open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גאון מרושע: הסיפור על השוד השטני ביותר באמריקה

**גאון מרושע: הסיפור על השוד השטני ביותר באמריקה** (באנגלית: **Evil Genius: The True Story of America's Most Diabolical Bank Heist**) היא מיני-סדרה אמריקאית מסוגת פשע אמיתי דוקומנטרי של נטפליקס, שעלתה לשירות ההזרמה של החברה ב-11 במאי 2018. הסדרה עוקבת אחר האירועים והאנשים שעמדו מאחורי ניסיון שוד בנק בארצות הברית שהתרחש בשנת 2003 ובמותו של השודד שטען שאולץ להוציא לפועל את השוד תחת איום הפעלת פצצת זמן שחוברה לגופו.

## תקציר העלילה
הסדרה מנסה להתחקות אחר האירועים והאנשים שעמדו מאחורי ניסיון כושל אך יוצא דופן של שוד בנק בארצות הברית. ניסיון השוד בוצע על-ידי בראיין וולס, שליח פיצה מאירי שבפנסילבניה, שנעצר על-ידי שוטרים זמן קצר לאחר שיצא מסניף הבנק. בעת מעצרו גילו השוטרים על גופו התקן מכני גדול שבראיין טען שהוא פצצה שחוברה לגופו על-ידי מתכנני השוד וכי הוא עצמו אולץ להשתתף בשוד תחת האיום כי הפצצה תופעל באמצעות שעון, אם לא ימסור את שלל השוד בזמן לידי המתכננים. בראיין נאזק על-ידי השוטרים, שעיכבו אותו במקום המעצר בהמתנה לצוות חבלנים משטרתי, כדי שאלה יבדקו את ההתקן ויסייעו בהסרתו. בזמן שהמתינו להגעת החבלנים, התפוצץ ההתקן שנשא בראיין והרגו. הסדרה מנסה לפתור את סבך האירועים, הדמויות והקשרים ביניהם, שהביאו בסופו-של-דבר לניסיון השוד ולמותו של בראיין.

## ביקורת
באתר Rotten Tomatoes דורגה הסדרה ב-80%, עם ממוצע של 6.45/10, בהתבסס על 30 ביקורות.

## טריוויה
הסרט "30 דקות או פחות" מבוסס באופן רופף על סיפורו של בראיין וולס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות של נטפליקס
קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות

קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות
קטגוריה:פשע אמיתי בטלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2018
אברהם צבי מרגלית

הרב **אברהם צבי מרגלית** (נולד בכ"ז בכסלו ה'תשי"ב, 1952) הוא הרב הראשי האשכנזי של העיר כרמיאל ומכהן לצד הרב אליהו מלכה. הקים רשת מוסדות חינוך חרדי בשם "קרן אורה" בכרמיאל ועומד בראשה.

## ביוגרפיה
מרגלית נולד וגדל בשכונת בית וגן בירושלים, במשפחה חרדית-ליטאית. למד בישיבת קול תורה ובישיבת כוכב מיעקב. שירת בצה"ל כרב צבאי בבסיס חיל הים בחיפה בדרגת סרן ובגיל 24 התמנה להיות רבה הראשי של כרמיאל הצעירה, ומאז מכהן שם כרב. על אף שגדל בחברה הליטאית, במשך השנים התקרב הרב מרגלית גם לחסידות, והוציא מספר ספרים על תורתו של ה"ישמח ישראל", האדמו"ר מאלכסנדר.

במשך השנים היה מקורב למרן הרב שך שעודדו מאוד על פעילותו התורנית בעיר ומחוצה לה וכמו כן היה בן בית אצל מרן הגראי"ל שטיינמן ובשנת תשע"ב אף סייע לפתיחת סניף של ישיבת אורחות תורה בהנהגת ובנשיאות הרב שטיינמן דבר שהביא לפריחת הקהילה התורנית ואף לביקורים רבים של הרב שטיינמן בעיר .

הרב מרגלית הקים בעיר מוסדות חינוך רבים: גני ילדים, בתי ספר, בית ספר לחינוך מיוחד, תלמוד תורה, ישיבה קטנה, בית ספר תיכון לבנות וכולל אברכים. בשיתוף עם ישיבת נהורא הקים בעיר גם ישיבה תיכונית. ומשנת 2019 מכהן כראש ישיבת קרן אורה לצעירים מצוינים בעיר.

הרב מרגלית מעביר שיעורי תורה בעיר ומחוצה לה במגוון תחומים. שיעורים אלו מפורסמים הן באתר קול הלשון לשמיעה, והן באתר בינינו לצפייה. כמו כן בשנים האחרונות החל הרב בהפצת דיסקים של שיעוריו ברחבי ישראל.

## ספריו
* דבר התשובה
* דבר התפילה
* **דבר התורה** - לימודה ותכליתה על פי תורת הישמח ישראל מאלכסנדר, תשנ"ד
* **צילום מח**
* **מפיק מרגליות**, על פרשת השבוע
* **תמונה ירושלמית**, סיפורים ורשמים, משאבים הוצאה לאור
* **אור המרגליות**, שיעורים בנפש, יפה נוף (הוצאה לאור)

## קישורים חיצוניים
* הרב אברהם צבי מרגלית, באתר 'קרן אורה'
* 
* 

קטגוריה:כרמיאל: אישים
קטגוריה:רבנים אשכנזים
קטגוריה:רבנים ליטאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת קול תורה
קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
פנטזיה מס. 4 בדו מינור (מוצרט)

250px|ממוזער|שמאל|עטיפת המהדורה הראשונה של הפנטזיה בדו מינור K 475 ושל הסונאטה בדו מינור מס.14 K 457 מאת מוצרט, הוצאת ארטאריה, וינה 1785
200px|ממוזער|שמאל|מוצרט בשנת 1781
**הפנטזיה מס. 4 בדו מינור K 475** היא פנטזיה לפסנתר סולו, שנכתבה על ידי וולפגנג אמדאוס מוצרט ב-20 במאי 1785 בווינה והוקדשה לתלמידתו, תרזה פון טראטנר. 
הפנטזיה פורסמה באותה שנה על ידי המוציא לאור העיקרי של מוצרט בווינה, ארטאריה. היא הופיעה כאופוס 11 יחד עם הסונטה מס. 14 K 457, שנכתבה לפניה, ונחשבת להמשכה הלוגי. נראה שבמכתב שאבד רמז המלחין שראה בפנטזיה מעין פרולוג לסונטה מס. 14. שתי היצירות קשורות ביניהן לא רק בטונליות שלהן אלא גם באווירה, על אי השקט והסבל המורגשים בה.
להבדיל מיצירות קודמות של המלחין, פנטזיה זאת נכתבה מלכתחילה לפסנתר ולא לצ'מבלו ועל כן צליליה נשמעים כספציפיים לפסנתר. מוצרט מנצל את יכולות הגוון של הכלי ומכניס ליצירה אפקטים כרומטיים מיוחדים.
250px|ממוזער|ימין|טראטנרהוף בווינה

### היסטוריה
תרזה פון טראטנר הייתה תלמידתו של מוצרט החל מדצמבר 1781. בעלה היה מוציא לאור ובינואר–ספטמבר 1784 היה בעל דירה שאותה השכיר למלחין בבניין הקרוי טראטנרהוף ברחוב גראבן בווינה (לימים הבית 591–596, שנהרס בשנת 1911) . בני הזוג טראטנר היו הסנדקים של ארבעת ילדיו של מוצרט.

### מבנה
היצירה כוללת חמישה חלקים – במקצבים איטיים ומהירים לסירוגין: אדאג'ו, אלגרו, אנדנטינו, פיו אלגרו ואדאג'ו=טמפו פרימה ("מקצב כמו בהתחלה"). יש לה מהלך מעגלי. המוטיב ההתחלתי (adagio) בדו מינור מתבסס על האקורד היסודי ומזכיר את הנושא מן ה"קיריה" שבמיסה סולמניס בדו מינור K 139 שהלחין מוצרט כשהיה בן 12 וממשיך אל נושאים שהטונליות שלהם מתרחקת כל הזמן מזו שבבסיס כדי להתעכב אחר כך בקטע לירי ארוך ברה מז'ור. אחר כך בא קטע allegro בעל טונים דרמטיים (מלה מינור דרך סול מינור, פה מז'ור עד לפה מינור) וקטע andantino בעל מקצב לירי וקודר בסי במול מז'ור עם שינויים מפתיעים בדינמיקה. הקטע più allegro ברה מינור, ממשיך בחומר שבאנדנטינו, אולם באווירה שונה, עם משפטים קצרים ושבורים המובילים אל ה-adagio השני. כאן חוזר החומר ההתחלתי עם הרמוניות המעניקים לקטע טונים קודרים. כשנראה שהמהלך מסתיים בהשלמה מופיעה התפרצות סופית הדוחה את פתרון המתחים (אולי לקראת ההמשך בסונטה)

:משך היצירה: כ-12 דקות.

בדומה ליצירות רבות לפסנתר הפנטזיה בדו מינור היא מאוד תובענית. בה מצאה ביטוי "היכולת הגאונית לאלתור של מוצרט, מחוזקת גם על ידי שפה מוזיקלית חופשית ונועזת כאחד" .

## קישורים חיצוניים
*site Mozart's children Mozart's Beloved

## לקריאה נוספת
*Adelaïde de Place en François René Franchefort (dir) *Guide de la Musique du piano et de clavecin*, Fayard 1987 p.546
*William Cowdery (Editor), Neal Zaslaw (Editor) *The Compleat Mozart: A Guide to the Musical Works of Wolfgang Amadeus Mozart* 1991

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות מאת מוצרט
קטגוריה:סולו פסנתר
א בוגי ויט דה הודי

**ארטיסט ג'וליוס דובוס** (באנגלית: **Artist Julius Dubose**; נולד ב-6 בדצמבר 1995), ידוע בשם הבמה **א בוגי ויט דה הודי** (**A Boogie wit da Hoodie**), הוא ראפר, זמר ופזמונאי אמריקאי.

## קריירה
דובוס החל את הקריירה שלו ב-2016, כאשר הוציא לאתר SoundCloud את השיר הראשון שלו, "Temporary". בעת הוצאתו, היה דובוס בן 19 בלבד. באותה שנה, הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו הנושא את שמו הפרטי, *Artist*. האלבום הגיע בשיאו למקום ה-22 במצעד אלבומי הראפ.

ב-2017 הוציא את אלבום הבכורה שלו, *The Bigger Artist*. האלבום הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ ואף זכה במעמד "אלבום פלטינה" מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.

בסוף 2018 הוציא את אלבום האולפן השני שלו, *Hoodie SZN*. האלבום כולל הופעות אורח של 6ix9ine, אופסט, טייגה, ג'וס וורלד, יאנג ת'אג ואמנים מחתרתיים נוספים. האלבום הגיע בשיאו למקום הראשון בבילבורד 200.

ב-18 בספטמבר 2019, הוא התארח בסינגל "Stack It Up" של ליאם פיין.

ב-2020 הוציא את אלבום האולפן השלישי שלו, *Artist 2.0*. האלבום הגיע בשיאו למקום השני בבילבורד 200.

ב-17 במאי 2024 הוציא לאור את אלבומו החמישי, *Better Off Alone*. האלבום הגיע למקום ה-18 במצעד הבילבורד 200.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2017: *The Bigger Artist*
* 2018: *Hoodie SZN*
* 2020: *Artist 2.0*
* 2022: *Me Vs. Myself*
* 2024: *Better Off Alone*

### מיקסטייפים
* 2016: *Artist*
* 2016: *Highbridge The Label: The Takeover Vol. 1*

### מיני-אלבומים
* 2016: *TBA*
* 2018: *International Artist*
* 2021: *B4 Ava*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמני אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1995
איגור מטוביץ'

**איגור מטוביץ' ** (בסלובקית: **Igor Matovič**; נולד ב-11 במאי 1973) הוא פוליטיקאי סלובקי, שכיהן כראש ממשלת סלובקיה. יליד טרנבה, למד באוניברסיטת קומניוס ונכנס לעסקי ההוצאה לאור. לאחר שהתחתן, הוא העביר את הבעלות על בית ההוצאה לאור לאשתו בשנת 2010, באותה השנה בה נכנס לפוליטיקה.

מטוביץ' הקים את תנועת האנשים הרגילים (Obyčajní ľudia) שהריצה קמפיין נגד שחיתות וכתנועה פוליטית בעלת אוריינטציה מרכז-ימנית. הוא נבחר למועצה הלאומית בשנת 2010.

מטוביץ' נבחר מחדש בשנת 2020, כאשר מפלגתו השיגה את מספר המושבים המספיק כדי להיכנס לממשלה קואליציונית עם שלוש מפלגות מרכז-ימין נוספות. בחירתו של מטוביץ' לממשלתו התקבלו על ידי הנשיאה זוזנה צ'פוטובה והוא מונה לראש הממשלה ב-21 במרץ 2020.

## ראשית חייו והקריירה העסקית
איגור מטוביץ' נולד בטרנבה ב-11 במאי 1973. בשנת 1993 החל ללמוד בפקולטה לניהול באוניברסיטת קומניוס וסיים את לימודיו בשנת 1997. הוא הקים עסק בשנת 1997 ועבד כמנכ"ל חברת ההוצאה לאור RegionPRESS בשנים 2002–2010. מאוחר יותר העביר את העסק לאשתו, פאבלינה (Pavlína). סוכנות הידיעות הצרפתית תיארה אותו כ"מיליונר אקסצנטרי ובוס תקשורת לשעבר" שהפך ל"פוליטיקאי מנוסה בתקשורת אך בלתי צפוי".

## קריירה פוליטית
בשנת 2010 הקים מטוביץ' את התנועה האזרחית "אנשים רגילים" (Obyčajní ľudia), שהייתה בדרך כלל תנועת מרכז-ימין והדגישה קמפיין למלחמה בשחיתות השלטונית. מטוביץ' פרסם את התנועה האזרחית באמצעות עלונים בחינם שהפיצה חברת הפרסום של משפחתו. יחד עם שלושה חברי פרלמנט אחרים בתנועת האנשים הרגילים (OĽaNO), הוא זכה לראשונה בבחירות בבחירות 2010 ברשימת סיעת החופש והסולידריות (SaS). הוא ישב באספת הבחירה עד פברואר 2011, כשהוא נתמך על ידי תנועת האופוזיציה Smer בשל הגבלות על אזרחות כפולה. התנגדותו לעמדת הממשלה הביאה לכך ש-SaS הודחה מהקואליציה. בשנת 2011 ממשלתה של איווטה רדיצ'ובה התפרקה, מה שהביא לבחירות חדשות בשנת 2012. בראשות מטוביץ', "אנשים רגילים" הפכה למפלגה פוליטית עצמאית. OĽaNO זכתה ב-8.55% וב-16 מושבים. התנועה נשארה באופוזיציה מכיוון שלא הייתה מוכן לעבוד עם מפלכת Smer-SD.

כמנהיג OĽaNO, מטוביץ' משך תשומת לב על ידי קמפיין למלחמה שחיתות. כדי להתנגד לחסינות הפרלמנטרית, הוא החנה את מכוניתו על מדרכה והראה את המעבר הפרלמנטרי שלו למשטרה שניסתה לגרור את רכבו; כדי להתנגד לשחיתות, הוא ערך בדיקת פוליגרף לפיה מעולם לא קיבל שוחד. עם זאת, רוברט פיצו האשים את מטוביץ' בחוסר כנות באשר להוצאת מכירה פיקטיבית של עסק ההוצאה לאור שלו בסכום של 122 מיליון קורונה סלובקית לעובד פאבל וונדאק, שכביכול קיבל את הכסף מחשבון פנימי. מטוביץ' הכחיש את הטענות הללו.

## ראש ממשלת סלובקיה
מפלגתו של מטוביץ', OĽaNO קיבלה את מרב הקולות בבחירות לפרלמנט 2020 בסלובקיה שנערכו ב-29 בפברואר 2020 וזכתה ב-53 מושבים באספה הלאומית המונה 150 חברים עם 25.02% מהקולות. השחיתות הייתה נושא מרכזי בבחירות, שסייעו למטוביץ', שכבר מזמן מיצב עצמו כפעיל נגד השחיתות.

ב-13 במרץ הודיע מטוביץ' כי הגיע להסכמה לקואליציה שלטונית עם שאר המפלגות המרכזיות והימניות כמו "אנו משפחה", "חירות וסולידריות" ו"למען העם", אם כי הם לא הסכימו על תוכנית ממשלה משותפת. הוא לא חשף את המינויים שלו לקבינט החדש. מטוביץ' הגיש את הרכב הקבינט שלו לנשיאה זוזאנה צ'פוטובה ב-16 במרץ; היא קיבלה את כל המינויים. הרכב הקבינט החדש נחשף ב-18 במרץ והושבעה ב-21 במרץ.

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים סלובקים
קטגוריה:ראשי ממשלת סלובקיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה
קטגוריה:פעילים חברתיים
קטגוריה:חושפי שחיתויות
קטגוריה:ילידי 1973
Underdog (שיר של אלישה קיז)

"**Underdog**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית אלישה קיז, השיר יצא לאור ב-11 בינואר 2020, כסינגל השלישי מתוך אלבומה השביעי, Alicia ועל ידי חברת התקליטים RCA.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אלישה קיז, ג'וני מאקדייד, אד שירן, איימי וואדג', ג'וני קופר ופוי ואנס והופק על ידי אלישה קיז וג'וני מאקדייד, השיר בסגנון הקאנטרי, בסמוך לצאתו כסינגל עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, הועלה לערוץ היוטיוב של אלישה קיז ב-11 בינואר 2020, בקליפ ניתן לראות את קיז הולכת ברחוב תוך כדי שהיא שרה את מילות השיר.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי אלישה קיז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אד שירן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איימי ודג'
קטגוריה:שירי מוזיקת קאנטרי אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
קמיזיאק

ממוזער|כנסייה בעיר קמיזיאק.
**קמיזיאק** (ברוסית: **Камызя́к**; בקזחית: **Құмөзек**, **Qumózek**) היא עיר המהווה את המרכז המינהלי של מחוז המשנה קמיזיאק במחוז אסטרחן, שברוסיה, הממוקמת על נהר קמיזיאק (שפך הדלתא של הוולגה), במרחק 27 קילומטרים דרומית לעיר אסטרחן, המרכז האדמיניסטרטיבי של המחוז. נכון למפקד 2018, אוכלוסיית העיר עמדה על 15,984 תושבים.

בעיר קהילה גדולה של קזחים.

## היסטוריה
קמיזיאק נוסדה בסביבות 1560 ככפר דייגים לאורך הוולגה. הכפר קיבל מעמד של עיר בפברואר 1973.

ב-29 במרץ 2006 העיר הייתה באזור השלב הכולל הארוך ביותר של ליקוי החמה המלא שהתרחש באותו יום.

## אתרים ראויים לציון
***מוזיאון האבטיח הרוסי**, המוזיאון היחיד ברוסיה המוקדש לאבטיחים.
***מכון המחקר הכל-רוסי לגינון השקיה וגידול מלונים**
***כנסיית אמנו מסמולנסק**
***המכללה החקלאית של קמיזיאק** (Камызякский сельскохозяйственный колледж)

## קישורים חיצוניים

*  
* Mojgorod.ru. כניסה לקמיזיאק (רוסית)

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז אסטרחן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
מפלגת העבודה הדמוקרטית היהודית חברתית (פועלי ציון)

**מפלגת העבודה הדמוקרטית היהודית חברתית (פועלי ציון)** הייתה מפלגה פוליטית סוציאליסטית ציונית באימפריה הרוסית ובאוקראינה. המפלגה הוקמה בשנת 1906 בפולטבה. חברי המפלגה השתתפו בממשלת אוקראינה בשנים 1917–1920. היא הייתה חלק מתנועת "פועלי ציון" הבינלאומית. עקב עמדתה כלפי מהפכת אוקטובר והיותה תומכת באספה המכוננת ברוסיה, נאסר על המפלגה להתמודד במועצות שנשלטו על ידי מפלגת השלטון, אך לא הוצאה מחוץ לחוק עד שנת 1928.

המפלגה חוותה פיצול גדול באוגוסט 1919, אז הקימה קבוצת מתנגדים את המפלגה הקומוניסטית היהודית (פועלי ציון). לאחר שהתמזגה עם המפלגה הקומוניסטית בשנת 1922, המפלגה היהודית שינתה את השם ל**מפלגת העבודה היהודית הקומוניסטית (פועלי ציון)**. במהלך הוועידה ה-12 של המפלגה נערכה במוסקבה במרץ 1926. המפלגה התנגדה למדיניות האזורית של ברית המועצות. בשל כך, המפלגה נאסרה לחלוטין והתפרקה בשנת 1928 כאשר מרבית חבריה הצטרפו למפלגה הקומוניסטית או פרשו מהמפלגה.

עד לשנת 1928, פעל ארגון נוער ציוני סוציאליסטי שהיה חלק מאגף הנוער של המפלגה.
## השתתפות בפוליטיקה האוקראינית
המפלגה יוצגה במועצה המרכזית של אוקראינה בשנת 1917 ובמועצת השרים הלאומיים של הרפובליקה הלאומית האוקראינית (הרשות המבצעת של הרפובליקה האוקראינית) היה אברהם ריבוצקי שכיהן כשר לענייני יהודים. פעיל אחר היה סולומון גולדלמן, שהיה סגן שר המסחר, התעשייה והעבודה בממשלת הרפובליקה הלאומית האוקראינית (רשות מדינית שנוצרה על ידי האיחוד הלאומי האוקראיני ב-14 בנובמבר 1918).
## אגף הנוער
איגוד הנוער של העובדים הקומוניסטים היהודים (ביידיש: ייִדישן קאָמוניסטישן אַרבעטער - יוגנטי פאַרבאַנד יוגנט פועלי - ציון; ברוסית: EKSRM (Iugend Poalei Zion)), הידוע בשמו הקודם **כ"איחוד הנוער העובד הסוציאליסטי היהודי"** (ברוסית: Еврейский социалистический союз рабочей молодежи (Iugend Poaleĭ-Tsion, ESSRM (Iugend Poalei Zion))), היה ארגון נוער ציוני סוציאליסטי בברית המועצות. הארגון היה חלק מאגף הנוער של מפלגת העבודה הדמוקרטית היהודית חברתית (פועלי ציון).

בין התאריכים 4 ל-10 במרץ 1921 נערך כנס המצביעים הכלל רוסי של הארגון במוסקבה. ב-15 באוגוסט 1922 נערך במוסקבה הקונגרס הכלל רוסי ונמשך חמישה ימים.

הארגון פעל עד לשנת 1928.
## קישורים חיצוניים
* זיוה גלילי, מרחב הפעולה של הציונים ברוסיה הסובייטית בשנות העשרים, "עיונים בתקומת ישראל", כרך 14 (2004), עמודים 479-508
## הערות שוליים

קטגוריה:ציונות ברוסיה
קטגוריה:מפלגות יהודיות בפזורה היהודית
קטגוריה:מפלגות קומוניסטיות
קטגוריה:ציונות סוציאליסטית
קטגוריה:יהדות ברית המועצות
קטגוריה:ברית המועצות: ארגונים
קטגוריה:תנועות יהודיות
The Long Play

***The Long Play*** (בעברית: **הַמַּחֲזֶה הָאָרֹךְ**) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הגרמנייה סנדרה. הוא יצא לאור ב-11 בנובמבר 1985, בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים: "", "In the Heat of the Night", ו-"Little Girl".

האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים שבפינלנד.

## רקע וקידום
במרץ 1985, הוציאה סנדרה את הסינגל המוביל מתוך האלבום "", שתיפקד גם בתור הסינגל השלישי במהלך הקריירה המוזיקלית שלה. השיר הפך ללהיט בין-לאומי, תוך שכבש את פסגות המצעדים שבשוודיה, שווייץ, הולנד, אוסטריה, ופסגות מצעדים במדינות נוספות. בהמשך לכך, הוציאה את השיר "In the Heat of the Night", כסינגל השני מתוך האלבום. השיר הגיע למקום השני במצעד שבשוודיה ושווייץ, תוך שקיבל את מעמד הכסף בצרפת.

לבסוף, יצא האלבום עצמו בנובמבר 1985. הוא זכה לתשומת לב רבה מהציבור בעקבות הצלחת שני הסינגלים הראשונים מתוכו. בינואר 1986, יצא לאור הסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום "Little Girl", שזכה להצלחה נאה בגרמניה, שווייץ, ובמדינות נוספות. *The Long Play* ביסס את מעמדה של סנדרה בסצנת הפופ.

## הצלחה מסחרית
בשבוע צאתו הצליח האלבום לכבוש את פסגת מצעד האלבומים שבפינלנד, תוך שקיבל שם על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הפיני (FIMI) את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה מ-50,000 עותקים במדינה, מה שהופך אותו לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בפינלנד בשנת 1985. בצרפת זכה האלבום להצלחה גם כן, תוך שאיגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי (SNEP) העניק לו את תואר הזהב על מכירות של למעלה מ-100,000 עותקים במדינה.

בגרמניה זכה האלבום להצלחה רבה כאשר נכנס למקום השנים-עשר במצעד האלבומים של המדינה, תוך שדורג כאלבום השישים המצליח ביותר במדינה בשנת 1986. לבסוף, העניק איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני (BVMI) את תואר הזהב לאלבום על מכירות של למעלה מ-250,000 עותקים במדינה. בשוודיה זכה האלבום להצלחה גם כן, כאשר נכנס למקום השני במצעד האלבומים הרשמי של המדינה.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1985
קטגוריה:אלבומי סנדרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
אסמאעיל ולד בדה ולד א-שייח' סידיא

**אסמאעיל ולד בדה ולד א-שייח' סידיא** (בערבית: **إسماعيل ولد بده ولد الشيخ سيديا**; נולד ב-17 במרץ 1961) הוא פוליטיקאי מאוריטני המכהן כראש הממשלה ה-15 של מאוריטניה .

## ביוגרפיה

סידיא נולד בבאוטלימיט  ומחזיקה בתואר בהנדסה מאקול סנטרל פריז  וכן סיים לימודים לתואר שני. עבד כמנהל מחלקת המחקר של חברת ETASCO ולאחר מכן עבר בעיריית באוטלימיט, עיר הולדתו.

בין השנים 2009 ל-2014 עמד סידיא בראש משרד השיכון, תכנון הערים והפיתוח האזורי של מאוריטניה. בתפקידו זה פעל סידיא בעיקר לפתרון בעיית הדיור במאוריטניה. וכן תפקד כנשיא הנמל החופשי נודיבו.

ב-3 באוגוסט 2019, מונה סידיא לראש ממשלת מאוריטניה, על ידי הנשיא מוחמד אולד גזורני , תפקיד שאליו התמודד סידיא בשם מחוז גורול .

במהלך שנת 2020 נשמעה ביקורת במדינה על תפקוד הממשלה, וכן נשמעו חשדות לשחיתות. דו"ח שהוכן על ידי ועדת חקירה פרלמנטרית, אושש חלק מהחשדות ובין החשודים היו כמה עוזרים בכירים ומקורבים של הנשיא לשעבר מוחמד אולד עבד אל עזיז. בין החשודים עלה גם שמו של ראש הממשלה איסמעיל ולד בדה ולד אל-שייח' סידיא והוא התפטר ב-6 אוגוסט 2020 (מבלי להודיע על סיבת התפטרותו). בבוקר של אותו יום (6 באוגוסט 2020), הטיל הנשיא מוחמד ולד ג'ז'ואני על מוחמד ולד בילאל את תפקיד ראש הממשלה וכעבור שלושה ימים, ב-9 אוגוסט 2020, הוא הכריז על הקמת ממשלה חדשה, שבה נשארו רוב חברי הממשלה הקודמת והוחלפו רק שישה שרים מבין 23 שרי הממשלה.

## קישורים חיצוניים

* Mauritanie: Ismael Cheikh Sidiya, un Premier ministre pas si nouveau, אתר rfi, 4 באוגוסט 2019 
* Mauritanie : Ismaïl Ould Bedda Ould Cheikh Sidiya nommé Premier ministre, אתר jeuneafrique,  5 באוגוסט 2019 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת מאוריטניה
קטגוריה:שרי ממשלת מאוריטניה
קטגוריה:ילידי 1969
מוטו גוצי V50

**מוטו גוצי V50** (באיטלקית: **Moto Guzzi V50**) הוא אופנוע מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי **[[מוטו גוצי]]** אשר יוצר בין השנים 1977 – 1987 באיטליה.

הדגם הראשון של ה"מוטו גוצי V50" היה אופנוע שהשיג את המושגים הסגנוניים והמכניים האחרונים של "בית גוצי" (**Moto Guzzi**) על ידי מודרניזציה שלהם. ראשית כל, כפי שהשם מרמז, הסידור המסורתי של צילינדרים רוחביים V בפוזיציה של 90°.

מטרת העיצוב של הדגם הייתה ליצירת הרמוניה עם המסגרת וקווי הריבוע של מכל הדלק.

## ממאפייני "מוטו גוצי V50"
* שלדה - מסגרת עריסה כפולה עם מנוע תומך.
* מנוע 2 V צילינדרים ("V-twin engine" ) בפוזיציה של 90°.
* מנוע קירור אוויר.
* קיבולת מכל דלק: 15–16.5 ליטר.
* משאבת הבלמים של בלם מלא שעם הדוושה הימנית שולט על דיסק קדמי ועל הדיסק האחורי (פטנט של היצרן).
* מאגר מערכת שמן - שקע רטוב ("Wet sump" ).
* דגם פעל בשרות הכוחות המזוינים של הולנד, בשרות נאט"ו.

### דגמים
* "V50" - יוצר בין השנים 1977–1979.
* "V50 II" - יוצר בין השנים 1979–1981.
* "V50 III" - יוצר בין השנים 1981–1985.
* "V50 C" - יוצר בין השנים 1982–1985.
* "V50 Monza" - יוצר בין השנים 1980–1983.
* "V50 Monza II" - יוצר בין השנים 1984–1987.
* "V50 NATO" - יוצר בשנת 1979.
* "V50 NATO Marechaussee" - יוצר בשנת 1979.
* "V50 NATO Politie" - יוצר בשנת 1979.
* "V50 PA" - יוצר בשנת 1991.
* "V50 Sport" - יוצר בשנת 1979.
* "V50 TS" - יוצר בשנת 1981.

## תמונות

קובץ:Motoguzzi V50.JPG | "מוטו גוצי V50" בשרות צבא הולנד
קובץ: MotoGuzzi0797w.JPG | "מוטו גוצי V50"
קובץ:MotoGuzzi036.JPG  | "מוטו גוצי V50", שנת 1980 בגרסה צבאית
קובץ:Moto Guzzi V 50 NATO.jpg  | "מוטו גוצי V50"


## ראו גם
* מוטו גוצי נורמלה
* מוטו גוצי אלצ'ה
* מוטו גוצי קונדור 500

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1977
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
קטגוריה:כלי רכב דו-גלגליים
קטגוריה:אופנועים
קטגוריה:כלי רכב צבאיים
V50
יאן בפטיסט ואן הייל

**יאן בפטיסט ואן הייל** (באנגלית: **Jan Baptist van Heil**; בריסל, 1609 – 1685), היה צייר בארוק פלמי של דיוקנאות וציורים דתיים.

## ביוגרפיה
מעט ידוע על חייו והכשרתו של יאן בפטיסט ואן הייל. הוא נולד בבריסל. אביו ליאו היה צייר ושניים מאחיו היו גם אמנים: ליאו היה אדריכל וצייר ודניאל היה צייר נוף.

לא ידוע מי הכשיר את יאן בפטיסט, ככל הנראה אביו.

האמן נפטר בבריסל בין 1685 ל־1705.

## יצירתו
[ממוזער|302x302 פיקסלים|[דניאל ואן הייל ובנו יאן בפטיסט, אינפנטה איזבלה בגני ארמון קודנברג]]
רק מעט מיצירותיו של יאן בפטיסט ואן הייל ידועות. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו כצייר דיוקנאות. הוא עיצב את דיוקנאותיהם של שלושת האחים ואן הייל שהופיעו בספר על אמני תור הזהב של הולנד, בהן נכתבו ביוגרפיות של אמנים. הספר חובר על ידי קורנליס דה בי שפורסם באנטוורפן בשנת 1662. הדיוקנאות נחקקו על ידי פרדריק בוטאטס הבן .

הוא צייר סצנות דתיות לכנסיות מקומיות. דוגמה לכך היא "הערצת המאגי" בכנסייה האוונגליסטית של סנט ג'ון טרוורן.

יאן בפטיסט ואן הייל שיתף פעולה עם אחיו דניאל בציור "אינפנטה איזבלה בגני ארמון קודנברג" (בערך 1630). על פי ההערכה, יאן בפטיסט היה אחראי על ציור הדמויות בזמן שאחיו דניאל צייר את הנוף ואת הארמון. הבד מראה נוף עם ארמון מושלי דרום הולנד ליד בריסל. בחזית התמונה הולכת הדוכסית איזבלה, אלמנתו של הארכידוכס אלברכט בגני הארמון, לאחר שהצטרפה למסדר דתי לאחר מות בעלה.

יאן בפטיסט ואן הייל הוזמן לספק עיצובים לתיאטרון הצרפתי הראשון שהוקם בבריסל בשנות ה-1670.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירי תור הזהב של הולנד
קטגוריה:ציירים פלמים
קטגוריה:ילידי 1609
קטגוריה:נפטרים ב-1685
תשע נשמות (הוצאת ספרים)

**תשע נשמות** היא הוצאת ספרים עברית עצמאית שנוסדה בירושלים בשנת 2015 על ידי האדריכל, העורך והמסאי אוריאל קון.
## פעילות
ההוצאה מפרסמת ספרות מתורגמת, בדגש על ספרות דרום אמריקאית, וביחס להוצאות אחרות מתמקדת בסוגות הנובלה, הסיפור הקצר והמסה. ההוצאה מתאפיינת באוונגרדיות, חורגת בנוף הוצאות הספרים בישראל ומפרסמת גם בז'אנרים שאינם נפוצים בין ספרי ההוצאות הגדולות, בין השאר ספרות הומוריסטית, אוונגרד ואירוטיקה. לצד חיבורים ידועים פחות של סופרים קנוניים, מרבה ההוצאה לפרסם ספרות עכשווית מאירופה, מצפון אמריקה ומאמריקה הלטינית.

לדברי עורך ההוצאה, הקו הספרותי של ההוצאה מתאפיין ב"אקלקטיות ספרותית רדיקאלית"; על פי אתר ההוצאה, "״תשע נשמות״ מבקשת לצוד את הצורות האידיוסינקרטיות ביותר, החודרות ביותר, כאלה שנוגעות באותה מהות שהיא הכל, אך לא ניתן להגדירה... למצוא בכל יבשת, בכל ניב, בכל סגנון חיים וצורת קיום אפשרית יהלומים טקסטואליים. אל היהלומים הללו מבקשת ״תשע נשמות״ לחשוף את הקורא הישראלי, כדי לגוון את מזונו הרוחני ואת השיח ... בתבלינים מילוליים, רעיוניים, אידיאיים וצורניים שאינם חלק מהאטמוספירה הרוחנית השגרתית שלהם".

בין השאר פרסמה תשע נשמות ספרים מאת שטפן צווייג, אומברטו אקו, צ'ארלס דיקנס, יוזף רות, ולטר בנימין, הנרי ג'יימס, תומאס וולף, ג'ק לונדון, מרינה צבטייבה וסרחיו ביסיו. נכון לאוגוסט 2021 ראו אור במסגרת ההוצאה מעל 100 ספרים.

מאז 2017 מקיימת ההוצאה שיתופי פעולה עם הוצאת הכורסא ומתחילת 2019 הן מפרסמות יחד את סדרת הספרים "חוצפנית", שהוגדרה על ידן כ"סדרת קלאסיקות מודרניות".

ב-2018 הוציאה לאור תשע נשמות את סדרת "פטיט" - סדרת נובלות קצרות בפורמט כיס, בהשראת ספריית תרמיל ההיסטורית.

ב-2021 החלה ההוצאה להוציא לאור ספרי שירה, כשהראשון שבהם הוא **שירים טחובים לילדים רטובים**, מאת המשורר הישראלי רומן אייזנברג.

ב-2022 החלה ההוצאה להוציא לאור את סדרת ״קודה״, סדרת ספרי מקור.

מייסד ועורך ההוצאה, אוריאל קון, הוא אדריכל, מסאי ופעיל תרבות ירושלמי יליד ארגנטינה. לפני הקמת "תשע נשמות" ערך את הוצאת סמטאות וניהל יחד עם שירה חפר את הוצאת זיקית. עם מתרגמי ההוצאה נמנים יונתן פיין, סוניה ברשילון, יותם בנשלום, ארז וולק, אנמארי בארטפלד, מיכל שלו, יוסי טל, הראל קין ויהונתן דיין.

## קישורים חיצוניים
* 

* אוריאל קון, על ספרי ההוצאה - פוסט בדף הפייסבוק של ההוצאה, 15 בנובמבר 2015
* 
* 
* 

## הערות שוליים

תשע נשמות
קטגוריה:חתולים בתרבות
'74–'75

"****" הוא סינגל מ-1993 מהאלבום *Ring* של הקונלס.

## הצלחת השיר
אף על פי שהשיר מעולם לא הצליח בארצות הברית או בקנדה, השיר הפך ללהיט גדול באירופה ב-1995, במיוחד בשוודיה ובנורווגיה, שם הוא הגיע למקום הראשון במצעדי פזמונים, כמו כן בבלגיה, צרפת ושווייץ, שם הגיע לביצועים הטובים ביותר ברחבי אירופה במצעדים השנתיים של 1995. בנוסף, זה היה הלהיט הראשון היחיד שלהם בבריטניה, שם הוא הגיע לשיא במקום ה-14, והוא זכה להצלחה אדירה בגרמניה, שם הגיע לשיא במקום ה-7 והצליח להישאר במצעד הפזמונים למשך 57 שבועות.

## וידאו קליפ
את הקליפ ביים מארק פילינגטון . הוא צולם בבית הספר התיכון נדהאם ב. ברוגטון  שבעיר ראלי שבמדינת קרוליינה הצפונית ב-1993. הקליפ מציג תמונות של כיתה ממחזור 1974–1975, תוך שילוב סרטונים של אותם אנשים כפי שהם נראו ב-1993. ב-14 בנובמבר 2015, לציון 40 שנה לכיתת 1974–1975, יצא סרטון מחודש של השיר המציג את חברי הכיתה כשהם נראים 22 שנה לאחר יציאת הסרטון המקורי.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## השפעה
פראן הילי  מלהקת הרוק האלטרנטיבי הסקוטית טראוויס אמר שהוא כתב את הסינגל "Writing to Reach You"  כששמע את השיר מתנגן לו ברדיו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הקונלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי מארק פלינגטון
קטגוריה:שירים על נוסטלגיה
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:שירי פופ רוק אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
לזר קוגן

**לזר יוסיפוביץ' קוגן** (**Ла́зарь Ио́сифович Ко́ган**; 1889 - 3 במרץ 1939) היה איש הצ'קה והנ.ק.ו.ד. של ברית המועצות, רב-סרן בביטחון המדינה (1935), ראש מערכת הגולאג (1930–1932). סגן ראש הגולאג (1932–1936). נעצר בשנת 1938 ונורה בשנת 1939 במסגרת הטיהורים הגדולים.

## ביוגרפיה
אביו נולד בכפר ילובקה במחוז קרסנויארסק במשפחה יהודית, אביו סחר בפרוות, היה סוחר הגילדה הראשונה.

לזר היה משתתף פעיל בתנועה המהפכנית, האנרכו-קומוניסטית. בשנת 1908, בית המשפט המחוזי הצבאי בקייב דן אותו למוות בשל חלקו בשוד מזוין, בהמשך הומר עונשו למאסר עולם, ביליזבטגרד ובחרסון. חבר המפלגה הבולשביקית מאז יולי 1918 ושירת בצבא האדום כקומיסר גדוד, מפקד בית הספר של המפלגה.

בשנת 1920 - מונה לראש האוגדה המיוחדת של הארמייה התשיעית, ראש האגף המיוחד של הצ'קה באזור טרסק ואז נשלח לצפון הקווקז - לכהן כראש הצ'קה בנובורוסייסק, מאז שנת 1923 - שימש כסגן ראש הצ'קה בדגסטאן.

מאז 1926 - היה עוזר לראש המינהל הראשי של משמר הגבול של אוגפא"ו. בשנת 1930 - עוזר לראש המשטרה החשאית.

בשנים 1930–1932 הוא היה ראש הגולאג, משנת 1932 היה סגן ראש ה-גולאג, ראש פרויקט בניית תעלת הים הלבן, ועד אוגוסט 1936 היה ראש הבנייה של תעלת מוסקבה-וולגה.

בשנים 1936–1937 - שימש כסגן הקומיסר העממי על ענף היערות של ברית המועצות.

ב-4 באוגוסט 1933 הוענק לו מסדר לנין על השתתפותו הפעילה בהנהגת בניית התעלה בים הלבן, קיבל את עיטור הדגל האדום. היה חבר הוועד המנהל המרכזי של ברית המועצות בשנים 1935–1937.

הוא נעצר ב-31 בינואר 1938 במסגרת הטיהורים הגדולים. ב-3 במרץ 1939 נורה בעקבות פסק הדין של הקולגיום הצבאי של בית המשפט העליון של ברית המועצות. שמו טוהר בשנת 1956, במסגרת תהליך הדה-סטליניזציה.

סולז'ניצין תיאר אותו כאחד מ"עוזרי סטלין ויגודה, ראש המשגיחים בבלומור" האחראי למותם של עשרות אלפי בני אדם.

## קישורים חיצוניים

* לזר I. קוגן (1889-1939) / אנטי גיבורי במערכות הענישה בברית המועצות / אתר "פעילי זכויות אדם נגד עינויים"
* קוגן לזר יוסיפוביץ' // אתר "כרונוס"
## הערות שוליים

קטגוריה:גולאג
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מהפכנים יהודים רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:קורבנות הטיהורים הגדולים
קטגוריה:יהודים שהוצאו להורג ברוסיה ובברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1889
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1939
קונטסה 1300 ספרינט

**קונטסה 1300 ספרינט** (ביפנית: **日野コンテッサ1300スプリント**, באנגלית: **Contessa 1300 Sprint**, קרויה גם: **Hino Contessa 1300 Sprint**) היא מכונית ספורט בתצורת קופה מתוצרת יצרנית הרכב **[[הינו מוטורס]]** היפנית אשר יוצרה בשנת 1966 ביפן.

## "קונטסה 1300 ספרינט"

* 2 דלתות.
* מספר נוסעים: 2+2.
* מנוע אחורי בפוזיציה אורכית.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* מנוע בנזין.
* מנוע קירור מים.
* 2 מאיידים מתוצרת "Weber" מסוג "Weber 40 DCD E".
* קיבולת מכל דלק - 45 ליטר.
* מקדם גרר - 0.4.
* יחס כוח / משקל - 94.23 כ"ס ל-1,000 ק"ג.
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 13.1 שניות.

## ראו גם
* הינו מוטורס
* קונטסה 900
* קונטסה 900 ספרינט
* קונטסה 1300

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1964
קונטסה 1300 ספרינט
קטגוריה:כלי רכב יפניים
קטגוריה:מכוניות מנוע אחורי
ישראל פלינר

**ישראל ישראלייביץ' פלינר** (ברוסית: **Изра́иль Изра́илевич Пли́нер**; 1896 – 23 בפברואר 1939) היה אישיות בגופי הביטחון הממלכתיים של ברית המועצות, ראש הגולאג (1937–1938).

## ביוגרפיה
הוא נולד בכפר פסטוי, מחוז וילנה במשפחה של פקיד יהודי. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר. הוא עבד במבשלה, כפקח רכבת, ולאחר מכן בשדה. בשנת 1919 התגייס לצבא האדום, בשנת 1922 - הצטרף למפלגה הקומוניסטית. מאז שנת 1922, שקד בפעילות מפלגתית וכלכלית. בשנת 1924 סיים את לימודיו באקדמיה הכלכלית הצבאית של הצבא האדום.

בשנת 1926 מונה לראש מחלקת האספקה של המשטרה החשאית, ואז הפך לעוזרו של ראש המשרד המוסקבאי של אוגפא"ו. מאז 1933 - עוזר בכיר, מאז 1935 - סגן ראש הגולאג. באוקטובר 1936, מונה לראש מחלקת היישוב מחדש של הנ.ק.ו.ד. של ברית המועצות.

מאז אפריל 1937 - שימש כיו"ר ועדת ההסמכה של גולאג. מאז 21 באוגוסט 1937 שימש כראש הגולאג. עם כניסתו לתפקיד הציב את מטרתו העיקרית לזהות את היסוד המהפכני במערכת המחנות.

הוא היה אחד המקורבים העיקריים של ניקולאי יז'וב ומארגני הטרור ההמוני. הוא הוביל את גירוש הקוריאנים במזרח הרחוק בשנת 1937.

לראש מועצת מחנות הריכוז הקומוניסטיים של הגולאג מונה ב-16 באוגוסט 1937, חמישה ימים לאחר תחילת המבצע הפולני של הנ.ק.ו.ד. (1937-1938) .

על פי מסמכי שירותי הביטחון, בשנת 1937 הורשעו 139,835 פולנים, אזרחי ברית המועצות. מתוך המספר הזה נהרגו 111,091 פולנים, ו-28,744 פולנים נשלחו למחנות הריכוז של הגולאג.

לאחר שמונה למשנה לראש הנקוו"ד לברנטי בריה, החלו הטיהורים.

ב-14 בנובמבר 1938, פוטר, בשל היותו תומך של יז'וב ונעצר.

הוא נשפט על ידי בית המשפט העליון של ברית המועצות ב-22 בפברואר 1939 בסעיף 1–58 "ב" לחוק הפלילי (*"בגידה מצד אנשי צבא"*) וב-23 בפברואר 1939 נורה למוות בגיא ההריגה בקומונרקה.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה של פלינר

קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:גולאג
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:יהודים שהוצאו להורג ברוסיה ובברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1896
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1939
הלגיון הראשון

לגיון הוא שמה של היחידה הצבאית הבסיסית שהרכיבה את הצבא הרומי.
קונטסה 900 ספרינט

ממוזער|310px|הינו קונטסה 900 ספרינט
**קונטסה 900 ספרינט** (ביפנית: **日野コンテッサ900スプリント**, באנגלית: **Contessa 900 Sprint**, קרויה גם: **Hino Contessa 900 Sprint**) היא מכונית ספורט בתצורת קופה מתוצרת יצרנית הרכב **[[הינו מוטורס]]** היפנית אשר יוצרה בשנת 1962 ביפן.

דגם "קונטסה 900 ספרינט" נבנה על בסיס דגם קונטסה 900.

## ממאפייני "קונטסה 900 ספרינט"

* דגם "קונטסה 900 ספרינט" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בטוקיו ("Tokyo Motor Show" ) (תערוכת המכוניות העשירית) שנערכה בין 25 באוקטובר 1962 ל-7 בנובמבר 1962 בטוקיו, בסוף 1982 הוצג הדגם בסלון המכוניות בטורינו ("Turin Auto Show" ) בטורינו. איטליה. בשנת 1963 הוצג הדגם בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק.
* 2 דלתות פסטבק (fastback).
* מספר נוסעים: 2+2.
* מנוע אחורי מתוצרת "היינו" בפוזיציה אורכית.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* מנוע בנזין.
* מנוע קירור מים.
* תמסורת ידנית - 4 מהירויות.
* מאייד מתוצרת "Weber" מסוג "Weber DCO".
* מבנה הפגוש האחורי, הסורגים האחוריים והפנסים האחוריים הועבר לדגם קונטסה 1300 שיוצרה משנת 1964 והיה כמעט זהה.
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 19.8 שניות.
* כדי שלא יהיו ספקות לגבי מקור עיצוב הדגם שעוצב על ידי מעצב המכוניות האיטלקי "Giovanni Michelotti" , על לוחיות הזיהוי בתחתית פתחי הדלת נחרט "הינו-מיכלוטי" (Hino-Michelotti).

## ראו גם
* הינו מוטורס
* קונטסה 900
* קונטסה 1300 ספרינט
* קונטסה 1300

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1962
קונטסה 900 ספרינט
קטגוריה:כלי רכב יפניים
קטגוריה:מכוניות מנוע אחורי
מיכאיל חולודקוב

**מיכאיל ניקולאייביץ' חולודקוב** (ברוסית: **Михаи́л Никола́евич Холодко́в**; 14 בדצמבר 1904, בכפר זטברנוי (Затворное), מחוז ריאזאן – 3 ביולי 1980) היה מדינאי סובייטי, סגן שר הפנים של ברית המועצות, ראש הגולאג, המינהל הראשי למחנות עבודה לתיקון והמנהל הראשי למתקני מאסר במשרד הפנים של ברית המועצות.

## ביוגרפיה
יליד הכפר זטבורנויה, פלך ריאזן. הצטרף למפלגה הבולשביקית בשנת 1932.
* 1938–1941 – לימודים בבית האקדמיה התעשייתית ע"ש לזר קגנוביץ'.
* 1941–1946 – שירות בצבא האדום.
* 1946–1951 – עבודה במפעל מספר 43.
* 1951–1956 – המזכיר הראשון של הוועדה המחוזית אוקטיברסקי של המפלגה הקומוניסטית במוסקבה.
* 1952 – נבחר כציר לקונגרס XIX של המפלגה.
* 1956 – נבחר כציר לקונגרס XX.
* מ-28 באפריל 1956 עד 7 באוגוסט 1959 – סגן שר הפנים של ברית המועצות.
* מ־6 במאי 1958 עד 31 במרץ 1960 – ראש הגולאג ומינהל מתקני המאסר של משרד הפנים ברית המועצות.

ב-22 ביוני 1960, שוחרר לפנסיה.

מת בגיל 75 בשנת 1980.

## קישורים חיצוניים
* חולודקוב מיכאיל ניקולאביץ' / ארכיון אלכסנדר יאקובלב, מילון ביוגרפי // אתר Alexanderyakovlev.org

## הערות שוליים

קטגוריה:גולאג
קטגוריה:פוליטיקאים סובייטים
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1904
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1980
גלב פילארטוב

**גלב וסילייביץ' פילארטוב** (1901, מחוז פרם – 1979, מוסקבה) היה מדינאי סובייטי, ראש הגולאג של הנ.ק.ו.ד. של ברית המועצות (1938–1939).

## ביוגרפיה
נולד במחוז פרם.

בשנת 1917 התגייס לצבא האדום, השתתף במלחמת האזרחים. בשנת 1922 הצטרף למפלגה הקומוניסטית. הוא עבד כמהנדס רכבת.

משנת 1925 שימש כמזכיר ועדת המפלגה במפעל קרבאש. מאז שנת 1927, סגן מנהל המפעל המכני בנוויאנסק ובשנת 1929 היה למנכ"ל, ומאז 1931 סגן ראש איגוד "תעשיית הפיצוץ" לייצור חומרים נפיצים. מאז 1937, מנהל מפעל איזוליטור במוסקבה. בוגר האקדמיה התעשייתית על שם ל. מ. קגנוביץ'

מאז ינואר 1938, סגן שר הפנים, ומחודש ספטמבר 1938 המפקח העממי על התעשייה ברוסיה הסובייטית.

מ-4 באוקטובר 1938 עד 17 בפברואר 1939, סגן המשנה לשר הפנים של ברית המועצות. מ-16 בנובמבר 1938 עד 18 בפברואר 1939, שימש כראש מערך הגולאג של ברית המועצות.

בשנים 1939–1942 שימש כמנהל מכון כלי המכונות במוסקבה. בשנת 1943 גורש מהמפלגה.

הוא נקבר בבית הקברות נובודביצ'י.

## לקריאה נוספת
* Петров Н. В., Скоркин К. В. Кто руководил НКВД 1934—1941, Москва, 1999 - 

## קישורים חיצוניים
* ספר על תולדות המפלגה הקומוניסטית וברית המועצות 1898-1991

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:גולאג
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1901
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1979
סדרת ההישרדות (1996)

**סדרת ההישרדות (1996)** היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-World Wrestling Federation (ה-WWF, כיום ה-WWE). האירוע נערך ב-17 בנובמבר 1996, במדיסון סקוור גארדן שבמנהטן, ניו יורק, ניו יורק. האירוע היה האירוע העשירי בסדרת אירועי סדרת ההישרדות.

שבעה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהוקלט לתוכנית *Free for All*. בקרב המרכזי, סייקו סיד ניצח את שון מייקלס וזכה באליפות העולם במשקל כבד של ה-WWF. עוד ברשימת הקרבות, ברט הארט ניצח את סטון קולד סטיב אוסטין בקרב אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות העולם במשקל כבד של ה-WWF, אנדרטייקר ניצח את מנקיינד ובמסגרת קרבות ההדחה המסורתיים: ג'ייק רוברטס, מארק מרו, רוקי מאיביה והסטוקר ניצחו את קראש, גולדאסט, ג'רי לולר והאנטר הרסט הלמסלי; דאג פרנאס, הנרי או. גודווין, פיל לאפון ופיניאס א. גודווין ניצחו את הבריטיש בולדוג, ליף קאסידי, מארטי ג'נטי ואואן הארט; קרב ההדחות בין דיזל, פארוק, רייזר ראמון וויידר לבין פלאש פאנק, ג'ימי סנוקה, סאביו ווגה ויוקוזונה הסתיים ללא הכרעה.

## הפקה
### רקע

סדרת ההישרדות הוא אירוע שלם וצפה שנתי, המופק על ידי ה-World Wrestling Federation (ה-WWF, כיום ה-WWE) במתכונת של חודש נובמבר מאז שנת 1987. הוא אחד מארבעת אירועי השלם וצפה המקוריים של הארגון, לצד רסלמניה, רויאל ראמבל וסאמרסלאם; אירועים המכונים "ארבעת הגדולים". כמיטב המסורת, האירוע מכיל קרבות הדחה, שהם למעשה קרבות של שתי קבוצות המכילות ארבעה או חמישה מתאבקים, כשעל מתאבקי הקבוצה הראשונה להדיח את מתאבקי הקבוצה האחרת באחת משיטות ההדחה המקובלות.

### עלילות

האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מהתוכנית השבועית Raw.

## תוצאות

#### קרבות הדחה

1

2

3

4

## אישיויות אחרות על המסך

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מופעי ה-WWE
עונת 2020/2021 ב-KHL

**עונת 2020/2021** היא העונה ה-13 במספר של ליגת ההוקי הקונטיננטלית. העונה הסדירה החלה בספטמבר 2020 והסתיימה בפברואר 2021. במרץ-אפריל נערך פלייאוף גביע גגארין.
## אירועי טרום העונה
### תקרת שכר
החל מעונת 2020/2021 מנהלת הליגה הציבה "תקרת שכר" של 900 מיליון רובל ו"קומת שכר "של 270 מיליון רובל בממוצע. סוגי ההכנסה הכלולים ב"תקרת השכר נקבעים על פי התקנה בדומה למה שהיה נהוג בעונות הקודמות:
*שכר;
*בונוסים אישיים, פיצויים - בסכום העולה על 20% משכר השחקן;
*בונוסים של הקבוצה - בסכום העולה על 20% מהשכר של כל שחקני הקבוצה;
*היתרונות המהותיים של שחקן ההוקי מרכישת המועדון ושווי השחקן, הכנסות לשחקן ההוקי וקרוביו (והוצאות כולל נסיעות, לינה, שירותי חינוך לילדיו וכו')
לא נכלל ב"תקרת השכר":
*בונוסים אישיים, פיצוי הוצאות - בסכום שלא יעלה על 20% משכר השחקן;
*בונוסים בקבוצה - בסכום שלא יעלה על 20% משכרם של כל שחקני הקבוצה;
*פרסי קבוצות שסיימו במקומות 1–4 לפי תוצאות השלב השני באליפות KHL;
*בונוסים אישיים שמוענקים לשלושת השחקנים המובילים בליגה;
*הכנסות של שחקנים שנרשמו בליגה הצעירה (MHL) ובגיל 21 שנים ומטה, ששיחקו עבור הקבוצה הבוגרת ובמספר הנסיעות הנדרשות לאימונים במחנה האימונים של הקבוצה הבוגרת;
*הכנסות שחקן ההוקי כשהוא ברשימת הפצועים עם תאריך התאוששות לא לפני 1 במאי 2021;
*תזונה לשחקני הוקי וציוד ספורט.

### קבוצות שעזבו את הליגה
* אדמירל ולדיווסטוק

## אירועים עיקריים
ב-3 בספטמבר קבוצת יוקריט סירבה לנסוע למשחק החוץ מול דינמו מינסק בעקבות ההפגנות בבלארוס, ליוקריט נפסק בשל כך הפסד טכני. בנוסף יוקריט אולצה להיכנס לבידוד של שבועיים לאחר שכמה משחקניה נמצאו חיוביים לנגיף COVID-19 ושאר משחקיה נדחו.

## טבלת העונה הסדירה
#### טבלת האליפות

**כתב מודגש** מתייחס לקבוצות שהעפילו לפלייאוף גביע גגארין.*כתב נטוי* מתייחס לקבוצות שלא העפילו לפלייאוף.

### חלוקה לחטיבות

## פלייאוף גביע גגארין
משחקי הפלייאוף של גביע גגארין 2021 התחילו ב-2 במרץ, כאשר שמונה הקבוצות המובילות מכל אחת מהחטיבות מעפילות. הפלייאוף מתוכנן להסתיים עד ל-30 באפריל 2021 אם לא יהיו עיכובים על רקע המאבק במגפת הקורונה ברוסיה.

## גמר גביע גגארין
### הדרך לגמר

### סדרת הגמר

## קישורים חיצוניים
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:עונות KHL
קטגוריה:2021 ברוסיה
קטגוריה:2020 ברוסיה
מחלות זיהומיות (התמחות רפואית)

מומחיות ל**מחלות זיהומיות** (מוכרת באנגלית כ־**infectology**), היא התמחות רפואית, להתמודדות עם אבחון, בקרה וטיפול בזיהומים. רופא מומחה למחלות זיהומיות מתעסק במתן ייעוץ לאנשי הצוות הרפואי באבחון ובטיפול למגוון מחלות זיהומיות , במסגרת בית חולים עשוי המומחה להתעסק בעיקר במחלות הנובעות מזיהום נוזוקומי ומתן ייעוץ לצוות הרפואי בהתמודדות מולן. רופא מומחה למחלות זיהומיות מכונה גם **זיהומולוג** או **זִהוּמַאי**.

## בישראל
לצורך התמחות במחלות זיהומיות בישראל, נדרשת התמחות קודמת ברפואה פנימית או ברפואת ילדים. החל משנת 1999 ניתנת אפשרות גם למומחים ברפואת משפחה להתמחות במחלות זיהומיות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחלות זיהומיות וטפיליות
מערכת הבריאות באיטליה

250px|ממוזער|שמאל|דגומה לכרטיס בריאות איטלקי, המקנה שירותי בריאות וטיפולים רפואיים למחזיק בו
**מערכת הבריאות ב[[איטליה]]** היא מערכת בריאות ציבורית בעיקרה, המבוססת על כספי מיסים ותקצוב ממשלתי, כאשר לכל אזרח או תושב איטלקי מוענקת הזכות לכיסוי רפואי בסיסי, אולם ניתן להרחיב את הכיסוי על ידי רכישת ביטוח בריאות משלים פרטי.

המערכת הציבורית מנוהלת על בסיס חלוקה לשלושה מישורים - המישור הלאומי, המחוזי והמקומי, כאשר שירותי הבריאות בפועל ניתנים בידי יחידות הבריאות המקומיות. בראש המערכת, במישור הלאומי, עומד ארגון ה-SSN, שירות הבריאות הלאומי (Servizio Sanitario Nazionale), עליו מוטלת האחריות להבטיח לכל התושבים והאזרחים את הזכות לבריאות כפי שנקבע בחוקה האיטלקית.

בכל אחד ממחוזות איטליה קיים שירות בריאות מחוזי, שתפקידו לרכז את יחידות הבריאות המקומיות וכן לנהל ולממן את שירותי הבריאות הנמצאים בתחומי שיפוטו של המחוז. שירותי הבריאות המחוזיים נהנים מאוטונומיה בקביעת מבנה המאקרו של יחידות הבריאות המקומיות ובראשו של כל אחד מהם עומד מנכ"ל, שממונה בידי מושל המחוז.

המימון הציבורי של המערכת (באמצעות כספי מיסים) מהווה למעלה מ-75% מהמימון הכללי שלה, כאשר בשנת 2014, סך הוצאות שירותי הבריאות באיטליה עמד על 9.1% מהתמ"ג (מעט נמוך יותר מהממוצע במדינות ה-OECD שעמד על 9.3%).

בשנת 2000 דורגה מערכת הבריאות האיטלקית על ידי ארגון הבריאות העולמי כמערכת הבריאות השנייה הטובה ביותר, כאשר לפי הארגון איטליה ממוקמת במקום השישי בין מדינות העולם במדינות עם תוחלת החיים הגבוהה ביותר.

בשנת 2020, על רקע התפרצות נגיף הקורונה באיטליה, קרסה מערכת הבריאות הציבורית כאשר בתי החולים בצפון המדינה (בעיקר במחוזות לומברדיה וונטו), לא יכלו להתמודד עם עומס החולים המאושפזים במחלקות טיפול נמרץ, דבר שהוביל למותם של מאות אנשים מדי יום ולאחוזי תמותה גבוהים מאוד באיטליה ביחס ליתר מדינות העולם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: בריאות ורפואה
איטליה
מיי וג'ורג'

**מיי וג'ורג**' (באנגלית: **Feel Good**) היא מיני סדרת דרמה קומית בריטית של נטפליקס, שעלתה לשירות ההזרמה של החברה ב-18 במרץ 2020.

## עלילת הסדרה
הסדרה עוקבת אחר מיי (מיי מרטין), סטנדאפיסטית קנדית מכורה לסמים לשעבר המבולבלת לגבי זהותה המגדרית, הנכנסת למערכת יחסים עם ג'ורג' (שארלוט ריצ'י), מורה סטרייטית שמתאהבת בה.

העלילה מתמקדת במערכת היחסים שביניהן ובמערכות היחסים שלהן עם חבריהן ומשפחותיהן.

## שחקנים
* מיי מרטין - מיי, סטנדאפיסטית קנדית מכורה לסמים לשעבר בעלת בלבול בזהותה המגדרית.
* שארלוט ריצ'י - ג'ורג' (ג'ורג'ינה), מורה סטרייטית שמתאהבת במיי.
* ליסה קודרו - אמה של מיי.
* סופי תומפסון - מגי, התומכת של מיי.
* פיל בורגרס - פול, השותף לדירה של ג'ורג'.
* טום אנדרוז - קווין.
* ריטו אריה - לבה (לורה), בתה של מגי.

## ביקורת
באתר Rotten Tomatoes דורגה הסדרה ב-100% עם ממוצע של 8.3/10, בהתבסס על 22 ביקורות. הסדרה זכתה להתייחסויות חיוביות נוספות רבות.

## קישורים חיצוניים

**ביקורות**
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בניו יורק
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות קומדיה אמריקאיות
פאבל באקין

**פאבל ניקולאייביץ' באקין** (ברוסית: **Павел Николаевич Бакин**; (1903 - ?) היה ראש מערך הגולאג (רשמית, המינהל הראשי למחנות עבודה לתיקון ומושבות) של משרד הפנים בשנים 1956–1958.

## ביוגרפיה
הוא נולד בעיר יקטרינוסלב באימיפריה הרוסית (כיום באוקראינה). הצטרף למפלגה הבולשביקית בשנת 1930. בשנים 1916–1931 היה מנעולן וכבאי בדנייפרופטרובסק.

בשנים 1931–1932 למד בבית הספר הגבוה של תנועת האיגודים של המועצה המרכזית לאיגודים מקצועיים במוסקבה. בשנים 1932–1937 עבד בוועד המרכזי של איגוד העובדים בתעשייה המטלורגית. בין השנים 1938–1939 היה סגן מזכיר ועדת המפלגה של הקומיסריון העממי לתעשייה הכבדה של ברית המועצות.

בשנים 1939–1941 - מזכיר ועדת המפלגה לענייני תעשייה כבדה, במקביל בשנים 1941–1942, הוא היה המזכיר השלישי של הוועדה המחוזית במוסקבה.

בשנים 1942–1953 כיהן כיו"ר הוועד המנהל של מועצת מחוז מולטוב במוסקבה. בשנים 1953–1956 – כראש משרד הלוגיסטיקה של מועצת מחוז מולוטוב במוסקבה.

מ-4 באפריל 1956 עד 31 במרץ 1958, שימש כראש המינהל הראשי של מחנות עבודה בכפייה ומושבות של משרד הפנים ברית המועצות (גולאג).

פרש ב-1 במאי 1958 עקב מחלה.

## הערות שוליים

קטגוריה:גולאג
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1903
עמיחי בן-דרור

[ממוזער|עומדים משמאל: חנה שחורי, עמיחי בן דרור, חבר המועצה יצחק טורם, ראש הממשלה [יצחק רבין ומזכירו הצבאי אפרים פורן, סיור בשכונת רמת טבעון, 1975]]
**עמיחי "עמי" בן-דרור** (9 באוגוסט 1929 – 11 באוגוסט 2015) היה ראש מועצת קריית טבעון (1974–1989) וממייסדי "הלשכה הצעירה" בישראל וכיהן כנשיאה.

## ביוגרפיה
בן-דרור נולד וגדל במושב מרחביה, ילד רביעי לפניה ויחיאל. בוגר הטכניון. עבד בפיקוח בנייה ובהדרכת נוער.

בן-דרור היה ממייסדי 'הלשכה הצעירה' בישראל וכיהן כנשיאה. בסוף שנת 1961 הוא הוביל שהכינוס העולמי של הלשכה הצעירה יתקיים בישראל בשנת 1963. הוא היה חבר במפא"י ואחר כך חבר ברפ"י. כיהן כראש ועד ההורים של קריית טבעון.

ב-7 בפברואר 1974 נבחר בן-דרור ברוב קולות חברי המועצה (8–4) לראשות מועצת קריית טבעון לאחר שבבחירות לרשויות המקומיות בישראל שנערכו ב-31 בדצמבר 1973 הוא התמודד ברשימה עצמאית 'למען קריית טבעון' וניצח ברוב של חמישים אחוז מקולות הבוחרים את ראש המועצה המכהן כ-12 שנים, יצחק קלנברג שהתמודד מטעם המערך.

בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-7 בנובמבר 1978 זכה בן-דרור ברוב גדול של מעל 66% מהקולות כשהתמודד ברשימת 'למען קריית טבעון'.

בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-25 באוקטובר 1983 זכה בן-דרור ברוב של 50.5% מהקולות כשהתמודד ברשימת 'למען קריית טבעון'.

בפברואר 1989 בחר בן-דרור שלא להתמודד שוב לראשות המועצה.

## פעילות ציבורית
* חבר ועדת השיפוט של "התנועה לארץ ישראל טובה"

## ספרים
* **"קמתי בבוקר"** - ביוגרפיה מאת עמיחי בן-דרור, יצא לאור 2012

## חיים אישיים
בן דרור התחתן עם חנה זכריה ממושב צופית ולזוג נולדו שלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים
* עמיחי בן-דרור, באתר הספרייה ומרכז ההנצחה של קריית טבעון
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת קריית טבעון
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:מרחביה (מושב): אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של אגודת השומרים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
פיודור אייכמנס

**פיודור איוואנוביץ' אייכמנס** (25 באפריל 1897 – 3 בספטמבר 1938) היה עובד נ.ק.ו.ד. של ברית המועצות, לטבי במוצאו. איש הרובאים הלטבים לשעבר. המפקד הראשון של מחנה סולובצקי. ראש אגף הגולאג באפריל-יוני 1930, ממארגני הדיכוי הסטליניסטי וממייסדי מערך מחנות העבודה הסובייטיים.

## ביוגרפיה
נולד בחווה במחוז קורלנד שבלטביה.

הוא עבד בבית דפוס כנער משלוחים (1909), לאחר מכן עבד בחנות מור ומריליז במוסקבה. בשנת 1916 סיים את לימודיו במכון הפוליטכני בריגה שפונה למוסקבה. כחלק מחטיבת הרובאים הלטביים, הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה, לאחר שנפצע באביב 1917, הוא שוחרר מהשירות הצבאי. הוא עבד כמנעולן באחד ממפעלי פטרוגרד. בשנת 1917 הצטרף למפלגת הפועלים הסוציאליסטית. מאז שנת 1918 - עבד בצ'קה של פטרוגרד, אז ב"רכבת טרוצקי" המפורסמת, שימש כמפקד הרכבת.

בספטמבר 1920, עם העברת הפעולות הצבאיות של הצבא האדום למרכז אסיה, מונה למחלקה המיוחדת של החזית הטורקסטנית כראש היחידה הפעילה, ואז - ראש סניף קזאלין של הצ'קה.

השתתף במלחמת האזרחים בטורקסטן, ואז עבד בצ'קה של טורקסטאן כעוזרו של גלב בוקיי. מאז 1922 - ראש המחלקה השנייה במחלקה המזרחית של הגפא"ו, האחראי למאבק בפעילות נגד מתנגדי המהפכה במרכז אסיה ובמזרח התיכון.

מאז שנת 1924 היה ראש מחנה המטרה המיוחדת סולובצקי. במאי 1926, לבקשת אייכמנס, הופחת מספר שנות המאסר של נפתלי פרנקל, ושנה לאחר מכן הוא שוחרר. פרנקל הפך לימים לסגן אלוף במשרד הפנים הסובייטי.

החל מיולי 1926, אייכמנס היה עורך המגזין החודשי "איי סולובצקי" ששימש כשופר של מחנות סולובצקי למטרה מיוחדת.

מאז 20 במאי 1929 היה ראש המחלקה השלישית במחלקה המיוחדת המשטרה החשאית (שעסקה בסיכול ריגול).

מ-25 באפריל ועד 16 ביוני 1930 - ראש אגף המחנות, שהפך באוקטובר אותה שנה לגולאג. אייכמנס היה אחראי על ניהול כל המחנות של המשטרה החשאית.

בשנת 1930 ארגן את המשלחת לוייגאץ' ועד שנת 1932 עמד בראשה, רשמית, המשלחת עסקה בחקירה ופיתוח של עפרות מתכת לא ברזליות באי ויגאץ' ובחוף ים קארה.

בשנים 1932–1937 - היה סגן ראש המחלקה ה-9 (ראש המחלקה היה גלב בוקיי), ראש המחלקה השלישית במחלקה 9 של המינהל הראשי לביטחון המדינה במשרד הפנים של ברית המועצות. מחלקה של שלושה אנשים שערכה עבודות צופן וניהלה קריפטוגרפיה, ארגנה תקשורת מוצפנת עם משימות חוץ של ברית המועצות.

ב-22 ביולי 1937 נעצר במהלך חיסול כוח אדם ותיק בשירותי הביטחון (הואשם בטרוצקיזם). נורה למוות ב-3 בספטמבר 1938.

שמו טוהר ב-25 ביולי 1956 במסגרת הדה-סטליניזציה.

### משפחתו
אשתו הראשונה נפטרה בלילה 8–9 ביולי 1921 במהלך מפולת הבוץ הרסנית של אלמא-אטא. אייכמנס עצמו נפצע.

האישה השנייה גלינה ניקולאייבה ילדה לו בת, אלווירה פיודורובנה שהתגוררה בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:גולאג
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג ברוסיה וברית המועצות
קטגוריה:קורבנות הטיהורים הגדולים
קטגוריה:ילידי 1897
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1938
רכבת טרוצקי

[ממוזער|ימין|275px|[לאון טרוצקי (מימין) בקרון הרכבת המשוריינת שלו, 1920]]
שמאל|ממוזער|200x200 פיקסלים| טרוצקי על הרציף של אחת הקרונות.
ימין|ממוזער|266x266 פיקסלים| העיתון "בדרך" (1920).
שמאל|ממוזער|200x200 פיקסלים|צוות פיקוד הרכבת.
**רכבת טרוצקי** (ברוסית: **Поезд Троцкого**) הוא כינויה של רכבת משוריינת אישית שהוקמה בהוראת לב טרוצקי בשנת 1918. הרכבת כללה תחנת טלגרף, ספרייה, בית דפוס, מרכז רדיו, מוסך מכוניות ואפילו טייסת קטנה; צוותו כלל מומחי אספקה צבאיים ואזרחיים רבים. הרכבת פרסמה עיתון משלה, "בדרך", ששימש למסע פרסום בקרב חיילי הצבא האדום: אירועים רוסיים ועולמיים כאחד שכיסו בחומרי החדשות שלה. הרכבת המשוריינת וצוותה ספגו שוב ושוב ממתקפות אוויר וירי תותחים של האויב, ולעיתים הם נאלצו לקחת חלק ישיר בלחימה. 

במהלך מלחמת האזרחים ביקרו ברכבת הרבה דמויות בולשביקיות מפורסמות, בהן יוסיף סטלין, כמו גם עיתונאים וסופרים. הרכבת כונתה "רכבת הניצחון" והוענק לה בשנת 1919 עיטור הדגל האדום, על תרומתה להקמת הצבא האדום ולביסוס כוחו של הבולשביזם ברוסיה הסובייטית לאחר מכן. בשנת 1922 תוכנן לארגן את הצגת הרכבת המפורסמת בתערוכה, וכן לקיים את "שבוע היסטוריית הרכבת"; מאוחר יותר, בקשר לרדיפת טרוצקי, סיפור ההיסטוריה של הרכבת הושתק בברית המועצות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רוסיה: רכבות
קטגוריה:טרוצקיזם