open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אליזבת מוס

**אליזבת סינגלטון מוס** (באנגלית: **Elisabeth Singleton Moss**; נולדה ב-24 ביולי 1982) היא שחקנית אמריקאית, זוכת שני פרסי גלובוס הזהב ושני פרס אמי. מוכרת בעיקר בתור זואי ברטלט מסדרת הטלוויזיה "הבית הלבן", בתור פגי אולסן בסדרה "מד מן", ובתור ג'ון אוסבורן בסדרה "סיפורה של שפחה".

## ביוגרפיה
מוס נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, בתם של רונלד "רון" צ'ארלס מוס ולינדה אקסטרום מוס, שניהם מוזיקאים; אמה מנגנת במקצועיות מפוחית ג'אז ובלוז. למוס יש אח צעיר אחד. היא חונכה כסיינטולוגית. אביה ממוצא אנגלי ואימה ממוצא שוודי.

## קריירה
מוס נראתה לראשונה על המסך בשנת 1990, בסרט הטלוויזיה "Bar Girls", מאוחר יותר באותה השנה הופיעה במיני-סדרה של רשת NBC "*Lucky Chances".*

בין 1992 ל-1995 היא השתתפה בשבעה פרקים בסדרה "סודות העיר" ("Picket Fences"). בשנת 1994 מוס השתתפה בחידוש של הסרט "המרוץ להר המכשפות". בין 1999 - 2006 מוס גילמה את הבת הראשונה זואי ברלט בסדרה "הבית הלבן", ובשנת 1999 שיחקה בתפקיד משני בסרט "נערה בהפרעה" לצד וינונה ריידר ואנג'לינה ג'ולי. בשנת 2003 מוס שיחקה בסרט "בתולה" אשר קיבלה עליו מועמדות לפרס אינדפנדנט ספיריט. בשנת 2005 - 2006 היא שיחקה בסדרה "פלישה", וב-2007 השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "האנטומיה של גריי".

באוקטובר 2008 היא הופיעה בברודוויי בהצגה "Speed-the-Plow" מאת דייוויד מאמט. היא כיכבה לצד קירה נייטלי בהצגה "The Children's Hour" שהציגה בלונדון.

משנת 2007–2015 שיחקה את תפקידה של הרעיונאית פגי אולסן בסדרת הדרמה "מד מן". על תפקידה בסדרה הייתה מועמדת שש פעמים לפרס אמי. בשנת 2009 השתתפה בסרט "על הזוג מורגן שמעתם?" שנכשל בקופות.

מאז 2017 מככבת בתור ג'ון אוסבורן (שלפרד / שלג'וזף) בסדרה "סיפורה של שפחה". על תפקידה בסדרה זכתה בפרס אמי ובפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה.

בשנת 2019 כיכבה לצד מליסה מקארתי וטיפאני האדיש בסרט הפשע "קיטצ'ן" אודות נשות מאפיונרים משכונת הלס קיצ'ן של שנות השבעים בניו יורק שלוקחות את העסק לידיהן לאחר שהFBI עוצרים את בעליהן.

באוגוסט 2020 נודע כי היא עתידה לשתף פעולה פעם נוספת עם חברת בלאמהאוס הפקות ולככב במותחן הפסיכולוגי "Mrs. March".

## חיים אישיים
מוס מחזיקה באזרחות בריטית ואזרחות אמריקאית.

היא החלה לצאת עם השחקן פרד ארמיסן באוקטובר 2008, והם התארסו בינואר 2009, התחתנו ב-25 באוקטובר 2009 בלונג איילנד, ניו יורק. הם נפרדו ביוני 2010, ובספטמבר 2010 הגישה מוס בקשה לגירושין, שהושלמה סופית ב-13 במאי 2011.

מוס היא סיינטולוגית.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקנית במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקנית ראשית בדרמה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית ראשית בדרמה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:סיינטולוגים
קטגוריה:זוכי פרס לוסי
קטגוריה:זוכות פרס סאטורן לשחקנית ראשית בקולנוע
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1982
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
לטיפונדיה

**לטיפונדיה** (ביחיד latifundium, מלטינית lātus  שמשמעו רחב ידיים, מרווח ו- fundus  שמשמעו אחוזה), היא נכס קרקעי המשתרע על פני שטח גדול. הלטיפונדיות הרומיות  היו נחלות חקלאיות, אחוזות  שכללו קרקעות ניתנות לעיבוד ולעיתים כללו גם בתי מלאכה ומתקנים לעיבוד תוצרת חקלאית כמו בית בד, טחנת קמח, יקב או גת.

כאשר כבשו הרומאים חבלי ארץ נוספים היו אלו מוכרזים כשטח המדינה (Ager publicu). כאדמות ציבור הוכרזו גם שליש מהאדמות של מחוזות שהרומאים השתלטו עליהם.  אדמות אלו חולקו למצביאים ולוחמים, אותם רצו לתגמל. 

לטיפונדיות היו נפוצות ביוון הגדולה, סיציליה, מצרים, צפון אפריקה והיספניה בייטיקה. הן היו הדבר הקרוב ביותר לחקלאות מתועשת בעולם העתיק והתבססו לרוב על עבודת עבדים, וכשהתמעטו העבדים התמסד מעמד הקולונאט שעיבדו את אדמות אדוני האחוזה.

לטיפונדיות שהיו מחוץ לאזור העירוני נקראו גם וילה ובמרכזן עמדה וילה כפרית רומית בה התגורר אדון הלטיפונדיה, לעיתים בקביעות ולעיתים היה לו בית מגורים עיקרי בעיר והיה מגיע לאחוזתו רק בחופשות או בתקופות בהן סר חנו. 
בתקופה הקולוניאלית נעשה בדרום אמריקה שימוש במונח לטיפונדיה או פונדו (fundo) במקביל למונחים בעלי משמעות זהה: בספרדית: אסיינדה (hacienda), כשמה של נחלה שהוענקה למתיישב אירופאי ובפורטוגזית: פזיינדה (Fazenda), שהיו מטעי קפה נרחבים.

## ראו גם
*מנסוס
*פרקריה
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מקרקעין
קטגוריה:רומא העתיקה
וינסנט קרטיזר

**וינסט פול קרטיזר** (באנגלית: **Vincent Paul Kartheiser**; נולד ב-5 במאי 1979) הוא שחקן אמריקאי, אשר ידוע בשל תפקידו בתור קונור בסדרה "אנג'ל" ברשת The WB ובזכות הופעתו בתור פיט קמפבל בסדרה "מד מן" ברשת AMC.

## ביוגרפיה
קרתייזר נולד במיניאפוליס, מינסוטה, בנם של ג'נט מארי (לבית גרוי), שניהלה משתלה, וג'יימס ראלף קרטיזר, בעל חנות לציוד בנייה. הוא הצעיר מבין שישה אחים, יש לו 4 אחיות, אנדראה, קולט, אליס ותרזה, ואח אחד, ניית'ן.

הוא ממוצא לוקסמבורגי, גרמני ובמידה מסוימת פולני, פיני ושוודי. קרטיזר למד בבית הספר התיכון אפל ואלי בעיר אפל ואלי במינסוטה, אך נשר בגיל 15 כי הוא "רצה להרוויח כסף".

## קריירה
קרטיזר החל להתנסות במשחק על במה כאשר השתתף בתיאטרון האזורי "Children's Theatre Company" שם שיחק במחזות "בילבי", "Rebecca of Sunnybrook Farm", "העיירה שלנו" ו"500 הכובעים של ברתולומאו קאבינס".

ההופעה הראשונה של קרטיזר על המסך הייתה בשנת 1993 בסרט "לב אוהב" לצד מריסה טומיי וכריסטיאן סלייטר, ושלוש שנים לאחר מכן (1996) בסרט "אבודים באלסקה" שבו שיחק לצד ת'ורה ברץ' וצ'רלטון הסטון שבנו ביים את הסרט. השתתפות בסרט זה הובילה את קרטיזר להשתתף בסרט נוסף לצד פטריק סטיוארט. הסרט הבא שקרטיזר השתתף בו היה בסרטו של לארי קלארק "נולדו לרצח" ב-1998 בו שיחק נרקומן. עוד באותה שנה כיכב קרטיזר בסרט "החטא ועונשו בפרברים" לצד קירסטן דנסט.

בשנת 2002 הצטרף קרטיזר כדמות חוזרת בעונה השלישית של סדרת הערפדים "אנג'ל" בה שיחק את קונור, בנם של שני ערפדים; שנה לאחר מכן שב לגלם את דמות זו כדמות ראשית בעונה הרביעית וכדמות אורחת בעונה החמישית.

קרטייזר שיחק בתפקיד איש הפרסומות הצעיר והשאפתני פיט קמפבל בסדרת הטלוויזיה המצליחה "מד מן" (2007–2015). קרטיזר, יחד עם שאר צוות התוכנית, זכה בפרס גילדת שחקני המסך על הופעה יוצאת דופן של אנסמבל בסדרת דרמה בשנים 2009 ו-2010.

## חיים אישיים
קרטייזר יצא עם השחקנית רייצ'ל לי קוק במשך ארבעה חודשים בשנת 1998.

הוא החל לצאת עם השחקנית אלכסיס בלדל באמצע 2012. הוא ובלדל הודיעו על אירוסיהם במרץ 2013, והתחתנו בקליפורניה ביוני 2014. יש להם בן אחד, יליד 2015. בני הזוג מכרו את הפנטהאוז שלהם בברוקלין תמורת 1.32 מיליון דולר במאי 2016. בשנת 2022 הזוג התגרש.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא לוקסמבורגי
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פיני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פולני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
אנתוני באקרידג'

**אנתוני (מלקולם) באקרידג**' (באנגלית: **Anthony Malcolm Buckeridge**; 20 ביוני 1912 – 28 ביוני 2004) היה סופר ומחזאי בריטי שכתב בעיקר סיפורים לילדים ולנוער.
## חייו
באקרידג' נולד בלונדון, כאשר אביו נהרג במלחמת העולם הראשונה. הוא למד בפנימייה בריטית טיפוסית ולימים גם לימד כמורה בפנימייה שכזו, והדבר שימש אחר כך כרקע למרבית יצירתו. בהיותו סטודנט (הוא לא סיים את לימודיו) הוא הפגין דעות סוציאליסטיות ואנטי מלחמתיות. במלחמת העולם השנייה, בעת "הקרב על בריטניה" בשנת 1940, שימש באקרידג' כבאי וגם דבר זה משתקף בחלק מיצירותיו. באקרידג' היה נשוי פעמיים. ולו שלושה ילדים.

באקרידג' כתב עשרות ספרים לילדים ולנוער ואף מספר מחזות. הוא ידוע בעיקר בזכות סדרת הספרים "ג'נינגס", אשר הופיעה לראשונה כתסכית רדיו בשנת 1948. הספר הראשון בסדרה, "הרפתקאות ג'נינגס בבית הספר", יצא לאור בשנת 1950. הספר השני "ג'נינגס הבלש" יצא לאור בשנת 1951, ובאותה שנה הופיע גם "הבקתה הקטנה של ג'נינגס". הסדרה כללה בסופו של דבר 25 ספרים, וחלקם אף הוסרטו וזכו להצלחה מפתיעה דווקא בנורווגיה. הסדרה עוסקת בהרפתקאותיהם של ג'נינגס וחברו הטוב דארבישייר, בבית הספר היסודי "לינבורי" - פנימייה בריטית טיפוסית, בקשיי ההסתגלות שלהם בה ובאירועים שהם חווים למול דמויות שונות, בהם מוריהם וחבריהם לכיתה; הסדרה מתייחדת בהומור הרב המאפיין אותה. תשעה מתוך 25 ספרי הסדרה תורגמו לעברית, חלקם בשנות השישים וחלקם בשנות התשעים של המאה העשרים (כולם בהוצאת מ. מזרחי).

באקרידג' כתב גם סדרת ספרים נוספת (חמישה ספרים), שגיבורה רקס מיליגן הוא אף הוא תלמיד בית ספר. סדרה זו לא תורגמה לעברית.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער בריטים
קטגוריה:מחזאים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1912
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2004
פרנק אוז

**פרנק אוז** (שם לידה: **פרנק ריצ'רד אוזנוביץ**'; נולד ב-25 במאי 1944) הוא שחקן, במאי קולנוע, מדבב, מפעיל ויוצר בובות בריטי-אמריקאי ממוצא יהודי.

אוז מפורסם בגלל עבודתו בהפעלה, בדיבוב ויצירת בובות - הוא הפעיל בין היתר את יודה בסרטי "מלחמת הכוכבים", דיבב והפעיל את מיס פיגי ופוזי הדוב מ"החבובות", אותם גם יצר. בנוסף הפעיל ודיבב בובות ב"רחוב סומסום" ובסרטים "המבוך" ו"הקריסטל האפל".

## קורות חיים
[שמאל|ממוזער|200px|פרנק אוז עם [ג'ים הנסון ודמויותיהם]]
אוז נולד לאב יהודי (עם שורשים מקהילות יהדות הולנד ויהדות פולין) ואם קתולית בהרפורד שבאנגליה, לשם הוריו הגרו כדי לברוח מהשואה. כשאוז היה בן חמש המשפחה עברה לאוקלנד, שבקליפורניה.

## פילמוגרפיה
**סרטים**

### כבמאי
* 1982 - הקריסטל השחור (לצד ג'ים הנסון)
*1984 - החבובות כובשות את מנהטן
* 1986 - חנות קטנה ומטריפה
* 1988 - נוכלים עם סגנון
* 1991 - מה הסיפור שלך בוב?
* 1997 - אין ואאוט
* 1999 - שחק אותה סטאר
* 2001 - הפריצה
* 2004 - נשים מושלמות
* 2007 - למות מלוויה

### כשחקן
* בלאדי מרי (1992)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:החבובות
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים בריטים
קטגוריה:בובנאים יהודים
קטגוריה:בובנאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
קטגוריה:מלחמת הכוכבים: שחקנים
קטגוריה:אגדות דיסני
ספטמבר שלא נגמר

**ספטמבר שלא נגמר** (באנגלית: **September that never ended** או **Eternal September**) הוא כינוי, בפי משתמשים ותיקים ברשת האינטרנט, לתקופה שהחלה בספטמבר של שנת 1993. פרק זמן זה התאפיין בזרם של משתמשים חדשים ולא מנוסים שאינו נגמר ושמשפיע, לכאורה, לרעה על תרבות הדיון ועל ההרכב החברתי של המשתמשים ברשת.

## רקע היסטורי
עד שנת 1993 הַגישה לאינטרנט הייתה מוגבלת בעיקר לסטודנטים וחוקרים ממוסדות אקדמיים, מחקריים וביטחוניים. עד אז, מדי חודש ספטמבר סטודנטים חדשים שהתחילו ללמוד באוניברסיטאות ובמכללות היו מקבלים גישה לרשת ומציפים את קבוצות הדיון בשאלות פשוטות על שימוש ברשת ובמחשבים בכלל ובלי התחשבות בנימוסי אינטרנט.

בשנת 1993, ספקית האינטרנט הגדולה "אמריקה און ליין" נתנה ללקוחותיה גישה לרשת קבוצות הדיון Usenet בלי להסביר להם שמדובר ברשת חיצונית ותיקה בעלת תרבות דיון מגובשת. אם עד אז המשתמשים החדשים היו מגיעים בעיקר מהעולם האקדמי ואחרי זמן־מה בדרך כלל היו לומדים להשתמש ברשת והופכים למשתמשים מנוסים ומכובדים, הרי שעכשיו הרשת נפתחה לציבור הרחב ונראָה שלא יהיה סוף לשאלות של משתמשים חסרי ניסיון. הביטוי עצמו נטבע לראשונה על ידי משתמש Usenet דייב פישר (Dave Fischer) ב־26 בינואר 1994 בקבוצות הדיון alt.folklore.computers, העוסקת בתרבות האינטרנט – כשמישהו שאל אם יותר נכון למיין את "שרשורי ספטמבר" בתור "מתמשכים" או "חוזרים", פישר ענה: .

בעשור הראשון של המאה ה-21 ספקי אינטרנט רבים הפסיקו את שירות הגישה ל-Usenet דרך פרוטוקול news, כך שבמובן מסוים ספטמבר 1993 כן נגמר, אולם בתקופה הזאת מיליוני משתמשים חדשים ומגוונים הצטרפו לרשת האינטרנט ותרבות הרשת השתנתה לבלי הכר ממילא.

## לקריאה נוספת
* The Year September Never Ended, *net.wars*, Wendy M. Grossman, NYU Press, 1998
* September that never ended ב־Jargon File בעריכת אריק ס. ריימונד

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תרבות אינטרנט
קטגוריה:מילים וביטויים באנגלית
קטגוריה:היסטוריה של האינטרנט
ניל פלין

**ניל ריצ'רד פלין** (באנגלית: **Neil Richard Flynn**; נולד ב-13 בנובמבר 1960) הוא שחקן וקומיקאי אמריקאי, ידוע מגילום דמותו של השרת בסדרה הקומית "סקראבס". כיום מגלם את דמותו של מייק האק בסיטקום "מקום טוב באמצע" מבית ABC.

## ראשית חייו
פלין נולד בדרום שיקגו. מוצאו הוא אירי, והוא גדל בחינוך קתולי. כשהיה צעיר עבר לפאוריה, ולאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת בראדלי, חזר לשיקגו כדי לקדם את קריירת המשחק שלו.

### קריירה
בשיקגו הופיע בתיאטרון, והיה מועמד לפרס ג'וזף ג'פרסון. במקור הוא נבחן לתפקיד של ד"ר קוקס בסדרה 'סקראבס', אך לבסוף קיבל את תפקיד השרת, והיה אמור להופיע רק בפרק הראשון של הסדרה. דמותו נעשתה פופולרית, והוחלט להפוך את הדמות לדמות קבועה בסדרה.

בשנת 2008 פלין שיחק בסרט אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח לצד האריסון פורד, שאיתו עבד כבר בעבר. בסרט הנמלט גילם תפקיד קטן ששימש באחד מפרקי "סקראבס" כקרוס אובר.

בזמן שהצטלם לפיילוט של הסדרה מקום טוב באמצע, חתם ניל על הסכם עם רשת ABC על כך שיעזוב את סקראבס אם הסדרה מקום טוב באמצע תצליח, ולאחר שהצליחה הסדרה פרש ניל מגרסת הספין אוף של סקראבס והמשיך לשחק בסדרה מקום טוב באמצע.

## פילמוגרפיה נבחרת
### קולנוע
*"Brookside" (1982)
*"CBS Summer Playhouse" (1987)
*"Sable" (1987)
*"Tour of Duty" (1989)
*ליגה לאומית (1989)
*"Rookie of the Year" (1993)
*הנמלט (1993)
*חופשה בחיתולים (1994)
*תגובת שרשרת (1996)
*"To Sir, with Love II" (1996)
*שכחו אותי בבית 3 (1997)
*מגנוליה (1999)
*"Then Came You" (2000)
*"It's a Very Merry Muppet Christmas Movie" (2002)
*ילדות רעות (2004)
*"My Boys" (2006)
*שריקת הינשוף (2006)
*"Re-Animated" (2006)
*סקס ומוות 101 (2007)
*"The Naked Trucker and T-Bones Show" (2007)
*אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח (2008)
*גשם של פלאפל (2009) - דיבוב
**The Resurrection of Gavin Stone* (2017)
*סופרמן: איש המחר (2020) - דיבוב
**5-25-77* (2022)

### טלוויזיה
*מהדורה מוקדמת (1996-1997)
*מופע שנות ה-70 (1999)
*גולשים בזמן (1999)
*Buzz Lightyear of Star Command (2000-2001)
*סקראבס (2001-2009) - תפקיד קבוע
*קלון היי (2002-2003) - דיבוב, 12 פרקים
*ג'ואי (2006)
*מקום טוב באמצע (2009-2018)
*הלוזרים (2015)
*ויקסן (2016-2015) - דיבוב
*אבי'ז (2019)
**[[Carcerem]]* (2020-2021)
**Lopez vs Lopez* (2023)

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר scrubs-tv

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראדלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
יקב שאטו גולן

**יקב שאטו גולן** הוא יקב בוטיק ישראלי, הנמצא במושב אלי-עד ברמת הגולן. בשנת 2016 שיווק היקב 90,000 בקבוקים. כרמי היקב שוכנים במפגש נחלי הירמוך ורוקד והם בבעלות היקב.

## היסטוריה
סיפורו של יקב שאטו גולן החל בשנת 1996 עת נטעה משפחת ריבק ממושב אלי-עד 131 דונם של ענבי קברנה סוביניון ומרלו בשטחים החקלאיים של המושב בדרום רמת הגולן.

בשנת 1999 הקימה המשפחה יקב קטן בחצר המשק בשותפות עם שוקי שי וייצרו את 7,000 בקבוקי הקברנה סוביניון הראשונים.

בבציר 2000, בנוסף ליועץ שכבר היה ליקב, הוחלט להביא יינן מחו"ל שיעזור בתקופת הבציר שכבר גדל לכעשרים טון של קברנה סוביניון ומרלו.

שנה לאחר מכן, כאשר ייצור הבקבוקים עבר למבנה החדש וכבר עלה ל-30,000, הגיע אל היקב יינן צעיר ונמרץ בשם אורי חץ אשר חזר מלימודי תואר ראשון ושני באוניברסיטת מדינת אורגון והתמחה ביקב ג'וזף פלפס בקליפורניה וביקב צרעה בישראל. אורי חץ הגיע יום לפני בציר 2001 ומאז לא הפסיק לעבוד ביקב. אורי עזר רבות לקדם את היקב בחשיבתו המקורית וגישתו חסרת הפשרות ולאחר שנים ספורות של עבודה הצטרף ליקב כשותף.

בשנת 2002 ניטעו עוד כ-110 דונם, נוספו זני ענבים חדשים וכמות הייצור המשיכה לעלות. נטיעות חדשות מתווספות כל הזמן במטרה להגדיל את הייצור, להחליף חלקות ישנות ולנסות עוד זנים חדשים.

בשנת 2014 נפרד מהיקב שוקי שי והעביר את החזקותיו לחברת ש.א. יין.

## לקריאה נוספת
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* אתר היקב. אורכב בארכיון האינטרנט ב-24 ביולי 2021
* 
* 
* אבירם כץ, התקווה הלבנה, מתוך "על השולחן", 18 ספטמבר 2016. אורכב בארכיון האינטרנט ב-20 בדצמבר 2016
* יאיר גת וגל זוהר, מתוך מדריך היין הישראלי החדש 2016, עמודים 20, 42, 27 יוני 2016
* חיליק גורפינקל, גשם לא כבד, מתוך גלובס, 7 ינואר 2016
* ניב גלבוע, גולןסטאר, מתוך דרך האוכל, 20 דצמבר 2015
* איתי גלייטמן, תסתכלו בקנקן, מתוך מוסף גלריה, הארץ, 29 מאי 2015
* יאיר גת וגל זוהר, מתוך מדריך היין הישראלי החדש 2015, עמוד 12, 1 מרץ 2015
* איפה אוכלים המנהלים, מתוך מוסף ממון, ידיעות אחרונות, 25 ספטמבר 2013
* יאיר גת, גולן. שאטו גולן, מתוך ישראל היום, 16 דצמבר 2011
* 
* 
* אבי הלוי, יקב שאטו גולן – בסיס כלכלי איתן ואיכות מתמשכת, באתר Israel Wines, 12 בדצמבר 2010
* 
* 
* 

## הערות שוליים

שאטו גולן
קטגוריה:רמת הגולן: חברות
וילם סנדברג

**יונקר וילם יאקוב הנרי ברנד סנדברג** (בהולנדית: **Jonkheer Willem Jacob Henri Berend Sandberg**, בהגייה הולנדית: **סנדברך**; 24 באוקטובר 1897 – 9 באפריל 1984) היה טיפוגרף ואוצֵר הולנדי. מנהלו של מוזיאון סטדלייק באמסטרדם בין השנים 1945–1963.

## ביוגרפיה
סנדברג נולד באמרספורט שבהולנד בשנת 1897.

בצעירותו הושפע מן הספיריטואליות של תנועת ה"מזדזנן" (Mazdaznan). לאחר לימודי האמנות שימש כשוליה של צייר בהרילברג (Herrliberg) שבשווייץ.

בשנת 1927 ביקר בווינה, שם הושפע מרעיונותיו הפילוסופיים של אוטו נוירת. לאחר מכן ביקר בבית הספר של תנועת הבאוהאוס בדרזדן ופגש את הפסל היהודי-רוסי נחום גאבו.

לאחר שובו לאמסטרדם התמחה כמעצב טיפוגרפי ויישם את שיטת "כתב התמונות" (Isotype) של נוירת. בשנת 1932 הצטרף לאגודה ההולנדית לאמנות ואומנות (VANK), והיה שותף לוועדת התערוכות של מוזיאון סטדלייק.

בין השנים 1937–1941 שימש סנדברג כאוצר המוזיאון לאמנות מודרנית.

### פעילותו בתקופת [[השואה]]
בשנות מלחמת העולם השנייה היה ממארגני תנועת ההתנגדות לנאצים של אמנים הולנדיים. כאמן עיצב תעודות זהות מזויפות עבור הולנדים שיועדו להישלח למחנות עבודה.

בעת שילוח יהודי הולנד להשמדה, החל מתחילת 1942, היה סנדברג פעיל במבצע לפיצוץ ולשרפת מטה השלטון הגרמני בו אוחסנו רישומי ארכיון בהם אוזכרו פרטי יהודים שהגסטפו השתמשו בהם כדי לחשוף יהודים שהשתמשו בתעודות מזויפות.

חומרי הנפץ לשם הפעולה אוחסנו זמן מה בביתו. בגלל מעורבותו בפעולת החבלה הנ"ל הגסטפו הוציא ב-1943 פרס כספי על ראשו והוא ירד למסתור תוך שימוש בזהות סבו שלו. אשתו ובנו, לעומת זאת, נתפסו ונאסרו למספר חודשים.

### לאחר המלחמה
לאחר מלחמת העולם השנייה התמנה סנדברג כמנהל המוזיאון, תפקיד אותו מילא עד שנת 1963.

במסגרת תפקידו ביקר סנדברג בשנת 1954 בישראל, שם נחשף לאמנות הישראלית.

במסגרת הביקור רכש עבור אוסף המוזיאון שמונה עבודות של הצייר יוסף זריצקי.

בנוסף, הביקור הוביל להצגת תערוכות יחיד של זריצקי ושל מרדכי ארדון וכן לתערוכה קבוצתית של אמנות ישראלית.

לאחר פרישתו מן המוזיאון שימש כיועץ של מרכז ז'ורז' פומפידו בפריז ושל מוזיאון ישראל בירושלים.

מוזיאון ישראל כיבד אותו בחלוקת פרס על שמו, שהוענק לראשונה בשנת 1968 לזריצקי.

על פועלו למען הצלת יהודי הולנד תוך סיכון חייו זכה סנדברג בתואר חסיד אומות העולם ב-26 בנובמבר 1968.

## קישורים חיצוניים

* 
* מאמר באנגלית על הקריירה האמנותית של וילם סנדברג.
* Marcel Janco, Portrait of Willem Sandberg, The Israel Museum Collection

## הערות שוליים

קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:אוצרים
קטגוריה:מעצבים הולנדים
קטגוריה:זוכי פרס ארסמוס
קטגוריה:מעצבי גופנים
קטגוריה:חברי המחתרת ההולנדית
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1897
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1984
לייני סלווין

**לייני סלווין** (נולדה ב-16 במאי 1981) היא כדורסלנית עבר ישראלית, ששיחקה בנבחרת ישראל בעמדת הרכזת.

## ביוגרפיה
סלווין גדלה למשפחה יהודית בברוקלין, ניו יורק. בילדותה עברה עם משפחתה לפלורידה. למדה סוציולוגיה ופסיכולוגיה באוניברסיטת פיטסבורג והייתה לשחקנית היחידה בתולדות המכללה שסיימה עם למעלה מ-1,000 נקודות, 400 אסיסטים ו-400 ריבאונדים. פרט לכך, היא נבחרה להיכל התהילה של הספורט היהודי בניו יורק. השתתפה במכביה בשנת 2001. 

בשנת 2003 עלתה לישראל ושיחקה בהפועל חיפה/מוצקין בעונת 2003/2004, עמה הגיעה לחצי גמר פלייאוף ולגמר גביע. בעונת 2005/2004 זכתה בגביע המדינה ובגמר הפלייאוף עם קבוצתה אנדה רמת השרון, והייתה בעלת מספר האסיסטים הגבוה ביותר של הליגה הישראלית בעונה זו, עם ממוצע של 4.9 אסיסטים למשחק.

ב-2005 שיחקה בקבוצה הטורקית בשיקטאש. בהמשך שיחקה שנתיים באליצור רמלה, עמה זכתה באליפות ובגביע המדינה בעונת 2007/2006. הייתה מלכת האסיסטים של הליגה הישראלית בעונת 2008/2007 עם ממוצע של 4.4 אסיסטים למשחק. היא העפילה עם אליצור רמלה לחצי גמר ליגת יורוקאפ בעונת 2008/2007. אחר-כך שיחקה ארבעה חודשים בצסק"א מוסקבה בשנת 2008, ועברה לאלקטרה רמת השרון למשך שנתיים, עמה זכתה באליפות ובגביע המדינה בעונת 2010/2009. 

בעונת 2010/2011 היא משחקת באליצור רמלה, עמה זכתה בגביע המדינה אחרי שניצחה את מכבי רמת חן בתוצאה 68-81. באותה עונה הייתה שותפה לזכייתה ההיסטורית של הקבוצה בגביע היורוקאפ; סלווין הצטיינה במשחק הגמר, בו ניצחה אליצור רמלה את קבוצת אראס הצרפתית.

במסגרת נבחרת ישראל, העפילה לאליפות אירופה ב-2007 וב-2009.

בתחילת עונת 2014/15 חתמה בקבוצת מכבי בנות אשדוד, סלווין פרשה ממשחק בשנת 2016.

## קישורים חיצוניים

* סטטיסטיקה של לייני סלווין, באתר איגוד הכדורסל הישראלי
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלניות רמת השרון
קטגוריה:כדורסלניות אליצור רמלה
קטגוריה:כדורסלניות מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלניות נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלניות הפועל חיפה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פיטסבורג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פיטסבורג
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1981
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1981
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
באר שבע בלאק סווארם

**באר שבע בלאק סווארם** (**Black Swarm** באנגלית: נחיל שחור) היא קבוצת פוטבול מהעיר באר שבע המשחקת בליגת הפוטבול הישראלית.
רוב שחקני הקבוצה הם סטודנטים מאוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע, והשאר הם חיילים, תלמידי תיכון ותושבי הנגב.

לפני הקמת הקבוצה נערכו משחקי פוטבול לא רשמיים בקיבוץ בארי, ובמקביל החלו סטודנטים מארצות הברית לערוך משחקים פתוחים לקהל באצטדיון של אוניברסיטת בן-גוריון, שאינו קיים עוד, ושיתפו גם סטודנטים ישראלים. חלק מהסטודנטים הקימו את הקבוצה בשנת 2009, וקיבלו תמיכה מעיריית באר שבע ומחברת כיוונים שאחראית על תחום הספורט והתרבות בעיר. באמצע השנה החלה הקבוצה באימוניה הסדירים, ובעונת  הצטרפה לליגת הפוטבול הישראלית ביחד עם קבוצת מורדי יהודה. בעונת הבכורה בליגה הפסידה באר שבע בכל עשרת משחקיה, וסיימה במקום האחרון. נותן החסות העיקרי בעונה זו היה המיליארדר גומא אגייאר.

בעונת 2010-2011 סיימה הקבוצה במקום השמיני במאזן 3-7 עלתה לווילד קארד והפסידה למורדי יהודה.

בעונת 2011-2012 סיימה הקבוצה במקום השמיני במאזן 3-7 ולא העפילה לפלייאוף.

בעונת 2012-2013 סיימה הקבוצה במקום השמיני במאזן 4-6 ולא העפילה לפלייאוף.

בעונת 2013-2014 סיימה הקבוצה במקום השמיני במאזן 2-7 ולא העפילה לפלייאוף.

בעונת 2014-2015 סיימה הקבוצה במקום השמיני במאזן 3-7 ולא העפילה לפלייאוף.

## טבלת עונות

## קישורים חיצוניים

* דף הקבוצה באתר ליגת הפוטבול הישראלית
* 
* YouTube Channel הערוץ הרשמי של הקבוצה 

קטגוריה:קבוצות פוטבול בישראל
קטגוריה:באר שבע: מועדוני ספורט
ג'ניפר פליישר

**ג'ניפר אן פליישר** (אנגלית: Jennifer Fleischer; נולדה ב-17 בפברואר 1984) היא שחקנית כדורסל עבר ישראלית-אמריקנית שיחקה בתפקיד סנטרית ומתנשאת לגובה של 1.91 ס"מ. בעלת מדליית זהב מהמכביה.

## ביוגרפיה
### בצעירותה
היא בתם של ג'ו-או ושל השחקן האמריקני בוב פליישר, ששיחק בשנות השבעים במדי מכבי והפועל תל אביב; לה שלושה אחים.

פליישר שיחקה בנבחרת בית הספר התיכון ניו הרטפורד ב-2002, אחר-כך שיחקה במדי נבחרת ארצות הברית במכביה בשנת 2005 והובילה אותה למדליית הזהב. סיימה לימודי הנדסה ביורפואית באוניברסיטת פנסילבניה בשנת 2006. בעונת 2004/2003 זכתה עם פנסילבניה באליפות ליגת השנהב, שיחקה עם הקבוצה גם בעונת 2005/2004. פליישר דורגה במקום ה-32 בכל המכללות בריבאונדים למשחק.

פליישר שיחקה באנדה רמת השרון ב-2007/2006, עמה העפילה לגמר. הייתה סגנית הקלעית הטובה ביותר מטווח 2 נק' בליגה הישראלית בעונה עם 62.9%. עברה לשחק בקבוצה הבלגית דקסיה נאמור בעונת 2008/2007. בפברואר 2008 עברה לקבוצה הרוסית נדזחה אורנבורג ואחר-כך חתמה בקבוצה האוקראינית טים סקאף קייב (במדי שתי האחרונות שיחקה משחקים בודדים). אחר כך שיחקה בקבוצה הפולנית לוטוס גדיניה בעונת 2009/2008. שיחקה באלקטרה רמת השרון ב-2008 ואחר כך במכבי אשדוד, בעונת 2010/2009 שבה לקבוצת דקסיה נאמור. שיחקה בקבוצה הצרפתייה Challes-les-Eaux Basket בעונת 2011/2010.

### רפואה
פליישר למדה רפואה והוסמכה לרפואת חירום בבית חולים דורהאם שבצפון קרוליינה.
כמו כן היא בוגרת תוכנית הקיץ של אוניברסיטת החלל הבינלאומית שהתקיימה ב-2016 בטכניון.

### חזרה לכדורסל
בקיץ 2021 חזרה לכדורסל ולישראל והיא שיחקה לעונה כסנטרית בקבוצת אליצור רמלה ובנבחרת ישראל בכדורסל נשים ופרשה סופית.

## קישורים חיצוניים

* סטטיסטיקות באתר איגוד הכדורסל הישראלי
* ג'ניפר הילדרבנד, "כמו האב, כך הבת: ג'ניפר פליישר", באתר pennathletics.com 15 בפברואר 2005 (באנגלית)
* מאט קנן, "ג'ניפר פליישר מובילה את ארצות הברית למדליית זהב במכביה ה-17, באתר pennathletics.com 20 ביולי 2005 (באנגלית)
* פפראן פריטאנו, "שיחת יום שלישי: הכדורסל של פליישר מהווה דרכון לעולם", באתר uticaod.com 11 בינואר 2011 (באנגלית)
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלניות רמת השרון
קטגוריה:כדורסלניות מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלניות אליצור רמלה
קטגוריה:כדורסלניות נבחרת ישראל
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:כדורסלניות ישראליות בליגת המכללות בארצות הברית
קטגוריה:כדורסלניות בנות הרצליה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1984
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
יקב קלו דה גת

**יקב קלו דה גת** הוא יקב בוטיק ישראלי בקיבוץ הראל, למרגלות הרי יהודה.

היקב הוא פרי מיזם משותף בין היינן אייל רותם לקיבוץ הראל. הכרמים ניטעו ב-1998 והיקב החל לפעול בבציר 2001. ברשות היקב 197 דונם כרמים והוא משווק כ-100,000 בקבוקים בשנה (נכון ל-2021) הוא מפיק יין בשלוש סדרות: סיקרא, קלו דה גת והראל. שמו של היקב מבוסס על צירוף המילים: "קלו" (clos) - בצרפתית: כרם המגודר בחומת אבן ו"גת" - יקב עתיקה.

דניאל רוגוב בחר ביקב כחמישי בטיבו בישראל (2011).
קלו דה גת הוא מהיינות הישראלים שזכו לציונים הגבוהים ביותר ממבקר היינות רוברט פארקר, מכתבי העת "ויין ספקטייטור" ו"דקנטר".

## לקריאה נוספת
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* מני פאר, יין ממני: יינות יקב קלו דה גת, באתר "בקבוק", אורכב בארכיון האינטרנט ב-15 ביולי 2010
* 
* מירה איתן, ביקב קלו דה גת, "יין, גורמה ואלכוהול", גיליון מספר 139, 10 בינואר 2010
* קלו דה גת, באתר drinking.co.il, 11 ביולי 2009
* 
* אבי הלוי, מפגש טעימות יין עם וויליאם ווייט, באתר "IsraelWines", אוקטובר 2007
* 
* מירה איתן, בדרך לירושלים, במגזין "יין, גורמה ואלכוהול", גיליון מספר 139

קלו דה גת
קלו דה גת
קטגוריה:התעשייה הקיבוצית
קטגוריה:הראל (קיבוץ)
ולדימיר דיחוביצ'ני

**ולדימיר אברמוביץ' דיחוביצ'ני** (ברוסית: **Владимир Абрамович Дыховичный**; 21 במרץ 1911, מוסקבה - 24 ביוני 1963) היה מחזאי, סאטיריקן, משורר וקריין במה רוסי-סובייטי יהודי. מחבר המילים לשירים מפורסמים של לאוניד אוטיוסוב, קלבדיה שולז'נקו וזמרים אחרים.

## קורות חיים
דיחוביצ'ני נולד במוסקבה, כבכור מבין שלושה ילדים למשפחה יהודית. הוא למד גאולוגיה במכון הגאולוגי במוסקבה. עבד במקצוע זה מספר שנים. בשנת 1931 סיים את בית הספר לתיאטרון והחל להופיע. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת בלנינגרד הנצורה, בצי הצפוני ובתיאטרון במוסקבה.

דיחוביצ'ני כתב שירים מפורסמים רבים ברוסיה, בהם "מישקה מאודסה" ("אתה מאודסה, מישקה", 1942), המתאר את כאב עזיבתם של לוחמי הצי הסובייטי, שהגנו על אודסה הנצורה אך נסוגו ממנה.

החל משנת 1945 עבד בשיתוף עם מוריס סלובודסקוי. ביחד הם כתבו מספר מחזות ותסריטים לסרטים.

## קישורים חיצוניים
* יצחק ארד, על שירים רוסיים, בהם שירו של דיחוביצ'ני "אתה מאודסה מישקה", באתר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה

קטגוריה:משוררים יהודים רוסים
קטגוריה:משוררים סובייטים
קטגוריה:סאטיריקנים יהודים
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מחזאים יהודים רוסים
קטגוריה:סאטיריקנים רוסים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1911
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1963
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1963
הארי מוליש

**הארי מוליש** (**Harry Mulisch**; 29 ביולי 1927, הארלם – 30 באוקטובר 2010, אמסטרדם) היה סופר, מחזאי, משורר ומסאי יהודי-הולנדי, אשר כתב יותר מ-30 רומנים, מחזות, מאמרים, שירים וחיבורים פילוסופים. חלקם תורגמו למעלה מ-20 שפות.

מוליש נחשב אחד משלושת הסופרים הגדולים בהולנד שלאחר מלחמת העולם השנייה, יחד עם וילם פרדריק הרמנס וחרארד רווה.
ספרו ההתנקשות הפך לסרט (1986), שזכה גם בפרס גלובוס הזהב וגם בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 1986.
במשאל שנערך בשנת 2007 הוכרז הרומן שלו "גילוי השמיים" (De ontdekking van de hemel), שנכתב ב-1992, כספר ההולנדי הטוב ביותר.

## קורות חיים

**הארי קורט ויקטור מוליש** (Harry Kurt Victor Mulisch) נולד בהארלם וחי באמסטרדם משנת 1958, בעקבות מותו של אביו ב-1957.

אביו קורט ויקטור קרל מוליש [Kurt Victor Karl Mulisch] היגר מאוסטריה להולנד לאחר מלחמת העולם הראשונה. ב-1936 התגרש מאשתו היהודיה אליס שוורץ.

במלחמת העולם השנייה מונה אביו למנהל כוח האדם בבנק 'ליפמן, רוזנטל ושות'', בנק שהגרמנים השתמשו בו כדי לגזול את רכוש יהודי הולנד. מוליש ואמו היהודייה ניצלו מהמשלוחים למחנות הריכוז בגלל שיתוף הפעולה של אביו עם הנאצים.

מוליש נפטר בשנת 2010 באמסטרדם.
ראש ממשלת הולנד מארק רוטה תיאר את מותו כ"אבידה לספרות ההולנדית ולהולנד כולה".

## יצירתו שתורגמה לעברית
* **שתי נשים: מיטת כלולות של אבן** (מהולנדית: שולמית במברגר), ירושלים: כתר, 1983.
* **ההתנקשות** (עברית: עדה פלדור), ירושלים: כתר, 1988.
* **זיגפריד: אידיליה שחורה** (מהולנדית: רחל ליברמן), בני ברק: ספרית פועלים, תשס"ו-2006.

## פרסים
בשנת 2007 זכה מוליש בפרס נונינו הבינלאומי.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:סופרים יהודים הולנדים
קטגוריה:משוררים יהודים הולנדים
קטגוריה:מחזאים הולנדים
קטגוריה:מחזאים יהודים
קטגוריה:מסאים הולנדים
קטגוריה:מסאים יהודים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1927
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2010
מתיו ויינר

**מתיו הופמן וַיְינֶר** (באנגלית: **Matthew Hoffman Weiner**; נולד ב-29 ביוני 1965) הוא תסריטאי, במאי ומפיק יהודי אמריקאי. היוצר, המפיק והתסריטאי של סדרת הטלוויזיה "מד מן". בנוסף, היה התסריטאי והמפיק בעונות הרביעית והחמישית של הסדרה "הסופרנוס" (HBO). במהלך הקריירה שלו זכה ויינר בשמונה פרסי אמי על עבודתו ב"מד מן" וב"הסופרנוס", ושלושה פרסי גלובוס הזהב על מד מן, שזכתה בפרס אמי ארבע שנים ברציפות החל משנת 2008 בקטגוריית 'סדרת הדרמה הטובה ביותר'. הסופרנוס זכתה באותה קטגוריה פעמיים, ב-2004 וב-2007.

## ביוגרפיה
ויינר נולד ב-1965 בבולטימור למשפחה יהודית אמריקאית, וגדל בלוס אנג'לס. למד באוניברסיטת וסליאן ספרות, פילוסופיה והיסטוריה, ובהמשך למד גם באוניברסיטת דרום קליפורניה.
הוא החל לעבוד כתסריטאי לראשונה עבור התוכנית 'נערת מסיבות' שלא זכתה להצלחה. היה התסריטאי והמפיק של הסדרות "האמת העירומה" ו"אנדי ריכטר שולט בעולם". יוצר "הסופרנוס", דייוויד צ'ייס, הציע לו עבודה בתור תסריטאי משנה בסדרה לאחר שהתרשם מהטיוטה שלו לפיילוט של "מד מן", אותו כתב בשנת 2000, בזמן שעבד בסדרה "בקר". ויינר נענה בחיוב להצעה והיה תסריטאי הסדרה בעונות הרביעית והחמישית שלה, וקיבל עליה שני פרסי אמי, אחד בשנת 2004 ואחד בשנת 2007.

ב-2017 ראה אור רומן הביכורים של ויינר, "הֶתֶ'ר, הטוטאליות" (Heather The Totality; הספר התפרסם בעברית בתרגומה של שרון פרמינגר בהוצאת "כתר").

## מד מן
לאחר שהסופרנוס הגיעה לסיומה, חיפש ויינר רשת להפיק בה את מד מן. הוא הציג את הסדרה לרשתות HBO ושואוטיים שלא רצו לעבוד איתו עליה. בסופו של דבר חתם ויינר על חוזה עם רשת AMC שתפיק את הסדרה, רשת שלא הפיקה סדרת דרמה לפני. הוא שימש כמפרסם ראשי, מפיק ראשי ותסריטאי ראשי של הסדרה בעונות הראשונה והשנייה. כתב שבעה פרקים בעונה הראשונה, עשרה פרקים בשנייה, שנים עשר פרקים בשלישית, עשרה פרקים ברביעית, תשעה פרקים בחמישית, עשרה בשישית וחמישה במחצית הראשונה של העונה השביעית. מד מן זכתה להצלחה כבירה וסיפחה ארבעה פרסי גלובוס הזהב ושלושה עשר פרסי אמי. בשנת 2008 זכה ויינר עצמו באמי בקטגוריית 'התסריט הטוב ביותר של פיילוט בסדרת טלוויזיה', בה זכה גם ב-2009 ו-2010.

## חיים אישיים
ויינר נשוי. מרטן, אחד מארבעת בניו, גילם את גלן בישופ ב"מד מן". נכון להיום מתגורר ויינר בלוס אנג'לס.

### אקטיביזם
באוקטובר 2023, ויינר, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות טבח שבעה באוקטובר. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא . המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.

## קישורים חיצוניים

* Cynthia Littleton, Talks between Lionsgate, Weiner continue, מגזין וראייטי, 16 באוקטובר 2008
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס אמי הבין-לאומי: מייסדים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תסריט לדרמה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וסליאן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
לאוניד אוטיוסוב

**לאוניד אוסיפוביץ' אוטיוסוב** (ברוסית: **Леонид Осипович Утёсов**, שמו האמיתי: **לייזר יוספוביץ' וייסביין**; 21 במרץ 1895 - 9 במרץ 1982) היה זמר אסטרדה סובייטי יהודי, מנהל תזמורת, בעל תואר האמן העממי של ברית המועצות (קיבל אותו ב-1965, הזמר הראשון שזכה בתואר הזה). ביצע שירים בז'אנרים שונים ושיחק בסרטים.

## קורות חיים
לייזר וויסביין נולד באודסה, למשפחה יהודית מרובת ילדים. תקופה מסוימת עבד בקרקס נודד כמתעמל. בשנת 1912 החל לעבוד בתיאטרון של מיניאטורות בקרמנצ'וג והחל להופיע תחת שם הבמה ליאוניד אוטיוסוב. 

לפני מהפכת 1917 שיחק בכמה תיאטראות. בשנת 1917 זכה בתחרות פזמונאים בהומל. באותה שנה הגיע למוסקבה, שם הופיע בתיאטרון "הרמיטז'". בשנת 1919 כיכב בסרטו הראשון, "סגן שמידט - לוחם חופש". ב-1920 המשיך להופיע על הבמה ולשחק בתיאטראות שונים במוסקבה, לנינגרד (לשם עבר ב-1922) וריגה. במקביל נמשכה הקריירה הקולנועית שלו. 

אוטיוסוב יצר תזמורת ג'אז שהופעתה הראשונה נערכה ב-8 במרץ 1929 על במת תיאטרון בלנינגרד. ההצלחה הייתה גדולה, ומאז שינה אוטיוסוב את עיסוקו ועבד כמנהל תזמורת ג'אז.

בשנת 1934 יצא הסרט "הבחורים השמחים", בו כיכב אוטיוסוב בתפקיד הראשי לצד הלהקה שלו. הצלחת הסרט הביאה לאוטיוסוב פופולריות ותהילה רבה ברחבי ברית המועצות. 

במהלך מלחמת העולם השנייה, הופיע אוטיוסוב בפני חיילים בחזית מספר פעמים, לעיתים תחת הפצצות. 

לאחר המלחמה, אוטיוסוב ולהקתו המשיכו להופיע ברחבי המדינה, להוציא תקליטים, להישמע ברדיו, ומאוחר יותר גם בטלוויזיה.

לאוטיוסוב הייתה בת אחת - אדית אוטיוסוב (1915 - 1982), אשר הייתה זמרת והופיעה רבות ביחד עם אביה.  

אוטיוסוב מת ב-9 במרץ 1982 במוסקבה.

[שמאל|ממוזער|250px|קברו של לאוניד אוטיוסוב ב[בית העלמין נובודוויצ'יה שבמוסקבה.]]

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרים יהודים רוסים
קטגוריה:זמרים סובייטים
קטגוריה:קומיקאים יהודים
קטגוריה:אמנים רוסים הידועים בשם במה
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:אמני העם של ברית המועצות
קטגוריה:מנצחים יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1895
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1982
עלון

[ממוזער|200px|עלונים מפוזרים ברחובות [סאות' ביץ', מיאמי. מראה נפוץ באזורי בילוי ליליים.]]
**עלון** או **עלון פרסום** (מכונה גם בסלנג: **פְלַיֶיר**, מאנגלית: Flyer, או לעיתים נדירות **בְּרוֹשׁוּר**, מצרפתית: Brochure. באנגלית גם: Leaflet, שמשמעותו המדויקת היא עלון או עלעל) הוא אמצעי פרסום המיועד לפרסם אירועים, שירותים או עסקים. בדרך כלל, זהו עמוד אחד או יותר של תוכן שיווקי וגרפי המיועד לצורכי קידום מכירות. עלונים הם למעשה צורה של שיווק המוני או בקנה מידה קטן יותר, צורה של קשרי קהילה.

## מאפייני העלון
עלונים, יחד עם גלויות, חוברות וכרזות, הם צורת פרסום ושיווק לאישים או עסקים המעוניינים לתקשר עם הקהל בתקציב נמוך, בהשוואה לפרסום בכלי התקשורת או באינטרנט. עם התפתחות השיווק הישיר, בשנות ה-90 של המאה ה-20, הפכו העלונים לצורת שיווק ופרסום מקובלת ונפוצה, וכיום ניתן למצוא ולהפיק עלונים במגוון רחב של תצורות.

פרסום באמצעות עלונים נחשב לפרסום זול ואפקטיבי המאפשר לבעלי עסקים לשווק את מרכולתם בצורה קלה ונוחה.

## עיצוב העלונים
בעבר הפקת העלונים הייתה מעט מסובכת ודרשה עיצוב גרפי על ידי איש מקצוע והדפסה בבית דפוס, דבר שייקר את עלויות ההפקה וגרם לעלונים להיות נפוצים פחות. עם התפתחות המדפסת הביתית ושורה של תוכנות מחשב ידידותיות למשתמש הביתי, הפכה הפקת העלונים לפעולה פשוטה וזולה וכיום היא נפוצה מאוד.

בשנים האחרונות התפתח שוק חדש של הדפסת עלונים באמצעות אתרי אינטרנט של בתי דפוס. המשתמש מעצב עלונים לפי תבניות קבועות מראש באתר האינטרנט של בית הדפוס, בוחר את הטקסט ואת הצבעים ושולח הזמנה להדפסה.
ממוזער|עלוני פרסום המחולקים בתיבות דואר

## תחליפים לעלונים במאה ה-21
פרסום באמצעות עלונים מצריך שירותי הדפסה, לרוב הדפסה צבעונית שעלותה גבוהה, וכן שירותי הפצה באמצעות חברות הפצה או דואר מקומי. על מנת לחסוך בעלויות החלו במאה ה-21 להשתמש במקומות ציבוריים ב"מסכי פרסום" דיגיטליים.
כך, נתלים מסכים המחליפים את עלוני הפרסום בבנייני מגורים המציגים מידע אינטראקטיבי שמותאם ספציפית לאופי דיירי הבניין ומשולב בפרסומות המותאמות לדיירים. מסכים אלו, מאפשרים גם להפחית את זיהום הסביבה שנעשה על ידי חלוקת עלוני הפרסום שרובם נזרקים לפח, וכן מאפשרת לוועדי הבית להנגיש תוכן רלוונטי לדיירי הבניין

## ראו גם
* דואר זבל

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסום
קטגוריה:שיווק
קטגוריה:עיצוב גרפי
קטגוריה:מדיה פרסומית
מחלף וולפסון

**מחלף וולפסון** הוא מחלף בנתיבי איילון, הממוקם בין שכונת תל גיבורים ובית החולים וולפסון בחולון, לבין השכונות יפו ד' ונווה עופר בתל אביב-יפו. המחלף בנוי בתצורת מחלף כיכר והוא מורכב משני גשרים עיליים בצורת מעגל, הנמצאים בתוואי העירוני, ותחתם עוברים הנתיבים של הכביש המהיר ומסילת הרכבת תל אביב - בני-דרום. תחנת הרכבת חולון-וולפסון ממוקמת בשטח המחלף.

המחלף נפתח לתנועה ב-1 ביולי 2003 כחלק מתוכנית השלמת המחלפים בקטע הדרומי של נתיבי איילון. עד לבניית המחלף עמד במקום צומת.

בשטח המחלף עצמו קיים זוג רמפות בלבד המחברות את גשרי המחלף עם נתיבי איילון (ירידה לנתיבי איילון לכיוון דרום ועלייה למחלף מנתיבי איילון לכיוון צפון). העלייה למחלף מנתיבי איילון לכיוון דרום מתבצעת באמצעות רמפה המתחברת לרחוב היינריך היינה, ומרוחקת כ-50 מטרים מהמחלף. הירידה לנתיבי איילון בכיוון צפון, מתבצעת באמצעות רמפה המרוחקת במידת מה מהמחלף, אשר יוצאת מרחוב הלוחמים בחולון, ומתחברת לנתיבי איילון סמוך לגשר תל-גיבורים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

וולפסון, מחלף
וולפסון
וולפסון, מחלף
קטגוריה:יפו: מבנים
קטגוריה:יפו: תחבורה
קטגוריה:הנצחת משפחת וולפסון
וולפסון
ג'ונתן ליפניקי

**ג'ונתן ויליאם ליפניקי** (באנגלית: ** Jonathan William Lipnicki**; נולד ב-22 באוקטובר 1990) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי. נודע בעיקר בזכות תפקידו כילד ג'ורג' ליטל בסרטים "סטיוארט ליטל" ו"סטיוארט ליטל 2", וכילד ריי בויד בסרט "ג'רי מגווייר".

## ביוגרפיה
ליפניקי נולד בווסט לייק וילג', קליפורניה שבארצות הברית, לאביו הקנדי ג'וסף ליפניקי ולאמו האמריקאית, רודנה (לבית רוזן). לו אחות גדולה, אלכסיס. משפחתו יהודית ממוצא אשכנזי משני צדדיו במשפחה, הוא חגג בר מצווה, וגדל בבית יהודי-רפורמי.

## קריירה
ליפניקי ערך את הופעת הבכורה שלו בגיל שש בדרמה של קמרון קרואו "ג'רי מגווייר", בתור ריי, בנה של האם החד-הורית דורות'י בויד (רנה זלווגר). באותה שנה שיחק בעונה השנייה של הסדרה הקומית "המופע של ג'ף פוקסוורת'י", בתפקיד ג'סטין פוקסוורת'י, בנו של ג'ף.

ב-1999 נבחר לתפקיד ראשי בעיבוד הקולנועי לרומן הילדים "סטיוארט ליטל" בתור הילד ג'ורג' ליטל, אחיו הגדול של העכבר המאומץ סטיוארט (מייקל ג'יי. פוקס), גילם את הדמות גם בסרט ההמשך שיצא שלוש שנים לאחר מכן.

לפיניקי הופיע גם בסרטי הילדים "שחק אותה כמו מייקל" בתור מרף, חברו של שחקן הכדורסל הצעיר קלווין, "ערפד קטן", ודיבב את הגור של הנמר בסרט "דוקטור דוליטל".

## חיים אישיים
ליפניקי, שהפך לפעיל חברתי כבר מגיל צעיר, שימש כדובר באירועי מימון לחקר סרטן השד וכן פעל גם למען האגודה לסוכרת נעורים שבחרה אותו כאחד מ"גיבורי 2001".

ברשותו חגורה שחורה באמנות הלחימה ג'ו ג'יטסו ברזילאי, שסייעה לו בהגנה ובשמירה על יהודים בדרכם לבית הכנסת, במהלך גלי אנטישמיות שהתרחשו ב-2021.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:טבעונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים יהודים
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פולני-יהודי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990
סליבניצה

**סְלִיבְנִיצָה** (בבולגרית: **Сливница**) היא עיר במערב בולגריה בשטח מחוז סופיה, השוכנת 29 קילומטרים מהבירה סופיה, על אם הדרך בין הבירה לגבול סרביה.

## היסטוריה
באזור הכפר נמצאו שרידי יישובים מהמאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. בהמשך נשלט האזור על ידי האימפריה הרומית ולאחריה הביזנטית. ב-809 נכבש השטח על ידי קרום, חאן האימפריה הבולגרית הראשונה. הכפר סליבניצה נוסד במהלך המאה ה-16 כקסרקטין עות'מאני. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הפך חלק מנסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. ב-6 בספטמבר 1885 הכריז אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה, באופן חד-צדדי על איחוד בין מחוז רומליה המזרחית לנסיכות הבולגרית.

צעד זה הוביל למתקפת פתע סרבית על בולגריה ולפריצת מלחמה כוללת בין המדינות. הצבא הבולגרי הצעיר הופתע, והסרבים פרצו את הגנות הגבול והגיעו לקרבת סליבניצה, תוך הצבת איום ממשי על הבירה הבולגרית סופיה. ב-17 בנובמבר נערך קרב סליבניצה, ובמהלכו הצליחו הבולגרים לבלום את הסרבים ולעבור למתקפה אל תוך השטח הסרבי. קרב סליבניצה נחקק בנרטיב הבולגרי כאחד מקרבות הגבורה של הנסיכות הצעירה.

## כלכלה
כלכלת סליבניצה מתבססת על תעשייה זעירה ומסחר קמעונאי. בעיר פועלת חברת בנייה, מוסך ומפעל עיבוד מזון.

## ערים תאומות
* .
* .

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערי מחוז סופיה
פלפל סצ'ואן

ממוזער
**פלפל סצ'ואן** הוא תבלין המופק מקליפת הפרי הזעיר של מספר מינים של זנטוקסילום (Zanthoxylum) ממשפחת הפיגמיים. המינים העיקריים המשמשים לתבלין הם piperitum, simulans ו-schinifolium. למרות שמו, לפלפל סצ'ואן אין כל קשר לפלפל שחור או לפלפלת. פלפל סצ'ואן נקרא כך בגלל דמיונו החיצוני לפלפל השחור ובגלל שהוא אופייני למחוז סצ'ואן שבסין.

בפלפל סצ'ואן נעשה שימוש נרחב במטבח הסצ'ואני בסין, כמו גם המטבח הטיבטי, בהוטן, נפאל ויפן בין היתר. הוא ידוע בתחושת הפה המרדימה או המעקצצת שלו, האחראית על פרופיל הטעם המכונה בסינית *מַאלָא* (מסינית: 麻辣, פין-יין: *málà*, מילולית: חריף מרדים), המורכב מפלפלים חריפים וגרגרי פלפל סצ'ואן, היוצרים תחושה של עקצוץ ורדימות. המנה המפורסמת ביותר בפרופיל טעם זה היא המנה הסיצו'אנית גונגבאו ג'ידינג, או עוף בנוסח קונג פאו כפי שהיא מוכרת במטבח הסיני אמריקאי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תבלינים
קטגוריה:המטבח הסיני
קטגוריה:רפואה סינית
הלפורד מקינדר

**סר הלפורד ג'ון מקינדר** (באנגלית: **Halford John Mackinder**; 15 בפברואר 1861 – 6 במרץ 1947) היה גאוגרף אנגלי, אשר נחשב לאבי הגאופוליטיקה והגאואסטרטגיה, והוגה .

## קורות חייו
נולד ב-15 בפברואר 1861 בגיינסבורו, לינקולנשייר שבאנגליה. למד בבית הספר היסודי היוקרתי שבמקום, ולאחר מכן באוניברסיטת אוקספורד שם למד את מדעי הטבע והתמחה בזואולוגיה. לאחר לימודיו אלו פנה ללמוד היסטוריה. מקינדר הטיף ללימוד גאוגרפיה אנושית וגאוגרפיה פיזית כתחום אחד. בשנת 1883, מקינדר כיהן כראש אגודת הסטודנטים של אוקספורד.

בשנת 1887 כתב מאמר מקיף על הגאוגרפיה בשם "On the Scope and Methods of Geography". בעקבות זאת מונה לראש מחלקת לימוד הגאוגרפיה באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1892 מונה למנהל הראשון של אוניברסיטת רדינג. בשנת 1893, נמנה עם המייסדים של החברה הגאוגרפית המלכותית, שקידמה את לימוד הגאוגרפיה בבתי הספר. בשנת 1916 מונה לנשיאה של האגודה.

בשנת 1895 היה ממייסדי בית הספר לכלכלה של לונדון.

בשנת 1899 היה מהראשונים שהובילו משלחת לחקירת הר קניה. בשנת 1902 פרסם מאמר מקיף בשם "Britain and The British Seas", על הגאומורפולוגיה של בריטניה.

בשנת 1904 נתן הרצאה בפני החברה הגאוגרפית המלכותית ובה הציג תאוריה בשם "הציר המרכזי של ההיסטוריה" (The Geographical Pivot of History) – עולם המחולק לאזורים על פי מאפיינים גאוגרפיים. מקינדר טען שהחלוקה הזו מעצבת במידה רבה אידאולוגיות פוליטיות ואסטרטגיות פעולה של האוכלוסייה באותם האזורים – דטרמיניזם גאוגרפי. וכך סיכם מקינדר את התאוריה שמיצבה אותו כ"ציר מרכזי בין הוגי הגישה הגאוגרפית דאז":

בתרגום לעברית: "האדם, לא הטבע, הוא אשר בדרך כלל יוזם, אבל הטבע ולא האדם, הוא אשר במידה רבה קובע".

בתאוריה זאת הוא השפיע במידה רבה על מקבלי החלטות ברחבי העולם.

בשנת 1903 עזב את אוניברסיטת אוקספורד, ועבר לנהל עד 1908 את בית הספר לכלכלה של לונדון שייסד מספר שנים קודם לכן.

בשנת 1910 נבחר לפרלמנט של גלאזגו וכיהן בתפקיד זה עד 1922. שנתיים קודם לכן בשנת 1920 קיבל תואר אבירות על תרומתו הפוליטית כחבר פרלמנט.

מקינדר השתתף בוועידת השלום בפריז ב-1919, ובה טבע את אחד מציטוטיו המפורסמים: "השולט במזרח אירופה, ישלוט בארץ הליבה, השולט בארץ הליבה ישלוט ב'אי העולמי' (world island), והשולט באי העולמי ישלוט בעולם". במשפט זה, הדגיש מקינדר את חשיבותה של מזרח אירופה מבחינה אסטרטגית, כאזור חיץ בין רוסיה לגרמניה.

מקינדר היה אנטי-קומוניסט וראה ברוסיה אויב, מקינדר היה תומך נלהב של האימפריה הבריטית.

## השפעותיו של מקינדר
מקינדר תרם רבות להפיכת הגאוגרפיה לדיסציפלינה מן המניין, ולהגברת לימודה כמקצוע בבתי הספר ובאוניברסיטאות. מקינדר היה הראשון שטבע את המושגים: "כוח אדם" ו"ארץ הליבה".

רעיונותיו והתאוריות שחיבר מקינדר השפיעו על מקבלי החלטות ברחבי העולם. מדיניותה של ארצות הברית במהלך המלחמה הקרה, הושפעה רבות מהרעיונות ומהתאוריות של מקינדר.

## ראו גם
*גאופוליטיקה
*גאוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאוגרפים בריטים
קטגוריה:מדענים בריטים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לכלכלה של לונדון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1861
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1947
יבגני גמבורג

**יבגני גַמְבּוּרְג** (ברוסית: **Евгений Гамбург**; 1947 – 23 ביולי 2006) היה שחקן תיאטרון בברית המועצות ובישראל ושחקן בולט בתיאטרון גשר מעת הקמתו.
## ביוגרפיה
גמבורג נולד בברית המועצות ב-1947. בשנת 1961 החל בלימודי משחק במכללה לתיאטרון בעיר קאזאן וסיימם בהצלחה בשנת 1964. לאחר סיום לימודיו החל להופיע בתיאטרונים שונים ברחבי ברית המועצות. בשנים 1976–1981 הופיע בתיאטרון אורלובסקי לנוער.
בשנת 1981 החל להופיע בתיאטרון לנוער בריגה, שם עבד עד עלייתו ארצה עם משפחתו ב-1990.

עם הגעתו ארצה הצטרף לצוות השחקנים שהקים את "תיאטרון גשר". בהצגה הראשונה שהעלה התיאטרון בעברית, "מולייר" של מיכאיל בולגקוב, שיחק בתפקיד הראשי, למרות שידיעותיו בעברית באותה עת היו מעטות. בהמשך שיחק גמבורג ברוב הפקות גשר, בהן:
"רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים", "האידיוט", "כפר", "אדם בן כלב", "העבד","טרטיף", "השטן במוסקבה", "ים", "בשפל", "עיר - סיפורי אודסה", "וריאציות לתיאטרון ולתזמורת", "אוכלים" ו"אופרה בגרוש". תפקידו האחרון לפני פטירתו היה מוריס בהצגה "מומיק".

יבגני גמבורג נפטר בגיל 59 ממחלת הסרטן. ארונו הוצב על בימת תיאטרון גשר והוא נטמן לאחר מכן בבית העלמין האלטרנטיבי בקיבוץ גבעת ברנר.

גמבורג השאיר אחריו את רעייתו, זויה, ושלושה ילדים: בת ושני בנים.

## קישורים חיצוניים
* 
* ביוגרפיה קצרה, באתר "הבמה"
* ביוגרפיה, רשימת תפקידים בברית המועצות ותמונה 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים
קטגוריה:שחקני תיאטרון רוסים
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
קטגוריה:אישים הקבורים בבית קברות אלטרנטיבי בגבעת ברנר
צבא הקונפדרציה

**צבא הקונפדרציה** היה הצבא של קונפדרציית המדינות של אמריקה במהלך שנות קיומה בין ה-8 בפברואר 1861 עד ה-10 במאי 1865.

צבא הקונפדרציה נוסד בשנת 1861 במטרה להגן על קונפדרציית המדינות של אמריקה, אשר נוסדה באותה שנה, כאשר 11 מדינות הדרום פרשו מארצות הברית. הצבא נוהל בתחילה על ידי 313 קצינים שפרשו מצבא ארצות הברית ומנה בהקמתו 82,000 מתנדבים. באוגוסט 1861 אישר הקונגרס של הקונפדרציה גיוס של 400,000 אנשים נוספים. באפריל 1862 העביר הקונגרס של הקונפדרציה חוק גיוס חובה, אשר במסגרתו גויסו כל הגברים הלבנים במדינות הקונפדרציה בגילאי 18–35. מספרם המדויק של אלו ששרתו בצבא הקונפדרציה לא ידוע, שכן הרשומות המקוריות של כוח האדם הושמדו. ההערכה היא שדובר בטווח שבין 500,000 ל-2,000,000 איש.

המפקדים הבכירים בצבא הקונפדרציה היו רוברט לי, אלברט סידני ג'ונסטון ותומאס ג'ונתן ג'קסון.

הצבא פורק ב-9 באפריל 1865 כאשר גנרל רוברט לי נכנע בווירג'יניה.

## ציוני-דרך לפי תאריכים בתולדות צבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית
* **12 באפריל 1861** - הצבא הפגיז את הפורט סמטר בדרום קרוליינה, וזו הייתה הירייה הראשונה במלחמת האזרחים האמריקנית.
* **1 ביולי 1861** - רוברט א. לי הפתיע את אירווין מקדואל בווירג'יניה והחל קרב בול ראן.
* **פברואר 1862** - רוברט לי הביס את גנרל ג'ורג' מקללן, שניסה להגיע לריצ'מונד.
* **6 - 7 באפריל 1862** - קרב שילה: במהלך קרב זה 55,000 חיילי צבא הקונפדרציה ניסו לפלוש למרילנד, אבל הפסידו.
* **6 באפריל 1862** - אלברט סידני ג'ונסטון נהרג בקרב שילה.
* גנרל גרנט כבש את טנסי, ואז אנדרו ג'ונסון הפך למושל הצבאי של טנסי.
* **ספטמבר 1862** וושינגטון הבירה לא הייתה מוגנת, אבל אז כוחות הצפון בפיקוד מקללן תקפו את צבא הדרום ואז החל קרב אנטיאטם.
* **17 בספטמבר 1862** - קרב אנטיאטם: צבא הדרום נוצח והסכנה חלפה.
* **מאי 1863** - גנרל תומאס ג'ונתן ג'קסון ניסה לפלוש לשטחי הצפון והצליח, אבל נהרג במהלך ההסתערות.
* **1-3 ביולי 1863** - קרב גטיסברג: מהקרבות האכזריים במלחמה. מתרחש ליד העיירה גטיסברג ממערב לוושינגטון הבירה. הקרב הסתיים בניצחון למדינות האיחוד.
* **1864** - כוחות הצפון פלשו לדרום בשתי דיוויזיות וכיתרו את חיילי הדרום בפיקוד רוברט א. לי.
* צבא הצפון כבש את ריצ'מונד.
* **9 באפריל 1865** - מפקד כוחות הדרום הגנרל רוברט לי נכנע לגנרל יוליסס גרנט.

## ראו גם
*צבא האיחוד

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:קונפדרציית המדינות של אמריקה
קטגוריה:יחידות היסטוריות בצבא ארצות הברית
רב אבהו

**רב אבהו** (גם: רבבהו) הוא אמורא בבלי בדור השביעי, ערב תקופת הסבוראים, מחכמי ישיבת פומבדיתא. מתלמידיו של רב אשי. בנו הוא רב שמואל בריה דרב אבהו, מראשוני הסבוראים, שמסר הלכה בשמו בתלמוד הבבלי.

## שמו וזהותו
בגלל קרבת השם יש רבים שטועים בינו לבין האמורא הארץ-ישראלי בן הדור השלישי, רבי אבהו, תלמידו של רבי יוחנן, שדבריו נפוצים יותר בתלמוד. על פי זה נשתבש הנוסח בתלמוד, ובמקום "**רב** אבהו" (המעיד על היותו אמורא בבלי) נדפס **רבי אבהו**, ולכן זהותו כמעט שנשכחה כליל. ועל כן יש שהגיהו במקום שנזכר בו רב אבהו יחד עם רב אשי, "רבי אבא" במקום "רבי אבהו".

צורות כתיב נוספת של השם הן "**רבבהו**" ו"**רבהו**" - חיבור בין התואר רב לשם אבהו, כפי שמקובל במספר שמות אצל האמוראים.

## תולדותיו
רב אבהו היה תלמידו של רב אשי, ראש ישיבת סורא.

רב אבהו שימש "ראש כלה" - העומד בראש כינוס של ירחי כלה - בישיבת פומבדיתא בראשותו של רפרם.

בנו היה רב שמואל בריה דרב אבהו, מראשוני הסבוראים, שאף הוא מוזכר בתלמוד כבר הפלוגתא של רב אחאי.

## מתורתו
בתלמוד הבבלי מסר בנו, רב שמואל, הלכה בשמו.
במחלוקת בהלכות סימני הטריפות בבעלי חיים, נידון מקרה של נקב בריאה של הבהמה, שנמצא לאחר השחיטה במקום שנגע בו השוחט. הדיון הוא, האם יש לייחס את הנקב לציפרניו של השוחט, או שזוהי טריפה, מחלה שגורמת לאיסור אכילת הבהמה אף אם נשחטה כהלכה? בשאלה זו נחלקו הדעות, ורב שמואל הביא הלכה בשם אביו, רב אבהו:

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

אבהו
קטגוריה:תלמידי רב אשי