כדורגל בברזיל

[ממוזער|[אוהד (ספורט)|אוהדי נבחרת ברזיל בכדורגל במונדיאל 2014]]
**[[כדורגל]]** הוא הספורט הפופולרי ביותר ב**[[ברזיל]]** וחלק בולט בזהות הלאומית של המדינה. הגוף המנהל של הענף במדינה הוא קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. נבחרת ברזיל בכדורגל זכתה חמש פעמים בגביע העולם, שיא כל הזמנים, ב-1958, 1962, 1970, 1994 ו-2002, ונכון למונדיאל 2022 היא נבחרת הכדורגל הלאומית היחידה שהעפילה לכל גביעי העולם. ברזיל זכתה גם בשתי מדליות זהב בטורניר הכדורגל האולימפי, בריו דה ז'ניירו 2016, טורניר אותו אירחה, ובטוקיו 2020.

מספר כדורגלנים ברזילאים נחשבים לכמה מהטובים בהיסטוריה של הכדורגל, בהם גארינצ'ה, רונאלדו, רוברטו קרלוס, רומאריו, רונאלדיניו, נילטון סנטוס, דז'למה סאנטוס, קלאודיו טפארל, פלקאו, ריבאלדו, זיקו, קאקה וניימאר. פלה בגברים ומרטה בנשים נחשבים בעיני רבים לכדורגלנים הגדולים בהיסטוריה.

## היסטוריה
ממוזער|תומאס דונוהו, נחשב לאבי הכדורגל הברזילאי
הכדורגל הובא לברזיל על ידי המהגר הסקוטי תומאס דונוהו . באפריל 1894 הוא ארגן את משחק הכדורגל הראשון במדינה, ששוחק על מגרש שסימן בעצמו על יד מקום עבודתו בצביעת בדים בפרוור בנגו של ריו דה ז'ניירו.

עם זאת, משחק הכדורגל הראשון שנערך לפי חוקי הכדורגל במדינה אורגן שנה לאחר מכן בידי צ'ארלס ויליאם מילר , בן לגולה סקוטי שעבד בבניית מסילת רכבת בסאו פאולו ולאם אנגליה. ב-1884, בהיותו בן עשר, נשלח מילר בידי אביו לסאות'המפטון, אנגליה, שם שיחק כדורגל וקריקט במועדונים קורינתיאן וסנט מרי (כיום מועדון הכדורגל סאות'המפטון). ב-1888 נוסד מועדון הספורט הראשון בעיר, סאו פאולו אתלטיק קלאב, ועם חזרתו לברזיל הביא עימו מילר את חוקי התאחדות הכדורגל של המפשייר למועדון.

ב-14 בדצמבר 1901 נוסדה "ליגה פאוליסטה דה פוט-בול", שארגנה אליפות כדורגל משלה בשם "קמפאונטו פאוליסטה" לקבוצות כדורגל ממדינת סאו פאולו שנערכה לראשונה ב-1902. סאו פאולו אתלטיק קלאב זכה באליפות בשלוש שנותיה הראשונות בזכות כישוריו של מילר. ב-1906 נערכה לראשונה תחרות הקמפאונטו קריוקה, אליפות מדינת ריו דה ז'ניירו.

מילר שמר על קשר חזק עם הכדורגל האנגלי לאורך כל חייו, ולאחר שקבוצתו לשעבר קורינתיאן ביקרה בברזיל בשנת 1910 הוקם מועדון קורינתיאנס, שנקרא על שם הקבוצה בזכות הצעתו של מילר. בנוסף, ב-1914 הוקם בסאו פאולו מועדון פלסטרה איטליה (כיום פלמיירס) על ידי מהגרים איטלקים. במהרה התפתחה יריבות עזה בין המועדונים, שנודעה בשם "דרבי פאוליסטה".

קונפדרציית הכדורגל הברזילאית נוסדה ב-1914 כ"קונפדרציית הספורט הברזילאית", אך תחרויות כלל-לאומיות לא אורגנו על ידה עד 1959, אז נערכה לראשונה תחרות הטאסה ברזיל (הגביע הברזילאי), בה זכתה באהיה. עד אז נערכו בעיקר אליפויות של מדינות ברזיל, וכן טורניר ריו-סאו פאולו וטורניר רוברטו גומס פדרוזה שכללו קבוצות ממספר מדינות אך לא שימשו כאליפות ברזיל הרשמית.

רק ב-1971 נוסדה ליגת העל הברזילאית, שכללה 20 קבוצות מכלל המדינות והנהיגה פורמט של עלייה וירידה בין הליגות. במשך השנים חוותה הליגה שערוריות רבות כגון שינויים קיצוניים בפורמט, מחלוקות ואף תביעות בבתי משפט.

## סגנון משחק
[ממוזער|[גארינצ'ה (משמאל) במדי נבחרת ברזיל בכדורגל נגד  בחצי גמר מונדיאל 1962. נחשב לאחד מגדולי המכדררים בהיסטוריה של הכדורגל]]
סגנון הכדורגל הברזילאי נחשב לייחודי מאוד, ומתבסס בעיקר על יכולת אישית וכדרור. סגנון זה הוביל את נבחרת ברזיל בכדורגל לזכייה בשלושה גביעי עולם תוך ארבעה טורנירים (1958, 1962 ו-1970).

לאחר הזכייה השלישית במונדיאל 1970 חווה הכדורגל הברזילאי בצורת תארים שנקטעה רק עם הזכייה בקופה אמריקה 1989 ובמונדיאל 1994, והחל לאבד את מאפייניו. נקודה המפנה נחשבת להפסד לאיטליה שהוביל להדחתה בשלב הבתים השני של מונדיאל 1982, שלאחריו התחיל הכדורגל הברזילאי לדמות לכדורגל האירופי במטרה לזכות מחדש בתארים. גורם נוסף ל"אירופיזציה" של הכדורגל הברזילאי נחשבת הצלחתם של שחקנים ברזילאים כגון רונאלדו, ריבאלדו, רונאלדיניו, רוברטו קרלוס וניימאר, בקבוצות אירופיות.

## נבחרת ברזיל בכדורגל

[ממוזער|נבחרת ברזיל שזכתה ב[מונדיאל 1970 נחשבת על ידי רבים לנבחרת הכדורגל הגדולה ביותר אי פעם]]
נבחרת ברזיל בכדורגל, המכונה "סלסאו" (בפורטוגזית: Seleção, נבחרת), היא אחת מנבחרות הכדורגל הלאומיות המרכזיות בעולם. הנבחרת היא שיאנית הזכיות בגביע העולם בכדורגל עם חמישה תארים, והיא היחידה שהשתתפה בכל הטורנירים. לברזיל גם תשע זכיות בקופה אמריקה, ארבע זכיות בגביע הקונפדרציות ושתי זכיות בטורניר הכדורגל האולימפי. הנבחרת מזוהה בתלבושתה המסורתית המורכבת מארבעת הצבעים הלאומיים, צבעי דגל ברזיל: חולצה צהובה וירוקה, מכנסיים כחולים וגרביים לבנים.

הנבחרת נוסדה ב-21 ביולי 1914, כשלכבוד יום השנה ה-12 של מועדון הכדורגל פלומיננסה היא ערכה משחק ידידות באצטדיון לרנז'יירס שבריו דה ז'ניירו נגד אקסטר סיטי האנגלית.

לצד ההצלחות הרבות, בהיסטוריה של נבחרת ברזיל זכורים שני משחקים שנחשבים ל"אסונות": ההפסד 1–2 ל בבית הגמר של מונדיאל 1950, שנחשב למשחק הגמר של הטורניר וכונה "מרקנאסו" (אסון המרקנה), וההפסד 1–7 ל בחצי גמר מונדיאל 2014, שכונה "מינייראסו" (אסון מינייראו).

היריבות הגדולות ביותר של נבחרת ברזיל הן  ו ביבשת אמריקה ו,  ו באירופה. היריבויות עם אורוגוואי וארגנטינה נבעו בעיקר מהקרבות ביניהן בקופה אמריקה, ואילו היריבויות עם הנבחרות האירופיות נבעו מההתמודדויות בגביע העולם בכדורגל. היריבות בין ארגנטינה לבין ברזיל בכדורגל, שלובתה על ידי היריבות בין דייגו מראדונה ופלה והדיון מי מביניהם הוא הכדורלגן הגדול בהיסטוריה, נחשבת לאחת היריבויות הסוערות בכדורגל הבין-לאומי.

## ניהול
### קונפדרציית הכדורגל הברזילאית

קונפדרציית הכדורגל הברזילאית היא הגוף המנהל של הענף במדינה. היא מארגנת את כל האליפויות הלאומיות ומנהלת את נבחרות ברזיל. משרדיה הראשיים נמצאים בעיר ריו דה ז'ניירו. הקונפדרציה נוסדה ב-8 ביוני 1914 כ"קונפדרציית הספורט הברזילאית" , שב-24 בספטמבר 1979 חדלה לפקח על הספורט ואותה החליפה קונפדרציית הכדורגל הברזילאית (CBF).

### פדרציות של המדינות
פדרציות הכדורגל של מדינות ברזיל אחראיות להסדרת הענף בתחום השיפוט של כל מדינה. הפדרציות מקושרות ל-CBF, אך יש להן אוטונומיה לארגן אליפויות, לבחור נשיא, לחתום על חוזים ולהכיר במועדונים ובקבוצות.

### בתי דין לספורט
בית הדין העליון לצדק בספורט (בפורטוגזית: Superior Tribunal de Justiça Desportiva, STJD) הוא הגוף המשפטי בתחום הספורט בברזיל האחראי על שיפוט תיקים הקשורים במועדונים וספורטאים. בית הדין עוסק במקרי השעיה עקב כרטיסים אדומים, אלימות או סימום. בנוסף, לכל מדינה בית דין משלה.

## מועדונים
[ממוזער|ה[גרנל , הדרבי של פורטו אלגרה בין גרמיו (בתכלת) לאינטרנסיונל (באדום), נחשבת לאחת מיריבויות הכדורגל אחת מיריבות הכדורגל הסוערות בעולם]]
ישנם 12 מועדונים הנחשבים באופן היסטורי למועדונים הגדולים של ברזיל: סאו פאולו, פלמיירס, קורינתיאנס וסנטוס מסאו פאולו; פלומיננסה, פלמנגו, ואסקו דה גאמה ובוטפוגו מריו דה ז'ניירו; אינטרנסיונל וגרמיו מריו גראנדה דו סול; ואתלטיקו מיניירו קרוזיירו ממינאס ז'ראיס. קבוצות אלו, יחד עם באהיה, יצרו ב-1987 את מועדון ה-13, שארגן את אליפות ברזיל בכדורגל 1987 (שנקראה קופה אוניאו) במקום קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. בנוסף למועדונים אלו זכו עוד ארבע קבוצות באליפות ברזיל בכדורגל: קוריטיבה, גוארני, אתלטיקו פרנאאנסה וספורט רסיפה, בסך הכל 17 מועדונים שזכו בתואר. אתלטיקו פרנאאנסה חוותה צמיחה גדולה ברווחיה ב, ולעיתים היא נחשבת גם כן לאחד המועדונים הגדולים על ידי רוב עיתונות הספורט במדינה.

## תחרויות ולוח זמנים
[ממוזער|גביע [אליפות ברזיל בכדורגל 2019, בו זכתה פלמנגו]]
לוח השנה של הכדורגל בברזיל הוא מקור למחלוקת גדולה בברזיל, וספג ביקורת מצד אוהדים, עיתונאים ומנהלים.

העונה הברזילאית מתחילה באופן מסורתי בינואר, כשהתחרויות הראשונות המשוחקות על ידי קבוצות הכדורגל במדינה הן האליפויות של המדינות. בין אמצע שנות ה-90 ל-2002 נערכו בתחילת השנה תחרויות אזוריות בין-מדינתיות, כגון טורניר ריו-סאו פאולו, גביע סול-מינאס וגביע צפון-מזרח, אך הן הופסקו עם הגדלת החשיבות של הגביע הברזילאי, שנערך גם הוא במחצית הראשונה של השנה. בגביע, שהוא טורניר הכדורגל היחיד המכיל קבוצות מכל מדינות ברזיל, משתתפות 64 קבוצות, מהן עשר לפי דירוג קונפדרציית הכדורגל הברזילאית ו-54 לפי התוצאות באליפויות של המדינות.

שתי אליפויות המדינות הוותיקות והחשובות ביותר הן קמפאונטו פאוליסטה, אליפות סאו פאולו, וקמפאונטו קריוקה, אליפות ריו דה ז'ניירו.

ליגת העל הברזילאית, הידועה גם בשם ברזילייראו (Brasileirão), נערכת מאז 2003 בין מאי לדצמבר בדרך כלל, מאז 2003. לוח זמנים זה נחשב לבעייתי מכיוון שהוא לא מסונכרן עם חלון ההעברות הבין-לאומי בין יולי לאוגוסט, מה שגורם לשחקנים רבים לעבור למדינות אחרות, והוא מתנגש עם השלבים המכריעים של גביע ליברטדורס וגביע סודאמריקנה.

בסך הכל, מועדון ברזילאי עשוי לשחק כ-70 משחקים במהלך השנה, למעלה מ-20 משחקים יותר בהשוואה לקבוצות ממדינות אחרות באמריקה הדרומית ובאירופה.

הליגה הברזילאית מחולקת לארבע ליגות בעלות מערכת עלייה וירידה. שלוש הראשונות (סרייה א', סרייה ב' וסרייה ג') בעלות 20 קבוצות ונקבעות לפי הישגים בעונה הקודמת, ואילו 64 קבוצות הסרייה ד' נקבעות לפי הישגיהן באליפויות המדינות. הקבוצות מחולקות לשמונה בתים בני שמונה קבוצות, וארבע הראשונות בכל בית מעפילות לפלייאוף עם משחקי גומלין. ארבע הקבוצות שמעפילות לחצי הגמר עולות בעונה הבאה לסרייה ג'.

### מבנה ליגות הכדורגל בברזיל

## תרבות כדורגל
[ממוזער|אוהדים ב[אימון נבחרת ברזיל בכדורגל]]
כדורגל הוא חלק משמעותי מהזהות הברזילאית, ונחשב לפעילות החברתית-תרבותית המשמעותית ביותר במדינה. זהו הספורט הפופולרי ביותר בברזיל, והברזילאים אף מכנים את ארצם "o País do Futebol" ("מדינת הכדורגל").

שילובם של כלל חלקי החברה הברזילאית בכדורגל סימן את תחילתה של זהות הכדורגל הברזילאית. הספורט הפך לחלק מחיי היומיום של הברזילאים, ועם הזמן גם לחלק מהתרבות הפופולרית.

עם זאת, עם עליית האינטרנט, שמקל על מעקב אחר כל ענף ספורט, ועם הצלחתה הגוברת של ברזיל במשחקים האולימפיים, האוכלוסייה הברזילאית מתחילה להתעניין יותר בענפי ספורט כמו גלישת גלים, סקייטבורדינג, טניס, שחייה, ג'ודו, כדורעף וענפים נוספים, מה שמוריד מקרנו של הכדורגל.

## כדורגל נשים
[ממוזער|[מרטה ויירה דה סילבה נחשבת לאחת מגדולות הכדורגלניות בכל הזמנים]]

כדורגל נשים, בניגוד לגברים, פחות פופולרי במדינה.

נבחרת ברזיל בכדורגל נשים זכתה במדליית כסף בטורניר הכדורגל במשחקים האולימפיים ב-2004, 2008 ו-2024, ובגביע העולם בכדורגל נשים ב-2007.

## ראו גם
*כדורגל נשים בברזיל
*קונפדרציית הכדורגל הברזילאית
*ליגת העל הברזילאית
*הגביע הברזילאי
*נבחרת ברזיל בכדורגל
*נבחרת ברזיל בכדורגל נשים
*נבחרת ברזיל בכדורגל עד גיל 20

## קישורים חיצוניים

*
*

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ברזיל: ספורט