטון תמך בזכותה של המדינה לחוקק חוק כזה, אך הוא הוכרז כנוגד את החוקה. הוא השיג את הטלת ההגבלות על שחורים בני חורין כאשר חוקק חוק מדינתי שאסר עליהם לשוב למדינה כאשר הם עזבו אותה מסיבה כלשהי, והטיל פיקוח על פעילויות הדת וההתכנסויות של העבדים. הוא הורה על פיזור קהילת הכנסייה האפיסקופלית-מתודיסטית האפריקנית ועל הרס הבניין שלה.
## חבר בית הנבחרים של ארצות הברית
במאי 1822 התפטר מתפקידו חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ויליאם לאונדס. המילטון נעשה אז לאישיות ידועה וזכה לתמיכה ציבורית. הוא נבחר להשלים את תקופת כהונתו של לאונדס, וב-13 בדצמבר אותה שנה החל לכהן בבית הנבחרים, ועדיין המשיך לכהן כראש העיר. ב-1824 הוא נבחר לתקופת כהונה מלאה בבית הנבחרים, ושוב ב-1826 וב-1828, וכיהן עד 1829. הוא הוביל את האופוזיציה לממשלו של הנשיא ג'ון קווינסי אדמס והתנגד לחוקי המכסים של 1824 ו-1828. המילטון, שהיה בעימות עם הממשלה הלאומית, סירב להתמודד על תקופת כהונה נוספות, וחזר לקרוליינה הדרומית כדי להתמודד על תפקיד המושל.
## מושל קרוליינה הדרומית
ב-1830 נבחר המילטון כמושל קרוליינה הדרומית, והקים אז את "מפלגת זכויות המדינות והסחר החופשי", או "מפלגת המבטלים" . הוא הנהיג את המדינה במהלך  של 1832, כאשר יותר מ-80 אחוזים מתוך 162 הנציגים בוועידה המדינתית הצביעו בעד ביטול המכסים הפדרליים של 1828 ו-1832. לאחר שרוברט היין נבחר כמושל, הוא מינה את המילטון כבריגדיר גנרל במיליציה של המדינה. המילטון התכונן לקראת הגנה אפשרית של המדינה נגד כוחות פדרליים על רקע משבר הביטול.
## שנותיו האחרונות
מתוך עניין בהרחבת העבדות אל הטריטוריות המערביות, הלווה המילטון 216,000 דולר מכספו האישי לרפובליקת טקסס הצעירה. לאחר מכן, הוא קיבל מספר החלטות עסקיות גרועות, שתוצאותיהן החמירו על רקע , וב-1839 הוא כבר צבר חובות של מאות אלפי דולרים, מצב שאליו נקלעו גם בעלי אחוזות אחרים. אולי משום שמצבו הזכיר להם בצורה לא נעימה את מצבם שלהם, מאבקיו של המילטון עם החובות וקבלת החלטות לקויה גרמו לירידה חדה במוניטין שלו בקרב מעמד בעלי האחוזות בקרוליינה הדרומית במהלך עשרים השנים הבאות. עם מותו ב-1857 הוא לא זכה להכרה ממדינת האם שלו.

המילטון מונה כנציב ההלוואות על ידי נשיא רפובליקת טקסס , ונסע לאירופה כדי לנסות להשיג אשראי עבור הרפובליקה. הוא נחל הצלחה בניהול משא ומתן על כמה חוזים מסחריים. הוא גם השיג הכרה דיפלומטית עבור טקסס מבריטניה הגדולה ומהולנד. לאחר שב-1842 הוא הוחלף בתפקידו, נאבק המילטון במשך כמה שנים על קבלת החזר מהממשלה הפדרלית על ההלוואה האישית שנתן לרפובליקת טקסס.

ב-1855 עבר המילטון עם משפחתו לטקסס, כמעט עשור לאחר שהרפובליקה סופחה לארצות הברית והייתה למדינה בה.
## חיים אישיים
ב-1813 נשא המילטון לאישה את אליזבת מתיוס היוורד, בתם של בעל אחוזות המטעים האמיד דניאל היוורד ושל אן שרה טרזוונט, ונכדתו של תומאס היוורד הבן, מחותמי הכרזת העצמאות של ארצות הברית ותקנון הקונפדרציה. לשניים נולדו עשרה בנים ובת אחת.

ב-15 בנובמבר 1857, בעת שעשה המילטון את דרכו בחזרה מוושינגטון די. סי. לטקסס על סיפון אוניית הקיטור אופלוסס (Opelousas), עלתה האונייה באש וטבעה תוך חצי שעה ליד חופי אוורי איילנד  שבלואיזיאנה במימי מפרץ מקסיקו. עשרים איש מנוסעי הספינה טבעו, כולל המילטון, שוויתר על מקומו בסירת הצלה לטובת אישה וילד.

על שמו נקרא מחוז המילטון שבטקסס.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1399-1400.


## קישורים חיצוניים
* ג'יימס המילטון הבן באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* ג'יימס המילטון הבן באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:צ'ארלסטון: אישים
קטגוריה:מושלי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קרוליינה הדרומית
קטגוריה:ראשי עיריות בקרוליינה הדרומית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1786
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1857