יורגודן (הוקי קרח)

**יורגודן** (בשוודית: **Djurgårdens Idrottsförening Ishockeyförening**) היא קבוצת הוקי קרח מקצועית שבסיסה בסטוקהולם, שוודיה, המזוהה עם אגודת הספורט יורגודן. הקבוצה מתחרה בליגת ההוקי השוודית. נבחרת הגברים היא קבוצת ההוקי קרח השוודית המצליחה בכל הזמנים, כאלופת שוודיה 16 פעמים, 12 פעמים סגנית אלופה, 26 פעמים פיינליסטית ומובילה טבלת המרתון של הליגה הבכירה של ההוקי השוודי. 

מחלקת ההוקי קרח הוקמה לראשונה בשנת 1922 ומאז הקבוצה משחקת בשיטת הליגה השוודית, למעט ארבע שנים בשנות ה-30, כאשר מחלקת ההוקי פורקה באופן זמני.

יורגודן משחקת בעיקר את משחקי הבית שלה בהובט, זירה ישנה שנבנתה בשנות ה-50 עם קיבולת של 8,094 מושבים, אך משחקים בעלי חשיבות גדולה כמו דרבי נגד AIK ומשחקי פלייאוף, עשויים להתקיים באביצ'י ארנה עם קיבולת גדולה יותר של 13,850 מושבים.

יורגודן הפרישה תשע חולצות שחקנים מאז הקמתה והוציאה את מספר 2 פעמיים, כיוון שגם רולנד סטולץ וגם צ'ארלס בַּאֵלוּנד לבשו את המספר לפני שהחולצות נודעו כמופרשות בשוודיה. הכינויים הנפוצים ביותר של הקבוצה הם "Järnkaminerna", (יֵרְנְקַמִינֵנַה) כלומר תנורי הברזל, "Stockholms stolthet", (סטוקהולס סטולתיאט) הגאווה של סטוקהולם ו-"Mesta mästarna" (הזוכים ברוב האליפויות). ליורגודן יש גם מועדון אוהדים בשם ירנקמיננה, אותו היא חולקת עם מחלקת הכדורגל.

## היסטוריה
### 1922 - 1963: התחלה טובה, דעיכה חדה ובנייה מחודשת
יורגודן נוסדה ב-12 במרץ 1891 בבית קפה בכתובת Alberget 4A באי יורגודן.
ההוקי קרח הוצג בשוודיה ב-1921 ומחלקת ההוקי של האיגוד נוסדה ב-1922 בעזרת שחקן אגודת הספורט יטה, וילהלם ארווה. המועדון השתתף באליפות השוודית הראשונה שלו באותה שנה והובס על ידי האמרבי בחצי הגמר. הסגל כלל רק שישה שחקנים אך חוזק בחמישה שחקנים חדשים לעונה הבאה.
יורגודן הצליחה להגיע לגמר במהלך העונה מול יטה, שהתגלתה כחזקה למדי ויורגודן הפסידה 3:0 באצטדיון האולימפי. התהליך חזר על עצמו ב-1924 ויורגודן נאלצה לחכות עד 1926 כדי להניף סוף סוף את גביע לה מאט בפעם הראשונה, לאחר ניצחון 7:1 מול וסטרוס. המועדון הצליח בשלב מוקדם וארבעה שחקני יורגודן נבחרו לסגל נבחרת שוודיה באולימפיאדת החורף 1924. באליפות שוודיה 1926, הכילה הקבוצה שלושה מהשחקנים הללו: וילהלם ארווה, ארנסט קולברי ורובן אלינגר.

בתחילת שנות ה-30, ההצלחה ששימרה יורגודן במהלך שנות ה-20 החלה לדעוך. עלויות גבוהות ונתוני נוכחות נמוכים עשו את שלהם במחלקת ההוקי ובאיגוד הראשי עצמו. במקביל, אף מנהיג או שחקנים חדשים לא הצטרפו ליורגודן. כאשר הקבוצה ירדה לליגה השנייה ב-1934, מחלקת ההוקי פורקה. במקום זאת, ההתמקדות הועברה למחלקת הבנדי ובהינתן המשאבים של מחלקת ההוקי.

ממוזער|סוון "טומבה" יוהנסון
המחלקה הופעלה מחדש ב-1938 בליגה השישית (קלאס VI) והקבוצה כללה שחקני עבר כמו אינאר "סטור-קלאס" סוונסון וגוסטף "לול" יוהנסון.
הקבוצה שיחקה רק שלושה משחקים במהלך העונה; אך הצליחה לזכות בליגה השישית ולהעפיל לליגה החמישית  הבעיות החלו כשהמועדון ניסה לגייס שחקנים חדשים. אלה שהתבקשו להצטרף לקבוצה חשבו שהשאילתה היא סוג של בדיחה. עם זאת, המועדון הצליח לאסוף מספיק שחקנים כדי לקחת חלק במשחקי העונה שלאחר מכן. שחקנים אלה שיחקו בעיקר בנדי וכדורגל לפני שהצטרפו לקבוצת ההוקי. התוכנית לעונות הקרובות הייתה לעלות מדי שנה עד שהמועדון יגיע שוב לליגה הגבוהה ביותר. כך שנות ה-40 כללו בעיקר העפלה מליגה לליגה.

במשך שלוש שנים ברציפות מהליגה החמישית, סקורו תמיד הקדימה את יורגודן בטבלת הליגה. עם זאת, מכיוון ששתי קבוצות עלו מכל חטיבה, הדבר לא עורר דאגה. עונת 1942/43 מעולם לא הושלמה עקב מזג אוויר חם, אך מאז הורחבה הליגה הלאומית השנייה לשש ליגות לעונת 1943/44, הן יורגודן והן סקורו עלו בכל מקרה. המשמעות היא שיורגודן עזבה את הליגות המקומיות בסטוקהולם ועלתה לליגות הלאומיות. רק ב-1947 זכתה הקבוצה שוב בחטיבתה, אך הובסה בידי אטלס דיזל ווסטרוס בפלייאוף העלייה. בעונת 1948/49, חזרה הקבוצה סוף סוף לליגה הגבוהה ביותר וסיימה במקום השני אחרי האמרבי. היא לא שיחקה באליפות השוודית באותה עונה עקב מזג אוויר חם ומשטח ההוקי הזמין היחיד באצטדיון סטוקהולם לא יכול היה להספיק. מחלקת ההוקי אימנה את הכישרונות שלהם, אשר החלו להחליף רבים מהשחקנים שעדיין שיחקו עבור מחלקת הבנדי או הכדורגל.

ממוזער|משחק בין יורגודן ומאלמה רדהוקס ב-2006

שנות ה-50 החלו טוב עבור יורגודן. בעוד שהקבוצה לא הצליחה לנצח את האמרבי בליגה, אליפות שוודיה הייתה עניין אחר. לאחר שניצחה בניצחון טכני את פושהוגה, הקבוצה עלתה לחצי הגמר ופגשה את האמרבי. הדומיננטיים של שנות ה-30 וה-40 הובסו 3:1 לאחר שער אחד, כל אחד על ידי התאומים הנס וסטיג אנדרסון, ושער אחד על ידי קרל-אריק אנדרסון. היריבה האחרונה של יורגודן, מורה; התגלתה כבלתי ראויה. יֵסְטַה "ליל-לול" יוהנסון הבקיע שלושער ובסופו של דבר, הובסה מורה 7:2. הייתה זו אליפות שוודיה הראשונה עבור המועדון מזה 24 שנים.

אליפות שוודיה נוצרה מחדש בעונת 1952/53. במקום טורניר חיסול יחיד עם שמונה קבוצות, המנצחים של חטיבות הדרום והצפון נפגשו פעמיים כדי להכריע את האליפות. היריבה בגמר הייתה יבלה; המשחק הראשון הסתיים בניצחון 5:1 והמשחק השני הסתיים בתיקו 1:1. בהנהגתו של סוון "טומבה" יוהנסון, עונת 19 השערים של יורגודן, המשיכה לזכות בחטיבה הדרומית על ידי ניצחון בכל עשרת משחקי הליגה בעונת 1954/55. שני משחקי הגמר ב-1955 נערכו ביוהנסובס אי.פִּיֵה ויורגודן ניצחה בשני המשחקים מול האמרבי 6:3 במשחק הראשון ו-11:2 במשחק השני. המשחק השני הוא עדיין שיא של מספר השערים שהובקעו בגמר אליפות שוודיה.

במשך סוף שנות ה-50 עד אמצע שנות ה-60, הקבוצה הראתה את כוחה וזכתה 6 פעמים ברציפות בגביע לה מאט מ-1958 ועד 1963.

### 2005 - ההווה: עליות ומורדות
[ממוזער|שחקני יורגודן חוגגים על שער של סבסטיאן סטרנדברי מול [פרייסטד]]

יורגודן סבלה מבעיות כלכליות לאחר עונת 2004/05 ואיבדה 16 שחקנים לפני העונה שלאחר מכן. המועדון נאלץ להסתמך על שחקנים מהקבוצות הצעירות והיה יכול לרכוש רק שחקנים חדשים שנפסלו על ידי מועדונים אחרים, בשל מצבו הכספי הגרוע. המטרה של המועדון לעונה הייתה להתרחק מעמדות הירידה בטבלת הליגה ואכן הקבוצה הצליחה בכך. עם זאת, לראשונה מזה 20 שנה, יורגודן נותרה מחוץ לפלייאוף. לעונת 2007/08, שינתה הקבוצה את זירת הקרח הרשמית שלה, מסטוקהולם גלוב ארנה לזירת הבית הקטנה יותר לשעבר, הובט. עם זאת, מיעוט משמעותי מהמשחקים תוכנן לזירה הגדולה יותר, בדיוק כמו שחלק מהמשחקים נערכו בהובט בתקופת הגלוב.
יורגודן העפילה לפלייאוף וסיימה במקום השביעי בעונה הסדירה. סגנית אלופת העונה הסדירה, לינשפין, בחרה ביורגודן והדיחה אותה מהפלייאוף, 4:1 במשחקים.
במהלך עונת 2008/09 כל המשחקים נערכו בהובט. יורגודן הייתה לעיתים קרובות קרובה למקומות ההדחה. חמישה ניצחונות רצופים לאחר השנה החדשה הציבו את יורגודן על קרקע בטוחה. למרות שהקבוצות במקומות הפלייאוף האחרונים המשיכו לנצח, הקבוצה הגיעה למקום העשירי בטבלת הליגה.

עונת 2009/10 החלה עם טורניר קדם העונה של הגביע הנורדי, בו זכתה יורגודן. היא סיימה במקום השני בליגה והפסידה בגמר ל-HV71; הקבוצה ניצחה במשחק הראשון 4:3 אך הפסידה 4:2 במשחקים. חמישה מתוך שישה ממשחקי הגמר הגיעו להארכה. היה זה הגמר הראשון עבור יורגודן מאז פלייאוף 2001.

לאחר שהתקשתה לאורך עונת 2011/12, סיימה הקבוצה במקום האחד-עשר ונאלצה לשחק במשחקי העלייה והירידה ב-2012. לאחר מכן, ירדה הקבוצה לליגה השנייה ההוקי אלסוונסקאן לעונת 2012/13 לאחר שלא הצליחה לנצח במשחקי העלייה. בכך הסתיימה לה ריצה במשך 35 שנים של עונות רצופות באליטסריין עבור יורגודן. כתוצאה מכך, פיטרה יורגודן את המנכ"ל יון ירְלפלְט והחליפה אותו בצ'ארל בּרִילוּנְד. בוצעו גם קיצוצים גדולים בתקציב, למשל תקציב שכר השחקנים קוצץ בחצי. הקבוצה שמה לה מטרה לחזור לאליטסריין מיד בעונה שלאחר מכן. הקבוצה הגיעה למקום החמישי בעונה הסדירה ונאלצה לשחק משחקי מוקדמות של הקוואלסריין ב-2013. עם זאת, יורגודן לא הצליחה להגיע למקום האחרון והעונה הסתיימה.

הקבוצה ראתה עידן חדש בעונת 2013/14, כאשר השחקנים הוותיקים קריסטופר אוטוסון, יימי אלווסטד, פרדריק ברמבד וכריסטיאן איאֵקלונד פרשו. למרות תקופה קשה בנובמבר עם שישה הפסדים רצופים, יורגודן סיימה את העונה הסדירה במקום השלישי בטבלת הליגה, מה שהבטיח את המקום ב-2014 בקוואלסריין. המאבק על המקום השני נגד ארברו היה צמוד והיה צריך להיות מוכרע בסיבוב האחרון של הקוואלסריין. יורגודן הצליחה לתפוס את המקום עם 17 נקודות, אותו מספר כמו רגלה, אך עם הפרש שערים טוב יותר בגלל ניצחון 6:2 מול וסטרוס במשחק האחרון של העונה. בכך יורגודן עלתה שוב לליגה הבכירה.

מועצת המנהלים של ליגת ההוקי השוודית עוררה מחלוקת עם ההחלטה לחלק מחדש 6 מיליון קרונה שוודית של חסות טלוויזיה מיורגודן לקבוצה היריבה הטרייה AIK במאי 2014. AIK קיבלה את הכסף כדי להקל על המעבר מה-SHL לליגת המשנה. הדבר זכה לביקורת נרחבת על ידי יורגודן, אוהדים ומועדונים בהוקי אלסוונסקאן.

עונת 2018/19 הייתה מוצלחת במיוחד. הקבוצה העפילה לגמר ה-SHL, לאחר שהביסה את חלפטאו ברבע הגמר ואת פרייסטד בחצי הגמר. הייתה זו הופעת הגמר הראשונה של הקבוצה מאז 2010. בגמר  נפגשה מול פרלונדה וזו הביסה אותה בשישה משחקים.

לאחר עונה חלשה ב-2022, בה סיימה הקבוצה במקום ה-13 בטבלת הליגה בעונה הסדירה, נאלצה הקבוצה לשחק בפלייאוף העלייה והירידה מול טימרו. יורגודן כשלה והפסידה בארבעה משחקים - הפסד שמשמעותו ירידה לליגה השנייה. במהלך שתי העונות הבאות, הקבוצה שיחקה במשחקי גמר המוקדמות, אך הפסידה למודו וברינס בהתאמה. 

בעונת 2024/25, זכתה יורגודן בעונה הסדירה וניצחה את מורה בארבעה משחקים ברבע גמר המוקדמות ואת סודרטליה תוך שבעה משחקים בחצי הגמר. גמר העלייה היה בעצם דרבי מול יריבתה AIK והקבוצה ניצחה בחמישה משחקים ובכך חזרה לליגה הבכירה לעונת 2025/26.

## תוצאות העונות האחרונות
זוהי רשימה חלקית של חמש העונות האחרונות שהושלמה על ידי יורגודן.
הסבר קוד; **מ**—משחקים ששיחקו, **נ**—ניצחונות, **ה**—הפסדים, **ת**—משחקי שוויון, **ש"ע**—שערים עבור, **ש"נ**—שערים נגד, **נק**—נקודות.
מוביל הנקודות: **נקודות (שערים + אסיסטים)**

### כבוד ומורשת
[ממוזער|שבעת הכרזות (כיום תשע) התלויות ב[אביצ'י ארנה.]]
יורגודן הפרישה בסך הכול תשעה מספרי שחקנים:
*מספר **2** של רולנד סטולץ, שבילה 15 עונות עם יורגודן בין 1955 ל-1970. כמו כן, מספר **2** שלבש צ'ארלס ברילונד הופרש גם כן על ידי הקבוצה, ב-24 בינואר 2012. ברילונד שיחק 12 עונות עם יורגודן וניצח חמש פעמים באליפות שוודיה. היה קפטן הקבוצה בארבע עונותיו האחרונות לפני פרישתו ב-2001. בנוסף זכה פעמיים במדליית זהב באליפות העולם בהוקי קרח (1991, 1992) וכן פעם אחת במדליית הזהב באולימפיאדת לילהאמר.

*מספר **5** של סוון "טומבה" יוהנסון. בילה 16 עונות עם יורגודן בין 1950 ל-1966.

*מספר **11** של ינס אהלין. בילה 18 עונות עם יורגודן בין 1979 ל-1997. המספר הופרש ב-24 בינואר 2002.

*מספר **12** של לארס ביורן. בילה 18 עונות עם יורגודן בין 1949 ל-1966.

*מספר **16** של ניקלאס פאלק. שיחק בסך הכול 16 עונות ו-751 משחקים עם יורגודן, בין 1995 ל-2011. המספר הופרש ב-12 אוקטובר 2017.

*מספר **22** של הוקאן סדגריאן. שיחק 14 עונות עם יורגודן בין 1977 ל-1991.

*מספר **25** של מיקאל יוהנסון. הצטרף למועדון ב-1985. יוהנסון שיחק שבע עונות לפני שהצטרף ל-EHC Kloten בליגה השווייצרית הלאומית. חזר ליורגודן ב-1997 ושיחק שמונה עונות נוספות במועדון. המספר הופרש ב-15 בפברואר 2007.

*מספר **27** של תומאס איריקסון. הצטרף לקבוצה ב-1976 ושיחק ארבע עונות לפני שעבר לפילדלפיה פליירס. חזר ב-1981 ושיחק שתי עונות לפני שחזר לפילדלפיה פעם נוספת. ב-1986 חזר איריקסון שוב ושיחק שמונה עונות נוספות.

ארבעה שחקני יורגודן ושני מייסדים התקבלו להיכל התהילה של פדרציית ההוקי קרח הבין-לאומית:
*ארנה גרוננדר, יושב ראש ותיק של המועדון, התקבל בשנת 1997. גרוננדר היה גם יו"ר איגוד ההוקי קרח השוודי בין 1978 ל-1983.
 
*ארנה סטרמברי, המאמן הראשי של הקבוצה בין 1956 ל-1960 והמאמן הראשי של נבחרת שוודיה בין 1960 עד 1971.

*החלוץ סוון "טומבה" יוהנסון נבחר באותה שנה וייצג את נבחרת שוודיה בארבעה משחקים אולימפיים וב-14 אליפויות עולם. הוא שיחק בסך הכל 245 משחקים וכבש 186 שערים בנבחרת הלאומית, מה שהופך אותו למבקיע המוביל של נבחרת שוודיה בכל הזמנים.

*המגן לארס ביורן נבחר בשנת 1998 וייצג את שוודיה בשלושה משחקים אולימפיים ובתשע אליפויות עולם. הוא שיחק בסך הכול 217 משחקים בנבחרת.

*המגן רולנד סטולץ נבחר בשנת 1999 וייצג את נבחרת שוודיה בשלושה משחקים אולימפיים וב-12 אליפויות עולם. הוא שיחק בסך הכול 218 משחקים בנבחרת.

*החלוץ קנט נילסון התקבל ב-2006. הצטרף ב-1973 ושיחק בקבוצה במשך שלוש עונות. לאחר 11 עונות בצפון אמריקה ותקופה קצרה באיטליה ובשווייץ, חזר נילסון ליורגודן לעונה אחת ב-1988 וזכה באליפות שוודיה. הוא עשה סיבוב נוסף בשווייץ לפני ששיחק את עונתו האחרונה והחמישית בקבוצה ב-1992. נילסון ייצג את נבחרת שוודיה ב-94 משחקים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות הוקי קרח