open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תל אל-עג'ול

**תל אל-עג'ול (עברית: תל עזה)** נמצא במרחק של 6 ק"מ מדרום מערב לעזה. התל נמצא על הגדה הצפונית של נחל הבשור, במוצא הנחל לים התיכון. שטחו של התל 112 -132 דונם.

## זיהוי התל
הזיהוי של התל שנוי במחלוקת. הארכאולוג הבריטי פלינדרס פיטרי זיהה את המקום עם העיר עזה מתקופת הברונזה התיכונה והברונזה המאוחרת. אבל חפירות שנערכו בשטחה של עזה של היום העלו שרידים של עיר מתקופת הברונזה המאוחרת ותקופת הברזל, עם זאת גם ממצאים אלו לא ניתן לומר אם עזה הקדומה נמצאת בעזה המודרנית כי יש קושי לבצע חפירות ארכיאולוגיות במקום מיושב בצפיפות רבה, בנוסף הממצאים שנמצאו לא אומרים בוודאות איפה עזה הקדומה נמצאת, במיוחד שמספר התושבים היה קטן מאוד לעומת העיר המודרנית. זיהויים נוספים אפשריים שהוצעו: בית עֶגְלַיִם המתוארת  באונומסטיקון של אוסביוס ככפר היושב על החוף 14 ק"מ מעזה. הארכאולוג אהרון קמפינסקי הציע לזהות באתר את שֶרוּחַן  המופיע בספר יהושע, יט, ו – *וּבֵית לְבָאוֹת, וְשָׁרוּחֶן:  עָרִים שְׁלֹשׁ-עֶשְׂרֵה, וְחַצְרֵיהֶן* בפרק המספר על נחלת שבט שמעון. ויקטור גרן הציע לזהות את התל עם אנתדון.

## הממצאים באתר
[שמאל|ממוזער|200px|קדרה ממשפחת הכלים הדו-גוניים מתל אל עג'ול [המאה ה-16 לפנה"ס. מוזיאון הכט]]
הממצאים באתר כוללים שני בתי קברות גדולים מתקופת הברונזה התיכונה I. רוב הקברים היו של קבורת יחיד מכווצת. בתוך הקברים נמצאו קנקנים, קערות שטוחות וספלים עמוקים. בחלק מהקברים היו פירים וחדרים מעוגלים. בחלקם נמצאו פגיונות.

על התל נמצאה סוללה, ארמון גדול, רחובות ובנייני מגורים. באתר נמצאו כרטושים הנושאים את שמה של  המלכה המצרית חתשפסות ושל המלך תחותמס השלישי. ממצאים אלה מעידים על  נוכחות מצרית באתר בתקופת שלטונם המשותף במצרים.

באתר נמצאה כמות גדולה ביותר של תכשיטי זהב וכסף. התכשיטים כללו: תליונים, עגילים וצמידים שיוצרו בטכניקות מתוחכמות. סיכות רכיסה מעוטרות. באתר נמצאו גם חותמות טביעה וחותמות גליל דמויי חרפושית.

באתר התגלו משפחת כלים קרמיים בעלת עיטור ייחודי בשם "שוקולד על לבן", שם זה ניתן להם על ידי פיטרי לאחר חפירותיו באתר.

## החפירות באתר
תל אל-עג'ול היה האתר השלישי לאחר תל גמה ותל אל-פארעה (דרום) שנחפר על ידי פיטרי. החפירות נערכו בשנים 1930–1934 במסגרת בית הספר הבריטי לארכאולוגיה במצרים. בשנת 1938 התקיימה עונת חפירות נוספת שמנהליה היו מקיי, ומרגרט א' מריי. דוחות החפירות התפרסמו בחמישה כרכים תחת הכותרת "עזה הקדומה".

## לקריאה נוספת

*אולגה טפנל, "עג'ול, תל אל-", האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכיאולוגיות בארץ ישראל, כרך ג' ע' 1155-1150, בעריכת אפרים שטרן, איילת לוינזון-גלבוע, יוסף אבירם, 1992

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
אל-עג'ול
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:רצועת עזה: גאוגרפיה
הלוויה ממלכתית

[שמאל|ממוזער|250px|[הלוויית 323 חללי מלחמת העצמאות בירושלים|הלווית חללי מלחמת העצמאות, 17 בנובמבר 1949]]
שמאל|ממוזער|250px|קברו של ראש הממשלה יצחק רבין, כחודש לאחר ההלוויה
שמאל|ממוזער|250px|מסע ההלוויה של פרנקלין דלאנו רוזוולט
[שמאל|ממוזער|250px|הלווית [אליזבת, המלכה האם]]
**הלוויה ממלכתית** היא טקס הלוויה ציבורי, הנועד לכבד ראש מדינה או דמות ציבורית חשובה אחרת. בניגוד להלוויה רגילה, הלוויה ממלכתית כוללת עיסוק רב בטקסים ומטרתם עירוב של הציבור הרחב, כולל אנשים שלא הכירו אישית את הנפטר, באבל.

## בעולם
במרבית המדינות קיימים נהלים לטקסי הלוויה למכובדים. בבריטניה מרכבת-תותח מובילה את הגופה לאולם וסטמינסטר שבארמון וסטמינסטר, ומשם מוביל מסע הלוויה לקתדרלת וסטמינסטר או לקתדרלת סנט פול. ההלוויה מיועדת לריבון או לבן זוגו, ולעיתים גם לאישים אחרים שתרומתם לחברה רבה. הלוויה ממלכתית הוצעה למשפחותיהם של פלורנס נייטינגל ושל בנג'מין דיזראלי, ובשני המקרים סירבו המשפחות להצעה. האדם האחרון שנקבר בהלוויה ממלכתית ולא היה בן למשפחת המלוכה הוא וינסטון צ'רצ'יל, ב-1965. הנסיכה דיאנה לא נקברה בהלוויה ממלכתית כי אם בהלוויה טקסית (שהייתה דומה מאוד להלוויה ממלכתית), שכן לא הייתה הריבון או בת זוגו בזמן מותהּ.

בברית המועצות הפכה ההלוויה הממלכתית לטקס פוליטי חשוב, ובהלוויותיהם של לנין ושל סטלין השתתפו אלפים.

בארצות הברית זכאים נשיאים בעבר, בהווה וכאלה שנבחרו אך עדיין לא הושבעו כנשיאים להלוויה ממלכתית. בנוסף, אישים בעלי תרומה רמה לחברה עשוים להיקבר בטקס הלוויה ממלכתי. בין התמונות הזכורות ביותר היא התמונה מהלווייתו של הנשיא ג'ון קנדי, שבה מצדיע לו בנו הפעוט, ג'ון קנדי ג'וניור.

## בישראל
במדינת ישראל מתבצעות הלוויות ממלכתיות על פי נוהל "חבצלת", שבו נקבעו האישים הזכאים באופן אוטומטי להלוויה ממלכתית: נשיא המדינה (בהווה ובעבר); ראש הממשלה (בהווה ובעבר); יושב ראש הכנסת (בהווה ובעבר); שר מכהן; נשיא בית המשפט העליון. בנוסף, מתיר החוק לממשלה או לוועדת השרים לענייני סמלים וטקסים לקבוע הלוויה ממלכתית לאישים נוספים. בדרך כלל מדובר באישי ציבור ידועים אשר לא כיהנו באחד התפקידים המאפשרים להם הלוויה ממלכתית, כמו למשל חנה סנש או טדי קולק. עם זאת, במקרים אחרים נתבעות הלוויות ממלכתיות גם למתים אשר מתו באופן סמלי, בלי שהיו עצמם אישי ציבור או שתרמו באופן מיוחד לחברה, למשל במקרה של קורבנות אירועי טרור. צה"ל הוא האחראי בעתות שלום לארגון הלוויה.

בין המקרים בהם נערכה בישראל הלוויה ממלכתית:
* חנה סנש (1950)
* משה סמילנסקי (1953)
* הראשון לציון בן-ציון מאיר חי עוזיאל (1953)
* 58 הרוגי הפלת מטוס אל על בשמי בולגריה (1955)
* אלמנת נשיא המדינה הראשון ורה ויצמן (1966)
* אבשלום פיינברג (1967)
* ש"י עגנון (1970)
* הרוגי טיסה 330 של סוויסאייר (1970)
* 2 הרוגי פיצוץ בנתניה (1979)
* אפר חללים יהודים חברי הדיוויזיה הליטאית (1979)
* הרוגי אסון הבונים (1985)
* טוביה בלסקי (1988)
* יהודה עמיחי (2000)
* טדי קולק (2007)
* מרים נאור (2022)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהגי אבלות והנצחה
קטגוריה:הלוויה
אלכסנדר מרכס

**אלכסנדר מרכס** (נכתב גם **מארכס**, באנגלית: **Alexander Marx**; 29 בינואר 1878 – 26 בדצמבר 1953) היה היסטוריון יהודי-אמריקאי של עם ישראל, ביבליוגרף וספרן. הוא נולד בגרמניה וכיהן כפרופסור בבית המדרש לרבנים באמריקה.

## ביוגרפיה

מרכס נולד באלברפלד (Elberfeld) שבגרמניה לגיאורג (שמשון) מרקס, בנקאי, ולגרטרוד, בת לבית סימון, משוררת, וגדל בקניגסברג שבפרוסיה המזרחית (היום קליניגרד שברוסיה). במשך שנה אחת היה חייל ביחידת תותחנים בצבא פרוסיה, שם הצטיין כפרש. מאוחר יותר למד באוניברסיטת ברלין וכן בסמינר לרבנים בברלין, שם למד אצל משה שטיינשניידר ואצל הרב דוד צבי הופמן שהשפיעו כל אחד על המשך דרכו.
משטיינשניידר למד את שיטתו הביבליוגרפית ומהופמן את היחס החיובי למסורת הדתית וערכיה.

בשנת 1903 נענה בחיוב להזמנתו של שניאור זלמן שכטר ללמד היסטוריה של עם ישראל בבית המדרש לרבנים באמריקה בניו יורק ולשמש כספרן המוסד.

## משפחתו
בשנת 1905 הוא נישא לבתו של ראש בית המדרש האורתודוקסי לרבנים בברלין, הרב דוד צבי הופמן.

לאלכסנדר מרכס היו 9 אחים.
* אחותו, אסתר, הייתה נשואה לסופר ש"י עגנון.
* אחיו, משה מרקס, היה ספרן בבית המדרש לרבנים בסינסינטי, חוקר ספרות יהודית ודפוס עברי. ב-1964 משה עלה לארץ והתיישב בירושלים. הוא נפטר ב-9 באוגוסט 1973.
* אחותו, רבקה - רוזה (1887 - 1984), עלתה לירושלים, ושימשה כאחות במרפאת "למען ציון" של ד"ר טיכו. שם היא פגשה את ד"ר זאב ברין, והם נישאו בשנת 1913.

## מחקריו ופרסומיו
אלכסנדר מרקס פרסם מאמרים רבים בשפות שונות. הוא שלט בשפות שמיות וקלאסיות רבות. חיבוריו ומאמריו נוגעים לנושאים מגוונים ורחבים, חלקם נאספו ונתפרסמו כקובצי מאמרים:

* Studies in Jewish History and Booklore (1944).
* Essays in Jewish Biography (1947)
* A History of the Jewish people (1927, 1962).

חיבור זה, שנכתב בשיתוף עם מרגוליס ככרך אחד ומקיף, מדגיש את ההיבט הכלכלי והחברתי, את המעמד המשפטי ואת התצורה הארגונית של חיי היהודים.
בשנותיו המאוחרות היה מרקס חבר בוועדת הפרסומים של The Jewish Publication Society of America היא האגודה היהודית להוצאה לאור באמריקה.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* ר' יוסף איש ארלי בתור מורה וראש ישיבה בסיינה, ספר היובל לכבוד לוי גינצבורג, למלאת לו שבעים שנה (עורכים: שאול ליברמן, שניאור זלמן צייטלין, שלום שפיגל, אלכסנדר מרקס, יו"ר), חלק עברי, נוירק: האקדמיה האמריקנית למדעי היהדות, תש"ו, עמ' רע"א - ש"ד, באתר "מסורתי".
* ספר היובל לכבוד פרופסור אלכסנד מרכס, ניו-יורק תש"ג, בעריכת דוד פרנקיל, באתר HebrewBooks
* ספר היובל לאלכסנדר מארכס - לכבוד אלכסנדר מארכס למלאת לו שבעים שנה, בית המדרש לרבנים באמריקה, תש"י
;כתביו
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בברלין
קטגוריה:ביבליוגרפים יהודים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי תולדות עם ישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:סגל בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:ספרנים ומידענים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1878
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1953
חוקי פרנל-אראגו

**חוקי פרנל-אראגו** הם ארבעה חוקים ניסיוניים אשר הסבירו כיצד התאבכות של אור תלויה בקיטוב האור. חוקים אלו נוסחו על ידי אוגוסטן ז'אן פרנל ואראגו בעקבות ניסוייהם בעזרת קלציט ונועדו להסביר את תלות תופעת ההתאבכות בקיטוב של האור, בהמשך לניסוי שני החריצים המפורסמים של תומאס יאנג. חוקים אלו הם מקור למחקר מקורי ניסיוני ותאורטי באופטיקה גם בימינו http://www.opticsinfobase.org/abstract.cfm?URI=josaa-21-12-2414,http://www.opticsinfobase.org/abstract.cfm?URI=josaa-10-1-180,http://scitation.aip.org/getabs/servlet/GetabsServlet?prog=normal&id=AJPIAS000076000001000039000001&idtype=cvips&gifs=yes .

ארבעת החוקים הם:
#שתי קרני אור המקוטבות בזווית ישרה אחת ביחס לשנייה, אינן יוצרות שום השפעה אחת על השנייה באותן נסיבות שאור רגיל (אור לא מקוטב) יוצר התאבכות הורסת
#שתי קרני אור בעלי אותו קיטוב יתאבכו באופן זהה לאור רגיל (לא מקוטב)
#שתי קרניים שבמקור היו מקוטבות בזווית ישרה אחת ביחס לשנייה לא ייצרו תבנית התאבכות גם אם יביאו את הקרניים למצב של קיטוב זהה
#קרניים שבמקור היו עם אותו קיטוב והופרדו לקיטובים מאונכים יצרו תבנית התאבכות כמו אור רגיל לאחר שיחזירו אותם למצב של קיטוב זהה

## ראו גם
* ניסוי שני הסדקים
## קישורים חיצוניים
* Fresnel-AragoLaws

פרנל-אראגו
קטגוריה:קיטוב (גלים)
נוביצה וליצ'קוביץ'

**נוביצה וליצ'קוביץ**' (סרבית קירילית: **Новица Величковић**; נולד ב-5 באוקטובר 1986 בבלגרד, יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר סרבי, אשר שיחק עבור פרטיזן בלגרד, ריאל מדריד ונבחרת סרביה בעמדת הפאוור פורוורד. גובהו 2.05 מטר.

## ביוגרפיה
### קריירת מועדונים
לפני מעברו לפרטיזן בלגרד, וליצ'קוביץ' שיחק כדורסל עבור מחלקות הנוער של מועדון הכדורסל דרבומרקאנט ושל גרבינה זאמון. בשנת 2001 עבר לקבוצת הנוער של מועדון הפאר הסרבי ושיחק בקבוצה זו עד לעונת 2003/04. לאחר שבעונה לאחר מכן הוקפץ לקבוצה הבוגרת של פרטיזן בלגרד. וליצ'קוביץ' שיחק בפרטיזן במשך חמש שנים. 

וליצקוביץ' שותף בשליטתה הכמעט מוחלטת של פרטיזן בלגרד בסרביה וזכה עמה במספר רב של תארים קבוצתיים - חמש אליפויות סרביה ושני גביעי סרביה. יתר על כן, הוא שותף עמה בהצלחתה במפעלים האירופיים, העפיל עמה שלוש פעמים לשלב הבתים השני של מפעל היורוליג היוקרתי, וזכה עמה שלוש פעמים בליגה האדריאטית. נוסף על כך, במדי פרטיזן זכה במספר תארים אישיים, בפיינל פור של הליגה האדריאטית זכה בתואר ה-MVP., ובמסגרת משחקי היורוליג זכה בתואר הכוכב העולה של היורוליג. שתי הזכיות בתארים היו בעונת 2008/09.

בעקבות הישגים מרובים אלו סומן וליצ'קוביץ' כאחד הכדורסלנים העתידים של אירופה ולאחד השחקנים החמים בשוק ההעברות. מספר מועדוני-על ביבשת רצו להעסיקו, כולל ריאל מדריד, שלבסוף צלחה והחתימה אותו כחלק מפרויקט הגלאקטיקוס הנרחב, שמתקיים בקבוצת הכדורסל בראשות אטורה מסינה. וליצ'קוביץ' חתם בריאל עד לשנת 2013.

### קריירה בינלאומית
וליצ'קוביץ' היה חבר בסגל נבחרות הכדורסל הצעירות של סרביה במשך כשש שנים. הוא שותף באליפויות אירופה: 2005 עד גיל 19, ו-2007 עד גיל 21. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עם הנבחרת הבוגרת באליפות אירופה 2007 בספרד. הוא עזר לנבחרת לעלות ממשחקי המוקדמות לאליפות אירופה 2009 לאליפות עצמה שתתקיים בספטמבר בפולין.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר היורוליג
* דף השחקן באתר הרשמי של פרטיזן בלגרד

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים סרבים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת סרביה
קטגוריה:כדורסלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורסלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורסלני ברוזה במברג
קטגוריה:כדורסלני מגה לקס
קטגוריה:כדורסלני טרבזונספור
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1986
יוקיו הטויאמה

**יוקיו הטויאמה** (ביפנית: **鳩山 由紀夫**; נולד ב-11 בפברואר 1947) הוא פוליטיקאי יפני שכיהן כראש ממשלת יפן וכמנהיג המפלגה הדמוקרטית. הטויאמה המייצג את המחוז התשיעי של הוקאידו בבית הנבחרים היפני מאז 1986, כיהן כראש ממשלה במשך כעשרה חודשים בלבד, בין ספטמבר 2009 ליוני 2010, בטרם החליט להתפטר.

## פרטים אישיים וקריירה אקדמאית
הטויאמה נולד בטוקיו והוא דור רביעי לפוליטיקאים, סבא רבא שלו מצד אביו היה יו"ר בית הנבחרים, סבו איצ'ירו הטויאמה כיהן כראש ממשלת יפן בין השנים 1954 ל-1956 ואביו היה שר החוץ היפני. אמו היא בתו של מייסד קונצרן ברידג'סטון ומתורמי הכספים העיקריים לקריירה הפוליטית של הטויאמה ואחיו. ב-1969 סיים תואר בפיזיקה באוניברסיטת טוקיו ויצא ללימודי דוקטורט בהנדסת תעשייה באוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית אותם סיים ב-1976. כשחזר ליפן עבד כעוזר מחקר במחלקה להנדסת תעשייה במכון הטכנולוגי של טוקיו, ב-1981 התמנה לפרופסור חבר למנהל עסקים באוניברסיטת סנשו, משרה בה נשא עד פרישתו מהקריירה האקדמאית ב-1984.

הטויאמה ידוע בכינויו "החייזר" שניתן לו בשל מראה עיניו הבולטות ותספורתו המוזרה.

## קריירה פוליטית
ב-1986 התמודד לראשונה בבחירות הכלליות לבית הנבחרים של יפן, כחבר המפלגה הליברלית-דמוקרטית. הטויאמה זכה במושב מטעם המחוז הרביעי (כיום התשיעי) של הוקאידו ומאז מכהן ברציפות כחבר הדיאט. ב-1993 פרש מהמפלגה הליברלית דמוקרטית לטובת הקמת המפלגה החדשה יפן (סקיגייק), הוא מונה למזכיר המפלגה ולסגן שר בקבינט של מוריהירו הוסוקאווה, אך הקואליציה שהוקמה התפרקה לאחר כשמונה חודשים בלבד בשלטון. ב-1996 פרש מהמפלגה עם אחיו ויחד הקימו את המפלגה הדמוקרטית של יפן, כשב-1999 התמנה לנשיאה ולמנהיג האופוזיציה. בשנת 2002 התפטר מתפקידו, לאחר שספג ביקורת על כישלון תוכניותיו להרחיב את המפלגה דרך איחוד עם מפלגות יריבות. ב-2004 מונה לשר החוץ בממשלת הצללים של האופוזיציה היפנית וב-2005 למזכ"ל המפלגה.

במאי 2009 נבחר למנהיג המפלגה הדמוקרטית, אותה הוביל לניצחון סוחף במערכת הבחירות הכללית באוגוסט 2009, ב-16 בספטמבר 2009 נבחר על ידי הדיאט היפני לראשות הממשלה והחליף את טארו אסו.

בתחילת יוני 2010 הודיע הטויאמה על התפטרותו לאחר ביקורת שהופנתה אליו כתוצאה מהפרת הבטחתו לסגור את הבסיס הצבאי האמריקאי באוקינאווה והערכה במפלגתו כי המשך כהונתו תפגע במפלגה בבחירות לפרלמנט שיערכו ביולי 2010.

## קישורים חיצוניים

* 

* פרופיל באתר BBC
* Japan on the brink of a new era, 29.8.09, Asia Times
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת יפן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1947
מפרץ סרסוטה

**מפרץ סרסוטה** (באנגלית: **Sarasota Bay**) הוא מפרץ הממוקם בחופה המערבי של מדינת פלורידה שבארצות הברית.
## גאוגרפיה
המפרץ, השוכן לחוף מפרץ מקסיקו הוא שפך נהר. המפרץ ממוקם בין איי הקיז ואת המפרץ מקיפים קי לונגבואוט, קי לידו, קי סייסטה, וקי קייסי.

גובה פני המים הממוצע במפרץ סרסוטה בשנים 1960–1978 היה גבוה ב-12.8 ס"מ מגובה פני הים הממוצע של ארצות הברית בשנת 1929. הגובה הממוצע של פני המים בעת גאות במפרץ היה 31.8 ס"מ מעל הגובה הממוצע. גובה פני הים במפרץ סרגוסה נמצא בעליה בקצב ממוצע של 2.1 מ"מ לשנה. על פי הערכות שנעשו, עתיד גובה פני המים במפרץ סרגוסה להגיע ל 0.84-1.05 מטר מעל רמתו הנוכחית. 

מאז שנות ה-50 של המאה ה-20 נפגעו כ-18,000 דונם של מרבצי עולם החי בקרקעית מפרץ סרסוטה בגלל פעילות של חפירה ימית. בשנת 1996 הוחל ביצירת אזורים של ריף מלאכותי באזור המפרץ על מנת לעודד יצירת מרבצים חדשים. 

עד שנות ה-50 של המאה ה-20 נחשב המפרץ לאתר טבע בראשיתי עם מים נקיים ודגה רבה. מאז נפגעו כ-40% משטח הביצה שלה וסבל מזיהום.

## היסטוריה
המפרץ מוזכר לראשונה במפות מראשית המאה ה-18 בכתיב: **Zarazote**. המתיישבים הספרדים שהגיעו לפלורידה וחקרו את אזור המפרץ בשנת 1513 גילו כי לחופי המפרץ מתגוררים שבטים אינדיאנים. מחקר ארכאולוגי מאוחר גילה כי אזור המפרץ היה מיושב מאז המאה השמינית לפנה"ס. 

בין השנים 1834–1835 היה המפרץ בתחום מחוז הילסבורו, ולאחר חלוקת המחוז, בין השנים 1855–1921 היה המפרץ בתחום מחוז מאנאטי ומאז שנת 1921 מחולק המפרץ בין מחוז סרסוטה ומחוז מאנאטי.

קונגרס ארצות הברית הכריז על המפרץ כ"שפך נהר בעל חשיבות לאומית" (אחד מ-28 שפכי נהרות שקיבלו תואר זה).

לאחר תום מלחמת האזרחים האמריקנית הפליג ג'ודה בנג'מין, מזכיר המדינה של הקונפדרציה ממפרץ סרסוטה במהלך בריחתו המוצלחת לאנגליה, בברחו מפני כוחות ארצות הברית שבקשו לעצרו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

סרסוטה
קאן-קאן

[שמאל|ממוזער|ציור של רקדני קאן קאן מאת [ז'ורז' סרה]]
ממוזער|שמאל|Offenbach ''Can-can''
**קאן-קאן** (בצרפתית: **Cancan**) הוא מחול שמוצאו בצרפת של ראשית המאה ה-19. לרוב מבוצע על ידי מספר רקדניות-שורה, לבושות בגרביים ארוכים וחצאית רבת-שכבות. במהלך הריקוד מונפות רגלי הרקדניות גבוה אל-על, כך שחלקים גדולים מרגליהן של הרקדניות נחשפים, דבר שנחשב מגונה ובלתי מוסרי במאה ה-19 והעניק לריקוד שם של ריקוד זנותי.

## היסטוריה
מקור הריקוד הוא בגאלופ מהיר במקצב של 2/4, ריקוד שהיה נפוץ במועדונים של מעמד הפועלים במונפרנס (פריז) של שנות ה-30 של המאה ה-19. בראשיתו היה ריקוד-זוגות ובהדרגה הפך לריקוד ראווה המוצג לעיני הקהל במועדוני לילה ובתי בושת ונקרא לעיתים Chahut ("מהומה"), לעיתים השתתפו בריקוד הראווה גם גברים. במהלך השנים שילב הריקוד לתוכו מאפיינים של אקרובטיקה, צעקות של הרקדניות, ומחוות טיפוסיות כמו הרמת החצאית עד מעל הראש, בעיטות, קפיצות, שפגאט וכדומה. בשנות ה-90 של המאה ה-19, עם פתיחת מועדוני קברט ובראשם המולן רוז', הפך הריקוד לממוסד יותר ומספר רקדניות (כגון לה גולו וג'יין אבריל) הפכו לכוכבות ידועות. 

הריקוד צבר פופולריות בארצות הברית ואנגליה במפנה המאה העשרים במסגרת מחזות זמר, אופרטות ומופעי וודוויל, התנועות הפרועות מותנו והונהגה כוריאוגרפיה מוקפדת שהפכה לגרסה מעודנת יותר של הריקוד שנקראה "קאן קאן צרפתי". בשנות העשרים נדרשו גם מועדוני פריז לאמץ את ה"קאן קאן הצרפתי" (המעודן, שהומצא בארצות דוברות אנגלית), לפי דרישת התיירים.

## באמנות
מספר מלחינים כתבו יצירות קאן-קאן, הבולט והידוע ביותר הוא הקאן-קאן מתוך "אורפאוס בשאול" (1858) של  ז'אק אופנבך. קאן-קאן ידוע נוסף הוא זה של פרנץ להר מתוך האופרטה "האלמנה העליזה" (1905). ב-1954 כתב קול פורטר את המחזמר "קאן-קאן" שעובד לסרט ב-1960 בכיכובם של פרנק סינטרה ושירלי מקליין.  

ג'ורג' גרשווין השתמש בקאן-קאן על מנת לאפיין את פריז החוגגת ביצירתו אמריקאי בפריז.

ציירים כאנרי דה טולוז-לוטרק, ז'ורז' סרה ופבלו פיקאסו ציירו רקדניות קאן-קאן.

## קישורים חיצוניים

* וידאו של ריקוד קאן-קאן באנגליה משנת 1945
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחול
קטגוריה:פריז: תרבות
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
מירי ברוך

**מירי ברוך** (נולדה ב-1944) היא פרופסור לספרות (אמריטה) בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית בירושלים ובמכללת לוינסקי לחינוך שבתל אביב. מתמקדת בחקר ספרות ילדים.

רכשה את תאריה האקדמיים באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בר-אילן, את הדוקטורט כתבה בשנת 1979 באוניברסיטת UCLA שבקליפורניה. עבודת הדוקטורט, שנכתבה בהדרכתו של פרופ' ארנולד בנד, נושאת את השם: "נתן זך- הרומנטיקן המר".

ברוך פרסמה עשרות אנתולוגיות של שירה וספרות לילדים, מקראות לתלמידי בית הספר היסודי, וספרי עיון אחדים, בהם:
* **"והם חיים בעושר ואושר--- " : תאוריות חדשות בחקר המעשייה**
* **בעקבות "הנסיך הקטן" : פרקי עיון ומחקר**
* **ילד אז - ילד עכשיו : עיון משווה בספרות ילדים**
* **סוגיות וסוגים בשירת ילדים**
* **עיונים בשירת דליה רביקוביץ**'

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

**מכּתביה**:
* מעשיות מסורתיות ומעשיות חדשות, באתר "דףדף"
* ’זרעי שלום‘: פשט ודרש, הד האולפן החדש 92, סתיו תשס"ח 

קטגוריה:חוקרי ספרות ילדים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: חינוך
קטגוריה:סגל מכללת לוינסקי לחינוך
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
אנדריי ורונצביץ'

**אנדריי קונסטנטינוביץ' וורונצביץ**' (ברוסית: **Андрей Константинович Воронцевич**; נולד ב-17 ביולי 1987 באומסק, ברית המועצות) הוא כדורסלן רוסי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד. גובהו 2.07 מטרים.

## קריירה
### תחילת הקריירה
בצעירותו, שיחק בקבוצת הנוער של לוקומוטיב נובוסיבירסק. ב-2005 הוא הועלה לקבוצה הבוגרת ולאחר עונה אחת בה קלע 5.2 נקודות, הוריד 3.7 ריבאונדים וחסם 3.5 פעמים בממוצע למשחק הועבר לאלופת היורוליג צסק"א מוסקבה, בה שיחק במשך 14 שנה.

### צסק"א מוסקבה
במדי צסק"א שיחק 696 משחקים, 274 מהם ביורוליג בהן ביצע 2,416 חטיפות כדור. עם צסק"א זכה 3 פעמים באליפות היורוליג, הוכתר ל-MVP של גמר הליגה המאוחדת של VTB (2015]) ומצטיין הליגה בעונת 2015.

## נבחרת
וורונצביץ' היה חלק מנבחרת רוסיה עד גיל 20 באליפויות אירופה ב-2006 וב-2007. לאחר מכן צורף לנבחרת הבוגרת, עמה זכה במדליית ארד ביורובאסקט 2011.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר היורוליג
* דף השחקן באתר צסק"א מוסקבה

קטגוריה:כדורסלנים רוסים
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורסלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1987
פתח ביב

[שמאל|ממוזער|187px|פתח הביב בעופות, בתמונה: [עקב אדום-זנב.]]
**פתח הביב** (בלועזית: **קלואקה**, ***Cloaca***) הוא פתח היציאה האחורי בגופם של בעלי חיים שונים ואצל חלקם הוא הפתח היחידי המשמש את מערכות העיכול, הרבייה והשתן. כל העופות, הזוחלים, הדו-חיים וכן יונקי הביב ויונקי הכיס הם בעלי פתח ביב כזה, דרכו מופרשים הן השתן והן הצואה. אצל יונקי הכיס ועופות מסוימים מערכת הרבייה נפרדת מפתח הביב.

ביונקי שליה, לעומת זאת, יש שני פתחים נפרדים לשתן ולצואה. הבדל זה בין קבוצות היונקים השונות מצביע כנראה על קדמוניותם של יונקי הכיס ובעלי הביב לעומת השלייתנים, משום שהוא ממאפיניהן של הקבוצות הקדומות יותר מהן התפתחו היונקים בתחילה.

## רבייה
ישנן דרכים שונות לרבייה באמצעות פתח הביב.

בדו-חיים חסרי זנב, ההפריה היא לרוב חיצונית, שבה הנקבה מטילה את ביציה לתוך מקור מים והזכר מפריש את נוזל הזרע עליהן על מנת להפרותן. הן הביצים והן נוזל הזרע מופרשים מפתח הביב. בדו-חיים בעלי זנב ובדו-חיים חסרי רגליים, ההפריה היא לרוב פנימית. נוזל הזרע מוחדר לפתח הביב של הנקבה באמצעות פין או, לרוב, בלעדיו.

בעופות, הזכר והנקבה מצמידים את פתחי הביב שלהם זה לזה, עד שנוזל הזרע עובר מהזכר לנקבה. לרוב העופות הזכרים אין פין - אם כי ישנם מספר יוצאי דופן, כמו מינים מסוימים של ברווזיים.

לרוב הזוחלים הזכרים יש פין, ולקשקשאים אף יש פין כפול (Hemipenes). הפין נמצא בפתח הביב של הזכר ובאמצעותו מוחדר נוזל הזרע לפתח הביב של הנקבה.

## שימושים שונים נוספים
עופות מסוימים משתמשים בפתח הביב לקירור גופם, על ידי הפרשת שתן או צואה על רגליהם. התאדות הנוזלים גורמת לקירור הגוף, כמו בהזעה. תופעה זו נקראת יורוהידרוזיס (Urohydrosis).

חלק מהצבים, במיוחד אלו המתמחים בצלילה, משתמשים בפתח הביב לנשימה כשהם צוללים, באמצעות שתי שלפוחית אוויר המחוברות לפתח הביב וקולטות חמצן מהמים. תופעה דומה מוכרת גם במלפפוני ים.

## בני אדם
לבני אדם יש פתח ביב עוברי, המתפצל במהלך ההתפתחות העוברית של מערכות ההפרשה והרביה. ישנם מומים מולדים מסוימים הגורמים לתינוק להוולד עם פתח ביב אחד.

## ראו גם
*יונקי הביב

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטומיה של חולייתנים
וסבולוד הראשון, נסיך קייב

**וסבולוד** (ברוסית: **Всеволод**; 1030- 13 באפריל 1093) היה נסיך קייב בשנים 1076–1077, ו-1078–1093.

## ביוגרפיה

הוא נולד ליארוסלאב הראשון בשנת 1030 בנובגורוד בזמן שיארוסלאב היה נסיך בעיר זו. עם פטירת אביו ב-20 בפברואר 1054 ירש אותו כנסיך פריאסלאבל.

רוב תקופת שלטונו של איזיאסלאב הראשון הוא היה שותף עם שני אחיו (סוויאטוסלאב, נסיך צ'רניגוב ווסבולוד) בשלטון, לכן מקובל לקרוא לתקופה זו כטריאומווירט בני יארוסלאב. ביחד הם עשו רוויזיה של חוקי המדינה וקיבלו החלטות על מינוי לתפקידים חשובים בשלטון ובכנסייה. בשנת 1055 הכוחות המשולבים ניצחו במלחמה נגד הטורקים. בשנת 1058 הרוסים השתתפו במערכה של האימפריה הביזנטית בארמניה.

בשנת 1073 ברית האחים התפרקה והחלה מלחמה פנימית. כבר באותה שנה סוויאטוסלאב, נסיך צ'רניגוב כבש את קייב, איזיאסלאב נמלט לפולין והשטחים בשליטת וסבולוד הורחבו. בשנת 1076 האח סוויאטוסלאב נפטר ונסיכות קייב עברה לווסבולוד. הוא שלט בקייב רק חצי שנה ולאחר מכך, איזיאסלאב חזר לקייב ווסבולוד עבר לצ'ניגוב בתור נסיך. בשנת 1079 איזיאסלאב נהרג בקרב וכתוצאה מכך וסבולוד חזר לקייב.

רוב תקופת שלטונו הוא היה עסוק במלחמות פנימיות עם הנסיכים השונים - נכדים ובני דודים של אביו.

מבחינה בינלאומית הוא היה במגעים אינטנסיביים עם האימפריה הרומית הקדושה ועם הקיסר שלה באותה תקופה - היינריך הרביעי. הוא אף חיתן איתו את אחת מבנותיו.

בהתאם לעדויות הכרוניקה, הוא היה איש משכיל ושלט ב-5 שפות.
שמאל|ממוזער|250px|רוס במאה ה-11

## ילדים
מאשתו ממוצא ביזנטי (לפי המסורת, בתו של קונסטנטינוס התשיעי מונומכוס, קיסר האימפריה הביזנטית) :
* ולדימיר מונומח - נסיך קייב
* יאנקה (אנה)

מאשתו ממוצא קומני
* יבפרקסיה
* רוסטיסלאב - נפטר בגיל צעיר

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכי קייב
קטגוריה:ילידי 1030
קטגוריה:נפטרים ב-1093
דנה הרמן

**דנה הרמן** (נולדה ב-16 ביולי 1975) היא עיתונאית ישראלית. כתבת התרבות ובמאית בערוץ כאן 11.

## ביוגרפיה
דנה הרמן גדלה בחולון ולמדה בתיכון ע"ש מיטרני. בתחילת דרכה המקצועית עסקה הרמן בדוגמנות, היא זכתה במקום השני בתחרות "תגלית השנה". את הקריירה הטלוויזיונית היא החלה בהנחיית התוכנית "סקר הסקס הגדול" ששודרה ב-2002 בערוץ YTV. ב-2003 הגישה את "פריים טיים", רצועת התרבות היומית של ערוץ +yes (כיום yes stars 1). כן הגישה את "לילה בכפר" (2004) - תוכנית לייט נייט בערוץ 24, ושימשה מנחה בערוץ הילדים.

בהמשך הגישה בערוץ הראשון את "טלסינמה" (2004–2006) - תוכנית הקולנוע של הערוץ; "מהשורה הראשונה" בימי חמישי; פינת תרבות ב"הלילה יענקל'ה לאן" שבהגשת יעקב מנדל; "זמן אוויר" (2006) - תוכנית תרבות בערוץ; ו"תרבות היום" - מגזין הבידור והתרבות של הערוץ (2010). ב-2008 הצטרפה לחטיבת החדשות של הערוץ הראשון ככתבת התרבות של "מבט".

באוקטובר 2005 הנחתה את אירוע ספיישל מצעד האהבה, ששודר בשידור חי מתל אביב.

הרמן שימשה ב-2005 ו-2006 כמנקדת של ישראל בתחרות האירוויזיון. ב-2005 נבחרה להוביל את קמפיין ויסקי "בלנטיין" יחד עם הכדורגלן ג'ובאני רוסו.

בעבר כתבה וערכה במגזינים העוסקים בתרבות, כ"פנאי פלוס", "GO", "DJ העיר" (מוסף הקלאבינג של רשת שוקן), ושימשה כסגנית-עורכת מגזין "לילה". כן עבדה ככתבת בג'רוזלם פוסט, וב-2010 החלה לעבוד ככתבת הארץ באירופה למשך מספר שנים.

ב-2017, עם הקמת תאגיד השידור הישראלי הצטרפה אליו הרמן ככתבת התרבות. היא הגישה בין היתר מספר פעמים את התוכנית "מועדון תרבות". כיום היא כתבת מגזין ב"חדשות השבת" שבהגשת מיכל רבינוביץ'.

#### הסרט התיעודי "דייטריפ – הבריחה מאפגניסטן"
## חיים אישיים
בעבר, הייתה הרמן בת הזוג של אריאל מרגלית. מאז 2011, בן זוגה הוא יאיר טרצ'יצקי, יו"ר ארגון העיתונאים בישראל ומייסד "התנועה לעיתונות ציבורית". השניים מתגוררים בתל אביב והורים לשניים.

## קישורים חיצוניים

* דנה הרמן, באתר הארץ
* רחלי רוטנר, רייטינג, דודה שיק, nrg, 14 במרץ 2009
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרניות ומנחות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הרדיו
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - כתבי כאן חדשות
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:כתבות תרבות ישראליות
קטגוריה:כתבי תרבות ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:משתתפות בתחרות תגלית השנה
קטגוריה:בוגרי תיכון מיטרני (חולון)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
היפרכוס (טיראן)

**היפרכוס** (? - 514 לפנה"ס; ביוונית עתיקה: Ἵππαρχος) היה טיראן אתונאי. מותו, ולאחר מכן גירוש אחיו, היפיאס, הביאו למפלת טיראניה באתונה.

היפרכוס הוא אחד מבניו של הטיראן פייסיסטראטוס, אשר שלט באתונה עד מותו ב-527 לפנה"ס. עם מותו עבר השלטון לבניו: היפיאס והיפרכוס, אשר היו המבוגרים והמכובדים שבבניו. על אף שהיה שליט אתונה, לא הרבה היפרכוס להתעניין בענייני המדינה והשאירם להיפיאס. היפרכוס היה חובב אמנות ושירה והוא שהזמין לחצרו את המשוררים סימונידס, אנקראון ואחרים. בעקבות כך נודע היפרכוס כפטרון למשוררים.

## רציחתו של היפרכוס
[ממוזער|[קוטלי הטיראנים - פסל המציג את דמויותיהם של הארמודיוס ואריסטוגיטון, רוצחי הטיראן האתונאי היפרכוס, העתק רומי של פסל אתונאי מסביבות שנת 477 לפנה"ס]]

היפרכוס נרצח על ידי הארמודיוס ואריסטוגיטון בעת שהיה משלח התהלוכה בחג הפאנאתנאיה. סיפור מותו של היפרכוס מגלה מגמות פוליטיות שונות בקרב ההיסטוריונים היוונים. גרסתו של תוקידידס, בתמיכת גרסתו של הרודוטוס, מעלה פרשנות כי היפרכוס נרצח בשל סכסוך אישי עם השניים: היפרכוס התאהב בהארמודיוס, מאהבו והארומנוס של אריסטוגיטון. מעשה זה נחשב נועז והפרה של החוקים, וכאשר הארמודיוס דחה אותו היפרכוס הזמין את אחות הארמודיוס להשתתף בחג הפאנאתנאיה כ"נושאת סל" רק כדי לשלחה בבוז כאשר הגיעה בבגדיה המובחרים, כרמיזה על כך שהיא טמאה. בעקבות כך הארמודיוס ואריסטוגיטון תכננו לשאת סכין בתהלוכת החג, מכיוון שעל פי תוקידידס, זהו היום היחיד בשנה בו נשיאת סכין על ידי אזרח לא מעוררת חשד, ולרצוח את היפיאס. אך בעת שארבו לו על האקרופוליס הבחינו כי אחד משותפיהם משוחח עם היפיאס וחשבו שהם נבגדו, אז ירדו לפני חבריהם ורצחו את היפרכוס בעת שארגן את התהלוכה ליד הלאוקוריון (מקדש מפורסם לרגלי האקרופוליס). לאחר שהמעשה בוצע, שומריו של היפרכוס הרגו את הארמודיוס במקום ואילו אריסטוגיטון נאסר על ידי היפיאס. טיעוניו של תוקידידס כי היפיאס, ולא יריבו של אריסטוגיטון היפרכוס, היווה המטרה הראשית של השניים, העלו חשד של משוא פנים מצידו של תוקידידס.

אריסטו מנסה ליישב את אירועי המקרה ומציג פסיפס שונה של עובדות. על פי אריסטו, היה זה בנו הצעיר של פייסיסטראטוס מאשתו הארגאית, תטלוס, המכונה על ידו גם הגסיסטרטוס, שהתאהב בהארמודיוס, מנע מאחותו לשאת סל בחג הפאנאתנאיה ואף העליב את הארמודיוס על היותו נשי. לאחר דברים אלה גמרו בדעתם הארמודיוס, אריסטוגיטון ורבים אחרים להפיל את שלטון הטירניה על ידי חיסולם של היפיאס והיפרכוס. עוד על פי אריסטו, לאחר שאריסטוגיטון נלקח בשבי, הוא עונה על ידי היפיאס וכדי לגאול עצמו מיסוריו הערים על היפיאס ללחוץ את ידו ואז הקניטו על כך שהוא לוחץ את ידו של רוצח אחיו; לאחר זאת היפיאס הרגו. אריסטו חולק על תוקידידס בעניין נשיאת הסכין וגורס כי מנהג נשיאת הנשק הונהג מאוחר יותר.

לאחר הריגת אריסטוגיטון היפיאס הקשיח את עריצותו, דבר שגרם לעם להתקומם עליו, וכארבע שנים לאחר רצח היפרכוס היפיאס הוגלה, והטירניה באתונה נפלה.

## ראו גם
* קוטלי הטיראנים

## לקריאה נוספת
* אריסטו, **[[מדינת האתונאים (אריסטו)|מדינת האתונאים]]**, יז-יח. תרגם מיוונית, הקדים דברי מבוא והוסיף הערות דוד אשרי, התקינה את המהדורה השנייה דבורה גילולה, הוצאת מאגנס.
* תוקידידס, **[[תולדות מלחמת פילופוניס]]**, ספר 6, סיפורם של הארמודיוס ואריסטוגיטון. תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי. הקדים מבוא א' פוקס. ירושלים, מוסד ביאליק, תשי"ט (1959).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
קטגוריה:טיראנים ביוון העתיקה
קטגוריה:להט"בים בעת העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
פולי ברז'ר

[שמאל|ממוזער|200px|מבנה המועדון ב-[2005]]
[שמאל|ממוזער|200px|כרזה מ-[1893]]
**פולי ברז'ר** (**Folies Bergère**) הוא מועדון לילה ברובע התשיעי של פריז, שהיה בשיאו במפנה המאה העשרים בין שנות ה-90 של המאה ה-19 ושנות ה-20 של המאה ה-20.

המקום עדיין פעיל, ונחשב לאחד הסמלים הבולטים של חיי הלילה בפריז.

## היסטוריה
המועדון נפתח כבית אופרה ב-2 במאי 1869 בשם  Folies Trévise, כאשר Folies פירושו יריד ו-Trévise היה שם הרחוב הסמוך. ב-13 בספטמבר 1872 שונה שמו ל-Folies Bergère.  Bergère היא רועת צאן, כשם רחוב סמוך אחר.

במועדון הועלו אופרטות ומופעי מוזיקה, מחול ואקרובטיקה ומופעי בידור אחרים. תלבושות הנשים שהופיעו במועדון היו חשופות על גבול החשפנות והוצגו גם מופעים בעירום מלא והוא היה מקום בילוי חביב על פרוצות ולקוחותיהן. 

המועדון חיפש כל העת מופעים אקזוטיים, פרובוקטיביים, חושניים ומיוחדים ואימץ למשל את הרקדנית האפרו-אמריקאית ג'וזפין בייקר. בזכות מופעי הג'אז שהועלו במועדון, התוודע לראשונה הקהל הפריזאי לסגנון המוזיקה החדש.

אמנים כאנרי דה טולוז-לוטרק, אדואר מאנה ואדגר דגה היו מבין אורחי המקום ומאנה אף צייר את הציור הנודע "הבר בפולי ברז'ר". האמרגן האמריקאי פלורנץ זיגפלד ייבא את רוח מופעי המועדון, תוך התאמתם לטעם הקהל האמריקאי השמרני במופעי ה-"Ziegfeld Follies" ("שגיונות זיגפלד") שהעלה בברודוויי. בין 1959 ומרץ 2009 פעל בלאס וגאס מועדון דומה שנקרא *The Las Vegas Folies Bergere*.

## לקריאה נוספת

* Le tumulte noir: modernist art and popular entertainment in Jazz-Age Paris by Jody Blake


## קישורים חיצוניים

* 
* אלכס דורון, פולי ברז'ר, (לרגל 100 שנה למועדון), מוסף "גבר לעניין", מעריב, 28 בדצמבר 1987
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פריז: תרבות
קטגוריה:הרובע התשיעי של פריז
קטגוריה:מועדוני ג'אז ומוזיקה קלה
טאוב

**טַאוּבּ** (ביידיש **טויב**, בגרמנית Taub) הוא שם משפחה ממקור גרמני. בגרמנית פירושו הוא "אדם חרש", או יונה.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם יונה
יוהאן גיאורג אלברכטסברגר

**יוהאן גיאורג אלברכטסברגר** (בגרמנית: **Johann Georg Albrechtsberger**; 3 בפברואר 1736 - 7 במרץ 1809) היה מוזיקאי אוסטרי.

## חייו
אלברכטסברגר נולד בקלוסטרנויבורג (באוסטריה התחתית), סמוך לווינה, במשפחתו של איכר ועגלון. את ילדותו ונעוריו בילה בעיירות ובמנזרים שלאורך הדנובה. הוא למד תחילה אצל הנזירים האוגוסטינים ביישוב הולדתו, כולל נגינה בעוגב ובאסו קונטינואו ויסודות בהלחנה. מגיל 7 שר כנער מקהלה. בהמשך בשנים 1753-1749 למד מוזיקה והיה נער מקהלה במנזר מלק. כבר אז הצטיין בשליטתו על אמנות הקונטרפונקט  והלחין יצירות ראשונות קאמריות, ליטורגיות ואורטוריות. אחר כך למד פילוסופיה בסמינר בנדיקטיני בווינה והתמחה בתורת הקונטרפונקט. הוא עבד כנגן עוגב בראב בשנת 1755 וב"מריה טאפרל" ב-1757 ואחר התקבל לעבודה במנזר מלק. בשנת 1772 התמנה לנגן עוגב בחצר המלכות בווינה וב-1792 היה לממונה על המוזיקה בקתדרלת שטפאן הקדוש.

המוניטין שיצאו לו כתאורטיקאי מוזיקה משכו אליו מספר רב של תלמידים בבירה האוסטרית, מהם שהיו למוזיקאים ידועי שם. עם אלה נמנים יוהאן נפומוק הומל, איגנץ מושלס, יוזף גלינק, יוזף וייגל ולודוויג ואן בטהובן. בטהובן הגיע לווינה בשנת 1792 ללמוד אצל היידן, אך כעבור זמן קצר יצא מכליו, כשעבודתו לא זכתה לתשומת הלב ולתיקונים שציפה להם. היידן המליץ על ידידו אלברכטסברגר ובטהובן עבר ללמוד אצלו הרמוניה וקונטרפונקט. עם סיום לימודיו ציין התלמיד הצעיר, "סבלנות, חריצות, התמדה וכנות מובילים להצלחה," הגות המשקפת את פילוסופיית היצירה של אלברכטסברגר עצמו.

אלברכטסברגר מת בווינה ונקבר בסנט מרקס.

אלברכטסברגר היה נשוי (משנת 1768) עם רוזלי לבית וייס, בת של פסל מאגנבורג ונולדו להם 15 ילדים, מהם רק שישה שרדו אחרי מותו.

## יצירתו

יצירותיו שיצאו לאור כוללות פרלודים, פוגות וסונאטות לפסנתר ועוגב, רביעיות מיתרים ועוד; אבל רוב יצירותיו, ווקאליות ואינסטרומנטליות, קיימות רק בכתב יד. הן שמורות בספרייה של "עמותת ידידי המוזיקה" בווינה.

בסביבות 1765 כתב אלברכטסברגר לפחות שבעה קונצ'רטי לנבל פה (Jew's harp) וכלי מיתר (שלושה מהם שמורים בספרייה ההונגרית הלאומית בבודפשט). אלה הן יצירות נעימות, כתובות היטב בסגנון גאלאנט.

ככל הנראה, השירות החשוב ביותר שאלברכטסברגר עשה למוזיקה בא לביטוי בעבודתו התאורטית. בשנת 1790 פרסם בלייפציג מסה על הלחנה, שיצאה במהדורה שלישית בשנת 1821. קובץ של כתביו בנושא הרמוניה, בשלושה כרכים, יצא לאור בפיקוח תלמידו איגנץ פון זייפריד ב-1826. גרסה אנגלית של קובץ זה יצאה לאור בהוצאת נובלו ב-1855. סגנון כתיבתו נשען על הקונטרפונקט של יוהאן יוזף פוקס, שהיה ממונה על המוזיקה בקתדרלת שטפאן הקדוש בשנים 1713 - 1741, המשרה שאליה התמנה אלברכטסברגר כעבור 52 שנים.

אחת מיצירותיו המוכרות ביותר הוא הקונצ'רטו לטרומבון אלט ותזמורת בסי במול מז'ור. קונצ'רטו זה זוכה להוקרה בחוגי הטרומבוניסטים, שמספר היצירות שנכתבו לכלי הנגינה שלהם בתקופה הקלאסית מועט מאוד.

## לקריאה נוספת

*יוהאן גיאורג אלברכטסברגר באנציקלופדיה הקתולית

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:נגני עוגב אוסטרים
קטגוריה:מורים למוזיקה באוסטריה
קטגוריה:תאורטיקאי מוזיקה
קטגוריה:ילידי 1736
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1809
על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון

**על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון** (מוכר גם כ:**על כלבים וגנבים 2**; באנגלית: **101 Dalmatians II: Patch's London Adventure**) הוא סרט הנפשה משנת 2003, שהופץ על ידי חברת וולט דיסני היישר לווידאו ביתי. הסרט הוא סרט המשך לסרט "על כלבים וגנבים".

## תקציר העלילה
פאטץ' הוא גור כלבים קטן של פונגו ופרדיטה. הוא חולם להיות "כלב-פלא" אמיתי וייחודי יחסית לאחיו, כמו "חץ מקשת", כוכב הטלוויזיה האהוב עליו.

קרואלה דה ויל חוטפת את אחיו הגורים. פונגו ופרדיטה מתקשים להחזיר אותם. פאטץ' וחץ מקשת מתגייסים לסייע, במיוחד לאחר שקרואלה לוכדת גם את פונגו ופרדיטה בכלובים.

בסופו של דבר נאבק פאטץ' בקרואלה דה ויל לצד חץ מקשת, והם מצילים את משפחת הכלבים של פאטץ'. בזכות מעשה זה הוא זוכה להערכה מבני משפחתו כ"כלב-פלא".

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2003

קטגוריה:סרטים על כלבים
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אנימציה שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:סרטי אנימציה של סטודיו דיסני-טונס
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:101 דלמטים
קטגוריה:סרטי וולט דיסני
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
אדוארד הרמן

**אדוארד קירק הרמן** (באנגלית: **Edward Kirk Herrmann**; 21 ביולי 1943 – 31 בדצמבר 2014) היה שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע אמריקאי, זוכה פרס אמי ופרס טוני.

## ביוגרפיה
נולד בוושינגטון הבירה שבארצות הברית למשפחה נוצרית. הוא גדל באזור דטרויט, בנם של ג'ין אלינור וג'ון אנטוני הרמן. אביו הוא ממוצא גרמני. ב-1965 סיים את לימודיו באוניברסיטת באקנל שבפנסילבניה, שם היה חבר באחוות פי קפא פסי. הרמן למד משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון באמצעות מלגה של תוכנית פולברייט.

הרמן החל את קריירת המשחק שלו בתיאטרון. אחת ההפקות המקצועיות הראשונות בהן השתתף הייתה הופעת הבכורה בארצות הברית של המחזה "Moonchildren" בתיאטרון Arena Stage שבוושינגטון הבירה. המחזה עלה בנובמבר 1971. שנה לאחר מכן עלה המחזה של מייקל ולר על במות ברודוויי והרמן עבר להתגורר בניו יורק. הרמן שב לברודוויי ב-1976 כדי לגלם את דמותו של פרנק גרדנר בעיבוד המחודש של המחזה "מקצועה של הגברת וורן". על הופעתו זו זכה בפרס טוני. ב-1983 היה מועמד לפרס טוני על משחקו במחזה "Plenty".

הקריירה הקולנועית של הרמן החלה בשנות ה-70 של המאה ה-20 ובמהלך העשור הופיע בסרטים רבים בהם: "המרוץ אחר הגלימה" של ג'יימס ברידג'ס (ראה אור ב-1973), "גטסבי הגדול" (1974), "וולדו פפר הגדול" שם שיחק לצד רוברט רדפורד (1975), "The Betsy" וגנרל על הכוונת(1978).

ב-1976 כיכב הרמן בסרט הטלוויזיה "אלינור ופרנקלין" שם גילם את דמותו של נשיא ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט. הוא הופיע גם בסרט ההמשך "אלינור ופרנקלין: השנים בבית הלבן" (1977). על הופעותיו אלה היה מועמד לפרס אמי. הרמן גילם את דמותו של רוזוולט גם בסרט "אנני", עיבוד קולנועי למחזמר בעל שם זהה (יצא לאקרנים ב-1982). ב-1987 שיחק בסרט האימה "נשיכות קטנות", וגילם את דמותו של הרמן מנסטר בטלפילם "Here Come the Munsters" של פוקס (1995).

במשך מעל 30 שנות קריירה גילם הרמן תפקידים רבים בתיאטרון, בטלוויזיה ובקולנוע ואף תרם את קולו להפקות רבות. ב-1999 זכה בפרס אמי על משחק אורח בסדרת הדרמה המשפטית "הפרקליטים", בה גילם פרקליט צמרת אשר מואשם ברצח. בשנים שקדמו לזכייה היה מועמד לפרס עוד ארבע פעמים, פעמיים על משחקו בסרטי הטלוויזיה "אלינור ופרנקלין" ופעמיים על הופעה יוצאת מן הכלל של שחקן אורח בדרמה הטלוויזיונית "St. Elsewhere" שם גילם את דמותו של האב ג'וזף מקאבי. בשנים 2000–2007 הופיע כחבר צוות קבוע בסדרת הדרמה הקומית "בנות גילמור" שם גילם את דמותו של ריצ'רד גילמור, לצדה של קלי בישופ שגילמה את אשתו. בשנת 2001 שיחק בסרט האימה "*Down* " בכיכובה של נעמי ווטס. בשנת 2012 שיחק בקומדיה "Price Check" לצד פארקר פוזי.

בנוסף שיחק בעונה האחרונה של הסדרה "איך פגשתי את אמא" בתור הכומר שאמור לחתן את ברני ורובין.

## חיים אישיים
הרמן חובב שיפוץ ושימור של רכבי אספנות. היה נשוי בשנית לסטאר הרמן ואב לשלושה ילדים מאשתו הראשונה, השחקנית לי קארן. התגורר בסאלזברי שבקונטיקט, עד מותו ב-31 בדצמבר 2014, בגיל 71, מסרטן המוח.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי וושינגטון די. סי.
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקנים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן אורח בדרמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2014
רוב

**רוב** הוא כמות או מספר המהווים את החלק הגדול ביותר מתוך השלם. רוב המהווה יותר ממחצית מתוך השלם נקרא רוב מוחלט.

קטגוריה:רוב
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
איגנץ פון זייפריד

**איגנץ קסאפר ריטר פון זייפריד** (בגרמנית: **Ignaz Xaver Ritter von Seyfried**; 15 באוגוסט 1776 - 27 באוגוסט 1841) היה מוזיקאי, מנצח ומלחין אוסטרי.

פון זייפרט נולד בווינה. לפי דברים בכתב ידו בזכרונותיו, היה תלמיד הן של מוצרט והן של אלברכטסברגר. אחרי מות אלברכטסברגר הוציא לאור את מכלול כתביו. בין תלמידיו היו פרנץ פון סופה, היינריך וילהלם ארנסט ואדוארד מרקסן.

## קריירת הניצוח שלו

בנעוריו שימש זייפריד עוזר מנצח בלהקת האופרה של עמנואל שיקאנדר בתיאטרון על הווידן בווינה. הוא היה למנהל מוזיקלי ב-1797 וכיהן בתיאטרון בבניינו החדש, התיאטר אן דר וין עד 1826.בזכרונותיו הוא מספר על ההפקה הראשונה, בחסות שיקאנדר, של חליל הקסם של מוצרט, ומביא אנקדוטה מעניינת הקשורה במות המלחין כמה שבועות לאחר מכן.

בשנת 1805 ניצח פון זייפריד על הצגת הבכורה של הגרסה המקורית של פידליו מאת בטהובן.

## קריירת ההלחנה שלו

על יצירותיו המוזיקליות אומר "מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים": "רב-צדדיותו הקנתה לו מקום יחיד במינו בחיי המוזיקה של וינה; עם זאת, אין כמעט דבר במוזיקה שלו המצטיין במקוריות אמיתית או בייחוד של ממש."

## לקריאה נוספת

*Deutsch, Otto Erich (1965) *Mozart: A Documentary Biography*. Stanford, CA: Stanford University Press.
**Grove Dictionary of Music and Musicians*, online edition. Copyright 2008 by Oxford University Press. Article "Ignaz Seyfried", written by Peter Branscombe.


* אוטו אריך דויטש (1965), "מוצרט: ביוגרפיה דוקומנטרית, סטנפורד, קליפורניה
* "מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים", ההוצאה המקוונת. הוצאת אוניברסיטת אוקספורד. ערך "איגנץ זייפריד", כתב פיטר בראנסקומב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים




קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:מנצחים אוסטרים
קטגוריה:ילידי 1776
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1841
רעמסאום

**רעמסאום** הוא המקדש ששימש להנצחתו של פרעה רעמסס השני. האתר נמצא בנקרופוליס של תבאי אשר במצרים העליונה, מצידו המערבי של הנילוס מול העיר לוקסור. השם רעמסאום ניתן לאתר על ידי ז'אן-פרנסואה שמפוליון אשר היה הראשון שפענח את כתב החרטומים המצרי. שמפוליון ביקר באתר בשנת 1829. הוא זיהה את ההירוגליף של שמו של רעמסס השני ואת תוארו על קיר המבנה. שמו העתיק של המבנה היה "בית מיליון השנים של וסר־מאעת־רע סתפ־נ־רע ("הצדק של האל רע חזק, נבחר האל רע" = תוארו של רעמסס השני) אשר אוחד עם תבאי העיר בתחומו של אמון".

## השרידים
האתר נמצא במישור ההצפה של הנילוס. ההצפה שהתרחשה פעם בשנה פגעה ביסודות המקדש וסביבתו. האתר הוזנח במשך שנים. בשלבים המוקדמים של הנצרות במצרים שימש המקדש ככנסייה נוצרית. המקדש של רעמסס פורק לאחר התקופה הרומית, ולבני הגיר נשרפו במטרה ליצור סיד.

האתר כולל סדרה של מקדשים המוקדשים למלכים מתקופת הממלכה החדשה, הקבורים בעמק המלכים. האתר כולל גם בית קברות מתקופת הממלכה התיכונה.

## קישורים חיצוניים

שמאל|ממוזער|300px|רעמסאום - אולם העמודים
* 

קטגוריה:מקדשים במצרים העתיקה
קטגוריה:הנצחת רעמסס השני
קטגוריה:תבאי (מצרים)
כוי

**כּוֹי** (או **כְּוִי**), הוא מונח המוזכר במשנה שמתאר בעל חיים שמבחינה הלכתית הוא ספק חיה ספק בהמה, לעניין הגדרותיהם ההלכתיות הנוגעות למגוון הלכות שבהן יש שוני בין חיה לבהמה. הכוי הוא בעל חיים כשר.

## זהותו ההלכתית
התנאים והאמוראים בתלמוד הבבלי חלוקים מהו "כוי". לפי דעה אחת, הוא סוג של אייל הנקרא "אייל הבר" והוא חיה. לעומת שיטה זו סבור רבן שמעון בן גמליאל שה"כוי" הוא בהמה, והוא עצמו מעיד שראה אחד שגידל ממנו עדרים רבים. יש הסבורים שכוי הוא בעל חיים שחז"ל לא ידעו להכריע אם הוא נחשב לחיה או בהמה. התוספות הסבירו לגישה זו, שעל אף שבהלכה יש סימנים מיוחדים לבדיקה אם מדובר בחיה או בהמה; הרי שבדיקה זו לא התאפשרה ב"כוי". דעה נוספת המקובלת על הרמב"ם, לפי שיטת רב חסדא בגמרא, גורסת ש"כוי" הוא יצור כלאיים, שנולד מתיש וצביה, ומאחר שאביו (התיש) נחשב לבהמה ואמו (הצביה) נחשבת לחיה, נוצר ספק למה הוא נחשב, ועל כן הוא ספק בהמה ספק חיה.

## זהותו כיום
יש המזהים את הכוי עם התאו, ויש המזהים אותו (על פי הדעה שהוא "אייל הבר") ככבש הבר. יש הסבורים שהכוי הוא "cow" - הפרה של השבטים הגרמאניים בתקופת האימפריה הרומית, שהייתה חצי מבויתת.

## הגישה ההלכתית
עמדת המשנה לגבי כוי היא שמכיוון וספק אם הוא חיה או בהמה, על כן יש להחמיר בו בכל ההשלכות הנובעות מכך:
# חובה לכסות את דמו אחר שחיטתו (אף-על-פי שחובת כיסוי הדם קיימת בחיה בלבד).
# אכילת חֵלֶב הכוי אסורה (אף-על-פי שאיסור אכילת חֵלב נוהג בבהמה בלבד).
# חייב בשחיטה (בזה שווה הכוי לחיה ולבהמה).
# אסור להרביע כוי עם כל מין חיה או בהמה (כך ששונה בזה מחיה ומבהמה, שמותרים כל אחד מהם במינו ממש).

## אופן הגיית השם
הגיית השם "כוי" מתחלקת לפי ארצות המוצא; האשכנזים, היו רגילים להגותו: **כְּוִי** (kvi). לעומתם, אצל התימנים, וכן אצל רוב הספרדים, הוא נהגה: **כּוֹי** (koy). כיום, גם חלק מן האשכנזים התחילו לכנותו כּוֹי, בעיקר מחמת הוצאות הספרים השונות המהדירות את התלמוד בבלי במהדורה מנוקדת, ומנקדות "כּוֹי", ובעקבות מסקנות אנשי המחקר, כדלקמן.

בקרב החוקרים, נוטים להכריע את קריאת השם: **כּוֹי** (koy) (על משקל "גוי" ו"נוי") בהסתמך בעיקר על כתבי היד העתיקים (בפירוט: בכתב יד פריז, כתב יד וותיקן וכמה פעמים בכתב יד ליוורנו: **כּוֹי**. באופן דומה: **כּוֹיִ**, מופיע בכתב יד קאופמן ובנוסח הבבלי. בכתב יד פרמה א מנקד בשני מקומות: **כּוּיִ**, על משקל פּוּל. ובכתב יד ליוורנו הוזכר לרוב: **כָּוִי**).

## בתרבות
בשפה העברית נותר הכוי באימרה "כוי פורח על הגג", שפירושה "אירוע שלא היה ולא נברא" (או, בגרסה המלאה: "כוי פורח על הגג ומטיל ביצה"). אימרה זו מבוססת על אימרה דומה בצרפתית, "Un koy a volé au-dessus" (כוי פרח מעל הראש).

## ראו גם
* בהמה וחיה בהלכה
* כלאי בהמה
* יעז
## קישורים חיצוניים
* מהו כוי, ומה דינו? באתר "shemayisrael"
* פרופ' מרדכי כסלו, כוי – כשרותו של בעל-חיים מיובא 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כשרות
קטגוריה:פולמוסים הלכתיים
קטגוריה:כלאיים ביהדות
דלתא במפרש

**δ (דלתא) במפרש** (נקרא גם **גליזה 321.3**) הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים מפרש ואחד מהכוכבים הבהירים בשמים.

זהו הכוכב הבהיר ביותר שלא ניתן לו שם, בניגוד לכוכבי הדרום הבהירים האחרים שקיבלו כינוי לכל המאוחר בתחילת המאה ה-20 (למשל רגור, אוויור ופיקוק).

δ במפרש הוא למעשה מערכת בת שלושה כוכבים המורכבת מכוכב כפול ספקטרוסקופי לוקה, אותו מקיף כוכב נוסף. במרחק של כ-69 שניות קשת מהמערכת נמצא זוג כוכבים נוסף, עמומים בהרבה עם דרגות בהירות 11 ו-13.5, שבעבר נחשבו לחלק מהמערכת וקיבלו את הסימון δ במפרש C ו-δ במפרש D. תצפיות עדכניות העלו שמדובר בכוכבים רחוקים יותר מאשר המערכת של δ במפרש והם אינם חלק ממנה אלא נמצאים במקרה על אותו קו ראייה.

סביב שנת 9,000 תביא נקיפת ציר כדור הארץ את הכוכב אל הקוטב השמיימי הדרומי, כך שיהיה ניתן לראותו בחצי הכדור הדרומי בכל שעות הלילה.

## δ במפרש Aa ו-Ab
δ במפרש A  הוא כוכב כפול ספקטרוסקופי, המורכב מזוג כוכבי הסדרה הראשית לבנים בעלי סיווג ספקטרלי A5 ו-A1, בעלי מסות 2.0 ו-2.7 מסות שמש ורדיוסים של פי 3.1 ופי 2.1 מרדיוס השמש בהתאמה. δ במפרש Ab הוא הגדול והבהיר יותר מבין השניים והוא קורן בעוצמה של פי 61 מהשמש לעומת עוצמת הארה של פי 20 של בן הזוג δ במפרש Aa. שני הכוכבים מקיפים זה את זה בזמן הקפה של מעט יותר מ-45 ימים ובמרחק ממוצע של כחצי יחידה אסטרונומית. כאשר בן הזוג העמום יותר חולף על פני הבהיר (הליקוי הראשי) יורדת עוצמת ההארה בכמחצית דרגת בהירות נראית למשך 12 שעות וכאשר הכוכב הבהיר יותר מסתיר את העמום (הליקוי המשני), יורדת הבהירות בכשליש דרגת בהירות למשך קרוב ליממה. למרות שזהו שינוי משמעותי למדי בעוצמת ההארה (ירידה של כרבע בעוצמת ההארה בליקוי המשני ושל יותר משליש בליקוי הראשי) זוהה הכוכב ככוכב משתנה רק בשנת 2000 וזהו הכוכב הלוקה הבהיר ביותר בשמי הלילה ואחד הקרובים ביותר למערכת השמש.

## δ במפרש B
את זוג הכוכבים δ במפרש A מקיף כוכב הסדרה הראשית מסוג G, במסלול אליפטי מאוד כך שמרחקו מזוג הכוכבים נע בין 26 ל-72 יחידות אסטרונומיות וזמן ההקפה הוא כ-142 שנים. מסתו של δ במפרש B היא כמסת שמש אחת ורדיוסו גדול פי 1.6 מרדיוס השמש וכן עוצמת ההארה שלו גדולה פי יותר מ-3 מעוצמת השמש.

## קישורים חיצוניים
* δ במפרש באתר של ג'ים קלר
* 

## הערות שוליים

 

קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג A
קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג G
קטגוריה:מערכות מרובות כוכבים
קטגוריה:משתנים לוקים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים מפרש
קטגוריה:כוכבים בהירים
קטגוריה:קטלוג גליזה
מדוזות קובייתיות

[ממוזער|240px|[קטלנית אוסטרלית, המין הארסי והקטלני ביותר בקבוצה]]
**מדוזות קובייתיות** או **צרעות הים** (שם מדעי: Cubozoa, באנגלית: Box jellyfish) היא מחלקה של יצורי ים ממערכת הצורבים הנחשבים לחלק מהמדוזות, אף שאינם קרובות למדוזות הסוכך המוכרות יותר. בני קבוצה זו שקופות ברובם, בעלות עשרות זרועות המכילות תאים צורבים לאורכם עם "בסיס" שקוף המזכיר מעט קובייה, מה שנתן למדוזות את שמן. מחלקה זו נפוצה פחות משאר המחלקות של הצורבים, ועל כן ידוע עליה מעט יחסית.

רוב מדוזות אלה ארסיות מאוד וקטלניות לאדם לאחר שהן נתקלות בו במים, מה שגורם להרוגים רבים כל שנה, לרוב מהמין קטלנית אוסטרלית היכולה להרוג אדם בתוך דקות. מדוזות אלה קטנות יחסית ואורכם אינו עולה על שלושה מטרים במינים הגדולים, בעוד מינים רבים קטנים ביותר.

תועד כי מיני המחלקה אינם נסחפים כפלנקטון באמצעות זרמי האוקיינוס כמו מרבית מיני המדוזות אלא שוחים נגד הזרם תוך שימוש בבסיסם כדי להסיע את עצמן קדימה.

## תפוצה
מינים רבים מצויים רק במימי האזור האינדו-פסיפי הטרופי שבין דרום-מזרח אסיה לאוסטרליה (משם מגיעות מרבית התקיפות המדווחות). עם זאת מינים שונים משייטים לאורך כל האוקיינוס השקט שבין קליפורניה, הוואי וניו זילנד. מספר מינים חיים אף באוקיינוס האטלנטי כמו *Carybdea marsupialis* החיה במימי הים התיכון ו-*Carybdea branchi* החיה לחופי דרום אפריקה.

## מיון
*מחלקה **מדוזות קובייתיות** (Cubozoa)
**סדרה Carybdeida
***משפחה Alatinidae
***משפחה Carukiidae - בה מאלו קינגי וקטלנית זעירה
***משפחה Carybdeidae
***משפחה Tamoyidae
***משפחה Tripedaliidae
**סדרה Chirodropida
***משפחה Chirodropidae
***משפחה Chiropsalmidae
***משפחה Chiropsellidae

## ראו גם
* אירוקנג'י – מין זעיר במחלקה.
* מאלו קינגי – מין זעיר במחלקה.

## קישורים חיצוניים

*
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ז'ורדי טריאס

**ז'ורדי טריאס פליו** (קטלונית: **Jordi Trias Feliu**; נולד ב-5 בנובמבר 1980 בז'ירונה, קטלוניה) הוא כדורסלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד. גובהו 2.06 מטרים. טריאס קלעי ממרחק רב וניחן ביכולות מסירה מהטובות באירופה. בעבר טריאס שיחק עבור נבחרת ספרד.
## קריירה
טריאס בילה את רוב ילדותו ונעוריו במחלקת הנוער של ז'ירונה בה שיחק מגיל שמונה. בגיל 17, החל בקריירה מקצועית במדי פיגוארס מליגת המשנה הספרדית, עמה שיחק כשלוש עונות. מיד לאחר מכן, עבר לקבוצת הליגה הבכירה, מורסיה. טריאס עבר אליה לאחר שהפגין יכולת בולטת בקבוצתו הקודמת, פיגוארס. בסיום עונה אחת, חזר טריאס לקבוצת נעוריו, ז'ירונה ושיחק עבורה במשך שתי עונות עד למעברו לקבוצת הפאר ברצלונה. למרות מעבר זה, טריאס לא קיבל דקות משחק ועזב בחזרה לז'ירונה בהשאלה לעונה וחצי.

לאחר סיום ההשאלה, עבר בחזרה לברצלונה. במסגרת קבוצת הפאר, טריאס זכה במגוון תארים: גביע המלך בעונת 2006/07 ואף בעונת 2004/05 זכה באליפות קטלוניה ובגביע הסופרקופה של הליגה. בנוסף זכה להיבחר גם כ-MVP של משחק הגמר של גביע המלך בעונת הזכייה (עונת 2006/07).

טריאס שיחק עבור הנבחרת הספרדית זמן קצר מאוד (בשנים 2003 - 2005) וזכה עמה במדליית הארד באליפות אירופה 2005, זכייתו היחידה במסגרת הבינלאומית עם ספרד.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן אתר הרשמי של ברצלונה כדורסל (קטלונית) (אנגלית)
* דף השחקן באתר היורוליג

קטגוריה:כדורסלנים ספרדים
קטגוריה:ז'ירונה: ספורטאים
קטגוריה:כדורסלני מורסיה
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורסלנים קטלאנים
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני מנרסה
קטגוריה:כדורסלני אנדורה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1980