open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מנשר

ממוזער|שמאל|מנשר משנת 1930 (הופיע במגזין "Art Concret")
**מִנְשָׁר** (בלועזית: **מָניפֶסט**) הוא גילוי דעת או הצהרה פומבית, המתארת רעיונות, עקרונות, אמונות, ערכים ומטרות של אדם, תנועה או ארגון. מניפסט בדרך כלל עוסק בתחום הפוליטי והחברתי או בתחום התרבותי.

## מקור השם
מקור המילה מניפסט הוא בלטינית: manifestus.  השימוש המתועד הראשון במילה הוא משנת 1620 בתרגומו של נתנאל ברנט לספרו של פאולו סרפי, "History of the councel of Trent".

המילה **מנשר** (נקרא גם **פלייר**, מאנגלית: Flyer) משמשת גם לתיאור עלון פרסומת המחולק בתפוצה רחבה, ובו תיאור של המוצר, הארגון או האלמנט התרבותי אותו הוא מפרסם.

## מצע (מניפסט אלקטוראלי)

**מצע פוליטי** הוא רשימה של העקרונות והתוכניות שבהן תומכת מפלגה, ועימם היא פונה לציבור הרחב במטרה לשטוח את טענותיה הפוליטיות ולסייע להצלחתה בבחירות בדמוקרטיות הפרלמנטריות. מצע בדרך כלל כולל רשימה של נושאים מרכזיים (כלכלה, ביטחון, חינוך, איכות הסביבה, בעיות חברתיות, וכו'), ופירוט המדיניות שבה תומכת המפלגה בכל נושא. התחומים המוגדרים במניפסטים של המפלגות הזוכות נחשבים בדרך כלל כמייצגים את תחומי העניין ואת הנושאים האידאולוגיים שהציבור מעדיף.

## מניפסטים מוכרים
* הנאום על כבוד האדם (1486) של פיקו דלה מירנדולה - מניפסט ההומאניזם.
* הכרזת העצמאות האמריקאית (1776).
* מנשר נפוליאון אל היהודים (באפריל 1799)
* הצהרת זכויות האדם והאזרח במהפכה הצרפתית.
* המניפסט הקומוניסטי של קרל מרקס ופרידריך אנגלס (1848).
* המניפסט הפוטוריסטי של פיליפו טומאסו מרינטי (איטליה, 1909)
* מיין קאמפף של אדולף היטלר (גרמניה, 1925)
* המניפסט הפשיסטי (איטליה, 1919)
* המניפסט הסוריאליסטי של אנדרה ברטון (צרפת, 1924)
* מניפסט תנועת מצפן, לאחר מלחמת ששת הימים (ישראל, ספטמבר 1967)
* מניפסט החלאה הפמיניסטי של ואלרי סולאנס (ארצות הברית, 1968).
* יומני טרנר (ארצות הברית, 1978).
* מניפסט לסייבורג הפמיניסטי של דונה הראווי (ארצות הברית, 1985).
* מכתב השמיניסטים (ישראל, 1970, 1992, 2001, 2005, 2014)
* מניפסט דוגמה 95 - מניפסט של חבורת קולנוענים דנית ובהם לארס פון טרייר (דנמרק, 1995)
* מניפסט קוד המקור הפתוח - 1998
* שלטון ההמון - מניפסט למאה ה-21 - 2012

## לקריאה נוספת
* נורית גוברין, "המאניפסט כז'אנר ספרותי", **קריאת הדורות: ספרות עברית במעגליה**, כרך ב, תל אביב: גוונים ואוניברסיטת תל אביב, תשס"ב 2002, עמ' 15–42.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדע המדינה
קטגוריה:תעמולת בחירות
רישאר הראשון, דוכס נורמנדיה

**רישאר הראשון, דוכס נורמנדיה** (בצרפתית: **Richard Prèmier de Normandie**; סביבות 935 – 30 בנובמבר 996) היה דוכס נורמנדיה משנת 947 עד מותו בשנת 996. הוא נודע בכינוי "רישאר ללא-חת" (Richard Sans-Peur).

## חייו
רישאר נולד לוויליאם הראשון, דוכס נורמנדיה ולספרוטה. תאריך לידתו לא ידוע, אך הוא היה ילד כשאביו מת, בשנת 942. אמו הייתה פילגש ברטונית, ולאחר מותו של ויליאם הראשון נישאה לאספרלנג, טוחן עשיר.

בשל גילו הצעיר, רישאר לא יכול היה לעצור את המלך לואי הרביעי כשזה כבש את נורמנדיה. רישאר ברח מכלאו בעיר לאן, וחבר למנהיגים נורמניים וויקינגיים. הוא גירש את לואי מרואן, ועד שנת 947 השתלט מחדש על נורמנדיה.

בשנת 960 הוא נישא לאשתו הראשונה, אמה מפריז, דוכסית נורמנדיה. היא לא ילדה לו ילדים ומתה בשנת 966. רובר מטוריני מספר כי במהלך מסע ציד פגש רישאר אישה בשם סינפרדה והתאהב בה, אך לא היה יכול לשאתה לאישה כיוון שהיא הייתה נשואה. סינפרדה הציעה שייקח לאישה את אחותה גונור, וזו הביעה את הסכמתה ונישאה לרישאר.

אחדים מילדיהם:
* רישאר השני, דוכס נורמנדיה
* רובר, ארכיבישוף רואן
* מוזֵ'ה, רוזן קורביי
* רובר דָנוס
* אמה מנורמנדיה

רישאר הראשון מת בפקם שבצרפת, בנסיבות טבעיות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוכסי נורמנדי
קטגוריה:אנשי ימי הביניים
קטגוריה:ילידי 933
קטגוריה:נפטרים ב-996
סביון אביבי

**סביון אביבי** (שם מדעי: *Senecio leucanthemifolius* subsp. *vernalis *) הוא צמח ממשפחת המורכבים. באנגלית הוא נקרא **Groundsel** או **Eastern Groundsel**.

## אטימולוגיה
הכינוי 'סביון', מקורו בשם הלטיני *senex*, שעניינו זָקֵן, איש מבוגר. משם זה נגזר שמו של ה'סנאט', בית המחוקקים במדינות שונות בעולם. גם שמו הערבי *זַהְרַת א־שֵּׁיח׳* = "הפרח של השייח", מציין את המונח שייח' = 'זָקֵן', גם במובן של חכמה ואחריות. השם 'סביון', מקורו בסב (סבא),שם המעיד על מראהו של הסביון בשלב האחרון במחזור חייו, בו הוא מפזר את זרעיו במטרה להמשיך את קיום המין.  את השם 'סביון האביב', העניקו לשפה העברית חנה ואפרים הראובני.

אחרי שהפרח נובל, הזרעים מסודרים בתפרחת לבנה המזכירה שערות של סבא. השערות עפות ברוח וכך מפיצות את זרעי הסביון.

הסביון הוא אחד הפרחים הראשונים של החורף ופורח יחד עם פריחתם של מספר פרחים כגון החמציץ וציפורני-חתול מצויות, והם ביחד מבשרים את בוא החורף. פריחתו של הסביון בישראל היא בחורף ובאביב, מחודש דצמבר ועד אפריל.

סביון אביבי הוא אלרגני לפי הספרות הבוטנית.

הסביון האביבי מתרבה בדרך אל זוויגית. בעזרת הדרך ״שלוחות״ שבעזרתה כאשר הוא מפיץ את זרעיו מתפתח מהם שורשים מעל האדמה ומהם צומח צמח הזהה למקורי.

בשירו, "הסביון" מתאר המשורר לוין קיפניס את מנגנון הפצת הזרעים של הסביון.


File:Senecio vernalis - Iris-Hill-IZE-033b.jpg
File:20140418Senecio vernalis.jpg
Savyon001.jpg
File:20130424Senecio vernalis3.jpg
File:Senecio vernalis - Iris-Hill-IZE-033.jpg


## קישורים חיצוניים

*  צחי אבנור, סביונים בישראל, בפליקר
## הערות שוליים

קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:ארץ ישראל: מורכבים
קטגוריה:פרחים צהובים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אלרגניים
אוניברסיטת ציריך

ממוזער|קמפוס "אירכל" (Irchel) של אוניברסיטת ציריך
**אוניברסיטת ציריך** (בגרמנית: **Universität Zürich**; בראשי תיבות: **UZH**) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית אשר ממוקמת בעיר ציריך, והיא האוניברסיטה הגדולה בשווייץ עם כ־28,000 סטודנטים.

אוניברסיטת ציריך נוסדה ב־29 באפריל 1833 על ידי איחודן של שלוש המכללות הנפרדות למשפטים, רפואה ותאולוגיה למוסד אקדמי אחד. בנוסף הוקמה פקולטה חדשה לפילוסופיה. אוניברסיטת ציריך הייתה הראשונה באירופה שנוסדה על ידי מדינה, ולא על ידי מלך או הכנסייה. משנת 1847 הורשו נשים להקשיב להרצאות פילוסופיה, ובשנת 1866 התקבלה לאוניברסיטה אישה, לראשונה בהיסטוריה, כסטודנטית מהמניין. הפקולטה לווטרינריה נוסדה בשנת 1901 ולמעשה היא הפקולטה העתיקה ביותר בעולם מסוגה. בשנת 1914 עברה האוניברסיטה למיקום חדש, בתוך ציריך, וכיום מבני האוניברסיטה פזורים בכל רחבי העיר.

נכון לשנת 2023 היו רשומים באוניברסיטה 27,958 סטודנטים (מתוכם 5,352 סטודנטים זרים), כ־7,340 אנשי צוות, מתוכם 2,760 אנשי אדמיניסטרציה ו־712 פרופסורים.

האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאס 21 ובליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר.

## פקולטות ומחלקות
לאוניברסיטת ציריך 7 פקולטות, אשר כוללות 150 מחלקות ומכונים. נכון ל־2024 הפקולטות המרכזיות של האוניברסיטה הן:
* הפקולטה לתאולוגיה
* הפקולטה למשפטים
* הפקולטה לעסקים, כלכלה ומדעי המידע
* הפקולטה לרפואה
* הפקולטה לווטרינריה
* הפקולטה לאמנות ומדעי החברה
* הפקולטה למדעים

## בוגרים ידועים
עם בוגריה של האוניברסיטה ואנשי הסגל שלה נמנים שנים עשר זוכי פרס נובל:
* וילהלם רנטגן - פיזיקה (1901)
* תאודור מומזן - ספרות (1902)
* אלפרד ורנר - כימיה (1913)
* מקס פון לאואה - פיזיקה (1914)
* אלברט איינשטיין - פיזיקה (1921)
* ארווין שרדינגר - פיזיקה (1933)
* פטר דביי - כימיה (1936)
* פאול קארר - כימיה (1937)
* לבוסלב רוז'יצ'קה - כימיה (1939)
* וולטר רודולף הס - רפואה (1949)
* אלכסנדר מילר - פיזיקה (1987)
* רולף מ. צינקרנגל - רפואה (1996)

בוגרים ידועים נוספים הם: רוזה לוקסמבורג, דוריס לויטהרד, וראש ממשלת קוסובו, האשים טאצ'י.

## דירוגים
#### דירוג בעולם
* דירוג שאנגחאי: מקום 59 (2023)
* Times Higher Education: מקום 80= (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 91= (2024)

#### דירוג אזורי - שווייץ
* Times Higher Education: מקום 3 (2024) 
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 3 (2024) 

## קישורים חיצוניים

* 

* דף הבית של האוניברסיטה

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ציריך
קטגוריה:ציריך: חינוך
ציריך
ציריך
קטגוריה:ציריך: מבנים
קטגוריה:ציריך: תרבות
מחזה

[שמאל|ממוזער|250px|המחזה [רומיאו ויוליה בציור של פורד מדוקס בראון]]
**מחזה** הוא צורת ביטוי ספרותית נפוצה, המורכבת בדרך כלל משורות של דיאלוגים או מונולוגים של שחקן אחד או של דמויות שונות, ומיועדת ברוב המקרים לבוא לביטוי אמנותי כהצגה בתיאטרון. עם זאת, ישנם מספר רב של חוקרי ספרות המנתחים מחזות בביטוייהם הספרותיים ולא התיאטרונים, בין השאר גם מחזות קלאסיים (כגון מחזותיו של ויליאם שייקספיר).

המושג מחזה מתפרש באופן שווה גם כעבודה הכתובה של המחזאים, וגם כהצגה התיאטרונית השלמה של התמליל הכתוב.

מחזות מוצגים בעיקר בתיאטרון על ידי שחקנים. כדי ליצור פירוש אחיד של התמליל על ידי כל משתתפי המחזה, הפקות של מחזות מנוהלות בדרך כלל על ידי במאים. הבמאי נוטה לפרש את החומר הכתוב של המחזה על פי השקפתו הייחודית, ומקרין השקפה זו על מהלך הפקת ההצגה ועל השחקנים כולם.

אף כי רוב המלל המופיע במחזה מדוקלם על ידי השחקנים, ישנן בגוף המחזה הערות של המחזאי, המתארות אווירה או התנהגות, לבוש או תפאורה. הערות אלו מהוות קווים מנחים לביצוע המחזה.

טבעם של מחזות להתפרש באופן בדלני ושונה על ידי אנשים שונים. טבע זה מהווה אחד ממקורות המשיכה של סגנון אמנותי זה, בפני מבצעיו וקהל צופיו. כיוון שכותב המחזה אינו מסוגל להציג את המחזה בצורתו השלמה בלי שיתופם של השחקנים ושל הבמאי, אופן הצגתו והתוצאה הסופית של כל מחזה הוא מאבק ודו-שיח מתמשך בין המחזאי, הבמאי והשחקנים. המחזה עובר שינוי מתמיד בכל ביצוע שלו, עם הופעתם המתמשכת של השקפות וסוגי ביצוע שונים בהפקתו.

מחזות ממוינים למגוון סוגות, למשל:
* טרגדיה – מחזה בו סיפורו של הגיבור מסתיים בסוף עצוב ורע, עקב נפתלות הגורל, פגם בסיסי באופיו של הגיבור, חטא שחטא או פועלם של האלים.
* קומדיה – מחזה בו למרות מכשולים ובעיות לאורך הדרך, מגיע הגיבור לסוף "שמח". מחזה מסוג זה כולל בדרך כלל הומור מילולי ופיזי.
* דרמה ביתית – מחזה המציג את העולם הפנימי של משפחה, ואת מערכות הקשרים בתוכה הנובעים מאירועי היום יום.
* דרמה קומית – מחזה המכיל מוטיבים משולבים של הדרמה ושל הקומדיה.
* מלודרמה – מחזה בעל גירויים רגשיים גבוהים המיועדים ליצור מתח אצל צופיו, מלווה בתפניות חדות. המחזה מציג בדרך כלל את סיפור מאבקו של הגיבור בנבל כדי לתקן עוולה. המחזה מסתיים בדרך כלל בניצחונו של הגיבור.
* מחזה סמלי – מחזה בו הדמויות ופעולתם משמשים כסמלים לרעיונות ואידאולוגיות, כאשר הגרעין של הסיפור נובע סביב ההתפתחות של הרעיונות ולא סביב אופיים של הדמויות.
* הצגות ילדים.

## ראו גם
*אוריינות בתיאטרון
*תיאטרון
*רשימת מחזאים

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:דרמה
קטגוריה:סוגות ספרותיות
המלכים הנורמנים

[ממוזער|שמאל|פסלו של [ויליאם הכובש|250px]]
**שושלת ה[[נורמנים]]** היא שושלת מלכים אשר שלטו בממלכת אנגליה משנת 1066 ועד 1154, ואשר מלכי הממלכה המאוחדת עד ימינו הם צאצאים שלה.

## רקע

מוצא שושלת זו הוא משבטים סקנדינבים אשר התיישבו בצפון מערב צרפת במאה ה-9 לספירה. מנהיג פולשים אלו נקרא רולו מנורמנדי, ובן נינו נקרא ויליאם הכובש. בשנת 1066 לספירה פלש ויליאם לאנגליה וניצח את מלך אנגליה דאז, הרולד גודווינסון, בקרב הייסטינגס.

## היסטוריה
לאחר פלישתו וניצחונו של הצבא הנורמני, נכנס ויליאם ללונדון והוכתר שם למלך בכנסיית וסטימנסטר על ידי אולדרד הארכיבישוף של יורק. בשנים שלאחר מכן ביסס את שלטונו ונלחם כנגד ערי הצפון, שעדיין לא היו תחת שלטונו: בשנת 1069 הוא כבש את יורק, וב-1070 כבש את העיר האחרונה שהתנגדה לו - צ'סטר. אחר הכיבוש הוחלפה מרבית האצולה בממלכה, שהייתה ממוצא סקסוני, באצילים נורמנים ובבעלי בריתו של ויליאם.

בשנים הבאות רקם בית המלוכה הצרפתי מזימות שונות כנגד ויליאם, כדי לקחת מידיו את קרקעותיו בצרפת. ב-1087 נפצע ויליאם פצעים אנושים באחת ממלחמותיו בצרפת, ולאחר הקרב מת במנזר בעיר רואן. השליטה בנחלותיו התחלקה בין בניו: הבכור רובר קיבל את השטחים בצרפת, ואילו הצעיר יותר, שנקרא אף הוא ויליאם (נקרא גם ויליאם 'רופוס') ירש את הכס באנגליה, כמלך ויליאם השני.

בשנת 1088 פתחו האבירים הנורמנדים במרד כנגד ויליאם השני, כדי להכתיר את אחיו הבכור רובר למלך בשני צדי התעלה, אך רוב תושבי אנגליה עמדו לצידו של ויליאם והמורדים הובסו. ב-1096 יצא רוברט למסע הצלב הראשון, והותיר את ויליאם כעוצר בנורמנדיה, ב-1100 מת ויליאם במהלך ציד, כאשר חץ מסתורי פילח את ראשו, ואחיו הצעיר הנרי עלה לכס המלכות.

ב-1105 יצא הנרי למלחמה באחיו רובר בנורמנדיה, וב-1106 הביסו ולקחו בשבי, ואיחד שוב את נורמנדיה ואנגליה תחת שלטון אחד.

ב-1120 טבע בנו היחיד של הנרי מול חופי נורמנדיה, כשחזר מצרפת בספינה הלבנה. בעקבות זאת השביע הנרי את ברוניו שיקבלו את בתו מתילדה כיורשתו.

### השפעות
היותו של ויליאם הכובש וסאל של מלך צרפת, הולידה מצב מורכב: בעוד שבאנגליה עצמה שלטו מלכי אנגליה שלטון מלא, בשטחיהם בצרפת הם היו כפופים למלך צרפת. כתוצאה מכך התנהלו סכסוכים רבים בין צרפת לאנגליה סביב שאלת השליטה במחוזות המערביים של צרפת. סכסוכים אלו ששיאם התרחש במלחמת מאה השנים לא הסתיימו אלא בשנת 1453.

כיבוש הנורמנים הביא לאנגליה את הפיאודליזם, שעד אז לא היה קיים שם כלל.

השפה האנגלית של טרום ימי הנורמנים, הייתה למעשה ניב של השפות הגרמאניות, אך הכיבוש הנורמני הביא לאנגליה גם את השפה הצרפתית. לפיכך האנגלית של ימינו מורכבת מהשפעות של גרמנית וצרפתית.

## עץ המשפחה

## ראו גם
* ויליאם הראשון
* ויליאם השני
* הנרי הראשון
* מתילדה הקיסרית
* סטיבן, מלך אנגליה

## לקריאה נוספת
* **דברי ימי אירופה** - ה. א. ל. פישר, הוצאת מסדה - תשי"ח, כרך ראשון.
* **[[היסטוריה של העמים דוברי האנגלית (ספר)|היסטוריה של העמים דוברי אנגלית]]** - וינסטון ס. צ'רצ'יל, הוצאת עם הספר - תשי"ט, כרך ראשון - הולדת בריטניה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
נורמנים
פריולי-ונציה ג'וליה

**פריולי ונציה ג'וליה** (באיטלקית: **Friuli-Venezia Giulia**, בסלובנית: **Furlanija-Julijska Krajina**) הוא מחוז אוטונומי בצפון-מזרח איטליה. המחוז גובל במחוז ונטו ובמדינות אוסטריה וסלובניה ושוכן לחופי הים האדריאטי. פריולי ונציה ג'וליה שוכנת בין הים האדריאטי לבין הרי האלפים. מישור קרסו המרשים נוצר על ידי סלעים סחופים ברוח, ושחיקת אדמה יצרה סדרה של מערות. אוכלוסיית המחוז מונה כ-1.8 מיליון תושבים, רובם "פריולים" שאבותיהם סלובנים, ולכן מוגדר המחוז כאוטונומיה עצמאית מיוחדת באיטליה. שפתם של הפריולים היא פורלן השייכת לענף השפות הראטיות וקרובה לרומאנש וללדינית.

מחוזות האזור הם: טריאסטה (בירה אזורית), גוריזיה, פורדנונה, אודינה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: מחוזות
*
קטגוריה:אזורים בעלי שלטון עצמי
סשימונו

ממוזער|שמאל|150px|איור המדגים סשימונו טיפוסי
ממוזער|שמאל|150px|ציור המתאר קרב עם סשימונו
**סשימונו** הם דגלים קטנים שנלבשו על ידי לוחמים יפניים במהלך קרבות על מנת שיזהו אילו חיילים שייכים לכוחות הלוחמים, וזאת על מנת שייפגעו אויביו של אותו חייל ולא כוחותיו. את הדגלים לבשו הן החיילים הפשוטים - האשיגארו, הן חיילי העילית - הסמוראים, ולעיתים אף הפרשים.

הדגלים היו נפוצים בתקופת מלחמת האזרחים של יפן שהחלה באמצע תקופת אשיקאגה ונמשכה עד לתקופת אזוצ'י-מומויאמה (החל מאמצע המאה ה-15 ועד ראשית המאה ה-17).

הדגלים נתלו ממסגרת בצורת "ר" אשר חוברה לשריון של הלוחם, ונעשו ממשי או עור.

העיטורים על הסשימונו היו בדרך כלל ציורים של צורות גאומטריות פשוטות, ולעיתים אותיות המהוות סימן לשמו של השבט הלוחם או למנהיגו של השבט.

## ראו גם
*אביר
*שלט הרלדי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דגלים
קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
קטגוריה:סמוראים
הולאגו חאן

**הוּלָאגוּ** (במונגולית: **** – **חוּלֶגוּ**; בפרסית: **هولاکو خان**, הולאכּו חאן; 15 באוקטובר 1218 – 8 בפברואר 1265) היה שליט מונגולי שכבש את רוב דרום מערב אסיה. הוא נכדו של ג'ינגיס חאן ואחיהם של מונגקה וקובלאי, והיה לחאן הראשון של הממלכה האילח'אנית, ששלטה באזור המזרח התיכון של ימינו.
שמאל|ממוזער|250px|צבאו של הולאגו בשערי בגדאד

## מסעותיו
הולאגו נבחר ב-1255 בידי אחיו מונגקה (הח'אקאן המונגולי) להיות ממונה על השלמת הכיבוש וההרס של המדינות המוסלמיות בדרום-מערב אסיה. תוכניתם כללה את שעבודם של הלורים בדרום פרס, חיסול החשישיון והריסתן של ח'ליפות עבאס, השושלת האיובית בסוריה והממלכה הממלוכית במצרים.

הולאגו יצא ממונגוליה מלווה בכוח צבאי עצום, והביס את הלורים ללא מאמץ רב. לאחר מכן פנה הולגו לחיסולה של המדינה הניזארית – כת האסמאעילים השיעים שישבו בשרשרת מבצרים מאזור אפגניסטן ועד סוריה. כת זו הטילה את חיתתה על כלל מדינות האזור במשך שנים כתוצאה מהמוניטין שיצא להם כמתנקשים מיומנים. חרף מספרם המועט הם נחשבו כיריב רציני, ולכן בשלב הראשון יצאו המונגולים כנגדם, כבשו את מבצריהם לרבות מצודת אלמות. מנהיגם נשלח למונגוליה, שם הוצא להורג בפקודתו של מונגקה. מצודת גרדכוה עמדה במצור ממושך ונפלה בימי יורשו של הולאגו.
### כיבוש בגדאד

מטרת המונגולים הבאה הייתה בגדאד, אותה תכננו לכבוש למעלה מעשר שנים. הח'ליף אל-מסתעצם סירב להיכנע, וקיבל מסר מהולאגו במילים אלה:
:"כשאוביל בזעם את צבאי אל בגדאד,
: אם תיחבא בשמים או בארץ,
:אגרור אותך מטה מהרקיע
:אשליך אותך באוויר כלביא
:לא אותיר אדם חי בממלכתך
:אשרוף את ביתך, את אדמתך, אותך
:אם רצונך להציל את חייך ואת חיי משפחתך היקרה,
: הקשב בתבונה לעצתי, ולא - תחזינה עיניך ברצונו של האל"

החליף לא הגיב כראוי לפלישה המונגולית (שנת 1258), והגן על העיר בדלילות. הולאגו הורה לכוחותיו לא לפגוע בחלקים מסוימים באוכלוסייה - בעיקר נוצרים ומשכילים - עקב שיקולים מעשיים (צורך בבעלי מלאכה) ושיקולים דתיים (אשת הולאגו, דוקוז ח'אתון, הייתה נוצרייה נסטוריאנית) אך למרות זאת הרגו המונגולים לפחות רבע מיליון בגדדים (מחקרים עכשוויים מעריכים כי המספר קרוב יותר ל-800 אלף). החליף עצמו נרצח בידי הולאגו, כשהוא עטוף בשטיח ונרמס בידי סוסים. בספרו של מרקו פולו נכתב כי הולאגו הרעיב את החליף למוות, אך אין עדויות נוספות המצביעות על כך. שיטת הריגה זו שימשה לאו דווקא ממניעים סדיסטיים, אלא משום שעממי הערבות ייחסו דם קדוש לשליטיהם (תכונה הנקראת "קות") ולכן נמנעו מלשפוך את דמם של שליטים.

הרס החליפות הוביל לחורבנה של עיראק - שלא חזרה מעולם להיות המרכז התרבותי שהייתה עד אז. המדינות השכנות מיהרו להפגין את נאמנותן להולאגו, והמונגולים פלשו לסוריה ב-1259 כשכוחות סיור מגיעים עד פאתי עזה. מותו הבלתי צפוי של מונגקה חאן (עקב שחמת הכבד) גרם לנסיגתם של המונגולים לפני כיבוש מצרים. בינתיים כרתו הממלוכים ברית עם הצלבנים ששלטו בחופי ארץ ישראל, והביסו את חיל המצב המונגולי בקרב עין ג'אלות.

## אחרית ימיו
הולאגו שב לארצו ב-1262, רק על מנת להקלע למלחמת אזרחים עם כוחותיו של בֶּרכְּה , אחיו של באטו חאן, ולספוג תבוסה צורבת בקווקז ב-1263. הולאגו המיר דתו לבודהיזם והקים את השושלת האילח'אנית, ששלטה בפרס עד 1335. בנו אבקא  תפס את מקומו לאחר מותו ב-1265.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חאנים
קטגוריה:עיראק: היסטוריה
קטגוריה:מנהיגים שהתאסלמו
קטגוריה:אנשי צבא מונגולים
קטגוריה:צאצאי ג'ינגיס חאן
קטגוריה:ילידי 1217
קטגוריה:נפטרים ב-1265
1035

## אירועים

אירועים ללא ציון תאריך מדויק: 
* תחילת השליטה של שושלת המוראביטון הברברית על המגרב (עד 1042)
* בנייה מחודשת של מסגד אל אקצא
* קופר מקבלת זכויות של עיר
* איי פארו מסופחים לנורווגיה
* רדיפות נגד יהודי מרוקו

## נולדו

## נפטרו

ללא ציון תאריך מדויק: 
* רבי נתן בן רבי יחיאל מרומי, מחבר ספר הערוך

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
דגל ברמודה

**[[דגל]] [[ברמודה]]** אומץ ב-4 באוקטובר 1910. בדגל מופיע דגל הממלכה המאוחדת בפינה השמאלית העליונה על רקע אדום (הדגל הימי של בריטניה), מקורו בדגל בו השתמשו סוחרים אנגלים וכיום משמש בסיס לדגליהן של מספר מושבות בריטיות לשעבר. בצד ימין נמצא מגן המלחמה של ברמודה בו מופיע אריה אדום מחזיק מגן ועליו ספינה טובעת. האריה האדום מסמל את אנגליה והספינה הטובעת את טביעתה של סי ונצ'ור, הספינה האנגלית הראשונה שהגיעה לברמודה בשנת 1609.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ברמודה
ברמודה
ברמודה
ברמודה
ברמודה
ברמודה
שאר ישוב

**שְׁאָר יָשׁוּב** הוא מושב עובדים בגליל העליון, בחלקו הצפון־מזרחי של עמק החולה. הוא שייך למועצה אזורית מבואות החרמון. המושב הוקם בשנת 1939 ונקרא על שם שאר ישוב, בנו של ישעיהו הנביא.

רוב תושבי המושב מתפרנסים מעבודה כשכירים ומהשכרת צימרים. מיעוטם מתפרנס מחקלאות ומגידול בעלי חיים.

בין מלחמת העצמאות למלחמת ששת הימים היה המושב מטרה לסורים שצלפו עליו מתל עזזיאת.
המושב נחרט בתודעה הציבורית בעקבות אסון המסוקים ב-1997, כששני מסוקי יסעור של צה"ל התנגשו זה בזה מעל שמי המושב.

## היסטוריה
[ימין|ממוזער|250px|מושב שאר ישוב בראשיתו, [1944]]

הוקם לראשונה בפברואר 1940 כחלק ממצודות אוסישקין על ידי 20 משפחות מהתנועות "הנוער הציוני" ו"העובד הציוני". המושב תוכנן ל-60 משפחות. נקרא בהתחלה "מצודת אוסישקין ג.". עם שוך הקרבות של מלחמת העצמאות והסכמי שביתת הנשק בסוף שנת 1948 נעזב מרבית המושב מיושביו עקב ההפגזות הקשות של הסורים (מתל עזזיאת, המשקיף מלמעלה), חלק מהתושבים פונה לווילהלמה (היום בני עטרות) שבמרכז הארץ.

בשנת 1949 יושב בשנית כמושב שיתופי, על שרידי המושב הקודם. הפעם על ידי ארגון "עלה רש" (השם על פי ספר דברים א כא) שהיו חברים מתנועת "הנוער הציוני" מהונגריה ששרדו את השואה, עלו ארצה בזמן מלחמת העצמאות ובגמר המלחמה השתחררו מצה"ל וביקשו להקים יישוב.
אריה זהורי, ממקימי המושב ויושב ראש הוועד שנים רבות: "איבדנו את כל משפחתנו ורכושנו בשואה. באנו למדינת ישראל בכלל ולשאר ישוב בפרט לחזק את חלקה הצפוני של מדינת ישראל על מנת להבטיח ששוב לא יגזלו את היקר לנו".

בגלל סיבות בירוקרטיות, שינו את שם המושב מ"עלה רש" לשמו הקודם - שאר ישוב. בשנים הראשונות, המושב השיתופי קיבל ורכש כלים חקלאיים, שתילים ופרות שפרנסו את תושביו.

הסורים צלפו על חברי המושב במשך 19 שנים מתל עזזיאת ובשנת 1957 אף רצחו את אחד מחברי המושב. ב-6 בספטמבר 1966 נפצעו 7 עובדי קרן קיימת מהתפוצצות מוקש סמוך למושב. עקבות הובילו ממקום הפיצוץ אל המוצב הסורי הסמוך בתל עזזיאת. יומיים אחר כך, ב-9 בספטמבר, עלה ג'יפ של צה"ל על מוקש, סמוך לאותו מקום. שלושה חיילים נפצעו בפיצוץ.

ב-6 ביוני 1967, בקרבות מלחמת ששת הימים עם הצבא הסורי, שידרו ברדיו דמשק ששאר ישוב נכבש על ידי הסורים. ב-7 ביוני, דווח כתב ברדיו ישראלי משאר ישוב והזים את הידיעות הכוזבות של הסורים.

ב-9 ביוני, כחלק מכיבוש רמת הגולן במלחמת ששת הימים, כבשו לוחמי חטיבת גולני את תל עזזיאת והרחיקו את הגבול הסורי מהמושב.

בשנות ה-70 וה-80 נפלו במושב רקטות קטיושה, ששיגרו מלבנון מחבלים, וגרמו נזק לרכוש.

[שמאל|ממוזער|220px|אתר ההנצחה לחללי [אסון המסוקים בשאר ישוב]]

## אתרים
בצידו הדרומי של המושב נמצאים שרידי יישוב קדום ועתיקות טחנת קמח.

"חורשת הנופלים" נמצאת בצידו הדרום־מזרחי של המושב. בחורשה 73 עצים לזכר 73 חללי אסון המסוקים שהתרחש בתאריך 4 בפברואר 1997 מעל שאר ישוב ומעל קיבוץ דפנה.

לצידו המזרחי של המושב זורם נחל חרמון (הבניאס).

## גלריה

## ראו גם
*אתר ההנצחה לחללי אסון המסוקים

## קישורים חיצוניים

* שאר ישוב באתר הרשות לפיתוח הגליל
*מיכאל יעקובסון, סקירה אדריכלית על אתר ההנצחה לאסון המסוקים בקצה היישוב, בבלוג "חלון אחורי", 3 באוגוסט 2014
* 
* 
* 
*  אבשלום קור, באופן מילולי: שאר ישוב באצבע הגליל, גלי צה"ל, 30 במרץ 2025

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1940
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מעוטרי נס הקוממיות
קטגוריה:עמק החולה: יישובים
קטגוריה:יישובים בצפון ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
אבישי ההורס

**אבישי ההורס** (או סופר G וחברם צ'אפה) הוא שמה של סדרת אנימציה טלוויזיונית פארודית, ששודרה מפברואר 2005 כחלק מהתוכנית "Y בעשר" בערוץ yesY של חברת יס. הסדרה שמה ללעג את סופרמן וחברתו לואיס ליין. עם הצלחת הסדרה, סטתה מעניין סופרמן ולעגה גם לידוענים ישראלים שונים.

כל פרק הוא קצרצר בן דקה-שתיים, והוא מדובב בהומור שטותי (לעיתים ירוד ובוטה) ואיגיון (נונסנס). האנימציה, הערוכה בחובבניות במכוון, לקוחה מסדרות אנימציה ישנות. "אבישי ההורס" למשל, העוסק לרוב בנושא ההומוסקסואליות, הוא למעשה סופרמן מהסדרה האמריקנית המקורית "Superman" משנת 1941–1943.

לשלל האנימציות אחראים אייל B (אנימציה), נמרוד אלדאה (דיבוב) ודודי כהן (דיבוב). הצוות פעל עם הערוץ מתחילתו, החל משנת 2000, והפיק תוכניות בידור פארודיות נוספות כגון התוכנית עם הבובות ומיסטר מותק ב-yes ואת תוכנית הבובות "הגוזניקים" בערוץ 24 (יחד עם סער בדישי).

## דמויות
* **אבישי** - הדמות הפארודית על סופרמן. אבישי (במלעיל) הוא עיתונאי מעונב בעל נטיות מיניות מפוקפקות, ככל הנראה הומוסקסואל בהכחשה. בפתיח נאמר "יותר נוצץ מכוכב שביט / מתרומם יותר גבוה מכל מטוס / נכנס ליותר מערות מרכבת תחתית / מפתיע ינשופים יותר מאלכסון". בעת צרה הוא מחליף את בגדיו לבגד גוף צמוד וגלימה ונלחם על עקרונות כדוגמת "לשכב עם אישה" כדי להינצל מהגיהנום אליו הוא מגיע באחד הפרקים וכדי להוכיח שהוא לא הומוסקסואל.

שמאל|ממוזער|רונית
* **רונית** (מכונה גם **צאפה**) - דמות פארודית על לואיס ליין. עובדת יחד עם אבישי באותו משרד עיתונות. נמשכת אליו אך נאלצת להתמודד עם אי הבהירות המינית שלו. כמו כן משתמע שהיא מנהלת רומן עם שוסטר, הממונה עליה במשרד. אבישי קורא לה בכינוי המשפיל והבוטה "מנושי", ושוסטר קורא לה "תחת סוכר".

### דמויות משניות
* **אבנר המשוטט** - הממונה על אבישי ורונית במשרד העיתונות. עובר תהליך של חזרה בתשובה.
* **אבו מאזן:** דמות פארודית על אבו מאזן. מבקש מאבישי לפענח למענו הירוגליפים שנמצאו בסיני. אבישי טוען שבכל אחד מהם מתוארים אקטים הומוסקסואליים.
* **מאיר:** טייס ממוצא ארגנטינאי וידידו של אבישי, המחזר אחריו. בהמשך הסדרה יוצא מאיר לשיט תענוגות עם הדוגמנית קרין מגריזו, וסופרמן הקנאי מטביע את ספינתם.
* **אורלי ויינרבורג:** דמות פארודית על אורלי ויינרמן.

## עלילות משנה
* **חיי הזהר של אגם דולברג** - סדרה בכיכובה של אגם דולברג, דמות פארודית על אגם רודברג. ילדה עשירה ומפונקת המנצלת עובדים זרים.
* **עלילות שירן אטיאס** - סדרה בכיכובה של שירן אטיאס, דמות פארודית על מורן אטיאס. חשפנית שאוצר המילים שלה מסתכם ב"פיצה" ו"פסטה".
* **פופאי המתחנגל** - סדרה בכיכובו של פופאי כהומוסקסואל ("מתחנגל" בעגת היוצרים), שמאלני אשכנזי, המביאה לכדי קונפליקטים שונים בינו לבין יריבו בלוטו, המוצג כמתנחל מזרחי הפוגע בפופאי במסווה של הצד הנפגע.

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2005
קטגוריה:סדרות הנפשה ישראליות
כרם

שמאל|ממוזער|200px|כרם
[שמאל|ממוזער|200px|כרמים ב[הרי ירושלים, ברקע קיבוץ צובה ותל צובה]]
ממוזער|כרם גפן היין לפני הבציר|200px|שמאל
[200px|ממוזער|כרם ענבי מאכל מזן תומפסון בסמוך ל[לכיש (מושב)|מושב לכיש בחבל לכיש]]
[שמאל|ממוזער|200px|כרם ב[באחה קליפורניה, מקסיקו]]
[שמאל|ממוזער|200px|בציר היבול ב[נאפולי, שנות ה-90 של המאה ה-19]]
**כֶּרֶם** הוא מטע שמגדלים בו עצי פרי מסוימים. בדרך כלל מתייחס המושג "כרם" למקום גידולן של גפנים, שפירותיהן, הענבים, משמשים למאכל ולייצור יין, אולם גם מטעי זיתים ושקד מצוי מכונים כרמים.

הגפן היא שיח מטפס, ולכן בכרמי גפנים מוצבים קרדונים - עמודים שעליהם מדלים את הגפן, וחוטי שילוב (בכרמים מודרניים) התומכים בזמורות הצעירות, נושאות הפירות.

בכרמים המגודלים בעל, נטועים כמאה עצים בדונם, ברווחים של כשלושה מטרים אחד מהשני, מודלים בדרך כלל על עמודים בגובה של כשני מטרים, כשעליהם חוטים בצורת סוכה, כך שבין העצים יש שטח פנוי המאפשר עיבוד של הקרקע - בעיקר קילטור החשוב מאוד לניצול יעיל יותר של המים.

בכרמים המגודלים בהשקיה מקובל לנטוע 200–300 עצים לדונם, ובמקומות מסוימים באירופה אף 600 עצים. הגפנים נטועות בשורות, גובהן כמטר אחד, וחוטי שילוב עד גובה כ-180 ס"מ, מחזיקים את הזמורות הצעירות.

## העבודות העיקריות בכרם
בתחילת החורף מקובל לרסס קוטלי עשבים.

מחודש ינואר עד אמצע מרץ, זומרים את הכרם - חותכים את הזמורות
הצעירות, ומשאירים מספר מינימלי של זמורות קצרות, מהן תצמחנה זמורות
השנה הבאה. לזמירה צורות שונות, המושפעות בין היתר מתכונות הזן ומכמות היבול שהכורם מתכנן.

לאחר איסוף הזמורת או ריסוקה, ממשיכים לרסס קוטלי עשביה ולקלטר בין השורות.

לאחר לבלוב הגפן, מרססים קוטלי מזיקים עד הבציר, ומחלנים (עושים חלון) לאשכולות כדי שיקבלו אור שמש.

בציר הוא השם המיוחד לקטיף ענבים - הסרת הענבים מן הגפנים. שם זה גם משמש לציון תקופת הבציר. זוהי תקופה המתחילה בזמן הבשלת הענבים, ומסתיימת לאחר אחסון היין בחביות. בחבל הים תיכוני הבציר מתרחש בחודשים אוגוסט עד אוקטובר.

למיקומו של הכרם השפעה גבוהה על איכות היין המופק מן הענבים הצומחים בו: הטמפרטורה, הרוח, הלחות והמינרלים בקרקע משפיעים כולם על אופי היין. בעיקר חשובים מאוד לילות קרים בקיץ, ותקופה של קור עז בחורף.
עקב ההתחממות הגלובלית צפוי כי כרמים רבים הממוקמים בימינו בגובה אידיאלי, למשל באיטליה, יהפכו חמים מדי לייצור יין איכותי, וייאלצו להעפיל במעלה ההר. לעומתם, איכותו של יין מכרמים גרמניים קרים תשתפר.

## הכרם בתרבות העברית
המילה כרם מוזכרת לראשונה במקרא בספר בראשית . 

לכרמים, אשר הקיפו את היישוב היהודי הקדום, חשיבות בתרבות ישראל. בנות ישראל היו יוצאות לחולל בכרמים בט"ו באב וביום הכיפורים, כשהן לבושות לבן.

אף על פי שכרם מציין מטע גפנים ניתן למצוא במקורות גם כרמי זיתים  (). אלא שלא נמצא לשון "כרם" על מטעי זיתים, אלא בצירוף ההסבר "כרם זית".

הכרם גם מופיע בשירה העברית המודרנית, בהתאמה להקשרו במועד ט"ו באב הכתוב במקרא, בהקשר לסיפורי אהבים. כך לדוגמה בשיר "אל הכרמים" (1952) המספר על עלם ההולך לחפש לו עלמה בכרמים.

## הכרם ב[[הלכה]]
ישנן כמה הלכות הנוהגות בכרם בלבד. אחת מהן היא כלאי הכרם, שהיא איסור מן התורה לזרוע זרעים שונים בכרם.

הלכה נוספת נוגעת ליציאה למלחמת רשות, ובה יש פטור מיציאה למלחמה זו למי שנטע כרם ולא חיללו.

הגודל המינימלי של כרם המוזכר בהלכה הוא חמש גפנים, שמסודרות שתים כנגד שתים ואחת יוצאת זנב.

## קישורים חיצוניים

*  סרטו של נתן גרוס "שיר הבוצרים", סרטי גבע 1953
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יין
קטגוריה:גפן
קטגוריה:חקלאות
אולפני הוליווד של דיסני

**אולפני הוליווד של דיסני** (באנגלית: **Disney's Hollywood Studios**) הוא אחד מפארקי השעשועים המצויים באתר הנופש דיסניוורלד, הממוקם באורלנדו, פלורידה שבארצות הברית.

הפארק נפתח ב-1 במאי 1989 בשם **אולפני דיסני - אם ג'י אם** (**Disney-MGM Studios**) ושטחו 546,000 מ"ר.

הפארק אמנם לא היה בבעלות חברת מטרו גולדווין מאייר - היא אם ג'י אם, אבל על פי הסכם עם חברת וולט דיסני לחברת דיסני הייתה הרשאה להשתמש בשם המסחרי של אם ג'י אם ובדמויות מהסרטים שלה בפארק.

ב-9 באוגוסט 2007 הודיעה נשיאת חברת וולט דיסני, מג קרופטון על שינוי שמו של הפארק (שינוי שחל מ-7 בינואר 2008) וזאת לאור גידולו של הפארק לתחומים אחרים ובהם תחום המוזיקה, הטלוויזיה והתיאטרון. מתקן הסרטים הגדול שפארק ימשיך להתבסס על דמויות מסרטי חברת אם ג'י אם.

## מבנה הפארק
הפארק מורכב מחמישה אזורים שונים:

### [[שדרות הוליווד]]
שדרות הוליווד הוא רחוב קניות הנמצא בפתחו של הפארק. בקצהו נמצאת אטרקציה המתארת את הסרטים השונים של אולפני אם ג'י אם.
מקביל לרחוב הראשי של ארצות הברית בממלכת הקסם. באזור זה נמצאת האטרקציה רכבת הבריחה של מיקי ומיני.

### רחוב ניו יורק
תפאורת סרטים קבועה המדמה רחוב בעיר ניו יורק.
באזור זה נמצאות האטרקציות:
* מופע אינדיאנה ג'ונס - מופע חי בהשתתפות כפילים העושים פעלולים מסוכנים כמו אלו המופיעים בסרטי אינדיאנה ג'ונס.
* סטאר טורס - "סיורים בחלל"
* הסרט התלת־ממדי של ג'ים הנסון - החבובות בתלת-ממד.

### שדרות מיקי
* סיור באולפנים.

### חצר ההנפשה
* מופע עם דמויות הסרט בת הים הקטנה
* מופע המסביר כיצד נעשים סרטי הנפשה (אנימציה).

### שדרות סנסט
* מופע עם דמויות הסרט היפה והחיה.
* מגדל האימה של גבול הדימדומים
* פנטסמיק! - מופע זיקוקים לילי.
* רכבת הרוק 'נ' רול (*Rock 'n' Roller Coaster*) - רכבת הרים מקורה וחשוכה בכיכובם של להקת אירוסמית' עם 3 לולאות ומהירות שיגור גבוהה במיוחד.
* מודל בגודל טבעי של אודיטוריום פאן-פסיפיק

## הפקות סרטים
בבסיס הרעיון של הקמת פארק זה, היה הקמתו של פארק שעשועים המשלב בתוכו אולפן סרטים וטלוויזיה פעיל. במסגרת האולפנים הופקו הסרטים **[[מולאן (סרט, 1998)|מולאן]]**, **[[לילו וסטיץ']]**, ו**[[אחי הדוב]]**, וכן סדרות טלוויזיה רבות. בהמשך, בשל קיצוצים תקציביים הוחלט על העברת האולפנים לברבנק, קליפורניה, ועל העברת הפקות הרדיו לדאלאס, טקסס.
בשנת 1992 הגישה חברת מטרו גולדן מאייר תביעה נגד חברת וולט דיסני בטענה שחברת דיסני הפרה את ההסכם משנת 1985 המחייב שבפארק יופקו סרטים וסדרות. דיסני הגישה תביעה שכנגד, ובה טענה שאם ג'י אם הפרה את ההסכם עם דיסני לבלעדיות על שם החברה בפארקי שעשועים בכך שהוקם מלון אם ג'י אם בלאס וגאס, נבדה. בית המשפט פסק לטובת דיסני ואסר על המלון בלאס וגאס להפעיל מתקני פארק שעשועים.

## פרטים נוספים
* בכל שנה נערכים בפארק אירועי מלחמת הכוכבים בהם במשך חמישה סופי שבוע בתחילת הקיץ נערכות תהלוכות מיוחדות בנושא זה.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:דיסניוורלד
תמסחי ביבים

שמאל|ממוזער|250px|מיניאטורה של "תמסחי ביבים" בארצות הברית
"**תמסחי ביבים**" או "**תניני ביבים**" הם תנינאים שעל פי האגדה האורבנית שורצים בתעלות הביוב של ניו יורק.
על פי האגדה הובאו לניו יורק אליגטורי מחמד קטנים מפלורידה ונמכרו במגזר הפרטי. עם התבגרותם נזרקו התמסחים לאסלה על ידי בעליהם ודרכה הגיעו אל הביוב, שם על פי האגדה נטעו את משכנם והם מתרבים עד עצם היום הזה. לאגדה האורבנית אין יסוד במציאות, בין השאר בשל הבדלי הטמפרטורות בין פלורידה וניו יורק, תרביות החיידקים במערכות הביוב, והיעדר עדות כלשהי לקיומם של תנינאים במערכות הביוב.

## היסטוריה
שורשה של האגדה בשנת 1927, בה פורסם בתאריך ה-4 בספטמבר בטיים מגזין של ניו-יורק כי בנחל שעלה על גדותיו נמצא תנין. לאחר מכן התברר כי התנין נמלט כמה חודשים קודם לכן מנחל בשטחו של אדם בשם ד"ר פ.א. פולר. פרסומים על גילוי תנינים נוספים באזור ניו יורק רווחו בשנים שלאחר מכן, אך מערכת הביוב אוזכרה לראשונה כשטיים מגזין פרסם ידיעה כי כמה ילדים שפינו שלג לתעלות הביוב ראו תנין באורך 1.8, כשזה ניסה לחמוק לתעלות הביוב. הילדים תקפו את התנין באתי חפירה והרגו אותו. ההשערה הייתה כי התנין נפל מספינה, שחה אל החוף ומצא את הכניסה לביוב.

### כיצד בכל זאת הפכה לאגדה רווחת?
בשנת 1959 הוציא הסופר רוברט דליי ספר בשם World Beneath The City (עולם מתחת לעיר), המספר את סיפורו של טדי מאי (הממונה על ביבי ניו יורק עד לשנת 1955), שלפיו פקחי הביבים דיווחו על הימצאותם של תנינים במערכת הביוב בסביבות 1935. פרט לכך, אין הספר מתארך אירועים נוספים, כמו כליאת התנינים או הפגיעה בהם. דליי טען כי פגש את מאי כשזה היה בן 84, עשרים שנים אחרי האירועים, אך דמיונו העשיר של מאי ונטייתו לסיפורי בדיון גרמו לרוב חוקרי הסיפור לדחות את טענתו. 

לבושה המודרני של האגדה האורבנית שייך בעיקרו לסופר תומאס פינצ'ון, שברומן V, שפרסם בשנת 1963, ברא בדמיונו את עיקר פריטי האגדה: תנינים קטנים מפלורידה, שנרכשו כחיות מחמד, חמקו אל מערכות הביוב ומאז הם חיים שם. פינצ'ון דמיין אליגטורים עיוורים ולבקנים, בהם נלחמת "סיירת אליגטורים" חמושה ברובים ארוכי קנה ורבי עצמה. פרי דמיונו של פינצ'ון זכה לפופולריות רבה בשנות השישים, אז צברה האגדה האורבנית תנופה של ממש. 

## בתרבות הפופולרית
סרט הקולנוע "Alligator" משנת 1980 מבוסס על אגדת תמסחי הביבים. לסרט יצא סרט המשך ישירות לווידאו בשם "Alligator II: The Mutation" בשנת 1991. 
## ראו גם
* צבי הנינג'ה (סיפור בעל השראה והשפעה ניכרת מאגדת התמסחים בביבים)

קטגוריה:פולקלור
קטגוריה:אגדות אורבניות
קטגוריה:ביוב
הנתיב הזוהר

ממוזער|"הנתיב הזוהר" – אזורי הכוחות הצבאיים בעבר ובהווה
**הנתיב הזוהר** (בספרדית: **Sendero Luminoso**) הוא ארגון גרילה וטרור קומוניסטי מאואיסטי קיצוני בפרו, המכנה עצמו "המפלגה הקומוניסטית של פרו". תומכיו מכונים "סנדריסטאס". שמו של הארגון נגזר מאמירה מפורסמת של חוזה קרלוס מריאטגי, מייסד המפלגה הקומוניסטית הפרואנית הראשונה: "המרקסיזם-לניניזם יפתח את הנתיב הזוהר למהפכה". ההשראה לשם נלקחה ממערכת הדרכים של האינקה מבוליביה לקולומביה שסומנו באבני ריצוף כך ששליחים יכלו ללכת בהן גם בלילה.

מטרת הארגון, שנוסד בידי , הייתה להחליף את הבורגנות בפרו בשלטון מהפכני קומוניסטי עממי של האיכרים, על ידי שימוש בכל אמצעי אפשרי. מעריכים שהארגון רצח עשרות אלפי אזרחים. הארגון גייס לשורותיו בכפייה, ואף חטף ילדים במטרה להופכם לחיילים-ילדים במלחמתו נגד הצבא. אלו שברחו הוקעו כבוגדים והוצאו להורג. הצבא שהגיע לאזורים הכפריים שבהם הארגון ניסה לבסס את שליטתו, פעל ביד קשה כדי לדכא את הארגון, ואף הרג חלק מאנשי הארגון על ידי הטלתם ממסוקים. לעיתים קרובות לא הבחין הצבא בין כפריים תמימים לבין אנשי הארגון, ואנשים חפים מפשע נפגעו בידי הצבא. 

ב-15 בפברואר 1992, נרצחה על ידי הארגון מריה אלנה מויאנו לעיני ילדיה באירוע רב משתתפים בעיר וילה אל סלבדור. המתנקשים ירו בה תחילה ולאחר מכן פוצצו את גופתה בחומר נפץ.

לפי הערכות, 300,000 איש השתתפו בהלוויה של מריה אלנה מויאנו. לצד לכידתו של מנהיג הנתיב הזוהר, אבימאל גוזמן, בספטמבר 1992, הזעם על רצח מויאנו נתפס כצעד מרכזי בירידה בתמיכה במחתרת. הנשיא פדרו פבלו קוצ'ינסקי העניק לאחר מותה את אות מסדר ההצטיינות הפרואני על שירות מכובד. את האות קיבלה אימהּ בשנת 2017.

פעילותו של הארגון גרמה לנסיגה בדמוקרטיה של פרו. נשיא פרו אלן גרסיה החיל ב־1985 את החוק הצבאי על כמחצית מהאזרחים. כאשר אזרחים החלו למאוס בפעילותו של הארגון ולהסגיר את אנשיו, המאבק הוקצן והארגון החל לתקוף את לימה בסדרת פיגועים של מכוניות תופת. הפחד הביא לבחירתו של אלברטו פוג'ימורי שהפך לדיקטטור, פירק את הפרלמנט, והשאיר את פרו במשטר צבאי, גם לאחר לכידתו של מנהיג הארגון, אבימאל גוסמן, ורוב ראשיו ב־1992 במבצע משטרתי.

מאז לכידת ראשיו פעל הארגון לעיתים רחוקות בלבד, אך עדיין תיירים מוזהרים שלא לבקר באזור עמק אואייאגה העילי, הנמצא בשליטת הארגון. בנובמבר 2000 התקומם העם נגד עריצותו של פוג'ימורי והלה התפטר וברח ליפן (משפחתו היא ממוצא יפני). הוקמה ועדה לחקר כל האירועים שנקראה **ועדת האמת**, והיא מצאה לאחר שנתיים של חקירה, הן את הארגון הנתיב הזוהר והן את פוג'ימורי, כאשמים ברודנות ועריצות כלפי העם הפרואני.

האידאולוגיה והטקטיקה של הארגון הועתקו על ידי קבוצות גרילה מרקסיסטיות אחרות, כגון המורדים המאואיסטים בנפאל. מחלקת המדינה של ארצות הברית כוללת את הארגון ברשימת ארגוני הטרור הזרים שלה. גם האיחוד האירופי ובריטניה מחשיבות אותו כארגון טרור ואוסרות להעניק לו תמיכה או סיוע כספי.

## קישורים חיצוניים

* היסטוריית הארגון ותמונות באתר אמריקאי לתמיכה במהפכה בפרו.
* .
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני טרור קומוניסטים
קטגוריה:פרו: ארגונים
קטגוריה:פרו: היסטוריה צבאית
קטגוריה:ארגונים שהוגדרו על ידי ארצות הברית כארגון טרור
קטגוריה:ארגוני טרור שפורקו
קורמורן ימי

ממוזער| ''Phalacrocorax aristotelis''
**קורמורן ימי** (שם מדעי: *Phalacrocorax aristotelis*) הוא מין עוף ימי ממשפחת הקורמורניים הנפוץ בעיקר סביב חופי אירופה, דרום אסיה וצפון אפריקה אך הגדיל את תפוצתו לאזורים נוספים. כמו מרבית הקורמורנים הוא נפוץ סביב חופים וצוקים, בהם הוא מקנן וניזון בים.

## מאפיינים
הקורמורן הימי ניזון מדגים אותם הוא צד על ידי צלילה אל תוך המים. בתי הגידול המועדפים עליו הם: נהרות, אגמים, חופי ים וביצות בפנים היבשת. הקורמורן הימי מקנן בחופים סלעיים וזן נדיר מקנן בחופי ים חוליים או ביצתיים. בעונת הקינון מתבלטת ציצית ברורה על ראשיהם. רוב נוצותיו שחורות, פרט לכתמים צהובים בבסיס המקור וסביב העין. הזוויגים דומים. רוב נוצותיהם של הצעירים חומות וצווארם לבנבן. כנפי הקורמורן קצרות יחסית וזנבו ארוך למדי. צווארו ארוך, גדול ומאונקל ויצא ממנו שק קטן המשמש לאחסון הדגים. ברגליו יש קרום שחיה ובשל היותן קצרות ועבות, הן מקשות עליו את ההליכה ביבשה ומאלצות אותו לזקוף את גופו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
ימי
קטגוריה:ארץ ישראל: סולתאים
קטגוריה:בעלי חיים בחופים
קטגוריה:ספרד: עופות
קטגוריה:גרמניה: עופות
קטגוריה:מרוקו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1761
קולינריה

[שמאל|ממוזער|250px|[תערוכה קולינרית בטאיוואן, 2007, אולם הגורמה]]
**קולינריה** היא אמנות הבישול והאכילה, המהווה תת-תחום בגסטרונומיה. הקולינריה החלה את דרכה כאשר אכילה חדלה להיות צורך הישרדותי בלבד והפכה מקור להנאה. בניגוד לאכילה הישרדותית, ששמה דגש על צרכים תזונתיים, הקולינריה שמה דגש על טעם, מראה וריח.

הקולינריה נולדה במטבחי המלכים ונועדה לספק את גחמותיהם ולכן רבים מהמתכונים הקלאסיים הם קפריזיים ובלתי ישימים כיום. לעומת זאת חלק ניכר ממתכונים אלה שבעבר היו נגישים אך ורק לאנשי האצולה הפכו עממיים יותר בעקבות התפתחות המסחר והתעשייה. אחת הסיבות היא שבעבר תבלינים היו שווים את משקלם בזהב ואף יותר.

כיום הקולינריה אינה נחלת העשירים והאצילים וכל אדם שמתעניין בנושא, מוצא את עצמו מוקף במידע מספרי בישול, תוכניות בישול בטלוויזיה וסדנאות פרטיות עם שפים מקצועיים. כמו כן הקולינריה אינה מתעלמת עוד ממטבחים עממיים והם נחשבים לחלק חשוב בהיסטוריה של כל מדינה.

## קולינריה בישראל
המגוון הרחב של העדות והמסורות בישראל הביא עמו שפע של מאכלים וסגנונות המעשירים את התפריטים בישראל. בשנים האחרונות קפצה ישראל קדימה מבחינת ידע ומודעות קולינרית, הקהל הישראלי הכיר מטבחים חדשים ושונים ואכילה במסעדה הפכה להיות צורת בילוי פופולרית, שפים ישראלים קיבלו מעמד מכובד ובתמורה הם ממשיכים לנסות לייצב את מעמדה של המדינה בתחום הקולינרי.

החל משנת 2012 פועלת בישראל העמותה הישראלית לתרבות קולינרית, השואפת למציאות בה הקולינאריה הישראלית זוכה להכרה ציבורית ורשמית ומקבלת, על בסיס הכרה זו, מקום הולם במסגרת המדיניות והתשתית החינוכית-תרבותית של מדינת ישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר העמותה הישראלית לתרבות קולינרית
קטגוריה:מזון
דודאים (אתר פסולת)

**דודאים** הוא אתר לסילוק פסולת המשתרע על שטח של 470 דונם, וממוקם כ-5 ק"מ צפונית מערבית לבאר שבע, בסמוך לאשל הנשיא בשטחה של מועצה אזורית בני שמעון, הפועל מאמצע שנות ה-90. החל משנת 1998 שודרג אתר דודאים והחל לפעול על פי תקנות מחמירות של טיפול בפסולת. האתר משלב הטמנה פעילה ומרכז ללימוד נושאי סביבה. האתר מחולק לאגפים המטפלים בפסולת מסוגים שונים החל בפסולת ביתית וכלה בגזם גינות.

בשנת 2004 החל לפעול אתר להטמנת פסולת יבשה, בצמוד לאתר הקיים, כדי לצמצם את נפחי הפסולת המגיעה להטמנה, ולהגביר את המיחזור בסוגי פסולות הניתנים למיחזור על ידי הפרדתם מהפסולת הביתית.

באתר הוקצה שטח להקמת מפעלי מיחזור. המפעלים מתוכננים לטפל בכל סוגי הפסולות המגיעים לאתר, כגון: מפעל לקומפוסט, לפסולת ביתית, מיחזור פסולת בניין וכדומה.

מרבית הפסולת ממרכז הארץ, כ-1,100 טון מדי יום, מובלת ומוטמנת לאתר דודאים מתחנת המעבר בחיריה. האתר אטום ומבודד מהסביבה על ידי שכבות אטימה וביריעות פוליאתילן, וכך נמנע זיהום של מי התהום והקרקע. כחלק מתהליך התסיסה של החומרים האורגנים המוטמנים באתר, נפלטים גזים, כגון גז מתאן, הנאספים ומשמשים כחומר דלק לתחנת כוח המייצרת חשמל ירוק.

האתר מופעל על ידי מועצה אזורית בני שמעון ומכניס לה רווחים נאים. בשנת 2010 החליטה רשות המיסים לשנות את סיווג האתר ממלכ"ר לעוסק והחלטה זאת אושרה בידי בית המשפט העליון, בהתחשב בכך שהאתר פועל בסביבה תחרותית.

עקב מחסור בתשתיות למיון וטיפול בפסולת לאחר היווצרותה, כמויות הפסולת להטמנה גדלות בקצב גבוה עם הגידול באוכלוסייה. על פי מנכ”ל קבוצת BSE, שמנהלת את מטמנת דודאים, באפריל 2024 הגיעה כמות הפסולת שנקלטה באתר לשיא של 15 אלף טונות ביום אחד. לדבריו, בסוף אוקטובר 2024 המטמנה צפויה להגיע למלוא הקיבולת שלה ולא תוכל לקלוט פסולת נוספת.

## גני הדס
שמאל|ממוזער|250px|בריכת עופות מים בגני הדס
[שמאל|ממוזער|250px|להקות של [דיה מצויה הנמצאות בסביבת אתר דודאים באלפיהם בחורף]]
גני הדס הוא חלק מאתר "דודאים", ומשמש להטמנת פסולת מוצקה. האתר הוקם בשנת 1998 על ידי חברת "מממ - מפעלי מטמנות מאוחדים" שזכתה במכרז בשיטת BOT, לאחר שהופסקה הטמנת פסולת באתר "חיריה".

הפסולת מגיעה לאתר מאזור גוש דן וממספר ערים ורשויות מקומיות. האתר משתרע על שטח של כ-680 דונם, וכמות הפסולת הנטמנת בו מוערכת ב-2,700 טון ביום וכ-850,000 טון בשנה. ב"גני הדס" מרכז מבקרים פארק הכולל גן חיות, אגם ברווזים ודגים. הפארק פתוח לקהל כל ימות השבוע ללא תשלום.

באתר הוקמה תחנת כוח על ידי חברת ההקמה (EPC). תחנת הכוח מספקת כוח בהספק מותקן של 7 מגה-ואט, והיא הגדולה בישראל להפקת חשמל מגז מטמנות. התחנה הוקמה במסגרת המאמץ הבינלאומי למניעת פליטת גזי חממה לאטמוספירה - פרוטוקול קיוטו. על פי חברת ההקמה "הביוגז (Landfill gas), הנוצר ספונטנית במטמנה, נאסף באמצעות מערך קידוחי בארות החודרים אל תוך גוף הפסולת. הביוגז נשאב על ידי מפוחים ייעודיים מגוף המטמנה, עובר ניקוי ומועבר אל מנועי הגז להפקת חשמל. באם תחנת הכוח אינה פועלת, עקב עבודות תחזוקה או במידה וכמות הביוגז עולה על הכמות הדרושה למנועי הגז, מועבר הביוגז ללפיד סגור לשריפתו. כך, כאשר הביוגז מנוצל ליצירת חשמל או נשרף בלפיד, המערכת מונעת פליטה של ביוגז לאוויר ובכך מסייעת לשמירה על איכות הסביבה ומזעור סיכונים בטיחותיים וסביבתיים".

## קישורים חיצוניים

* 
 - האתר הרשמי
* גני הדס - האתר הרשמי
* אתר "דודאים", באתר מועצה אזורית בני שמעון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: פינוי פסולת
קטגוריה:מועצה אזורית בני שמעון
קטגוריה:הנגב: תעשייה
אישיות בלתי רצויה

**אישיות בלתי רצויה** (מוכר גם הביטוי הלטיני Persona non grata, **פרסונה נון גרטה**) היא הגדרה לדיפלומט שרשויות המדינה שהוא משמש בה כנציג של מדינה אחרת אינן מעוניינות בו. בדרך כלל הסיבה היא עימות בין שתי המדינות. כשמכריזים על דיפלומט כאישיות בלתי רצויה הוא מחויב לעזוב מיד את המדינה.

לפעמים סיבת ההכרזה כאישיות בלתי רצויה היא חשש מריגול או עבירה פלילית כלשהי, ועקב חסינותו הדיפלומטית של הדיפלומט אין אפשרות לעצור אותו, אלא רק לגרשו על ידי הכרזה עליו כאישיות בלתי רצויה.

בביטוי הלטיני משתמשים גם בהשאלה, ביחס לאדם שהוא אישיות בלתי רצויה במקום מסוים.

## בדיפלומטיה
על פי סעיף 9 לאמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים מדינה מקבלת יכולה "בכל עת ומבלי שתזדקק להסביר את החלטתה" להכריז על חבר במשלחת דיפלומטית כאישיות בלתי רצויה. אדם שהוכרז כך אינו מקובל על המדינה המקבלת ובדרך כלל נקרא לשוב למולדתו. אם המדינה השולחת אינה קוראת לדיפלומט לשוב למולדתו, המדינה המקבלת "יכולה לסרב להכיר באותו אדם כחבר משלחת."

בעוד שחסינות דיפלומטית מגינה על סגל המשלחת מהפרת חוקים אזרחיים ופליליים, בהתאם לדרג השליח, על פי סעיפים 41 ו-42 לאמנת וינה, אנשי המשלחת הדיפלומטית מחויבים לכבד את החוקים והתקנות הלאומיים המקומיים. הפרת חוקים ותקנות אלה עלול להוביל להכרזה על אישיות בלתי רצויה כאמצעי ענישה לדיפלומטים סוררים. הכרזה זו אף נמצאת בשימוש כאמצעי לגירוש דיפלומטים החשודים בריגול (פעולות המתוארות בדרך כלל כ"פעילויות שאינן מתיישבות עם מעמד דיפלומטי"), או כל התנהגות פלילית ברורה אחרת, כגון סחר בסמים. ההכרזה אף עשויה לבטא סימן סמלי לחוסר שביעות רצון. כך למשל, בתקופת המלחמה הקרה נתנו לא אחת הכרזות בדבר אישיות בלתי רצויה מצד אחד, לאחר שהצד היריב הכריז קודם לכן הכרזה דומה.

## שימוש לא דיפלומטי
אנשים שאינם דיפלומטים יכולים להיות מוכרזים כפרסונה נון גרטה על ידי מדינה.

בנסיבות לא דיפלומטיות הכרזתו של אדם כאישיות בלתי רצויה משמעותה היא החרמתו של אותו אדם. מכל בחינה מעשית אדם כזה מוחרם מבחינה תרבותית, כאילו לא היה קיים.

בפיליפינים ובספרד, בתי המחוקקים המקומיים של מחוזות, עיירות וערים יכולים להכריז על אנשים או קבוצות מסוימות, כולל כאלה שאינם דיפלומטים או אינם אזרחי המדינה, כעל אישיות בלתי רצויה כדי להביע רגש שלילי כלפי אדם מסוים באמצעות החלטה לא מחייבת בחוק. זה יכול להיות בתגובה לאדם שהפר את התקנות או החוקים המקומיים.

## ראו גם
*אישיות חשובה מאוד
*הגליה
*אוסטרקיזם
*פליט

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דיפלומטיה
קטגוריה:משפט בין-לאומי פומבי
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
קטגוריה:ארכיטיפים
קטגוריה:משפט בין-לאומי
ניבן

**ניבן** (שם מדעי: *Gymnothorax*) הוא סוג של צלופח ממשפחת המורניים המאגד 126 מינים. הם חיים בימים טרופיים, בייחוד בשוניות אלמוגים ונפוצים באוקיינוס האטלנטי, השקט וההודי וגם בים סוף.

לצלופחים אלה סנפיר גב ארוך מראשם ועד זנבם. למינים מסוג זה אין סנפיר חזה ובטן. צורתם המוארכת מזכירה במידת מה נחש. חלק מהמינים מגיעים לאורך של עד שלושה מטר, אך מרביתם אינם מגיעים אלא למחצית מכך. הגדולה במיני הסוג היא המורנה ניבן ענקי שמגיעה למשקל 30 ק"ג ולאורך 3 מ'.

המורנות מצוידות בפה אימתני ובלסתות חזקות, לכל מורנה יש שתי מערכות לסתות. אחת גלויה והשנייה נמצאת בתוך גרון הצלופח. הלסת הראשונה נועדה לאחוז בטרף ואילו הלסת השנייה חותכת ואוכלת את הטרף. המורנות עלולות לגרום לפציעות חמורות לאויביהן. הן נוהגות לתקוף אף בני האדם המתקרבים לאזור מחייתן.

## מיני הסוג
ממוזער|Gymnothorax flavimarginatus
[ממוזער|[ניבן ירוק בשחייה]]

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1795
קטגוריה:מורניים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מרקוס אליעזר בלוך
הגולם (קומיקס)

**הגולם** היא סדרת קומיקס שיצרו אלי אשד ואורי פינק.

הגולם הוא לכאורה גיבור-על ישראלי, שהיה פופולרי מאוד בשנות החמישים, השישים והשבעים, ושהשפיע רבות בצמתים המכריעים של המדינה.

בהתחלה, פינק פרסם ביחד עם אשד ספר שמהווה מחווה ל"גולם" ודרכה הביע את השקפתו לגבי התרבות הישראלית.

מאוחר יותר, החלו השניים לכתוב סטריפ שבועי לאתר ynet באנגלית. הסטריפ הוא סאטירי ועוסק בביקורת על המצב הפוליטי בארץ. בקומיקס מופיעים בנוסף לגולם מפעילו מ"המוסד", שותפתו גיבורת-העל לילית, מתנחלים, פלסטינים, תלמידים עם סכינים וכן פוליטיקאים כמו שמעון פרס.

ספר "הגולם" יצא בשנת 2003 ואיתו גם סרטון אנימציה מוזיקלי בהשתתפות יסמין אבן.

## קישורים חיצוניים
*התקשורת העולמית מדווחת על סדרת "הגולם" ,מתוך "היקום על פי אלי אשד"
*הגולם ולילית, קומיקס סאטירי שבועי של פינק ואשד
*אלון ראב, במאמר על הספר, מתוך "היקום על פי אלי אשד", 15 באפריל 2009
*חצי שנה של הגולם ולילית - מאמר על יצירת סדרת הקומיקס
* 

קטגוריה:קומיקס ישראלי
קטגוריה:מוקומנטריה
קטגוריה:אורי פינק
כתר (מטבע)

**כתר** הוא מטבע הנהוג בכמה מדינות באירופה.

המילה **כתר** היא התרגום העברי של שם המטבע. להלן רשימת המדינות בהן המטבע נהוג כיום, וכן השם המקומי של המטבע:

* צ'כיה: קוֹרוּנָה (**Koruna**).
* דנמרק ונורווגיה: קרוֹנֵה (**Krone**).
* איסלנד ואיי פארו: קרוֹנָה (**Króna**).
* שוודיה: קרוֹנָה (**Krona**).

כתרים היו בשימוש גם באימפריה האוסטרו-הונגרית עד להתפרקותה לאחר מלחמת העולם הראשונה ב-1918, וכן בבריטניה (קרָאוּן, **Crown**) עד למעבר לשיטה העשרונית בשנת 1971. ערכו של כתר בריטי אחד היה 5 שילינג או 60 פני, ששווים אז היה רבע לירה שטרלינג.

בסלובקיה היה נהוג גם כן מטבע בשם כתר (Koruna), אך מאז ה-1 בינואר 2009 ההילך החוקי במדינה הוא האירו.

מקור השם כתר הוא בנוהג להציג דמויות של מלכים על-גבי מטבעות, נוהג שהחל בימי קדם וקיים עד היום.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:מטבעות
קורונה

**קוֹרוֹנָה** היא מלה שמקורה בלטינית ופירושה **[[כתר|כֶּתֶר]]**, **עטרה** או ****.

## ביאורים והערות

קטגוריה:שמות משפחה
כתר

[שמאל|ממוזער|כתרו של המלך [כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק]]
ממוזער|הכתר עשוי לרוב ממתכת יקרה ומשובץ אבנים יקרות
ממוזער|ציור משנת 1499
**כתר** הוא כיסוי ראש מקושט, המשמש לציון מלכוּת, תואר או תפקיד רם.

הכתר עשוי בדרך-כלל ממתכת יקרה, כגון זהב, כסף או פלטינה, ומשובץ אבנים יקרות.

## סוגי כתרים

**[[כתר הכתרה]]** – כתר אשר נלבש רק בטקס הכתרה.

**[[כתר ממלכתי]]** – כתר אשר נלבש על ידי המונרך כרגיל ומהווה חלק מלבושו הכללי.

**[[עטרה (כתר)|עטרה]]** – כתר מהתקופה ההלניסטית, נלבש כדרך קבע. כיום משמש לרוב כביטוי לכתר קטן אשר נלבש על ידי המונרך כרגיל.

**[[נזר]]** – כתר הנלבש בעיקר על ידי נשים ומהווה חלק מתכשיטן היום-יומי.

## הסמליות של הכתר

המונח כתר משמש גם במובן רחב יותר, כסמל לבית המלוכה או הממלכה כולה, לדוגמה: "החייל נשאר נאמן לכתר הבריטי".

הכתר הוא סמל המלכות העיקרי והידוע ביותר. כעדות לכך, נקראת כניסתו לתפקיד של מלך חדש בשם "הכתרה" (גם באנגלית: Coronation, מהמילה Crown, "כתר"). סמל דמוי כתר נפוץ בדגלים, בסמלים ובמטבעות של מדינות רבות, כמייצג של כתר המלוכה בהן.

כתר ממלכתי הוא הכתר בו עושה המונרך שימוש דרך קבע. זאת בניגוד לכתר הכתרה, המשמש רק בטקס ההכתרה. במדינות בהן אין טקס הכתרה רשמי, הכתר הממלכתי הוא הכתר היחיד של המונרך.

## שימוש טקסי
[ממוזער|נערות שזכו בתחרות מלכות יופי ב[לואיזיאנה, ארצות הברית, עם כתרים לראשן]]

כתרים משמשים במספר טקסים וגם לציון תוארי כבוד שונים. מלכת היופי, למשל, חובשת כתר לראשה לאחר בחירתה. בחתונות נוצריות-אורתודוקסיות נהוג "להכתיר" את בני הזוג; דבר זה מסמל את הפיכתם ל"מלך" ול"מלכה" של ביתם החדש. בחתונות יווניות עשויים הכתרים זרי פרחים, ובני הזוג שומרים עליהם לאחר החתונה כמזכרת ליומם המאושר. בחתונות סלאביות עשוי הכתר מתכת ומעוצב ככתר מלכים אמיתי; בכל כנסייה קיים בדרך-כלל זוג כתרים יחיד, בו משתמש הכומר לכל החתונות.

## עטרה

עטרה או דיאדמה הוא סוג של כתר אשר חבשו מלכים החל מהתקופה ההלניסטית. בתקופה המודרנית משמש כינוי זה לכתר קטן המשמש מונרכים בשימוש יום-יומי. כינוי יווני זה שימש לתיאור סרט לבן שנענד בתקופה ההלניסטית למצחו של המונרך, ונקשר מאחורי ראשו. הדיאדמה שימשה לציין את סמכותו של המונרך. לימים שויך המונח לכתרים מעגליים שנלבשו על ידי מונרכים.

## כתר אפיפיורי

כתר אפיפיורי הוא כתר בעל שלוש קומות אשר שימש אפיפיורים. מקורו המשוער הוא מן התקופה הביזנטית או ממקור פרסי. הכתר מהווה סמל בולט לכס האפיפיור. הוא מופיע על דגל קריית הוותיקן וסמלה ולאורך דורות הופיע על סמלו של האפיפיור המכהן.

כתרים אפיפיורים עיטרו את ראשי האפיפיורים ברומא ובאביניון החל מן האפיפיור קלמנס החמישי (נפטר בשנת 1314) ועד להכתרת האפיפיור פאולוס השישי אשר עמד בראש הכנסייה החל משנת 1963. פאולוס השישי הפסיק להשתמש בכתר האפיפיורי לאחר ועידת הוותיקן השנייה, לאחר שהניח אותו באופן סמלי לרגלי המזבח בבזיליקת פטרוס הקדוש ותרם את שוויו לעניים.

## ראו גם
* כתר (מטבע)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:כיסויי ראש
קטגוריה:מלוכה
קטגוריה:סמלי שלטון