open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מנה (להקה)

**מנה** (**Maná**) היא להקת רוק מקסיקנית, בין הלהקות הפופולריות ביותר באמריקה הלטינית.

## היסטוריה
הלהקה הוקמה בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20, והחלה להופיע ברחובות ובברים של גוודלחרה במקסיקו. בשנת 1980, החלה הלהקה להופיע בשם "Sombrero Verde" ("כובע ירוק"), ביצעה גרסאות כיסוי לשירים
באנגלית וכן עסקה בכתיבת שירים חדשים בספרדית. לאחר שנה, הלהקה חתמה על חוזה ההקלטות הראשון שלה והקליטה את אלבומה הראשון "Sombrero Verde". ב-1983 יצא האלבום השני "A Ritmo de Rock". שני האלבומים לא הצליחו.

הלהקה שינתה את שמה ל"מנה" (ה**[[מן]]** התנ"כי בספרדית) ב-1987 והוציאה עוד שני אלבומים ומספר להיטים לפני פריצתה הגדולה במדינות דרום אמריקה עם האלבום "?Dónde Jugarán los Niños¿" (איפה ישחקו הילדים?) בשנת 1992, ואלבום הופעה חיה שיצא אחריו.

שני אלבומים נוספים, "Cuando Los Ángeles Lloran" (כשהמלאכים בוכים), ו-"Sueños Líquidos" (חלומות נוזליים) הביאו להכרה ולהצלחה מסחרית במדינות רבות, כולל ספרד וארצות הברית. בשנת 1999 הקליטה הלהקה הופעת "אנפלאגד" עבור MTV וב
-2000 התארחה באלבומו של קרלוס סנטנה "Supernatural".
בשלב זה כבר נחשבה הלהקה למצליחה ביותר בסוגה - רוק ספרדי, והמשיכה להוציא אלבומים נוספים תוך כדי שיתופי פעולה ושינויי הרכב הנגנים בלהקה.

סגנון הלהקה, רוק ספרדי, הוא אמנם תת-סוג של רוק, אך כמתבקש ממוזיקה שמקורה לטיני, יש בו אלמנטים רומנטיים ורכים יותר. בהשוואה למוזיקה הפופולרית במדינות דרום אמריקה, מנה מייצגים רוק קשוח, אך לאוזניים אמריקאיות ואירופאיות זהו רוק-פופ משויף. לקהל ישראלי מנה הגיעה דרך טיילים במדינות דרום אמריקה שאימצו אותה בחיבה, ומאוחר יותר נחשף אליה מעט הקהל הישראלי כשהפכה פופולרית גם בארצות הברית.

חברי הלהקה כיום הם פרננדו אולברה (*Fernando Olvera*), חואן קאירוס (*Juan Calleros*), אלחנדרו גונסאלס (*Alejandro González*) וסרחיו ואין (*Sergio Vallín*).

ב-12.07.2012 הופיעה הלהקה לראשונה בישראל בהיכל נוקיה בתל אביב, במסגרת סיבוב הופעות העולמי *Drama y luz World tour*.

בשנת 2015, הוציאה הלהקה את השיר "Mi Verdad", ביחד עם הזמרת הקולומביאנית, שאקירה. השיר נכלל באלבומם התשיעי Cama Incendiada, ונבחר להיות שיר הנושא המרכזי של הטלנובלה המקסיקנית "Sueño de amor*"*.

## דיסקוגרפיה
### Sombrero Verde
* 1981: *Sombrero Verde*
* 1983: *A Tiempo de Rock*

### Maná
#### אלבומים
* 1987: *Maná*
* 1990: *Falta Amor*
* 1992: *¿Dónde Jugarán los Niños?*
* 1995: *Cuando los Ángeles Lloran*
* 1997: *Sueños Líquidos*
* 2002: *Revolución de Amor*
* 2006: *Amar es Combatir*
* 2011: *Drama y Luz*
* 2015: *Cama Incendiada*

#### הופעות חיות
* 1994: *Maná en vivo*
* 1999: *Maná MTV Unplugged*
* 2004: *Acceso Total*
* 2008: *Arde el cielo*

#### אוספים
* 2000: *Todo Maná*
* 2001: *Grandes Maná*
* 2003: *Esenciales*
* 2012: *Exiliados en la bahía *

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

* רוק לטיני מקסיקני, צ'אנגו
* תרגום השיר אנו רוצים שלום
* תרגום השיר מבורך האור שלך עם חואן לואיס גררה

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות מקסיקניות
קטגוריה:להקות רוק
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי הלטיני
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה העולמי: אמן לטיני
הזאהיר

**הזאהיר** (בפורטוגזית: **O Zahir**) הוא ספר מאת הסופר הברזילאי פאולו קואלו. ראה אור בשנת 2005 ותורגם ל-44 שפות, בהן הגרסה בעברית שתורגמה על ידי יורם מלצר. הספר נכתב במקור בפורטוגזית, אך מטעמי חוקי זכויות יוצרים, פורסם לראשונה באיראן בשפה הפרסית (מספר חודשים לאחר פרסום הספר באיראן, הוא הורד מהמדפים ומכירתו נאסרה).

"זאהיר" הוא מושג שמקורו בתרבות האסלאם. הסיפור סובב סביב המספר, סופר היוצא לחפש את אשתו שנעלמה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*פאולו קואלו, 1947,הזאהיר, מפורטגלית - יורם מלצר

קטגוריה:ספרות ברזילאית
קטגוריה:אוטוביוגרפיות
קטגוריה:ספרי פאולו קואלו
קטגוריה:ספרי 2005
קטגוריה:ספרי הוצאת משכל
ועדה למתקנים ביטחוניים

במסגרת הסדרתם של תכנון ובנייה בישראל, **הוועדה למתקנים ביטחוניים** (בראשי תיבות: **ולמ"ב**) היא זו שבסמכותה לתת היתר בנייה לבניין, מחנה או דרך שמוחזקים על ידי צה"ל או שלוחה של מערכת הביטחון ששר הביטחון אחראי עליה. ועדה זאת היא ועדת משנה של ועדה מחוזית לתכנון ובנייה. את יושב ראש הוועדה ממנה שר הפנים בהתייעצות עם שר הביטחון. היתר בנייה למתקנים מסוג זה יכללו רק פרטים על מקומו של המתקן הביטחוני ופרוט המגבלות שעומדים להטילן עקב הקמת המתקן.

התנגדויות לתוכנית למתקן ביטחוני תוגש לוועדה למתקנים ביטחוניים והתנגדות זאת לא תהיה נתונה לעיון. הכרעת הוועדה בלבד (ללא שיקוליה) תועבר לוועדה המקומית לתכנון ובנייה ולוועדה המחוזית לתכנון ובנייה. על החלטת הוועדה למתקנים ביטחוניים יכול משרד הביטחון בלבד להגיש ערר לוועדת ערר של מתקנים ביטחוניים, ועדת הערר היא ועדת משנה של המועצה הארצית לתכנון ובנייה.

הוועדה למתקנים ביטחוניים רשאית על פי דרישת שר הביטחון או סגנו להורות לוועדה המקומית לתכנון ובנייה או לוועדה לשמירת הסביבה החופית להורות על שינויים אם הם הכרחיים לפעולתו של המתקן הביטחוני.
## ביקורת על הולמ"ב
ארגונים סביבתיים בישראל טוענים כי הליך התכנון המקוצר והרחוק מעין הציבור הנעשה בולמ"ב הוא בעייתי מבחינה דמוקרטית ומאפשר לא אחת פגיעה באינטרסים ציבוריים ובסביבה הטבעית. התנגדות זו שגברה באחרונה במאבק הציבורי כנגד תוכנית "הפולינום" של חיל הים בחיפה, תוכניות למשדרים בערבה ותוכניות נוספות, אף הביאה לזכייתה של הוועדה בגלובוס השחור של חיים וסביבה לשנת 2008 ולמגוון הצעות חוק שניסו לצמצם את חופש הפעולה שלה. בשנת 2023, בעקבות מספר תוכניות שקודמו תוך פגיעה חמורה באתרי טבע, יצאה החברה להגנת הטבע בקמפיין בנושא.

## קישורים חיצוניים
* חוק התכנון והבנייה
* 
* 
* מטיילים בארץ, "הסרטון הזה מיועד לשר הביטחון" - בנוגע להקמת מתקן צבאי בעין פית, באתר Youtube, 31 במאי 2023

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ישראל: צבא וביטחון
קטגוריה:ישראל: תכנון ובנייה
קטגוריה:זוכי הגלובוס השחור
מדד דאו ג'ונס

270px|לא ממוסגר|שמאל
250px|ממוזער|ממוצע דאו ג'ונס 1896–2024 (לוגריתמי)
**מדד דַאוּ ג'וֹנְס** (באנגלית: **Dow Jones;** שמו המלא מאנגלית: **ממוצע התעשייה דאו ג'ונס**, באנגלית: **Dow Jones Industrial Average;** ידוע גם בשמו המקוצר: "הדאו") הוא מדד מניות המשקלל את השינוי הרצוף בשערי 30 מניות נבחרות של חברות ענק אמריקאיות בבורסה לניירות ערך בניו יורק. בנוסף למדד התעשייה הנ"ל קיימים גם מדדי דאו ג'ונס אחרים לענפי כלכלה שונים בארצות הברית ולבורסות מסביב לעולם; אך השם המקוצר **מדד דאו ג'ונס** מיוחד למדד ספציפי זה שהיה במשך עשרות שנים עוד לפני הקמת מדד אס אנד פי 500 המדד המקובל ביותר למדידת השינויים היומיים בשערי המניות בבורסה לניירות ערך בניו יורק. למרות שבשמו הרשמי כלולה המילה "תעשייה" רבות מהחברות שמניותיהן כלולות כיום במדד זה עוסקות בענפי כלכלה שונים לרבות בנקאות, ביטוח ושירותים.

## היסטוריה
250px|ממוזער|ממוצע תעשייתי של דאו ג'ונס  1896–2024
מייסדו של המדד הוא העיתונאי צ'ארלס דאו, שהיה מהוגי רעיונות המדדים בעולם של שוק ההון. דאו ייסד את העיתון וול סטריט ג'ורנל והיה לעורכו. הוא גם הקים את חברת דאו ג'ונס אנד קומפני שאמונה על פרסום מידע מהשווקים הפיננסיים למשקיעים ולמתעניינים. דאו החל את רעיון המדד באמצעות רישום מניות ברשימות אישיות, וזה התפתח בהדרגה למדד הוותיק ביותר שפעיל ברציפות זמן רב יותר מבין כל המדדים בבורסות בעולם.

המדד הראשון התפרסם ב-26 במאי 1896, והרכיבו אותו מניות של 12 חברות תעשייה גדולות בארצות הברית. ערכו ביומו הראשון עמד על 40.94 נקודות. באותה שנה הוא הגיע גם לשפל כל הזמנים של 28.48 נקודות. חברת ג'נרל אלקטריק הייתה כלולה במדד במשך התקופה הארוכה ביותר לאחר שנוספה ב-1907 והוצאה ממנו ב-2018.

המדד שמבטא את התנהגות שוקי ההון האמריקנים צנח בשיעורים חדים במספר תקופות במשך העשורים הרבים שבהם הוא נמדד. עקב מלחמת העולם הראשונה הוא צנח ב-24.39% ב-12 בדצמבר 1914. במהלך המשבר הפיננסי הגדול שהתחיל ב-1929 הוא צלל לשפל שאותו לא חצה עד ל-1954. ב-1987 נחתך המדד ב-22.6% ביום שני ה-19 באוקטובר שידוע בכינויו יום שני השחור.

ב-19 במרץ 1999 חצה המדד לראשונה את קו 10,000 הנקודות, בתום יום המסחר. חמישה שבועות אחר כך המדד חצה את קו ה-11,000 הנקודות. בחודש ינואר שנת 2017 חצה המדד לראשונה את קו 20,000 הנקודות. ב-16 במרץ 2020 צנח המדד בכ-12.93%, הצניחה הגדולה ביותר מאז יום שני השחור של 1987, הצניחה אירעה בצל החששות ממגפת הקורונה ומירידה חדה במחירי הנפט. בהמשך אותה שנה התאושש המדד במהירות וב-24 בנובמבר 2020 אף קבע שיא חדש ונסגר לראשונה מעל 30,000 נקודות.

ב-22 בינואר 2024, מדד דאו ג'ונס חצה את רף 38,000 הנקודות בפעם הראשונה. חודש לאחר מכן הוא עבר את רף 39,000, ובמאי, הוא עבר את רף 40,000 הנקודות. ב-10 בדצמבר 2025, חצה את רף 48,000 הנקודות.

## מדדים נוספים
לחברת דאו ג'ונס אנד קומפני ישנם עוד עשרות מדדים יומיים. ביניהם ניתן למנות את מדד דאו ג'ונס לממוצע בתחבורה, מדד דאו ג'ונס לענף השירותים, מדד הדאו ג'ונס לענקיות גלובליות ועוד רבים.

## החברות המרכיבות את מדד דאו ג'ונס
נכון ל-18 בדצמבר 2025, דאו ג'ונס מורכב מהחברות הבאות:

## קישורים חיצוניים

* אתר חברת דאו-ג'ונס
* אתר מדדי דאו-ג'ונס
* 
*״מדד של הצלחה״ - סיפורו של צ'ארלס דאו ומדד דאו-ג'ונס בפודקאסט ״מינהר הזמן״, ״כאן״, תאגיד השידור הישראלי
*מדד הדאו ג׳ונס באתר מיטב לימוד עצמי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שוק ההון האמריקאי
דאו ג'ונס
קטגוריה:הבורסה לניירות ערך בניו יורק
מחוזות רומניה

החל משנת 1968 השטח של רומניה מחולק ל-41 מחוזות ומחוז העירוני בוקרשט. במחוזות קיימת גם חלוקה משנית לערים וקהילות. בעבר הייתה נהוגה חלוקת משנה לפלאסות שבוטלה בשנת 1950. אחרי שנת 1968 בוצעו מספר שינויים בגבלות המחוזות וכמה מחוזות פוצלו. 

מחוזות רומניה לפי סדר האלפבית הרומני (ראו השמות הרומניים):

## קישורים חיצוניים

* נתונים היסטוריים על מחוזות רומניה

*
קטגוריה:רומניה: חלוקה מנהלית
רומניה
+
רמתיים (עיר קדומה)

**רמתיים** (ביוונית: **Ἀριμαθέα**, אָרִימַתֶאַה) הייתה "עיר ביהודה" לפי הבשורה על-פי לוקאס. ברמתיים התגורר יוסף הרמתי, שתרם את מערת הקבר שלו בירושלים לשם קבורתו של ישו.

## מגמות בזיהויה

* השערה אחת היא שרמתיים היא **[[רמתיים צופים]]** בנחלת שבט אפרים, שם נולד שמואל הנביא. 
* השערות אחרות מזהות אותה כעיר רמלה בנחלת שבט דן או כעיר **רמה** בנחלת שבט בנימין.
* רמתיים שנוסדה כמושבה בשנת 1924 נקראה על שם רמתיים צופים, וכן מכיוון שהיא שוכנת על שתי רמות. כיום היא מהווה שכונה בעיר הוד השרון.

## לקריאה נוספת
* יואל אליצור, זיהויין של "ארץ צוף" ו"הרמה" עיר שמואל, בתוך: זאב ארליך (עורך), **"...לפני אפרים ובנימין ומנשה..."**, קובץ מחקרים ותגליות בגאוגרפיה-היסטורית, ירושלים, המועצה האזורית מטה בנימין, תשמ"ה, עמ' 116-101.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: נצרות
קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
קטגוריה:אתרי המקרא
גלסטונברי טור

**גלסטונברי טור** (באנגלית: **Glastonbury Tor**) הוא תל בצורת טיפה המצוי בגלסטונברי באזור סאמרסט שבאנגליה. גובה שיאו של התל כ-158 מטרים מעל פני הים, וגובהו הממוצע 145 מטרים. על התל מצויים שרידי "מגדל סנט מייקל".

## מקור השם
מקור שם התל במילה הקלטית "טור" שמשמעה "גבעה חרוטית".

## גאוגרפיה
[שמאל|ממוזער|250px|גלוסטנבורי טור ב-[1908.]]

התל מצוי באמצע מישור הקרוי מדשאות סאמרסט, חלק ממישור סאמרסט. התל מהווה לשון יבשה המוקף משלושת צדדיו על ידי הנהר ברו (Brue). בערך בשנת 300 לפני הספירה היה התל מוקף באגם, ועליו היה ממוקם יישוב קלטי. במהלך השנים ירדו פני המים, אולם התל נותר מוקף ביצות עד ניקוז הביצות בסוף ימי הביניים, ולכן על פי המסורת הבריטית התל הוא אבלון, האי המהווה מקום קבורתו של המלך ארתור.

הביצות נוקזו על ידי נזירים שגרו במנזר גלסטונבורי על מנת להפוך את האזור שסביב התל לאזור חקלאי.

התל בנוי בצורת טבעות, המזכירות טרסות. מספר המשערים שזו תופעה גאולוגית טבעית דומה למספר המשערים שזה מעשה ידי אדם ואולי נבנה כמקום פולחן קלטי.

## היסטוריה
ממוזער|שרידי כנסיית סנט מייקל
בראש התל התגלו שרידי כלי צור מהתקופה הנאוליתית, המעידים על קיומו של יישוב במקום. חפירות שנערכו באתר על ידי פיליפ רהנטז בין השנים 1964–1969 גילו שהתל היה מיושב בעת העתיקה. במקום התגלו שרידי קבר פגני קלטי מהמאה השישית. בקבר התגלו חפצים קלטיים וכן אמפורה של יין או שמן שיוצרה באגן הים התיכון.

במאה החמישית נבנתה במקום מצודה קלטית, שנהרסה בימי הביניים ובמקומה הוקמה כנסיית סנט מייקל. כנסייה זו נהרסה בשנת 1275 אולם המגדל שלה השתמר בחלקו, מתנשא בראש התל ונראה מרחוק. באתר נבנתה כנסייה נוספת בשנת 1360 וזו נהרסה על ידי הנרי השמיני, מלך אנגליה בשנת 1539. שרידי מגדל כנסיית סנט מייקל שוחזרו במאה ה-19.

האתר מנוהל כיום על ידי קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי.

## התל במיתולוגיה

במהלך השנים זוהה התל עם אבלון - מקום קבורתו האגדי של המלך ארתור ואשתו המלכה גווינביר. בשנת 1191 התגלה במנזר גלסטונברי "לכאורה" ארונו של ארתור, שנקבר בהלוויה ממלכתית במנזר גלסטונברי. במקום אכן התגלתה מצודה מהמאה ה-5 - תקופת חייו המשוערת של ארתור.

מקור השיוך באמונה הקלטית כי במקום היה ארמונו של גווין אפ נוד -- מלך העולם התחתי והפיות. התל היה על פי האמונה הקלטית הכניסה לאנווין - עולם הפיות.

מגדל סנט מייקל הוא אחד האתרים המוקדשים לסנט מייקל הנמצאות על קו ליי (ley line) המכונה "קו סנט מייקל" (St. Michael's Ley) שעליו הצביע הסופר ג'ון מיצ'ל. מבנים נוספים הקשורות לסנט מייקל על קו זה הם הכנסיות באותרי (Othery), בבורו ממפ וגבעת סנט מייקל.

## באר הגביע

בתחתית הגבעה נמצאת באר הגביע, באר מים שגם לה מיוחסות אגדות וסגולות. יש מסורת שבתחתית הבאר הוסתר הגביע הקדוש עם דמו של ישו, גביע שהובא למקם על ידי יוסף הרמתי. מסורת אחרת אומרת למימי הבאר יש סגולות ריפוי.

נעשו סביב הבאר חפירות ארכאולוגיות ומהן הסתבר שהיה יישוב קדום בסמוך לבאר, ושהתקיימו במקום פולחנים.

## גאולוגיה
התל נוצר עקב זרימה של מים עשירים בברזל במשך אלפי שנים מעל אבן חול ושקיעה של תחמוצות ברזל בתוך האבן. עם הסחיפה של אבן החול השתמר רק אזור התחמוצת - הוא התל שנוצר המתנשא מעל סביבתו.

## ראו גם
*באר הגביע
*ולסלי טיודור פול
## קישורים חיצוניים

* 
* מידע על האתר באתר קרן הנאמנות הלאומית
* גלסטונברי טור באתר ה-BBC
* חפירות ארכאולוגיות בתל
* הסבר גאולוגי להיווצרות התל
* Chalice Well

## הערות שוליים

קטגוריה:גלסטונברי
קטגוריה:אגדות המלך ארתור
קטגוריה:אנגליה
קטגוריה:לשונות יבשה
קטגוריה:מונומנטים רשומים
עקמת

**עקמת** (בלועזית: **סקוליוזיס** (**Scoliosis**)) היא עיוות בעמוד השדרה, כאשר החוליות המרכיבות אותו סוטות לצד ביחס לקו האמצע, בזווית של 10 מעלות ומעלה. עיוות זה יכול להתבטא למשל באי-תאימוּת בגובה של צמד הכתפיים או המותניים.

העיוות מתחיל להופיע, בדרך כלל, בתקופת הילדות או בגיל ההתבגרות, כאשר צמיחת השלד מואצת, ועלול להחמיר עם הזמן.

מסיבה בלתי ידועה, מספר רב יותר של בנות סובלות מעקמת - יחס של כ-7:1 מול הבנים, בעקמת משמעותית של 20 מעלות ומעלה.

רוב הסובלים מן התופעה לא מודעים לעקמת בגבם, אפילו בעקמת של מעל 30 מעלות. רוב מקרי העקמת מתגלים במקרה.

## תסמינים
התסמינים של העקמת הם:
* תנוחה נטויה לצד מסוים
* התעייפות מהירה או כאבי גב בעמידה ממושכת
* גובה מותניים וכתפיים לא שווה
* גודל או מיקום לא סימטרי של החזה אצל נשים
* מרחק לא שווה בין הזרועות לגוף
* בגדים ש"לא יושבים טוב", קווי הבגד עומדים באלכסון
* בליטות לא שוות של הצלעות
* קושי בהתכופפות.

## גורמים
על אף שסיבות רבות קושרות לעקמת, רוב מקרי העקמת ובמיוחד אלה המוצאים ביטוי רק לאחר גיל 10, נגרמים מסיבות לא ברורות. ידוע כי בעקמת האידיופתית הנפוצה ישנה השפעה תורשתית ברורה, אך בחדירות לא-מלאה, כלומר הגנים לא מוצאים ביטוי אצל כל נשא. ישנם מקרי עקמת הנגרמים כתוצאה מתסמונות ומחלות שונות, כמו תסמונת אהלרס-דנלוס, תסמונת קבוקי, פרכת.

בניגוד לדעות רווחות, העקמת אינה נגרמת מיציבה לא תקינה, פעילות גופנית לא מאוזנת או ישיבה שפופה.

## אבחון
שמאל|ממוזער|130px|חישוב זווית קוב
אדם החושד בקיומה של עקמת בגבו עליו לפנות לרופא לבדיקות גופניות.

במשך הבדיקות הגופניות יש לבחון:
* את העור, לכתמים אנורמליים המצביעים על מחלת הנוירופיברומטוזיס.
* את כף הרגל, לעוויתות מבניות.
* את גובהם של שקעי עצמות הכסל בעת העמידה.
* את סדר הגודל של העיוות בעמידה ובכיפוף קדימה.
* גובה בלתי שווה של הכתפיים והשדיים.
* גובה לא שווה של הזרועות מן הרצפה בעת כיפוף קדימה.

יש צורך גם בצילום רנטגן או CT כדי לאמוד את המיקום, רמת המורכבות, הכיוון וסדר הגודל של העיוות. שיטה אחת לאומדן העקמומיות היא חישוב זווית קוב (Cobb), אשר מעריכה את העיוות מהצד העליון של החוליה העליונה ביותר המעורבת בעקמת עד לצד התחתון של החוליה התחתונה ביותר המעורבת.

## טיפול
הטיפול בעקמת תלוי במידת חומרתה, ולעיתים במידת בגרות השלד. האפשרויות המקובלות לטיפול הן, לפי סדר עולה של חומרת מצב:
* מעקב רפואי
* פיזיותרפיה
* מחוך אורתופדי – משמש למנוע מהעיוות להחמיר בשנות ההתפתחות של שלד צעיר.
* ניתוח, כגון חיבור חוליות.

## ניתוח
ישנן שיטות ניתוחיות שונות לתיקון עקמת. הגישה העיקרית שננקטת כיום היא קיבוע של עמוד השדרה בגישה אחורית. הניתוח נמשך לרוב כ-10 ובמהלכן עושים חתך אורכי במרכז הגב, חושפים את עמוד השדרה ומכניסים ברגים לחוליות שדורשות תיקון. בשלב שלאחר מכן מחברים את הברגים למוט ישר. לשיטה הזאת יש שיעורי הצלחה גבוהים.

הניתוח נעשה תוך כדי ניטור נוירולוגי: לאחר שהמטופל מורדם, מחוברים גלאים רבים לגופו שמאפשרים לנטר את הסטטוס העצבי שלו בכל רגע נתון. מערכות ניווט מאפשרות הכנסה מדויקת של הברגים לעמוד השדרה. מערכות הניטור והניווט הביאו לירידה בפגיעות העצביות בניתוחי עקמת והפכו אותם לבטוחים יותר.

### החלמה מהניתוח
במרבית המקרים משך האשפוז של המנותחים הוא כשבוע ימים. עד סוף האשפוז המטופל/ת יתנסו בהליכה בליווי צוות פיזיותרפיה. חזרה לפעילות ספורטיבית מתונה מתאפשרת לרוב לאחר כ־6 חודשים, ואילו פעילות ספורטיבית אינטנסיבית יותר - לאחר כשנה.

## ראו גם
* עקשת (גיבנת)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מחלות עיוותים של עמוד השדרה
קטגוריה:מומים מולדים במערכת השריר-שלד
דף הבית (דפדפן)

**דף הבית** של הדפדפן הוא דף אינטרנט הנפתח מיד כאשר משתמשים מפעילים את דפדפן האינטרנט. בכוחם של המשתמשים לבחור את זהות הדף. יש משתמשים שבוחרים בפורטל אינטרנט או במנוע חיפוש כדף הבית שלהם, ויש כאלו המעדיפים אתרים אחרים, כדוגמת אתר אינטרנט החביב עליהם במיוחד.

קיימים אתרים המאפשרים למשתמש ליצור דף בית מותאם לצרכיו, כיום, תוך שימוש ביכולות ה-RSS כדי לאפשר לו לקבל עדכונים מהאתרים המועדפים עליו.

לעיתים, תוכנות ריגול ווירוסים שונים משנים את דף הבית בניגוד לרצון המשתמשים באמצעות שינוי של הגדרות הדפדפן (כך שבכל פתיחת דפדפן, הדפדפן ניגש לאתר באופן אוטומטי).

במרבית הדפדפנים, ישנו לחצן דף בית (בדרך כלל בצורת בית) אשר לחיצה עליו בעת גלישה באינטרנט פותחת את אתר הבית המוגדר.

באתרים רבים ניתן למצוא פונקציה המגדירה את הדף הנבחר כדף הבית.

בדפדפנים התומכים בגלישה באמצעות לשוניות ניתן להגדיר מספר דפי בית שיפתחו עם פתיחת הדפדפן בלשוניות שונות.

קטגוריה:אינטרנט
קטגוריה:דפדפנים
קטגוריה:מונחים בתוכנה
היועץ הכספי לרמטכ"ל

**היועץ הכספי ל[[רמטכ"ל]]** (בראשי תיבות: **יועכ"ל**) אחראי על ייעוץ לרמטכ"ל בתחום התקציבי, הנחיית גופי התקציב, בקרת התקציב ויישום חוק יסודות התקציב בצה"ל. הוא משמש גם כראש אגף התקציבים במשרד הביטחון. בתפקידו זה מנהל את כלל תקציב הביטחון. היועץ הכספי לרמטכ"ל הוא גם ראש המערך הכלכלי בצה"ל.

## ייעוד
היועץ הכספי לרמטכ"ל הוא הגוף שמנהל את המגעים עם האוצר בתקופת הכנת התקציב וגם במהלך השנה, כשעולות דרישות שונות. בנוסף, תפקיד היחידה לגשר בין משרד הביטחון לצבא בכל הקשור לתקציב הביטחון.

בנוסף פועלת ביחידה מערכת הדרכה כלל צבאית ומשרדית להכשרה והכרת נושאי התקציבים.

מטעם משרד הביטחון אחראי אגף התקציבים על גיוס המקורות לתקציב הביטחון, דרך האוצר או בעזרת כספי סיוע מארצות הברית וממקורות נוספים כמו הפרטה ושיווק בסיסים. לאחר סיכום התקציב (בסביבות אוגוסט בשנה הקודמת לתקציב המסוכם), תפקיד היועץ הכספי לרמטכ"ל, יחד עם אגף התכנון בחלק מהנושאים, הוא לחלק את התקציב של צה"ל בין הגופים והזרועות השונים בצבא.

היועכ"ל עומד בראש המערך הכלכלי שמורכב מקציני התקציבים המפוזרים במפקדות למיניהן וממלאים תפקידים בתחומים כלכליים, תקציביים ותכנון.

## היועצים לדורותיהם

## סמל היועכ"ל
בסוף שנות ה-80 נבחר והושמש לראשונה סמל היחידה. הסמל מורכב מחרב צה"ל בצבע ברונזה, כשהיא שזורה במטבע כסף עתיק מתקופת "המרד הגדול" (שנת 70 לספירה, עת נכבשה ירושלים ונחרב בית המקדש השני על ידי הרומאים).

על המטבע מצוירים בצבעי זהב עלי תאנה, שהם אחד מסמלי הארץ, בתוספת המילים "חירות ציון" בכתב עברי קדום, המסמלות את שאיפת היהודים מאז ועד ימינו.

בשנת 2008, עם הקמת המערך הכלכלי של צה"ל על ידי תא"ל מהרן פרוזנפר, נבחר סמל המערך הכלכלי בצה"ל, אותו עונדים כלל הכלכלנים וקציני התקציבים בכל יחידות צה"ל.

## קישורים חיצוניים

* היועץ הכספי לרמטכ"ל (היועכ"ל) באתר צה"ל
* יישום חוק יסודות התקציב בצה"ל באתר צה"ל
* אגף התקציבים (את"ק) באתר משרד הביטחון

*
קטגוריה:המטה הכללי של צה"ל
קטגוריה:משרד הביטחון
טריומף, הכלב המעליב

**טְרַיוֹמְף, כלב העלבונות הקומי** (באנגלית: **Triumph, the Insult Comic Dog**) היא בובת יד המופעלת על ידי הקומיקאי והתסריטאי האמריקני רוברט סמיגל.

טריומף הופיע לראשונה בתוכנית הלייט-נייט של הקומיקאי קונאן או'בריאן, בשנת 1997, והפך במהרה לאחת הדמויות האהובות והפופולריות בתוכנית, בזכות העלבונות אותם הטיח באנשים ובמרואיינים.

טריומף זוהה כזן של כלב הרים יוגוסלבי, כביכול, ובעקבות זאת אימץ מבטא סלבי לכאורה. דמותו של טריומף עוצבה בעקבות "אד הגרב" - בובת גרב מעשנת סיגר וגסת רוח שהופיעה בטלוויזיה הקנדית ובעקבות הקומיקאי מילטון ברל, אף הוא בדחן מעשן סיגר; אך יותר מכל הושפע טריומף מהקומיקאי האמריקני דון ריקלס, הנחשב על ידי רבים כממציא הז'אנר של הסטנד-אפ המעליב.

משפט המפתח של טריומף, בו הוא משתמש בכל הזדמנות, הוא: "For me to poop on..." ("בשבילי לחרבן עליו"). הוא מוסיף את המשפט אחרי מחמאה בדרך כלל, לדוגמה: "קוויבק זה מקום נפלא... שעליו אוכל לחרבן!!"שמאל|ממוזער|טריומף הכלב המעליבטריומף מופיע בתוכניתו של קונאן בערך אחת לחודש-חודשיים, בדרך כלל ככתב שטח אשר יוצא לסקר אירועים שונים ברחבי ארצות הברית בדרכו הייחודית והמעליבה. בנוסף, הופיע טריומף בקליפ השיר "Ass Like That" של זמר הראפ אמינם ואף השתתף כפרשן פוליטי-סאטירי בפאנל הבחירות לנשיאות 2004 של רשת החדשות MSNBC.

## מערכונים נבחרים
שמאל|ממוזער|200px|טריומף כפרשן בחירות ברשת MSNBC
* ביקור בתערוכת הכלבים "ווסטמיניטר" ו"חשיפת" חגיגות המין ההומוסקסואלי הקשה בין הכלבים.
* סיקור האודישנים לאמריקן איידול בו החווה טריומף את דעתו על איכות השירה של המועמדים.
* סיקור המשפט של מייקל ג'קסון בו ניסה לאמוד טריומף את מידת שפיותם של מעריצי ג'קסון.
* סיקור התורים ליד בתי הקולנוע בניו-יורק שהציגו את הסרט מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים. מערכון זה נחשב על ידי רבים כמערכון הטוב ביותר של טריומף וכונה בפי קונאן או'בראיין בריאיון לרדיו כ"רגע הטלוויזיוני המצחיק ביותר בעשר שנים האחרונות".
* בפברואר 2004 עורר מערכון בו הטיח טריומף עלבונות בצרפתים-הקנדיים של מחוז קוויבק בקנדה סערת מחאות מצד פוליטיקאים קנדים.

## דיסקוגרפיה
* בשנת 2003 הוציא טריומף אלבום מוזיקלי בשם Come Poop With Me ("בוא לחרבן איתי", "poop" נשמע באנגלית כמו כלבלב). האלבום, אשר דורג למבוגרים בלבד, כלל שירים גסים על ידוענים, אהבתו של טריומף למין ביזארי ואירח דמויות מוכרות מעולם הבידור האמריקאי. בשנת 2004, טריומף ואלבומו אף היו מועמדים לפרס גראמי בקטגוריית אלבום הקומדיה אך הפסידו לג'ון סטיוארט. זאת הייתה אחת הפעמים הבודדות שדמות פיקטיבית (ולא המפעיל שלה) מועמדת לגראמי.
* בשנת 2004, NBC השיקה DVD עם מיטב קטעיו של טריומף בשם The Best of Triumph the insult comic dog.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ראיון רדיו עם קונאן או'בראיין וטריומף

טריומף, הכלב המעליב
קטגוריה:כלבים בדיוניים
קטגוריה:אמני וורנר רקורדס
פיליפ פולמן

**פיליפ פולמן** (באנגלית: **Philip Pullman**; נולד ב-19 באוקטובר 1946) הוא סופר ילדים בריטי מצליח ונודע בעיקר כמחבר הטרילוגיה "חומריו האפלים" (**His Dark Materials**). זכה ב-2005 בפרס אסטריד לינדגרן.

## סדרת חומריו האפלים
##### טרילוגיית חומריו האפלים
* 1995 **Northern Lights** (שנקרא בגרסה האמריקאית שלו **The Golden Compass**) תורגם לראשונה ב-1998 תחת השם **אורות צפוניים** בהוצאת אופוס ומאוחר יותר, ב-2003, בתרגום מחודש תחת השם **[[המצפן הזהוב]]** בהוצאה משותפת של אופוס וכתר ספרים.
* 1997 **The Subtle Knife** תורגם ב-2004 כ-**[[הסכין המעודן]]**
* 2000 **The Amber Spyglass** תורגם ב-2005 כ-**[[משקפת הענבר]]**

##### טרילוגיית ספר האבק
* **La Belle Sauvage** 2017 תורגם ב-2018 כ-סירת מבטחים

* **The Secret Commonwealth** 2019
* **The Rose Field** 2025

## סדרת סאלי לוקהארט

* 1985 **The Ruby in the Smoke** תורגם ב-2007 כ-**[[סאלי לוקהארט: מסתרי אבן האודם|מסתרי אבן האודם]]**
* 1986 **The Shadow in the North** תורגם ב-2009 כ-**הצל בצפון**
* **The Tiger in the Well** 1990
* **The Tin Princess** 1994

## ספרים אחרים
* 2004 **The Scarecrow and his Servant** תורגם ב-2006 כ-**הדחליל ומשרתו**

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:אתאיסטים בריטים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:זוכי מדליית קרנגי
קטגוריה:חברי האגודה המלכותית לספרות
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1946
זלפה

[שמאל|ממוזער|250px|בניין "[קבר האמהות" בטבריה בו טמונה, על פי המסורת, זלפה לצד בלהה, יוכבד, אביגיל, צפורה ואלישבע]]
**זִלְפָּה** (**זילפֿה** בפא רפה (**Ζελφάν**) בתרגום השבעים; בערבית: **زيلفا**) היא דמות מקראית, אמם של גד ואשר, שפחתה של לאה ואשתו הרביעית של יעקב.

## משפחתה
זלפה הייתה שפחתו של לבן הארמי. כאשר בתו, לאה, נישאה ליעקב אבינו, נתן לה לבן את זלפה שתהיה שפחה עבורה. לפי חז"ל, זלפה הייתה בתו של לבן ואמה הייתה אחת משפחותיו. לפיכך, זלפה הייתה אחותן של לאה ושל רחל מצד האב.

## זלפה אמנו
רחל העקרה נתנה את שפחתה בלהה ליעקב וזאת ילדה לו את דן ואת נפתלי. כאשר לקתה לאה בעקרות זמנית, נהגה היא כמו אחותה ונתנה ליעקב את זלפה, שילדה לו את גד ואת אשר. בני בלהה וזלפה נחשבו לילדי רחל ולאה, כנוהג המקובל באותה תקופה וכפי שנהגה אף שרה כשנתנה את הגר לאברהם.

בניגוד לאמירה הרווחת אודות ארבע אמהות, שהשתרשה בשיר "אחד מי יודע", בסיכום מניין השבטים מונה התורה גם את בלהה וזלפה כחלק מאמהות עם ישראל. חז"ל אף מציינים במספר מקורות שיש שש אמהות, ומונים את בלהה וזלפה בתוכן. דוגמה לכך מופיעה במדרש שיר השירים רבה: .

## עץ משפחה

## ראו גם

* עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה

## לקריאה נוספת
*אליס שלוי, **האמהות האחרות** . בתוך רביצקי, רות, (עורכת). **נשים ישראליות כותבות על נשות ספר בראשית** .תל אביב: למשכל, 2008.עמ' 263–266.
*אילת נגב, **אמהות פונדקאיות**, בתוך רביצקי, רות, (עורכת). **נשים ישראליות כותבות על נשות ספר בראשית** .תל אביב: למשכל, 2008 עמ' 266–274.

## קישורים חיצוניים

* ליאור טל, האמהות השקופות שלנו, בבלוג: "מה למעלה מה למטה"
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אבות ואמהות עם ישראל
קטגוריה:נשים בתורה
קטגוריה:אישים בפרשת ויצא
קטגוריה:יעקב
קטגוריה:פילגשים
קטגוריה:שפחות בתנ"ך
גאלאץ (מחוז)

**מחוז גאלאץ** (ברומנית: **Județul Galați**) הוא מחוז (județ) בחבל מולדובה שברומניה ובירתו היא העיר גאלאץ. מחוז גאלאץ הוא חלק מאזור הפיתוח הדרום מזרחי (יחד עם מחוז ורנצ'אה, מחוז בוזאו, מחוז בראילה, מחוז קונסטנצה ומחוז טולצ'אה), בתוך האזור האירופי של דנובה התחתונה, יחד עם מחוזות מדרום רפובליקת מולדובה ומחוזות ממערב אוקראינה.
 
כמו כן, המחוז הוא חלק מאזור הסחר החופשי "גאלאץ-ג'יורג'יולשטי-רני".

## סמל המחוז
הסמל הנוכחי של המחוז התקבל בהחלטת ממשלה מיום 30 בספטמבר 1998. 
תיאור - הסמל מורכב ממגן אדום, טעון בעוגן זהב, עם שרשרת בצבע שחור ולבן, כרוך על זרועו האנכית; מימין ומשמאל לעוגן, כוכב זהב.
משמעות - הסמל מסמל את הסביבה הטבעית, המסחר והפעילות הימית שמבצעים המקומיים באזור זה של הדנובה התחתונה.

## גאוגרפיה
המחוז משתרע על 4,466 קילומטרים רבועים שמהווים 1.9% משטח רומניה. המחוז שוכן במישור נמוך, בין נהר פרוט במזרח, נהר סירט במערב ודרום-מערב. שניהם זורמים אל הדנובה שמהווה את הגבול עם מחוז טולצ'ה בדרום מזרח.
### מחוזות שכנים
* מולדובה במזרח - מחוז קאהול 
* מחוז ורנצ'אה במערב
* מחוז וסלוי בצפון
* מחוז בראילה ומחוז טולצ'ה בדרום
 
## דמוגרפיה
בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית המחוז 536,167 תושבים וצפיפות האוכלוסין הייתה 120/קמ"ר.

### הרכב אתני
* רומנים - 98%
* רוסים, אוקראינים וצוענים - 2% 

## פוליטיקה
מועצת מחוז גאלאץ, שחודשה בבחירות המקומיות ב-2020, מורכבת מ-34 חברים ("יועצים"). ההרכב הפוליטי של מועצת המחוז הוא כלהלן:

## חלוקה מנהלית
למחוז גאלאץ יש 2 רשויות עירוניות (מוני'ציפיו), 2 ערים ו-61 כפרים גדולים (קומונות).
### רשויות עירוניות (מוני'ציפיו)
* גאלאץ Galaţi
* טקוץ' Tecuci
### ערים
* טרגו בוז'ור Târgu Bujor
* ברשט Bereşti

## כלכלת המחוז
מחוז גאלאץ הוא הרביעי בדירוג התעשייתי ברומניה. ענפי הכלכלה העיקריים הם:
* תעשייה ובניה - 43%
* שירותים - 38%
* חקלאות, יערנות וכריתת עצים - 19%

## קישורים חיצוניים

* 
* Cele mai frumoase locuri din judeţul Galaţi, care trebuie neapărat vizitate - FOTO 
* משטרת מחוז גאלאץ 
* 

גאלאץ, מחוז
פרס אנדרסן

**פרס אנדרסן** (אנגלית: Hans Christian Andersen Award) הוא הפרס הספרותי היוקרתי בעולם לספרות ילדים ונוער. הפרס, המכונה גם פרס נובל הקטן, נקרא על שמו של סופר הילדים המפורסם הנס כריסטיאן אנדרסן.

הפרס מוענק מדי שנתיים מאז 1956, לסופר אחד ולמאייר אחד, על ידי האגודה הבינלאומית לספרות ילדים (International Board on Books for Young People - IBBY). הוא מוענק על תרומה רבת ערך בספרות הילדים בשתי קטגוריות: סופרים ומאיירים. מדליית זהב ניתנת לזוכה על ידי מלכת דנמרק.

## עיטור אנדרסן

בנוסף לפרס היוקרתי מוענקים מדי שנתיים עיטורי כבוד על שם אנדרסן. העיטורים ניתנים לסופרים חברי ה-IBBY, לפי המלצת סניפי הארגון בכל מדינה. כל מדינה יכולה להמליץ על שלושה ספרים, שיזכו במתן העיטור לסופר, מאייר או מתרגם. הסניף הישראלי של המועצה הבין-לאומית לספרות ילדים ונוער על יד אונסקו, IBBY, נמצא במרכז לוין קיפניס לספרות ילדים שבמכללת לוינסקי לחינוך. במסגרתו מומלצים ומוענקים עיטורי כבוד על שם אנדרסן ליצירות ישראליות.

## זוכי פרס אנדרסן

## זוכים ישראלים בעיטור אנדרסן
בפרס אנדרסן זכה נכון ל-2022 רק הסופר אורי אורלב. להלן רשימת הישראלים שזכו בעיטור אנדרסן בקטגוריות השונות:

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
אנדרסן
קטגוריה:ספרות ילדים ונוער
קטגוריה:איור
קטגוריה:הנס כריסטיאן אנדרסן
משוואת פואסון

**משוואת פואסון** היא משוואה דיפרנציאלית חלקית עם שימושים רבים באלקטרוסטטיקה, הנדסת מכונות ופיזיקה תאורטית. היא נקראת על שם המתמטיקאי והפיזיקאי הצרפתי סימאון דני פואסון.

משוואת פואסון היא:

:\Delta\varphi=f

כאשר \Delta הוא אופרטור לפלס או לפלסיאן ו-f,\varphi הן פונקציות מרחביות. כאשר המרחב הוא מרחב אוקלידי מסמנים את הלפלסיאן כך: {\nabla}^2 ומשוואת פואסון נכתבת בצורה הבאה:

{\nabla}^2 \varphi = f

במרחב תלת־ממדי במערכת צירים קרטזית המשוואה היא מהצורה הבאה:

\left( \frac{\partial^2}{\partial x^2} + \frac{\partial^2}{\partial y^2} + \frac{\partial^2}{\partial z^2} \right)\varphi(x,y,z) = f(x,y,z).


כאשר המשוואה היא הומוגנית (f=0) משוואת פואסון הופכת למשוואת לפלס, והפונקציה המקיימת אותה נקראת פונקציה הרמונית:
:\nabla^2 \varphi = 0

משוואת פואסון ניתן לפתור על ידי פונקציית גרין. ישנן גם שיטות נומריות רבות לפתרון. **שיטת הרלקסציה** היא אחת מהן.

## אלקטרוסטטיקה
אחת מאבני היסוד של האלקטרוסטטיקה היא הצגת הבעיה המתוארת על ידי משוואת פואסון. מציאת \varphi עבור f נתונה היא בעיה חשובה ועל ידי כך מוצאים את פונקציית הפוטנציאל החשמלי עבור התפלגות מטענים נתונה. במערכת יחידות SI:

:{\nabla}^2 \Phi = - {\rho \over \epsilon_0}
 
כאשר   \Phi \!  הוא הפוטנציאל החשמלי (בוולט),   \rho \! היא צפיפות המטען (בקולון למטר בשלישית) ו- \epsilon_0 \! היא הפרמיטיביות של הריק (בפאראד למטר). 

באזור במרחב שבו אין מטענים מתקיים: \rho = 0  והמשוואה לפוטנציאל הופכת למשוואת לפלס:

:{\nabla}^2 \Phi = 0

## פוטנציאל של התפלגות מטענים גאוסיאנית
בהתפלגות גאוסיאנית תלת־ממדית ספירית סימטרית של צפיפות המטען \ \rho(r)  מתקיים:

: \rho(r) = \frac{Q}{\sigma^3\sqrt{2\pi}^3}\,e^{-r^2/(2\sigma^2)}

כאשר **<math>Q</math>** הוא המטען הכולל, הפתרון \ \Phi(r) של משוואת פואסון:

:{\nabla}^2 \Phi = - { \rho \over \epsilon_0 } 

נתון על ידי:

: \Phi(r) = { 1 \over 4 \pi \epsilon_0 } \frac{Q}{r}\,\mbox{erf}\left(\frac{r}{\sqrt{2}\sigma}\right)

כאשר \mbox{erf}\,(x) היא פונקציית השגיאה.
ניתן לבדוק את נכונות הפתרון על ידי הערכה של {\nabla}^2 \Phi.
שימו לב שעבור r גדול בהרבה מ-\sigma, \mbox{erf}\,(x) מתקרבת ל-1 והפוטנציאל \ \Phi(r) שואף לפוטנציאל של מטען נקודתי  { 1 \over 4 \pi \epsilon_0 } {Q \over  r} , כצפוי.

## ראו גם
* משוואת לפלס

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פואסון, משוואת
קטגוריה:חשמל
קטגוריה:תורת הפוטנציאל
סלון מזל

**סלון מזל** היה מקום מפגש של פעילי שמאל ושמאל רדיקלי. הסלון הוקם ב־2001 ברחוב מונטיפיורי בתל אביב, במקום בו הייתה קודם לכן מספרה בשם "סלון מזל", ומכאן בא שמו. לאחר מספר חודשים מיקומו הועתק לסמטה אלמונית, במרץ 2008 הוא עבר לדרך סלמה שבפלורנטין, ובינואר 2010 עבר לרחוב יצחק שדה שם שהה עד אביב 2012 אך נסגר בשל חוב כספי לעיריית תל אביב.

המקום תפקד כ"Infoshop" - מרכז להפצת מידע ומפגש קהילתי בנושאים כמו איכות הסביבה, זכויות נשים, מיניות ומגדר, זכויות בעלי חיים, הכיבוש, ציונות ואנטי ציונות, חברה אזרחית וסרבנות, גלובליזציה, אנרכיזם, מזרחיות, קוד פתוח, תוכנה חופשית ועוד.

במקום היו ספריית השאלה, חנות ספרים (בעיקר לספרי עיון), וכן נהגו למכור דיסקים, פנזינים, עלוני מידע, סטיקרים וכדומה. המשותף לכל אלו היה העיסוק בנושאים שהוזכרו, כשלעיתים קרובות נקודת המבט שלהם הייתה אנרכיסטית-פמיניסטית-אקולוגית. במקום ניתן היה למצוא ספרים ופרסומים אשר נגישותם נמוכה.

תפקוד אחר הוא כמרכז קהילתי ששמש כבמה ציבורית ומקום מפגש לפעילים בתחומים השונים שנזכרו להלן ואשר התקשו להפגש או להשמיע את קולם במקומות אחרים, או ליוזמות חברתיות חדשות. כך לדוגמה, אחד המפגשים הראשונים של ויקיפדיה העברית, כאשר מספר המשתתפים בה היה קטן, נערך בסלון מזל. דוגמאות אחרות הן שימוש במקום כגלריה להצגת עבודות אמנות של מהגרי עבודה, או מקום מפגש ללימוד ערבית מדוברת. 

כל הפעילויות במקום הייתה ללא תשלום, כאשר המשתתפים התבקשו להשאיר סכום סמלי כפי יכולתם. המקום מומן מתרומות, ונוהל על פי עקרונות אנרכיסטיים, כאשר אין הנהלה רשמית וכל ההחלטות נקבעות בצורה דמוקרטית, על ידי המתנדבים הקבועים במקום. בצמוד לסלון פעל עד לאחרונה בית קפה טבעוני, אשר הופעל גם הוא על ידי מתנדבים.

אחד ממייסדי סלון מזל הוא רוני ערמון.

ב־2004 הוקמה בחיפה "**המרקחה**", במקום "בית מרקחת פבזנר", מוסד דומה לסלון מזל. כיום המקום אינו פעיל. בשנת 2005 נפתח בירושלים מוסד דומה בשם "**[[דילה|דַיְלָה]]**", שאינו פעיל כיום. אך נגזרת של פרויקט הבר הטבעוני עוד פועלת כיום במסגרת בשם "זנגביל - מרכז קהילתי לצמחונות", או המהטמה-בר, שמשמש גם הוא כספרייה ואינפו שופ בנושאי זכויות בעלי חיים וסביבה.

בשנת 2005 הקימו קבוצה של פעילים מהסלון את פרויקט מחנה הקיץ האלטרנטיבי – מחנה בן כמה ימים, המיועד לבני נוער מכל הארץ, שמטרתו ליצור שיח ולעורר את המחשבה בנושאים הבוערים במציאות, להעצים את המשתתפות בו, ועל ידי כך לעודד אקטיביזם. המחנה מתקיים עד היום.

## קישורים חיצוניים
* Street Libraries: Infoshops and Alternative Reading Rooms, Chris Dodge

## הערות שוליים
https://www.maarav.org.il/archive/classes/PUItemabd0.html?lang=HEB&id=658

קטגוריה:תל אביב-יפו: תרבות
קטגוריה:אנרכיזם
קטגוריה:חנויות ספרים בישראל
קטגוריה:ישראל: ארגוני זכויות האדם
חד"ש-בל"ד

**חד"ש-בל"ד** הייתה רשימה מאוחדת למפלגות חד"ש ובל"ד שהתמודדה בבחירות לכנסת הארבע עשרה אשר התקיימו ב־29 במאי 1996, בהן קיבלה הרשימה יצוג של 5 מנדטים בכנסת. 

במהלך כהונת הכנסת פרש מהסיעה המאוחדת נציג בל"ד עזמי בשארה ביחד עם האשם מחאמיד, שפרש גם הוא, בעקבות סכסוכים עם תנועת חד"ש, ובעקבות כך התפלגה הרשימה המאוחדת לרכיביה, חד"ש ובל"ד.

## נציגי הרשימה בכנסת
* האשם מחאמיד (חד"ש)
* סאלח סלים (חד"ש)
* תמר גוז'נסקי (חד"ש)
*עזמי בשארה (בל"ד)
* אחמד סעד (חד"ש)

## קישורים חיצוניים
* חד"ש-בל"ד, באתר הכנסת
*

קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:מפלגות ערביות בישראל
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1996
חרות - התנועה הלאומית

**חרות - התנועה הלאומית** הייתה מפלגת ימין שהוקמה על ידי פורשי מפלגת הליכוד.

## היסטוריה
התנועה נוסדה על ידי בנימין זאב בגין, מיכאל קליינר ודוד ראם שהתפצלו מסיעת הליכוד-גשר-צומת בשנת 1999, בשלהי כהונתה של הכנסת ה-14.
שם המפלגה בא לציין את כוונת חבריה להיות המשך אידאולוגי לתנועת החרות ההיסטורית, שבראשה עמד מנחם בגין - אביו של מייסדה בנימין זאב בגין, ואשר הייתה אחת מהמפלגות שיצרו את הליכוד. את רשימת חרות לכנסת ה-15 חתמו שמואל כץ, שהיה חבר הכנסת מטעם תנועת החרות בכנסת הראשונה, עזריאל לבנת, ויצחק שמיר שעזב את הליכוד והוצב במקום ה-120.

200px|ממוזער
בבחירות לכנסת ה-15 התמודדה במסגרת האיחוד הלאומי, יחד עם מולדת ותקומה, אך למרות הציפיות הרבות זכתה הרשימה המשותפת החדשה לארבעה מנדטים בלבד. כתוצאה מהכישלון פרש בנימין זאב בגין מהחיים הפוליטיים, וכראש המפלגה נבחר נציגה היחיד בכנסת, מיכאל קליינר.

בבחירות לכנסת השש עשרה רצה המפלגה בנפרד, והציבה כמספר 2 את ברוך מרזל מחברון. גם אנשי מפלגת ימין ישראל הקטנה הצטרפו לרשימה, ונציגיהם שובצו במקומות החמישי והשביעי. לבסוף זכתה הרשימה ב-36,202 קולות אך לא עברה את אחוז החסימה שהיה אז 47,226 (1.5% מהקולות הכשרים). בבחירות אלה עשתה המפלגה שימוש תעמולתי בהמנון "התקווה", כאשר הציגה גרסה שלו כג'ינגל בחירות. את מילות "התקווה" החליפו מילים בערבית קלוקלת שהציגו מסר של השתלטות ערבית על מדינת ישראל. הג'ינגל נפסל על ידי יו"ר ועדת הבחירות המרכזית, השופט מישאל חשין וערעור לבית המשפט העליון על הפסילה נדחה ברב דעות. הדיון סביב פסילת הג'ינגל והעתירה לבג"ץ זכה לסיקור תקשורתי ושביעות רצון מצד אנשי יחסי הציבור של המפלגה.

בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2003 התמודדה המפלגה בבני ברק במשותף עם האיחוד הלאומי מולדת ותקומה אך נשארה מחוץ למועצת העיר.

המפלגה התמודדה גם בבחירות לכנסת השבע עשרה, הפעם בנפרד ממרזל ומאנשי ימין ישראל (שהתמודדו מצידם יחדיו במסגרת חזית יהודית לאומית) זכתה רק ב-2,387 קולות, ולא נכנסה לכנסת.

לאחר עזיבתו של בגין החל מהבחירות לכנסת ה-16 התמקד מצע המפלגה בעידוד הגירה מישראל למדינות ערב באמצעות סל הגירה כספי. לאחר תוכנית ההתנתקות בבחירות לכנסת ה-17 חזרה המפלגה והדגישה את הרעיון בתעמולת הבחירות תחת הסיסמה "חוק פיצוי פינוי לפלסטינים", הבאה להדגיש כי מדובר בהגירה מרצון חופשי של התושבים המתפנים ושבה הפיצוי קודם לפינוי, בניגוד למדיניות ההתנתקות וחוק פינוי-פיצוי שהביאו לנסיגה ולפינוי (בניגוד לרצון המפונים) ולהסדרת הפיצוי הכספי רק לאחר מכן. במהלך מערכת הבחירות פעלו פעילי חרות בריכוזי אוכלוסייה ערבית, וניסו לעניין את התושבים המקומיים בתוכניתם לעידוד הגירה כספי. עצרת אחת שכזו ביפו הסתיימה בתקיפת הפעילים, בהם היו"ר קליינר.

בסיום ספירת הקולות של מערכת הבחירות לכנסת ה-17 נתגלה באורח מוזר שבקלפיות מסוימות באזור טייבה ואום אל-פחם קיבלה המפלגה מאות קולות, ואילו הרשימה הערבית המובילה רע"ם-תע"ל לא זכתה כלל בתומכים. לבסוף התברר שהדבר נבע מבלבול ברישומים של הקלפיות עקב סמיכות המפלגות ברשימות הקלפי. כתוצאה מגילוי הטעות זכתה לבסוף רע"ם-תע"ל במנדט נוסף, על חשבונה של מפלגת העבודה.

לקראת הבחירות לכנסת ה-18 (2009) פסקה למעשה פעילות המפלגה בעקבות התמודדותו של יושב ראש המפלגה מיכאל קליינר בפרימרייז של הליכוד. קליינר שובץ במקום ה-48 (והלא ריאלי) ברשימת הליכוד. חרות לא התמודדה בבחירות לכנסת ה-18 או במערכות הבחירות שלאחריהן.

## נציגי המפלגה בכנסת ומועמדיה בבחירות

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מפלגות ימין היסטוריות
קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:מפלגות ציוניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1999
דאוניים

ממוזער|דג מעופף ממין ''Cheilopogon melanurus'', בדאייה מחוץ למים.
ממוזער|Exocoetus volitans
ממוזער|דאון צעיר
**דְּאוֹנִיִּים** (שם מדעי: Exocoetidae; מכונים גם **דגים מעופפים**) היא משפחה של דגים קטנים עד בינוניים בגודלם, מסדרת החניתאים, המאופיינים בסנפירי חזה ארוכים המגיעים אצל מינים רבים עד לקצה הזנב, ובעזרתם הם מסוגלים לדאות באוויר מחוץ למים כשסנפיריהם פרוסים.

## מאפיינים
המשפחה כוללת כ-50 מינים שונים של דגים המשתייכים לבין שבעה לתשעה סוגים. הדגים, המגיעים בדרך כלל לאורך של כ-30 סנטימטרים (אם כי יש כאלה המגיעים ל-45 סנטימטרים), נפוצים בכל האוקיינוסים העיקריים בכדור הארץ, ובייחוד במים טרופיים או סובטרופיים באוקיינוס השקט, האטלנטי וההודי. לרוב הם חיים בקרבת פני המים וניזונים מפלנקטון. בנוסף לסנפירי החזה הגדולים, גם סנפיר הבטן גדול, ואילו סנפיר הזנב מחולק לשתי אונות, שהתחתונה שבהן היא ארוכה מן העליונה. בזכות סנפירי החזה דמויי הכנפיים, מסוגלים הדגים לזנק מדי פעם מהמים ולנוע באוויר. לאמיתו של דבר, אין הדג המעופף מסוגל לעוף, שכן אין הוא אלא דואה וסנפיריו הגדולים המשמשים כעין כנפי דאייה. בדאייתו מסוגל הדג להכפיל את מהירותו הרגילה ולהגיע למהירות של 79-90 קילומטרים לשעה ויותר, בדרך כלל למרחקים של בין 30 ל-100 מטרים אך לעיתים אף יותר מכך. ככל הנראה, הדאייה משמשת כאמצעי להימלטות מטורפים כגון טונה (*Thunnus*), דג גרזן (*Xiphias gladius*), רעמתן ("Coryphaena") או דגים גדולים אחרים.

הדאוניים דואים בלהקות, לרוב. בדרך כלל, הגובה שאליו הם מגיעים בדאיותיהם הוא מטר אחד מעל פני המים, יש והם מתרוממים אף לגובה שישה מטרים ועולים עד לסיפוני האוניות.

ביצי הדג, בצבען הטבעי (אדום -לבן) או כשהן צבועות (לצבעי ירוק, צהוב או שחור) מהוות מרכיב במטבח היפני שנקרא טוביקו.

## מיון
המשפחה כוללת מעל 50 מינים שונים של דגים המשתייכים לשבעה סוגים:

* משפחת **דאוניים** (Exocoetidae)
**סוג דָּאוֹן (*Cheilopogon*) - בו 29 מינים
**סוג סִיסְנוּן (*Cypselurus*) - בו 12 מינים
**סוג Exocoetus - בו 5 מינים
**סוג Fodiator - בו 2 מינים
**סוג סְנוּנִיתָן (*Hirundichthys*) - בו 12 מינים
**סוג רַחְפָן (*Parexocoetus*) - בו 3 מינים
**סוג Prognichthys - בו 6 מינים

### מינים בחופי ישראל

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע בסיסי על הדאוניים
* דגים מעופפים
* תמונות ומידע כללי

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1810
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
תאי בטא

**תאי בטא** (β) הם תאים אנדוקרינים באיי לנגרהנס בלבלב, המייצרים את ההורמון אינסולין. בלבלב של אדם יש כ-109 תאי בטא, המהווים כ-50% מתאי האיים, וכ-1% מתאי הלבלב.

במחלת סוכרת מטיפוס 1 תאי בטא נהרסים על ידי מערכת החיסון כתוצאה מפעילות אוטואימונית, הרס הגורם למחסור מוחלט בהורמון אינסולין. במחלת סוכרת מטיפוס 2, הכרוכה בעמידות לאינסולין, תאי בטא מייצרים ומפרישים כמות אינסולין גבוהה מהרגיל, כדי להתגבר על העמידות. דרך נוספת להתגברות על העמידות היא יצירה של תאי בטא נוספים. אולם אחרי מספר שנים מהופעת המחלה יש ירידה בתפקוד תאי בטא וביכולת הפיצוי שלהם, ונוצר מחסור יחסי באינסולין.

מאמצים לפתח גישות ריפוי חדשות לשני סוגי הסוכרת מתרכזים בפיתוח דרכים להרבות תאי בטא בתרבית רקמה, או ליצור אותם מתאי גזע במעבדה, במטרה להשתילם בחולים כדי שיחליפו את התאים ההרוסים או הפגועים. כיוון אחר של המחקר מתמקד בדרכים לגרום להתחדשות של תאי בטא בתוך הלבלב, על ידי זירוז מנגנוני ההתחדשות הטבעיים של תאים אלה.

**תאי אלפא** (α) גם נמצאים באיי לנגנהרס בלבלב (כ-20% מהתאים). תאי האלפא מייצרים ומפרישים גלוקגון שגורם לעליית רמת הגלוקוז בדם על ידי פירוק מאגרי גליקוגן. ניתן לומר שלתאי האלפא פעילות הפוכה מזו של תאי הבטא.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:המערכת האנדוקרינית
גלסטונברי

**גְלִסְטוֹנבֶּרִי** (באנגלית: **Glastonbury**) היא עיר בנפת מנדיפ שבמחוז סאמרסט בדרום-מערב אנגליה. העיר ממוקמת במישור סאמרסט, כ-45 ק"מ דרומית לבריסטול, ומתגוררים בה כ-8,980 תושבים (2021).

בעיר נמצאים מנזר גלסטונברי וגלסטונברי טור המהווים מוקד תיירותי בשל האגדות המשויכות להן. כמו כן נערך בקרבת מקום פסטיבל גלסטונברי.

## היסטוריה ומיתולוגיה
[שמאל|ממוזער|250px|גלסטונברי טור מכיוון [סטריט (סומרסט)|סטריט]]
ממוזער|שמאל|250px|מנזר גלסטונברי
שמאל|ממוזער|250px|מבט על גלסטונברי
העיר גלסטונברי ידועה בהיותה המקום אליו משויכות אגדות רבות, שהעיקרית בהם היא האגדה הקשורה ליוסף הרמתי ולגביע הקדוש. כמו כן ממוקם בעיירה קברו של המלך ארתור.

בשל השיוך של יוסף הרמתי לעיר, מהווה העיר, על פי המסורת, המקום הנוצרי הראשון בבריטניה, והמקום בו נבנתה הכנסייה הראשונה (שנועדה להכיל את הגביע הקדוש) כ-30 שנה לאחר צליבתו של ישו.
אגדה אחרת טוענת כי יוסף הרמתי ביקר במקום עם ישו בעת היותו של האחרון ילד קטן.

על פי האגדה שמקורה כנראה במאה ה-12, נמסר ישו להשגחת יוסף הרמתי, המתואר באגדה זו כדודו של ישו (למרות שאין לכך ביסוס במקורות אחרים). יוסף הרמתי שהיה סוחר עשיר לקח איתו את ישו להפלגותיו וישו תפקד בהפלגות אלו כנגר האונייה. בין שאר ההפלגות, הגיע יוסף הרמתי לגלסטונברי בסירה בעת שמישור סומרסט היה מוצף מים. בעת רדתו מהסירה הוא תקע את מטהו באדמה, והמטה פרח והפך ל"דרדר הקדוש" - עץ עוזרר הצומח באזור ופורח פעמיים בשנה - באביב ובחג המולד.

בהתאם לאמונה זו, כל שנה נוהג הכומר המקומי לקטוף ענף מן העץ ולשלוח אותו למלך אנגליה (העומד בראש הכנסייה) על מנת שיקשט את שולחן חג המולד שלו.

העוזרר המקורי היה מוקד לעלייה לרגל בימי הביניים אולם נכרת במהלך מלחמת האזרחים האנגלית (ועל פי האגדה החייל "עגול הראש" שכרת אותו התעוור).

על פי אחת הגרסאות לאגדה, ישו עצמו, בעת ששהה במקום היה שותף לבניית מבנה עץ. מבנה זה שנקרא ברבות הימים the Wattle Church הפך לכנסייה הראשונה באיים הבריטיים.

על פי חלק מגרסאות אגדות המלך ארתור, גלסטונברי הוא האי אבלון, בו נקבר המלך. זיהוי זה מופיע לראשונה בכתבי ג'פרי ממונמות' משנת 1133. בשנת 1191 טענו נזירי מנזר גלסטונברי כי מצאו במקום את קברו של ארתור. הארון הוצא ונקבר מחדש במנזר. היסטוריונים בני ימינו סבורים כי "גילוי" זה נועד להפוך את המנזר למקום עלייה לרגל ולהביא לו תרומות.

## כלכלה
עיקר כלכלת גלסטונברי מתבססת על תיירות דתית ומיסטית. העיר מהווה אתר עלייה לרגל הן כאתר דתי, והן כאתר פולקלוריסטי בשל האופי המיסטי והפגאני של המקום.

בעיר חנויות רבות המוכרות מוצרי "ניו אייג'" וכן עבודות יד. בולטת בעיר פעילות תנועת האלה (Goddess movement), דת נאו-פגנית שבמרכזה אמונה באלות שונות. ברחוב הראשי פועל מ-2016 בית האלה (Goddess House), ובסמוך נמצאים מקדש האלה (Goddess Temple) והיכל האלה (Goddess Hall).

אתרי התיירות העיקריים בעיר כוללים את שרידי מנזר גלסטונברי, גבעת גלסטונברי טור, באר הגביע, מוזיאון החיים הכפריים בסאמרסט באסם של מנזר גלסטונברי ששוחזר, בית החולים סנט מרי מגדלן, כנסיית יוחנן המטביל ומלון ג'ורג' ופונדק עולי הרגל.

## ראו גם
* המלך ארתור

## קישורים חיצוניים

* 
* מדריך בלתי רשמי של העיר
* אתר "האי אבלון"
* פסטיבל גלסטונברי
* סומרסט באתר ה-BBC
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אנגליה: ערים
קטגוריה:סאמרסט
קטגוריה:אגדות המלך ארתור
רדי מייד

[שמאל|ממוזער|250px|"[מזרקה (דושאן)|מזרקה" מאת מרסל דושאן]]
**רֶדִי מֶייד** (באנגלית: **Readymade**, ובעברית: **חפץ מן־המוכן**) הוא מונח שטבע האמן מרסל דושאן המתאר אמנות הנוצרת תוך שימוש באובייקטים או בחפצים יומיומיים. השימוש בחפצים כ'אמנות', כשהם מנותקים מן הקונטקסט המקורי שלהם, מרחיב בצורה משמעותית את החשיבה המקובלת אודות מה היא אמנות, בייחוד בעידן שבו המוצר ועיצובו מקבלים משנה חשיבות.

בין יצירות ה'רדי מייד' הידועות של דושאן נמצאת "מזרקה", שהיא משתנה ציבורית שאותה קנה האמן והציג אותה כיצירת אמנות. רדי מייד אחרים של דושאן היו "מתקן בקבוקים", "בטרם הזרוע השבורה" ועוד. לעיתים נעשים שינויים בחפצי הרדי מייד כדי להדגיש אמירה אמנותית כלשהי. כך לדוגמה, ביצירה של האמן מאן ריי - "מתנה" משנת 1921. זוהי יצירה המשלבת טכניקה של אסמבלאז', ומורכבת ממגהץ ברזל שעליו התקין האמן שורה של ווים או מסמרים קטנים, המעקרים את הפונקציונליות של האובייקט.

אמנים נוספים עושים שימוש בחומרי רדי מייד, תוך התאמתם ליצירה וטיפול אמנותי בהם, לעיתים תוך הרחקתם ממושג הרדי מייד כפי שהגה אותו דושאן. כאשר הטיפול בחפץ הוא דו־ממדי, (לדוגמה, ניירות שונים המודבקים יחדיו), נקרא האובייקט קולאז'. כאשר האובייקט שנוצר הוא תלת־ממדי, כגון תבליט התלוי על הקיר, נהוג לכנותו בשם אסמבלאז'. לעיתים האסמבלז' הופך להיות פיסול של ממש, בעיקר כתוצאה משימוש בשיטות פיסול מודרניות כגון ריתוך.

## אמנים
אמנים מודרניים רבים מוכרים בשימוש באובייקטים יומיומיים באמנותם. ביניהם ניתן למנות את:

## לקריאה נוספת
* דוב, טירי דה, "הרדי-מייד ושפופרת הצבע", **[[סטודיו (כתב עת)|סטודיו, כתב עת לאמנות]]**, גיליון מס' 68 (חלק א') ו-69 (חלק ב'), פברואר, 1992.

## קישורים חיצוניים

* רדי-מייד, חפץ מצוי, חפץ מן המוכן, באתר האנציקלופדיה של הרעיונות
* הרדי-מייד כאובייקט מטרים של הסימולקרה, באתר ערב רב

* Unmaking the Museum: Marcel Duchamp's Readymades in Context
* 
* 

קטגוריה:אמנות חזותית
קטגוריה:פיסול
קטגוריה:טכניקות אמנותיות
קטגוריה:דאדא
רעידת האדמה בשאאנשי (1556)

**רעידת האדמה בשָאַנְשִׂי** או **רעידת האדמה של נפת הואה** היא רעידת האדמה הקטלנית ביותר בהיסטוריה. ברעידת האדמה נהרגו כ-830,000 איש. הרעידה התרחשה בבוקר ה-23 בינואר 1556 במחוז שאאנשי שבסין. רעידת האדמה השפיעה על תשעים ושבע נפות במחוזות שאנשי, שאאנשי, חונאן, ג'יאנגסו, גאנסו, חוביי, שאנדונג, חביי, חנאן ואנחווי. הרס רב נגרם בשטח ברוחב של 800 קילומטר, ובחלק מהמחוזות נהרגו 60% מהתושבים. רוב התושבים התגוררו בתקופה זו במערות שנחפרו בצוקי הלס שרובן התמוטטו במהלך האסון.

## רעידת האדמה
רעידת האדמה התחוללה בשנת 1556 בתקופתו של המלך צ'יאנצ'ינג משושלת מינג.

מרכז הרעש היה ב**נפת הואה** בקרבת הר הואה בשאאנשי (קו רוחב 34.5, קו אורך 109.7). אומדנים מודרניים המבוססים על מידע גאולוגי מעריכים כי רעידת האדמה הייתה בעוצמת של 8 בסולם מגניטודה לפי מומנט. אומנם הייתה זו רעידת האדמה הקטלנית ביותר והחמישית במניין האסונות הטבעיים הקטלניים בהיסטוריה, אך היו כבר רעידות אדמה בעוצמה חזקה מזו. רעידות אדמה משניות אירעו כמה פעמים בחודש במשך כחצי שנה אחר־כך.

בתולדות סין מתוארת רעידת האדמה כך:

המלומד צ'ין קדה שרד את רעידת האדמה ורשם עליה בפרוטרוט. בין מסקנותיו מרעידת אדמה זו "בהתחלת רעידת האדמה, אנשים המצויים בבניינים חייבים לא לנסות לצאת מהם. יש להתכווץ ולהמתין לשעת־כושר. אפילו יתמוטט הקן, ביצים אחדות בתוכו עשויות להישאר שלמות". מסקנה זו יכולה לציין שרבים נהרגו בשעה שניסו להימלט בעוד שאחרים שנשארו במקומם שרדו.

## הנזק

מיליוני אנשים חיו בתקופה זו במערות שנחפרו בצוקים הגבוהים באזור רמת הלס. לס הוא סוג של קרקע המורכבת מגרגרי טין שהסופות השקיעו על הרמה במשך עידנים. קרקע הלס החרסיתית נוצרה במשך מיליוני שנים בשל הרוח שהעיפה את גרגרי הטין לאזור ממדבר גובי. לס הוא סוג קרקע שרמת הבליה שלו גבוהה והוא מעוצב בקלות בכוח המים והרוח. רמת הלס והקרקע המאובקת שלה מכסה כמעט את כל המחוזות שאנשי, שאאנשי וגאנסו וחלקים ממחוזות נוספים. רוב האוכלוסייה התגוררה בצוקים אלה, במגורים הקרויים **יאודונג**. עובדה זו תרמה במידה ניכרת למחיר הדמים. רעידת האדמה גרמה למפולות עפר שהרסה את המערות. כמות ההרוגים, מוערכת מסורתית בכ-830,000 איש.

לא ניתן להעריך את הנזק שנגרם עקב רעידת האדמה במונחים מודרניים. הנזק הנלווה לרכוש היה כה גבוה שכמעט לא ניתן לחשבו – אזור שלם של לב סין נהרס וכ-60% מאוכלוסיית האזור נמחתה. מחיר הנזק שווה־ערך להרס המוחלט הנגרם מפצצה גרעינית (אם כי ללא השפעות הלוואי של פצצה כזו).

בין השאר גרמה רעידת האדמה נזקים קשים לרבים מהסטלות שב**יער הסטלות**. מתוך 114 האבנים הקלאסיות של קאיצ'נג' נשברו 40 ברעידת האדמה. הרעידה הנמיכה את גובהה של פגודת "ברווז הפרא" הקטנה בשיאן מ-45 מטרים ל-43.4 מטרים.

עם כל זאת רעידת האדמה של 1556 בשאנסי לא הייתה האסון הגרוע ביותר בתולדות סין. לדוגמה, היו עשרות מיליונים של מקרי מוות בסין במהלך שלוש השנים של אסונות הטבע מ-1959 ועד 1961.

## מקורות
***תולדות סין** מצוטט מעמוד 100 של "30 שנים של סקירת המדע והטכנולוגיה של סין".

## ראו גם
*רשימת רעידות אדמה
## קישורים חיצוניים

*הריסות רעידת האדמה של נפת הואה 
* 

## הערות שוליים

1556
קטגוריה:1556
קטגוריה:שאאנשי
בית הפגודה

**בית הפגודה** או **בית האונייה** הוא בניין בלב תל אביב אשר נבנה בשנת 1925 ומאופיין בסגנון אקלקטי. הוא מעורר עניין כחלק מההערכה הציבורית הגוברת לאדריכלות התל אביבית של שנות ה-20 של המאה ה-20, ונחשב כיום לאחד מהבניינים המרשימים שנבנו בתקופה זו.

הבניין, הממוקם בכיכר המלך אלברט, בין הרחובות נחמני ומונטיפיורי, תוכנן בשנות ה-20 לבקשת מוריס בלוך, אלמן אמיד שעלה ארצה מארצות הברית אחרי מלחמת העולם הראשונה. הוא תוכנן ידי האדריכל אלכסנדר לוי, בהשראת פגודה מזרח-אסייתית ומאופיין ב-21 קשתות, עמודים דוריים ומאפיינים אחרים המחברים בין אדריכלות המזרח הרחוק, אדריכלות אסלאמית ואדריכלות מערבית מודרנית וקלאסית. הבניין נבנה בידי יצחק טגנסקי ובניו שבנו עוד מבנים רבים בתחילתה של תל אביב.

בלוך התגורר באחת הדירות בקומה השנייה. במרפסת הוא תלה שלושה דגלים: דגל ארצות הברית, דגל בריטניה, ואת הדגל הציוני.
בשנת 1935 הותקנה בבניין מעלית נוסעים על ידי מהנדס החשמל יהודה גזונטהייט. המעלית, שהייתה מהראשונות בארץ ישראל, הפכה לאטרקציה בקרב תושבי העיר.

בלוך נפטר ב-1943, הבעלות על הבניין עברה מיד ליד, במקום מגורים נכנסו אליו עסקים ובתי מלאכה, מצבו התדרדר, והחל משנות ה-60 היו תוכניות להריסתו.
ב-1995 קנה אותו היזם והקבלן ראובן פלד, על מנת לשפץ אותו. אולם לפני שהשיפוץ החל, הוא מכר אותו תמורת כ-5.2 מיליון דולר למיליארדר היהודי-שוודי רוברט וייל, והשיפוץ החל בשנת 2000. הבניין נחשב לאחד מסמליה של תל אביב. הוא דוגמה בולטת לתהליך השיפוץ והשימור ברחובותיה של העיר, ונחשב לאחד מהבתים היקרים ביותר בתל אביב בפרט ובמרכז הארץ בכלל.
## גלריית תמונות

קובץ:בית בתל אביב רח מנטיפיורי 43 טיול אופנוע מתל אביב דרך רחובות גדרה ראשו btm3883.jpeg|בית הפגודה ב-1929
קובץ:Pagoda1988.JPG|בית הפגודה לפני שיפוצו ב-1988
קובץ:PikiWiki Israel 8302 pagoda house in tel-aviv.jpg|
קובץ:Tel Aviv Pagoda House.jpg|
קובץ:Pagoda house in Tel Aviv.jpg|
קובץ:Beth Hapagoda at Tel Aviv.JPG|
קובץ:Beit Pagoda.jpg|
קובץ:Pagoda House P1130328.JPG|
קובץ:SEG 5963 3-5000-229.jpg


## ראו גם
* אדריכלות ישראלית
* אדריכלות בתל אביב
* הסגנון האקלקטי בארץ ישראל

## קישורים חיצוניים

* בית הפגודה, באתר ארכיון עיריית תל אביב יפו
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי מגורים
פגודה
קטגוריה:לב העיר
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אלכסנדר לוי
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים לשימור