open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ריצ'רד בקמן

ממוזער|259x259px|כריכת הספר Rage(1977), שפורסם תחת שמו של באקמן
**ריצ'רד באקמן** (באנגלית: **Richard Bachman**) הוא שם עט שבו השתמש הסופר האמריקאי סטיבן קינג לצורך פרסום ספרים מבלי לחשוף את זהותו. קינג יצר את הדמות הספרותית של באקמן בשנות ה־70 כדי לעקוף את מדיניות הוצאות הספרים, אשר הגבילה סופרים לפרסום של ספר אחד בלבד בשנה תחת שמם האמיתי. זהותו האמיתית של באקמן נחשפה בשנת 1985.

## רקע
בתחילת דרכו, סטיבן קינג כתב בקצב גבוה במיוחד. עם זאת, הוצאות הספרים שבהן פרסם הגבילו את מספר הספרים שניתן להוציא תחת שמו לשם שמירה על "ערך מיתוגי". קינג, שביקש לפרסם גם ספרים שנכתבו אך לא התאימו לתזמון השיווקי, המציא שם עט – ריצ'רד באקמן – ופרסם תחתיו את ספרו הראשון, Rage , בשנת 1977.

שם העט עצמו נבחר באופן מאולתר: "ריצ'רד" הוא מחווה לריצ'רד סטארק (שם העט של הסופר דונלד וסטלייק), ו"באקמן" נלקח מלהקת הרוק הקנדית באקמן-טרנר אוברדרייב, שהתנגנה באותו הרגע ברדיו, כשקינג נשאל מה שם העט שיבחר.

## חשיפת הזהות
ממוזער|ספרי באקמן(1985)|278x278 פיקסלים
בשנת 1985 הבחין סטיב בראון, עובד בחנות ספרים בוושינגטון הבירה, בדמיון סגנוני בין ספרי באקמן לכתיבתו של קינג. בחקירה קצרה גילה כי הזכויות על ספרי באקמן שייכות לאותה הוצאה שמוציאה לאור את קינג. הוא שלח את ממצאיו להוצאה, ובעקבות כך פורסמה כתבה ב־Washington Post שבה נחשפה זהותו האמיתית של באקמן. קינג אישר את הדברים, וכתוצאה מהחשיפה נמכרו ספרי באקמן מחדש, הפעם בשמו.

בהמשך, בקינג הטיפוסי, כתב קינג בהקדמה למהדורת האוסף "The Bachman Books" כי "הרופא הודיע כי ריצ'רד באקמן מת מגידול מוח – שנגרם ככל הנראה מהשימוש בשם עט."

## סגנון
הכתיבה של "באקמן" נחשבת קודרת ואפלה יותר מהכתיבה המזוהה עם סטיבן קינג. ספרים שפורסמו תחת שם זה עוסקים לרוב בתמות ריאליסטיות, דיסטופיות, או חברתיות־פסיכולוגיות, עם עיסוק נרחב באלימות, יאוש, מערכות שלטון טוטליטריות ואובדן שליטה. רבים מהם נעדרים אלמנטים על־טבעיים, בשונה מרבים מכתבי קינג בשם האמיתי.

## ביוגרפיה פיקטיבית
קינג בנה לבאקמן ביוגרפיה בדיונית שכללה עבר צבאי, מגורים בחווה בניו־המפשייר, אישה בשם קלודה, ופרסום של מספר ספרים לפני מותו הפתאומי מגידול מוח. הביוגרפיה הופיעה על כריכות הספרים הראשונים.

ספרים שפורסמו תחת השם ריצ'רד באקמן:
* Rage (1977) – הספר הראשון שפורסם תחת שם העט. הוסר מהדפוס ביוזמת קינג לאחר שמקרים של ירי בבתי ספר בארצות הברית נקשרו אליו.
* הצעדה (1979) – רומן דיסטופי על תחרות הליכה אכזרית. תורגם לעברית בשם "ההליכה הארוכה".
* Roadwork (1981) – עוסק באדם שמתמודד עם אובדן אישי תוך התנגדות לפינוי עירוני.
* The Running Man (1982) – מתרחש בעתיד טוטליטרי שבו משחק ריאליטי קטלני משודר בטלוויזיה. עובד לסרט בכיכובו של ארנולד שוורצנגר.
* Thinner (1984) – על אדם שמקולל לרזות עד מוות.
* The Regulators (1996) – פורסם לאחר חשיפת הזהות, כהמשך רוחני לספר דספריישן (עיר ושמה ייאוש) של קינג (שפורסם בשמו).
* Blaze (2007) – רומן שנכתב בשנות ה־70 אך פורסם רק לאחר "מותו" הבדוי של באקמן. עוסק בפושע פשוט־שכל שמנסה לחטוף תינוק.
ממוזער|270x270 פיקסלים|החצי האפל (1989)

## באקמן כדמות
דמותו של באקמן מופיעה בספרים מאוחרים יותר של קינג כאלטר־אגו. ברומן "החצי האפל" משנת 1989 מוצגת דמות של סופר ששם העט שלו מתעורר לחיים – אלגוריה שקופה לבאקמן. קינג התייחס לדמות כאל הצד האפל, הפחות ממוסחר והקודר יותר של עצמו.

## קישורים חיצוניים
* ריצ'רד באקמן, באתר הרשמי של סטיבן קינג (StephenKing.com)
* כתבת החשיפה מ־1985, Washington Post
* ריצ'רד באקמן, באתר Goodreads

קטגוריה:שמות עט
הקורפוס ה-69 (ורמאכט)

**הקורפוס ה-69** (בגרמנית: **LXIX. Armeekorps**) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-8 ביולי 1943 בשם "קורפוס המילואים ה-69", וכמפקדו מונה ארנסט דהנר. הקורפוס פעל בקרואטיה כחלק מארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות F, וב-20 בינואר 1944 הפך הקורפוס לקורפוס ה-69. הקורפוס לחם בקרבות השונים בקרואטיה כנגד הפרטיזנים היוגוסלבים, וב-8 במאי 1945 נכנע לכוחות בעלות הברית.

## מפקדים
* ארנסט דהנר (8 ביולי 1943 - 1 באפריל 1944)
* יוליוס רינגל (1 באפריל 1944 - 24 ביוני 1944)
* הלגה אולב (24 ביוני 1944 - 8 במאי 1945)

## סדר הכוחות
### 26 בנובמבר 1944
ב-26 בנובמבר 1944 כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית הקוזקים ה-1
* רגימנט המילואים של הסקי-יגר ה-1

## קישורים חיצוניים
* קורפוס המילואים ה-69 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* הקורפוס ה-69 באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
69
הקורפוס ה-70 (ורמאכט)

ממוזער
**הקורפוס ה-70** (בגרמנית: **LXX. Armeekorps**) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-25 בינואר 1943 בנורווגיה על בסיס הפיקוד המיוחד הגבוה ה-70 (Höheres Kommando z.b.V. LXX), וכמפקדו מונה ולנטין פויירשטיין. הקורפוס לחם בקרבות השונים בנורווגיה, וב-8 במאי 1945 נכנע לכוחות בעלות הברית.

## מפקדים
* ולנטין פוירשטיין (25 בינואר 1943 - 22 ביוני 1943)
* הרמן טיטל (22 ביוני 1943 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים
* הקורפוס ה-70 באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה 
70
הקורפוס ה-91 (ורמאכט)

**הקורפוס ה-91** (בגרמנית: **LXXXXI. Armeekorps**) היה קורפוס של הורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-10 באוגוסט 1944 בידי האוברבפסלהאבר זידאוסט. הקורפוס הוכפף לקבוצת ארמיות E שפעלה בבלקן והייתה בתורה כפופה לקבוצת ארמיות F. הקורפוס הוצב ביוון ובסרביה, ועם הנסיגה של הכוחות הגרמניים מהבלקן באביב 1945, השתתף הקורפוס בקרבות ההגנה בקרואטיה, שהותקפה בו זמנית בידי הצבא הבריטי והצ'טניקים בפיקודו של טיטו. הקורפוס נכנע לבעלות הברית ב-8 במאי 1945.

## מפקדים
* גנרלוטננט אולריך קלימן (18 בספטמבר 1944 - 9 באוקטובר 1944)
* גנרל חיל הרגלים ורנר פון אדמנסדורף (9 באוקטובר 1944 - 8 במאי 1945)

## סדר כוחות
עם פירוקו, כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית היגר ה-104
* הדיוויזיה הקרואטית ה-13
* הדיוויזיה הקרואטית ה-4

## קישורים חיצוניים
* הקורפוס ה-91 באתר lexikon-der-wehrmacht 
91
ולנטין פוירשטיין

גנרל **ולנטין פוירשטיין** (בגרמנית **Valentin Feurstein**; 18 בינואר 1885 – 8 ביוני 1970) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
פוירשטיין נולד ב-18 בינואר 1885 בברגנץ, שהשתייכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1906 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי, והצטרף לרגימנט הקייזר-יגר ה-2. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם פוירשטיין עם יחידתו, וב-15 במאי 1915 הועלה לדרגת האופטמן.

לאחר המלחמה הצטרף פוירשטיין לצבא האוסטרי, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בספטמבר 1924 הועלה פוירשטיין לדרגת אוברסט לויטננט, ובסתיו 1928 הועלה לדרגת אוברסט. ב-25 ביוני 1935 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד הדיוויזיה האוסטרית ה-3.

לאחר סיפוח הצבא האוסטרי לורמאכט, מונה פוירשטיין ב-1 באפריל 1938 למפקד הדיוויזיה ההררית ה-2, וב-1 ביוני 1939 הועלה לדרגת גנרל לויטננט.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה פוירשטיין מפקד הדיוויזיה ההררית ה-2, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין כחלק מהקורפוס ה-22 במסגרת הארמייה ה-14. במהלך המערכה בנורווגיה לחם פוירשטיין עם הדיוויזיה שבפיקודו בטרונדהיים ובנרוויק, וב-4 במרץ 1941 הועבר לעתודת המילואים. ב-1 בספטמבר 1941 הועלה פוירשטיין לדרגת גנרל הכוחות ההרריים, וב-25 בינואר 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-70 בנורווגיה. ב-15 באוגוסט 1943 מונה פוירשטיין למפקד הקורפוס ההררי ה-51 באיטליה, וב-12 באוגוסט 1944 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בינואר 1945 פרש פוירשטיין מתפקידו, ובאפריל 1945 נפל בשבי בעלות הברית.

### לאחר המלחמה
בקיץ 1948 שוחרר פיירשטיין מהשבי. לאחר שחרורו התגורר פוירשטיין באינסברוק, עד למותו ב-8 ביוני 1970.

## קישורים חיצוניים

* ולנטין פוירשטיין באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1970
קוני למל בתל אביב

**קוני למל בתל אביב** (באנגלית: **Kuni Leml B'Tel Aviv**) הוא סרט ישראלי מסוגת מחזמר קומי משנת 1976.

בסרט מגלם מייק בורשטיין שתי דמויות במקביל (קוני ומוני - אחים תאומים) בקומדיה של טעויות. הסרט כולל שירים וריקודים, שהידוע שבהם הוא שירו של קונילמל "אני קוני קוני למל" בביצועו של בורשטיין.

פסקול הסרט יצא בתקליט. הסרט נמצא במקום 10 במאה הסרטים הישראליים הנצפים ביותר בכל הזמנים, עם כ-771,000 כרטיסי קולנוע שנמכרו.

## עלילה
לכבוד יום הולדתו התשעים, מכריז קוני למל הסב, שהנכד הראשון מבין שני התאומים - קוני ומוני, שיעלה לארץ ישראל ויתחתן עם יהודייה, יקבל מיליוני דולרים.

קוני, אברך צעיר, ומוני, דתל"ש שחי עם בדרנית מפוקפקת וגויה, מנסים את מזלם ומגיעים לארץ...
מוני שואל את זהותו של קוני, וקוני בדרכו לארץ מתאהב במרילין ג'ונז, חברתו הגויה של מוני. בהתחלה מרילין משתפת פעולה עם מוני, וזאת כדי לזכות בירושת המיליונים על חשבונו של קוני, אך בהמשך החיבור של מרלין עם קוני מובילה לאהבה גדולה שאף גורמת לה להתגייר, ואף להתחתן איתו.
מאידך מוני נפרד ומוותר על מרלין, ומתאהב במלכה ביתו השמרנית של 'שמש' הישיבה, העובדת כחדרנית ב"מלון דן".
בסוף מגיע גם סבא קוני למל לארץ לאחר ששמע ששני נכדיו נישאו.
קומדיית טעויות עם סוף מתוק.

## שחקנים ודמויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1976
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות זמר
קטגוריה:תאומים באמנות
קטגוריה:סרטי יואל זילברג
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1976
הקורפוס ה-71 (ורמאכט)

**הקורפוס ה-71** (בגרמנית: **LXXI. Armeekorps**) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-26 בינואר 1943 בנורווגיה על בסיס הפיקוד המיוחד הגבוה ה-71 (Höheres Kommando z.b.V. LXXI), וכמפקדו מונה וילי מוזר. הקורפוס לחם בקרבות השונים בצפון נורווגיה כחלק מארמיית נורווגיה, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ההררית ה-20, וב-8 במאי 1945 נכנע לכוחות בעלות הברית.

## מפקדים
* וילי מוזר (26 בינואר 1943 - 15 בדצמבר 1944)
* אנטון ריכרד פון מאוכנהיים גנאנט בכטולסהיים (15 בדצמבר 1944 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים
* הקורפוס ה-71 באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה 
71
ישן אל תרדם

שמאל|ממוזער|300px|ישן אל תרדם מתוך מחזור מהמאה ה-15
**יָשֵׁן אַל תֵּרָדַם** הוא פיוט שנאמר בקהילות רבות בתחילת אמירת הסליחות. הפיוט חובר על ידי ר' יהודה הלוי. ישנם מהספרדים הנוהגים לומר פיוט זה בעשרת ימי תשובה. בחלק מקהילות נוסח איטליה הוא משמש כאחת הסליחות בתפילת שחרית של יום הכיפורים.

הפיוט, המושר בקטע ההתחלה של הסליחות, מקביל (בדומה לפיוט האנונימי בֶּן אָדָם מַה לְּךָ נִרְדָּם) בין ההתעוררות הפיזית להתעוררות הרוחנית. המשורר קורא לאדם לקום ולהתעורר, לא רק מהשינה הפיזית, הממשית, אלא בעיקר מן התרדמה הרוחנית.

## מבנה הפיוט
בסליחה בנויה באקרוסטיכון של שם מחברה, יהודה (הלוי), בראשי השורות שבבית הראשון ובראשי הבתים. משלו של הפיוט הוא שש הברות בכל צלעית, הבתים בנויים בחריזה פנימית בכל בית.

הפזמון החוזר (רפרן) בפיוט הוא קריאתו של רב החובל ליונה בן אמיתי שירד לירכתי הספינה ונרדם: 
שורה זו כמו דופקת ומעירה את האדם לבל ירדם כדי שיתקן את מעשיו.

ד"ר טליה הורוביץ כתבה כי: "הפיוט בנוי על פי אחת המידות שתורה נדרשת בהן: כלל ופרט וכלל. יש בו שש סטרופות, הראשונה והאחרונה מהוות מסגרת לארבע שבתווך." וכן כי "מצויים בה שיבוצים וצימודים".

## לקריאה נוספת
* **פירושי פרנץ רוזנצווייג לתשעים וחמישה משירי רבי יהודה הלוי**, תרגום: מיכאל שורץ, הוצאת מאגנס, 2011, הפרק "ישן אל תרדם"", עמ' 80–84.
* 

## קישורים חיצוניים

* * 
* ד"ר טליה הורוביץ, קריאה חדשה ב"ישן, אל תרדם"  הגדרות סוגתיות, בתוך "על הוראת שני פיוטים בהיבטים צורניים וספרותיים"
* הקלטות בביצועים שונים של הפיוט, באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי יהודה הלוי
קטגוריה:שירי המאה ה-12
קטגוריה:סליחות
קטגוריה:פיוטי יום הכיפורים
קטגוריה:שינה בתרבות ובספרות
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
וילי מוזר

**וילי מוזר** (בגרמנית: **Willi Moser**; 2 בנובמבר 1887 – 18 באוקטובר 1946) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
מוזר נולד ב-2 בנובמבר 1887 בברסלאו, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1906 התגייס מוזר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-8, עמו לחם במלחמת העולם הראשונה, וב-25 בנובמבר 1916 הועלה מוזר לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף מוזר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1934 הועלה מוזר לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1935 הועלה לדרגת אוברסט. ב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-25, ב-1 במרץ 1938 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-17, וב-1 באוגוסט 1939 הועלה לדרגת גנרל מיור.

### מלחמת העולם השנייה ואחריתו
במהלך הפלישה לפולין לחם מוזר עם אגד הארטילריה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-13 במסגרת הארמייה השמינית, וב-6 באפריל 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ה-299. במהלך המערכה על צרפת לחם מוזר עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-7 במסגרת הארמייה ה-16, ונשאר עמה כחיל כיבוש בצרפת, ולאחר מכן הועבר עמה לפולין. במהלך מבצע ברברוסה לחם מוזר עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-29 במסגרת הארמייה השישית, והשתתף בקרב קייב ובקרב חרקוב הראשון. ב-1 באוגוסט 1941 הועלה מוזר לדרגת גנרל לויטננט, וב-26 באוקטובר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-27 במאי 1942 קיבל מוזר את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-1 בדצמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. ב-26 בינואר 1943 מונה מוזר למפקד הקורפוס ה-71 בנורווגיה, וב-15 בדצמבר 1944 פרש מתפקידו. ב-5 בפברואר 1945 מונה מוזר למפקד המשטרה הצבאית בשלזיה, ותחת פיקודו נכללו הדיוויזיות ה-193, ה-404 וה-463. בסוף המלחמה נפל מוזר בשבי הרוסי, וב-18 באוקטובר 1946 מת מוזר במהלך שהותו בשבי ברוסיה.

## קישורים חיצוניים
* וילי מוזר באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1887
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1946
דוריס בורס

**דוריס בורס** (בגרמנית: **Doris Bures**, נולדה ב-3 באוגוסט 1962) היא פוליטיקאית סוציאל-דמוקרטית אוסטרית, המשמשת כיושבת ראש השנייה של המועצה הלאומית של אוסטריה, הבית התחתון של הפרלמנט האוסטרי. קודם לכן כיהנה כיושבת ראש הפרלמנט, וכן הייתה זמנית יחד עם קרלהיינץ קופף ונורברט הופר חברה בקולגיום משולש שמילא את מקום נשיא אוסטריה בין 8 ביולי 2016 - 26 בינואר 2017 כשנכנס לתפקיד הנשיא אלכסנדר ואן דר בלן, בעקבות בחירתו בבחירות נשיאותיות חוזרות.

## ביוגרפיה
דוריס בורס נולדה בווינה ולמדה בבית ספר מקצועי. בשנת 1980 הייתה מזכירה של ארגון הנוער הסוציאליסטי, ובמסגרת התפקיד מצאה תעסוקה לצעירים מובטלים.

בשנת 1987 הצטרפה למפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית, ונבחרה לפרלמנט המחוזי של מחוז מגוריה בווינה. בשנים 1995 עד 2000 הייתה יו"ר ועד שוכרי הדירות של אוסטריה. מ-2000 עד 2008 הייתה מזכירת המפלגה.

בשנת 2007 שימשה כשרה בממשלתו של אלפרד גוזנבאואר, תחילה כשרה בלי תיק ולאחר מכן כשרה לענייני נשים ותקשורת. משנת 2008 עד 2014 הייתה שרת התחבורה, החדשנות והטכנולוגיה בשתי ממשלות בראשותו של ורנר פיימן.

ב-2 בספטמבר 2014 נבחרה ליושבת ראש הפרלמנט האוסטרי, לאחר מותה של ברברה פראמר , שכיהנה בתפקיד משנת 2006.

ב-8 ביולי 2016, לאחר סיום הקדנציה השנייה של היינץ פישר כנשיא אוסטריה, הוחלט לחלוק את התפקיד  בין הנציגים של שלוש המפלגות הגדולות במסגרת קולגיום זמני שכלל את דוריס בורס, קרלהיינץ קופף ונורברט הופר.

בפברואר 2016 היה אמור להיערך בפרלמנט האוסטרי אירוע הוקרה לנשים ששרדו את מלחמת העולם השנייה, בהן הדי אפשטיין , יהודייה אוסטרית אנטי ציונית הפעילה בתנועת הסולידריות הבינלאומית. האירוע התבטל ברגע האחרון. אפשטיין נפטרה במאי 2016.

ב-26 בספטמבר 2016 ביקרה בורס ביקור רשמי במשכן הכנסת ונפגשה עם יושב ראש הכנסת, יולי אדלשטיין, ועם אגודת הידידות הבין פרלמנטרית ישראל-אוסטריה בראשות חבר הכנסת עמיר פרץ. 

ב-30 בספטמבר 2016 הייתה בין המשתתפים בהלוויית שמעון פרס.

משנת 1984 דוריס בורס הייתה במערכת יחסים זוגית עם איש העסקים וולפגנג יאנסקי ליארט, ולשניים בת. הם נפרדו בתחילת שנת 2008.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאיות אוסטריות
קטגוריה:אוסטרים ממוצא צ'כי
קטגוריה:אוסטריות שנולדו ב-1962
אצטדיון לה קרטוחה

**האצטדיון האולימפי בסביליה** (בספרדית: **Estadio Olímpico de Sevilla**) הוא אצטדיון רב תכליתי הנמצא בסביליה, ספרד. האצטדיון, בעל 70,000 מושבים, דבר ההופך אותו לאצטדיון הרביעי בגודלו בספרד. נכון לעונת 2025/2026 הוא משמש כאצטדיונה הביתי הזמני של ריאל בטיס, בזמן שאצטדיונה הביתי, הבניטו ויימרין, נמצא תחת שיפוצים.

## היסטוריה
נחנך במסגרת אליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה בשנת 1999. בשנת 2003 התקיים באצטדיון משחק גמר גביע אופ"א בו גברה פורטו על סלטיק בתוצאה 3-2.

האצטדיון נכלל בהצעה שהגישה סביליה לאירוח המשחקים האולימפיים בשנת 2004 ו-2008. לאחר שלא זכתה באירוח נותר האצטדיון לא בשימוש שכן קבוצות הכדורגל העירוניות סביליה וריאל בטיס העדיפו להמשיך ולשחק באצטדיוניהן הביתיים.

נבחרת ספרד קיימה באצטדיון מספר משחקים, כאשר האחרון שבהם התקיים באוקטובר 2023, אז אירחה את נבחרת סקוטלנד במסגרת מוקדמות יורו 2024.

האצטדיון הוא אחד מ-11 האצטדיונים שנבחרו לארח את טורניר יורו 2020, האצטדיון אירח את שלושת משחקי נבחרת ספרד בשלב הבתים ואת משחק שמינית הגמר בין פורטוגל לבלגיה.

האצטדיון אירח את גמר גביע דייוויס ב-2004 ו-2011, וגמר גביע גביע בילי ג'ין קינג 2023.

בשנת 2025 הורחב האצטדיון ל-70,000 מקומות ישיבה, על ידי יציעים שנבנו על חשבון מסלול האתלטיקה שהוסר. האצטדיון המורחב נחנך במסגרת גמר גביע המלך הספרדי בו גברה ברצלונה על ריאל מדריד בתוצאה 3-2. האצטדיון צפוי לעבור שיפוץ נוסף לקראת מונדיאל 2030 בו הוא מיועד לארח משחקים.

## בעלות
האצטדיון מנוהל על ידי "חברת האצטדיון האולימפי של סביליה" (Sociedad Estadio Olímpico de Sevilla) הנמצאת בבעלות הקהיליה האוטונומית בסביליה (40%), ממשלת ספרד (25%), עיריית סביליה (19%), מחוז אנדלוסיה (13%). 3% הנותרים מתחלקים בין שתי קבוצות הכדורגל העירוניות.

## אירועי תרבות
*ב-9 באוקטובר 1999 הופיע באצטדיון לואיס מיגל מול קהל של 35,000 צופים.
*ב-16 בספטמבר 2008 הופיעה באצטדיון מדונה מול קהל של 47,712 צופים כחלק ממסע ההופעות Sticky & Sweet Tour.
*ב-30 בספטמבר 2010 הופיעה באצטדיון להקת U2 מול קהל של 76,159 צופים כחלק ממסע ההופעות 360°.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

לה קרטוחה
קטגוריה:סביליה: מבנים
קטגוריה:סביליה: ספורט
בניין בנק הפועלים (ירושלים)

**מגדל בנק הפועלים** הוא מבנה בכיכר ציון בירושלים המשמש את מלון הרברט סמואל ובעבר גם את בנק הפועלים. הוא נבנה על חורבותיו של קולנוע ציון.

### הבניין
בשנת 1964 חברות ההשקעות של בנק הפועלים והיזם ציון לוי קנו את בניין קולנוע ציון, ששכן במקום מאז 1912 בשמות שונים ובבעלויות שונות. הן תכננו להקים במקומו סניף בנק ובניין משרדים. בתחילה הגישו היזמים לרשויות התכנון הצעה למגדל בגובה 16 קומות בתכנון האדריכל אברהם יסקי, אך הוועדה אישרה בניית 13 קומות בלבד. לאחר מכן הגישו היזמים הצעה חדשה, נמוכה יותר, בתכננו של האדריכל זאב שיינברג וזו אושרה בוועדה.

התוכנית החדשה כללה בניין בגובה 11 קומות כשקומת הקרקע היא קומת עמודים מפולשת. המבנה עצמו הוא מעין קוביית זכוכית ובארבע פינותיו ארבעה מגדלים מחופים אבן ירושלמית. שיינברג הסביר שהמבנה, עם ארבעת מגדלי האבן נועד להוות גרסה עכשווית של קתדרלה גותית בעידן שבו היכלי הממון תופסים את מקומם של היכלי הדת.

בית הקולנוע נסגר בשנת 1972. ב-1979, לאחר מאבק משפטי עם בעלי החנויות ששכנו בחזיתו, נהרס בניין הקולנוע, אך השלמת המגדל התעכבה עד אמצע שנות ה-80.

הבניין נבנה בנסיגה של כ-30 מטרים מקו החזית המקורי של בית הקולנוע וכך אפשר מקום לכיכר ציבורית בשטח שהתפנה. קומת העמודים של הבניין תוכננה כך שתהווה המשך של הכיכר. במהלך השנים לא תפקדה הרחבה התחתונה כמצופה. בתחילה נסגרה הכניסה אליה מכיוון כיכר ציון ובשנת 2004 אושרה תוכנית לסגירתה של הקומה וצירופה לבניין.

### מלון הרברט סמואל
מאז הקמת הבניין שכן בו מלון בשם "מלון כיכר ציון", שהשתמש בחלקו האחורי של הבניין ובקומותיו העליונות. בשנת 2016, לאחר שיפוץ מסיבי, נפתח במקום מלון הרברט סמואל בניהול רשת מלונות אורכידאה. המלון החדש כולל 134 חדרים ו-3 סוויטות. בקומת הגג של הבניין נבנתה מסעדה חדשה ולובי המלון נמצא בקומת העמודים שנסגרה בשיפוץ. היום שייך המלון לרשת מלונות הרברט סמואל שבבעלות קבוצת החזקות ג'ורדאש ישראל.
### בנק הפועלים
בבנין שכן סניף של בנק הפועלים מאז הקמתו ועד לשנת 2019 כאשר סניף הבנק נסגר והפעילות בו הועברה לסניף ראשי ירושלים ברחוב המלך ג׳ורג 16.

## קישורים חיצוניים
* , 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: מגדלי משרדים
קטגוריה:ירושלים: בתי מלון
קטגוריה:רחוב יפו: מבנים
קטגוריה:כיכר ציון
קטגוריה:ירושלים: בנקים
קטגוריה:בנק הפועלים
קטגוריה:מרכז העיר ירושלים
הקורפוס ה-72 (ורמאכט)

**הקורפוס ה-72** (בגרמנית: **LXXII. Armeekorps**) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-13 בפברואר 1944, וכמפקדו מונה זיגיסמונד פון פרסטר. הקורפוס לחם בקרבות השונים ברומניה, ובכלל זה במבצע יאשי-קישינב. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים בהונגריה ובאוסטריה, וב-8 במאי 1945 נכנע לכוחות בעלות הברית.

## מפקדים
* זיגיסמונד פון פרסטר (13 בפברואר 1944 - ספטמבר 1944)
* גאורג צוואדה (ספטמבר 1944)
* אוגוסט שמידט (ספטמבר 1944 - 22 בינואר 1945)
* אנטון גרסר (22 בינואר 1945 - אפריל 1945)
* ורנר שמידט-האמר (אפריל 1945 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים
* הקורפוס ה-72 באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
72
אנטון גרסר

**אנטון גרסר** (בגרמנית **Anton Grasser**; 11 בנובמבר 1891 – 3 בנובמבר 1976) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
גרסר נולד ב-11 בנובמבר 1891 בבוסנדורף, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1913 התגייס גרסר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים של המשמר ה-109. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הועבר גרסר לרגימנט הרגלים ה-132 (אלזס התחתית ה-1), עמו לחם במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

עם סיום המלחמה השתחרר גרסר מהצבא, והצטרף למשטרה הגרמנית. בשנת 1936 הצטרף גרסר לוורמאכט, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-110. ב-1 במרץ 1938 הועלה גרסר לדרגת אוברסט לויטננט, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-119.

### מלחמת העולם השנייה
ב-6 בפברואר 1940 מונה גרסר למפקד רגימנט הרגלים ה-119, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עמו כחלק מהדיוויזיה ה-25 במסגרת הקורפוס ה-18. ב-16 ביוני 1940 קיבל גרסר על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 במרץ 1941 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה לחם גרסר עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה הממונעת ה-25 במסגרת הקורפוס הממונע ה-3, וב-4 בפברואר 1942 מונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-25. ב-1 באפריל 1942 הועלה גרסר לדרגת גנרל מיור, וב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל לויטננט. ב-23 ביוני 1943 שונה שמה של הדיוויזיה שבפיקודו לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-25, וב-14 בנובמבר 1943 מונה גרסר למפקד קורפוס הפאנצר ה-56, שהיה חלק מהארמייה השנייה. ב-15 בפברואר 1944 מונה גרסר למפקד הקורפוס ה-26, שהיה חלק מהארמייה ה-18, וב-1 במאי 1944 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-3 ביולי מונה גרסר למפקד פלגת הארמייה נארווה, שהפכה ב-25 בספטמבר לפלגת הארמייה גרסר. ב-22 בינואר 1945 מונה גרסר למפקד הקורפוס ה-72, שהיה חלק מהארמייה השישית, ופיקד עליו עד ה-20 באפריל, וב-8 במאי 1945 נפל בשבי בעלות הברית.

### לאחר המלחמה
ב-1 ביולי 1947 השתחרר גרסר מהשבי. לאחר שחרורו התגורר גרסר בשטוטגרט, ובשנת 1951 מונה למפקד משמר הגבול הפדרלי. בשנת 1953 פרש גרסר מתפקידו, וב-3 בנובמבר 1976 מת והוא בן 85 שנים.

## קישורים חיצוניים
* אנטון גרסר באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1976
רפובליקת מצרים

**רפובליקת מצרים** (בערבית: **جمهورية مصر**) היה שמה הרשמי של מצרים מביטול ממלכת מצרים וסודאן בשנת 1953 ועד האיחוד בין מצרים לסוריה לרפובליקה הערבית המאוחדת בשנת 1958. ההכרזה על הרפובליקה באה בעקבות מהפכת הקצינים החופשיים בשנת 1952, אשר נבעה מחוסר הפופולריות של המלך פארוק, אשר נתפס כחלש מדי מול הבריטים, ומהאכזבה מהתבוסה המצרית במלחמה נגד ישראל.

מיד עם הכרזת הרפובליקה, מוחמד נגיב הושבע כנשיא הראשון של מצרים, ושירת בתפקיד זה במשך קצת פחות משנה וחצי, בטרם אולץ להתפטר על ידי חבריו למהפכה. לאחר התפטרותו של נגיב, תפקיד הנשיא היה ריק עד בחירתו של גמאל עבד אל נאצר ב-1956.

## היסטוריה

הרוחות הלאומיות כנגד השלטון הבריטי, וההתמרמרות על התבוסה שנחלה מצרים מידי ישראל במלחמת העצמאות הובילה ל**מהפכת הקצינים החופשיים** בשנת 1952. התנועה הדיחה את מלך מצרים פארוק הראשון, שנשלח לגלות, והעלתה לשלטון את מוחמד נגיב כנשיא. שיטת השלטון המצרית עברה משיטה מלוכנית לשיטה רפובליקנית, אם כי נשארה לא דמוקרטית. נגיב נותר נשיא מצרים למשך זמן קצר בלבד. עד מהרה הדיח אותו גמאל עבד אל נאצר ונבחר כנשיא בבחירות בהן היה המועמד היחידי. מהפכת הקצינים החופשיים, שגרמה לשינויים נרחבים במצרים, השפיעה גם על שאר מדינות העולם הערבי.

ב-1 בינואר 1956 הכריזה סודאן על עצמאותה, והכוחות המצריים פינו את המדינה.

נאצר הוביל קו של לאומנות ערבית סוציאליסטית וקשרים חמים עם ברית המועצות (למרות השתייכות רשמית לקבוצת המדינות הבלתי-מזדהות). ב-26 ביולי 1956 הכריז בתגובה על ביטול הסיוע הכספי של הבנק העולמי לבניית סכר אסואן על הלאמת תעלת סואץ על מנת להשתמש ברווחיה לבניית הסכר. בתגובה רקחו בריטניה צרפת וישראל תוכנית לפיה ישראל תתקוף את מצרים ואילו בריטניה וצרפת יכנסו לאזור כדי להפריד כביכול בין הניצים, ובכך ישתלטו על אזור התעלה. מבצע קדש החל בנחיתת צנחנים ישראלים במעבר המיתלה שבחצי האי סיני ב-29 באוקטובר, כוחות בריטניה וצרפת הצטרפו ב-1 בנובמבר, ותוך כמה ימים נכבש כל חצי האי סיני. אולם בלחץ ברית המועצות וארצות הברית נאלצו הכוחות הפולשים לסגת (ראו: נסיגת צה"ל מסיני ועזה (1956 - 1957)), והתעלה הוכרה כרכוש מצרים.

בשנת 1958 התאחדה מצרים עם סוריה ליצירת "הרפובליקה הערבית המאוחדת - רע"ם". המילה "רעם", שהייתה לה גם משמעות סמלית, לא נראתה ראויה בישראל, ובעיתונות הכתובה ובשידורי קול ישראל כונה האיחוד בשם "קע"מ" (קהילייה ערבית מאוחדת).

## קישורים חיצוניים

* הרפובליקה המצרית
* הרפובליקה המצרית
* דגל הרפובליקה המצרית

קטגוריה:מצרים: היסטוריה
Searx

**Searx** הוא מנוע חיפוש-על מבוזר ומודולרי, שנוצר בהשראת הפרויקט Seeks , הזמין תחת AGPL. ישנם מעל ל-70 מנועי חיפוש הנתמכים ב-Searx נכון לשנת 2016. בניגוד למנועי חיפוש אחרים, searx הוא מנוע מבוזר וגמיש שכל אחד יכול לאחסנו.

## תכונות
אחד מהדגשים העיקריים לפיתוח הפרויקט הוא לספק מנוע חיפוש עם דגש על שמירת פרטיות המשתמשים, כדי לענות על מטרה זו כל שאילתות החיפוש נעשות באמצעות POST כברירת מחדל, לא נשמרות עוגיות, ונעשה שימוש בפרוטוקול ה-HTTPS. בנוסף ניתן לגשת אל מנוע החיפוש באמצעות רשת השירותים הנסתרים של Tor. במידה ומשתמש מסוים אינו סומך על בעלי האתר, הוא יכול לאחסן בעצמו את מנוע החיפוש. דגש נוסף לפיתוח הפרויקט הוא מתן מנוע חיפוש שהיה גמיש ומודולרי ויאפשר חופשיות והתאמה רבה למשתמשים.

## קישורים חיצוניים

* 

* דף הפרויקט ב-GitHub
* רשימת אתרים המאחסנים את Searx

קטגוריה:מנועי חיפוש
פרס חזני לחדשנות בשירותי רווחה

**פרס חזני לחדשנות בשירותי רווחה**, על שמו של שר הסעד מיכאל חזני, אשר נפטר בשנת 1975 במהלך כהונתו, ניתן מדי שנה ליחיד או לצוות אשר הצטיינו בעבודתם, ופעלו ללא לאות לשיפור השירותים החברתיים על ידי יזמות, חדשנות, למידה, התנסות ותעוד.
הפרס הוא ביטוי להכרת משרד הרווחה והשירותים החברתיים בצורך המתמיד ללמוד וליזום תוך כדי עבודה, להמציא ולפתח פתרונות חדשנים ויצירתיים ולפעול למען שיפור מתמיד של שירותי הרווחה בישראל.

ועדת הבחירה כוללת נציגים של משרד הרווחה, המחלקות לשירותים חברתיים, המגזר השלישי ומשרדי ממשלה נוספים. בכל שנה מתמקדים בנושא אחר.

## הפרסים שניתנו בשנים האחרונות

בשנת 2016 ניתן הפרס בגין פעולות המבוקשות להקל על מצוקות של אזרחים ותיקים או לקדם את זכויותיהם ומעמדם החברתי.

בשנת 2015 יוחד הפרס לפעולות המקלות על מצוקות של אנשים ומשפחות על ידי שילובם בתעסוקה וקידום יכולותיהם התעסוקתיות. ועדת הפרס בראשות ניצה (קלינר) קסיר, מנהלת יחידת שוק העבודה ומנהלת יחידת מדיניות רווחה, בנק ישראל, בחרה בשלושה זוכים: הגב' מיכל עוזרי, רכזת תעסוקה והכשרה בקהילה, מנהל השירותים החברתיים - אגף מזרח, עיריית תל אביב יפו; צוות התוכנית להכשרת נשים לתעסוקה, המחלקה לשירותים חברתיים, מועצה מקומית מזכרת בתיה; וצוות התוכנית 'תעסוקה לרווחה' של עמותת 'בעצמי'.

בשנת 2014 יוחד הפרס לעוסקים בתחום העוני. ועדת הפרס בראשות פרופ' מיכל קרומר-נבו בחרה בשלושה זוכים: צוות פרויקט "מעגל החיים" מאגף הרווחה בעיריית באר שבע, צוות הפרויקט למניעת ניתוקי מים של מרכז ה"עוצמה" במגדל העמק, וצוות התוכנית האסטרטגית לצמצום העוני בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* "שר הרווחה מאיר כהן הגיש אתמול (יום ג' 21 באוקטובר 2014) את פרס חזני לשנת 2014", הודעה לעיתונות 22 באוקטובר 2014, משרד הרווחה.
* "אתמול (28.3.16) העניק שר הרווחה והשירותים החברתיים, חיים כץ, את פרס חזני לשנת 2015", הודעה לעיתונות, 28 במרץ 2016, משרד הרווחה.
* “היום (21.5.17) יעניק שר העבודה והרווחה חיים כץ את פרס חזני לשנת 2016, הודעה לעיתונות, משרד הרווחה. 

## הערות שוליים

חזני לחדשנות בשירותי רווחה
קטגוריה:ישראל: רווחה
*
דרקוניים

**דרקוניים** (שם מדעי: Trachinidae) היא משפחת דגים טורפים מסדרת הדקראים החיים על קרקעית הים. במשפחה זו 2 סוגים המחולקים ל-9 מינים.

אורכם עד כ- 37 ס"מ והם. צבעם בעיקר חום-צהוב עם מעט פסים. הם בעלי קוצים על גבם המוארך ואצל חלם מהמינים הקוצים ארסיים. בדרך כלל הם נחבאים בחול ורק עיניהם ופיהם המגודלים בולטים מלמעלה. הם טורפי מארב כלומר הם ממתינים לטרף (חסילונים או דגים קטנים) שיתקרב למקום מחבואם ואז הם בולע את בתנועת שאיבה מהירה. בניגוד לדגים רבים אחרים הם אינם יכולים לצוף ובעת מנוחה הם שוקעים לקרקעית. 

הדרקוניים נפוצים בכל חופי האוקיינוס האטלנטי, כולל במערב ים התיכון. מין אחד חי גם במימי האוקיינוס השקט. 

## מיון
*משפחה **דרקוניים** (Trachinidae)
**סוג Trachinus - בו 8 מינים
**סוג ומין יחיד דרקון צפעי (Echiichthys vipera)
**סוג Callipterys - נכחד

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1815
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
קטגוריה:דמויי-אצטגנון
קטגוריה:דגים ארסיים
כריסטינה מרסיליאק

**כריסטינה מרסיליאק** (בספרדית: **Cristina Marsillach**; נולדה ב-30 בספטמבר 1963) היא שחקנית ספרדיה.

## ביוגרפיה
היא נולדה במדריד. אביה היה אדולפו מרסיליאק , שחקן, מחזאי ובמאי תיאטרון ספרדי ממוצא קטלוני. אמה, תרזה דל ריו (Teresa del Río), ואחותה הצעירה, בלאנקה מרסיליאק, גם הן שחקניות.

כריסטינה מרסיליאק היא המנהלת האמנותית של "האקדמיה למשחק מרסיליאק" (Marsillach Acting Academy) במדריד.

סרטה הידוע ביותר הוא סרטו הישראלי של משה מזרחי, "אהבה גנובה" (1986), שבו שיחקה את התפקיד הנשי הראשי לצדו של טום הנקס. בסרט היא מגלמת את דמותה של צעירה יהודיה ממשפחה ספרדית בירושלים, המתאהבת בטייס אמריקני (פרוטסטנטי) מתנדב בצבא הבריטי בזמן מלחמת העולם השנייה (הנקס), אל מול התנגדותה של משפחתה המסורתית.

## פילמוגרפיה
* 1983 - Últimas tardes con Teresa
* 1985 - The Trap , בתפקיד מארי הצעירה
* 1986 - אהבה גנובה, בתפקיד שרה פררה
* 1987 - Opera , בתפקיד בטי
* 1988 - Days of Inspector Ambrosio , בתפקיד סנדרה
* 1989 - I ragazzi di via Panisperna , בתפקיד בת דודו של אטורה מיורנה
* 1989 - Marrakech Express , בתפקיד תרזה
* 1989 - O Re’ , בתפקיד לוצ'יאנה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ספרדיות
קטגוריה:ספרדיות שנולדו ב-1963
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1963
מחנה הריכוז יאסטרברסקו

**מחנה הריכוז יאסטרברסקו** היה מחנה ריכוז לילדים סרבים שהובאו לשטחו מרחבי המדינה העצמאית של קרואטיה (NDH), שנשלטה על ידי ממשלת הבובות הקרואטית של איטליה הפשיסטית וגרמניה הנאצית. 

המחנה הוקם בהוראת משטר האוסטאשה בקרבת העיר יאסטרברסקו , 37 קילומטרים דרום-מערבה לעיר הבירה זאגרב, ופעל מיום 12 ביולי עד לאוקטובר 1942. את המחנה ניהלו שומרים של האוסטאשה ונזירות קתוליות. הילדים הגיעו למחנה לאחר מסע במחנות מעבר אחרים של המשטר כשהם כחושים וחלשים. 3,336 ילדים עברו בשער המחנה, כאשר בין 449 ל-1,500 מהם מצאו את מותם במחנה כתוצאה ממחלות ומתת-תזונה.

צבא השחרור העממי של יוגוסלביה שחרר כ-350 ילדים מהמחנה באוגוסט 1942. באוקטובר 1942, 500 ילדים ששרדו את המחנה נשלחו לבתי יתומים, 1,637 ילדים אומצו על ידי משפחות מזאגרב, מיאסטרברסקו ומכפרים נוספים סביב המחנה, ו-113 הנותרים נשלחו לבוסניה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מחנות ריכוז של האוסטאשה
קטגוריה:ילדים במלחמת העולם השנייה
בס אסייתי

**בס אסייתי** (שם מדעי: *Lateolabrax*) הוא סוג של דגים השייכים לקבוצת דגי הבס ונחשבים לדגי מאכל משובחים. הם שייכים למסדרת הדקראים וקרובים למיני הלברקיים אך שייכים למשפחה עצמאית: **בסים אסייתים** (Lateolabracidae), וכוללים 2 מינים.

אלו דגים גדולים, אוכלי בשר מהירים החיים בעיקר בימים של האוקיינוס השקט. הם בעלי זנב מגודל העוזר להם לנוע במהירות אחרי טרפם ולסתות גדולות לבלוע אותו. טרפם העיקרי הוא דגים אחרים ודיונונים.

דגים אלה מועדפים על דייגים רבים, עקב בשרם המשובח.

## מיון
*משפחה **בסים אסייתים** (Lateolabracidae)
**סוג **בס אסייתי** (Lateolabrax)
***מין בס יפני (Lateolabrax japonicus)
***מין בס שחור-סנפיר (Lateolabrax latus)

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
דיוויזיית הוואפן הררית אס אס ה-24

**דיוויזיית ואפן הררית ה-24 של האס אס "קארסטייגר"** (בגרמנית: **24. Waffen-Gebirgs-(Karstjäger-) Division der SS**) הייתה דיוויזיה הררית של הוואפן אס אס אשר לחמה במלחמת העולם השנייה ביוגוסלביה וצפון איטליה, אנשי הדיוויזיה ביצעו פשעי מלחמה רבים החל מהקמתה ועד ימיה האחרונים ממש של המלחמה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1944, כאשר גדודי הגבירגסייגר שלחמו בפרטיזנים באזור הקראס (Karst), הורחבו בהוראתו האישית של היינריך הימלר לגודל של דיוויזיה. על פי תוכניותיו של הימלר, הדיוויזיה הייתה אמורה לכלול בשלב ראשוני 6,600 איש, אשר יחולקו בשני רגימנטים. כינויה הרשמי של הדיוויזיה היה "קארסטייגר", כהלחם של המילים "קארסט", האזור בו פעלה הדיוויזיה, ו"יגר", מונח צבאי גרמני לחיל רגלים קל. לדיוויזיה סופקו כמו כן 14 טנקים איטלקיים מדגם קארו ארמאטו P 40, אשר הוכיחו את עצמם כלא-יעילים, ורק חצי מהם היו שמישים בכל רגע נתון.

הדיוויזיה לא יכלה להתקיים לאורך זמן, בשל מחסור חמור בכוח אדם. בספטמבר 1944 עדיין כללה הדיוויזיה פחות מחצי מכמות החיילים שתוכננו להיות בה, ולא ניתן היה להשיג חיילים נוספים. ב-5 בדצמבר הפכה הדיוויזיה לבריגדה ושמה שונה ל"בריגדת ואפן הררית של האס אס". בשלהי שנת 1944 ותחילת שנת 1945 השתתפה הדיוויזיה בפעילויות נגד הפרטיזנים היוגוסלבים שנתמכו בידי הצבא הבריטי.

בהמשך הרחיבה הדיוויזיה את תחומי פעילותה גם אל איטליה שעזבה את שורות הציר והצטרפה לבעלות הברית, הדיוויזיה פעלה במחוז ונטו שבצפון איטליה.

ב-10 בפברואר 1945 שמה שונה בחזרה לדיוויזיית ואפן הררית ה-24, למרות שהמבנה שלה לא שונה.

כדי להיחלץ מכיתור, נסוגה הדיוויזיה חזרה אל האלפים, תוך שהיא מפלסת את דרכה בקרבות מרים, היא המשיכה לנהל קרבות כנגד הבריטים והפרטיזנים באלפים הדרומיים עד שנכנעה ב-9 במאי.

## פשעי מלחמה
אנשי הדיוויזיה ביצעו פשעי מלחמה עוד בטרם אוחדו גדודי הגבירסייגר לדיוויזיה והמשיכו לבצע אותם עד ימיה האחרונים של המלחמה, פשע המלחמה האחרון שבצעו היה ב־2 במאי 1945 (יום נפילת ברלין) ובו רצחו 51 איש במחוז וונציה ג'וליה באיטליה.

## מפקדים
* אוברשטרומבנפיהרר קרל מרקס (אוגוסט 1944 - דצמבר 1944)
* שטורמבנפיהרר ורנר האן (דצמבר 1944 - פברואר 1945)
* אוברפיהרר אדולף ואגנר (פברואר 1945 - מאי 1945)

## לקריאה נוספת

* Williamson, Gordon, **German Mountain & Ski troops 1939-45**, Oxford: Osprey Publishing, 1996.


## קישורים חיצוניים

* דיוויזיית ואפן הררית ה-24 של האס אס באתר lexikon-der-wehrmacht 
## הערות שוליים

24
דמויי-דקר

[שמאל|ממוזער|230px|[לברק חלק]]
שמאל|ממוזער|230px|Datnioides undecimradiatus
[שמאל|ממוזער|230px|[דוקרנית שחורה]]
שמאל|ממוזער|230px|Kuhlia caudavittata
שמאל|ממוזער|230px|Chelmon rostratus
שמאל|ממוזער|230px|Spicara maena
שמאל|ממוזער|230px|Parupeneus multifasciatus
שמאל|ממוזער|230px|Paracirrhites forsteri
**דמויי-דקר** (שם מדעי: Percoidei; בלטינית הסוג Perca + סיומת של דגים לתת סדרה oidei-) היא תת-סדרה של דגי גרם והגדולה שב-18 תת-הסדרות של סדרת הדקראים. היא מכילה מעל 50 משפחות ומעל 100 סוגים. הקבוצה מכילה 3 על-משפחות: Cirrhitoidea ,Percoidea ו-Cepoloidea, בתוכה משפחה אחת - הארכניים (Cepolidae).

בני קבוצה זו בעלי גוף בטווח גדלים משתנה ממילימטרים ספורים לכמה מטרים. רבים מהם טורפים גדולים כמו הדקריים והלוטיניים ואחרים אוכלי כל או צמחוניים. דגים רבים מתת-סדרה זו חיים בשוניות אלמוגים ובימים רדודים, אך חלקם גם במצולות הים או אף במים מתוקים.

דגים רבים מבני הקבוצה הם דגי מאכל חשובים. 

## מיון
*תת-סדרה **דמויי דקר** (Percoidei)
**על-משפחה Percoidea
***אקרופומיים (Acropomatidae)
***אשקופיים (Ambassidae)
***אפוגוניים (Apogonidae)
***אריפיים (Arripidae)
***בדיים (Badidae)
***Banjosidae 
***Bathyclupeidae 
***ברמיים (Bramidae)
***כחליים (Caesionidae)
***פזוניים (Callanthidae)
***צניניתיים (Carangidae)
***Caristiidae
***חמנוניים (Centrarchidae)
***Centrogenyidae 
***צנטרופומוסיים (Centropomidae)
***פרפרוניים (Chaetodontidae)
***רעמתניים (Coryphaenidae)
***Datnioididae 
***Dichistiidae 
***Dinolestidae 
***Dinopercidae
***מגלנוניים (Drepaneidae)
***דבקיים (Echeneidae)
***מינוניים (Emmelichthyidae)
***אנופלוסיים (Enoplosidae)
***אפיגוניים (Epigonidae)
***שרבביים (Gerreidae)
***Glaucosomatidae 
***גראמות (Grammatidae)
***גממיתיים (Haemulidae)
***Howellidae 
***דגלוניים (Kuhliidae)
***גבניתיים (Kyphosidae)
***Lactariidae 
***בסים אסייתים (Lateolabracidae) 
***לטסיים (Latidae)
***שרבובוניים (Leiognathidae)
***Leptobramidae 
***שוריים (Lethrinidae)
***לובוטיים (Lobotidae)
***לוטיניים (Lutjanidae)
***רעפנוניים (Malacanthidae)
***Menidae 
***ירחניים (Monodactylidae)
***לברקיים (Moronidae)
***מוליתיים (Mullidae)
***ננדיים (Nandidae)
***נמטיסטיים (Nematistiidae)
***נימיים (Nemipteridae)
***לסתניים (Opistognathidae)
***Oplegnathidae
***Ostracoberycidae 
***Parascorpididae 
***גרזניים (Pempheridae)
***גבהניים (Pentacerotidae)
***פרקות ממוזגות (Percichthyidae)
***פרקיים (Percidae) 
***שחמיים (Plesiopidae)
***דגי עלה (Polycentridae)
***פולינמיים (Polynemidae)
***צינוניים (Polyprionidae)
***קיסריים (Pomacanthidae)
***גּוּמְבָּרִיִּים (Pomatomidae)
***חכליליים (Priacanthidae)
***Pristolepididae
***צבעוניים (Pseudochromidae)
***קובייתיים (Rachycentridae)
***מסריים (Sciaenidae)
***סקומברופידיים (Scombropidae)
***דקריים (Serranidae)
***סִילָגִיִּים (Sillaginidae) 
***ספרוסיים (Sparidae) 
***Symphysanodontidae 
***טורפניים (Terapontidae)
***צלפיים (Toxotidae)
**על-משפחה Cirrhitoidea
***Aplodactylidae
***ציילודקטיליים (Cheilodactylidae) 
***דגי הקלפ (Chironemidae) 
***ריסנפיריים (Cirrhitidae)
***לטריים (Latridae)
**על-משפחה Cepoloidea
***ארכניים (Cepolidae)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1859
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בליקר
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
תחנת אוסטרליץ

**תחנת הרכבת פריז - אוסטרליץ** (בצרפתית: **gare de Paris-Austerlitz**, נקראת בקיצור **gare d'Austerlitz** - **תחנת אוסטרליץ,** בעבר נקראה **תחנת אורלאן** - **Gare d'Orléans**) היא אחת משש תחנות הקצה המסילתיות הגדולות של פריז, בירת צרפת. התחנה ממוקמת בדרום מזרח פריז, על גדתו השמאלית של נהר הסן, ברובע ה-13. ברמה הארצית משרתת התחנה את הקווים המקשרים את פריז למרכז ודרום צרפת, וברמה האזורית - את הרכבות לפרברים הדרומיים של פריז ושל האיל-דה-פראנס. התחנה נוסדה בשנת 1840, ומאז שופצה והורחבה פעמים רבות עד לגודלה הנוכחי.

לאחר פתיחת הקו האטלנטי (קו 2) של רכבות ה-TGV, היוצא מתחנת מונפרנס, בשנת 1989, איבדה התחנה את תפקידה כמשרתת הראשית של אזור דרום מערב צרפת. מספר הנוסעים בתחנה בשנה צנח ל-21.3 מיליון בשנה, כמחצית ממספר הנוסעים בתחנת מונפרנס. עם זאת, התחנה שמרה על חשיבותה כנקודת המוצא של השירות לאזורי דרום חבל איל-דה-פראנס ומרכז צרפת.

בשנת 2012 החל תהליך של שיפוץ נרחב בתחנה, והוא צפוי להיגמר בשנת 2020.

## מבנה התחנה
התחנה מחולת לשני חלקים:
* תחנה קרקעית הכוללת 21 רציפים, ומשרתת את קווי הרכבת הארצית ואת הרכבות לפרברים הרחוקים של פריז. מבנה התחנה רשום באופן חלקי כמונומנט היסטורי.
* תחנה תת-קרקעית בעלת 4 רציפים ומשמשת את קו C של שירות הרכבות הפרברי RER.
את תחנת הרכבת משרתת תחנת מטרו ואוטובוסים בעלת שם זהה, על יד תחנת הרכבת.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פריז: תחנות רכבת
קטגוריה:פריז: מבנים היסטוריים
קטגוריה:הרובע השלושה-עשר של פריז
מייד אחרי השקיעה

**מייד אחרי השקיעה** (באנגלית: **Just After Sunset**) הוא האוסף החמישי של סיפורים קצרים מאת סטיבן קינג. האוסף פורסם בכריכה קשה על ידי סקריבנר ב-11 בנובמבר 2008, וכלל כריכה הולוגרפית. כותרות קודמות לספר שהוזכרו בתקשורת על ידי סטיבן קינג היו "רקטות כיס" ו"מעשים לא טבעיים של תקשורת אנושית".

ב-19 בפברואר 2008, גילה האתר הרשמי של המחבר את שנים-עשר הסיפורים אשר מרכיבים את האוסף, וציין את האפשרות כי סיפור בונוס נוסף יתווסף. ב-16 באפריל החתול מהגיהנום (סיפור קצר שפורסם במקור ב-1977 שעד אז לא נכלל באוסף) נוסף לרשימת התוכן.

קינג תכנן להתחיל לכתוב רומן חדש, אבל אחרי שהוא התבקש לערוך את "הסיפור הקצר האמריקאי הטוב ביותר 2007", הוא קיבל השראה לכתוב סיפורים קצרים במקום.

על פי בקשת קינג, מהדורה מוגבלת יצאה לאור, יחד עם הגרסה הרגילה, הכוללת אוסף DVD של 25 פרקים של סדרת אנימציה אינטרנטית המבוססת על **נ**, אחד הסיפורים שנאספו בספר זה.

## הסיפורים הקצרים שנאספו

## קשרים
### אזכורים לעבודות אחרות של קינג ב"מייד לאחר השקיעה."
: (מסודרים לפי סדר הסיפורים)
* נ.
הסיפור נ. מציין את העיירה קאסל רוק, שבה מתרחשים מספר סיפורים של קינג – כולל האזור המת, החצי האפל, ודברים שצריך. הסיפור מזכיר גם את העיירה הבדיונית של צ'סטרס מיל, שבה מתרחשת העלילה של הרומן מתחת לכיפה השקופה. גזיר מהעיתון המקומי של צ'סטרס מיל, שעורכו הוא דמות מרכזית ב"תחת הכיפה השקופה", הוא חלק מהעלילה המשותפת.
* 'אילם'
בחלק השני של הסיפור הזה, הדמות הראשית מספרת איך אשתו ומאהבה, קאובוי בוב הלכו עד העיירה דרי ובילו כמה ימים במקום שנקרא הוליווד סלוטס. העיירה דרי, מיין היא זירת ההתרחשות של הרומן של קינג זה משנת 1986 ושל רבים מהרומנים והסיפורים האחרים שלו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים



קטגוריה:אוספי סיפורים קצרים של סטיבן קינג
קטגוריה:ספרי אימה
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
דמויי-בתרן

**דמויי-בתרן** (שם מדעי: Acanthuroidei) הם אחת מ-18 תת-הסדרות של סדרת הדקראים, הגדולה שבסדרות הדגים, ובתת-סדרה זו נמצאת משפחת הבתרניים. 

מינים אלה חיים בימים רדודים טרופיים באזור האינדו-פסיפי בשוניות אלמוגים ובקרבת החוף. הם דגים מקושטים ויפים וחלקם משמשים כדגי נוי באקווריום.

דגים אלה בעלי גוף מעוגל או מוגבה עם סנפירי גב עגלגלים גדולים, לסתות מוארכות אבל קטנות והם אוכלים בעיקר מינים של חסרי חוליות ימיים, ספוגים או אצות ופלנקטון. 

חלק מהדגים מתקבצים בלהקות גדולות כמו חלק מהבתרניים. אחרים חיים ביחידות או בזוגות בודדים.

## מיון
*תת-סדרה **דמויי-בתרן** (Acanthuroidei)
**משפחה בתרניים (Acanthuridae)
**משפחה צלחתניים (Ephippidae)
**משפחה לובאריים (Luvaridae)
**משפחה סקטיים (Scatophagidae)
**משפחה סיכניים (Siganidae)
**משפחה מורים אליליים (Zanclidae)

## גלריה

קובץ:Idole des Maures (Zanclus cornutus).jpg|מורי אלילי
קובץ::Platax Orbicularis in the Egyptian Red Sea.jpg|Platax orbicularis
קובץ:Scatophagus argus.jpg|Scatophagus argus
קובץ:Siganus magnificus 1.jpg|Siganus magnificus
קובץ:Orbicular spadefish, Platax orbicularis at Marsa Shouna, Red Sea, Egypt -SCUBA (6234307063).jpg|Platax orbicularis
קובץ:Luvarus imperialis Croatia.jpg|לובארוס
קובץ:Acanthuridae - Acanthurus achilles.JPG|Acanthurus achilles


## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
בן פרינחה

**ברנארד לוקאס "בן" פרינחה** (בהולנדית: **Bernard Lucas "Ben" Feringa**; נולד ב-18 במאי 1951) הוא כימאי הולנדי בתחום הכימיה האורגנית הסינתטית המומחה בננוטכנולוגיה מולקולרית ובזירוז הומוגני. פרופסור למדעים מולקולריים באוניברסיטת חרונינגן וחבר וראש המועצה של החטיבה המדעית של האקדמיה המלכותית למדעים של הולנד.

חתן פרס נובל לכימיה בשנת 2016, יחד עם ז'אן-פייר סובאז' ופרייזר סטודרט, על "עיצוב וסינתזת מכונות מולקולריות".

## רקע מקצועי

את עבודת הדוקטורט שלו "חמצון א-סימטרי של פנולים. אטרופיזומריה וסיבוב אופטי" חיבר באוניברסיטת חרונינגן בהנחייתו של פרופסור הנס ויינברג בשנת 1978.

לאחר תקופה קצרה בה עבד בהולנד ובבריטניה בחברת "של", שב לאוניברסיטת חרונינגן עם מינויו למרצה ב-1984. בשנת 1988 נתמנה לפרופסור מן המניין בעקבות פרישתו של מורו, פרופסור ויינברג.

בראשית המחקר שלו התמקד בזירוז הומוגני וחמצון מזורז, ובפרט בסטריאוכימיה כשהוא מניח תרומות משמעותיות בתחום הסינתזה הכיראלית, ובכללו חקר ליגנדים המשמשים בתגובת "הידרוגנציה א-סימטרית" ובתגובת "סיפוח מצומד גרעין" בתרכובות אורגנומתכתיות מגיבות ובהן הריאגנט העוצמתי אורגנוליתיום. כמו כן עסק בפוטוכימיה בדגש על כימיה אורגנית.

בשנות ה-90 מחקריו בסטראוכימיה הובילו להתקדמות הידע בפוטוכימיה שהתבטא בפיתוחו החלוצי של "מנוע סיבוב מולקולרי חד-כיווני המונע באור", ומאוחר יותר לפיתוח "מכונית מולקולרית" או "ננו-רכב" המונע בפעימות חשמליות.

על שמו רשומים יותר מ-30 פטנטים והוא פרסם למעלה מ-650 מחקרים שעברו ביקורת עמיתים. מחקריו מצוטטים למעלה מ-30,000 פעמים. במחקרו ובהוראתו הנחה למעלה מ-100 דוקטורנטים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חרונינגן
קטגוריה:כימאים הולנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חרונינגן
קטגוריה:כימאים אורגניים
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
קטגוריה:זוכי מדליית הכיראליות
קטגוריה:סטריאוכימאים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1951
מעבר קוסטרליץ-תולס

**מעבר קוסטרליץ-תולס** (מעבר KT) או מעבר ברזינסקי-קוסטרלילץ-תולס (מעבר BKT) הוא מעבר פאזה בחומרים דו-ממדיים שניתן למדל באמצעות מודל XY. הוא מבטא מעבר ממצב בו ישנן בחומר מערבולות קוונטיות הבאות בזוגות של מערבולת ואנטי מערבולת (מצב "מסודר", בטמפרטורות נמוכות) למצב שבו המערבולות חופשיות (מצב "מבולגן", מעל הטמפרטורה הקריטית). המעבר קרוי על שם הפיזיקאים העוסקים בפיזיקה של חומר מעובה ואדים ברזינסקי, ג'ון מייקל קוסטרליץ ודייוויד ג'יימס ת'אולס. מעברי BKT ניתן למצוא במערכות דו־ממדיות שניתן למדל על ידי מודל XY לסריגים. לאחרונה, המונח הוחל על מוליכות על בעזרת יצירתם של זוגות קופר בהקבלה לזוגות המערבולות.

פרס נובל לפיזיקה לשנת 2016 הוענק בין השאר על מעבר הפאזה לת'אולס, קוסטרליץ ודנקן הולדיין.

## מודל הXY
מודל הXY הוא מודל לסריג וקטורי דו־ממדי בעל סימטריית  U(1)  או סימטריה מעגלית. לרוב מערכות כאלו לא עוברות מעבר פאזה רגיל מסדר שני, מפני שהפאזה ה"מסודרת" הצפויה נהרסת בגלל תנודות רוחביות, דהיינו מצבי גולדסטון (ראו בוזון גולדסטון). זהו מקרה ספציפי של מה שנקרא משפט מרמין-וגנר במערכות ספין.

המעבר לא מובן מתמטית במלואו, אבל קיומם של שני שלבים במעבר הוכח על ידי מקבראיין וספנסר ב-1977, ועל ידי פרליך וספנסר.

קטגוריה:פיזיקה תאורטית
דמויי-מקרל

**דמויי-מקרל** (שם מדעי: Scombroidei) היא אחת מ-18 התת-סדרות של דקראים המקורבים למשפחת הקולייסיים ולמיני הטונה המקרל למיניהם. הם בעלי גוף מוארך כסוף, זנבות גדולים, ראשים מוארכים מעט ולסתות גדולות וכמעט כולם ניזונים מבשר או מפלנקטון.

## מיון
*תת-סדרה **דמויי-מקרל** (Scombroidei)
**משפחה אספירניים (Sphyraenidae)
**משפחה גמפיליים (Gempylidae)
**משפחה רְצוּעָנִיִּים (Trichiuridae)
**משפחה קולייסיים (Scombridae)
**משפחה דגי חרב (Xiphiidae) - בה סוג ומין יחיד: דג-חרב כלל-ימי
**משפחה מפרשניים (Istiophoridae)

## גלריה

קובץ:Scomberomorus maculatus in Madagascar Reef 01.jpg|Scomberomorus maculatus
File:Swordfish-0046.jpg|דג-חרב כלל-ימי
קובץ:Sphyraena at Red Sea Aquarium by Hatem Moushir.JPG|ברקודה ענקית
קובץ:Fish4504 - Flickr - NOAA Photo Library.jpg|Trichiurus lepturus
קובץ:White Marlin in North Carolina 1394318584.jpg|מפרשן לבן
קובץ:Fish4425 - Flickr - NOAA Photo Library.jpg|שופינון שמנוני


## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
גוראמי נשקן

**גוראמי נשקן** (שם מדעי: *Helostoma temminckii*) הוא מין של דג קטן החי במים מתוקים ברחבי דרום-מזרח אסיה ושייך לסדרת הדקראים ולמשפחה גוראמים נשקנים (Helostomatidae). מין זה הוא היחיד ממיני המשפחה והוא קרוב משפחתם של הגוראמיים המקושטים החיים באותם אזורים. דג זה חביב על מגדלי דגים והוא דג נוי מבוקש.

דג זה מגיע לאורך 30 ס"מ בשני הזוויגים ואין הבדלים משמעותיים בין השניים. הוא בעל גוף מעוגל עם קצוות סנפירי הגב, הבטן והזנב בצורת זיזים חדים לבנים. הראש קטן ובעל שפתיים עבות המשורבבות קדימה ומשוות לו מראה מנשק. מאחורי השפתיים ישנם שיניים קטנות. סנפירים החזה קטנים ובשרניים ולדג ישנו מבנה דמוי-ריאה העוזר לו לנשום אוויר מים בהם הוא חי. לגורמי צבע ירקרק עם פסים רוחביים בהירים וסנפירים חומים אך לדגים החיים בג'אווה ישנו גוף ורדרד לבן עם סנפירים לבנים.

הגוראמי הוא אוכל-כול הניזון בעזרת השפתיים הגדולות בעיקר מפלנקטון אותו הוא מסנן על ידי הכפלים של השפתיים. כמו כן הוא ניזון מחרקי מים, אצות וצמחייה מימית. הם יכולים לשרבב את השפתיים מבעד לאבנים ולגרד משם אצות.

הגורמים משריצים את ביציהם ליד צמחי מים בכפלים בצמח. כך הביצים הפגיעות לא מתפזרות. ואולם שני הזוויגים אינם דואגים לביציהם או לצעירים הבוקעים מהם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
קטגוריה:דמויי-אנאבס
קטגוריה:מינים יחידים במשפחתם
קטגוריה:מקריני סנפיר יחידים בסוגם
קטגוריה:תאילנד: דגים
אנאבסיים

**אנאבסיים** (שם מדעי: Anabantidae) היא משפחה של דקראים החיים במים מתוקים וחלקם יכולים לצאת מן המים ואף לטפס על עצים. מצידי ראשם, ליד פתח הזימים ישנו איבר מיוחד הדומה לריאה ומאפשר לדג להכניס אוויר ולהכיל אותו עד שהוא מתמוסס וככה להישאר למשך זמן ממושך מחוץ למים. 

חלק מדגי האנאבס חיים בסין, דרום אסיה ודרום-מזרח אסיה וחלקם חיים באפריקה, בעיקר סביב נהר הקונגו, אך גם באזורים נוספים. הם חיים בביצות, ביצות מנגרובים ונהרות אך לא בימים. 

לאנאבסים סנפירים בשרניים העוזרים להם לצאת מהמים ויחד עם זנבם הרירי ומכסה הזימים להתקדם ואפילו לטפס על צמחים נמוכים. אורכם מגיע ל-3.5–30 ס"מ והם בעלי ראש ופה גדול ואוכלים יצורים אחרים כמו דגים קטנים או סרטנים.

דגי האנאבס, בניגוד לדגים אחרים משגיחים על הביצים והצאצאים שלהם.

## מיון
*משפחה **אנאבסיים** (Anabantidae)
**סוג *Anabas*
**סוג *Ctenopoma*
**סוג *Microctenopoma*
**סוג *Sandelia*

## קישורים חיצוניים

ממוזער|ימין|''Sandelia capensis'', אנאבס מדרום אפריקה.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1832
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
קטגוריה:דמויי-אנאבס
קטגוריה:דגים אמפיביים
ז'אן-פייר סובאז'

**ז'אן-פייר סובאז**' (בצרפתית: **Jean-Pierre Sauvage**, נולד ב-21 באוקטובר 1944) הוא כימאי אי-אורגני צרפתי, מומחה בקומפלקסים, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת שטרסבורג וחבר האקדמיה הצרפתית למדעים.

לסובאז' תרומה מרכזית במחקר פורץ דרך בכימיה סופרא מולקולרית ושימוש ננוטכנולוגי במכונה מולקולרית, בעבור תרומתו הוענק לו פרס נובל לכימיה בשנת 2016 יחד עם בן פרינחה ופרייזר סטודרט.

## קורות חייו
סובאז' נולד בפריז שבצרפת.

את עבודת הדוקטורט עשה בהנחיית ז'ן-מארי להן (מי שיהיה חתן פרס נובל 1987), באוניברסיטה על שם לואי פסטר (כיום אוניברסיטת שטרסבורג). בעבודת מחקר זו תרם לפיתוח החלוצי של סינתזת ליגנדים מסוג קריפטנדים .

לאחר שהשלים פוסט-דוקטורט במחקר משותף עם מלקום גרין  שב לשטרסבורג עם מינויו למרצה.

סובאז' היה מדען פורה וחקר מספר תחומים, בהם "חיזור אלקטרוכימי של פחמן דו-חמצני" ופיתוח מודלים של "מרכז התגובה" בפוטוסינתזה.

ענף מרכזי במחקרו הוא "טופולוגיה מולקולרית" (יישום תובנות מטופולוגיה מתמטית בכימיה סופרא מולקולרית) ובפרט "ארכיטקטורות מולקולריות משולבות מכנית". במחקריו תיאר סינתזת "קטניינים" , מקרומולקולות שהן למעשה כלים ננומטריים, וקשרים כימיים על פי "קואורדינציית קומפלקסים".

ב-26 במרץ 1990 נבחר לעמית מכותב של האקדמיה הצרפתית למדעים וב-24 בנובמבר 1997 לחבר מן המניין.

סובאז' הוא פרופסור אמריטוס מאוניברסיטת שטרסבורג.

זכה בפרס נובל לכימיה בשנת 2016.

## ראו גם
*תורת הקשרים
*טופולוגיה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים צרפתים
קטגוריה:חוקרי ננוטכנולוגיה
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שטרסבורג
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1944