open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אלוהים לא מת: אנחנו העם

**אלוהים לא מת: אנחנו העם** (באנגלית: **God's Not Dead: We the People**) הוא סרט דרמה נוצרית אמריקאי משנת 2021, בבימויו של ואנס נול, על פי תסריט מאת טומי בלייז, המבוסס על סיפור מאת קארי סולומון וצ'אק קונזלמן. זהו הסרט הרביעי בסדרת "אלוהים לא מת", והוא ממשיך את עלילותיו של הכומר דייב היל, בגילומו של דייוויד א.ר. ווייט, המופיע בכל סרטי הסדרה. בסרט מככבים גם אנטוניו סבאטו ג'וניור, פרנצ'סקה בטיסטלי, ג'נין פירו, אייזיה וושינגטון ויליאם פורסיית'. העלילה עוסקת במאבקם של הורים נוצריים לחינוך ביתי מול התערבות ממשלתית, כאשר הכומר היל נדרש להעיד בפני ועדת קונגרס בוושינגטון הבירה. הסרט הופק על ידי Pinnacle Peak Pictures והופץ על ידי Fathom Events בהקרנה מוגבלת של שלושה לילות, החל מ-4 באוקטובר 2021. הוא הופק בתקציב לא ידוע והכניס כ-1.1 מיליון דולר בקופות בארצות הברית.

## תקציר עלילה
הכומר דייב היל מוביל קבוצת הורים המתחנכים את ילדיהם בביתם בהתאם לאמונתם הנוצרית. כאשר נציגת שירותי הרווחה מבקרת ללא התראה מראש, היא קובעת שהתוכנית הלימודית של ההורים אינה עומדת בסטנדרטים הפדרליים. בעקבות זאת, ההורים נדרשים להופיע בבית המשפט, שם נקבע כי עליהם לשלוח את ילדיהם לבתי ספר ציבוריים. הכומר היל וההורים מחליטים לערער על ההחלטה, ויוצאים לוושינגטון הבירה כדי להעיד בפני ועדת קונגרס, בטענה שהפיקוח הממשלתי מפר את זכויות ההורים ואת חופש הדת. הסרט מתמקד במאבקם המשפטי והציבורי של ההורים והכומר למען חופש החינוך והדת.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[דייוויד ווייט|דייוויד א.ר. ווייט]]** – הכומר דייב היל, מנהיג הקהילה הנוצרית הנאבק על זכויות ההורים לחינוך ביתי.
* **[[אנטוניו סבאטו ג'וניור]]** – מייק מקינון, אב המתחנך את ילדיו בביתו.
* **[[פרנצ'סקה בטיסטלי]]** – רבקה מקינון, אם המתחנכת את ילדיה בביתם.
* **[[ג'נין פירו]]** – השופטת אליזבת' נילי, השופטת המקומית הדנה בתיק החינוך הביתי.
* **[[איזאיה וושינגטון]]** – חבר הקונגרס דאריל סמית', המסייע להורים במאבקם.
* **[[ויליאם פורסיית']]** – הסנאטור רוברט בנסון, מתנגד לחינוך הביתי.

## ביקורות

הסרט "אלוהים לא מת: אנחנו העם" זכה לביקורות שליליות ברובן מצד מבקרים מקצועיים. סטיב פולסקי מ-Influx Magazine העניק לסרט ציון "F", וכתב: "זהו הסרט הגרוע ביותר בסדרה שכבר מראשיתה הייתה בעייתית, והוא כל כך נורא עד שהקרנתו המוגבלת לשלושה לילות היא ברכה." אתר Flixist תיאר את הסרט כ"מסוכן", וטען כי הוא מפיץ תיאוריות קונספירציה ומציג את מערכת החינוך הציבורית והפוליטיקאים כאויבים של הדת. לעומת זאת, המבקר הנוצרי השמרני כריסטיאן טוטו שיבח את הסרט על כך ש"הצהרת המשימה הנועזת שלו מעולם לא הייתה נחוצה יותר", על אף שהכיר בכך שהוא חולק את הפגמים של קודמיו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2021
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי נצרות
Honey Don't!

**Honey Don't!** הוא סרט קומדיה בלשית אמריקאי עתידי בבימיו של אית'ן כהן, שגם כתב את התסריט יחד עם טרישה קוק. השניים גם משתתפים בהפקה לצד רוברט גראף, טים באבן ואריק פלנר. הסרט הוא השני ב"טרילוגיית סרטי בי מובי לסביים" של הצמד, אחרי הסרט "סעי בובה" משנת 2024. מככבים בו מרגרט קוואלי, אוברי פלזה, צ'ארלי דיי, בילי אייכנר וכריס אוונס.

הסרט הוקרן בבכורה עולמית במדור הקרנת חצות של פסטיבל קאן 2025. הוא עלה לאקרנים בארצות הברית ב-22 באוגוסט 2025.

## רקע עלילתי
האני אודונהיו, חוקרת פרטית בעיר קטנה, מתעמקת בסדרה של מקרי מוות מוזרים הקשורים לכנסייה מסתורית.

## שחקנים
* מרגרט קוואלי – האני אודונהיו, חוקרת פרטית
* אוברי פלאזה – אמ ג'י, שוטרת
* צ'ארלי דיי – בלש
* בילי אייכנר
* כריס אוונס – מנהיג כת
* גבי בין
* טליה ריידר
* לארה אבובה
* קריסטן קונולי
* לנה הול
* דון סוויזי
* קייל בראון
* ג'ון פאפצ'אק
* כריסטיאן אנטידורמי
* קינה מקינרו
* אלכסנדר קרסטויו

## הפקה
בינואר 2024 הוכרז כי מרגרט קוואלי, אוברי פלזה וכריס אוונס יככבו בסרט בשם "Honey Don’t!" בבימויו של אית'ן כהן על פי תסריט שכתב יחד עם בת זוגו טרישיה קוק, בהפקת Focus Features. הסרט הוא שיתוף פעולה שני של קוואלי עם כהן וקוק ועם האולפן במסגרת טרילוגיית סרטים בעלי מאפיין זהה שיוצרים בני הזוג, אותם הם מגדירים כקומדיות לסביות בסגנון בי מובי, ואחריו צפוי סרט שלישי בשם "Go Beavers". הם הגדירו את הסרט כקומדיה אפלה הדומה בסגנון ליצירות דומות של האחים כהן אך עם תוכן מיני שהאחים לא כללו בסרטים שביימו יחד.

באפריל 2024 הוכרז על השתתפותם של השחקנים צ'ארלי דיי, בילי אייכנר, גבי בינס, טליה ריידר, לארה אבובה, קריסטן קונולי, לנה הול, דון סוויזי, קייל בראון, ג'וש פאפצ'אק, כריסטיאן אנטידורמי, קייל בראון ואלכסנדר קרסטויו.

צילומי הסרט החלו ב-25 במרץ 2024 באלבקרקי שבניו מקסיקו והסתיימו ב-25 במאי.

## הפצה
הסרט נבחר להקרנה בפסטיבל קאן ה-78 מחוץ לתחרות הרשמית במדור הקרנת חצות, שם תהיה הקרנת הבכורה העולמית שלו ב-24 במאי 2025.

הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-22 באוגוסט 2025.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2025
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2025
קללתו של צ'אקי

**הקללה של צ'אקי** (באנגלית: **Curse of Chucky**) הוא סרט סלאשר אמריקאי משנת 2013, בבימויו ובכתיבתו של דון מנסיני, יוצר סדרת "משחק ילדים". זהו הסרט השישי בזיכיון משחק ילדים, והוא מהווה חזרה לסגנון האימה הרציני של הסרטים הראשונים, לאחר הסטייה הקומית בסרטים הקודמים. בסרט מככבים פיונה דוריף, בראד דוריף, דניאל ביסוטי, ברנן אליוט, מייטלנד מק'קונל, סאמר האוול, צ'נטל קוונסל וא. מרטינז. העלילה מתמקדת בניקה פירס, אישה צעירה המרותקת לכיסא גלגלים, המקבלת בובה מסתורית בשם צ'אקי, שמביאה עמה שרשרת של רציחות אכזריות. הסרט הופץ ישירות לווידאו, עם תקציב של 5 מיליון דולר, והכניס כ-3.4 מיליון דולר ממכירות DVD.

## תקציר עלילה
ניקה פירס, אישה צעירה המרותקת לכיסא גלגלים, מתמודדת עם התאבדותה המסתורית של אמה. אחותה הגדולה, בארב, מגיעה עם משפחתה כדי לעזור להסדיר את ענייני הירושה. במהלך שהותם, מגיע בדואר חבילה המכילה את הבובה צ'אקי. במהרה, מתחילים להתרחש מקרי מוות מסתוריים בבית, וניקה מתחילה לחשוד כי הבובה קשורה לאירועים אלו. ככל שהלילה מתקדם, ניקה מגלה את האמת המבעיתה על צ'אקי ועל הקשר שלו למשפחתה.The Movie Database

## צוות השחקנים הראשי
* **[[פיונה דוריף]]** – ניקה פירס, אישה צעירה המרותקת לכיסא גלגלים.
* **[[בראד דוריף]]** – צ'אקי (קול), הבובה הרצחנית המכילה את נשמתו של הרוצח צ'ארלס לי ריי.
* **[[דניאל ביסוטי]]** – בארב פירס, אחותה הגדולה של ניקה.
* **[[ברנן אליוט]]** – איאן, בעלה של בארב.

## ביקורות
הסרט "הקללה של צ'אקי" זכה לביקורות חיוביות. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 81% בהתבסס על 21 ביקורות, עם הקונצנזוס: "הסרט מחזיר את הסדרה לשורשיה האימתיים, עם עלילה אפלה ומפחידה." באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 58 מתוך 100, בהתבסס על 13 ביקורות, המעיד על "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי לסביות
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים זוכי פרס סאטורן
קטגוריה:סרטי סלאשר אמריקאיים
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה מ-2013
קטגוריה:סרטי 2013
עיר הרשע

**עיר הרשע** (באנגלית: **The Frighteners**) הוא סרט אימה-קומי על-טבעי משנת 1996, בבימויו של פיטר ג'קסון, שגם כתב את התסריט יחד עם פראן וולש. הסרט הופק על ידי ג'קסון, ג'יימי סלקרק ורוברט זמקיס, ומככבים בו מייקל ג'יי. פוקס, טריני אלוורדו, פיטר דובסון, ג'ון אסטין, די וולאס, ג'פרי קומבס וג'ייק בוסי. העלילה עוקבת אחר פרנק באניסטר, אדריכל לשעבר שזכה ביכולת לתקשר עם רוחות רפאים לאחר מות אשתו. הוא מנצל את כישוריו כדי להונות אנשים על ידי "גירוש" רוחות שהוא עצמו מזמן. כאשר רוצח סדרתי מהעולם הבא מתחיל להרוג אנשים, פרנק נאלץ להתמודד עם האיום האמיתי. הסרט הופק בתקציב של 26 מיליון דולר והכניס כ-29.3 מיליון דולר ברחבי העולם.

## תקציר עלילה
פרנק באניסטר, אדריכל לשעבר, מאבד את אשתו בתאונת דרכים ומגלה כי הוא מסוגל לראות ולתקשר עם רוחות רפאים. הוא משתמש ביכולת זו כדי להרוויח כסף על ידי "גירוש" רוחות שהוא מזמן בעצמו. כאשר רוצח סדרתי מהעולם הבא מתחיל להרוג אנשים, פרנק מוצא את עצמו מעורב בחקירה על-טבעית. הוא מגלה כי הרוצח הוא רוחו של ג'וני בארטלט, רוצח שהוצא להורג בעבר, שחזר כדי להמשיך את מסע ההרג שלו. פרנק חייב לעצור את בארטלט ולנקות את שמו.

## צוות השחקנים הראשי
* '''מייקל ג'יי פוקס''' – פרנק באניסטר, אדריכל לשעבר עם יכולת לראות רוחות.
* **[[טריני אלוורדו]]** – ד"ר לוסי לינסקי, רופאה שמסייעת לפרנק.
* **[[שיי מקברייד]]** – סיירוס, רוח רפאים של גנגסטר משנות ה-70.
* **[[ג'ים פייף]]** – סטיוארט, רוח רפאים של חנון משנות ה-50.
* **[[ג'פרי קומבס]]** – מילטון דאמרס, סוכן FBI אקסצנטרי.
* **[[די וולאס]]** – פטרישיה אן בראדלי, אישה עם עבר מסתורי.
* '''ג'ייק בוסי''' – ג'וני בארטלט, רוחו של רוצח סדרתי.
* **[[רונלד לי ארמי]]** – הסמל הילס, רוח רפאים של סמל צבאי.

## ביקורות
הסרט "עיר הרשע" קיבל ביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 67% בהתבסס על 42 ביקורות, עם הקונצנזוס: "הסרט מציע אפקטים מיוחדים מרשימים ובימוי נמרץ של פיטר ג'קסון, אך הטון שלו אינו עקבי." באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 61 מתוך 100, בהתבסס על 20 ביקורות, המעיד על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".

רוג'ר איברט מה-שיקגו סאן-טיימס העניק לסרט ציון של כוכב אחד מתוך ארבעה, וציין כי "ג'קסון מתעניין יותר באפקטים מיוחדים מאשר בסיפור קוהרנטי." לעומת זאת, קנת טוראן מה-לוס אנג'לס טיימס כתב כי "הסרט מצליח לשלב בין אימה והומור בצורה מרשימה."

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים על החיים שלאחר המוות
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטים שצולמו בניו זילנד
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת דני אלפמן
קטגוריה:סרטי פיטר ג'קסון
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים משנות ה-1990
קטגוריה:סרטי 1996
לץ היין

**לץ היין** ( (בהולנדית: **De wijn is een spotter**; מילולית: **היין מגחיך**) הוא ציור שמן על בד מאת האמן ההולנדי יאן סטיין, שנוצר ככל הנראה בין השנים 1663–1664. היצירה מצויה באוסף מוזיאון נורטון סימון בפסדינה, קליפורניה. זהו ציור ז'אנר אופייני לסטיין, המתאר סצנה מחיי היום-יום באירוניה ובפרטים עשירים, המשקפים את הווי התקופה לצד מסר מוסרי חד וברור. שם היצירה לקוח מפסוק מקראי מספר משלי: "לֵץ הַיַּין הֹמֶה שֵׁכָר וְכָל שֹׁגֶה בּוֹ לֹא יֶחְכָּם" (), והוא מהווה גם את הרעיון המרכזי של הציור.

## תיאור היצירה
הציור מציג סצנה הומוריסטית אך ביקורתית, המתרחשת לפני מבנה כפרי מכוסה בגפנים — ככל הנראה פונדק. במרכזה אישה שיכורה לחלוטין מועלת על עגלה בידי גבר וילד, בעוד שכנים מתבוננים מן הצד בצחוק ולעג. אף על פי שמצבה מביך, ניכרת בה השקעה אמנותית יוצאת דופן: שיערה משתלשל מבעד למטפחת שגלשה מראשה, חולצתה ומעילה היוקרתי נפרמו וחשפו את חזהּ, חצאיתה מבד סאטן בגוני ורוד וכחול מורמת, וחלקי גופה נחשפים באופן שמדגיש את השפלתה.

מאחוריה נראה ילד אוחז בדלי שוק מתכתי ובבקבוק זכוכית, כרמז ברור להזנחתה את תפקידה כאם עקב התמכרותה לשתייה. לצדם נראים ילדה צוחקת וילד רכוב על סוס צעצוע, המשתתפים במופע הלעג.

מעל לדלת המבנה, על שפת הגגון, מופיעה כתובת המוסר:

**"De Wijn is een Spotter – Spreuken 20:1"**

(בהולנדית: "היין מגחיך – משלי 20:1"). הכיתוב מחזק את המסר הדידקטי של היצירה, המזהירה מפני איבוד הדעת בעקבות שתייה מופרזת.

התגובות של דמויות המשנה בציור תורמות גם הן למסר המוסרי: כלב נובח בזעם, גבר ואישה משוחחים ומחווים כמי שמכירים את הסיפור שמאחורי הסצנה, ושני גברים נראים מצחקקים מחלון פתוח, אחד מהם מחזיק קערת חרס שעשויה להכיל מים, אולי כדי להשיב את רוחה של האישה. ברקע, אישה אחרת שואבת מים תחת קשת אבן.

## סגנון ומשמעות
היצירה מהווה דוגמה אופיינית ליכולתו של יאן סטיין לשלב בין הומור, ביקורת חברתית, וריאליזם עשיר בפרטים. באמצעות צבעים עזים, קומפוזיציה תיאטרלית ודמויות קריקטוריות למחצה, מעביר סטיין ביקורת על תרבות השתייה, על הזנחת הערכים המשפחתיים ועל חוסר המוסריות בחיי היומיום. האמן שוזר אלגוריה מוסרית בתוך סצנה עממית, ומשתמש בה כדי להתריע על הסכנות שבהתמכרות ועל חוסר האחריות החברתית שהיא מביאה עמה.

## הערות שוליים

קטגוריה:כלבים באמנות
קטגוריה:יאן סטיין: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
עודד פרוביזור

**עודד פרוביזור** (1940 – 30 בדצמבר 2016) היה מעצב אופנה ישראלי. פרוביזור נמנה עם מעצבי האופנה הבולטים בתל אביב בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 והתמחה באופנת עילית בתפירה לפי מידה.

## ביוגרפיה
פרוביזור נולד בשנת 1940 בעיר חיפה, בן יחיד לאם ממוצא אוסטרי ולאב ממוצא פולני. כבר בילדותו נחשף לעולם האופנה: אמו נהגה לעיין במגזין "ווג" הצרפתי, ובבית הקפה "שטרנהיים" בחיפה צפה בתצוגות לא-רשמיות של אופנה שערכו הנשים המקומיות. חוויות אלה עוררו בו עניין בתחום העיצוב, ובבגרותו החליט לפנות ללימודי אופנה בצרפת.

בשנות ה-60 עזב פרוביזור לפריז, ולמד עיצוב בבית הספר הגבוה לאופנת עילית "שמברה סינדיקל דה לה הוט קוטור" בעיר. עם תום לימודיו, עבד במשך כשנתיים כעוזר בבית האופנה של איב סן-לורן בפריז. בסוף אותו עשור שב לישראל והתיישב בתל אביב.

פרוביזור הלך לעולמו בסוף דצמבר 2016 בביתו בפוארטו ואיארטה שבמקסיקו, כתוצאה מדום לב. הוא היה בן 76 במותו.

## קריירה מקצועית
לאחר שובו ארצה בסוף שנות ה-60, החל פרוביזור לעבוד במפעל האופנה "ידולי" שהתמחה בבגדים מחויטים. כעבור זמן קצר פנה לדרך עצמאית ופתח סטודיו משלו. הסטודיו הראשון של פרוביזור שכן בקומה השלישית של "בית הפגודה" במרכז תל אביב, ובאוקטובר 1970 הוא פתח בוטיק משלו בקומת המרתף בכיכר המדינה בעיר. הבוטיק עבר בהמשך לרחוב ירמיהו בצפון תל אביב, ופעל שם עד סגירתו בשנת 1989. עם סגירת בית האופנה בתל אביב, עבר פרוביזור להתגורר במיאמי שבארצות הברית, שם המשיך לעצב עבור לקוחות מן הקהילה היהודית והישראלית המקומית. בעשור האחרון לחייו פרש מעסקי האופנה ועבר לגור בעיירת החוף פוארטו וליארטה במקסיקו.

תרומתו לעיצוב אופנת העילית המקומית הוכרה על ידי מבקרי אופנה והיסטוריונים, והוא מוזכר בתיעודים היסטוריים של תולדות האופנה הישראלית לצד עמיתיו בני דורו. בשנת 2018 הוצגו פריטים מעבודותיו במסגרת תערוכה במוזיאון ישראל שסקרה שבעים שנות אופנה ישראלית, כמחווה להשפעתם של מעצבים כדוגמת פרוביזור על אופנת העילית בישראל.

## סגנון עיצובי והשפעות
פרוביזור מזוהה עם סגנון אופנת עילית קלאסי. בניגוד למעצבים ישראלים אחרים בני תקופתו, שעסקו בעיצוב קולקציות קונפקציה מוכנות ללבישה, פרוביזור התמקד בתפירה עילית לפי הזמנה אישית (קוטור) ונתפש כ"תוֹפר עילית" במלוא מובן המילה. כל דגם בעיצובו נוצר בהתאמה אישית ללקוחה ולא נמכר כבגד מן המדף. אחד המאפיינים הבולטים ביצירתו היה השימוש בבדים איכותיים וייחודיים, אותם ייבא בעצמו ממחוץ לישראל (בפרט מאיטליה) לצורך עיצוב שמלותיו. פרוביזור הושפע מסגנון האופנה הצרפתי בשל לימודיו בפריז ועבודתו לצדו של איב סן-לורן, וכן ספג השראה מילדותו בחיפה, שבה נחשף לאופנה אירופאית דרך אמו וסביבתה.

קהל הלקוחות העיקרי של פרוביזור הורכב מנשות חברה ואצולה ישראליות. בין לקוחותיו הבולטות ניתן למנות את נשות נשיאי המדינה אופירה נבון (אשתו של יצחק נבון) ואורה הרצוג (אשתו של חיים הרצוג), וכן נשות פוליטיקאים ואנשי עסקים כדוגמת לילי שרון (אשתו של אריאל שרון) ולאה רבין (אשתו של יצחק רבין). דוגמניות מובילות בתקופה, ובהן תמי בן עמי וקארן דונסקי, לבשו מעיצוביו והיו מיודדות עמו במהלך שנות פעילותו.

## הערות שוליים

קטגוריה:מעצבי אופנה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
היצור (סרט, 2011)

**היצור** (באנגלית: **The Thing**) הוא סרט אימה ומדע בדיוני אמריקאי משנת 2011, בבימויו של מתיאס ואן היינינגן ג'וניור, על פי תסריט מאת אריק הייסרר. הסרט מהווה פריקוול לסרטו הקלאסי של ג'ון קרפנטר משנת 1982, אשר התבסס על הנובלה "Who Goes There?" מאת ג'ון קמפבל. בכיכובם של מרי אליזבת' ווינסטד, ג'ואל אדגרטון, אולריך תומסן, אדוול אקינוי-אג'בג' ואריק כריסטיאן אולסן. העלילה מתרחשת בתחנת מחקר נורווגית באנטארקטיקה, שם צוות מדענים מגלה יצור חייזרי קפוא בעל יכולת לשנות צורה ולחקות יצורים חיים. הסרט הופץ על ידי יוניברסל פיקצ'רס, עם תקציב של 38 מיליון דולר, והכניס כ-31.5 מיליון דולר ברחבי העולם, מה שהופך אותו לכישלון קופתי.

## תקציר עלילה
בשנת 1982, משלחת מחקר נורווגית בתחנת "תולה" באנטארקטיקה מגלה חללית חייזרית קבורה בקרח, לצד גופה קפואה של יצור לא מזוהה. ד"ר סנדר הלבורסון ועוזרו אדם פינץ' מגייסים את הפלאונטולוגית האמריקאית קייט לויד להצטרף לחקירה. הם מביאים את הגופה הקפואה לתחנה, אך היצור מתעורר לחיים, תוקף את הצוות ומתחיל להדביק ולהחליף את חבריו. הצוות מגלה שהיצור מסוגל לחקות כל יצור חי, מה שמוביל לפרנויה וחוסר אמון בין חברי המשלחת. קייט מנסה למצוא דרך לזהות את היצור ולמנוע ממנו להגיע לעולם החיצון.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[מרי אליזבת' וינסטד]]** – קייט לויד, פלאונטולוגית אמריקאית נבונה ונחושה.
* **[[ג'ואל אדגרטון]]** – סם קרטר, טייס מסוק אמריקאי ויוצא מלחמת וייטנאם.
* **[[אולריך תומסן]]** – ד"ר סנדר הלבורסון, מנהיג המחקר הנורווגי, מדען שאפתן.
* **[[אריק כריסטיאן אולסן]]** – אדם פינץ', עוזרו של הלבורסון, מדען צעיר.
* **[[אדוואלה אקינואויה-אגבאג'ה]]** – דרק ג'יימסון, טייס מסוק אמריקאי וחברו של קרטר.
* **[[פול בראונשטיין]]** – גריגס, חבר בצוות התחבורה האמריקאי.

## ביקורות

הסרט "היצור" קיבל ביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes הוא זכה לציון של 34% בהתבסס על 174 ביקורות, עם הקונצנזוס: "הסרט מספק את המינימום הנדרש לסרט אימה, אך נשען יותר מדי על הפחדות פתאומיות ונשאר בצל גרסתו העליונה של ג'ון קרפנטר." באתר Metacritic הסרט קיבל ציון ממוצע של 49 מתוך 100, בהתבסס על 31 ביקורות, המעיד על "ביקורות מעורבות או ממוצעות".

מייקל פיליפס מה-שיקגו טריביון העניק לסרט ציון 3 מתוך 4, וציין כי "הסרט עובד כי הוא מכבד את ההנחות הבסיסיות של המקור ומפגין סבלנות בהצגת הרגעים המגעילים והמרושעים ביותר בדרכים שגורמות להם להישאר בזיכרון". אנדרו או'היר מ-Salon.com כינה את הסרט "פריקוול אוהב לקלאסיקת אימה", והוסיף כי "הוא מלא ברגעים מצמררים, אווירה מבודדת של אנטארקטיקה ואפקטים מרשימים של יצורים, ואם הוא מהנהן בעליצות לעבר תפניות העלילה של סרטו של קרפנטר, הוא אף פעם לא מרגיש כמו בדיחה פנימית."

רוג'ר איברט העניק לסרט ציון של 2.5 מתוך 4, בדומה לציון שהעניק לסרט המקורי משנת 1982.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי חוצנים
קטגוריה:סרטי פלישות חוצנים
קטגוריה:סרטי אימה מ-2011
קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2011
The Sign (שיר)

"**The Sign**" הוא שיר של להקת הפופ השוודית אייס אוף בייס, מתוך אלבום האולפן הראשון שלהם בצפון אמריקה, "The Sign", וכן מתוך אלבום הבכורה "Happy Nation" שיצא לאור במדינות אירופה בשנת 1992.

השיר יצא לאור כסינגל באירופה ב-1 בנובמבר 1993 ובארצות הברית ב-14 בדצמבר 1993. הוא נכתב על ידי חבר הלהקה יונאס ברגרן, שגם הפיק את השיר יחד עם דניז פופ ודאגלס קאר. השיר הוא בלדה המשלבת סגנונות מוזיקליים שונים, טכנו, רגאיי, יורופופ ופופ.

## במצעדים
השיר הגיע לראש מצעד הבילבורד הוט 100, ושהה שם במשך שישה שבועות לא רצופים. אייס אוף בייס היא הלהקה השוודית הראשונה שהיו לה בו-זמנית שיר ואלבום במקום הראשון, בהוט 100 ובבילבורד 200 . השיר דורג במקום הראשון, במצעד סוף שנת 1994 של בילבורד.

השיר הגיע גם למקום הראשון ב-14 מדינות כמו אוסטרליה, קנדה, גרמניה וניו זילנד, והגיע בשיאו למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי.

מתיאס ג'וליאן ביים את הוידאו קליפ של השיר, שצולם בסטוקהולם, שוודיה.

"The Sign" היה מועמד לפרס גראמי לביצוע הפופ הטוב ביותר על ידי צמד או קבוצה, בטקס פרסי הגראמי השנתי ה-37. בשנת 2023, מגזין בילבורד דירג אותו בין 500 שירי הפופ הטובים בכל הזמנים.

## מכירות

## בתרבות
ב-1995, גרסת כיסוי לשיר הופיעה בסדרת הטלוויזיה הקומית, "צער גידול בנות". בפרק, ג'ודי סוויטין בדמותה של סטפני טאנר, מבצעת את השיר עם להקתה הבדיונית "Girl Talk".

ב-2010, השיר הופיע רבות בעונה השישית של סדרת ההנפשה האמריקאית, "אבא אמריקאי".

השיר בוצע על ידי להקת האקפלה הבדיונית "Barden Bellas" בסרט הקומדיה האמריקאי, פיץ' פרפקט משנת 2012.

## קישורים חיצוניים
* 
* 20px "The Sign", במסד הנתונים המוזיקלי AllMusic **(באנגלית)**
* 20px "The Sign", במסד הנתונים המוזיקלי MusicBrainz **(באנגלית)**
* 20px "The Sign", במסד הנתונים המוזיקלי Discogs **(באנגלית)**
* 30px "The Sign", במסד הנתונים המוזיקלי Genius **(באנגלית)**
* 20px "The Sign", באתר המוזיקה Spotify **(באנגלית)**
* 44px "The Sign", באתר המוזיקה אפל מיוזיק **(באנגלית)**
* 44px "The Sign", באתר המוזיקה Deezer **(באנגלית)**
* 55px "The Sign", באתר המוזיקה Tidal **(באנגלית)**
* 20px "The Sign", באתר המוזיקה Last.fm **(באנגלית)**
* 20px "The Sign", באתר המוזיקה Musixmatch **(באנגלית)**
* 20px "The Sign", באתר המוזיקה SoundCloud **(באנגלית)**
* "The Sign", באתר המוזיקה SecondHandSongs **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אייס אוף בייס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:שירי יורודאנס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס
אבליה ג'אלו

**אבליה ג'אלו** (באנגלית: **Ablie Jallow**; נולד ב-14 בנובמבר 1998 בבונדונג שבגמביה) הוא כדורגלן גמביאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת מץ מליגת העל הצרפתית ובנבחרת גמביה.

## קריירת מועדונים
ג'אלו החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות ריאל דה בנג'ול מליגת העל הגמביאנית וג'נריישן פוט מליגת העל הסנגלית.

ב-11 ביולי 2017 חתם על חוזה לחמש שנים במץ מליגת העל הצרפתית. ב-18 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–1 למונקו במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2017/2019. בין השנים 2019–2022 הושאל לאז'אקסיו מליגת המשנה הצרפתית, ולסראינג, עמה שיחק תחילה בליגת המשנה הבלגית, ובהמשך בליגת העל הבלגית. לאחר השאלות אלו חזר למץ.

## קריירה בין-לאומית
ב-20 ביוני 2015 ערך ג'אלו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גמביה, בהפסד 1–3 לנבחרת סנגל במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות לשנת 2016. ב-17 בנובמבר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–3 על נבחרת בנין במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019.

ג'אלו נכלל בסגל נבחרת גמביה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2021, טורניר גביע אפריקה לאומות הראשון בהיסטוריה של נבחרת גמביה. ב-12 בינואר 2022 הבקיע את השער הראשון של נבחרת גמביה בטורניר, בניצחון 0–1 על נבחרת מאוריטניה במסגרת שלב הבתים. בסך הכל ערך ארבע הופעות בטורניר.

הוא נכלל בסגל נבחרת גמביה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023, וערך שתי הופעות בטורניר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גמביאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל גמביאנים
קטגוריה:כדורגלני מץ
קטגוריה:כדורגלני אז'אקסיו
קטגוריה:כדורגלני סראינג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גמביה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:גמביאנים שנולדו ב-1998
חוסיין פור-חמידי

**חוסיין פור-חמידי** (בפרסית: **حسین پورحمیدی**; נולד ב-26 במרץ 1998 בשושתר שבאיראן) הוא כדורגלן איראני המשחק בעמדת השוער בקבוצת טרקטור סאזי מליגת העל האיראנית ובנבחרת איראן.

## קריירת מועדונים
פור-חמידי גדל במחלקת הנוער של אסתקלאל ח'וזסתאן. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל האיראנית, ובסך הכל ערך 16 הופעות ליגה במדי המועדון. ב-14 באוגוסט 2019 חתם באסתקלאל טהראן מליגת העל האיראנית. ב-14 בנובמבר הושאל לאלומיניום אראכ מליגת העל האיראנית עד לתום עונת . ב-1 באוגוסט 2020 חתם בטרקטור סאזי מליגת העל האיראנית, והושאל מיד לאלומיניום אראכ למשך שתי עונות. לקראת עונת  חזר לטרקטור סאזי, ובסך הכל ערך בעונה זו 30 הופעות ליגה במדי הקבוצה.

## קריירה בין-לאומית
ב-13 ביוני 2023 ערך פור-חמידי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איראן, בניצחון 6-1 על נבחרת אפגניסטן במסגרת אליפות מרכז אסיה בכדורגל .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים איראנים
קטגוריה:שוערי כדורגל איראנים
קטגוריה:כדורגלני אסתקלאל טהראן
קטגוריה:כדורגלני טרקטור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איראן
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1998
אורי ישראלי

**אורי ישראלי** (3 באוגוסט 1932 – 5 ביוני 1967) היה חייל צה"ל שעוטר בעיטור העוז לאחר נפילתו במלחמת ששת הימים.

## ביוגרפיה
ישראלי נולד בתל אביב לשרה וליעקב. הוא סיים את לימודיו בתיכון חדש בעיר. התגייס לצה"ל ב-1950 ונשלח לקורס מ"כים ולקורס קצינים. היה מפקד מחלקה בחטיבת הנח"ל בדרגת סגן.

לאחר שחרורו פנה ללימודי משפטים. כעבור שלוש שנים עבר ללמוד חקלאות ובשנת 1963 השיג תואר שני בתחום זה.

ביום הראשון של מלחמת ששת הימים, 5 ביוני 1967, לחם ישראלי בקרב שנערך ליד ח'אן יונס ונפצע אנושות. הוא מת מפצעיו בדרכו לבית החולים. לאחר נפילתו קיבל את עיטור העוז:

הוא נקבר בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.

## משפחתו
ב־1959, נשא לאשה את יעל שיפמן, ארכאולוגית. לזוג נולדו 2 בנים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת ששת הימים
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת ששת הימים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
רוחו

**רוחו** (Rojo) הוא שם משפחה שמקורו בספרדית ומשמעותו אדום.

קטגוריה:שמות משפחה ספרדיים
שמורת חיות הבר נאייבנדאן

**שמורת חיות הבר נאָייבָּנדָאן** (בפרסית: **پناهگاه حیات وحش نایبندان**; נקראת גם: **Naybandan Wildlife Refuge** וכן: **Nayband National Park**) היא שמורה באיראן במחוז דרום ח'וראסאן כ-170 קילומטרים דרומית לטאבאס.

שטח השמורה 15,169,940 דונם.

השמורה הוכרזה בשנת 1995 אך היא הוגדרה כשמורת חיות בר, 7 שנים מאוחר יותר.

## טופוגרפיה
פעילות טקטונית (קפלים ושברים) הובילה להיווצרות צורות טופוגרפיה שונות, כמו מישורים, גבעות, ימות חול, הרים גבוהים וביצות מלח גדולות, מגובה של 600 עד 3010 מטרים מעל פני הים. המגוון הטופוגרפי הביא למגוון רחב של צמחים ובעלי חיים.

מקור המים העיקרי באזור הוא מעיינות.

## עולם הצומח
בשמורת נאיינבנדאן יש בסך הכל 177 מיני צמחים, כמו: שקד הבר (Amygdalus scoparia), שקדים מרים, תאנים בר, אשלים, רותם המדבר, בסיה, לענה, זוגן, חלתית (Ferula assa foetida), פקועה ועוד.

## עולם החי
* יונקים: ברדלסים אסיאתיים (צ'יטה איראנית) בשמורזו חיה האוכלוסייה הגבוהה ביותר של ברדלסים אסיאתיים. מאז 2006, חיים שם, לפחות 15 ברדלסים, נמר אנטולי, קרקל, צבי, עז הבר, כבש מופלון, יעל, שועל צוקים, שועל החולות.
* עופות: חובתיים, קוקיים, , חוגלות, דוכיפת, עפרוניים, סוגים שונים של דורסי לילה, עיטים ונשרים.
* זוחלים: מיני נחשים כמו צפעיים. לטאות
* מכרסמים: חולדות, דורבנים.

## דרך המשי
השמורה נמצאת על תוואי דרך המשי ונותרו בה שרידים של כמה מקומות אירוח לשיירות.

## תצפיות אסטרונומיות
השמורה רחוקה מיישובים גדולים ולכן היא החשוכה ביותר באיראן ולא נצפה "זיהום אור" בחלקים גדולים ממנה. לפיכך, האזור משמש לתצפיות אסטרונומיות.

## הערות שוליים

קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
קטגוריה:אסיה: שמורות טבע
קטגוריה:איראן: גאוגרפיה
זעזוע מוח (סרט, 2013)

**זעזוע מוח** (באנגלית: **Concussion**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2013, שנכתב ובוים על ידי סטייסי פסון. הסרט עוסק באבי אייבלמן, מעצבת פנים בת 42 המתגוררת עם אשתה ושני ילדיה בפרוורים. לאחר פציעה בראש שנגרמת מתאונה עם בנה, אבי מתחילה להרהר בחייה המונוטוניים ומחליטה לשנות את מסלולה. היא רוכשת לופט במנהטן ומתחילה לנהל חיים כפולים תחת השם הבדוי "אלינור", בהם היא מספקת שירותי ליווי לנשים. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס 2013 וזכה בפרס חבר השופטים של טדי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין על תרומתו לקולנוע הלהט"בי. הוא הופץ על ידי RADiUS-TWC והכניס כ-78,957 דולר.

## תקציר עלילה
אבי אייבלמן חיה חיים נוחים אך שגרתיים עם אשתה קייט ושני ילדיהם. לאחר שבנה פוגע בה בטעות עם כדור בייסבול, היא סובלת מזעזוע מוח שמוביל אותה להרהר בחייה. תחושת השעמום והחוסר מספקות דוחפות אותה לרכוש לופט בעיר ולהתחיל להיפגש עם נשים שונות תחת השם "אלינור". במהלך המסע הזה, אבי מתמודדת עם שאלות של זהות, תשוקה והשלכות הבחירות שלה על משפחתה וחייה האישיים.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[רובין וייגרט]]** – אבי אייבלמן / אלינור, מעצבת פנים החיה חיים כפולים.
* **[[ג'ולי פיין לורנס]]** – קייט אייבלמן, אשתה של אבי.
* **[[מארן שפירו]]** – מאייר אייבלמן, בתה של אבי.
* **[[מיקה שפירו]]** – ג'ייק אייבלמן, בנה של אבי.
* **[[מגי סיף]]** – סם בנט, אישה שאבי מפתחת איתה קשר רגשי.
* **[[ג'נל מולוני]]** – פרו, חברתה של אבי.

## ביקורות
הסרט "זעזוע מוח" קיבל ביקורות חיוביות בעיקר. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 75% בהתבסס על 59 ביקורות, עם הקונצנזוס: "חכם, מעודן וסקסי, 'זעזוע מוח' מתעלה על רגעיו המביכים בזכות הופעתה המרשימה של רובין וייגרט". באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 56 מתוך 100, בהתבסס על 19 ביקורות, המעיד על "ביקורות מעורבות או ממוצעות".

מבקרת הקולנוע שילה או'מאלי כתבה: "הסיפור הוא ישן ומוכר: זוג נשוי, עסוק בעבודה ובגידול ילדים, מאבד את התשוקה ומתחיל לקחת אחד את השני כמובן מאליו. אחד מהם סוטה, מחפש ריגושים מיניים. האירועים מתפתחים בצורה צפויה. הזוג או מתחבר מחדש או מתפרק. קראנו על זה בספרות הגדולה, ראינו את זה ביותר סרטים ממה שניתן לספור".
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי לסביות
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2013
מצבטית גלונית

**מִצְבָּטִית גַּלּוֹנִית** (שם מדעי: *Onychogomphus flexuosus*) היא מין של שפירית ממשפחת המלקחיתיים. זוהי שפירית נדירה, אך עם תפוצה רחבה המשתרעת ממרכז אסיה עד לדרום-מערב טורקיה. בישראל היא הנדירה מבין מיני המצבטיות; היא נצפתה בעבר במזרח הארץ, אך לא נצפתה מזה עשרות שנים.

## תיאור
המצבטית הגלונית קטנה מהמצבטיות האחרות באזורנו, אורכה 41–46 מ"מ (מתוכם הבטן 30–35 מ"מ), עם כנף אחורית באורך 25–30 מ"מ. היא משלבת מאפיינים מסוימים של המצבטית חדת-השן והמצבטית המשוישת: החזה צהבהב חיוור עם פספוס כהה וברור, כאשר בקדמת החזה שני פסים המתחברים לצורת טבעת בדומה למשוישת; אך בדומה לחדת-השן, יש על מקטעי הבטן דוגמה שחורה היוצרת שתי "טבעות", אחת דקה ואחת עבה ומרוחה על כל מקטע; ובנוסף המקטעים האחרונים בבטן בצבע צהוב-כתמתם, ומעליהם כתמים שחורים מרוחים (לא מופיעים בכל הפרטים). העיניים המורכבות שלה מופרדות ובצבע אפרפר חיוור יותר משל המצבטיות האחרות.

♂: לזכרים המצבטים בקצה הבטן דקים, והמצבט התחתון קצר מהשניים העליונים. החלק הפנימי של המצבט התחתון גלי, והוא שהקנה לה את שמה העברי.

♀: הנקבות דומות בצבעיהן לזכרים, אך הן חסרות את המצבטים בקצה הבטן. הבטן דקה יחסית.

## אקולוגיה
### התנהגות
עונת התעופה של הבוגרים היא מאמצע מאי עד סוף יולי.

נוהגת לשוטט למרחקים. נצפית בעיקר יושבת על קרקע יבשה הרחק ממים; ההזדווגות גם מתרחשת הרחק מגופי מים ובשעות אחר הצהריים המאוחרות. אוהבת לשבת על חול או חלוקי נחל, שם היא מוסווה היטב; ועפה במהירות נמוכה מעל הקרקע.

### תפוצה
זהו מין נדיר ומאוד מקומי, שתפוצתו מתפרשת ממרכז אסיה באפגנסיטן עד דרום-מערב אסיה בטורקיה, ודרומה עד נחל ארנון (ואדי אלמוג'ב) בירדן. תפוצות אלו כוללות ממערב למזרח את הרי הטאורוס, הזגרוס, הקווקז והרי אלבורז, רכסי ההרים במערב אפגניסטן ואת החלקים המערביים והצפוניים של טיין שאן. המין נפוץ אך נדיר בדרום-מערב אסיה, שם הוא מוכר מנהרות דלמן, מנדרס ואסן (שלושתם בדרום-מערב טורקיה), נהרות סייהאן וג'ייהאן (שניהם בדלתא של אדנה, טורקיה), נהר הירדן בישראל, נהר הפרת בסוריה, נהר החידקל בעיראק וכמה נהרות קטנים יותר בטרנס-קווקז, בצד הדרומי של הרי הזגרוס ובצד הצפוני של הרי אלבורז. מחקרי שטח שנערכו לאחרונה בארמניה ובגאורגיה מצביעים על כך שהמין נפוץ באופן מקומי באזור זה.

### בית גידול
בית הגידול המועדף עליה הוא נהרות פתוחים ורחבים המרובדים בחלוקי נחל למרגלות הרים. זהו מין החובב אזורים מדבריים, יבשים וחמים יותר משאר המצבטיות.

## סטטוס
על-אף שתפוצת המצבטית הגלונית מתפרשת על פני אזור רחב (שטח התפוצה הנוכחי עולה על 4 מיליון קמ"ר), יש מעט מידע על האוכלוסייה. היא תועדה רק ב-55 מקומות מאז 1990, בשטח כולל של כ-220 קמ"ר. בית הגידול העיקרי שלה נמצא תחת לחץ משמעותי מכריית חצץ וסכירת נהרות אשר משנים את משטרי הזרימה באופן דרמטי, כמו גם מגירעון מים וזיהומים. נתונים עדכניים מראים שהמין נפוץ רק בגאורגיה, אך נדיר עד נדיר מאוד בשאר המדינות בתפוצתו. ההערכות מדברות על ירידה של לפחות 30% מהאוכלוסייה בעשור, ולכן המין מסווג במצב שימור "פגיע" ברשימה האדומה של IUCN.

## גלריה

קובץ:Onychogomphus flexuosus 183736056.jpg|זכר, רוסיה
קובץ:Onychogomphus flexuosus 183755190.jpg|נקבה, רוסיה
קובץ:Onychogomphus flexuosus 183662917.jpg|נקבה, רוסיה
קובץ:Onychogomphus flexuosus 183662886.jpg|נקבה, רוסיה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שפיריות
השפעות ההתנהגות חסרת הרסן

**השפעות ההתנהגות חסרת הרסן** (באנגלית: **The Effects of Intemperance**) הוא אחד מציוריו הידועים של הצייר ההולנדי יאן סטיין מהמאה ה־17. זהו ציור שמן גדול ממדים המתאר סצנה ביתית כאוטית המשקפת ביקורת חברתית, תוך שילוב של מוסר השכל עם הומור ויזואלי עשיר.

### רקע
בחברה הקלוויניסטית ההולנדית של המאה ה־17, ערכים כמו מוסריות, סדר ואיפוק נחשבו לאידיאלים מרכזיים. חריצות הייתה מוערכת, ואילו הוללות ונהנתנות נתפסו כשליליות. יאן סטיין, בציור זה, מצליח לשלב מוסר השכל עם בידור – תכונה שבזכותה היה פופולרי בקרב הקהל בן זמנו.

### תיאור היצירה
הציור מציג סצנה של בית אשר איבד שליטה – האם, ראש המשפחה, ישנה כשהיא שיכורה מיין ומטבק, והילדים והמשרתים משתוללים סביבה. הילד הקטן גונב מכיסה, משרתת שופכת יין לתוך מקורו של תוכי, ילדים מאכילים את החזיר בשושנים ומעניקים את ארוחת הצהריים לחתול. בגינה, גבר – ייתכן שזהו האב – מפתה אישה צעירה היושבת על ברכיו, כשכוס יין בידה ורגלה מלטפת את רגלו. לבושה החושפני של האישה ורמזים נוספים כמו הלימון החצוי על השולחן רומזים להתנהגות לא מוסרית.

### סמלים ומשמעויות
הדמות המרכזית להבנת היצירה היא האם הישנה – המייצגת את התמוטטות הסדר המשפחתי עקב שכרות והזנחה. מעל ראשה תלוי סל ובו חפצים סמליים: שוט המשמש להלקאת פושעים, קביים ופעמון עץ – סמלים לחולי, קיבוץ נדבות והידרדרות מוסרית. ברקע ניתן להבחין בכנסייה תחת שמיים סוערים, שייתכן ומהווה רמז לשיפוט מוסרי.

הציור עשיר ברמזים ויזואליים והומור. לדוגמה, השושנים המוגשות לחזיר מתכתבות עם פתגם הולנדי שמשמעותו דומה ל"לתת פנינים לחזירים". דימוי של חיי יום־יום, כמו לחם, גבינה וקנקן שתייה – המרכיבים הרגילים של ציורי טבע דומם – מונחים כאן על הרצפה, כהיפוך אירוני של הז'אנר.

### סגנון וביצוע
לצד תוכנו המורכב, בולטת גם איכותו הציורית של סטיין. הוא מצליח לשחזר מרקמים שונים – ברק של משי, אריג סלים, נוצות התוכי, מתכת טנקארד ובד פרוותי – בטכניקה מרשימה של משיחות מכחול מדויקות ומהירות.

הציור הוא דוגמה מובהקת ליכולתו של יאן סטיין לשלב בין סאטירה מוסרית לעונג חזותי, ולהעביר ביקורת חברתית באמצעות סצנות מחיי היום־יום המובאות בפרטים עשירים ומורכבים.

## הערות שוליים

קטגוריה:יאן סטיין: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי מזון ומשקאות
ז'ואאו גרימלדו

**ז'ואאו אלברטו גרימלדו אובידיה** (בספרדית: **Joao Alberto Grimaldo Ubidia**; נולד ב-20 בפברואר 2003 בלימה שבפרו) הוא כדורגלן פרואני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת ריגה מליגת העל הלטבית, בהשאלה מפרטיזן בלגרד, ובנבחרת פרו.

## קריירת מועדונים
גרימלדו גדל במחלקת הנוער של ספורטינג קריסטל, ובשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הפרואנית. בסך הכל ערך 89 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 14 שערים.

ב-31 ביולי 2024 חתם על חוזה לארבע שנים בפרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית. ב-4 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על ז'לצניצ'ר פנצ'בו במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת .

ב-5 בפברואר 2025 הושאל לריגה מליגת העל הלטבית עד לתום עונת .

## קריירה בין-לאומית
ב-12 בספטמבר 2023 ערך גרימלדו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פרו, בהפסד 1-0 לנבחרת ברזיל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026. ב-22 במרץ 2024 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-0 על נבחרת ניקרגואה במשחק ידידות.

נכלל בסגל נבחרת פרו לטורניר קופה אמריקה 2024, וערך הופעה אחת בטורניר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פרואנים
קטגוריה:קשרי כדורגל פרואנים
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג קריסטל
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני ריגה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פרו
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ילידי 2003
מראות

"**מראות**" (באנגלית: ***Mirrors***) הוא סרט אימה ומתח על-טבעי אמריקאי משנת 2008, בבימויו של אלכסנדר אז'ה ולפי תסריט שכתב יחד עם גרגורי לוואסר. הסרט הוא עיבוד מחודש לסרט הקוריאני "Into the Mirror" משנת 2003. בכיכובם של קיפר סאת'רלנד, פולה פאטון, איימי סמארט, ג'ייסון פלמינג, קמרון בויס, אריקה גלוק, מרי בת' פייל וג'ון שרפנל. העלילה עוקבת אחר שוטר לשעבר המתחיל לעבוד כשומר לילה במבנה נטוש, שם הוא נתקל בכוחות על-טבעיים הקשורים למראות. הסרט הופק בתקציב של 35 מיליון דולר והכניס כ-78 מיליון דולר ברחבי העולם.

## תקציר עלילה
בן קרסון, שוטר לשעבר הסובל מטראומה בעקבות תקרית ירי, מתחיל לעבוד כשומר לילה במבנה נטוש שהיה בעבר חנות כלבו. במהלך עבודתו, הוא מגלה שמראות המקום משקפות חזיונות מטרידים ומסתוריים. כאשר אירועים על-טבעיים מתחילים לאיים על משפחתו, בן יוצא לחקור את מקור הקללה הקשורה למראות ומגלה סודות אפלים מהעבר.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[קיפר סאת'רלנד]]** – בן קרסון, שוטר לשעבר ושומר לילה.
* **[[פולה פטון]]** – איימי קרסון, אשתו של בן.
* **[[איימי סמארט]]** – אנג'לה קרסון, אחותו של בן.
* **[[ג'ייסון פלמינג]]** – הבלש לארי ביירן.
* **[[קמרון בויס]]** – מייקל קרסון, בנו של בן.
* **[[אריקה גלוק]]** – דייזי קרסון, בתו של בן.
* **[[מרי בת' פיל]]** – אנה אסקר, אישה עם קשר לעבר המסתורי של המראות.
* **[[ג'ון שרפנל]]** – לורנצו סאפלי, דמות הקשורה לחקירה.
* **[[טים אהרן]]** – ד"ר מוריס, רופא המעורב בסיפור.
* **[[ג'וליאן גלובר]]** – רוברט אסקר, קרוב משפחה של אנה.

## ביקורות
הסרט "מראות" קיבל ביקורות שליליות ברובן. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 15% בהתבסס על 88 ביקורות, עם הקונצנזוס: "עלילה לא עקבית וחסרת חיים הופכת את הרימייק הזה לחוויית אימה פחות מפחידה." באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 35 מתוך 100, בהתבסס על 13 ביקורות, המעיד על "ביקורות שליליות ברובן".

מבקרים ציינו כי הסרט מתמקד יותר באפקטים גרפיים מאשר בפיתוח עלילה ודמויות. למרות הביקורות, הסרט הצליח בקופות והכניס כ-78 מיליון דולר ברחבי העולם, פי 2.2 מתקציב ההפקה שלו.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים גרמניים
קטגוריה:סרטים שמתרחשים במרכזי קניות
קטגוריה:סרטים המתרחשים בבתי חולים פסיכיאטריים
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:סרטים על התאבדות
קטגוריה:פסיכולוגיה בקולנוע
קטגוריה:סרטים על הפרעת זהות דיסוציאטיבית
קטגוריה:סרטים על קללות
קטגוריה:סרטי מתח על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי רוחות רפאים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי אימה מ-2008
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים משנות ה-2000
רק ידידים

"**רק ידידים**" (באנגלית: ***Just Friends***) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2005, בבימויו של רוג'ר קאמבל ולפי תסריט מאת אדם 'טקס' דייוויס. הסרט בכיכובם של ראיין ריינולדס, איימי סמארט, אנה פאריס, כריס קליין וכריסטופר מרקט. העלילה עוקבת אחר כריס ברנדר, גבר מצליח שהיה בעבר נער שמן ודחוי, החוזר לעיר הולדתו במהלך חג המולד ומנסה לזכות בליבה של חברתו הטובה מהתיכון, ג'יימי, שבעבר דחתה את אהבתו. הסרט הופק בתקציב של 30 מיליון דולר והכניס כ-50.9 מיליון דולר ברחבי העולם.

## תקציר עלילה
כריס ברנדר היה נער שמן וחסר ביטחון שהתאהב בחברתו הטובה, ג'יימי פאלמינו. לאחר שג'יימי דחתה את רגשותיו, כריס עזב את עיר הולדתו והפך לאיש מצליח, רזה ובטוח בעצמו. כעבור עשר שנים, הוא חוזר לעירו במהלך חג המולד ומגלה שעדיין יש לו רגשות כלפי ג'יימי. הוא מנסה לזכות בליבה, אך נתקל בקשיים כאשר הוא מתמודד עם רגשותיו הישנים, יריב רומנטי מהעבר והתנהגותה הלא צפויה של כוכבת הפופ סמאנתה ג'יימס, שמלווה אותו במסע.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[ראיין ריינולדס]]** – כריס ברנדר, גבר מצליח שחוזר לעיר הולדתו ומנסה לזכות בליבה של חברתו מהעבר.
* **[[איימי סמארט]]** – ג'יימי פאלמינו, חברתו הטובה מהתיכון של כריס.
* **[[אנה פריס]]** – סמאנתה ג'יימס, כוכבת פופ אגואיסטית שמלווה את כריס.
* **[[כריס קליין]]** – דאסטי דינקלמן, יריב רומנטי מהעבר של כריס.
* **[[כריסטופר מרקט]]** – מייק ברנדר, אחיו הצעיר של כריס.
* **[[ג'ולי הגרטי]]** – קרול ברנדר, אמו של כריס.
* **[[סטיבן רוט]]** – ק. סי., מנהל חברת התקליטים שבה עובד כריס.

***ביקורות***

הסרט "רק ידידים" קיבל ביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 42% בהתבסס על 109 ביקורות, עם הקונצנזוס: "ישנם רגעים משעשעים בקומדיה הרחבה הזו, אך לרוב, 'רק ידידים' פשוט לא כל כך מצחיק." באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 47 מתוך 100, בהתבסס על 28 ביקורות, המעיד על "ביקורות מעורבות או ממוצעות".

רוג'ר איברט מה-שיקגו סאן-טיימס העניק לסרט ציון של כוכב אחד מתוך ארבעה, וציין כי "הסרט מתמקד יותר באפקטים מיוחדים מאשר בסיפור קוהרנטי."

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי ניו ליין סינמה
קטגוריה:סרטים על משפחות
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית אמריקאיים
מיכאיל קולצוב

**מיכאיל קולצוב** (ברוסית: **Михаи́л Ефи́мович Кольцо́в** (12 ביוני 1898 – 2 בפברואר 1940) הוא שם עט של **מויסיי (משה) חיימוביץ' פרידלנד** - עיתונאי וסופר יהודי - סובייטי. הוא כיהן כעורך הראשי של המגזין הסאטירי קרוקודיל.

## ביוגרפיה
נולד בקייב, אז חלק מהאימפריה הרוסית, לחיים מובשביץ' פרידליאנד, סנדלר יהודי ולרחל (לבית הוכמן).  הוא היה אחיו של הקריקטוריסט בוריס יפימוב. קולצוב השתתף במהפכת אוקטובר, ובשנת 1918 הצטרף למפלגה הבולשביקית. בהמשך התגייס לצבא האדום והיה לכתב צבאי במהלך במלחמת האזרחים ברוסיה.

במהלך הקריירה העיתונאית שלו, ייסד וערך מספר כתבי עת סובייטיים פופולריים, בהם קרוקודיל, צ'ודאק, סובטסקויה פוטו ו-אוגוניוק. בנוסף, שימש כחבר מערכת בעיתון פראבדה.

בשנות ה-30 נשלח קולצוב לספרד מטעם פראבדה כדי לסקר את מלחמת האזרחים. במקביל לעבודתו העיתונאית פעל גם כסוכן של הנ.ק.ו.ד., ולפי מקורות שונים שימש גם כיועץ לכוחות הרפובליקניים. בזמנו נחשב לדמות מקורבת לסטלין, ואף נטען כי היה לו קו תקשורת ישיר עם הקרמלין ממקום שהותו בספרד.

העיתונאי הקומוניסט הבריטי קלוד קוקברן, שפגש את קולצוב בספרד, תיאר אותו כדמות צבעונית, הרפתקנית ולעיתים חסרת זהירות. ג'ורג' אורוול האשים את קוקברן בשיתוף פעולה עם קולצוב בפרסום מידע שגוי לטובת ברית המועצות, טענה שהופיעה בספרו מחווה לקטלוניה (1938). קולצוב עצמו תיאר את חוויותיו במלחמה בספרו היומן הספרדי, שיצא לאור באותה שנה. הסופר ארנסט המינגוויי תיאר דמות המבוססת עליו ברומן למי צלצלו הפעמונים.

לאחר שובו לברית המועצות בנובמבר 1937, התקרב קולצוב ליבגניה יז'ובה, רעייתו של ראש הנ.ק.ו.ד. באותה תקופה, ניקולאי יז'וב. בדצמבר 1937 פרסם מאמר ביקורתי על פרקטיקות מסוימות של הטיהורים הגדולים, בו התריע מפני הפללת חפים מפשע והפציר ברשויות לנקוט משנה זהירות.

ב-14 בדצמבר 1938 נעצר קולצוב, זמן קצר לאחר התאבדותה של יבגניה יז'ובה ולימים ספורים לאחר הדחתו של ניקולאי יז'וב. בהמשך העיד יז'וב כי אשתו וקולצוב היו במערכת יחסים וכי פעלו למען מודיעין זר. בינואר 1940 נכלל קולצוב ברשימת "אויבי העם" שהגיש לברנטי בריה לפוליטביורו, שכללה מאות אישים, בהם גם הסופר איסאק באבל. קולצוב הוצא להורג בירייה ב־2 בפברואר 1940. רעייתו, מריה אוסטן, נידונה אף היא למוות והוצאה להורג.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים סובייטים
קטגוריה:עיתונאים יהודים סובייטים
קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:כתבים צבאיים יהודים
קטגוריה:כתבים צבאיים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:סובייטים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:יהודים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בברית המועצות
קטגוריה:יהודים שהוצאו להורג ברוסיה ובברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1898
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1940
עונת 2025/2026 ב-NBA

**עונת 2025/2026 ב-NBA** היא העונה ה-80 של ליגת ה-NBA. העונה הסדירה החלה ב-21 באוקטובר 2025 וצפויה להסתיים באפריל 2026. משחק האולסטאר של ה-NBA ייערך ב-15 בפברואר 2026 באינטואיט דום שבקליפורניה, אולמה של לוס אנג'לס קליפרס. טורנירי הפלייאין ופלייאוף ה-NBA יחלו באפריל 2026, וסדרת גמר ה-NBA צפויה להתקיים ביוני 2026.

## דראפט 2025
דראפט ה-NBA 2025 נערך ב-25 וב-26 ביוני 2024 בברקליס סנטר שבברוקלין, ניו יורק, אולמה הביתי של ברוקלין נטס. בהגרלת הלוטרי שנערכה ב-13 במאי נקבע שדאלאס מאבריקס תבחר ראשונה בדראפט (בחרה בקופר פלאג). בשלושת המקומות הבאים בחרו סן אנטוניו ספרס (דילן הרפר), פילדלפיה 76' (וי. ג'יי. אדג'קום) ושארלוט הורנטס (קון קניפל), בהתאמה. בדראפט נבחרו רק 59 שחקנים עקב שלילת בחירת סיבוב שני מניו יורק ניקס עקב הפרת חוקי ההעברות של הליגה.

## שינויים בסגלי הקבוצות
### חילופי מאמנים

### מעברי שחקנים בולטים

## קדם עונה
משחקי קדם העונה התחילו ב-3 באוקטובר 2025, ונמשכו עד ל-12 באוקטובר 2025.

### משחקים בינלאומיים

שבע משחקי קדם עונה איחוד האמירויות הערביות, אוסטרליה, פוארטו ריקו וסין

## העונה הסדירה
לוח הזמנים לעונה הסדירה שוחרר ב-14 באוגוסט 2025, כאשר משחקי הקבוצות נחשבים כחלק מהטורניר כגביע ה-NBA. העונה הסדירה התחילה ב-22 באוקטובר 2025. כל קבוצה תשחק 82 משחקים, ובסיום העונה הסדירה הקבוצות שסיימו בששת המקומות הראשונים בכל אזור מעפילות לסיבוב הראשון של פלייאוף ה-NBA, בעוד שארבע הקבוצות שסיימו במקומות 7–10 בכל אזור המעפילות לטורניר הפליי-אין.

### טבלה

* **z** - הבטיחה יתרון ביתיות במשחקי פלייאוף (ליגה)
* **c** - הבטיחה יתרון ביתיות במשחקי פלייאוף (מחוזי)
* **y** - הבטיחה אליפות בית
* **x** - העפילה למשחקי הפלייאוף
* ***** - מוליכת בית
* **pi** - העפילה למשחקי הפלייאין
* **ps** - הבטיחה פלייאין לפחות
* **o** - הודחה ממשחקי הפלייאוף

## משחק אול סטאר

## סטטיסטיקה

### מובילי הקטגוריות

### שיאים עונתיים למשחק

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עונות NBA
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2025
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2026
קטגוריה:2025 בארצות הברית
קטגוריה:2026 בארצות הברית
ח'רבת כסדה

**ח'רבת כסדה** (בערבית: **خربة كسدة**) היא תל המזוהה עם כפר כסדיה הנזכר בפסיפס כתובת רחוב כאחד הכפרים היהודיים ב"תחום סבסטיה" לעניין חובת קיום המצוות התלויות בארץ. התל ממוקם מצפון למחנה פארעה, ממערב לעיר טובאס ומדרום לראס אל-אקרע.

כפר כסדיה נזכר לצד כפרים נוספים בשומרון, בהם: כפר יהודית (המזוהה עם ח'רבת יהודא הסמוכה), ציר (הכפר הסמוך ציר), שפירין (מזוהה עם ספארין), דותן (תל דות'אן), בלעם עלייתה (ח'רבת בלעמה), עננין (עאנין), יצת (יאסיד), פנטקמוותה (פנדקומיה), שילתה (סילת א-דהר) ועוד.

קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
קטגוריה:השומרון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:צפון השומרון
טקס פרסי טוני ה-78

**טקס [[פרס טוני|פרסי טוני]] ה-78** נערך ב-8 ביוני 2025 באולם המוזיקה רדיו סיטי וכיבד הפקות שעלו בעונת ברודוויי 2024–2025. מנחת הטקס הייתה סינתיה אריבו, זוכת טוני לשנת 2016 על תפקידה במחזמר "הצבע ארגמן".

## רקע
בשנת 2023 הטקס התקיים במרכז יונייטד פאלאס בוושינגטון הייטס שבמנהטן, שנחשב רחוב מאזור ברודוויי. הבחירה במקום נועדה להרחיב את הקהל אך זכתה לביקורות מעורבות. בשנת 2024 הטקס עבר לתיאטרון דייוויד אייץ' קוך במרכז לינקולן, שהיה הפעם הראשונה בה נערך הטקס שם. המקום כלל רק 2,500 מקומות ישיבה, לעומת 6,000 ברדיו סיטי, ולכן מספר הכרטיסים לקהל הרחב הוגבל. שידור חיצוני הוקרן בפארק דמרוש שבמרכז כדי לפצות על המחסור במקומות.

בספטמבר 2024 הוכרז כי הטקס 8 ביוני 2025 ויחזור להתקיים באולם המוזיקה רדיו סיטי שבמנהטן, ניו יורק. זו תהיה הפעם ה-21 בה הטקס מתקיים באולם המוזיקה רדיו סיטי, מספר הפעמים הגבוה ביותר מבין כל האולמות. הטקס ישודר בשידור חי בשתי החופים בארצות הברית ויהיה ברשת CBS ויוזרם גם בפרמאונט+.

בפברואר 2025 הוכרז כי סינתיה אריבו תנחה את הטקס. אריבו זכתה בפרס טוני לשחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר בשנת 2016 על תפקידה ב"הצבע ארגמן". בהצהרתה אמרה שהיא גאה ונרגשת להוביל את הטקס, ומקווה לעמוד באתגר.

באפריל 2025 ועדת המנהלה של הטקס קבעה שכל שלושת השחקנים של המחזה "גלנגרי גלן רוס" - בוב אודנקירק, קירן קאלקין וביל בר, ייחשבו למועמדים בקטגוריית שחקן המשנה, ולא כשחקנים ראשיים. ההחלטה יוצאת דופן, כיוון שכל שלושת השמות מופיעים מעל שם ההצגה בתוכניית המחזה, דבר המעיד לרוב על תפקיד ראשי. בהחלטה נוספת, הוועדה קבעה כי דייוויד קומינג ונטשה הודג'סון מההפקה "מבצע קציצה" ייחשבו כמועמדים בקטגוריות של שחקן ושחקנית ראשיים במחזמר, אף שהם מופיעים בתוכנייה מתחת לשם ההפקה. העיבוד לרומן "תמונתו של דוריאן גריי" מאת אוסקר ויילד, בעיבודו של קיפ וויליאמס ובכיכובה של שרה סנוק, ייחשב כמועמד לקטגוריית המחזה הטוב ביותר.

## זוכים ומועמדים
ההכרזה על המועמדויות לטקס נערכה ב-1 במאי 2025.

### אותות הוקרה ופרסים מיוחדים
ב-28 באפריל 2025, הוכרז כי בטקס יוענק אות ההוקרה "Tony Honors for Excellence in the Theatre" לארבעה גופים ואישים:
# סדרת הטלוויזיה *Great Performances* של PBS
# ספריית האמנויות הבימתיות של הספרייה הציבורית של ניו יורק 
# מייקל פרייס, לשעבר מנכ"ל אולם Goodspeed Musicals
# הארגון התרבותי ללא כוונת רווח *New 42*
יום לאחר מכן הוכרז כי סליה קינן-בולגר תקבל את פרס איזבל סטיבנסון בטקס כהוקרה על פעילותה המתמשכת בתחום האקטיביזם דרך האמנות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרס טוני
בית גיל הזהב תל אביב

**בית גיל הזהב תל אביב** (נוסד ב־1982) הוא מוסד דיור מוגן לבני הגיל השלישי השוכן בתל אביב, בבעלות חברת בית-הזהב בע"מ, הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

## היסטוריה
הבית הוקם על ידי מרדכי רובינשטיין, על בסיס מודלים של בתי דיור מוגן שראה במיאמי ביץ' בזמן שחי בארצות הברית בשנות ה-70. עם חזרתו לישראל, פנה למשרד האדריכלים אריה ואלדר שרון שתכננו עבורו את המבנה ב-1974, והוא נחנך בשנת 1982 כ"בית דיור מוגן",המיועד אך ורק לדיירים עצמאיים.

המיקום שנבחר עבורו הוא צומת הרחובות לה גוארדיה ודרך משה דיין והמבנה מעוצב בסגנון הברוטליסטי, עם חזיתות משורטטות בבטון חשוף, ודגש על פונקציה וגאומטריה גסה. הוא כולל 300 דירות על פני 14 קומות, בנות 6–10 יחידות דיור כל אחת. שני האגפים של המבנה צופים אל פארק וולפסון מצד אחד ויפו מצד שני, בנויים בזווית מעל שתי קומות של מרכז מסחרי, ויוצרים חצר חצי-פתוחה המשמשת כמרחב קהילתי משותף בפנים המבנה.

בכדי לנהל את אחזקת המתחם כולו, הוקמה בשנת 1982 חברת בית הזהב בע"מ, שבראשה עמדו בני הדודים מרדכי ויואב רובינשטיין. בשנת 1989, הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, והציעה לציבור 12% ממניות החברה, בעוד יתר המניות הוחזקו בידי מרדכי רובינשטיין, יצחק זאוברמן וחיים בר-זיק. החברה מחזיקה בבעלותה גם בשטחי המסחר והחניונים שבמתחם, ופועלת באמצעות חברות הבת "יצלף חברה למפעלי בנין בע"מ" ו"הרפז זהב בע"מ". נכון ל-2025 מנכ"ל חברת בית הזהב הוא גולן רובינשטיין, בנו של המייסד מרדכי רובינשטיין, ומנכ"לית בית גיל הזהב עצמו היא חני שמש.

לצד יחידות הדיור, כולל בית גיל הזהב מתקנים קהילתיים שונים כגון מועדון, ספרייה, חדרי חוגים ועוד. הדיירים יכולים לקבל רצף טיפולי בהתאם למידת העצמאות התפקודית שלהם - אוכלוסייה עצמאית, מחלקה תומכת, ומחלקה סיעודית המספקת טיפול רפואי רציף ועזרה מלאה בתפקוד.

## מעורבות בפלילים
בשנות השמונים הוגשו תביעות כנגד בית גיל הזהב וחברת ראובן גרוס על כך שסנדלו וגררו כלי רכב שחנו בחניוני המתחם, בניגוד לחוק.

בשנת 2016 אירע פיצוץ של מטען חבלה בחניון המתחם ממנו נהרג עלי אבו עדס, תושב יפו. כעבור כארבע שנות חקירה פוענח המקרה וכתבי אישום הוגשו נגד בנו של ההרוג ואחיינו, בגין המתה בקלות דעת, קשירת קשר לביצוע פשע ועברות נוספות, שכן התברר כי המוות היה תוצאה של "תאונת עבודה" וכי המטען שהתפוצץ היה מיועד לאדם אחר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
## הערות שוליים

2025 05
קטגוריה:ישראל: דיור מוגן
קטגוריה:תל אביב: מגדלי מגורים