open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דרמה היסטורית

**דרמה היסטורית**, נקראת גם **דרמה תקופתית** או **יצירה תקופתית**, היא ז'אנר קולנועי או טלוויזיוני אשר במרכז עלילתו קיים סיפור המבוסס על אירועים היסטוריים או על אנשים מפורסמים ומאופיין בכך שעלילתו מתרחשת בתקופה ספציפית בהיסטוריה, דבר הדורש מיוצרי הסרט להשתמש בתלבושות ססגוניות ויוצאות דופן, תפאורות וחפצים על מנת ללכוד את רוח התקופה המסוימת.

## רקע
לעיתים, הדרמה ההיסטורית תנסה לתאר במדויק אירוע היסטורי או סרט ביוגרפי, ככל שיתאפשר על פי המחקר ההיסטורי הקיים בעת עריכת התחקיר עבור התסריט. הדרמה ההיסטורית יכולה להיות סרט רומנטי, סרט הרפתקאות ועוד.

במקרים אחרים, הדרמה ההיסטורית תהיה סיפור דמיוני, המבוסס באופן רופף על אדם **אמיתי** ומעשיו בשילוב קטעים פרי הדמיון בשל החירות האומנותית (למשל: סרט הקולנוע "לב אמיץ", אשר מבוסס באופן רופף על מאבקו לעצמאות סקוטלנד של האביר ויליאם וולאס במהלך המאה ה-13; או הסרט "להציל את טוראי ריאן", סרט בדיוני אודות החיפוש אחר חייל צבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה).

הדרמה ההיסטורית שונה מסיפורת היסטורית, שבה מוצגות דמויות היסטוריות מומצאות ואירועים נוספים על רקע אירועים היסטוריים שכן קרו במציאות.

התקופות הנפוצות ביותר בסרטי קולנוע מז'אנר זה הן:
* העת העתיקה
* ימי הביניים
* בארוק ורנסאנס
* העידן האליזבתני
* התקופה האדוארדית
* התקופה הוויקטוריאנית
* תקופת מלחמת העולם הראשונה, השנייה והשואה
לעיתים קרובות, סרטי המשתייכים לז'אנר זה משתייכים בו-זמנית לז'אנרים נוספים, כגון דרמה היסטורית, סרט הרפתקאות, מלודרמה. אולם, המשמעות, בדבר השתייכותו של סרט לז'אנר הדרמה התקופתית, היא כי הקהל נמשך אל הסרט בגלל השימוש בתלבושות ססגוניות, ואמצעי עיצוב נוספים, באותה מידה שהוא נמשך אל התוכן הנרטיבי של הסרט.

הדרמה התקופתית לא מוגבלת בזמן. סרט תקופתי יכול להתעסק בתקופה של מאות שנים כמו ימי הביניים או בתקופה של עשור בלבד, לדוגמה שנות העשרים הסוערות.

## מחקר
בתקופות שונות נפוצו תתי סוגים שונים, בהם מערבונים וסרטי "Sword-and-sandal" ששלטו בבתי הקולנוע בצפון אמריקה בשנות ה-50 של המאה ה-20. הסוג "דרמת תלבושות" נחשב כסוג נפרד מדרמות היסטוריות ומבקרי הקולנוע המוקדמים הגדירו אותם כסרטים המתרכזים ברומנטיקה ומערכות יחסים בתפאורות מרהיבות ויקרות ערך, זאת בהשוואה לדרמות היסטוריות שעסקו בנושאים רציניים יותר.
מבקרים אחרים חלקו על דעתם, הגנו על הסוג וטענו שזלזלו בערכו משום שפנה לקהל יעד נשי במהותו.
דרמות היסטוריות נחשבו כסוג שמרני, המאדיר עבר מדומיין שלא התקיים מעולם.

## דיוק היסטורי
[200px|ממוזער|שמאל|צילום בשנת 2004 ב[לונדון של סרט תקופתי מהמאה ה-19]]
דרמות היסטוריות תיארו לרוב עלילה פיקטיבית, שהתבססה על אישי התקופה או אירועים היסטוריים, כמו מחזותיו של שייקספיר, אפולו 13, לב אמיץ, צ'רנוביל, אויב בשער, עלובי החיים, וטיטניק. ביצירות אלו נכללו התייחסויות למאורעות תקופתיים, או תיאור מומצא של התרחשויות שקרו בתקופה ההיא.

יצירה המתבססת על תיאור היסטורי מדויק של אירועים ספציפיים או אישים נקראת דוקו-דרמה או דרמה תיעודית כמו הסרט הדו"ח משנת 2019. כאשר חייו של אדם הם מרכז העלילה, מדובר בסרט ביוגרפי והדוגמאות המפורסמות הן אלכסנדר, פרידה, סטלין, לינקולן, תאווה לחיים, השור הזועם ואופנהיימר.

## סרטים וסדרות בולטות בז'אנר

## ראו גם
* דרמה תקופתית
* סרט ביוגרפי
* סרט מלחמה
* סרטי השואה
* דוקו-דרמה
* ג'ידאי גקי – דרמות היסטוריות יפניות

## קישורים חיצוניים
* דרמות היסטוריות באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:סוגות בקולנוע
*
קטגוריה:סוגות בטלוויזיה
אצטדיון צסק"א פסצ'אנויה ע"ש גריגורי פדוטוב

**אצטדיון צסק"א פסצ'אנויה ע"ש גריגורי פדוטוב** (ברוסית: **Стадион ЦСКА «Песчаное» имени Григория Федотова**) היה מגרשה הביתי של קבוצת צסק"א מוסקבה. האצטדיון נבנה ב-1961 לראשונה ביוזמת גיאורגי גרצ'קו שהיה אז שר הביטחון של ברית המועצות. הוא נקרא על שם כדורגלן סובייטי מצטיין גרגורי פדוטוב ששיחק בשורות צסק"א מוסקבה.

המשחק הרשמי הראשון נערך ב-6 בנובמבר 1974, צסק"א שיחקה מול קאיראט אלמטי. האצטדיון הכיל עד 11,000 מושבים ונעשה בו שימוש כמגרש אימונים בעיקר. לפני סגירתו הורחב האצטדיון והכיל עד 30,000 מושבים. משחקי אליפות ברית המועצות ורוסיה נערכו לעיתים קרובות במגרש זה וב-1995 היה רשמית לאצטדיון הביתי של צסק"א מוסקבה.

בסוף שנת 2000 נסגר האצטדיון וצסק"א עברה לשחק בארנה חימקי. עד מהרה נהרס האצטדיון וב-19 במאי 2007 הונחה אבן הפינה לארנה צסק"א שמכיל 30,000 מושבים. הבנייה הושלמה בקיץ 2016.

## קישורים חיצוניים
*מידע נוסף 

צסק"א
קטגוריה:צסק"א מוסקבה
צסק"א
קטגוריה:קצרמר מוסקבה
MTV Unplugged (אלבום של קייטי פרי)

***MTV Unplugged*** הוא אלבום ההופעה הראשון של זמרת הפופ האמריקאית קייטי פרי. האלבום יצא לאור בחברת ההקלטות קפיטול רקורדס ב-17 בנובמבר 2009 בארצות הברית. באלבום ישנם שירים שאיתם הופיעה פרי ל-MTV ביולי 2009 כשהייתה בניו יורק. האלבום מגיע בפורמט של תקליטור למחשב או לדיוידי.
באלבום נמצאים שלושה סינגלים של פרי מאלבום האולפן השני שלה, *[[One of the Boys]]* ועוד ארבעה שירים שונים.

## רקע
בשנת 2009 הוחלט ב-MTV להחזיר את אלבומי ההופעה מחדש. פרי הרגישה שהופעה ב-"MTV Unplugged" תהיה טובה עבורה כדי להראות את עצמה כזמרת ולשתף את הקהל בסיפורים שמאחורי השירים שלה לאחר הצלחתה באלבום האולפן *[[One of the Boys]]*.

בדיסק הדיוידי מופיע גם ריאיון מיוחד.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2009
קטגוריה:אלבומי קייטי פרי
קטגוריה:MTV Unplugged
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
דנקז

**דנקז** (בגעז: **ደንቀዝ**) הוא כפר במחוז צפון גונדר שבמדינת אמהרה בצפון אתיופיה. הכפר שוכן בגובה של 2,427 עד 2,808 מטרים מעל פני הים, כ-23 ק"מ צפונית-מזרחית לאגם טאנה וכ-21 ק"מ דרומית-מזרחית לעיר גונדר. בתי הכפר שוכנים בפיזור ניכר בין טראסות חקלאיות המשתפלות בתלילות לעבר חופי האגם.

## היסטוריה
על גבעה בדנקז, שהיה ידוע בשם "גומנגה" (פורטוגזית Gomenghe או Gomnagé), הקים הקיסר סוסניוס ב-1619, מעוז מלכותי קטן עשוי אבן. המבנה שכלל תשעה חדרים הוקף בארבע פינותיו במגדלים עגולים קטנים, וסמוך לו הוקמה קפלה. הרקע לבחירה באתר למטרה זו נעוץ באגדה רווחת, לפיה נגלתה הבתולה לקיסר דווית השני (שלט 1507–1540), ובישרה לו כי בירתו המבורכת בידי שמיים תקום במקום ששמו מתחיל בצליל "ג", או ליתר דיוק, בהברה "גו". מסיבה זו הוקמו מעוזים מלכותיים גם בגורגורה ובגוזרה, וכן בפאסיל גמב שבגונדר, אשר הייתה לימים לבירת הקיסרות.

מנואל דה אלמיידה דיווח כי הקיסר שהה בדנקז משך עשר עונות גשומות רצופות, וציין כי:

לדברי דה אלמיידה שכנו סביב הארמון מבנים רבים מאוד, רובם עגולים, והם שיוו לאתר מראה של הר מסולע ולא של עיר. עוד שכנה במקום כנסייה.

גם בכרוניקה של הקיסר נזכרה העובדה שבנאים אירופים הקימו עבורו שני ארמונות - האחד בדנקז והשני בגורגורה. הסתירה לכאורה בזהות הבנאים - הודים או אירופים - נובעת מהעובדה שהיו אלה כנראה אנשי מלאכה שהובאו מגואה הפורטוגזית. הכרוניקה הקיסרית מוסיפה שבמפעל הבנייה לקחו חלק גם אנשי מקצוע מקומיים ומצרים.

מבקרים שהזדמנו לדנקז בשנות ה-30 של המאה ה-19 עמדו על כך שבמקום בו שכן המתחם הקיסרי מוקף החומה ניצב מבנה הרוס.

## הערות שוליים

קטגוריה:אמהרה
קטגוריה:אתיופיה: יישובים
קטגוריה:תקופת השפל האתיופית
הפחתה במקור

[ממוזער|מדרג הפסולת. הפחתה במקור רלוונטית לתוויות "מניעה", "צמצום" ו"[שימוש חוזר".]]
**הפחתה במקור** הוא מושג המתייחס להפחתה בצריכה, בעיקר של מוצרים חדשים שייצורם כרוך בזיהום מסוגים שונים. הפחתת הצריכה נועדה להקטין את טביעת הרגל האקולוגית (ראו גם: איכות הסביבה), ולחסוך בכסף. הפחתת הצריכה היא העדיפות הראשונה בסדר העדיפויות של מדרג הפסולת.
## ההיבט האקולוגי
### זיהום

לייצור, הפצה, שימוש והשלכה של כל מוצר כמעט, קיים מחיר של זיהום סביבתי ברמה זו או אחרת. בין אם מדובר בזיהום מים בידי כימיקלים בתעשייה, זיהום אוויר בידי עשן משריפת דלק, זיהום הים בידי פסולת המושלכת לנהרות וכיוצא באלה, כמעט ואין מוצר חף מזיהום או טביעת רגל אקולוגית.

### שימוש בחומרי גלם

לשם ייצור מוצרים רבים, משתמשים מפעלים בחומרי גלם רבים, בנוסף לחומרי הגלם שממנו מורכב המוצר עצמו. נקודת ההנחה המקובלת בקרב חוקרים היא שקצב הצריכה של חומרים (למשל נפט או מינרלים שונים) גבוה לאין שיעור מקצב ייצורם הטבעי. מכך עולה כי במוקדם או במאוחר, אם הצריכה תימשך בקצב דומה לזה הנהוג כיום, יאזלו משאבי הטבע השונים מן העולם.
### אשפה

בנוסף, קיימת בעיה של פסולת. אשפה רבה גורמת לזיהום מי-תהום, זיהום קרקע וזיהום אוויר, לפגיעה בחי ובצומח, וכן הטמנת אשפה (או כל טיפול אחר) עולה כסף רב וצורכת אנרגיה רבה.

### אנרגיה
ייצור חשמל ופעולות מנועים מסוגים שונים הוא הכרחי לתעשייה. אך אלה גורמים לזיהום סביבתי ניכר, ברובו זיהום אוויר. כמו כן, נשנית גם בנושא זה בעיית כילוי חומרי הגלם, שכן שימוש בדלק מאובן הוא אבן הייסוד של ייצור חשמל, ושימוש בדלק נוזלי לסוגיו השונים הוא אבן היסוד של פעולת מנועים.
### צריכת מים

ייצור מוצרים רבים דורש שימוש רב במים. למשל, אם נדע מהי כמות המים הדרושה להשקיית תירס (המשמש כמזון לבקר) עד לבשלותו, נוכל לחשב כמה מים צריך על מנת לייצר קילוגרם תירס. מכאן נוכל לחשב כמה מים דרושים לשם ייצור קילוגרם בשר בקר. לפי חישוב דומה, ניתן לחשב את כמויות המים של מוצרים שונים, כגון פלדה (234 ליטר מים לכל קילוגרם) ביגוד (6,813 ליטר מים לגידול כותנה עבור מכנסי ג'ינס), וכן הלאה.

## דרכי מימוש הפחתה במקור
* הפחתה ברכישת מוצרי "מותרות".
* שימוש חוזר במוצרים, להשאיל מוצרים.
* שימוש במוצרים רב־פעמיים במקום במוצרים חד־פעמיים.
* קניית מוצרים ללא אריזה, או באריזה גדולה (כך תקטן כמות חומר האריזה ביחס לכמות המוצר).

כמו כן, קיים גם "תו תקן ירוק" אשר מעיד על החברה כי היא משתמשת בכמויות מעטות יחסית של פסולת.

## יתרונות נוספים לעקרון
* חיסכון בכסף.
* פחות מוצרים, משמע, יותר מקום פנוי.
* הארכת חיי המוצר - עקב אי־שימוש במוצר חדש במקומו.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמירת הסביבה
קטגוריה:צרכנות
קטגוריה:פסולת
אמפיטריאון

במיתולוגיה היוונית, **אמפיטריאון** (ביוונית: Ἀμφιτρύων) הוא בעלה של אלקמנה, בתו של אלקטריאון מלך מיקנה. 

זאוס התחזה לאמפיטריאון ובגד באשתו הרה עם אלקמנה. מאוחר יותר באותו היום כאשר חזר אמפיטריאון מהמלחמה, שכב גם הוא עם אלקמנה וכך נולדו לה תאומים, האחד, הרקולס, בנו של זאוס, והשני, איפיקלס, בנו של אמפיטריאון. שמו של הרקולס ניתן לו כלעג לאשתו של זאוס, הרה, על כך שהוא הילד של בעלה שבגד בה.

## עלילה
האל יופיטר (זאוס) מתאהב באלקמנה, אשתו של אמפיטריאון, מלך תבאי. כאשר אמפיטריאון יוצא למלחמה נגד הטלבואים, יופיטר לובש את דמותו, נכנס לביתם, אוכל, מדבר ושוכב עם אלקמנה שבטוחה שזה בעלה שחזר מהמלחמה. יופיטר מאריך את הלילה כדי שיהיה לו כמה שיותר זמן להיות איתה. כל הזמן הזה מרקוריוס, בנו של יופיטר, עומד על המשמר מחוץ לבית, מחופש לסוסיא, עבדו של אמפיטריאון. כשסוסיא חוזר הוא מגלה שיש מחוץ לביתו אדם שנראה בדיוק כמוהו, שבתחבולות משכנע אותו שהוא לא סוסיא ומבריח אותו משם. אמפיטריאון מאשים את אלקמנה בבגידה. יופיטר (מחופש לאמפיטריאון) אומר לאלקמנה שהוא צריך לחזור לפני שהצבא ישים לב להיעדרו, והוא נותן לה גביע זהב והולך. בשובו הביתה לאחר ניצחונו במלחמה, אמפיטריאון האמיתי שומע מסוסיא שכשחזר הביתה הוא ראה עוד סוסיא עומד ליד הדלת ואמפיטריאון לא מאמין לו. כשהם מגיעים הביתה, אלקמנה חושבת שהוא לועג לה, כי לפני רגע הוא אמר לה שהוא צריך ללכת ועכשיו פתאום הוא חוזר. הם רבים, היא מראה לו את הגביע כהוכחה לכך שהוא היה בבית בלילה והוא מאשים אותה בבגידה. אלקמנה יולדת שני בנים בלידה אחת, אחד של אמפיטריאון ואחד של יופיטר. האחד, הרקולס, בנו של זאוס, והשני, איפיקלס, בנו של אמפיטריאון. שמו של הרקולס ניתן לו כלעג לאשתו של יופיטר (יונו/הרה) על כך שהוא הילד של בעלה שבגד בה. יופיטר משמיע את קולו מהשמיים בליווי רעמים ומודה במעשיו.

על פי סיפור נוסף במיתולוגיה, שישה מצאצאיו של מסטור, אחיו של אלקטריאון, חמיו של אמפיטריאון, הגיעו למיקנה כדי לתבוע את חלקם בממלכה. כאשר אלקטריאון סירב לדרישתם, הם הניסו את עדרו. התפתח מאבק בינם ובין בניו של אלקטריאון, ובסופו נותר בחיים רק אדם אחד מכל צד. אוורס, שנותר בחיים, מכר את העדר לאמפיטריאון, וזה החזיר את העדר לאלקטריאון, אך בטעות הרג את אלקטריאון כאשר זרק את אלתו לעבר אחת הפרות. אחיו של אלקטריאון מלך במקומו, האשים את אמפיטריאון ברצח והגלה אותו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:תבאי: אישים מיתולוגיים
הור ההר

שמאל|ממוזער|250px|הור ההר
שמאל|ממוזער|250px|ג'בל הרון בירדן
שמאל|ממוזער|150px|בית התפילה - מקומו המשוער של קבר אהרון
**הֹר הָהָר** הוא שם מקום הנזכר בספר במדבר כמקום קבורת אהרן הכהן. הור ההר היה אחת מתחנות בני ישראל בעת נדודיהם במדבר לאחר יציאת מצרים.

## מיתת אהרן
בהור ההר מת אהרן כפי המתואר בחומש במדבר:

## משמעות המונח
הר ההר באופן מילולי הוא "ההר של ההר". ישנם מספר פירושים למונח - החלק ההררי של ההר, ההר של ההרים (הר גדול) או פירושו של רש"י - ההר שעל ההר, הכותב כ"הר על גבי הר כתפוח קטן על גבי תפוח גדול".

## זיהוי המקום
ישנם שני מקומות עיקריים המשוערים כהר-ההר הדרומי, מקום קבורת אהרון הכהן:

* **[[ג'בל הרון]]**: הר בירדן, סמוך לאתר הסלע האדום (פטרה) שבראשו קיים גוש סלעי גדול. זיהוי זה נזכר לראשונה בספר קדמוניות היהודים של יוסף בן מתתיהו ולאחר מכן באונומסטיקון של אוסביוס שבטים בדואים המתגוררים באזור זיהו את המקום כהור ההר ובנו בו מצבה ומבנה מעליה. הגישה למקום מתאפשרת בהליכה או ברכיבה על חמורים מתוך אתר פטרה, כשעתיים וחצי רכיבה או כחצי יום הליכה לכל כיוון.

באתר מבקרים מדי פעם עולי רגל יהודים ומוסלמים. רבי יחזקאל הכהן ביקר במקום בה'תרי"ב.

* **[[הר צין]]**: הר בחלקה הדרומי של מדינת ישראל, אשר בחלקו העליון מזדקרת רצועת סלע בולטת. שמו הערבי של המקום הוא ג'בל מדרה (כתיב: מצ'רה).

סברה שלישית קובעת את מקומו של הר-ההר ליד קדש ברנע.

## הור ההר הצפוני

בספר במדבר, מוזכר הר נוסף בשם "הור ההר". הר זה סימן את נקודת הגבול הצפון-מערבית של ארץ ישראל.

## מעמד דתי
ממוזער|140px|קבר אהרון על ג'בל הארון בפטרה, ירדן
הרשויות בירדן רואות בקבר אהרון מסגד ואוסרות על תפילות יהודים במקום. באוגוסט 2019 שיתפה קבוצת תיירים ישראלים סרטון של עצמם רוקדים עם ספר תורה באתר. השלטונות החרימו אז חפצים דתיים מהקבוצה וסגרו את ההר בפני קבוצות סיור זרות שאין להן אישור לבקר ממשרד הווקף. הגישה הבלתי מוגבלת לקבר הוחזרה בדצמבר.

## קישורים חיצוניים

* מהמדרשה לחצֵבה לאורך נחל צין, באתר מדרשת שדה בוקר
* דיון בשאלת מיקומו המדויק של הור ההר, באתר תפוז

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
קטגוריה:הרים במקרא
מרדכי רון

**מרדכי רון** (נובמבר 1923 – אפריל 1988) היה ניצב במשטרת ישראל.

## ביוגרפיה
רון (רובינשטיין) נולד בחיפה ולמד בבית הספר "נצח ישראל" ובבית הספר המקצועי שליד הטכניון. היה פעיל ההגנה ובשנת 1940 עבר הכשרה של פלוגות הים והיה מדריך ימי באגודת יורדי ים זבולון. בשנת 1941 התגייס לצי הבריטי ושירת בו שש שנים בים התיכון ובים סוף. בעת שירותו באלכסנדריה גויס על ידי מפקד ההגנה במקום, גרשון ריטוב, לעסוק בהעברת נשק שנאסף במדבר המערבי, לאוניות ישראליות. בשנת 1947 יצא לשליחות רכש באירופה מטעם ההגנה וכעבור שנה חזר לישראל והתגייס לחיל הים.

בשנת 1949 התגייס למשטרה והופקד על הקמת משמר החופים בכנרת ובנמל חיפה. בשנת 1957 היה מפקד הימייה המשטרתית ומשמר החופים. בשנת 1960 יצא לקורס קצינים בכירים במשטרה וללימודי ימאות והוסמך כחובל ראשון על ידי משרד התחבורה. בתפקיד זה התקדם בשנות השישים לדרגת סגן ניצב. בשנת 1969 מונה למפקד נפת חיפה שקיבלה אז אחריות על הנמל. בהמשך הפכה הנפה למרחב ורון הועלה לדרגת ניצב משנה. בשנת 1975 הועלה לדרגת תת-ניצב. בסוף 1976 מונה למפקד מחוז הצפון ובתחילת 1977 הועלה לדרגת ניצב. הוא כיהן בתפקיד כשנה וחצי.

רון נפטר בגיל 65 מהתקף לב ונקבר בחלקת השוטרים בבית העלמין הצבאי בחיפה.

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצי המלכותי הבריטי
קטגוריה:ימאים ישראלים
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז הצפון במשטרת ישראל
קטגוריה:בוגרי בית הספר נצח ישראל (חיפה)
קטגוריה:בוגרי בסמ"ת
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בחיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988
יגאל מרקוס

**יגאל מרקוס** (נפטר ב-6 באפריל 2022) היה ניצב במשטרת ישראל.

## ביוגרפיה
מרקוס נולד בפתח תקווה. הצטרף למשטרת ישראל ושירת במחוז תל אביב, היה ראש לשכת התנועה במחוז ועמד בראש שלוחת מחלקת המודיעין במחוז כראש מדור אגירה והערכה. בשנת 1974 מונה למפקד משטרת מרחב דן.

היה נציג המשטרה בארצות הברית בדרגת תת-ניצב עד 1984. לאחר שחזר לארץ הועלה לדרגת ניצב. שימש סגן המפקח הכללי ובשנת 1986 מונה במקביל לראש אגף חקירות. בשנת 1988 סיים את תפקידיו ועבר לפקד על מחוז תל אביב, בראשו עמד עד 1993.

היה חבר במועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.

מרקוס נפטר ב-6 באפריל 2022.

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף החקירות והמודיעין
קטגוריה:סמפכ"לי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז תל אביב במשטרת ישראל
קטגוריה:חברי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
שמעון לוי (ניצב)

**שמעון לוי** (נולד ב-1946) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל.

## ביוגרפיה
לוי נולד במרוקו ועלה לישראל בשנת 1955. יחד עם משפחתו הגיעו למעברת חצרים בבאר שבע. שם התחיל את לימודיו. מספר שנים לאחר מכן, עבר יחד עם משפחתו לשכונה ד'. עם סיום לימודיו בבית ספר התיכון הדתי, התגייס לצה"ל כאלחוטן בפיקוד דרום. לאחר שירותו הצבאי התגייס למשטרת ישראל והיה שוטר סיור בתחנת באר שבע. לאחר סיום קורס הקצינים, הוצב בתחנת קריית גת כמפקד תחנה בתקופת מלחמת יום הכיפורים. משם עבר לתחנת באר שבע, הקים ופיקד על חקירות ומודיעין ומאוחר יותר כמפקד תחנת אשקלון. בין השנים 1982-1987 שימש כקצין אג"מ של מרחב נגב, סגן מפקד מרחב הנגב, מפקד נפת יהודה, מפקד נפת עזה. בתקופתו החלה האינתיפאדה הראשונה ותוך מספר ימים, כל שוטרי הנפה הערבים התפטרו משירותם. לוי התחיל בגיוס מסיבי של שוטרים מתוך הארץ על מנת למלא את השורות ולהקים נפה על טהרת שוטרים ישראלים אחרים. לאחר מכן, שימש כמפקד מרחב לכיש. בחג השבועות של אותה שנה מאי 1990, פיקד יחד עם כוחות צה"ל על ניסיון הפיגוע בחוף ניצנים בו נהרגו ונתפסו מחבלים. בסוף 1990 הוחלט על קידומו לדרגת תת-ניצב כסגן מפקד המחוז הדרומי. בתפקיד זה, היה בצוות ההקמה של המחוז הדרומי במשכנו החדש בבאר-שבע.

בשנים 1993–1996 היה מפקד מחוז הדרום. בתקופת היותו מפקד המחוז נערכו שינויים רבים במחוז.

-הוקמו תחנות חדשות, העיירות, נתיבות, הנחת אבן הפינה לרהט.

-הוקם מרחב שמשון עם פינוי הרצועה ופריסת חמש תחנות משטרה במעברים ובגוש קטיף.

-הוקמו יחידות מחזויות בדמות היס"מ, הימל"ס ויחידות מיוחדות נוספות.

-הוקם בית ספר מחוזי להכשרת שוטרי המחוז.

-הוקם מחט"ב מגב לראשונה בתחום המחוז בעקבות קבלת האחריות לביטחון פנים באזור לכיש.

-הוקמה יחידת אילת (מרחב) ונפתחו מעברי גבול חדשים מול ירדן ורצועת עזה וחיזוק מעברים קיימים.

-במהלך שלוש השנים, גדל המחוז בלמעלה מאלף שוטרים ובאמצעים רבים ומגוונים.

יש לציין שבתקופה זאת, אירע הטבח במערת המכפלה, הסכמי השלום (אוסלו), והסכמים עם ירדן.
בעקבות אסון פסטיבל ערד רשם לו המפכ"ל אסף חפץ הערת מפקד. על אף השערות בנוגע לקידומו האפשרי הודיע לוי על פרישתו לגמלאות.

לוי בעל תואר ראשון במדעי הרוח, נשוי ואב לחמישה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז הדרום במשטרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
אלי עשת

**אלי עשת (קרוסט)** (נולד ב-1935) הוא קצין בכיר בדימוס בצה"ל ובמשטרת ישראל, מנכ"ל עיריית תל אביב לשעבר.

עשת התגייס לצה"ל ב-1953, שירת כקצין ומילא תפקידי פיקוד בחיל התותחנים. במבצע שומרון שימש קצין תצפית קדמי בגדוד 890, במבצע סיני שימש מפקד סוללה בגדוד 402 שלחם תחת פיקוד חטיבה 9. ובשנים 1963–1964 פיקד על גדוד 332, גדוד סיוע ארטילרי של חטיבת הצנחנים. שימש סמג"ד בגדוד 334 שהיה גדוד תותחנים אורגני של חטיבת גולני, וב-1966 מונה למפקד הגדוד. הוא פיקד על הגדוד במלחמת ששת הימים ושימש מפקד הסיוע הארטילרי של חטיבת גולני. בשנים 1970 עד 1973 פיקד על אגד ארטילרי 213. לאחר מכן היה מפקד תותחנים פיקודי בפיקוד המרכז ושימש סגן קצין תותחנים ראשי. בתפקידו האחרון היה ראש מינהל הסגל באגף כח אדם ומדריך במכללה לביטחון לאומי. עם שחרורו התגייס למשטרת ישראל ועמד בראש אגף כוח אדם והדרכה. בתפקיד זה שימש בתקופת כהונתו של המפכ"ל הרצל שפיר ובמרץ 1981 הוחלף על ידי בנימין ברלאי.

בשנת 1983 מונה על ידי שלמה להט למנכ"ל עיריית תל אביב וכיהן בתפקיד עד 1993. לאחר שנחשף כי אישר שימוש בכספי העירייה לשכירת שירותי מעקב אחר שניים מחברי המועצה עמד לדין והורשע בעבירות של מירמה והפרת אמונים ורישום כוזב במסמכי תאגיד. בשנת 1997 הוטלו עליו עבודות שירות וקנס כספי.

## קישורים חיצוניים
*ריאיון עם אלי עשת

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לי עיריית תל אביב-יפו
קטגוריה:אישי ציבור ישראלים שהורשעו בדין
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 213
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גולני
קטגוריה:מפקדי תותחנים פיקוד המרכז
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי עוצבת התקומה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
סרט ריגול

**סרט ריגול** הוא סוגה קולנועית אשר במרכז עלילתה קיים סיפור העוסק בביון, בין אם כתיאור ריאליסטי של אירוע שקרה באמת או שיכל להתרחש במציאות (למשל: עיבודים קולנועיים לספריו של ג'ון לה קארה) ובין אם בצורה בדיונית לחלוטין (למשל: ג'יימס בונד).

רומנים רבים העוסקים בריגול זכו לעיבוד קולנועי, לרבות עבודותיהם של ג'ון בוקנט, אליסטר מקלין, ג'ון לה קארה, איאן פלמינג ולן דייטון. סוגה זו מהווה חלק משמעותי בקולנוע הבריטי, כאשר לבמאים הבריטים כאלפרד היצ'קוק וקרול ריד תרומה משמעותית בתחום, וכן משום שסרטים רבים עוסקים בסוכנות הביון הבריטית.

תקופת המלחמה הקרה הניבה כר נרחב לפרשיות ריגול אמיתיות ובדיוניות.

## דוגמאות לסרטים בולטים בסוגה
* 1959 - מזימות בינלאומיות
* 1962 - ד"ר נו - הסרט הראשון בסדרת סרטי ג'יימס בונד
* 1963 - חידון בחרוזים
* 1965 - תיק איפקרס
* 1965 - המרגל שחזר מן הכפור
* 1968 - תחנת זברה אינה עונה
* 1996 - משימה בלתי אפשרית - הראשון מבין סדרת סרטים
* 2002 - זהות כפולה - הראשון מבין סדרת סרטים

### סרטי פרודיה על הסוגה
* 1994 - שקרים אמיתיים
* 1997 - אוסטין פאוורס: מרגל עם סגנון - הסרט הראשון בסדרת סרטי אוסטין פאוורס - כולם פארודיות על סרטי ג'יימס בונד
* 2003 - ג'וני אינגליש
* 2005 - מר וגברת סמית'

## קישורים חיצוניים

*
ריגול
יודאיספטן

**יודאיספטן** (Judaesaptan או Judeisapta) היא ממלכה יהודית קדומה אשר התקיימה על פי האגדות במרכז אירופה, באזור אוסטריה המודרנית. לקיומה של הממלכה אין הוכחות ארכאולוגיות או אחרות.

המקור המוכר ביותר לאגדה נמצא בכרוניקה של הייגן (Hagen) שהודפסה במאה ה-15. באגדה מסופר על היהודי אברהם מתמורניה. לאחר שנאלץ לגלות מארצו כ-860 שנה לאחר המבול התנ"כי והגיע יחד עם אשתו וילדיו לאזור נהר הדנובה שם התיישב בעיר סטוקראו.

אברהם מלך על הממלכה כ-33 שנה ובניו משלו בערים שונות (בהן וינה). האגדה מפרטת את עץ היוחסין של אברהם וכיצד משפחתו התפזרה במדינה. כנראה שלסיפור מטרה אטימולוגית שבאה להסביר את הריכוזים הגבוהים של היהודים באוסטריה של אותם ימים.

אגדה אחרת מספרת על סונאס ויהודה ספטי, שני יהודים אשר הקימו את הממלכה ב-1700 לפנה"ס. באחת הכרוניקות מסופר על כ-72 נסיכים יהודים שלטו בממלכה עד לשנת 200 לפנה"ס.

במאה ה-16 ההיסטוריון וולפגנג לאציוס ניסה להוכיח את אמיתות האגדה על ידי חקר כתובות בעברית על גבי מצבות.

## קישורים חיצוניים
* אודות, באתר הספרייה היהודית המקוונת
* פרטים נוספים בספר Queen's apprentice: archduchess Elizabeth, empress María, the Habsburgs, and the Holy Roman Empire, 1554-1569, מאת Joseph F. Patrouch

קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:מדינות יהודיות מחוץ לארץ ישראל
קטגוריה:פרויקטים של התיישבות יהודים מחוץ לארץ ישראל
קטגוריה:מלכות יהודית
יהודה גולן

**יהודה גולן (אשנפלד)** (נולד ב-14 במרץ 1931) הוא קצין בדימוס בצה"ל, פיקד על חטיבת גולני ועל אוגדה 81 בפיקוד המרכז, השתחרר בדרגת תת-אלוף.

## ביוגרפיה
גולן נולד כיהודה אשנפלד בבודפשט שבהונגריה, עלה לארץ ישראל ב-1946 במסגרת עליית הנוער, נעצר על ידי הבריטים והושם במחנה המעצר בעתלית, לאחר שחרורו התחנך בכפר הנוער בן שמן.

ב-1947 הצטרף להכשרה מגויסת יגור, במלחמת העצמאות השתתף בקרבות על הכפר בן שמן. בהמשך הצטרף לפלמ"ח ושירת בחטיבת יפתח. במהלך מבצע דני נפצע בקרב על ח'דיתה. בהמשך שירת כסייר בגדוד השני של החטיבה. לאחר הקמת צה"ל בחטיבת גולני כקצין מודיעין, קצין מבצעים ומפקד פלוגה בגדוד 51. נפצע בקרב תל מוטילה.

במלחמת סיני שירת כמפקד סיירת גולני. ב־1958 מונה למפקד גדוד 17, גדוד קורס המ"כים של החטיבה ובשנת 1960 הוביל את לוחמיה במבצע חרגול, פעולת תגמול בכפר הסורי תאופיק. לאחר מכן שירת כסגן מפקד גדוד 12 ובשנים 1962 עד 1965 פיקד על גדוד 13. ב־1965 היה יועץ צבאי בסינגפור במשך שלוש שנים ופיקד על צוות ההקמה של תשתית צבא סינגפור.

ב-1968 מונה לקצין אג"ם בפיקוד הדרום, תפקיד בו כיהן במהלך מלחמת ההתשה.

ב-1970 מונה למפקד חטיבת גולני, תחת פיקודו ביצעו יחידות החטיבה פשיטות כנגד יעדי מחבלים בגיזרת הפתחלנד בדרום לבנון. ב-1972 מונה למפקד בית-הספר לחי"ר (בה"ד 3) ובמלחמת יום הכיפורים פיקד על חטיבה 5 במקום מפקדה אל"ם אברהם אילון (וינברג) שפיקד על כוח שריון מאולתר במרחב שלמה. ב־1974 מונה לראש מטה פיקוד המרכז. בהמשך עבר הסבה לשריון וב־1976 מונה למפקד אוגדה 81 בפיקוד. השתחרר ב־1978.

לאחר שחרורו שימש כמנכ"ל במפעלי תעשייה "קיסריה גלנויט" בבריטניה. חבר במועצה לשלום ולביטחון ופעיל מטעמה בנושאים הקשורים לגדר ההפרדה.

## קישורים חיצוניים
*יהודה גולן באתר חטיבת גולני
* יהודה גולן, באתר גדוד הסיור של חטיבת גולני.
* .
* 
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:עולים בעליית הנוער
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער בן שמן
קטגוריה:מפקדי גדוד 12
קטגוריה:מפקדי סיירת גולני
קטגוריה:מפקדי אוגדות
קטגוריה:מפקדי חטיבת גולני
קטגוריה:מפקדי חטיבה 5
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד המרכז
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חטיבת יפתח במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת סיני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
רחמים חדד

**רחמים חדד** (5 במאי 1933 – 4 במאי 2020) היה ניצב במשטרת ישראל.

## ביוגרפיה
חדד נולד בטריפולי שבלוב ועלה לישראל במסגרת תנועת "בני עקיבא". התיישב בקיבוץ בארות יצחק ובשירותו הצבאי היה לוחם בחטיבת הצנחנים והשתתף בפעולות התגמול. בשנת 1953 היה מראשוני משמר הגבול ובשנות השישים שירת בגליל העליון ובעמק בית שאן. בשנת 1972 קודם מתפקיד סגן מפקד מרחב הצפון של משמר הגבול למפקד המרחב.

בשנת 1975 מונה לראש אג"ם במחוז הצפון ובשנת 1977 מונה לסגן מפקד המחוז. בשנת 1981 עוכב קידומו בעקבות שורת פרשיות שגובו על ידו, אם כי לא היה מעורב בהן אישית, והיו נתונות לחקירת היחידה לחקירות הונאה. חדד הועבר ב-1982 לתפקיד ראש אגף אפסנאות במטה הארצי ובשנת 1984 החליט המפכ"ל אריה איבצן על קידומו ומינויו למפקד מחוז הצפון. בסיום תפקידו פרש לגמלאות.

נפטר במאי 2020, והובא למנוחות בבית העלמין במושב חגלה. הותיר אחריו ארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז הצפון במשטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף תמיכה לוגיסטית
קטגוריה:ישראלים ילידי לוב
קטגוריה:בארות יצחק: אישים
קטגוריה:חוגלה (מושב): אישים
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
עוצבת עידן

**עוצבת עידן** (אוגדה 340, בעבר אוגדה 880) הייתה אוגדת מילואים הכפופה לפיקוד המרכז. מפקדת האוגדה מוקמה במחנה נחשונים. ב-15 בספטמבר 2020 האוגדה נסגרה.

## מבנה

האוגדה מנתה כוחות נוספים, ביניהם:
* 27px גדוד הנדסה קרבית אוגדתי - גדחה"ן 7107
* 27px אגד לוגיסטי של האוגדה.
* 27px גדוד התקשוב של האוגדה - גדחי"ק 807.

## היסטוריה
האוגדה הוקמה ב-1974, לאחר מלחמת יום הכיפורים, כאוגדת מילואים שבסיסה במחנה חסה, והיא כללה את חטיבות השריון 656, 767 ו-645.

במלחמת לבנון הראשונה לא נועדה האוגדה להשתתף, כאוגדת מילואים של פיקוד המרכז, וגויסה ב־8 ביולי 1982. האוגדה הוכנסה לגזרה המזרחית שתחת גיס 446 במהלך קרב סולטאן יעקוב.

בשנת 2002, במהלך מבצע חומת מגן, הוטלה משימת טיהור ג'נין מטרור על העוצבה. יחידת הצמ"ה האוגדתית, שהפעילה דחפורי D9 משוריינים בקרב ג'נין, זכתה בצל"ש אלוף פיקוד המרכז.

בשנת 2005 הייתה האוגדה אחראית על פינוי צפון רצועת עזה בתוכנית ההתנתקות.

בשנים 2005–2010 שימש מפקד האוגדה במקביל גם כקצין שריון ראשי, אולם התפקידים הופרדו באפריל 2010.

בשנת 2010 זכתה העוצבה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מילואים מצטיינות, במקום הראשון.

בשנת 2014 עברה העוצבה ארגון מחדש במסגרתו נסגרו שלוש חטיבות שריון במילואים, שהיו מצוידות בטנקים מדגמי מגח לסוגיהם, והן: חטיבת יפתח (חטיבה 11), חטיבה 130 (עוצבת הבזקה) וחטיבה 600 (עוצבת נתיבי האש). במקביל צורפו לפיקוד האוגדה חטיבת כפיר, וחטיבת מרכבות הפלדה, כחלק מיישום התוכנית להפוך את העוצבה מאוגדה משוריינת, לאוגדה קלה רב-זירתית שתתמחה כנגד טרור וגרילה בשטחים בנויים ומורכבים, ובכל תצורות הקרב.

חטיבות מילואים נוספות שהשתייכו לאוגדה: חטיבה 5, חטיבת ירושלים.

ב-19 באוגוסט 2020 נסגרה חטיבת מרכבות הפלדה, כחלק מהתוכנית הרב-שנתית "תנופה".

ב-15 בספטמבר 2020 האוגדה נסגרה ועל בסיסה הוקמה עוצבת הבזק, אוגדה רב-זרועית תחת מספר אוגדה 99.

## מפקדי האוגדה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
עידן
קטגוריה:יחידות מילואים בזרוע היבשה
קטגוריה:אוגדות צה"ל שפורקו
זאב שטיינברג

**זאב** (**ווֹלפגנג**) **שטַיינברג** (27 בנובמבר 1918 – 22 במאי 2011) היה ויולן ומלחין ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בשם **ווֹלפגנג שטיינברג** בשנת 1918 בטריר שבגרמניה למרגרטֶה לבית הירשלנד ולפאול שטיינברג. אביו ניגן בכינור וסיים את האקדמיה בקלן עם אדולף בוש, אך בחר לעסוק ברפואה. זאב החל לנגן בגיל חמש ואף שר במקהלת הקתדרלה בטריר, לפי דרישת אביו. בחמש-עשרה שנותיו הראשונות התגורר בעיר טריר, עד שבשנת 1934, לאחר עליית הנאצים לשלטון, כשהיה בן 15, עלה לארץ ישראל, ואחרי שנים אחדות של הפסקה, חידש ב-1940 את לימודי הנגינה וההלחנה אצל עדן פרטוש. משנת 1942 היה חבר בפילהרמונית הארץ-ישראלית והיה לנגן הראשון בקבוצת הוויולות.

שטיינברג הזמין אצל בונה העוגבים גדעון שמיר עוגב ביתי קטן, בדומה לזה שהיה בבית הוריו בגרמניה, ושמיר מילא את בקשתו.

משנת 1959 היה שטיינברג חבר ברביעייה הישראלית. כן לימד ויולה ומוזיקה קאמרית באקדמיה למוזיקה בתל אביב וישב בחבר השופטים של קרן התרבות אמריקה-ישראל ושל המועצה הישראלית לתחרות הנבל הבינלאומית. שטיינברג נמנה עם מייסדי אנסמבל מוזיקה נובה.

בשנת 2008 קיבל שטיינברג אזרחות כבוד של העיר טריר.
בשנת 2010 העניקה עיריית תל אביב-יפו אות הוקרה מיוחד לזאב שטיינברג בן ה-92, ותיק הנגנים בישראל.

זאב שטיינברג מת בשנת 2011, בן 92. נקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.

## יצירתו

שטיינברג כתב בשיטת שנים-עשר הטונים, והשמיד את יצירותיו המוקדמות, שלא נכתבו בה. מאז ראשית שנות ה-60' השתמש שטיינברג בכתיבתו בסגנון מזרחי, שבא לביטוי במלודיה ובעיטורים, שאותם התאים לשיטת שנים-עשר הטונים. בשנת 1969 כתב לראשונה יצירה ווקאלית, "רחב והמרגלים", קנטטה לקריין, זמרת אלט, שתי חליליות, צ'מבלו וצ'לו, עם אפשרות להוספת כלי הקשה. היצירה מתבססת על פסוקים מפרק ב' בספר יהושע. 10 שנים לאחר מכן כתב שלושה שירים לזמרת סופרן, חליל צד, קרן יער (או ויולה) וצ'לו, למילים של המשורר האוסטרי אנטון וילדגנס.

"מבוא ופוגה" לחליל, ויולה ונבל מ-1970 היא מחווה למוזיקה מתקופת הבארוק, שהייתה אהובה על שטיינברג, אבל מזווית ראייה מודרנית.
ב"וריאציות על שיר ילדים" ("יונתן הקטן") מ-1972, לשלישיית כלי קשת וקרן יער, נקט שטיינברג במגוון משעשע של סגנונות הלחנה, מבאך ועד וברן.

## קישורים חיצוניים

* 

* Pamela Hickman, Meet composer Ze’ev Steinberg, ynet, July 19, 2009 - ראיון

* "עוגב הבית לשעבר של זאב שטיינברג ז"ל", באתר עמותת חובבי העוגב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:מלחינים ביישוב
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:מלחינים יהודים גרמנים
קטגוריה:ויולנים ישראלים
קטגוריה:ויולנים יהודים
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
שלמה לבב

**שלמה לבב** (**ליבוביץ**; 1 באוגוסט 1906 – 5 בנובמבר 1995) היה דיפלומט ישראלי.

## ביוגרפיה
שלמה ליבוביץ (לימים לבב) נולד בריגה (אז באימפריה הרוסית; כיום בירת לטביה), בן לדבורה וצבי ליבוביץ. עלה לארץ ישראל בשנת 1934. היה חבר ב"הגנה" החל משנת 1938. בשנים 1948-1951 עבד במשרד האוצר ולאחר מכן עבר למשרד החוץ. הוא היה המזכיר הראשון של צירות ישראל בוורשה בשנת 1960.

בשנים 1963-1964 כיהן כסמנכ"ל משרד החוץ האחראי על הקשרים עם מזרח אירופה. היה ציר ישראל בקובה בשנים 1967-1965 וכקונסול הכללי של ישראל באיטליה בשנים 1970-1967.

## משפחתו
אחיותיו היו אסתר רייפנברג, מירה ליבס וחנה זילברטל. דודניו היו פרופ' נחמה ליבוביץ, פרופ' ישעיהו ליבוביץ (שניהם בני דודו מרדכי קלמן) ופרופ' יהושע ליבוביץ (בן דודו אלכסנדר זליג). בשנת 1965 היה נשוי והיו לו שלושה ילדים.

## הערות שוליים

שלמה
קטגוריה:משרד החוץ
קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:ריגה: אישים
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
ג'בל הארון

[שמאל|ממוזער|250px|בית התפילה על פסגת ג'בל הארון - הר אהרון, מ[המאה ה-14]]
שמאל|ממוזער|250px|פנים הקבר
**גַּ'בֶּל הָארוּן** (בערבית: **جبل نبي هارون** - ג'בל נבּי הָארוּן - "הר אהרון הנביא") הוא הר בדרום-מערב ירדן הסמוך לעיר ולאתר הקדום פטרה, על-פי מסורות שונות בהר זה נקבר אהרון הכהן. ההר מתנשא לגובה של 1,350 מטרים מעל פני הים ופסגתו מהווה תצפית מצוינת על סביבתו.

ההר תלול וסלעי בתחתיתו, כשבהמשכו כלפי מעלה מתגלה מישור מסוים ובאמצעו מזדקר גוש סלעי ענק. מבנהו הכולל הקנה לו את הכינוי הור ההר, שמזוהה עם דפוסים טופוגרפיים דומים בסביבותיה של ארץ ישראל.

## קבר אהרון הכהן
ג'בל הארון זוהה כמקום קבורתו של אהרן הכהן כבר בעת העתיקה. זיהוי זה נזכר לראשונה בספר קדמוניות היהודים (ד, ד) ולאחר מכן באונומסטיקון של אוסביוס (עמ' 176). שבטים בדואים המתגוררים באזור זיהו את המקום כהור ההר ובנו בו מצבה ומבנה מקורה שבראשו כיפה בפסגתו של ההר. בצד המבנה מדרגות המגיעות אל הגג, שמשמש נקודת תצפית על הסביבה. בתוך המבנה אף נמצא ספר מבקרים שבו יכולים פוקדי המקום לכתוב את רשמיהם. ג'בל הארון מושך אליו מטיילים ישראלים ואחרים הבאים להתפלל ולתייר במקום.

בדצמבר 2019 חודשה הגישה ליהודים לקבר.

## הגישה להר ולקבר
בשל מיקומו וגובהו הלא נוחים של ההר לא קיימת אליו גישה בכלי רכב, וזו מתבצעת באמצעות חמורים היוצאים מאתר הסלע האדום (פטרה) כשכל כיוון אורך כשעתיים וחצי. בחלקו העליון של ההר, הסמוך לקבר, עולים רגלית במאות מדרגות החצובות בסלע עד ההגעה אל אתר הקבר עצמו.

## הסתייגויות
יש המבקרים את ההנחה כי ג'בל הארון הוא אכן מקום קבורתו של אהרון הכהן, שני קווי הביקורת המרכזיים הם:
* חישוב מיקום שגוי: הטיעון המרכזי הוא כי לפי תיאורי התנ"ך על מסעות בני ישראל אין כל אסמכתא כי ג'בל הארון הוא הור-ההר; כמו כן יש אף הטוענים כי מיקומו של ג'בל הארון סותר לגמרי את תוואי מסעם של בני ישראל.
* זיהוי מבני לא מספק: הטיעון המרכזי הוא כי אין די במבנהו הצורני של ההר כדי להוכיח את זיהויו כהור ההר, המחזיקים בדעה זו טוענים כי קיימים מבנים טופוגרפיים דומים במקומות נוספים ועל כן יש להטיל ספק בקביעה אודות מהימנות זיהויו של ג'בל הארון כל עוד לא נבדקו שאר המקומות. טיעון נוסף המועלה על ידי מצדדי עמדה זו, הוא שברבות העיתים עשויים להתרחש שינויים גאולוגיים בהרים (כגון שחיקה ובליה) עד כדי יצירת מבנים התואמים את תצורת הור ההר, מה שמעלה את התמיהה האם ג'בל הארון אינו אחד ממקרים אלו.

## ראו גם
* הור ההר

## קישורים חיצוניים

*שוקי דגן, כתבה בעיתון "ארבע כנפות": http://shofar.net/shofar-news/img/Press/kan211/knaf1p016.pdf , http://shofar.net/shofar-news/site/PressHit.asp?id=13301&url=../img/Press/kan211/knaf1p017.pdf 
*מאיר אלפסי,  המסע המפרך לקבר אהרן הכהן בירדן יומן וגלריה, אתר חב"ד אינפו, ה' אב התשע"ג (12.07.2013) 

## הערות שוליים

הארון
קטגוריה:אתרי המקרא
קשישטוף אורבנסקי

**קשישטוף אורבנסקי** (בפולנית: **Krzysztof Urbański**; נולד ב-1982 בפאביאניצ'ה, פולין) הוא מנצח פולני.

## חייו

אורבנסקי סיים את האקדמיה למוזיקה על שם פרדריק שופן בוורשה בשנת 2007. באותה שנה זכה בפרס ראשון בתחרות הניצוח הבינלאומית בפראג. בשנים 2007 עד 2009 היה עוזר מנצח בתזמורת הפילהרמונית של ורשה. בעונת 2010-11 כיהן כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של טרונדהיים בנורווגיה והחל בעונת 12–2011 משמש בתפקיד המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס באינדיאנה, ארצות הברית. במקביל, החל בשנת 2010, הוא מכהן כפרופסור נלווה למוזיקה בתחום הניצוח התזמורתי באוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון.

מאז 2009 מרבה אורבנסקי לנצח על תזמורות רבות בארצות אירופה והופיע גם ביפן. אורבנסקי ניצח על כל התזמורות החשובות בפולין והוא מקפיד לשלב רפרטואר פולני בתוכניות הקונצרטים שלו, כמו הקונצ'רטו לפסנתר מס' 1 של שופן, הסימפוניה השלישית של גורצקי, הקונצ'רטו לתזמורת של לוטוסלבסקי ו"קינה לקורבנות הירושימה" של פנדרצקי.

כיום הוא המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של ברן.

## קישורים חיצוניים
* 


* http://www.krzysztofurbanski.com
* http://www.harrisonparrott.com/artist/conductor/krzysztof-urbanski 
* http://www.youtube.com/watch?v=GV0iowe5ieg The announcement of his appointment
* http://newsinfo.iu.edu/web/page/normal/16085.html
* http://www.youtube.com/watch?v=jIBWTFUlCOU See and hear him on this link


קטגוריה:מנצחים פולנים
קטגוריה:מורים למוזיקה בפולין
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1982
דתילי

**דתילי** הוא אתר אינטרנט הפונה אל גולשים מקרב הציונות הדתית והציבור הדתי לאומי. הוא בנוי כפורטל תוכן, והוקם לאור התפתחות מדיום האינטרנט בקרב המגזר הדתי והצורך במתן מענה ערכי-הלכתי לציבור זה.

הפורטל מספק חדשות עדכניות, כתבות מגזיניות ומידע דתי, "שימושונים", תשובות לשו"תים, פורומים, וכן מעניק פרסום בלוחות, מכירת חמץ ועוד, תוך התמקדות בקהל הדתי על שלל גווניו.

## היסטוריה
הפורטל הוא חלק מרשת אתרים המנוהלת על ידי חברת "דתילי בע"מ" שהוקמה בשנת 2007 על ידי איש התקשורת עמיעד טאוב, שהוציא קודם לאור את הירחון הדתי "נקודתי", אך העדיף לסגור אותו ולעבור מהדפוס לתחום האינטרנט. בנוסף לאתר הראשי מופעלים אתרי-משנה מקומיים כ"דתילי רעננה", "דתילי מודיעין" וכו'. צוות האתרים כולל עיתונאים, אנשי עסקים ואנשים מתחום המחשבים. האתר עוסק בחדשות יומיות ועדכניות ובהעלאת תכנים מגזיניים וגנריים תוך הקפדה על סטנדרטים ערכיים והלכתיים ושימת דגש על שירותים שימושיים כלוח קונים-מוכרים, לוח אירועים ואינדקס עסקים ואתרים.

בין מדורי האתר: "חדשות הברנז'ה" - העוסק ברכילות במגזר הדתי; "דתילי נשי" - עוסק באישה הדתית; מדורי תרבות, צרכנות, ומדור ספרים גדול.

בין הכותבים ובעלי הטורים ניתן למצוא, לצד טאוב, את טולי פיקרש, הרב אליעזר שנוולד, אליעזר שפר, ליאורה מינקה, ד"ר איילה גליקסברג, ד"ר מוטי גולן ואחרים.

הגולשים יכולים להשתמש בשירותי הרשת באמצעות הטלפונים הסלולריים.

הרשת מפיקה גם את המגזין האלקטרוני "עט-נט", המופץ מדי שבוע למנויים בדואר האלקטרוני.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתרי אינטרנט דתיים
קטגוריה:ציונות דתית
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
לירן אביב

**לירן אביב** (נולד ב-22 בינואר 1985) הוא זמר מזרחי וים תיכוני.

## ביוגרפיה
אביב נולד ב-22 בינואר 1985 בטירת כרמל. החל את הקריירה המוזיקלית שלו בגיל צעיר כאשר הופיע בטקסים בבית הספר "אריאל" שם למד ובאירועים משפחתיים.
שירת כלוחם במשמר הגבול, ולאחר שחרורו החל להופיע במועדוני זמר ים-תיכוני, שם התגלה על ידי המפיק המוזיקלי שי ראובני וכותב השירים צ'ולי זכאי.

### קריירה מוזיקלית
אביב הוציא את "תגידי", סינגל ראשון מתוך אלבום הבכורה שלו, ביוני 2010. השיר שזכה להצלחה באינטרנט וגרף 2 וחצי מיליון ביוטיוב. במהלך 2010 ובתחילת 2011 הוציא 4 סינגלים נוספים לתחנות הרדיו: "זה לעולם", "כאן לבד", "שוב את שלי", ו-"לילה לא שקט", שהפך ללהיט ברדיו. בסינגל השני, "כאן לבד" (מילים ולחן: גילי זכאי, עיבוד: אלי קשת), שיתף את מעריציו בקבלת ההחלטות לגבי שם השיר, הסגנון המוזיקלי ובחירת התמונה לעטיפת הסינגל. באפריל 2011 יצא קליפ לשיר, המציג דו-שיח בינו לבין מעריציו, וכולל תמונות שהעבירו אליו.

בשנת 2011 זכה לירן בתואר "תגלית השנה" על ידי מצעד "חריף".

בנוסף, זכה אביב במקום השני במצעד היוטיוב הישראלי השנתי כזמר הישראלי הכי מושמע בישראל אחרי אייל גולן.

במהלך הקריירה שלו, הופיע אביב כמעט מעל כל במה אפשרית בישראל וגם בתוכניות טלוויזיה אהובות כגון: "צחוק מעבודה", "חדשות הבידור", "ערב טוב עם גיא פינס" (2 כתבות שעשו עליו), "ערוץ הילדים", "ערוץ ניקלודיאון", תוכניות הבוקר של ערוץ 2 וערוץ 10, "צינור לילה", "ערוץ 24" ועוד.

עקב הצלחתו של אביב ואספת קהל גדול ומגוון בישראל ובעולם, צולמה כתבת ב-"חדשות 2" עם יונית לוי, המתייחסת להצלחתו.

ב-6 ביולי 2011 יצא דואט משותף של אביב עם זמר ההיפ הופ סאבלימינל, "מאו...הב", שנכתב על ידי קובי שמעוני וצ'ולי זכאי. הדואט זכה להצלחה ונכנס למקום הראשון במצעד ההשמעות הישראלי.

ב-21 בספטמבר 2011 יצא אלבום הבכורה של אביב, "עכשיו תורי", ובו 10 שירים מקוריים, כולל רצועת בונוס לשיר "לילה לא שקט".

ב-12 בפברואר 2013 הוציא לאור אביב סינגל ראשון ומיוחד פרי עטו שנקרא "אליך ממעמקים" מאלבומו השני בו הוא מארח את הזמר והפייטן יובל טייב ולאחר מכן הוציא לאור עוד ארבעה סינגלים מאלבומו השני: "מה נהיה ממני", "טיפה רחוקה", "עדיין אוהב", "דורי דורי" ו-"תאמיני".

בשנת 2016 הוציא אביב סינגל קצבי וקיצי הנקרא "מי זה הכוכב" לדבריו השיר הוקדש לבנו הבכור מנור שלום.

נכון ל-2015, עמוד היוטיוב של אביב מונה מעל 11 מיליון צפיות. (סינגלים, קליפים, ראיונות ועוד)

### חייו האישיים
ב-14 באוגוסט 2014 נישא אביב לדוגמנית נטלי סבג. ב-29 בינואר 2016 נולד לו ולסבג בן בכור ושמו מנור שלום.בשנת 2017 נולדה בתם לורן. בשנת 2019 נולד בנם השלישי ושמו אלרום. כיום הוא ובת זוגו גרים בטירת כרמל.

## דיסקוגרפיה
* עכשיו תורי (2011)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* בטריבונה, אני נשבע לך: לירן אביב ונטלי נשואים" באתר בטריבונה, 15 באוגוסט 2014

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:זמרי פופ ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:טירת כרמל: אישים
קטגוריה:טירת כרמל: מוזיקאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
אלי דקל

**אליהו (אלי) דקל** (1918 – 8 בינואר 1984) היה ניצב במשטרת ישראל.

## ביוגרפיה
התגייס למשטרה ביולי 1949, לאחר שחרורו מצה"ל.
בשירותו במשטרה החזיק בתפקידים במטה הארצי. עם גיוסו היה קצין כח האדם במטה הארצי בדרגת עוזר מפקח מחוזי ובשנות החמישים היה ראש מחלקת שיטור ותפקידי מטה. בשנת 1958 היה במחזור הראשון של בית הספר לקצינים בכירים של המשטרה.

היה סגן מפקד מחוז תל אביב, כראש מחלקת תכנון ומבצעים הופקד בין היתר על פרויקטים שונים דוגמת אבטחת מנהיגים זרים וייצוג המשטרה בוועדות ממשלתיות לקראת יום בחירות ולתכנון חגיגות לאומיות. בתפקיד זה התאים את מנגנון המשטרה לעידן האוטומציה ולקליטת מחשבים.

בשנת 1969 מונה לראש אגף ארגון בדרגת ניצב, ב-1970 מונה לראש אגף המנהלה. בנובמבר 1972 מונה לסגן המפקח הכללי. פרש מהשירות בנובמבר 1976.

במקביל לשירותו במשטרה היה דקל חבר בית הדין העליון של ההתאחדות לכדורגל בישראל.

לאחר שירותו במשטרה כיהן כסמנכ"ל ביטוח לאומי.

אליהו דקל נפטר בירושלים. הותיר אחריו אישה ושני ילדים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף תכנון וארגון של משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף תמיכה לוגיסטית
קטגוריה:סמפכ"לי משטרת ישראל
קטגוריה:עובדי המוסד לביטוח לאומי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984
הפרגמנט המורטורי

**הפרגמנט המורטורי** (**Fragment**, מלטינית: שבר, רסיס) או **ה[[קאנון ספרותי|קאנון]] המורטורי** הוא הרשימה העתיקה ביותר הידועה של ספרי הברית החדשה.

ב-1740 גילה החוקר, האב לודביקו אנטוניו מורטורי  בספרייה האמברוזיאנית שבמילאנו, כתב יד בלטינית מהמאה ה-7. כתב היד, שהגיע ממנזר בוביו  (מנזר קולומבני הנמצא בבוביו ), הוא תרגום מיוונית של כתב יד אשר חסרה בו ההתחלה והוא נקטע בפתאומיות. מסמך זה נותן מידע על תהליך הקנוניזציה של כתבי הברית החדשה.

המסמך כולל רשימה של כתבים שנחשבו ככתבי קודש והמחבר דן בחיבורים, מוסיף פרשנויות ומשלב מידע היסטורי.

הרשימה ממיינת את הכתבים לארבע קבוצות:
* הבשורות, מעשי השליחים, איגרות פאולוס, איגרת יהודה,  (הראשונה, השנייה והשלישית), חזון יוחנן וחוכמת שלמה, כולם כתבי קודש ללא ספק.
* האפוקליפסה של פטרוס , למרות שיש כאלו שטוענים שאין לקרוא אותה בכנסייה.
* רועה הרמס (Ποιμήν του Ερμά) המיוחס ליוחנן כותב הבשורה,  אין לקרוא אותו בפומבי לעם בכנסייה כי אינו שייך לנביאים או לשליחים.
* דחה כתבים מאת ארסינואוס, ולנטינוס ומילטיאדס  ככתבי מינות וכן את האיגרת ללאודיקים והאיגרת לאלכסנרינים כמזויפות.

## לקריאה נוספת
*רבקה ניר, "הקנון של מורטורי", בתוך: **הנצרות הקדומה : שלוש המאות הראשונות**, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2009, עמ' 61–66.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כתבי קודש נוצריים
קטגוריה:כתבי יד לטיניים
קטגוריה:המאה ה-7
קטגוריה:היסטוריה של הנצרות
קודקס ותיקנוס

[שמאל|250px|ממוזער|עמוד מתוך כתב יד ותיקנוס - אחת הגרסאות העתיקות ביותר של [תרגום השבעים, מן המאה ה-4 לספירה]]
**קודקס ותיקנוס** (**Codex Vaticanus**, בעברית - מצחף הוותיקן) הוא כתב-יד של הביבליה הנוצרית, הכולל את הברית הישנה בנוסח תרגום השבעים והברית החדשה בנוסח אלכסנדרוני.
גודל הדף הוא קוואטרו.

הקודקס נכתב במאה ה-4 בארץ ישראל או מצרים, ונשמר בספריית הוותיקן לפחות מאז 1475, שאז נזכר פעם ראשונה בתכתובת בין ארסמוס מרוטרדם לבין ספריית הוותיקן. רק בסוף המאה ה-19 הודפס עותק פקסימיליה של הקודקס. ב-1881 עשו וסקוט והורט שימוש בטקסט כאשר הוציאו את הברית החדשה ביוונית מקורית שלהם (The New Testament in the Original Greek).

אחת המסורות הקשורות בקודקס זה היא שאחרי התנצרותו של הקיסר קונסטנטינוס הוא הזמין את הספר מאוסביוס מקיסריה, העניק את הספר במתנה לכנסייה האורתודוקסית שבקונסטנטינופול שהפקידה אותו בידי הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול, שם היה הספר עד מסע הצלב הרביעי, נבזז על ידי הצלבנים והועבר לידי הפטריארך הלטיני של קונסטנטינופול  ובמאה ה-14 לספריית הוותיקן.

## ראו גם
*קודקס בזה
*קודקס סינאיטיקוס
*קודקס ותיקנוס גרקוס 1941
*קודקס פלדנסיס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כתבי יד עתיקים של התנ"ך
קטגוריה:כתבי יד עתיקים של הברית החדשה
קטגוריה:ספרות בשפה היוונית
קטגוריה:ספרי המאה ה-4
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סוף שבוע בתל אביב

**סוף שבוע בתל אביב** (בגרמנית: **Alles für meinen Vater**) הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2008 בבימויו של דרור זהבי.

## עלילה
סיפורו של טארק (שרדי ג'בארין), צעיר פלסטיני, המגיע לתל אביב לבצע פיגוע התאבדות בשוק הכרמל, כדי לנקות את שם אביו ששתף פעולה עם השב"כ. כשהוא מנסה להפעיל את המטען הוא מגלה כי מתג ההפעלה אינו עובד. לאחר ניסיון כושל לרכוש מתג חדש אצל סוחר, ניצול שואה ואב שכול (שלמה וישינסקי), טארק נאלץ להישאר בתל אביב כשחגורת נפץ לגופו. מכאן גורלו נקשר לקרן (הילי ילון) בת ה-17, יוצאת בשאלה ומנודה מקהילתה. סיפור שהייתו מוביל את טארק לבחירה בחיים ולניסיונו לדבוק בם.

## שחקנים

## הערות
זכה בפרס "חביב הקהל" בפסטיבל מוסקבה 2008 והתמודד בתחרות הרשמית של פסטיבל הסרטים בירושלים. היה מועמד לשישה פרסי אופיר.

## קישורים חיצוניים

* "סוף שבוע בתל אביב" באתר "קרן הקולנוע הישראלי"
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2008
דיאטסרון

**דִיאַטֶסָרוֹן** (מיוונית "דיא-טסרון" "דרך של ארבעה"; בארמית סורית: **ܐܘܢܓܠܝܘܢ ܕܡܚܠܛܐ**) הוא חיבור שנכתב בערך בשנת 160 על ידי טטיאנוס (תלמידו של יוסטינוס מרטיר), המשלב את כל ארבע הבשורות לטקסט אחד.

הדיאטסרון היה בשימוש מאות שנים בכנסיות המזרחיות אולם הוא הוחלף במהלך השנים על ידי הפשיטתא והדיאטסרון אבד, כנראה הפסיקו להעתיקו כי הרעיון שעמד מאחריו חרג מהקונצנזוס בכנסייה לגבי אופי הברית החדשה, כלומר העדפת הכנסייה את המבנה של ארבע בשורות נפרדות.

המידע הקיים היום על החיבור מגיע מאזכורים אצל כותבים שונים בהם אוסביוס ומפירושים שנכתבו על הדיאטסרון, מהפירושים שרד בשלמותו הפירוש של אפרם סירוס (אפרים הסורי).

## לקריאה נוספת
* רבקה ניר, **הנצרות הקדומה**: שלוש המאות הראשונות, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה,  2009, עמ' 71

## קישורים חיצוניים

* תרגום לאנגלית של הדיאטסרון, Ante-Nicene Fathers vol. IX
* תרגום לאנגלית של הדיאטסרון, Early Christian Writings
* A Greek fragment of Tatian's Diatessaron from Dura, ארכיון האינטרנט
* 

קטגוריה:מהדורות של התנ"ך
קטגוריה:בשורות
קטגוריה:נצרות מזרחית קדומה
פטרסון

**פטרסון** (באנגלית: **Patterson**, נכתב לעיתים **Paterson**) הוא שם משפחה שמקורו באיים הבריטיים, ומשמעותו בנו של פטריק.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם פטרוס
שמואל אבא מזיכלין

רבי **שמואל אבא מזיכלין** (י"ט בכסלו ה'תק"ע - כ"ו באלול תרל"ט) היה אדמו"ר חסידי בדור החמישי לחסידות והאדמו"ר הראשון של חסידות זיכלין.

## תולדותיו
נולד בשנת ה'תק"ע לרב זעליג (בן הרב איצקל ודבורה בת הרב פישל מסטריקוב) וליוטל בעיר לויביטש שבפולין. נקרא על שם סביו הרב שמואל מטשערנוויסק ועל שם דודו זקינו הרב אבלי חריף מקאליש.
למד תורה אצל רבי אריה לייב צינץ, ואצל רבי משה יהודה לייב זילברברג. רבו לעבודת ה' היה סבו רבי פישל מסטריקוב, תלמידם של המגיד ממעזריטש, רבי אלימלך מליז'נסק ורבי לוי יצחק מברדיטשוב. כמו כן ביקר כמה פעמים אצל הרב שמחה בונם מפשיסחא.
בהגיעו לפרקו נישא לגולדה רייצא, בת דודו הרב מרדכי מבודזאנוב (שהיה חתן אמו חורגתו דבורה). אחר חתונתו החל להנהיג עדה בלויביטש. אחר כמה שנים מחתונתו ירד אביו מנכסיו ועל כן לקחו חמיו לגור על ידו בבודזאנוב שם פתח בית כנסת חסידי ונהג באדמו"רות.
בשנת תר"ד נולד לו בנו רבי משה נתנאל. באותה תקופה ירד חמיו מנכסיו ולכן עבר לזיכלין שם התגוררה דודתו ביילא, אחות אביו וחמיו שהבטיחה לו לספק לו את צרכיו.

רבי שמואל אבא התנגד מאוד לממשלת רוסיה עקב גזירותיה על היהודים ורדיפתה את רבי ישראל מרוז'ין, אותו החשיב מאוד. בעקבות כך הלשינו עליו מתנגדיו לשלטונות, על כך שהוא מעודד את תקומת מדינת פולין הכבושה, ועקב כך נאסר רבי שמואל אבא בחודש כסלו ה'תר"ה בכלא שבעיר לונטשיץ, שם ישב כשלושה שבועות עד שהגיעה הפקודה מורשא לשחררו.

נפטר בשנת תרל"ט בזיכלין ונקבר במקום. על פי המסורת החסידית, נעצר השעון בחדרו בשעת פטירתו. בנו יחידו, רבי משה נתנאל, מילא את מקומו באדמו"רות. היה חתן אצל הרב אשכנזי.
בנו של רבי משה נתנאל, רבי חנוך סעדיה מילא את מקומו של אביו ונהרג במלחמה יחד עם בנו הרב גד הי״ד

## דרכו
נודע בדרכו העממית והפשוטה, עשיית מופתים וקירוב יהודים פשוטים. דרך זו הייתה חריגה בפולין החסידית, שם הייתה נפוצה דרך פשיסחא העמקנית והלמדנית.

כן התנגד לרופאים מכל סוג עליהם היה אומר את הפסוק (תהילים קמד, ח) "אשר פיהם דיבר שוא וימינם ימין שקר" - שדיבורם בפיהם הוא שוא, ומה שכותבים רפואות ביד ימינם הוא גם כן שקר.

## צאצאיו
*רבי משה נתנאל מזיכלין, ממלא מקום אביו באדמו"רות.
*מרים ברכה, נפטרה ללא צאצאים.

## לקריאה נוספת
* יצחק אלפסי, **אנציקלופדיה לחסידות** - אישים.
* אליעזר שטיינמן, באר החסידות, על צדיקים ראשונים ואחרונים, עמ' 157-165.

## קישורים חיצוניים
* להב אש מאת נינו הרב אפרים מאיר זיכלינסקי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:רבנים פולנים
Speed of Sound

"**Speed of Sound**" הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קולדפליי. חברי הלהקה כולה היו שותפים בכתיבת השיר, והוא יצא בתור הסינגל המוביל של אלבום האולפן השלישי שלה, *[[X&Y]]*. השיר יצא ב-18 באפריל 2005, דרך חברת התקליטים פרלופון. בשיא הצלחתו ברחבי העולם, הגיע השיר למקום ה-2 במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום השמיני במצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי, ובכך הפך לסינגל הראשון שלהם להיכנס לרשימות המצעדים האמריקאיות ולשיר המוצלח ביותר שלהם, עד להוצאתו של "Viva la Vida" בשנת 2008 והעפלתו למקום הראשון במצעד.

"Speed of Sound" זכה בפרס "שיר השנה" של אגודת ASCAP, והיה מועמד פעמיים לפרס גראמי בטקס פרסי גראמי ה-48. כמו כן, זכה השיר בפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית "הסינגל הבריטי הטוב ביותר" בשנת 2006, והקליפ לשיר היה מועמד ל-4 פרסי VMA של MTV.

## רקע וביקורות
חברי הלהקה הודו במספר מפגשים, כי השיר נכתב במהלך שנת 2004 בהשראת השיר "Running Up that Hill" של הזמרת קייט בוש. כמו כן, הודו חברי הלהקה כי הם לא מצליחים להתחבר לשיר והם מרגישים שהם לא מצליחים לבצע אותו כמו שהיו רוצים. על כן, הודה הסולן כריס מרטין, שהם לא מרבים לשיר אותו בהופעותיהם. השיר ראה אור בארצות הברית לראשונה בתאריך 18 באפריל 2005 והופעת הבכורה שלו ברדיו הייתה ביום שלאחר מכן, בתחנת הרדיו של רשת BBC הבריטית.

השיר נתקל בביקורות מעורבות. מצד אחד נאמר על השיר שהוא נשמע כאילו הלהקה שרה אותו ב"טייס-אוטומטי", וכי הוא נשמע כמו שירה הישן של הלהקה, "Clocks", אך פחות קליט ופחות מוצלח. מן הצד השני, נכתב על השיר שהוא מוצלח, רענן ומרגש, ושיבחו את הלהקה על יכולותיה המוזיקליות והיצירתיות.

## קליפ
הקליפ של "Speed of Sound" צולם בבמה אקוסטית בלוס אנג'לס ב-22 וב-23 באפריל 2005. הקליפ מתחיל במסך שחור, ואחריו מופיע כריס מרטין כשהוא מגיח מבין הצללים ומנגן על פסנתר בזמן ששר. כשמרטין פורש את ידיו לראשונה נדלקות כל נורות הלד שמאחוריו, וככל שהשיר ממשיך להתנגן, צבעי הנורות משתנה, ובסופו מופיעים כל חברי הלהקה כשהאורות בצבע לבן.

הופעת הבכורה של הקליפ הייתה ב-23 במאי. הקליפ הגיע למקום ה-6 במצעד "הספירה לאחור" של שירי הרוק של ערוץ VH1 ב-11 ביוני 2005. בטקס פרסי ה-VMA של MTV הקליפ היה מועמד ל-4 פרסים, בקטגוריות "קליפ השנה", "האפקטים המיוחדים הטובים ביותר", "העריכה הטובה ביותר" ו"הצילום הטוב ביותר".

## מצעדים

* הסינגל הגיע למקום ה-2 במצעד הפזמונים הבינלאומי השנתי של גלגלצ לשנת 2005.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קולדפליי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ויל צ'מפיון
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי מארק רומנק
קטגוריה:שירי רוק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:שירי זהב בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פרלופון
פיטרסון

**פיטרסון** (באנגלית: **Peterson**) הוא שם משפחה ממוצא סקנדינבי הנפוץ במדינות אירופיות רבות, ומשמעותו בנו של פטר. השם מתייחס לפטרוס הקדוש, אחד משנים עשר שליחיו של ישו.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם פטרוס