יעקב נמרודי

**יעקב נמרודי** (1 ביוני 1926 – 21 באוגוסט 2023) היה איש מודיעין, אלוף-משנה ואיש עסקים ישראלי.

## ביוגרפיה
יעקב נמרודי נולד ב-1926 בבגדאד. בהיותו בן שבועיים עלתה משפחתו לארץ ישראל. הוא התייתם מאביו בגיל 14 ויצא לסייע בפרנסת המשפחה. כנער, בירושלים של שנות הארבעים, התגייס ל"הגנה" והיה פעיל בש"י, במעקבים וברכישות נשק ורכוש. אז התיידד עם מי שהיה עתיד להיות למפקדו, יצחק נבון. הוא עבר קורס קצינים בפלמ"ח והיה קצין מודיעין ביחידת שחר – "המסתערבים".

עם קום המדינה עברה היחידה לחיל המודיעין. ב-1950 הצטרף למודיעין 10 (לימים יחידה 504). תחילה שירת בבסיס ג' בירושלים וב-1951 מונה למפקד בסיס ד' בבאר שבע ושירת בתפקיד במשך ארבע שנים. התמחה במודיעין ממקורות אנושיים מבדואים, ממצרים ומירדן. בתפקידו זה הכיר את אריאל שרון. בתפקידו הבא הושאל ל"מוסד" וניהל את שלוחת הארגון בנציגות ישראל בטהראן עד 1959. בשנת 1960, עם התהדקות יחסי איראן–ישראל, מונה לנספח צה"ל הראשון בטהראן. במשך השנים הפך לאחת הדמויות המשפיעות באיראן של השאה, קודם המהפכה האיראנית. במסגרת זו היה מעורב במבצע יהלום להבאתו של מטוס מיג 21 של חיל האוויר העיראקי לישראל.

בשנת 1964 הועלה לדרגת אלוף-משנה. לאחר שלא קודם, פרש מצה"ל בשנת 1970. הוא עבר ליקים והתמקד בייצוא מפעלי התעשייה הישראליים לאיראן. הקים עם שאול אייזנברג חברה לייצוא מתקני התפלה בשיטת אלכסנדר זרחין לאיראן. עד 1974 הקימה החברה 26 מתקני התפלה באיראן ועד 1977 יותר מ-60 מתקנים.

במסגרת עסקיו היה מעורב בשנות ה-80 בפרשה שזכתה לכינוי "איראנגייט", עסקה סיבובית בה ישראל מכרה נשק לאיראן, באישור אמריקני, בזמן מלחמת איראן–עיראק. פרסומים רבים על כך הופיעו בעיתונות התקופה, אף שהוכחשו בידי נמרודי.

לאחר שההסתדרות הציונית החליטה להפריט את חברת הכשרת הישוב בשנת 1988, רכש נמרודי את החברה עתירת הנכסים, במטרה להחזיר את מרכז עסקיו לישראל.

ב-1992 רכש את העיתון "מעריב". בהנהגת בנו, עופר נמרודי, החל בשורה של מאבקים בעיתון המתחרה "ידיעות אחרונות" - מאבקים שהובילו למעצרים ולמשפטים. יעקב נמרודי עצמו היה גיבורה של הפרשה השלישית והאחרונה שזכתה לכינוי "פרשת נמרודי ג'", כאשר ביחד עם מקורבו הסופר אריה קרישק ניסו לשבש את משפטו של בנו. יעקב נמרודי הורשע ונדון למאסר על תנאי ולקנס. גם הסופר קרישק הורשע באופן דומה. לאחר המשפט חלה התרחקות בין השניים.

נמרודי פרסם שלושה ספרים (בעזרת סופרי צללים) על חייו והקריירה שלו: "מסע חיי", "התקווה והמחדל", ו"ימי טהראן" (2010).

פעילותו של נמרודי בעת היותו נספח צה"ל בטהראן תוארה בסרט "מושל שושן", המבוסס על תצלומיו ויומניו של נמרודי. הסרט הוקרן בערוץ הראשון בשנת 2016. הפקת הסרט ועריכתו נעשתה על ידי חברה בבעלות משפחת נמרודי עצמה, והסרט ניתן בחינם לערוץ 1, דבר שגרר ביקורת.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 מונה נמרודי לקונסול כבוד של מדגסקר.

## חיים אישיים
היה נשוי לרבקה, והתגורר בסביון. נפטר ב-21 באוגוסט 2023. הותיר ארבעה ילדים:

* בתו, רותי וייסברג, נהרגה כשעלה רכבה על מוקש בעת טיול בסיני ב-1996.
* עופר - איש עסקים ומשפטן.
* יעל.
* סמדר.

בן דודו הוא ציון נמרודי - חמיו של איתמר בן גביר. נכדו הוא יונתן נמרודי, בכיר בחברת מטא ומנחה הפודקאסט ״ציון3״.

## ספריו
* מסע חיי, 2003
* התקווה והמחדל – פרשת איראנגייט, ספריית מעריב, תשס"ד 2004
* ימי טהראן, ספריית מעריב, תש"ע 2010

## הנצחתו
הנצחתו של נמרודי החלה עוד בחייו, כאשר חברת "הכשרת הישוב" החל בהקמת מגדל יעקב נמרודי, מגדל משרדים בן 42 קומות במקום שבו שכן בית מעריב.

## קישורים חיצוניים

* סרטים מתקופות שונות המספרים על חייו ופועלו של יעקב נמרודי ושל חברת הכשרת היישוב ILDC., באתר יוטיוב
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:חיילי אגף המודיעין
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:סוחרי נשק ישראלים
קטגוריה:מורשעים בדין בישראל
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים באיראן
קטגוריה:אנשי הש"י
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:אנשי המחלקה הערבית של הפלמ"ח
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:סביון: אישים
קטגוריה:פרשת איראן-קונטראס: אישים
קטגוריה:קונסולים של כבוד במדינת ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בסביון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023