open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דורון שידלוב

**דורון שידלוב** (נולד ב-11 במאי 1958) הוא ראש המועצה האזורית ברנר מאז שנת 2012.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1958, במושב קדרון, בן למייסדי המושב. למד בתיכון האזורי ברנר. שירת בצה"ל כאיש קבע במשך 25 שנים, כהנדסאי אלקטרוניקה בחיל התקשוב וכמג"ד, והשתחרר בדרגת סגן-אלוף. בעל תואר ראשון במדעי המדינה ושלטון מקומי ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן. טרם כניסתו לחיים הפוליטיים עבד בתפקידי הנהלה בחברת Leadcom -מנהל עסקי B.D, כמנהל חטיבת הטלקום שלה בישראל, כמנהל הנדסת השטח שלה וכמנכ"ל השלוחה הישראלית. כיהן כראש ועד האגודה במושב קידרון וכחבר מליאת המועצה האזורית.

בשנת 2012 נבחר לראשונה לראשות המועצה וזכה ב-76.1% מהקולות. החליף בתפקיד את מיקי עופר שכיהן לפניו בתפקיד. בשנים 2018 ו-2024 היה מועמד יחיד ועל כן לא התקיימו בחירות בראשות. במרץ 2017 הודיע על הצטרפותו ליש עתיד.

החל מיוני 2021 מכהן שידלוב כיו"ר איגוד ערים לאיכות הסביבה אשדוד וחבל יבנה (החליף בתפקיד את יורם סויסה, חבר מועצת גן יבנה) כחלק מהסכם רוטציה. משמש גם כיו"ר ועדת איכות הסביבה של מרכז השלטון האזורי.

יזם וקידם את שיקום גבעות מע'אר והפיכתן לפארק לאומי בשיתוף עם רשות הטבע והגנים.

בסוף מרץ 2023 בתקופת המאבק נגד הרפורמה המשפטית הכריז יחד עם מספר ראשי רשויות נוספים על שביתת רעב בעקבות הודעת ראש הממשלה נתניהו על כוונתו לפטר את שר הביטחון יואב גלנט.

נשוי ואב לשני ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית ברנר
קטגוריה:ראשי מועצות אזוריות בישראל
קטגוריה:קדרון (מושב): אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי ע"ש ברנר בגבעת ברנר
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם יש עתיד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
בקעת צין

**בקעת צין** (בערבית: التهامة, תעתיק מדויק: אלתהאמה) היא מקטע של נחל צין שבו זורם הנחל בתוך בקעה רחבת ידיים.

כ-2 ק"מ מצפון-מזרח לקניון עין עבדת, לרגלי מדרשת בן-גוריון, יש בנחל צין תפנית בת כמעט 90 מעלות מכיוון צפון לכיוון מזרח. קטע זה של הנחל הוא הגבול הגאוגרפי בין הר הנגב התיכון לקמרי הנגב. מכאן ואילך מתרחב עמק הנחל לבקעה רחבה ביותר, היא בקעת צין. בקעת צין מפרידה בין אגפו הדרומי-מזרחי של קמר חתירה מצפון, למצוק הגיר האאוקני הלבן, הצונח מרמת עבדת אל עמק נחל צין, מדרום. מצוק זה, שמדרום לבקעת צין, נקרא מצוק הצינים, וממנו יוצאים הנחלים העיקריים המנקזים את רמת עבדת אל אפיק נחל צין: נחל דבשון, נחל זיק, נחל נחש צמא ונחל חווה. לאורך בקעת צין, בצמוד לאפיק נחל צין, נסללה דרך רכב בתוואי הדרך הקדומה דרב אלסלטאן. היא מטפסת במעלה צין, מבקעת צין אל שדה בוקר. לאורך מעלה צין עובר קטע מצינור הנפט אילת-אשקלון. במזרח הבקעה חוצה את נחל צין גשר מסילת הברזל אורון – הר צין, אחד הגשרים הגדולים בישראל.
ממוזער|מרכז|320px|גשר הרכבת בנחל צין, מבט מהאוויר

## קישורים חיצוניים

* מסלולי הליכה בבקעת צין, באתר ויקימסע

## הערות שוליים

צין
מסוף אצ"ג

**מסוף אצ"ג (רמות)** הוא מסוף אוטובוסים בעיר ירושלים, הממוקם ברחוב המשורר אצ"ג בשכונת רמות בצפון העיר. המסוף משמש נקודת מוצא ויעד לקווי אוטובוס המשרתים את השכונה ואת האזור הסמוך, ונועד לרכז את פעילות האוטובוסים במקום אחד, לשפר את הקישוריות בעיר ולהפחית עומסי תחבורה ברחובות הפנימיים של השכונה. המסוף כולל 12 מקומות חניה לאוטובוסים, עמדות טעינה לאוטובוסים חשמליים ומבנה נהגים.

הקמת המסוף נכללה בתוכניות לשיפור מערך התחבורה הציבורית בצפון ירושלים. המסוף נפתח לתנועת אוטובוסים ב-11 ביולי 2025, ובמסגרת פתיחתו הוכנסו קווי האוטובוס 61, 63, 64, 81 ו-86.

המסוף משמש את חברת "אקסטרה תחבורה ציבורית".

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: תחנות מרכזיות ומסופי אוטובוסים
קטגוריה:עמק הארזים
שישה שבועות

**שישה שבועות** (באנגלית: **Six Weeks**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1982 בבימויו של טוני ביל, עם דאדלי מור, מרי טיילר מור וקתרין הילי .

התסריט מבוסס על ספר בשם זה מאת פרד מסטרד סטיוארט (1976).

העלילה היא על פוליטיקאי שמתקשר לאם יחידנית ובתה החולה, קשר שנמשך שישה שבועות עד למותה של הבת.

השחקנית/רקדנית קתרין הילי בת ה-13 הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית החדשה של השנה.

דאדלי מור היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לפסקול הטוב ביותר.

## תקציר העלילה
פטריק דלטון (דאדלי מור) הוא פוליטיקאי ותיק בקליפורניה שנמצא במסע בחירות שלו לקונגרס ארצות הברית. באספת תומכים ותורמים בביתו של ארנולד (ג'ון הרקינס) הוא נפגש בנערה כבת 13 בשם ניקול דרייפוס (קתרין הילי) שמדריכה אותו למקום הפגישה והוא מצייד אותה בכרטיס כניסה. לאחר הנאום שלו הוא נפגש עם ניקול ואימה שרלוט (מרי טיילר מור) ומתפתחת בינם ידידות.

שרלוט היא אישה אמידה בעלת מפעל קוסמטיקה גדול. היא נותנת תרומה גדולה למסע הבחירות של פטריק וניקול מתגייסת לעזור במטה הבחירות שלו.

שרלוט מגלה לו שניקול סובלת מלויקמיה מגיל חמש וניקול מגלה לו כי קבלה בעבר טיפול והמחלה נכנסה להפוגה אך כעת חזרה והיא מסרבת לקבל טיפול.

לאור זה מתהדק הקשר בין דלטון לשרלוט וניקול למורת רוחם של אשתו פג (שאנון וילקוקס) ובנו ג'ף (ביל קלברט).

ניקול היא רקדנית בלט מחוננת וכששרלוט וניקול טסות לניו יורק הוא מצטרף אליהן ברגע האחרון.

הם מטיילים בחוצות ניו יורק ופטריק מסדר לניקול אודישן במטרופוליטן. היא מתקבלת לחזרה של הלהקה על מפצח האגוזים של צ'ייקובסקי ורוקדת שם פה דה דה לתשואות הנוכחים.

לאחר ההופעה הם חוזרים לבית המלון ברכבת וניקול מאבדת הכרה, מוחשת לבית חולים ושם מתה.

שרלוט נוסעת לצרפת ופטריק כותב לה כי הצליח בבחירות לקונגרס.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון לשישה שבועות, באתר יוטיוב
*דאדלי מור מנגן את נעימת הנושא הראשי של שישה שבועות, באתר יוטיוב
## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1982
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
אופסלה (מחוז)

**מְחוֹז אוּפְּסָלָה** (בשוודית: **Uppsala län**) הוא מחוז בחוף המזרחי של שוודיה, אחד מ-21 מחוזות שוודיה. המחוז כולל את חלקיו הצפוניים של חבל אופלנד, והוא גובל במחוזות דלרנה, סטוקהולם, סודרמנלנד, וסטמנלנד ויבלבורג ובים הבלטי. בירתו אופסלה.

## ממשל
הוועד המנהל של המחוז הוא רשות ממשלתית שבראשה מושל, והוא מתפקד כרשות המבצעת של המחוז. מועצת המחוז של אופסלה נבחרת על ידי ציבור הבוחרים של המחוז, והיא אחראית בעיקר על שירותי בריאות ותחבורה ציבורית במחוז. מחוז אופסלה גם מהווה מחוז בחירה בבחירות לריקסדאג.

## קומינים
ימין|200x200 פיקסלים
במחוז אופסלה שמונה קומינים: אלווקרלבי, טיארפ, אסטהמר, אופסלה, אנשפין, הובו, קניבסטה והבי.

## הרלדיקה
מחוז אופסלה ירש את סמלו מחבל אופלנד. כאשר הוא מוצג עם הכתר מלכותי הוא מייצג את הוועד המנהל של המחוז.

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר מועצת מחוז אופסלה

קטגוריה:שוודיה: מחוזות
לוחמה ממוקדת רשת

**לוחמה ממוקדת רשת** (באנגלית: **Network-centric warfare**) היא גישה צבאית המדגישה את השימוש בטכנולוגיות מידע ורשתות תקשורת לשיפור שיתוף הפעולה והביצועים הצבאיים. מטרתה היא ליצור כוח לוחם גמיש, מהיר ויעיל יותר על ידי אינטגרציה ושיתוף מידע בזמן אמת בין יחידות צבאיות שונות.

## רקע היסטורי
הרעיון של לוחמה ממוקדת רשת התפתח בשנות ה-90 בארצות הברית כתוצאה מהתקדמות בטכנולוגיות מידע ותקשורת. ה-NCW מבוססת על הרעיון שחיבוריות ושיתוף מידע יכולים להעניק יתרון אסטרטגי משמעותי לכוחות הלוחמים.

## עקרונות עיקריים
* **רישות**: כל החיילים והיחידות מחוברים ברשתות תקשורת.
* **שיתוף מידע**: כל המידע זמין לכל היחידות בזמן אמת.
* **מודעות מצב משופרת**: היכולת להבין את מצב הקרב בצורה טובה יותר.
* **שיתוף פעולה והתקפה מתואמת**: תכנון וביצוע פעולות בצורה מתואמת ומדויקת.

## יישומים ויתרונות
לוחמה ממוקדת רשת מאפשרת קבלת החלטות מהירה ומדויקת יותר, תיאום פעולות ברמה גבוהה, ושיפור הביצועים בשדה הקרב. היא כוללת שימוש בכלים טכנולוגיים מתקדמים כמו מערכות מידע גאוגרפיות (GIS), אינטרנט של הדברים (IoT) ורשתות חיישנים.

## דוגמאות ויישומים
* שימוש ברשתות חיישנים לזיהוי איומים בזמן אמת.
* מערכות ניהול קרב המספקות תמונה כוללת לכל מפקד בשטח.
* שימוש במערכות מידע גאוגרפיות למעקב אחרי כוחות וניתוח השטח.

## ביקורת ואתגרים
יש ביקורת על התלות הגבוהה בטכנולוגיה, שעלולה להיות פגיעה להתקפות סייבר ולכשלים טכניים. כמו כן, ישנן שאלות על האינטגרציה וההתאמה של לוחמה ממוקדת רשת לכוחות צבאיים שונים ולאתגרים מבצעיים מגוונים.

## השפעות על תחומים אחרים
* הגברת היעילות התפעולית והלוגיסטית בצבאות מודרניים.
* השפעה על פיתוח מערכות תקשורת אזרחיות.

## ראו גם
* לוחמת רשת
* לוחמת מידע

קטגוריה:פיקוד ושליטה
אלכסנדר רמאלינגום

**אלכסנדר רמאלינגום** (בצרפתית: **Alexandre Ramalingom**; נולד ב-17 במרץ 1993 בפונטואז שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי-מלגשי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בני סכנין מליגת העל הישראלית ובנבחרת מדגסקר.

## קריירת מועדונים
רמאלינגום שיחק בקבוצות מריניאן, ליל-רוס, אז'אקסיו, בזייה וסדאן מהליגות הנמוכות בצרפת, ווירטון מליגת המשנה הבלגית.

ב-12 ביולי 2023 חתם על חוזה לעונה אחת בסבאיל מליגת העל האזרית. הוא ערך 35 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 15 שערים, ובתום העונה עזב את המועדון.

ב-24 ביולי 2024 חתם בבני סכנין מליגת העל הישראלית.

## קריירה בינלאומית
רמאלינגום נולד בצרפת, והוא ממוצא ראוניוני ומלגשי. ב-12 באוקטובר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מדגסקר, בהפסד 2-1 לנבחרת בורקינה פאסו במשחק ידידות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים מלגשים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מלגשים
קטגוריה:כדורגלני אז'אקסיו
קטגוריה:כדורגלני וירטון
קטגוריה:כדורגלני סדאן
קטגוריה:כדורגלני סבאיל
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מדגסקר
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים באזרבייג'ן
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1993
קטגוריה:מלגשים שנולדו ב-1993
ונדה והחייזר

**וונדה והחייזר** (באנגלית: **Wanda and the Alien**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית לילדים, המבוססת על סדרת ספרים מאת סו הנדרה. בבריטניה ובשאר העולם (כולל ישראל) הסדרה משודרת בניק ג'וניור. הסדרה בת עונה אחת ו-52 פרקים באורך 12 דקות.

## עלילה
וונדה היא ארנבת כתומה בעלת חייזר חבר שנתקע בכדור הארץ, בכל פרק הם יחקרו את ההבדל ביניהם, ויטילו בעולמם.

## דמויות
* **וונדה** (**Wanda**): ארנבת כתומה, הדמות הראשית בתוכנית.
* **חייזר** (**Alien**): חייזר ירוק בעל 4 עיניים, בעל יכולת קסם, אחת הדמויות הראשיות בתוכנית.

## מדבבים
הדיבוב העברי הופק על ידי יעל אללוף ובוים על ידי אורנה כץ.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:ניק ג'וניור: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
הולטר לחץ דם

ממוזער|הולטר לחץ דם
**הולטר לחץ דם** (באנגלית: **Blood Pressure Holter**) הוא אמצעי לאבחון יתר לחץ דם, המאפשר מדידה רציפה של לחץ הדם במשך יממה שלמה. הנבדק מקבל מכשיר למדידת לחץ דם שמוצמד אליו למשך 24 שעות. המכשיר מודד את לחץ הדם כל 20–40 דקות. בתום הבדיקה מתקבל פלט מחשב שמסכם את כל המדידות שעשה המכשיר.

## שימוש
כאשר קיים קושי לאבחן אם האדם סובל מיתר לחץ דם, בדיקה באמצעות הולטר לחץ דם יכולה לסייע באבחנה. למשל, כאשר אדם מדווח שערכי לחץ הדם שמתקבלים במדידות בבית תקינים, ואילו ערכי לחץ הדם שמתקבלים במדידות במרפאה גבוהים מהתקין. מצב כזה מכונה "תסמונת החלוק הלבן", כלומר: מדידה בנוכחות הרופא גורמת למתח אצל הנבדק ולעלייה בלחץ הדם. כדי לברר אם מדובר ביתר לחץ דם או רק בתסמונת החלוק הלבן, ניתן לעשות בדיקת הולטר לחץ דם.

בדיקת ההולטר מאפשרת גם לבחון את טיב הטיפול התרופתי שמקבל מי שסובל מיתר לחץ דם. באמצעות בדיקת ההולטר ניתן בין היתר לברר אם לחץ הדם מאוזן בעזרת הטיפול ואם ישנן נפילות בלחץ הדם. אם מתברר שהטיפול אינו מיטבי, אפשר, כמובן, לשנותו.

## מהלך הבדיקה
מחברים לזרוע מכשיר אשר מורכב משרוולית וממיקרופון. במשך היום מודד המכשיר את לחץ הדם בכל 20 דקות בערך, ואילו בשעות הלילה הוא עושה את המדידות לעיתים רחוקות יותר. הבדיקה אמורה להתבצע תוך כדי שגרת החיים של הנבדק, ולכן במהלך הבדיקה על הנבדק להמשיך בפעילות רגילה. אם הוא נוטל תרופות באופן קבוע, עליו להמשיך לקחת אותן כרגיל. למחרת מסירים את המכשיר ומחזירים אותו למעבדה לעיבוד הנתונים.

## תוצאות הבדיקה
התשובה שמתקבלת מעיבוד הנתונים כוללת טבלה של המדידות, גרף שמציג את הנתונים וכן פיענוח מילולי המסכם את ממצאי הבדיקה. יחד עם התשובות המספריות ועם הגרף תינתן תשובה בכתב של רופא מומחה ליתר לחץ דם בנוגע לאיזון לחצי דם במהלך היום והלילה. בתשובתו יתייחס הרופא גם לירידת לחצי הדם בשעות הלילה, אם קיימת ירידה כזו, משום שלנתון הזה יש חשיבות רפואית. לעיתים מוסיף המומחה גם הערכות בנוגע לסיבות ללחץ הדם הגבוה. דוגמה להערכה כזאת: חשד שתסמונת של דום נשימה בשינה גורמת לעלייה בלחץ הדם.

## ראו גם

* מוניטור הולטר

## הערות שוליים

קטגוריה:טכנולוגיה רפואית
קטגוריה:בדיקות רפואיות
אולכסיי קאשצ'וק

**אולכסיי מיקולאיוביץ' קאשצ'וק** (באוקראינית: **Олексій Миколайович Кащук**; נולד ב-29 ביוני 2000 בנובוהרד-וולינסקי שבאוקראינה) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת קרבאך מליגת העל האזרית.

## קריירת מועדונים
קאשצ'וק גדל במחלקת הנוער של וורסקלה פולטבה. בשנת 2016 חתם בשחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית, ממנה הושאל למריופול, גם היא מליגת העל האוקראינית, ולסבאך מליגת העל האזרית. בעונת  ערך עשר הופעות במדי שחטאר דונצק, בהן הבקיע שלושה שערים, ובתום העונה שוחרר מהמועדון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני שחטאר דונצק
קטגוריה:כדורגלני מריופול
קטגוריה:כדורגלני סבאך
קטגוריה:כדורגלני קרבאך
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-2000
מנדוריה

**מנדוריה** (באיטלקית: **Manduria**) היא עיר וקומונה של מחוז פוליה בנפת טאראנטו שבאיטליה. מתגוררים בה כ-32,000 תושבים (נכון ל-2013), והיא ממוקמת 35 קילומטרים מזרחית לטאראנטו.

## אטימולוגיה
השם מנדוריה נחשב לנגזר משורש פרוטו-הודו-אירופי *mond-/*mend- או *mando-, שמשמעותו 'סייח'. ישנה סברה כי הטופונים הוא ממקור מספי, וקשור לשדה הסמנטי של 'סוסים', כפי שנראה בתיאונום האילירי יופיטר מנסאנס ובאלבנית mëz-i 'סייח'.  

## היסטוריה
מנדוריה או "מנדוניון" (לפי כתבי ההיסטוריון היווני והרומי פלוטרכוס) הייתה מצודה חשובה של המספים נגד טאראס. ארכידמוס השלישי, מלך ספרטה, נהרג מתחת לחומותיה בשנת 338 לפנה"ס, בעת שהוביל את צבא טאראס. מנדוריה מרדה נגד חניבעל, אך נכבשה בשנת 209 לפנה"ס.

פליניוס הזקן מזכיר את מנדוריה בספרו תולדות הטבע ומתאר באר עם מפלס מים קבוע בצורה מוזרה, שלא משנה כמה מים נלקחו ממנה, המפלס לא השתנה. הבאר גם כוללת עץ שקד הגדל ממש מאמצע השפך של הבאר. הבאר עדיין נראית היום.

העיר נהרסה על ידי הסרצנים במאה ה-10. התושבים בנו מחדש את העיר באתר של העיר הנוכחית, אותה הם כינו קזאלנובו. בשנת 1700 הם החזירו את השם הקדום מנדוריה.

## אתרים מרכזיים
העיר המודרנית קרובה לאתר של מנדוריה העתיקה, ושאריות נכבדות מהביצורים עדיין נראות; הן כללו קו כפול של חומות שנבנו מבלוקים מלבניים של אבן, ללא מלט, עם תעלה רחבה מקדימה. נמצאו קברים עתיקים עם תכשיטי זהב בשנת 1886.

סמל העיר הוא באר עם עץ שקד הגדל מהמרכז, שהוזכר על ידי הסופר הרומי פליניוס הזקן בתולדות הטבע". הבאר (הנקראת Fonte Pliniano על שם פליניוס הזקן) עדיין נראית היום בדיוק כפי שתוארה לפני כ-2,000 שנה, עם עץ השקד שעדיין צומח ממרכזה. אתרים נוספים כוללים:
* כנסיית האם (או קולגיאטה) שמקורה מימי הביניים אך שופצה במאה ה-16.
* כנסיית סן פייטרו מנדורינו, ככל הנראה קבר הלניסטי ששונה לכנסייה במאה ה-8–9. פתוחה לביקורים רק במהלך חגיגות מסוימות.
* כנסיית השילוש הקדוש (המאה ה-11/12). יש לה חזית עם שלושה פורטלים רנסאנסיים וחלון רוזטה. מגדל הפעמון מהמאה ה-15 מעוטר במסכות גדולות ממקור לא ידוע.
* כנסיית ה-SS. רוזריו.
* כנסיית ה-SS. אימקולאטה.
* כנסיית סנטה לוצ'יה (1540).
* הגטו היהודי מימי הביניים.
* הטירה, שהייתה מקום מושבם של הנסיכים האימפריאליים משנת 1719.
* פארק ארכאולוגי.
* קשת סנט'אנג'לו, שער לכניסה ההיסטורית.

## יין מקומי
יין פרימיטיבו די מנדוריה המקומי מיוצר מ-100% ענבי פרימיטיבו. יין זה מתאפיין באחוז אלכוהול גבוה במיוחד – סביב 14%. יינות המיוצרים מענבי פרימיטיבו מתאפיינים בטעמי שזיף ותבלינים, כמו זינפנדל, אך בשל סוגי הקרקע והאקלים השונים, הטעם הפירותי פחות "ריבתי", והמבנה דומה יותר ליינות עולם ישן, עם נגיעות של אדמה ותבלינים, וכן טעמים פרותיים מרוסנים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליה: ערים
כלום לא עצוב

"**כלום לא עצוב**" הוא שיר של הזמר-יוצר הישראלי אביתר בנאי. השיר נכתב והולחן על ידי בנאי, עובד והופק בידי קורין אלאל ויצא לאור ב-1 ביולי 1997 בתור הרצועה ה-11 מתוך אלבום הבכורה שלו, "אביתר בנאי".

## רקע ויצירה
השיר נכתב והולחן על ידי בנאי ועובד והופק בידי קורין אלאל. עטיפת הסינגל אשר צולמה בידי רונן ללנה בביתו של אביתר, מראה את אביתר בצורה מטושטשת, כמו כל שאר העטיפות מאלבום זה.

## יציאה לאור
השיר יצא לאור ב-1 ביולי 1997 בתור הרצועה ה-11 מתוך אלבום הבכורה שלו, "אביתר בנאי". הוא נכלל באלבום ההופעה השני של בנאי, "בחזרה לאלבום הראשון", אשר יצא באפריל 2023.

## ניתוח מוזיקלי
השיר מתאר מגוון סיטואציות קשות, בהן רצח, אונס ומוות פתאומי אותן שר בנאי, מלוות בלחן שמח, שאותו מלוות שירתן של קורין אלאל ואורנה בנאי. בפזמון הקצר מצהיר בנאי ש"כלום לא עצוב", ובבית האחרון מציג את פתרונו למצב: ללכת לישון.

אורי משגב תיאר את בסדרה התיעודית "האלבומים" את "כלום לא עצוב" כ"שיר מחוספס של בחור שמסתכל החוצה מהחלון ומבין מה הוא הוא רואה בארץ הזאת, ועמי פרידמן מ"ישראל היום" כתב כי זהו שילוב של נעימה ילדותית ותיאור קודר של הלך הרוח ברחוב הישראלי באותם ימים.

## קבלה
אלחנן סמואל מ"מקור ראשון" כתב כי זהו אחד משירי המחאה החברתית החזקים בישראל. הוא הוסיף כי המציאות המתוארת בשיר, בה יש אנשים שעבורם "כלום לא עצוב" לנוכח אירועים עצובים הקורים לאחרים, היא רק עוד סיבה להיות עצובים. לדבריו, המחאה בשיר היא לא נגד רצח ואונס, אלא נגד האדישות של בני האדם לכל הרע שמסביבם. מבקר המוזיקה עמי פרידמן מ"ישראל היום" כתב כי השיר היווה שילוב בלתי אפשרי עד אז של נעימה ילדותית ותיאור קודר של הלך הרוח ברחוב הישראלי.

לעומתם, נדב מנוחין מ"וואלה!" כתב כי זהו שיר מחאה שטחי ובוסרי שממחיש עד כמה לא ידע בנאי הצעיר מה לעשות עם כל הכעס שלו על העולם. ביולי 2020, תוך כדי שהוא מבצע את השיר במהלך הופעתו ביהוד התבטא אביתר בנאי על השיר: .

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אביתר בנאי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על מוות
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אביתר בנאי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אביתר בנאי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
סמואל הופקינס

**סמואל הופקינס** (בגרמנית: **Samuel Hopkins**; 9 בדצמבר 1743–1818) היה ממציא אמריקאי מפילדלפיה, פנסילבניה.

ב-31 ביולי 1790 התקבל רישום הפטנט שהגיש כפטנט הראשון בארצות הברית, במסגרת חוק הפטנטים האמריקאי החדש שנחתם על ידי הנשיא ג'ורג' וושינגטון ב-10 באפריל 1790. הופקינס הגיש עתירה לפטנט על "שיפור בייצור אשלג ואשלגן פחמתי על ידי מכשיר חדש ותהליך חדש".

בשלב ההוא, עם כינון החוק, עוד לא הוקם משרד פטנטים האמריקאי, ולכן הוסמכה ועדה של מזכיר המדינה, מזכיר המלחמה והתובע הכללי לקבל החלטה על קבלה או דחייה של עתירה לפטנט.

על הפטנט חתמו הנשיא ג'ורג' וושינגטון, התובע הכללי אדמונד רנדולף ומזכיר המדינה תומאס ג'פרסון. הפטנטים האחרים שהונפקו באותה השנה בארצות הברית היו עבור תהליך חדש לייצור נרות, ועבור מכונות טחינת הקמח שהמציא אוליבר אוונס .

הופקינס גם קיבל את הפטנט הקנדי הראשון מהפרלמנט של קנדה תחתית שהונפק בשנת 1791, והוענק לו על ידי המושל הכללי במועצה.

## ביוגרפיה
סמואל הופקינס היה הילד השני להורים קווייקרים, והוא נולד באזור בולטימור, מרילנד. כשהיה בן 16 למד בפילדלפיה אצל רוברט פאריש, סוחר קווייקר.

באביב 1765 התחתן הופקינס עם גיסתו של פאריש, האנה וילסון, והזוג התגורר בפילדלפיה וגידל שישה ילדים. מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 1790 ציין את עיסוקו של הופקינס כ"יוצר אפר". ברישומי הערים של התקופה רשמו אותו כ"יוצר אשלג" ו"יצרן אשלג".

בסביבות שנת 1800, מסיבות כלכליות, עברו הופקינס ואשתו לרהווי שבניו ג'רזי, כדי לחיות עם בתם שרה ועם החתן וויליאם שוטוול. הם חזרו לפילדלפיה זמן מה לפני מותו של הופקינס ב-1818.

## קישורים חיצוניים

* The making of Pot ash and Pearl ashes - דף הפטנט הראשון, Google Patents
* Licensing the First US Patent באתר סמית'סוניאן 
* David W. Maxey, Samuel Hopkins, The Holder of the First U.S. Patent: A Study of Failure, **Pennsylvania Magazine of History and Biography**

## הערות שוליים

קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1743
קטגוריה:נפטרים ב-1818
מאיר גצל שפירא

**מאיר גצל שפירא** (1865-1955) היה סוחר קרקעות ונדבן יהודי מדטרויט, שעל שמו נקראת שכונת שפירא שבתל אביב-יפו .

שפירא נולד ב-1865 בליטא למשפחה יהודית ענייה ורבת ילדים. בגיל 14 היגר לבדו לניו יורק שארצות הברית והחל לעבוד כחייט. לאחר שזיהה כי אין ביכולתו להתעשר במקצוע זה, הוא עזב את מקצועו ואת עירו ועבר לדטרויט. הוא נכנס לתחום הבנייה ונדל"ן, והתעשר בתחום זה.

עלה לארץ ישראל מדטרויט 1922, כשכבר היה בן 57. בתל אביב עם הון עתק ובזכיינות לייצוג חברת הענק ג'נרל אלקטריק וחברת המכוניות מוריס. בתל אביב הוא הכיר את סוניה לבית משפחת מוזולוביץ נישאו ונולדו להם שלושת ילדיהם: אליהו 1925, נתן 1927, נעמי מרים 1929. היחסים בין סוניה למאיר גצל ידעו משברים ופרידות. ב-1924 שפירא רכש חלקה גדולה בפרדסי אבו כביר, בין העיר יפו והכפר סלמה, מעבר לגבולה הדרומי של תל אביב של אותה העת. 1930 שפירא ביקש לקרוא את שמה של השכונה החדשה על שם בתו נעמי-מרים. שפירא קיווה לשכנע יזמים אחרים להקים שם מפעלים ובתי חרושת, בנימוק שלא יהיה צורך לשלם מיסים ושלא יוערמו קשיים על הבנייה, כיוון שהמגרשים נמצאים לא ביפו ולא תל אביב.

בשנים שלאחר הרכישה שפירא רכש 800 דונמים נוספים ממנזר השתקנים שבלטרון. חלק משמעותי משטח זה היה בשטח ירדן לאחר סיומה של מלחמת העצמאות ב-1949 ועד למלחמת ששת הימים ב-1967. על חלק מאדמות אלו שם בסופו של דבר היישוב נווה שלום.

בסופו של דבר, שפירא נפטר כעני מרוד ב-1970. בניו עברו אט אט לארצות הברית ואשתו התחתנה עם עשיר אחר בבוסטון, אך חיה בשנותיה האחרונות בישראל..

## הערות שוליים

קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אישים שעל שמם שכונות בישראל
קטגוריה:נפטרים ב-1970
שתילי אריה

**שתילי אריה** היא עמותה רשומה הפועלת לקידום ידע מקצועי וחינוכי. העמותה פועלת באמצעות כמה שלוחות: המרכז הפדגוגי "שתילי אריה" לגיל הרך, "פסגות" - מרכז הכשרה מקצועי, "פסגות דעת" - מרחב השתלמויות לעובדי הוראה, ומערך החוגים המפעיל פעילויות בצהרונים ובקייטנות בתוכנית ניצנים.

העמותה הוקמה בשנת 1986 (תשמ"ו) תחת השם "שתילים" כמרפ"ד לגיל הרך.

## מרפ"ד שתילי אריה - מרכז פדגוגי לגיל הרך
מרפ"ד "שתילי אריה" עוסק בפיתוח, הפקה והפצה של עזרי הוראה לגיל הרך בחינוך הרגיל ובחינוך המיוחד, הוא פתוח לקהל הרחב ומשמש סטודנטים ועובדי הוראה לגיל הרך.

המרפ"ד הוקם - כאמור - בשנת תשמ"ו (1986) על ידי הרב יהודה אריה גולדקנופף. בהמשך השנים ניהל את המקום בנו יצחק גולדקנופף. במקביל, אסתר קליין שימשה כמנהלת פדגוגית של המקום.

במסגרת הפעילות, המרפ"ד מפיק חומרי הוראה במגוון תחומי הדעת: תוכניות חינוכיות, תוכניות לימודים בדיסציפלינות שונות, משחקים דידקטיים, ספרי קריאה לילדים, עזרי המחשה, מרכזי למידה, ערכות לעיצוב סביבת הלמידה, ועוד, המותאמים לתוכניות הלימודים העדכניות כמו גם לצורכי עובדי ההוראה והילדים בשטח. הפקת כלל החומרים הללו נעשית באמצעות צוות פדגוגי לצד כותבי תוכן, מעצבים גרפיים, מאיירים, צלמים ועוד.

כלל החומרים מקוטלגים בספריית תוכן על פי נושאים וגילאים, והם זמינים לרכישה או ניתנים להדפסה באופן מיידי באמצעות מחלקת הדפוס הדיגיטלי הפועלת במקום ותוך הכוונה של הצוות המקצועי.

לצד חומרי ההוראה, קיימים במקום ספריית עיון הכוללת ספרות מקצועית בתחומי ההוראה לגיל הרך, מאגר מולטימדיה של מאות אלפי תמונות לצד סרטים ושירים מקוריים ומחלקת חומרי הוראה ייעודיים לתלמודי תורה.

המרפ"ד מקיים שיתופי פעולה עם רשויות עירוניות, רשתות גני ילדים בחינוך הרגיל והמיוחד, מעונות, משפחתונים ומכונים להכשרת צוותי הוראה. כמו כן, מבקרים בו אישי ציבור, שרי ממשלה ובכירים בעולם החינוך.

## פסגות - מרכז הכשרה אקסטרה מקצועית
"פסגות" הוא מערך הכשרה מקצועית לנשים ובוגרות תיכון מהמגזר החרדי אשר הוקם בשנת 2022. למרכז סניפים בירושלים, ביתר ובית שמש, והוא כולל מגוון של קורסים בתחומים שונים, כמו: ניהול, חשבונאות, היי-טק ועיצוב.
ממוזער|פסגות סניף ירושלים
הקורסים המוצעים מותאמים לעולם התעסוקה העדכני, ולצד הלמידה המקצועית מיושמת בהם גישת can do להעצמה רגשית-מנטלית. כמו כן, המרכז מפעיל מודל השמה באמצעות שיתופי פעולה וקשרי מעסיקים.

לבוגרות ניתנות תעודות מטעם משרד הרווחה והביטחון החברתי, משרד החינוך וגופים פורמליים נוספים.

### פסגות דעת - מרחב השתלמויות לעובדות הוראה
מרכז פסגות מפעיל בתוכו את "פסגות דעת" - אגף פיתוח מקצועי לעובדות הוראה הפועל בשיתוף פעולה עם עמותות "בית יעקב" ו"פתחיה" משדות החינוך בגיל הרך והחינוך המיוחד.

ב"פסגות דעת" מועברים קורסים המוכרים על ידי משרד החינוך לצבירת שעות פיתוח מקצועי - גמולים. הקורסים מציעים השתלמות במגוון תחומי דעת המשיקים להוראה. כך למשל: פיתוח חוסן, הוראת פרשת השבוע, קידום תפקודים ניהוליים, פיתוח חשיבה, גינון טיפולי, בובנאות, וחינוך גופני.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגוני חינוך
קטגוריה:ירושלים: עמותות
יונגין

**יונגין** (בקוריאנית: **용인시**) היא העיר הגדולה ביותר במחוז קיונגי שבדרום קוריאה. העיר התפתחה במהירות מאז תחילת המאה ה-21, וכיום מאכלסת יותר ממיליון תושבים. שטחה של יונגין גדול כמעט כמו סיאול, וממוקמים בה מערכת כבישים מהירים, אצטדיונים וכן פארקי השעשועים והמים הפופולריים ביותר במדינה..

למרות שישנן עדויות להתיישבות אנושית באזור עוד במאה החמישית, יונגין קיבלה מעמד של עיר רק במרץ 1996.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קוריאה הדרומית: ערים
בוצ'ון

**בוצ'ון** (בקוריאנית: **부천시**) היא עיר במחוז קיונגי שבקוריאה הדרומית. בוצ'ון ממוקמת כ- מסיאול (בינה לבין אינצ'ון, ומהווה עיר לוויין שלה). בוצ'ון היא העיר השנייה בצפיפותה במדינה לאחר סיאול. פעולות הייצור העיקריים מתרחשת בצפון העיר, בעוד שבדרום העיר ישנם יותר אזורי סחר ומגורים.
## ערים תאומות
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קוריאה הדרומית: ערים
לב קראסני

**לב קראסני**  (ברוסית: **Лев Исаакович Красный**; 4 באפריל 1911 - 25 במאי 2008) היה גאולוג יהודי סובייטי - רוסי.

## קורות חיים
לב קראסני נולד בשנת 1911 בסנקט פטרבורג) למשפחה יהודית. סבו היה קנטוניסט שאחרי שחרור עסק במסחר. לב קראסני היה קרוב משפחה של גריגורי קראסני-אדמוני וולדימיר אדמוני.  

אביו של לב נפטר כאשר הוא היה בן 11 ולב היה צריך לעבוד כדי לעזור לפרנס את המשפחה. בשנת 1930 הוא סיים קורסים בגאולוגיה ובשנת 1936 לימודי גאולוגיה במכון לחקר מכרות בלנינגרד. לאחר סיום הלימודים קראסני השתתף במספר סיורי חקר וחיפוש מחצבות במזרח הרחוק הסובייטי.

בשנת 1941 קראסני גויס לשורות הצבא האדום ועבר קורס קציני תותחנים. הוא סיים את השירות בשנת 1945 בדרגת קפטן. ללב היו אחיות בוגרות. ביחד עם אמם וילדיהם הם פונו לפיאטיגורסק ונרצחו על ידי הנאצים בשנת 1942 כאשר אזור נכבש על ידי הנאצים.

לאחר שחרור מהצבא קראסני המשיך לימודי תואר שלישי וקיבל את התואר בשנת 1947. בשנות ה-50 הוא סיים עבודת פוסט דוקטורט.

משנת 1939 ועד לשנת 1971 קראסני עבד במכון לגאולוגיה בלנינגרד. הוא עסק בחקר גאולוגי והשתתף בסיורי שטח רבים.

בשנת 1971 קראסני עבר לחברובסק והקים סניף מזרח הרחוק של מכון בו עבד. בשנת 1975 הוא חזר ללנינגרד.

בשנים 1975–1990 קראסני היה ראש מועצה לחקר גאולוגי וגאופיזי של מסלול מסילת הרכבת באיקל-אמור.

במהלך עבודתו קראסני פרסם ספרים רבים בנושא התמחותו. הוא יזם והוציא לאור מפה גאולוגית וטקטונית של ברית המועצות. על פעילותו הוא קיבל פרס לנין (1970) ועיטורים נוספים. בשנת 1970 הוא התקבל כחבר התכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות.

לב קראסני נפטר בשנת 2008 ונטמן בסנקט פטרבורג.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה 
* לב קראסני על חייו 

קטגוריה:מינרלוגים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:גאולוגים רוסים
קטגוריה:גאולוגים יהודים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:יהודים זוכי פרס לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1911
קטגוריה:נפטרים ב-2008
אולימפיוס (אקסרך)

**אולימפיוס** (ביוונית: **Ολύμπιος**; נפטר ב-652) היה האקסרך של רוונה משנת 649 ועד מותו ב-652. לפני כהונתו כאקסרך, אולימפיוס היה צ'מברלין אימפריאלי בקונסטנטינופול.

בשנת 649, לפי ה-*[[ליבר פונטיפיקליס|Liber Pontificalis]]*, הקיסר הביזנטי קונסטנס השני הורה לאולימפיוס לעצור את האפיפיור מרטינוס הראשון בטענה שבחירתו של האפיפיור לא הוגשה לאישור הקיסר. קונסטנס היה נסער מהגינוי של מרטינוס לכפירה המונותליטית; הוא חשש שזה יחייה את הסכסוך הדתי שפקד את האימפריה. אולימפיוס ניסה להשיג את תמיכתם של אזרחי רומא, כמו גם הבישופים; הוא גם שקל לכאורה להורות על התנקשות במרטינוס. אולם אף אחת מפעולותיו לא זכתה להצלחה רבה.

בסופו של דבר, אולימפיוס החליט להחליף את נאמנותו והתייצב לצד האפיפיור, ובמקביל הכריז על עצמו כקיסר. הוא צעד לתוך סיציליה בשנת 652, כדי להילחם בסרצנים או בכוחות הביזנטים המקומיים. עם זאת, צבאו נתקף במחלה לא ידועה, שקטלה את אולימפיוס באותה שנה.

קטגוריה:נפטרים ב-652
רבקה לוינה

**רבקה לוינה** (ברוסית: **Ревекка Сауловна Левина**; 13 בנובמבר 1899 - 18 בדצמבר 1964) הייתה כלכלנית סובייטית ממוצא יהודי.
## קורות חיים
רבקה לוינה נולדה בשנת 1899 בזאגור (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בליטא) למשפחה יהודית. בשנת 1915 המשפחה עבר לפנזה בה לוינה סיימה לימודי בית ספר. בהמשך היא עברה לסרטוב בה התחתנה. בשנת 1918 היא התקבלה לשורות המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ופעלה כנציגת המפלגה בצבא האדום ומוסדות השלטון בסרטוב.

בשנת 1926 לוינה עברה למוסקבה בה למדה כלכלה ב"מכון לפרופסורים אדומים". בשנים 1930-1931 שהתה בארצות הברית ולמדה ניהול חקלאות. על בסיס ממצאי השהייה בארצות הברית לוינה כתבה עבודת פוסט דוקטורט וקיבלה תואר. החל משנת 1939 ועד לשנת 1945 לוינה הייתה מלמדת באקדמיה לחקלאות במוסקבה וכהינה בדרגת פרופסור. במקביל לוין עבדה במכון לחקר כלכלה עולמית של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנים 1941-1943 היא הייתה ממלאת מקום של מנהל המכון. בשנת 1939 לוין התקבלה כחברה בהתכתבות לשורות האקדמיה למדעים.

בשנת 1948 לוינה נעצרה, הואשמה בפעילות נגד השלטון ונשפטה. בשנת 1955 היא שוחררה ושמה טוהר מכל אשמה. לוינה חזרה ממחנה גולאג במצב בריאותי ירוד ביותר. היא נפטרה בשנת 1964 ונטמנה בבית העלמין נובודוויצ'י.

לוינה פעלה בתחום חקר חקלאות וכלכלה של מדינות קפיטליסטיות ממבט של מרקסיזם. בתחום זה היא כתבה מספר ספרים.

בעלה לב קרליק היה פרופסור לביולוגיה. לזוג נולדו בנים מיכאיל לוין שהיה פרופסור לפיזיקה ובן שני ולדימיר היה פרופסור למתמטיקה.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה 

קטגוריה:כלכלנים יהודים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:כלכלנים רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בברית המועצות
קטגוריה:ילידות 1899
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1899
קטגוריה:נפטרות ב-1964
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1964
ברוך טולצ'ינסקי

**ברוך (בוריס) טולצ'ינסקי** (1876–1958) היה ממייסדי תל אביב, ביחד עם אשתו איטה.

טולצ'ינסקי נולד בבאלטה שצפונית לאודסה. בנעוריו עבר עם משפחתו לאודסה, וכשהתבגר עבד כסוכן צבעי טקסטיל, עבודה שהייתה כרוכה בנסיעות למפעלים מחוץ לאודסה. בינואר 1902 התחתן עם איטה. פרעות קישינב ופוגרומי אודסה הובילו את הזוג להחלטה לעלות לארץ ב-1906, עם שלושת ילדיהם, בני שלוש, שנתיים וכחצי שנה. המשפחה שכרה דירה בנוה שלום שליד יפו, וברוך עבד כסוכן במפעל מתכת. בזוג הצטרף ליוזמתו של עקיבא אריה ויס להקמת אחוזת בית, וטולצ'ינסקי השתתף בכל הישיבות של האגודה, אפילו בשנים שלאחר הקמת אחוזת בית. בסופו של דבר, ביתם של ברוך ואיטה טולצ'ינסקי נבנה ברחוב לילינבלום 17, ונשמר עד היום, פרט להסבת הקומה הראשונה לחנויות. שְכֵנוֹ ברחוב היה מרדכי וייסר, שגם הוא נולד באותו המקום ובאותה השנה כמו טולצ'ינסקי. בתקופה זו נולדה למשפחה ילדה רביעית - אסתר, מהראשונות שנולדו בתל אביב.

לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה בקיץ 1914, נוצר מחסור חמור במוצרי בסיס ובהם מזון ודלק. טולצ'ינסקי פעל ב"וועד המכולת" שהוקם במטרה לסייע לתושבי תל אביב להשיג מזון. במהלך גירוש תל אביב משפחת טולצ'ינסקי עברה למושבה בת שלמה. טולצ'ינסקי התפרנס מהובלת ירקות ופירות בעגלה ומכירתם בכפרים הערביים בסביבה. לאחר סיום המלחמה ב-1918, המשפחה חזרה לתל אביב לשנתיים.

לאחר כשנתיים המשפחה עברה לחיפה, מתוך תקווה לשגשוג כלכלי. המשפחה מכרה את הבית בתל אביב, ועברה לעיר התחתית (באזור שכיום נמצא ברחוב נתנזון פינת דוברין). למשפחה התווסף ילד חמישי, עמירם, בן הזקונים. בשנת 1922 הצטרף טולצ'ינסקי לקבוצת יזמים שהקימה את המרכז המסחרי הישן בחיפה.

בית המשפחה הותקף במהלך מאורעות תרפ"ט, לאחר שאכלס יהודים רבים שנמלטו, אך ניצל. ב-1935 עברה המשפחה לכרמל. בערב פסח תש"ח התבשרה המשפחה על נפילתו של הנכד הבכור יובל בקרב מצודת כ"ח.

טולצ'ינסקי נפטר ב-1958, ואילו איטה ב-1965.

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב: מייסדים
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1876
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1958
גוסטב סלומון אופרט

**גוּסְטַב סָלוֹמוֹן אוֹפֵּרט** (בגרמנית: **Gustav Salomon Oppert**; 30 ביולי 1836–1 במרץ 1908) היה מזרחן, אינדולוג וחוקר סנסקריט גרמני–יהודי. הוא שימש פרופסור לסנסקריט ולפילולוגיה השוואתית בקולג' הנשיאות במדראס, מתורגמן לטלוגו עבור הממשלה ואוצר בספריית כתבי היד המזרחיים הממשלתית. כמו כן, היה עורך של כתב העת של מדראס לספרות ולמדע.

## חייו
אופרט נולד בהמבורג למשפחה בת 12 אחים, בהם יוליוס אופרט וארנסט אופרט. בלימודיו התמקד בהיסטוריה של הודו ובשפות ההודיות. הוא השלים את הדוקטורט שלו ב-1860, לאחר שלמד בארבע אוניברסיטאות: בון, לייפציג, ברלין והאלה. ב-1866 היה לעוזר ספרן בספרייה הבודליינית באוקספורד שבממלכה המאוחדת, ובהמשך אותה שנה שימש בתפקיד דומה בטירת וינדזור עבור המלכה ויקטוריה.

בשנת 1872 מונה אופרט לפרופסור לסנסקריט בקולג' הנשיאות במדראס. הוא נשאר בתפקיד זה עד 1893, עת עזב למסע בן שנה בצפון הודו, בסין, ביפן ובארצות הברית בטרם חזר לברלין כדי להיות פריבט-דוצנט בשפות דראווידיות באוניברסיטת ברלין. בין השנים 1878–1882 שימש עורך של כתב העת של מדראס לספרות ולמדע. הוא ערך וכתב פרשנות, לרבות בהיבט הדקדוקי, לכתבי פילוסופיה ושירה בסנסקריט וטלוגו.

אופרט נפטר ערירי בברלין. הוא נקבר שם בבית הקברות היהודי בווייסנזה.

## ספריו
* "Der Presbyter Johannes in Sage und Geschichte" ("הכומר יוחנן באגדה ובהיסטוריה", ברלין, 1864, מהדורה שנייה ב-1870)
* "On the Classification of Languages" ("על סיווג השפות", לונדון, 1879)
* "On the Weapons, Army Organization, and Political Maxims of the Ancient Hindoos" ("על כלי הנשק, הצבא, הארגון והאמרות הפוליטיות של ההינדים הקדומים", 1880, מדראס)
* "Original Inhabitants of Baratavarṣa or India ("על התושבים הילידיים של בהרטוורשה או הודו", וסטמינסטר, 1893) – בספר זה עשה אופרט שימוש במחקר פילולוגי נרחב כדי לתמוך ברעיון של הדראווידים כתושביה המקוריים של הודו. עם הדראווידים הפופולריים מונה אופרט את תירוולוואר, המשורר הטמילי שכתב את "תירוקורל" ואת "אוואיאר"
* "Lists of Sanskrit Manuscripts in Private Libraries of Southern India"("רשימות כתבי יד בסנסקריט בדרום הודו", שני כרכים, מדראס, 1880-1885)
* "Contributions to the History of Southern India" ("תרומות להיסטוריה של דרום הודו, מדראס, 1882) – מחקר אפיגרפי
* "Reise nach Kulu im Himalaya" ("מסע לקולו שבהימלאיה", 1895)
* "Tharshish und Ophir" (תרשיש ואופיר, 1903)

## לקריאה נוספת
* 
* 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מזרחנים יהודים גרמנים
קטגוריה:ספרנים ומידענים גרמנים
קטגוריה:ספרנים ומידענים יהודים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה לאמנויות בברלין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי בווייסנזה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1836
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1908
מיזיזיוס

**מיזיזיוס** (ביוונית: **Μιζίζιος**; בארמנית: **Մժէժ**) היה אציל ארמני ששימש כגנרל של ביזנטיון, לאחר מכן כבש את כס המלוכה הביזנטי בסיציליה בין השנים 668 ל-669.

## מוצא וקריירה מוקדמת
לפי הכרוניקנים הביזנטים, מיזיזיוס היה ארמני, ו"חתיך ויפה להפליא". לפי סיריל טומנוף, הוא היה נצר ממשפחת גוני הנסיכותית. במכתב שנכתב כביכול על ידי האפיפיור גרגוריוס השני לקיסר לאון השלישי האיסאורי (שלט 717–741), הוא מכונה *komes* של האופסיקיון (בלטינית: **Obsequium**) — באותה עת עדיין לא פרובינציה, כי אם הפמליה הצבאית האישית של הקיסר וצבא השדה. גם הכרוניקה הסורית של מיכאל הסורי מהמאה ה-12, ומה שנקרא *כרוניקה של 1234*, מעניקות לו את דרגת ה*[[פטריקים|פטריקי]]*.

## תפיסת השלטון ומוות
מיזיזיוס ליווה את הקיסר קונסטנס השני (שלט 641–668) במשלחתו האיטלקית והסיציליאנית. כשקונסטנס נרצח בסירקוזה, סיציליה, בשנת 668 לספירה, מיזיזיוס הוכרז כקיסר בניגוד לרצונו. עם זאת, על פי המכתב כביכול של האפיפיור גרגוריוס השני, הבישופים הסיציליאנים דחפו אותו למרד, מכיוון שקונסטנס היה כופר בשל תמיכתו במונוטלית. מיכאל הסורי מרמז שהמרד נמשך כשבעה חודשים לפני שדוכא, אך המקורות, והחוקרים המודרניים, חלוקים בשאלה כיצד זה קרה: תאופאנס המוודה מדווח כי בנו של קונסטנטין, קונסטנטינוס הרביעי (שלט 668–685), הוביל באופן אישי משלחת לסיציליה, שם הוציא להורג את מיזיזיוס ואת רוצחי אביו, בעוד שה-*[[ליבר פונטיפיקליס|Liber pontificalis]]* מדווח כי חיילים נאמנים מאיטליה ומהאקסרכיה של אפריקה דיכאו את המרד, הוציאו להורג את מיזיזיוס ושלחו את ראשו הכרות לקונסטנטינופול.

קטגוריה:נפטרים ב-669
מיכאיל לוין

**מיכאיל לוין**  (ברוסית: **Михаил Львович Левин**; 8 בפברואר 1921 - 1 באוגוסט 1992) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי.  
## קורות חיים
מיכאיל לוין נולד בשנת 1921 בסרטוב למשפחה יהודית. אמו הייתה כלכלנית רבקה לוינה ואביו היה פרופסור לביולוגיה לב קארליק. בשנת 1926 המשפחה עברה למוסקבה.

בשנת 1930 לוין החל לימודי בית ספר (ישירות משנה השלישית של הלימודים). בשנת 1938 הוא החל לימודי פיזיקה באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1941 המשפחה פונתה לקאזאן ולוין החל לעבוד במעבדה של מפעל ביטחוני תחת מיכאיל לאונטוביץ'. הוא לא גויס לצבא עקב בעיות ראייה.

ביולי 1944 מיכאיל לוין נעצר והואשם בתעמולה נגד הלשטון. במאי 1945 הוא נשפט ל-3 שנות מעצר ונשלח לעבוד במכון מחקר בו הועסקו אסירים פוליטיים. באוגוסט 1945 הוא קיבל חנינה. הוא סיים לימודים אך נאסר אליו לעבוד במוסקבה והסביבה.

בהזמנת אלכסנדר אנדרונוב הוא התקבל לעבודה באוניברסיטה הממלכתית של ניז'ני נובגורוד. בשנת 1946 הוא סיים עבודת תואר שלישי. בשנת 1948 אמו נעצרה ונשפטה. כתוצאה מכך לוין לא היה יכול להשלים עבודת פוסט דוקטורט ופוטר מאוניברסיטה. מספר שנים הוא התפרנס מתרגומים.

בשנת 1954, כאשר אמו שוחררה ממעצר הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט ובשנת 1955 מונה לפרופסור במכון למורים באיוואנובו.

בשנת 1955 שמה של אימו טוהר וגם לוין עצמו טוהר מכל אשמה בשנת 1955.

בשנת 1956 לוין התחיל לעבוד במכון לרדיוטכניקה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות שעסק בפיתוחים ביטחוניים בתחום אנטנות ומערכות מכ"ם. הוא עבד במכון זה עד סוף חייו.

פעילות של לוין התרכזה בתחום אנטנות ואלקטרודינמיקה.

מיכאיל לוין היה מקורב לאנדריי סחרוב והיה בין המעטים שקיבלו אישור מהשלטונות לבקר אותו בהיותו בגלות בניז'ני נובגורוד. 

לוין היה נשוי לנטליה לאונטוביץ', בתו של הפיזיקאי מיכאיל לאונטוביץ'. לזוג נולדו שלושה ילדים - שני בנים ובת. אחד הבנים, אנדריי לוין, הינו פרופסור למתמטיקה בבית הספר הגבוה לכלכלה במוסקבה.

לוין נפטר בשנת 1992 במוסקבה ונטמן בבית העלמין קונצבסקויה.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה 

קטגוריה:פיזיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין קונצבסקויה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1921
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1992
ארטאבסדוס, קיסר האימפריה הביזנטית

**ארטאבסדוס** (ביוונית: **Ἀρταύασδος** או **Ἀρτάβασδος**, בארמנית: **Արտավազդ**, בלטינית: **Artabasdus**) היה גנרל ביזנטי ממוצא ארמני שתפס את כס המלוכה מיוני 741 עד נובמבר 743, וקרא תיגר על שלטונו של קונסטנטינוס החמישי.

## עלייתו לשלטון
בשנת 713 מינה הקיסר אנסטסיוס השני את ארטבאסדוס למושל (''Stratēgos'') של התימה הארמנית (θέμα άρμενιάκων, Thema Armeniakōn), יורש צבא ארמניה, שכבש את האזורים הישנים של הפונטוס, ארמניה הקטנה, וצפון קפדוקיה עם בירתה באמסאה. לאחר נפילתו של אנסטסיוס, כרת ארטאבסדוס הסכם עם עמיתו לאון, המושל של התימה האנטולית, להפיל את הקיסר החדש תאודוסיוס השלישי. הסכם זה נחתם עם האירוסין של בתו של לאון, אנה עם ארטאבסדוס, והנישואים התרחשו לאחר שלאון השלישי עלה לכס המלכות במרץ 717.

לארטאבסדוס הוענקה דרגת *kouropalates* ("אדון הארמון") והוא הפך למפקד (רוזן, *komēs*) של התימה אופסיקיון, תוך שמירה על שליטה על הפיקוד המקורי שלו. ביוני 741, לאחר עלייתו של בנו של לאון קונסטנטינוס החמישי לכס המלכות, החליט ארטאבסדוס לתפוס את כס המלכות ותקף את גיסו בזמן שהאחרון חצה את אסיה הקטנה כדי להילחם בערבים בגבול המזרחי. בזמן שקונסטנטינוס ברח לאמוריום, ארטבסדוס כבש את קונסטנטינופול על רקע תמיכה עממית והוכתר לקיסר.

## שלטון ונפילה
למרות שנראה שארטאבסדוס זנח את מדיניות האיקונוקלאזם הדתית של קודמו והחזיר את האורתודוקסיה בתמיכה מסוימת, למעשה יש מעט תמיכה ממקורות מהתקופה. זמן קצר לאחר עלייתו לשלטון, הכתיר ארטאבסדוס את אשתו אנה כ*[[אוגוסטוס (תואר)|אוגוסטה]]* ואת בנו ניקפורוס כקיסר שותף, תוך שמינה את בנו השני ניקטאס לאחראי על התימה הארמנית. אבל בעוד שארטאבסדוס יכול היה להסתמך גם על תמיכת התימות של תראקיה ואופסיקיון, קונסטנטינוס הבטיח לעצמו את תמיכת התימות האנטולית והתרקסית.

ההתנגשות הבלתי נמנעת הגיעה במאי 743, כאשר ארטאבסדוס הוביל את המתקפה נגד קונסטנטינוס אך הובס. מאוחר יותר באותה שנה הביס קונסטנטינוס את ניקטאס, וב-2 בנובמבר 743 שלטונו של ארטאבסדוס הגיע לקיצה כשקונסטנטינוס החמישי נכנס לקונסטנטינופול. ארטאבסדוס, מלווה במקורבו בקטנגיוס, נמלט לטירת פוזאנס באופסיקיון (אסיה הקטנה), שם נתפסו והובאו לקונסטנטינופול. ארטאבסדוס ובניו עוורו בפומבי והוגלו למנזר חורה שבפאתי קונסטנטינופול.

## משפחתו
מאת אשתו אנה, בתו של הקיסר לאון השלישי, היו לארטאבסדוס תשעה ילדים, ביניהם:

* ניקפורוס, הפך לקיסר שותף על ידי אביו.
* ניקטאס, שהיה *סטרטגוס* של התימה הארמנית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נזירים אורתודוקסים
קטגוריה:קיסרי האימפריה הביזנטית
קטגוריה:נפטרים ב-743
בסיס חלש

בכימיה, **בסיס חלש** הוא בסיס שכאשר הוא מתמוסס במים, הוא אינו מתנתק לחלוטין, כך שהתמיסה המימית הנוצרת מכילה רק חלק קטן של יוני הידרוקסיד והראדיקל הבסיסי הנוגע בדבר, וחלק גדול של מולקולות בלתי מתפרקות של הבסיס.

התגובה אינה מלאה אך מאוזנת: תמיד יש חומצה AH בתמיסה.

חומצות חלשות מסווגות לפי קבוע החומציות שלהן, כלומר לפי יכולתן להתנתק פחות או יותר בנוכחות מים. חומצה נחשבת חלשה כאשר ה-pKa שלה גדול מ-1.74 ב-25°C (pKa של קטיון ההידרוניום H3O+). עבור pKa גדול מ-14, אומרים שהוא אדיש. חומצה חלשה יותר מכיוון שה-pKa שלה גבוה יותר. לכן הבסיס המצומד שלו חזק יותר ופחות יציב מכיוון שאותו pKa גבוה.

## עובדות נוספות

* דוגמה לבסיס חלש היא אמוניה. היא אינה מכילה יוני הידרוקסיד, אך היא מגיבה עם מים ליצירת יוני אמוניום ויוני הידרוקסיד.
* מיקומו של שיווי המשקל משתנה מבסיס לבסיס כאשר בסיס חלש מגיב עם מים. ככל ששיווי המשקל נוטה שמאלה, הבסיס חלש יותר.
* כאשר יש מפל יוני מימן בין שני צידי ממברנה ביולוגית, ריכוזם של חלק מהבסיסים החלשים מתמקד רק בצד אחד של הממברנה. בסיסים חלשים נוטים להצטבר בנוזלים חומציים. חומצת קיבה מכילה ריכוז גבוה יותר של בסיס חלש מאשר פלזמה. שתן חומצי, בהשוואה לשתן בסיסי, מפריש בסיסים חלשים בקצב מהיר יותר.

## הערות שוליים

קטגוריה:בסיסים
הפורום החברתי העולמי

**הפורום החברתי העולמי** () הוא מפגש שנתי של ארגוני חברה אזרחית. המפגש נערך לראשונה בברזיל ומטרתו לפתח עתיד חלופי באמצעות תמיכה בגלובליזציה נגד-הגמונית.

הפורום מהווה ביטוי נראה לעין של החברה האזרחית הגלובלית, ומפגיש ארגונים לא ממשלתיים, קמפיינים ציבוריים ותנועות חברתיות פורמליות ולא פורמליות המבקשות סולידריות בינלאומית. הפורום החברתי העולמי מגדיר את עצמו כ"מקום פתוח – פלורליסטי, מגוון, לא ממשלתי ולא מפלגתי – המגרה דיון מבוזר, הרהור, בניית הצעות, חילופי חוויות ובריתות בין תנועות וארגונים העוסקים בפעולה קונקרטית לקראת עולם סולידרי, דמוקרטי וצודק יותר; מקום ותהליך קבועים לבניית אלטרנטיבות לנאו-ליברליזם."

הפורום מתקיים על ידי חברי תנועת האלטר-גלובליזציה (המכונה גם תנועת הצדק הגלובלי) אשר מתכנסים לתאם קמפיינים גלובליים, לחלוק ולשפר אסטרטגיות ארגוניות ולהתעדכן לגבי תנועות מרחבי העולם ונושאים ספציפיים שלהן. הפורום החברתי העולמי אינו מתיימר לייצג את כל המשתתפים ואינו מפרסם הצהרות רשמיות בשמם. הפורום נוטה להתכנס בחודש ינואר במקביל למפגש השנתי של היריב הקפיטליסטי הגדול שלו, הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס, שווייץ. תאריך זה נבחר במודע כדי לקדם תשובות אלטרנטיביות לבעיות הכלכליות העולמיות בניגוד לפורום הכלכלי העולמי.

## היסטוריה
[ממוזער| משמאל לימין: [נשיא פרגוואי פרננדו לוגו, נשיא בוליביה אבו מוראלס, נשיא ברזיל לואיז אינסיו דה סילבה

, נשיא אקוודור רפאל קוראה ונשיא ונצואלה הוגו צ'אווס בפאנל אמריקה הלטינית של הפורום החברתי העולמי לשנת 2009]]
הפורום החברתי העולמי התכנס לראשונה בשנת 2001, אך שורשיו בפעילות חברתית בדרום אמריקה, במיוחד המפגש (Encuentro), שהוא מפגש המדגיש דיאלוג והחלפת רעיונות בין פעילים. כמה מהמייסדים של ה-WSF היו חלק מהמפגש הבינלאומי הראשון לאנושות ונגד הנאו-ליברליזם בשנת 1996, והחליטו להרחיב את הרעיון ולהפוך אותו לפורום גלובלי עבור פעילים מכל הסוגים המתנגדים לגלובליזציה הגמונית ולנאו-ליברליזם.

אחד מיוזמי הפורום החברתי העולמי, עודד גרייז' מהמכון לאתוס לעסקים ואחריות חברתית, אמר בראיון למגזין InMotion בשנת 2004, "אז עלה לי הרעיון. למה לא ליצור את הפורום החברתי העולמי, כמו שיש לנו את הפורום הכלכלי העולמי, מדבר על האנשים בעולם? למה לא ליצור את הפורום החברתי העולמי – החברתי חשוב יותר מהכלכלי – כדי שיהיה מקום להראות שאנו יכולים להציע אלטרנטיבה? יש לנו בחירה. זו לא הדרך היחידה לראות את העולם, גלובליזציה. יש לנו דרך אחרת לראות את זה. ובאותו זמן, להכריח אנשים לבחור, מה הבחירה שלך? מה החזון שלך לעולם?" 

מאז 2001, לאומות המאוחדות יש נוכחות בפורום החברתי העולמי באמצעות אונסק"ו, מה שמראה על האמינות המוסדית שהושגה על ידי הפורום, הנראית על ידי אונסק"ו כ"הזדמנות ראשונית לדיאלוג ומעבדה לרעיונות לחידוש מדיניות ציבורית" באמצעות "הרהור ביקורתי על עתיד החברות שאנו רוצים ליצור והכנת הצעות בחיפוש אחר סולידריות, צדק, שלום וזכויות אדם".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטי גלובליזציה
עצירת פתע

**עצירת פתע** (באנגלית: **Breakdown**) הוא סרט מתח אמריקאי משנת 1997 בכתיבה ובימויו של ג'ונתן מוסטוב , עם קורט ראסל וקת'לין קווינלן בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על אזרח תמים שנאבק באומץ ובנחישות עם סיכון חייו, בחבורת פושעים שחטפו את אשתו.

הסרט הצליח מסחרית והפך בארצות הברית לסרט פולחן.

## תקציר העלילה
ג'ף טיילור (קורט ראסל) ואשתו איימי (קת'לין קווינלן) נסעים בג'יפ "גרנד צ'ירוקי" מהודר מבוסטון לסן דייגו כעת הם באזור מדברי שטוח באריזונה. בדרך הם כמעט מתנגשים במכוניתו של ארל (מ.סי. גייני) שיצא במהירות לכביש. בתחנת הדלק ארל מקנא בג'יפ של ג'ף לעומת מכוניתו המרופטת. בדרך המכונית נעצרת לפתע בגלל תקלה. הם תקועים במקום שומם עד שמגיע משאית גדולה שנוהג בה "רד" באר (ג'יי.סי.וולש) שמסכים לקחת את איימי למסעדה סמוכה משם תתקשר לשם חילוץ.

ג'ף מחכה לה לשווא. הוא מזהה את התקלה, מנע את הג'יפ ומגיע למסעדה אך המנהל אומר לו שאשתו לא הייתה שם. הוא ממשיך, מזהה את המשאית, עוצר אותה אבל רד אומר לו שאינו מכיר אותו. השריף בויל (רקס לין)מגיע למקום חוקר אותם, מחפש במשאית ולא מוצא דבר ומסתלק. ג'ף חוזר למסעדה ושם לוחש לו מישהו בשם בילי (ג'ק נוסוורת'י) כי אשתו הייתה שם ומכוון אותו למקום מסוים. מסתבר שזו מלכודת. הוא מצליח לברוח ומתנהל מרדף עוצר נשימה שבסופו הוא קופץ למים עם מכוניתו ושוחה בזרם אך נתפס בידי העבריינים רד, בילי, אל (ריץ' ברינקלי) וארל.

רד מכריח אותו לגשת לבנק סמוך ולמשוך משם 90.000 דולר. הפקיד מוכן לתת לו רק 500 דולר אבל ג'ף מנפח את החבילה בעזרת שטרות של דולר אחד. הוא נפגש עם ארל שקושר את ידיו ומתחיל לנסוע. הוא מצליח להשתחרר, קושר את ג'ף ומענה אותו ארל עד שהוא שמגלה לו היכן נקודת המפגש עם רד. ארל מצליח להשתחרר ומתחיל מאבק ביניהם. שוב פעם מגיע השריף בויד, ארל יורה בו אבל בויד מצליח להרוג אותו לפני מותו.

ג'ף מגיע לחניון המשאיות, מבחין במשאית של רד ונצמד אליה מלמטה ובמאמצים אדירים הוא מגיע לחווה של רד ומבחין איך שהפושעים כולאים את איימי במרתף. כל החבורה מתיישבת לאכול אבל אז מתפרץ ג'ף ומכריח את רב לשחרר את איימי. הם חוטיפים רכב ומנסים להימלט אבל העבריינים משתחררים ומתחיל מרדף מותח ביניהם לבין ג'ף ואשתו. המשך המרדף מתרסקות מכוניותם של בילי ואל ורד ממשיך במרדף עד לגשר נטוי על נהר עמוק. מתחיל קרב התנגשויות בין המשאית התלויה על בלימה ווהרכב בו נמצאים ג'ף ואיימי. ג'ף נאבק עם רד עד שרד צונח לנהר וג'ף מצליח לצאת משם ולגרום למשאית ליפול ולמחוץ את רד למוות.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון לעצירת פתע, באתר יוטיוב
*עצירת פתע, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1997
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מסע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטים שצולמו באריזונה
ציוד קצה (טכנולוגיה)

**ציוד קצה** (באנגלית: **End Device**) הוא מונח המתייחס לכל מכשיר או רכיב אשר נמצא בקצה רשת התקשורת ומשמש לקבלת או שליחת נתונים. ציוד קצה יכול לכלול מגוון רחב של מכשירים, כמו מחשבים, טלפונים, מצלמות רשת, מדפסות, נתבים, מתגים, חוטי רשת ועוד. המכשירים הללו מהווים את נקודת הקשר בין המשתמשים לבין הרשת והאינטרנט.

## סוגי ציוד קצה
* **מחשבים:** מחשבים נייחים וניידים המשמשים לגלישה באינטרנט, עיבוד נתונים, ומשימות רבות אחרות. הם יכולים להיות מחוברים לרשת באמצעות כבל או באופן אלחוטי.
* **טלפונים חכמים וטאבלטים:** מכשירים ניידים המאפשרים גלישה באינטרנט, תקשורת דרך רשתות סלולריות, שליחת הודעות, ושימוש באפליקציות שונות.
* **מצלמות רשת:** משמשות לצילום ושידור וידאו ותמונות בזמן אמת, במיוחד לשיחות וידאו או שידורים חיים.
* **מדפסות ורכיבים משרדיים:** מדפסות, סורקים ורכיבים נוספים המחוברים לרשת לצורך שליחה וקבלת מסמכים ונתונים.
* **מכשירי [[IoT]] (אינטרנט של הדברים):** התקנים כמו חיישנים, מערכות בית חכם, מצלמות אבטחה, ומכשירים אחרים המחוברים לרשת לצורך תקשורת ושליטה מרחוק.
* **[[מתג (רשתות מחשבים)|מתגים]] וחוטי רשת:** מתגים הם רכיבים המשמשים לחיבור בין מספר מכשירים ברשת ומאפשרים העברת נתונים ביניהם. חוטי רשת משמשים להעברת נתונים בצורה פיזית בין ציוד הקצה לרשת.

## תפקידים ושימושים
ציוד הקצה משמש נקודת כניסה או יציאה לרשת, ומאפשר תקשורת בין המשתמשים לבין מערכות מידע או רשתות תקשורת. ציוד זה הוא קריטי לחוויית המשתמש, כיוון שהוא מהווה את הממשק הראשי שבאמצעותו משתמשים ניגשים לשירותים דיגיטליים שונים, כגון גלישה באינטרנט, תקשורת, עבודה מרחוק, ועוד.

## אתגרים ונושאים קשורים
* **אבטחת מידע:** ציוד קצה עלול להיות יעד להתקפות סייבר, כגון חדירות, פריצות, והפצת וירוסים. לכן ישנה חשיבות רבה לאבטחת המכשירים הללו על ידי התקנת תוכנות אבטחה, שמירה על עדכונים, והפעלת פרוטוקולי הצפנה.
* **ניהול רשת:** ציוד קצה מצריך ניהול ובקרה מתמדת לצורך תפקוד תקין ומניעת תקלות. זה כולל ניהול תעבורה, פתרון בעיות, והבטחת ביצועים גבוהים.
* **תחזוקה ושדרוגים:** עם הזמן, ציוד קצה עלול להזדקן או להפוך לפחות יעיל. תחזוקה ושדרוגים שוטפים הם חיוניים להבטחת ביצועים אופטימליים.

## דוגמאות למכשירים נפוצים
* **[[נתב|נתבים]] ו[[מודם|מודמים]]:** מכשירים אלו מחברים את ציוד הקצה לרשת האינטרנט. הנתב מחלק את החיבור בין מכשירים שונים ברשת, והמודם ממיר את האותות הדיגיטליים לאותות שאפשר להעביר על גבי תשתיות התקשורת.
* **מדפסות רשת:** מדפסות שמחוברות ישירות לרשת ומאפשרות הדפסה ממספר מכשירים.
* **טלוויזיות חכמות:** טלוויזיות המחוברות לאינטרנט ומאפשרות גישה לתוכן מקוון כמו סרטים, סדרות, ושירותי סטרימינג.

קטגוריה:מחשוב