open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
החזית העממית (אוקראינה)

ממוזער|תוצאות ההצבעה לחזית העממית במהלך הבחירות לפרלמנט באוקטובר 2014 
"**החזית העממית**" (באוקראינית: **Народний фронт**) היא מפלגה פוליטית באוקראינה שנוסדה על ידי ארסני יאצניוק.

המפלגה הוקמה בסוף מרץ 2014 על ידי ארסני יאצניוק. זאת לאחר שהמועצה הפוליטית של מפלגת האיחוד הכל-אוקראיני "מולדת" החליטה כי יוליה טימושנקו תעמוד בראש הרשימה המפלגתית בבחירות לפרלמנט ולא הוא ולכן הוא פרש מהמפלגה והקים עם תומכיו את החזית העממית.

בבחירות שנערכו באוקטובר 2014 המפלגה קיבלה כ-22% מהקולות, דבר שנתן לה ייצוג של כ-81 נציגים במועצה העליונה (הפרלמנט האוקראיני). בבחירות ב-2019 לא התמודדה.

## חברי מפלגה בשרות המדינה
אולכסנדר טורצ'ינוב — יושב ראש הראדה העליונה מה¯22 בפברואר עד 27 בנובמבר 2014, יו"ר המועצה לביטחון לאומי והגנה של אוקראינה מה-16 בדצמבר 2014.

ארסני יאצניוק — ראש ממשלת אוקראינה מ-27 בפברואר 2014 ועד 14 באפריל 2016.

ויאצ'סלב קירילנקו — סגן ראש ממשלת אוקראינה לעניינים הומניטריים ושר התרבות מה-14 באפריל 2016

ארסן אבאקוב — שר הפנים של אוקראינה מה-27 בפברואר 2014

פאבל פטרנקו — שר המשפטים מאז 27 בפברואר 2014

אנדריי פרוביי — סגן יו"ר הראדה העליונה מה-4 בדצמבר 2014 ועד ה-14 באפריל 2016, יושב ראש הראדה העליונה מה¯14 באפריל 2016.

## תוצאות בבחירות

## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:אוקראינה: מפלגות
קטגוריה:אוקראינה: מפלגות שמרניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2014
גאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט

**גאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט** (; 14 בינואר 1831 - 12 במאי 1893), היה נסיך ולדק ופירמונט בין השנים 1845–1893.

## ביוגרפיה
גאורג ויקטור נולד ב-14 בינואר 1831 בארולזן לגאורג השני, נסיך ולדק ופירמונט ואמה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, בתם של ויקטור השני, נסיך אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים ואמליה, נסיכת נסאו-ויילבורג.

בשנת 1845 מת אביו גאורג השני, נסיך ולדק ופירמונט, וגאורג ויקטור עלה לשלטון במקומו, תוך שאמו משמשת כעוצרת הנסיכות בשמו. בשנת 1848 פרצו בנסיכות מרידות כחלק ממהפכות אביב העמים, וכתוצאה מכך נאלץ גאורג ויקטור לתת חוקה חדשה לנסיכות. ב-26 בספטמבר 1853 התחתן פרידריך עם הלנה, נסיכת נסאו, בתם של וילהלם, דוכס נסאו ופאולינה, נסיכת וירטמברג, ממנה נולדו לו 7 ילדים.

בשנת 1866 הצטרפה הנסיכות בראשות גאורג ויקטור לפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשנת 1867 הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1868 החלה פרוסיה לנהל את הנסיכות, אולם היא שמרה על מעמדה הריבוני. באותה שנה קיבל גאורג ויקטור שהיה גנרל חיל הפרשים בצבא הפרוסי, את עיטור מסדר העיט השחור. בשנת 1870 לחמו כוחות הנסיכות לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הנסיכות לאימפריה הגרמנית.

בשנת 1888 מתה אשתו הלנה, נסיכת נסאו, וב-29 באפריל 1891 התחתן גאורג ויקטור עם לואיזה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בתם של פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ואדלהייד, נסיכת שאומבורג-ליפה, ממנה נולד לו ילד אחד.

ב-12 במאי 1893 מת גאורג ויקטור מדלקת ריאות בעת שהותו במארינבאד, ובנו פרידריך, נסיך ולדק ופירמונט עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-26 בספטמבר 1853 התחתן גאורג ויקטור עם הלנה, נסיכת נסאו, בתם של וילהלם, דוכס נסאו ופאולינה, נסיכת וירטמברג, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
* סופיה, נסיכת ולדק ופירמונט (1854–1869)
* פאולינה, נסיכת ולדק ופירמונט (1855–1925), התחתנה עם אלקסיס, נסיך בנטהיים ושטיינפורט
* מריה, נסיכת ולדק ופירמונט (1857–1882), התחתנה עם וילהלם השני, מלך וירטמברג
* אמה, נסיכת ולדק ופירמונט (1858–1934), התחתנה עם וילם השלישי, מלך הולנד
* הלנה, נסיכת ולדק ופירמונט (1861–1922), התחתנה עם לאופולד, דוכס אולבני
* פרידריך, נסיך ולדק ופירמונט (1865–1946)
* אליזבת, נסיכת ולדק ופירמונט (1873–1961), התחתנה עם אלכסנדר, נסיך ארבאך-שנברג

ב-29 באפריל 1891 התחתן גאורג ויקטור עם לואיזה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בתם של פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ואדלהייד, נסיכת שאומבורג-ליפה, ממנה נולד לו ילד אחד:
* וולארד, נסיך ולדק ופירמונט (1892–1914)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* בית ולדק ופירמונט 
* 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1831
קטגוריה:נפטרים ב-1893
חומרי ריח

ממוזער|אדם מריח ורדים|230x230px
**חומרי ריח** (באנגלית: Aroma compounds) הם תרכובות כימיות בעלות ריח. רוב חומרי הריח הידועים הן תרכובות אורגניות קטנות עם מסה מולקולרית של עד 300 גרם למול.

חומרי הריח עשויים להיווצר באופן טבעי על ידי אורגניזמים שונים (צמחים, בעלי חיים, פטריות וחיידקיים), והם עשויים להתקבל באופן מלאכותי (סינתטי) או מלאכותי-למחצה (חצי סינתטי) בתהליכי ייצור המבוססים על עקרונות של הכימיה האורגנית.

חלק מחומרי הריח עשויים להיות נעימים לאדם, וחלקם עשויים להיות מצחינים ומעוררי בחילה.

## שימושים
חומרי ריח משמשים כתוספים בתעשיית המזון והמשקאות, בייצור של חומרי ניקוי והיגיינה (בייצור של סבונים, בשמים, קרמים ומשחות). כמו כן, הם משמשים גם כחומרי מילוי בהתקנים המשמשים להרחקת בעלי חיים מסוימים או למשיכתם (פרומונים), ובייצור של כלי נשק מסוג אל הרג המשמשים לצורכי פיזור הפגנות (כגון בואש - משאית המפזרת סילוני מים עם חומרי ריח מבחילים).

חומרי ריח מוספים למכלי גז בישול לצורך זיהוי בעת דליפה (כגון מתאנתיול).

## חומרי ריח נעימים

## חומרי ריח מצחינים
תרכובות אורגניות המבוססות על חנקן, גופרית וזרחן עשויות להיות בעלות ריח רע מאוד ואף להוות סכנה של ממש במקרה של שאיפה. תרכובות האורגנו-גופרית בעלות הריח הרע, הן אלו שבהן הגופרית נמצאת במצב חמצון נמוך, כגון תיולים (תרכובות המקבילות לכהלים - אלא שבהן אטום גופרית מחליף את אטום החמצן), הן בעלות ריח מבחיל של ביצים רקובות, מזון מקולקל וגומי שרוף. לעומתן, התרכובות המבוססות על חנקן, עשויות להיות בעלות ריח רע של דגים מקולקלים (פירידין) או בשר רקוב. יש קבוצה פונקציונלית אורגנו-חנקנית נוספת בשם איזוציאניד ולתרכובות שלה ריחות מבחילים

נטרול של חומרי ריח המבוססים על גופרית יכול להיעשות על ידי חמצון של התרכובת בנוכחות מחמצנים חזקים כגון: אקונומיקה ומי חמצן. נטרול של תרכובות אורגניות המבוססות על חנקן, יכולות להתבצע גם על ידי הוספה של חומצה לקבלת מלחים שאינם נדיפים - מלחי אמוניום (לדוגמה, הוספה של מיץ לימון לדג מנטרלת במקצת את ריחו).

## ראו גם
* ריח
* ברכות הריח
* קטורת הסמים
* בושם
* אמצעים לפיזור הפגנות
* בואש (אמצעי לפיזור הפגנות)
* בואשיים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ריח
קטגוריה:כימיה אורגנית
קטגוריה:מרכיבי בושם
קטגוריה:חומרי טעם וריח
הלנה, נסיכת נסאו

**הלנה, נסיכת נסאו** (גרמנית: **Helene von Nassau**, 18 באוגוסט 1831 - 28 באוקטובר 1888), הייתה אשתו של גאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט.

## ביוגרפיה
הלנה נולדה בביטריך ב-18 באוגוסט 1831, לוילהלם, דוכס נסאו ופאולינה, נסיכת וירטמברג, בתם של פאול, נסיך וירטמברג ושרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן. בשנת 1839 מת אביה וילהלם, דוכס נסאו, ואחיה אדולף, דוכס נסאו עלה לשלטון במקומו. בשנת 1848 פרץ ברחבי הדוכסות מרד כחלק ממהפכות אביב העמים, ואחיה ואמה דיכאו אותו.

ב-26 בספטמבר 1853 התחתנה הלנה עם גאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט, ממנו נולדו לה 7 ילדים. ב-28 באוקטובר 1888 מתה הלנה בביתה בפירמונט, והיא בת 57 שנים.

## משפחתה
ב-26 בספטמבר 1853 התחתנה הלנה עם גאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט, ממנו נולדו לה 7 ילדים:
* סופיה, נסיכת ולדק ופירמונט (1854–1869)
* פאולינה, נסיכת ולדק ופירמונט (1855–1925), התחתנה עם אלקסיס, נסיך בנטהיים ושטיינפורט
* מריה, נסיכת ולדק ופירמונט (1857–1882), התחתנה עם וילהלם השני, מלך וירטמברג
* אמה, נסיכת ולדק ופירמונט (1858–1934), התחתנה עם וילם השלישי, מלך הולנד
* הלנה, נסיכת ולדק ופירמונט (1861–1922), התחתנה עם לאופולד, דוכס אולבני
* פרידריך, נסיך ולדק ופירמונט (1865–1946)
* אליזבת, נסיכת ולדק ופירמונט (1873–1961), התחתנה עם אלכסנדר, נסיך ארבאך-שנברג

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* הלנה, נסיכת נסאו

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1831
קטגוריה:נפטרות ב-1888
הקורפוס ה-15 (ארצות הברית)

**הקורפוס ה-15** היה קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
ב-1 באוקטובר 1933 הוקם הקורפוס ה-15 כחלק מיחידות המילואים של צבא ארצות הברית, וב-15 בפברואר 1943 הופעל הקורפוס במחנה בורגארד, לואיזיאנה תחת פיקודו של וייד הייסליפ.

ביולי 1944 נחת הקורפוס בנורמנדי, ולאחר מכן השתתף במבצע קוברה, וב-8 באוגוסט כבש הקורפוס את לה-מאן. בהחלטה שנויה במחלוקת נאלץ הקורפוס לעצור בארז'נטאן, ולא לחבור לכוחות הקנדיים בפאלז, ובכך נמנעה השמדת הכוחות הגרמניים בכיס פאלז. לאחר מכן כבש הקורפוס ראש גשר על הסן, ובסתיו אותה שנה השתתף בקרב לורן. בינואר 1945 לחם הקורפוס באלזס במסגרת מבצע נורדווינד, ולאחר מכן השתתף בחיסול כיס קולמר.

ב-15 במרץ 1945 פתח הקורפוס במתקפה גדולה לעבר גרמניה, יחד עם הקורפוס ה-6 והקורפוס ה-21. ב-20 במרץ פרץ הקורפוס דרך קו זיגפריד, כבש את הומבורג ואת צווייבריקן, וב-26 במרץ חצה את נהר הריין באזור וורמס ומנהיים. ב-13 באפריל כבש הקורפוס את נירנברג, וב-3 במאי כבש את מינכן. למחרת התקדם הקורפוס לזלצבורג שבאוסטריה, שם שהה בתום הלחימה ב-8 במאי.

לאחר המלחמה פורק הקורפוס, אולם חזר והוקם שוב כמה פעמים נוספות, ובשנת 1968 פורק באופן סופי.

## מפקדים
* וייד הייסליפ (פברואר 1943 - יוני 1945)
* וולטר רוברטסון (יוני 1945 - מרץ 1946)

15
קטגוריה:גייסות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
גרונם לנדאו

הרב **חיים גרונם לנדאו** (ה'תרע"א, 1911 – כ"ד בתמוז ה'תשנ"ז, 29 ביולי 1997) היה ראש ישיבת "בית מדרש גבוה לתורה"  בשיקגו, וראש ישיבת הדרום ברחובות. עורך כתבי חמיו הרב צבי פסח פרנק.

## ביוגרפיה
נולד בסטרובין לרב העיר, הרב שלמה לנדאו. בצעירותו למד בישיבה קטנה בסלוצק שבראשה עמד הרב אלעזר מנחם מן שך, למד בישיבת קלצק ובישיבת כנסת בית יצחק שבקמניץ אצל רבי ברוך בר ליבוביץ שהיה גם רבו של אביו. בהמשך למד בישיבת מיר ונמנה עם קבוצת-עילית של בחורי הישיבה שעליה נמנו: יונה קרפילוב, לייב מאלין, יצחק חיים קרסניצקי ויחיאל מיכל פיינשטיין, הוא נסע לבריסק עם קבוצת בחורי ישיבת מיר ללמוד מפי "הרב מבריסק", רבי יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק.

בשנת ה'תרצ"ו (1936) נישא בירושלים למינה בת הרב צבי פסח פרנק, ושנה לאחר מכן התמנה כראש ישיבה בבית מדרש גבוה לתורה  בסקוקי, שיקגו. הזוג התגורר בארצות הברית והרב לנדאו שימש במקביל לתפקידי ההוראה שלו גם רב בקהילת "עדת ישראל" בשיקגו. הוא היה חבר אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה ובשנות מלחמת העולם השנייה פעל במסגרת ועד ההצלה. במסגרת פעילותו סייע למשפחות שבזמן השואה נדדו לשנגחי, ביקשו להיכנס לארצות הברית וסורבו.

לאחר הקמת מדינת ישראל עלה ארצה והתגורר בתל אביב. בשנות ה-50 נבחר לנהל ולעמוד בראש ישיבת הדרום שעברה אז למתכונת של ישיבה תיכונית בחסות הסתדרות הרבנים דאמריקה. בשנות ה-80 וה-90 שימש נשיא כולל "הר צבי" בתל אביב ועסק בעריכת כתבי חמיו לדפוס. היה מרבני המזרחי.

רבים מחידושי התורה שלו משוקעים בכתבי חמיו הרב פרנק, בעיקר בסדרת "הר צבי". מאמרים מפרי עטו התפרסמו בכתבי עת תורניים בני התקופה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת בית יצחק-קמניץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (בלארוס)
קטגוריה:משפחת פרנק
קטגוריה:ראשי ישיבת בית מדרש לתורה בשיקגו
קטגוריה:ראשי ישיבות תיכוניות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
עולם (אלבום)

**עולם** הוא אלבום האולפן השני של הזמרת והיוצרת דיקלה. הוא יצא לאור ב-22 בדצמבר 2004, כשלוש שנים לאחר אלבום הבכורה שלה, אהבה מוסיקה.

## רקע והפקה
את כל שירי האלבום כתבה והלחינה דיקלה ביחד עם ארז ברזוליק, פרט לשיר "עולם", שנכתב על ידי דיקלה וחנה לפידות. רן שם טוב עיבד את מרבית שירי האלבום.

מהאלבום התפרסמו ארבעת הסינגלים "עולם", "בונבוניירות", "תראי" ו"געגועים". הסינגל "עולם" היה לאחד מהשירים המוכרים והמזוהים ביותר עם הזמרת.

האלבום הוא האלבום האחרון שלה שיצא בחברת התקליטים "הד ארצי". לאחר מכן עברה דיקלה לחברת התקליטים "פונוקול", בה הוציאה את אלבומה השלישי, ארלוזורוב 38.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי דיקלה
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
להתחיל מבראשית

**להתחיל מבראשית** הוא אלבומו השלישי של הזמר ישי לוי, שיצא במאי 1989.

## הפקה
אחרי היציאה של אלבומו השני "הנה בא היום" ב־1986 וההצלחה שבאה בעקבותיו, הגיעה גם ההתמכרות לסמים. לקראת סוף 1989, לאחר ניסיונות גמילה, יצא האלבום "להתחיל מבראשית", שאמור היה לבשר על התחלה חדשה, כששיר הנושא מדבר על חייו ומצב הקריירה הנוכחי של הזמר. עטיפת האלבום בה לוי צולם כחוש עם עיניים אדומות העידה יותר מהכל על מצבו.

ניסים בן חיים ואלברט מיכאלי הפיקו את האלבום. כל העיבודים המוזיקליים הופקדו בידיו של מוזיקאי צעיר, באותם ימים – יעקב למאי. למאי גם ניגן באלבום במגוון רחב של כלי נגינה: קלידים, סינטיסייזר, בס, תופים וכלי הקשה, כאשר איתו יהודה קיסר בגיטרה חשמלית מזרחית, אלברט אליאס בחליל, סלים נאדף בכינור וכן נגנים שהובאו מטורקיה, ביניהם הכנר ילמז טשטצ'שמה ונגן הקאנון מומין ססלר.

השיר שפתח את האלבום, "רקדי" הפך ללהיט בתחילת שנות ה־90, הושמע ללא הפסקה ונחשב עד היום לאחת הקלאסיקות הגדולות בזמר המזרחי. בריאיון לרדיו 103 אף.אם. סיפר לוי שהשיר לא משך בתחילה תשומת לב, ורק כעבור מספר חודשים הפך ללהיט. השיר משמש כשיר עידוד לערן זהבי אצל אוהדי מכבי תל אביב (כדורגל).

באלבום ביצע לוי גם מחרוזת שכללה שתי קלאסיקות ישראליות משנות ה־70: "אני אוהב אותך לאה" (במקור של צביקה פיק), ו"מי ידע שכך יהיה" (במקור של בועז שרעבי).

השיר "ילדונת" ("אל תסירי אהבה מליבך, אל תשכחי עודני אוהב...") הוא השיר השני שלו תוך מספר שנים הנושא את שם זה, כאשר ה"ילדונת" הראשון ("ילדונת, ילדונת... אהבתי כל ימי...") יצא באלבומו הראשון של לוי ב־1984 "חפלה עם בן מוש". כמו כן חיים משה באותה שנה הקליט גם גרסה משלו לשיר הזה והיא נכנסה לאלבומו המצליח "תן לזמן ללכת".

האלבום נמכר בכ-60,000 עותקים רשמיים והפך לאלבום פלטינה.

למרות שניסיונות הגמילה לא נשאו פרי, לוי המשיך להוציא אלבומים בתדירות די גבוהה במהלך שנות ה־90.

## רשימת השירים

* בקלטת: שירים: 1–3 – צד א', שירים: 4–7 – צד ב'.
* בגרסת התקליטור שיצאה במהלך שנות ה-90 סדר השירים היה אחר, כמו כן נכללו בו שני שירים נוספים (בעיבודים של אייבי קזס), שיועדו לאלבום "בת אלמוות", שיצא לאור ב-1993, ולא נכללו בו לבסוף. 
**"מונה" (אלי קפה, נחום אושרי) [4:58]
**"זה הזמן לסלוח" (יואב יצחק — ארמני) [4:08]

## משתתפים באלבום
* יעקב למאי - עיבודים.

##### נגנים
* יעקב למאי - תופים, בס, קלידים, בונגוס, סינטיסייזרים.
* אלברט אליאס - חליל ערבי
* סלים נדאף - כינור.
* יהודה קיסר - גיטרות סולו.
* מומין ססלר וילמז טצטצשמה - קאנון וכינור (נרשם על עטיפת הקלטת כ״נגנים מטורקיה״).

##### קרדיטים
* מפיק בפועל - אלברט מיכאלי - "מיכאלי הפקות".
* הוקלט באולפני "בן-חיים" (תל אביב, רחוב הגליל), 1989.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומים בעברית
הליגה הצפונית

**הליגה הצפונית** (באיטלקית: **Lega Nord**) היא מפלגת ימין איטלקית. המפלגה נוסדה בשנת 1991 כאיחוד של מספר מפלגות אזוריות בצפון איטליה ובמרכזה בהנהגת אומברטו בוסי, אשר נאלץ להתפטר בשנת 2012 בגלל פרשת שחיתות. המפלגה תומכת בהפיכת איטליה למדינה פדרלית ומתן אוטונומיה רחבה לאזורים מסוימים באיטליה, במיוחד לצפונה (למחוזות ונטו, לומברדיה, פיאדמונט, ליגוריה, אמיליה-רומאניה וטוסקנה). חוקת המפלגה מצהירה כי היא תומכת בפדרציה פיסקלית, שבה יישמרו לכל מחוז המיסים הנגבים בו.

שמה המלא הוא *Lega Nord per l'Indipendenza della Padania* (בעברית: הליגה הצפונית לעצמאות פדניה). בשנת 2018, המפלגה מותגה מחדש כ**לגה** (הליגה), מבלי לשנות את שמה הרשמי. למרות זאת, המפלגה כונתה לעיתים קרובות רק כ"לגה" עוד לפני המיתוג מחדש, וכמו כן נקראה **קארוצ'ו**.

## היסטוריה

במהלך שנות ה-80 פרחו מפלגות אזוריות ברחבי איטליה. בדצמבר 1989 המפלגה הושקה ככוח פוליטי והוכרזה כמפלגה בפברואר 1991. בתקופה זו החלה תסיסה חברתית בין מרכז איטליה ובירתה רומא לבין צפון הארץ. פריצתה של המפלגה היה בבחירות האזוריות שחלו בשנת 1990. בבחירות הארציות בשנת 1992 המפלגה רצה לראשונה בבחירות והפכה למפלגה הרביעית בגודלה בפרלמנט, לאחר שצברה 8.7% מהקולות. המפלגה הגיעה לשיא כוחה בשנת 1996 ואף דרשה להקים מדינה עצמאית בפדניה. דרישה זו פגעה בפופולריות של המפלגה והיא צנחה בבחירות לפרלמנט האירופי בשנת 1999. לאחר מכן המפלגה זנחה את הדרישה לעצמאות טוטלית, והתמקדה ברעיון של יצירת פדרציה.

בשנים 2011–2012 נכנסה המפלגה למשבר, כתוצאה מפילוגים פנימיים ופרשת שחיתות. בשנים שלאחר מכן הדגישה את נושא האירוסקפטיות ואף שיתפה פעולה בנושא זה עם מנהיגת הימין בצרפת מארין לה פן.

בבחירות לסנאט באיטליה ב-2018 זכתה הליגה בניצחון, המושבים שלה זינק מ-18 (שקיבלה בבחירות של 2013) ל-58, והקימה קואליציה ביחד עם תנועת חמשת הכוכבים. כמו כן שיתפה המפלגה פעולה מספר פעמים עם התנועה הנאו-פשיסטית קאזה פאונד. ב-2019 הודיע מנהיג הליגה מתאו סלביני על פרישה מהממשלה, ומאז הליגה היא המפלגה הגדולה ביותר באופוזיציה.

בכל הסקרים האחרונים מאז הקמת הממשלה ב-2018, הובילה המפלגה בפער משמעותי על כל שאר המפלגות, והייתה צפויה להיות המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט האיטלקי בבחירות הבאות. החל מאמצע 2019, המפלגה החלה להיחלש בסקרים.

## ראו גם
* פוליטיקה של איטליה
* פדניה

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איטליה: מפלגות
קטגוריה:תנועות בדלניות
קטגוריה:מפלגות שמתנגדות לאסלאם
קטגוריה:מפלגות אנטי-גלובליסטיות
קטגוריה:מפלגות אירוסקפטיות באיטליה
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1991
קטגוריה:פופוליזם ימני
הדיוויזיה ה-100 (ארצות הברית)

**הדיוויזיה ה-100** היא דיוויזיית אימונים של צבא ארצות הברית הכפופה לצבא המילואים של ארצות הברית. הדיוויזיה פעלה במהלך מלחמת העולם השנייה בחזית המערבית, ופורקה בתחילת 1946. היא הוקמה מחדש עוד באותה שנה, וכיום מוצבת בפורט נוקס, קנטקי. 

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-12 ביולי 1918 במהלך מלחמת העולם הראשונה, והוצבה בטקסס. הדיוויזיה החלה בהתארגנות להישלח לחזית המערבית כחלק מחיל המשלוח של ארצות הברית, אולם כבר בנובמבר הסתיימה המלחמה. שנה לאחר מכן פורקה הדיוויזיה. היא הוקמה מחדש ביוני 1921, והוצבה בווירג'יניה המערבית. היא פורקה פעם נוספת ב-1940.

במהלך מלחמת העולם השנייה הוחלט להקים את הדיוויזיה פעם נוספת. היא הוקמה ב-15 בנובמבר 1942 בפורט ג'קסון, דרום קרוליינה. כמפקדה מונה ויתרס בארס. הדיוויזיה העבירה למעלה משנה באימונים בארצות הברית, וב-6 באוקטובר 1944 נשלחה לחזית המערבית. היא נכללה במסגרת הקורפוס השישי אשר היה חלק מהארמייה השביעית. בנובמבר נכנסה הדיוויזיה לקרב כנגד הגרמנים באזור הרי הווז', ולאחר מכן למחוז מוזל. הדיוויזיה כבשה את העיר ביטש (Bitche), והגנה עליה בהצלחה במהלך הקרב על הבליטה. בשל כך זכו אנשי הדיוויזיה לכינוי "בני ביטש". לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה ב-1945, וב-10 בינואר 1946 היא הוחזרה לארצות הברית ופורקה. בסתיו של אותה שנה, הוקמה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיה מוטסת. ב-1952 היא עברה הסבה לדיוויזיית חי"ר, וב-1959 היא הפכה לדיוויזיית אימונים והדרכה, והיא כזו עד היום. לאורך כל שנות קיומה היא הוצבה בקנטקי, וב-2006 הועבר המטה שלה מלואיוויל לפורט נוקס.

## קישורים חיצוניים

* אתר המוקדש לדיוויזיה 
* הדיוויזיה ה-100 באתר "ביטחון גלובלי" 
* הדיוויזיה ה-100 

100
100
100
קטגוריה:דיוויזיות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
בריסטול רוברס

**בריסטול רוברס** (אנגלית: Bristol Rovers F.C.) היא קבוצת כדורגל מהעיר בריסטול, שבדרום מערב אנגליה. נכון לעונת 2025/2026 משחקת הקבוצה בליגת הפוטבול ליג השנייה, שהיא הליגה הרביעית בחשיבותה באנגליה.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1883, ומעולם לא שיחקה בפרמייר ליג וגם לא בליגה האנגלית הבכירה טרם הקמת הפרמייר ליג (הליגה הראשונה של הפוטבול ליג).

הקבוצה שיחקה לאחרונה בליגה השנייה של אנגליה בעונת 1992/93. בסיום עונת 2014/15 נשרה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת הנשיונל ליג שהיא הליגה החמישית באנגליה והלא מקצועית.
הייתה זאת הפעם הראשונה בתולדותיה שבריסטול רוברס מצאה את עצמה מחוץ לפוטבול ליג.

בריסטול רוברס התאוששה וחזרה כעבור עונה לפוטבול ליג השנייה, וכעבור עונה נוספת העפילה אל הפוטבול ליג הראשונה, ובכך חזרה לליגה השלישית אחרי 5 שנות היעדרות.

יריבתה העירונית של בריסטול רוברס היא בריסטול סיטי, הדרבי האחרון בין שתי הקבוצות נערך בעונת 2013/14.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בריסטול: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל אנגליות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1883
טיילייגר

**טיילייגר** (באנגלית: **Tiliger**) הוא בן-כלאיים נדיר מדרגה שנייה ממשפחת החתוליים. הטיילייגר הוא תוצר של הכלאה בין טיגריס לנקבת לייגר, קרי בן כלאיים של זכר טיגריס ונקבה שהיא עצמה בת כלאיים של אריה ונקבת טיגריס. הטיילייגרים הראשונים בעולם נולדו ב-16 באוגוסט 2007 בפארק הזואולוגי האינטראקטיבי גרולד וויין בווינווד, אוקלהומה לנקבת לייגר וטיגריס בנגלי לבן. בדומה ללייגרים, הטיילייגרים גדולים באופן ניכר מטיגריסים ואריות. ב-7 במרץ 2013 תועדה המלטה נוספת של גורי טיילייגר בפארק גרולד וויין, הפעם לאב טיגריס סיבירי.

הצירוף ההיפותטי המקביל של הטיילייגר, הלייגריס (בן ללייגר ונקבת טיגריס) אינו אפשרי, מאחר שזכרי הלייגר אינם פוריים.

## ראו גם
* כלאי חתוליים
* לייגר

## הערות שוליים

קטגוריה:פנתר
קטגוריה:חיות כלאיים
איגור פטרוב

**איגור גריגורוביץ' פטרוב** (באוקראינית: **Ігор Григорович Петров**, ברוסית: **И́горь Григо́рьевич Петро́в**; נולד ב-30 בינואר 1964) הוא כדורגלן עבר סובייטי-אוקראיני ששיחק בעמדות קשר התקפי בקבוצת שחטאר דונצק בתקופת ברית המועצות. 

בשנת 1991 הגיע פטרוב לישראל ובמשך 3 שנים שיחק בקבוצות ישראליות - בית"ר תל אביב ומכבי עירוני אשדוד. שיחק 3 משחקים במדי נבחרת אוקראינה. בשנת 1994 שב לאוקראינה ושיחק 4 שנים נוספות בליגת העל האוקראינית. 

אחרי פרישתו ממשחק פעיל הוא החל בקריירת האימון. בהתחלה היה עוזר מאמן בקבוצת שחטאר דונצק במשך עונה אחת ולאחר מכן אימן את קבוצת אולימפיק דונצק במשך 7 שנים.

## תארים
* הגביע הסובייטי - 1983
* הגביע האוקראיני - 1994/1995

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני שחטאר דונצק
קטגוריה:כדורגלני מטאלורג דונצק
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני אשדוד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1964
אקטרינה זכרייבה

**אֶקָטֶרִינָה סְפָסוֹבָה גֶצֶ'בָה-זָכָרִייֶבָה** (בבולגרית: **Екатерина Спасова Гечева-Захариева**; נולדה ב-8 באוגוסט 1975, פאזארג'יק, הרפובליקה העממית של בולגריה) היא פוליטיקאית ומשפטנית בולגרייה אשר כיהנה ממאי 2017 ועד מאי 2021 כסגנית ראש הממשלה ושרת החוץ של בולגריה בממשלתו השלישית של בויקו בוריסוב.

## קורות חייה
אקטרינה זכרייבה נולדה בפאזארג'יק. היא רכשה השכלה אקדמית באוניברסיטת פלובדיב והוסמכה במשפטים.

ב-2003 נכנסה לחיים הפוליטיים בבולגריה, עת כיהנה כעוזרת שר המים והסביבה. ב-2009 מונתה לסגנית השר לפיתוח אזורי ועבודות ציבוריות. ב-2012 מונתה לראש לשכתו של הנשיא רוסן פלבנלייב. ב-2013 כיהנה לתקופה קצרה כסגנית ראש ממשלת בולגריה והשרה לפיתוח אזורי ועבודות ציבוריות בממשלת המעבר של מארין רייקוב. ב-18 בדצמבר 2015 מונתה זכרייבה לשרת המשפטים של בולגריה בממשלתו השנייה של בויקו בוריסוב.

ב-27 בינואר 2017 התפטרה ממשלתו של בוריסוב ובכלל זה זכרייבה. בבחירות הכלליות שנערכו בבולגריה במרץ 2017 נבחרה זכרייבה לאספה הלאומית הבולגרית מטעם מחוז פאזארג'יק של מפלגת "אזרחים למען פיתוח אירופי של בולגריה". לאחר הבחירות הקים בויקו בוריסוב ממשלת קואליציה, ואקטרינה זכרייבה מונתה לסגנית ראש הממשלה ושרת החוץ של בולגריה.

[250px|ממוזער|שמאלן|[נשיא מדינת ישראל|נשיא המדינה ראובן ריבלין בפגישת עבודה מדינית עם שרת החוץ של בולגריה, אקטרינה זכרייבה, משכן הנשיא נובמבר 2020]]

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים בולגרים
קטגוריה:פוליטיקאיות בולגריות
קטגוריה:שרי החוץ של בולגריה
קטגוריה:שרי המשפטים של בולגריה
קטגוריה:שרות חוץ
קטגוריה:ילידות 1975
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1975
דינה מויאל

**דינה מויאל** (1955 – 22 בנובמבר 2006) הייתה שופטת ישראלית. תפקידה האחרון במערכת המשפט של ישראל היה שופטת בבית המשפט המחוזי בנצרת.

## ביוגרפיה
מויאל נולדה בישראל. בשנת 1973 סיימה את לימודיה התיכוניים בקיבוץ רשפים שבעמק בית שאן. באותה שנה התגייסה לצבא הגנה לישראל ושירתה שם עד שנת 1975. בין השנים 1975–1981 התגוררה מויאל במושב נביעות ששכן בחצי האי סיני ועבדה שם בתחום התיירות.

בשנת 1987 קבלה תואר במשפטים באוניברסיטת תל אביב והחלה התמחות במשרד עורכי הדין ש. הורוביץ ושות' שנמשכה עד לשנת 1989. באותה שנה הוסמכה כעורכת דין.

בחודש מאי 1996 נבחרה לכהונת שופטת בבית משפט השלום בנצרת. באוגוסט 2001 מונתה לסגנית נשיא בית משפט השלום בנצרת. באוקטובר 2004 היא מונתה להיות רשמת ושופטת בפועל של בית המשפט המחוזי בנצרת. בחודש ינואר 2006 מונתה לכהונת שופטת בבית המשפט המחוזי בנצרת.

בשנת 2006 קבעה בפסק דין תקדימי כי פטירת חבר קיבוץ אינה מקנה ליורשיו "דמי עזיבה".

דינה מויאל נפטרה ב-22 בנובמבר 2006, והובאה למנוחות בבית העלמין בכפר תבור לצד בעלה סעדיה שנפטר שלוש שנים לפניה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שופטי בתי משפט השלום
קטגוריה:שופטות בית המשפט המחוזי בנצרת
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בנצרת
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:נביעות: אישים
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין במאה ה-20
קטגוריה:מתנחלות
קטגוריה:כפר תבור: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2006
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
ויקיפדיה האינדונזית

**ויקיפדיה האינדונזית **היא המהדורה של ויקיפדיה בשפה האינדונזית. ויקיפדיה האינדונזית היא בעלת הצמיחה החמישית במהירותה באסיה, לאחר ויקיפדיה היפנית, הסינית, הקוריאנית והטורקית. הערך הראשון בוויקיפדיה האינדונזית נכתב ב-30 במאי 2003, אך העמוד הראשי שלה נוצר חצי שנה מאוחר יותר, ב-29 בנובמבר 2003.

נכון ל-ב  ישנם בו  ערכים ו- משתמשים פעילים. עורך פעיל מוגדר כמי שביצע חמש עריכות לפחות בחודש זה.

## רקע
אף על פי שהשפה האינדונזית דומה לשפה המלאית ויקיפדיה האינדונזית נותרה נפרדת מוויקיפדיה המלאית. (שהוקמה באוקטובר 2002). ב-2009 כתב יאן צ'י כי "מאחר שקבוצות אתניות אלו משתייכות לגבולות לאומיים, לא צפוי מיזוג".

אינדונזית היא צורה סטנדרטית חצי-מלאכותית של השפה המלאית, שפה ממשפחת השפות האוסטרונזיות. האינדונזית הפכה לשפה רשמית עם עצמאות אינדונזיה בשנת 1945. על אף שהיא השפה הרשמית במדינה, היא מדוברת על ידי 7% (30 מיליון איש) בלבד מאוכלוסיית אינדונזיה כשפת אם ועל ידי 240 מיליון בני אדם שלא ברמת שפת אם.

## תורמים
ב-2004 פרסם מגזין "טמפו" כי ויקיפדיה האינדונזית מורחבת על ידי אינדונזים החיים מחוץ לאינדונזיה. המאמר תרם לפופולריזציה של ויקיפדיה, ומאז מספר התורמים בוויקיפדיה האינדונזית צומח בצורה יוצאת דופן.

בפברואר 2009, ויקיפדיה האינדונזית הגיעה ל-100,000 ערכים. באותה שנה היו בוויקיפדיה האינדונזית 50 תורמים פעילים בלבד.

### סדנאות וסמינרים
במרץ 2007 אוניברסיטת בינה נוסנטרה הזמינה את ויקיפדיה האינדונזית לקיום הסמינר הראשון של ויקיפדיה בקמפוס בג'קרטה.

בחודש נובמבר 2007 החליטה ממשלת אינדונזיה, באמצעות מחלקת התקשורת והמידע שלה, על הקמת סדנה שנתית לוויקיפדיה האינדונזית בנושא כתיבת מאמרים בוויקיפדיה. איוון לנין, אחד מהדוברים שרואיינו, ציין כי מספר התורמים לוויקיפדיה האינדונזית עלה, והמאמרים החלו להיות מגוונים יותר.

## אבני דרך
* 16 במרץ 2004 - 1,000 ערכים
* 31 במאי 2005 - 10,000 ערכים
* 1 בפברואר 2007 - 50,000 ערכים
* 21 בפברואר 2009 - 100,000 ערכים
* 26 בדצמבר 2011 - 180,000 ערכים
* 27 במרץ 2012 - 200,000 ערכים
* אוקטובר 2013 - 300,000 ערכים
* 27 באפריל 2017 - 400,000 ערכים

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2003
אינדונזית
דייוויד ת'רדקיל

**דייוויד ת'רדקיל** (באנגלית: **David Thirdkill** נולד ב-12 באפריל 1960) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעיקר בליגת ה-NBA ובישראל. גובהו 2.01 מטרים.

## קריירה
ת'רדקיל נולד בסנט לואיס, מיזורי שבארצות הברית. שיחק בקולג' סאות'רן איידהו ובמכללת בראדלי, שם זכה בכינוי "השריף" על שום אופן הגנתו הצמודה. שיחק כקלע וכסמול פורוורד. בשנת 1982 הוא נבחר בסיבוב הראשון בדראפט ה-NBA במקום ה-15 על ידי פיניקס סאנס. החל לשחק ב-NBA בשנת 1982 במדי פיניקס סאנס, ועונה לאחר מכן שיחק בדטרויט פיסטונס. בעונת 1985/1986 שיחק במילווקי באקס, סן אנטוניו ספרס בהן מיעט לשחק, ובבוסטון סלטיקס שזכתה באליפות ה-NBA בעונה זו. שיחק בליגת ה-NBA בסך הכל 179 משחקים, בהם קלע 510 נקודות.

ת'רדקיל שיחק בעונת 1986/1987 בקבוצת טנדואיי רום מאסטרס מהפיליפינים. לאחר מכן שיחק עונה בליגת ה-CBA בארצות הברית, ובקבוצת פיורפודס טי.ג'יי הוטדוגס במסגרת טורניר בפיליפינים. בעונת 1988/1989 עבר לשחק בישראל והצטרף לאליצור רמלה. בעונה זו קלע 364 נקודות.

את עונת 1989/1990 פתח בוירטוס רומא בה שיחק 8 משחקים בלבד, ועבר לקוראל רואן באסקט מהליגה הצרפתית. לאחר מכן שב לישראל ושיחק שלוש עונות במדי הפועל תל אביב, וזכה איתה בגביע המדינה בכדורסל בשנת 1993, כאשר הוא קלע בגמר 15 נקודות. כמו כן שיחק עונה אחת בהפועל חולון, ועונה אחת בבני הרצליה. בגיל 36 פרש ממשחק. הוא נחשב לאחד הזרים הטובים ביותר ששיחקו בישראל. בשש שנותיו בישראל קלע 2273 נקודות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:סנט לואיס: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת בראדלי
קטגוריה:כדורסלני פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני אליצור רמלה
קטגוריה:כדורסלני וירטוס רומא
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני בני הרצליה
קטגוריה:סנט לואיס: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
נילי המאירי

**נילי המאירי** (נולדה ב-1939) היא עורכת ומגישת תוכניות רדיו בקול ישראל בעברה, מנהלת מחלקת הילדים והנוער בקול ישראל ורשת א' בקול ישראל מירושלים.

## ביוגרפיה
המאירי נולדה בפתח תקווה ליצחק ושרה המאירי. אביה יצחק המאירי היה איש ציבור ועיתונאי. ב-27 ביולי 1955 בעת שחזר ארצה במטוס של חברת אל על משליחות באמריקה הצפונית יורט המטוס מעל שמי בולגריה על ידי מטוסי קרב בולגריים וכל 58 נוסעיו, ובהם יצחק המאירי, נספו. בן 40 היה במותו. נילי הייתה בת 16 בעת מותו של אביה. לאחר שסיימה לימודיה התיכוניים בבית הספר אוהל שם ברמת גן, התגייסה בסוף שנות ה-50 לצה"ל ושירתה כקריינית בגלי צה"ל.

זמן קצר לאחר סיום שירותה בגלי צה"ל עברה לקול ישראל ועבדה שם כקריינית ומגישה כולל קריינית חדשות. בהמשך, ערכה, הגישה וקראה סיפורים ושירים בתוכניות הילדים והנוער בקול ישראל (התוכנית לאם ולילד). היא נהגה לפתוח כל תוכנית במשפט: "שלום לכם ילדים, כאן נילי המדברת אליכם". המאירי אף שרה את אחד מפתיחי התוכנית.
בשנות ה-60 יצאה לארצות הברית והייתה בין מייסדי, עורכי ומגישי תחנת הרדיו העברית "כאן ישראל" בניו-יורק. בעת שהותה בארצות הברית למדה בבית ספר A.C.R עריכה, הפקה, בימוי לטלוויזיה. לאחר כשלוש שנות שהות בארצות הברית שבה ארצה וחזרה לערוך ולהגיש תוכניות ב"קול ישראל".

בשנת 1967 הוציאה חברת CBS שני תקליטים עם סיפורים ושירים לגילאי 4–8 בקריינותה של המאירי.

בשנות ה-80 מונתה המאירי למנהלת מחלקת הילדים והנוער של קול ישראל במקומה של מרים הרמן שפרשה לגמלאות. בתפקיד זה כיהנה במשך כ-10 שנים. לאחר מכן, התמנתה אחראית על רשת א' בירושלים.

נילי המאירי היא בוגרת האוניברסיטה העברית בהיסטוריה כללית, ישראלית ומזרח אסיה. היא נשואה בשנית ולה שלושה ילדים ונכדים.

## פרסים
יחד עם תמר ליבס, זכתה המאירי בפרס רשות השידור על הפקת תוכנית שעסקה בטראומה של ילדים בצל מלחמות.

## לקריאה נוספת
* איזי מן, **קול ישראל מירושלים – מדינה מאחורי המיקרופון**, רשות השידור ופרינטיב, 2008, עמ' 208, 212, 297.

## קישורים חיצוניים
* 
* נילי המאירי – כתר הנרקיס (1966), באתר סטריאו ומונו
* נילי המאירי - יום הולדת השקדיה (ט"ו בשבט)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
אדנקו סבחת-חיימוביץ'

**אדנקו סבחת-חיימוביץ**' (נולדה ב-1976) היא שופטת בבתי משפט שלום של מחוז המרכז.

סבחת-חיימוביץ' היא אחת משתי השופטות הראשונות מיוצאי אתיופיה בישראל (עם אסתר טפטה-גרדי) ואחת מתוך שלושה בסה"כ (עם ביאלין אלעזר מבימ"ש השלום בירושלים).

## ביוגרפיה
סבחת-חיימוביץ' נולדה בכפר מוורי, הסמוך לעיר גונדר שבמדינת אמהרה שבצפון אתיופיה. פירוש שמה אדנקו באמהרית הוא "לשבח" או "להלל". היא בתם הרביעית מתוך ששת ילדיהם של שרה וטגה סבחת. יש לה עוד אחים מנישואיו האחרים של אביה. כשהייתה בת שמונה עלתה במסגרת עליית ביתא ישראל עם בני משפחתה לישראל ברגל דרך סודאן. לישראל הגיעה משפחתה בטיסה חשאית כחלק ממבצע משה. עם הגיעם לישראל, השתקעה משפחתה בשכונת רמות אלון בירושלים. אביה של סבחת עבד בבית דפוס, ואמה כמנקה.

כבת למשפחה מסורתית למדה סבחת בבית ספר ממלכתי־דתי. בתיכון עברה לפנימיית כפר בתיה אך לאחר שנתיים חזרה הביתה והשלימה את לימודיה בתיכון רנה קסין וסיימה בשנת 1995. סבחת-חיימוביץ' נרשמה לעתודה, ובמסגרתה החלה ללמוד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 2000 סיימה את לימודי התואר הראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב והתגייסה לצה"ל. בין השנים 2000–2001 התמחתה בפרקליטות הצבאית והוסמכה כעורכת דין ב-2002. היא המשיכה לעבוד שם עד שנת 2006. במהלך שירותה בצה"ל היא עבדה כיועצת משפטית, תובעת וסנגורית בפרקליטות הצבאית.

כאשר השתחררה מהשירות הצבאי כקצינה מצטיינת בדרגת סרן, היא המשיכה בעקבות לעבוד עם קולגה מהצבא, עו"ד אילן כץ (שהיה סגן הפרקליט הצבאי הראשי) באגף הייעוץ המשפטי של הביטוח הלאומי, ומשם חברה אליו לשותפות במשרד עורכי דין פרטי שהקים. בשנת 2008 הוסמכה במשפטים באוניברסיטת תל אביב ובשיתוף עם אוניברסיטת נורת'ווסטרן.

בשנת 2013, נישאה למוזיקאי יותם חיימוביץ'.

בחודש דצמבר 2016 נבחרה על ידי הוועדה לבחירת שופטים לשופטת בבתי משפט שלום של מחוז המרכז. קבוצת פעילים חברתיים מקרב יוצאי אתיופיה התנגדה למינוי, כי שסבחת-יחימוביץ' הביעה תמיכה במפכ"ל המשטרה לשעבר, יוחנן דנינו. הרקע לדברים הוא סירובו של דנינו להודות בכך שבמהלך הפגנות יוצאי אתיופיה נפתחו תיקים לשווא, וזאת על אף שמבין התיקים שנפתחו, 50 נסגרו בשנה החולפת. תמיכתה של סבחת-חיימוביץ' בדנינו, בדמות אות הוקרה שהעניקה לו באותו מושב, התפרשה אצל רבים מהמשתתפים כפגיעה באינטרס הציבורי שלהם.

### פעילות התנדבותית
סבחת-חיימוביץ' התנדבה כעורכת דין בעמותת טבקה, וסייעה בליווי משפטי ליוצאי אתיופיה. במהלך השנים התקדמה בעמותה להיות חברת הוועד המנהל של העמותה ועמדה בראש הצוות הסיוע המשפטי.
במהלך הפגנות יוצאי אתיופיה במאי 2015 הייתה מבין נציגי יוצאי אתיופיה שהשתתפו בפגישה עם מפכ"ל המשטרה, יוחנן דנינו, שעסקה באלימות המשטרה בהפגנות. בזמן ההפגנות, כעורכת דין מטעם הסנגוריה, ייצגה את העצורים ופעלה לשחרורם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכות דין חברתיות ישראליות
קטגוריה:עורכי דין חברתיים ישראלים
קטגוריה:שופטי בתי משפט השלום
קטגוריה:בוגרות תיכון רנה קסין
קטגוריה:בוגרי תיכון רנה קסין
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרות העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:ישראליות ילידות אתיופיה
קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1976
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
A-Yo

"**A-Yo**" הוא הסינגל השיווקי הראשון של הזמרת האמריקאית ליידי גאגא מאלבום האולפן החמישי שלה, *[[Joanne]]*.

## רקע והוצאה
לאחר יציאתו של הסינגל המוביל, "Perfect Illusion" ב-9 בספטמבר 2016, גאגא הוציאה את השיר "Million Reasons" כסינגל השיווקי הראשון מהאלבום, ואחריו את "A-Yo" כסינגל השיווקי השני ב-18 באוקטובר באותה השנה.

ביום הכרזתו של השיר כסינגל שיווקי גאגא הוציאה בערוץ ה-*[[Vevo]]* שלה את הקלטת השמע שלו עם עטיפתו. בעקבות השמעות רבות ברדיו, לאחר מספר שבועות מצאתו של הסינגל השיווקי הראשון, "Million Reasons" גאגא הפכה אותו לסינגל השני הרשמי מתוך האלבום, ו-"A-Yo" נשאר כסינגל השיווקי היחיד מ-*[[Joanne]]*.

## הופעות קידום
גאגא הופיעה עם השיר במיני סיבוב ההופעות שלה, "Diva Bar Tour" שנמשך כשלושה שבועות בארצות הברית, וביצעה אותו לראשונה בשידור חי בטלוויזיה בתוכנית *[[Saturday Night Live]]*, הידועה בכינוייה SNL ב-22 באוקטובר 2016. בהופעות עם השיר גאגא החלה לנגן בגיטרה. דניאל קרפס מהמגזין רולינג סטון תיאר את השיר כשיר אינטנסיבי.

כריס וויט מהמגזין פייסט כינה את גאגא כ-"מופיעה מדהימה וזמרת נהדרת" כאשר היא מבצעת את השיר והוסיף כי "גאגא יודעת את ההרכב של השמעת מוזיקה בהופעה חיה", בכוונה להופעתה בתוכנית SNL. הופעותיה עם השיר ללא פלייבק זכו לשבחים רבים על קולה. בנוסף, גאגא הופיעה עם השיר בתוכנית *The Late Late Show with James Corden* בערוץ *[[CBS]]* ב-26 באוקטובר 2016. ב-9 בדצמבר באותה השנה הופיעה עם השיר ושיר נוסף מהאלבום "John Wayne", במסלול הדוגמנות של ויקטוריה'ס סיקרט בפריז. גאגא העלתה את ההופעה באותו היום לערוצה ב-*Vevo* ועד היום נצפתה כ-24 מיליון פעמיים. גאגא גם הופיעה עם השיר בסיבוב ההופעות שלה לקידום האלבום, "Joanne World Tour".
## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ליידי גאגא
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי בלאדפופ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי הילרי לינדזי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ליידי גאגא
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מארק רונסון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי בלאדפופ
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ליידי גאגא
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מארק רונסון
קטגוריה:שירי קאנטרי פופ
מיגל דיאס-קאנל

**מיגל מריו דיאס-קאנל ברמודס** (**Miguel Mario Díaz-Canel Bermúdez**; נולד ב-20 באפריל 1960) הוא פוליטיקאי קובני, המכהן מאפריל 2018 כנשיא מועצת המדינה של קובה במקומו של ראול קסטרו. לפני כן כיהן כסגן הנשיא הראשון של מועצת המדינה והקבינט הקובנים מאז 2013. הוא חבר הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של קובה מאז 1997 וכיהן כשר ההשכלה הגבוהה בין השנים 2009–2012. דיאס-קאנל נבחר כסגן נשיא הקבינט בשנת 2012 וב-24 בפברואר 2013 נבחר כסגן נשיא ראשון של מועצת המדינה. מאז אפריל 2021, מכהן כמזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית, התפקיד הבכיר ביותר בקובה.

## ביוגרפיה
דיאס-קאנל סיים את לימודיו באוניברסיטת לאס וילאס ב-1982 בתור מהנדס אלקטרוניקה, עם סיום לימודיו הוא הצטרף לצבא הקובני. ב-1987 השלים דיאס-קאנל שליחות בינלאומית בניקרגואה כמזכיר הראשון של איחוד הצעירים הקומוניסטים של וילה קלרה.

ב-1993 התחיל דיאס-קאנל לעבוד במפלגה הקומוניסטית של קובה, ושנה לאחר מכן נבחר לתפקיד המזכיר הראשון של ועדת המפלגה של מחוז וילה קלרה. ב-2003 נבחר דיאס-קאנל לאותו תפקיד במחוז אולגין. הוא גם הצטרף אל הפוליטבירו ב-2003.

דיאס-קאנל מונה לשר ההשכלה הגבוהה במאי 2009, תפקיד שסיים ב-22 במרץ 2012, כאשר מונה לסגן הנשיא של מועצת השרים (הקבינט). הוא האדם הראשון שנולד לאחר המהפכה הקובנית ב-1959 וממלא תפקיד זה. באוקטובר 2019 נבחר מחדש לכהונה נוספת כנשיא מועצת המדינה של קובה.

ביולי 2021, המשבר הכלכלי החריף ומגפת הקורונה הוציאו אלפים לרחובות בהוואנה ובערים נוספות, במחאה הגדולה ביותר בקובה זה קרוב ל-30 שנה. הם קראו למיגל דיאס-קאנל להתפטר.

## חייו האישיים
לדיאס-קאנל שני ילדים מאשתו הראשונה מרתה והוא מתגורר כיום עם אשתו השנייה ליס קואסטה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים קובנים
קטגוריה:סגני נשיאים
קטגוריה:שרי ממשלה
קטגוריה:נשיאי קובה
קטגוריה:אנטי-אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1960
קלרנס צ'ין

**קלרנס ק. ק. צ'ין** (באנגלית: **Clarence K.K. Chinn**) הוא קצין בדימוס בדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית.
## ביוגרפיה
צ'ין נולד בהוואי, בן להורים ילידי המקום. הוא גדל בבסיסים שונים ברחבי העולם, כולל ביפן ובניו ג'רזי, בעקבות שירותו של אביו שהיה קצין בצבא ארצות הברית ורופא שיניים.

ב-1981 סיים לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. שירת כמפקד מחלקה רובאית וסגן מפקד פלוגה בגדוד השלישי של רגימנט החי"ר ה-39 בדיוויזיית החי"ר התשיעית. לאחר מכן עבר לשרת בכוחות המיוחדים ושירת כמפקד מחלקה מסייעת וסגן מפקד פלוגה רובאית ברגימנט הריינג'רס ה-75. ב-1983 השתתף בצניחה המבצעית במסגרת הפלישה האמריקאית לגרנדה.

פיקד על פלוגה רובאית בגדוד הראשון של רגימנט החי"ר 503 ובמטה דיוויזיית החי"ר השנייה בקוריאה הדרומית. שימש עוזר קצין אג"ם, מפקד פלוגת מפקדה ומפקד פלוגה מבצעית בגדוד הראשון של רגימנט הריינג'רס ה-75. בדצמבר 1989 השתתף בצניחה מבצעית לילית במהלך הפלישה האמריקאית לפנמה.

בשנים 1999–2001 פיקד על גדוד האימונים הרביעי ברגימנט הריינג'רס ה-75 ובשנים 2002–2004 שימש סגן מפקד הרגימנט. בתקופה זו השתתף במלחמת עיראק ובמלחמת אפגניסטן.

ביולי 2004 מונה למפקד חטיבת האימונים של הריינג'רס (בית הספר לריינג'רס). ביולי 2006 מונה לקצין מבצעים במרכז המבצעים המיוחדים של פיקוד המבצעים המיוחדים. ביולי 2008 מונה לראש מטה הדיוויזיה המוטסת ה-82 והוצב עמה באפגניסטן שם שימש ראש מטה כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי ולאחר מכן שימש סגן מפקד הדיוויזיה. בינואר 2011 מונה למפקד המרכז לאימונים משותפים בפורט פולק שבלואיזיאנה. בנובמבר 2012 הוצב שוב באפגניסטן ושימש סגן מפקד כוח המשימה המשותף בהנהגת הדיוויזיה המוטסת ה-101 להכשרת כוחות הביטחון האפגנים. בינואר 2014 מונה למפקד בסיס פורט בראג. בנובמבר 2014 מונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.

ביוני 2015 מונה למפקד כוחות הצבא בפיקוד דרום של ארצות הברית. שירת בתפקיד עד אוקטובר 2017 ופרש מהצבא.

צ'ין בעל תואר בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצבא. הוא נשוי לואל והם הורים לשניים.

## קישורים חיצוניים

*ביוגרפיה באתר כוחות הצבא בפיקוד דרום
*“Do We Have Parachutes?” With The Rangers In Grenada And Panama, ראיון עמו באתר האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:הריינג'רס
מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
סולומון גאון

הרב **סולומון (שלמה) גאון** (באנגלית: **Solomon Gaon**, בחלק מהתעודות והמסמכים גם: **Salamon Gaon**; 15 בדצמבר 1912, טראווניק, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 22 בדצמבר 1994, ניו יורק, ארצות הברית) היה הרב הראשי של קונגרס הקהילות הספרדיות בחבר העמים הבריטי, וממנהיגיה הבולטים של יהדות ספרד בעולם. גאון כיהן גם כפרופסור בישיבה יוניברסיטי.

## קורות חייו
סולומון גאון נולד בטראווניק לרחלה ויצחק. בין השנים 1928–1932 למד בסמינר התאולוגי היהודי של קהילת סרייבו בהנהלת הרב ד"ר מוריץ לוי. ב-1934 היגר לבריטניה והשתקע בלונדון. הוריו נרצחו בשואה.

ב-1939 רכש גאון תואר דוקטור באוניברסיטת לונדון ובהמשך, הוסמך לרבנות בבית הספר ללימודי יהדות של לונדון. ב-1949 מונה לרב הראשי של קונגרס הקהילות הספרדיות בחבר העמים הבריטי שמרכזו שכן בבית הכנסת בוויס-מרקס. מ-1963 היה שותף לכתיבת תוכנית לימודי יהדות ספרד של ישיבה יוניברסיטי. סולומון גאון כיהן כנשיא הפדרציה הספרדית העולמית. ב-1977 סיים את כהונתו בבריטניה והיגר לארצות הברית, שם כיהן כמרצה בישיבה יוניברסיטי והקים בה את המכון ללימוד יהדות ספרד על שם יעקב א. ספרא. בהמשך כיהן כפרופסור בישיבה יוניברסיטי. כן היה פעיל בקהילת שארית ישראל.

ב-1990 הוענק לקהילות יהדות ספרד פרס נסיך אסטוריאס וסולומון גאון קיבל אותו בטקס חגיגי. גאון ערך וכתב מספר רב של מאמרים, ספרים ודרשות.

הרב סולומון גאון הלך לעולמו ב-1994 בבית החולים מאונט סיני בניו יורק לאחר שלקה בדלקת ריאות. הוא הובא לקבורה בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.

## קישורים חיצוניים

* כתבי סולומון גאון, באתר WorldCat 
* נאומו של סולומון גאון בעת קבלת פרס נסיך אסטוריאס  
* ידיעה על מותו של הרב סולומון גאון, באתר הוושינגטון פוסט 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים בריטים
קטגוריה:לונדון: רבנים
קטגוריה:רבנים יוגוסלבים
קטגוריה:יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:יהודים בוסנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:סגל ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1912
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1994
שגרירות רוסיה בישראל

**שגרירות רוסיה בישראל** היא הנציגות דיפלומטית של הפדרציה הרוסית במדינת ישראל. השגרירות ייצגה בעבר את ברית המועצות, והאימפריה הרוסית הפעילה אף היא מערך קונסולארי בארץ ישראל.

מושבה של השגרירות הוא ברחוב הירקון בתל אביב. בנוסף לשגרירות, רוסיה מחזיקה בקונסוליות ברחוב בן-יהודה בתל אביב ובחיפה.

השגריר הראשון של ברית המועצות בישראל היה פבל ירשוב שכיהן למעשה כציר בישראל, אלכסנדר אברמוב, הנציג הדיפלומטי שבא אחריו, כיהן אף הוא כציר עד ה-16 ביוני 1954 משהועלתה דרגתו מציר לשגריר. לאחר התפרקות ברית המועצות, שגריר הפדרציה הרוסית הראשון בישראל היה אלכסנדר בובין שכיהן במשך 7 שנים.

## רקע היסטורי

בדצמבר 1858 הקימה האימפריה הרוסית קונסוליה בירושלים. 

ב-1914 הייתה האימפריה העות'מאנית נתונה במצב מלחמה מול האימפריה הרוסית והנציגים הדיפלומטים של רוסיה נאלצו לעזוב למצרים. לאחר המלחמה שלטונות ברית המועצות, שהיו במתיחות מול האימפריה הבריטית, לא פתחו מחדש את הנציגות.

## היסטוריה
ברית המועצות הכירה בישראל דה יורה ב-17 במאי 1948, וב-26 ביוני נפתחה צירות ברית המועצות בתל אביב. הצירות שכנה בבית לוין (שכיום מהווה מבנה שימור ועודנו נושא את הכינוי בית השגרירות הרוסית).

ב־9 בפברואר 1953, בשעות הערב, נפגע הבית מפצצה שהונחה על ידי שלושה יהודים יוצאי לח"י, ממחתרת צריפין. האירוע שימש אמתלה לניתוק היחסים הדיפלומטיים של ברית המועצות עם ישראל, בטענה שהפעולה קיבלה את חסות המדינה.

בעקבות חידוש היחסים ביולי 1953 השתכנה השגרירות בדצמבר 1953 בסמוך לגן אברהם שברמת גן, ושכנה שם עד לניתוק היחסים בעקבות מלחמת ששת הימים.

ביולי 1987 הוקמה בישראל שליחות קונוסלרית סובייטית בחסות שגרירות שווייץ בישראל.

לאחר חידוש היחסים בין המדינות בשנת 1991 התמקמה השגרירות הרוסית במבנה ברחוב הירקון 120 בתל אביב.

## ציוני דרך
* מאי 1948 - כוננו יחסים דיפלומטיים בין ברית המועצות לישראל
* 11 בפברואר 1953 - ממשלת ברית המועצות החליטה לנתק את היחסים עם ישראל, בעקבות הפיגוע בצירות הסובייטית
* 6 ביולי 1953 - חודשו היחסים הדיפלומטיים
* 1954 - הציר הסובייטי הועלה לדרגת שגריר
* 10 ביוני 1967 - היחסים הדיפלומטיים נותקו שוב בעקבות ניצחון ישראל במלחמת ששת הימים
* יולי 1987 – משלחת קונסולרית סובייטית מוקמת תחת חסות שגרירות שווייץ
* 3 באפריל 1991 - היחסים שוקמו, הוקמה קונסוליה רוסית בישראל
* 23 בדצמבר 1991 - מונה שגריר ראשון של הפדרציה הרוסית בישראל

## שגרירים
### שגרירי ברית המועצות במדינת ישראל

### שגרירי הפדרציה הרוסית במדינת ישראל

## ראו גם
* יחסי ישראל–רוסיה

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר הקונסוליה הרוסית בחיפה
* רשימת שגרירי ברית המועצות בישראל בספר *Справочнике по истории Коммунистической партии и Советского Союза 1898 - 1991* http://www.knowbysight.info/6_MID/00288.asp, http://www.knowbysight.info/6_MID/03500.asp, http://www.knowbysight.info/6_MID/08102.asp

## הערות שוליים

*
ש
קטגוריה:יחסי ברית המועצות – ישראל
ביורן תורדרסון

**ביורן תורדרסון** (באיסלנדית: **Björn Þórðarson**; 6 בפברואר 1879 – 25 באוקטובר 1963) היה עורך דין איסלנדי שכיהן כראש ממשלת איסלנד מדצמבר 1942 ועד אוקטובר 1944 בראש ממשלה של פוליטיקאים, מומחים ופקידים שמונו על ידי סוון ביירנסון, שכיהן אז כעוצר איסלנד ולאחר מכן כנשיא איסלנד הראשון, כדי להנהיג את איסלנד שהייתה כבושה אז בידי ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר פרישתו מתפקיד ראש הממשלה לא היה תורדרסון מעורב יותר בחיים הפוליטיים.

## חייו
תורדרסון למד משפטים באוניברסיטת קופנהגן באותה תקופה בה למדו שם מי שלימים היה גם הוא ראש ממשלת איסלנד, איינר ארנורסון ומי שלימים כיהן כנשיא איסלנד, סוון ביירנסון ואת שניהם הוא הכיר אישית. בתום לימודיו ב-1906 הוא קיבל תואר שני וב-1926 הוא סיים את לימודי הדוקטורט שלו באוניברסיטת איסלנד ונושא עבודת הגמר שלו היה "ענישה באיסלנד 1761-1925".

## ראש ממשלה וההתנתקות מדנמרק
יחסיה של איסלנד עם דנמרק ושיתוף הפעולה עם כוחות הכיבוש האמריקאים היו שני הנושאים המרכזיים בתקופת ממשלתו של תורדרסון. בנוגע לשאלת היחסים עם דנמרק, לאחר פקיעת השלטון המשותף של שתי המדינות בסוף שנת 1943, צידד תורדרסון בניתוק הקשר עם האימפריה הדנית בהסכמה ולא באמצעות היפרדות חד צדדית. לאחר שהושג רוב סוחף במשאל עם, הכריזה איסלנד על עצמה כרפובליקה עצמאית ב-17 ביוני 1944 וסוון ביירנסון נבחר להיות נשיאה הראשון.

איסלנד הייתה אז תלויה באופן מוחלט בארצות הברית וממשלת איסלנד הרחיקה לכת כדי למלא אחר רצונותיהם של האמריקאים. ממשלת תורדרסון נודעה בכינוי "ממשלת קוקה קולה", וזאת בשל העובדה ששניים משריה הפכו ב-1943 להיות זכיינים של שתי חברות אמריקאיות. שר החוץ והתעשייה, וילהלמור תור מהמפלגה הפרוגרסיבית, היה זכיין של חברת הדלק ESSO וביורן אולפסון, שר האוצר, ייסד את חברת Vífilfell, משווקת מוצרי חברת קוקה-קולה באיסלנד.

## קישורים חיצוניים

* מידע אודותיו באתר האלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) 

קטגוריה:ראשי ממשלת איסלנד
קטגוריה:ילידי 1879

קטגוריה:נפטרים ב-1963
פיוטר סטגניי

**פיוטר ולדימירוביץ' סטגניי** (ברוסית: **Пётр Владимирович Стегний**; נולד ב-24 בינואר 1948) הוא היסטוריון ודיפלומט רוסי.

כיהן כשגריר רוסיה בישראל בשנים 2007-2011.

## ביוגרפיה
סטגני הוא היסטוריון במקצועו, למד במכון הממלכתי המוסקבאי ליחסים בינלאומיים ובאקדמיה הדיפלומטית של משרד החוץ.

עבד במספר שגרירויות במזרח התיכון בשנים 1968–1986, בעיקר בסודאן, תימן ומצרים. בשנת 1986 נשלח כיועץ לשגרירות הסובייטית בלבנון וב-1990 חזר למוסקבה, כיהן כסגן מנהל מחלקת מדינות המזרח התיכון וצפון אפריקה עד 1992 משנשלח חזרה למזרח התיכון.

כיהן כשגריר רוסיה בכווית בשנים 1992-1998. בשובו למוסקבה התמנה למנהל מחלקת התיעוד וההיסטוריה במשרד החוץ של רוסיה, תפקיד שמילא עד שנת 2003. ב-1999 היה לחבר במועצה של משרד החוץ הרוסי ובמועצה של שירות הארכיון הפדרלי.

בשנת 2003 מונה לשגריר רוסיה בטורקיה עד שנת 2007, עת נשלח לכהן כשגריר רוסיה בישראל. ב-8 ביוני 2011 עזב למוסקבה ופרש לפנסיה.

## ספריו
* Улыбка сфинкса [Об АРЕ] — М.: Наука, 1985
* Под сенью восьмиконечного креста (Мальтийский орден и его связи с Россией) — М.: Международные отношения, 1991
* Посол III класса. Повествование о российском дипломате А. М. Обрескове... — М.: Наука, 1992
* Хроники времен Екатерины II: 1729-1796 гг. — М.: ОЛМА-Пресс, 2001
* Время сметь, или Сущая служительница Фива: Хроники времен Екатерины Великой — М.: ОЛМА-Пресс, 2002
* Разделы Польши и дипломатия Екатерины II: 1772, 1793, 1795 — М.: Международные отношения, 2002
* Посол III класса. Хроники «времён Очаковских и покоренья Крыма» — М.: Феория, 2009
* «Прощайте, мадам Корф»: из истории тайной дипломатии Екатерины II — М.: Международные отношения, 2009
חלק מספריו הוא כותב תחת שם העט *פיוטר פרמינוב*.

## קישורים חיצוניים
* פיוטר סטגני באתר המועצה הרוסית ליחסים בינלאומיים
* ספרים פרי עטו באתר הספרייה הממלכתית של רוסיה

## הערות שוליים

קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2025
קטגוריה:שגרירי ברית המועצות ורוסיה בישראל
קטגוריה:דיפלומטים רוסים
קטגוריה:שגרירים בטורקיה
קטגוריה:שגרירים בכווית
קטגוריה:בוגרי המכון הממלכתי ליחסים בין-לאומיים של מוסקבה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1945
גנאדי טראסוב

**גנאדי פאבלוביץ' טראסוב** (ברוסית: **Геннадий Павлович Тарасов**; נולד ב-14 בספטמבר 1947) הוא דיפלומט רוסי.

כיהן כשגריר רוסיה בישראל בשנים 2002–2007.

## ביוגרפיה
עובד כדיפלומט משנת 1970.

בשנים 1982–1986 כיהן כיועץ לשגריר ברית המועצות באומות המאוחדות בניו יורק. לדברי העיתונאית אנה אזרי, טראסוב ניהל אז מגעים חשאיים לחידוש היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לישראל.

בשנת 1990 חזרה למוסקבה ומונה לגן מנהל מחלקת מדינות מזרח התיכון וצפון אפריקה במשרד החוץ וניהל את מחלקת ישראל. זמן קצר לאחר מכן נשלח לכהן כשגריר רוסיה בערב הסעודית, תפקיד שמילא במשך 6 שנים.

בשנת 1996 מונה למנהל מחלקת המידע והדפוס במשרד החוץ של רוסיה והיה דובר משרד החוץ. ב-1998 נשלח לכהן כשגריר רוסיה בפורטוגל, עד 2002.

ב-1 בפברואר 2002 מונה לשגריר רוסיה בישראל, עד ה-31 בינואר 2007.

הוא חזר למוסקבה וכיהן כשגריר למשימות מיוחדות במשרד החוץ ובשנת 2008 מונה למתאם המיוחד באומות המאוחדות לענייני נעדרים במהלך המלחמות במפרץ הפרסי.

## קישורים חיצוניים
* גנאדי טראסוב
* גנאדי טראסוב, ביוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירי ברית המועצות ורוסיה בישראל
קטגוריה:דיפלומטים רוסים
קטגוריה:שגרירים בפורטוגל
קטגוריה:שגרירים בערב הסעודית
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1947
עונת 1978/1979 בפוטבול ליג

**עונת 1978/1979** הייתה העונה ה-80 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-19 באוגוסט 1978 והסתיימה ב-18 במאי 1979. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה,  בדיוויזיון השלישי ובדיוויזיון הרביעי.  

הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. בולטון וונדררס, סאות'המפטון וטוטנהאם הוטספר היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. 

עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.

ליברפול זכתה באליפות בפעם ה-11 בתולדות המועדון.

בסוף העונה לליגת משנה ירדו קווינס פארק ריינג'רס, בירמינגהאם סיטי וצ'לסי. במקומן לליגה הבכירה עלו קריסטל פאלאס (בפעם הראשונה בתולדות המועדון), ברייטון אנד הוב אלביון (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) וסטוק סיטי.

## כדורגלנים מצטיינים
פרנק וורינגטון מבולטון וונדררס כבש 24 שערים וזכה בתואר מלך השערים.    

קני דלגליש מליברפול זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.

ליאם בריידי מארסנל זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל.

## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר bdfutbol
* נתונים מאתר worldfootball

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1979
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1978
קטגוריה:עונות בפוטבול ליג
קטגוריה:1978 בממלכה המאוחדת
קטגוריה:1979 בממלכה המאוחדת