open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יונת הבית

[טקסט=יונה אוכלת 2025|ממוזער|335x335 פיקסלים|יונה אוכלת, [ירושלים  2025]]
[ממוזער|יונים מקננות על מדף אבן של בית ב[הודו]]
**יונת הבית** (שם מדעי: *Columba livia domestica*) היא תת-מין של יונת הסלע, אשר בוית לצורכי מאכל, ייצור דשן ודואר. כיום, אף שאינה מגודלת עוד כחיית משק, היא נפוצה בערים ואזורים הומי אדם באזורים רבים בעולם. במקרים רבים היונה היא גם חיית מחמד נוחה לגידול בכלוב או בשובך. במקומות רבים בעולם היונים אינן מפחדות כלל מהאדם ואף ניזונות מכף היד שלו, למשל בוונציה, שם חיות אלפי יונים.

לפי מקורות היסטוריים, היונה בויתה כנראה לפני יותר מ-3,000 שנה במסופוטמיה ובמצרים.

באזורים מסוימים היונים מהוות מטרד כבד עקב המחלות שהן מעבירות. כדי להילחם בהן משתמשים בדוקרני יונים, מכסים את הגגות ויורים בהן. בין הקניונים של ניו יורק בהם חיות מאות יונים, הגיעו בזים נודדים התופסים וטורפים אותן בקלות ומאזנים את התרבותן של היונים. טורפים נוספים שלהן הם נצים כמו נץ מצוי, ינשופים וחתולי בית.

## תיאור המין
הצבע הנפוץ ביותר של יונת הבית אפור-כחלחל, כתם הצוואר בעל ברק ירוק וסגול. הבטן אפורה. הזנב כחול-אפור ובקצהו פס שחור רחב. סוככות הכנף התחתונות בהירות. צבעי הנקבה עמומים מעט מצבעי הזכר ולנוצותיה ברק מתכתי קל. קשתית העין כתומה, המקור אפור-שחור והדונגית לבנבנה. הרגליים אדומות.
אורך הגוף 30–35 ס"מ, מוטת כנפיים . קיימות גם יונים בצבעים חום שחור ולבן ובצבעים מעורבים. היונים הלבנות מסמלות במקרים רבים את השלום.

## בישראל
יונת הבית היא אחת העופות הנפוצים ביותר בישראל. בספירת הציפורים בשנת 2020 הגיעה יונת הבית למקום השלישי במניין הפרטים שנצפו. היונים נפוצות בעיקר באזורים בנויים, שם הן מקננות בחללים של קירות בתים ומרפסות. יונת הבית שמרה על המקום השלישי גם בספירה שנערכה בינואר 2024, לאחר שהופיעה ב-52.6% מהדיווחים במסגרת ספירת הציפורים השנתית (אחרי העורב האפור, והמיינה המצויה). בספירה שנערכה בתחילת 2025 שמרה יונת הבית על מקומה כציפור השלישית הנפוצה בישראל, לאחר שהופיעה ב-53.8% מהדיווחים במסגרת ספירת הציפורים השנתית (נתון גבוה מהנתון של 2024, ועדיין אחרי העורב האפור והמיינה המצויה).

## שימושים
היונים משמשות לאדם למספר דברים:

#בראש ובראשונה היונים בויתו בשביל בשרם המשובח.
#את ביצי היונים ניתן לאכול.
#הנוצות שימשו לריפוד דברים כמו כרים
#שליחת דואר על ידי יונים.
#כיום אנשים מגדלים יונים למטרות נוי ומחמד.
#ביהדות הן כשרות להקרבה על המזבח, ונמנות כחלק ממצוות הקרבנות בספר ויקרא.

במהלך הזמן האדם פיתח זני יונים שונים בעלי מראה משונה אחד ממשנהו. סוגי יוני בית מיוחדים הם יונת יעקובין , יונת להור , יונת צווארון אנגלי  ויונת הטווס . 

## לקריאה נוספת
*יונת הבית, באתר המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:יוניים
קטגוריה:חיות מחמד
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו בהולוקן
קטגוריה:מינים מבויתים
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
קטגוריה:מינים מתפראים
שון פרטווי

**שון קארל רולנד פרטווי** (באנגלית: **Sean Carl Roland Pertwee**; נולד ב-4 ביוני 1964) הוא שחקן אנגלי. הוא גילם את קפטן פיצפטריק במחזה "טום ג'ונס" עיבוד לספרו של הנרי פילדינג, את סמל ולס בסרט "Dog Soldiers", את הטייס סמית' בסרט "סיוט בקצה האופק" ואת אלפרד פניוורת' בסדרת הטלוויזיה "גותהאם" של רשת פוקס.

## ראשית חייו
פרטווי נולד בלונדון. הוא בנו של השחקן ג'ון פרטווי מנישואיו השניים, שגילם את ההתגלמות השלישית של "הדוקטור" בסדרת הטלוויזיה "דוקטור הו". פרטווי הוא אחיה של השחקנית דריאל פרטווי. הוא נכדו של השחקן והתסריטאי רולנד פרטווי, וקרוב משפחה של השחקן ביל פרטווי.

הוא למד בבית הספר "טדינגטון" שבלונדון, ואחר כך ב"סאנברי קולג'".

## קריירה
בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים שיחק פרטווי בתפקיד קפטן פיצפטריק במחזה "טום ג'ונס" על פי הרומן באותו שם מאת הנרי פילדינג. אחרי סיום לימודיו ב"סאנברי קולג'" למד בבית הספר למשחק "בריסטול אולד ויק". ב-1986 עם סיום הלימודים יצא לסיור הופעות עם הלהקה השייקספירית המלכותית במשך שלוש שנים. ב-1999 גילם את דמותו של ברוטוס בסרט "קלאופטרה" של ערוץ הולמרק. הוא היה שותף בבעלות של חברת ההפקה "Natural Nylon" ביחד עם סאדי פרוסט, ג'וד לאו, ג'וני לי מילר ויואן מקגרגור. החברה התפרקה בשנת 2003.

ב-2008 כיכב פרטווי בסרט הקולנוע "Doomsday" בתפקיד ד"ר טלבוט. קולו נשמע לעיתים קרובות בפרסומות טלוויזיה, בתוכניות דוקומנטריות ובמשחקי וידאו, בהם משחק המחשב "Medieval: Total War", משחק המלחמה "Killzone" וב-"Killzone 2" וכן ב-"Fire Warrior" בתפקיד המושל סוורוס. הוא מופיע בפרסומת התיירות לצפון-מזרח אנגליה שמשודרת מתחילת 2009.

בשנת 2010 שיחק בתפקיד ריצ'רד במותחן "4.3.2.1" שכתב וביים נואל קלארק. ב-7 בנובמבר 2011 החליף את אינדיה פישר בקריינות בעונה הרביעית של "מאסטר שף: המקצוענים".

פרטווי הופיע בסרט האימה "Devil's Playground" שביים מארק מק'קווין, לצדם של דני דייר, ג'יימי מארי, ג'נט מונטגומרי וקרייג פרבאס. הסרט יצא לאקרנים באוקטובר 2010. עוד ב-2010 השתתף פרטווי בסרט הזומבים "The 4th Reich" שביים שון סמית'.

ברדיו השתתף פרטווי בתסכיתי דרמה של רדיו 4 ב-BBC. בין השאר גילם את דמותו של השחקן אוליבר ריד במחזה "Burning Both Ends" מאת מת'יו ברוטון.

בשנת 2014 לוהק פרטוויז לסדרת הטלוויזיה "גותהאם" של רשת פוקס. הסדרה מציגה את מקורותיהן של דמויות רבות מעולם הקומיקס של באטמן. פרטווי מגלם את אלפרד פניוורת' משרתם הנאמן של משפחת ויין. בעקבות מותם הטרגי, הוא מגונן על ברוס ויין הצעיר - מי שעתיד להיות באטמן.

## חיים אישיים
ב-12 ביוני 1999 נשא לאישה את המאפרת ז'קי המילטון-סמית' בתו של הברון אנטוני המילטון-סמית'. בחג המולד של 2001 נולדו לבני הזוג תאומים, אלפרד וגילברט. הם נולדו בטרם עת, וגילברט מת באפריל 2002.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* שון פרטווי באתר TV Guide
* שון פרטווי באתר TV.com

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק
קטגוריה:מדבבים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1964
טיירון פאואר

**טיירון פאואר** (באנגלית: **Tyrone Power**; 15 במאי 1914 – 15 בנובמבר 1958) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי.

## ביוגרפיה

הוא נולד בסינסינטי למשפחת שחקנים מכמה דורות. הוריו היו שחקני קולנוע ותיאטרון. הוא ליווה אותם במסעותיהם והחליט לדבוק במקצועם. תחילה קיבל תפקידים קטנים בתיאטרון בניו יורק שם ראה אותו "צייד כישרונות" והציע לו להגיע להוליווד.

ב-1936 הגיע להוליווד ולאחר מבחן בד מוצלח הוחתם על חוזה בחברת פוקס המאה העשרים לשבע שנים. תוך זמן קצר קיבל תפקידים ראשיים בסרטים והפך לכוכב מוביל של חברה זו.

פאואר שיחק בתפקידים רומנטיים, היסטוריים, קומיים, במערבונים ובסרטי מלחמה בהצלחה רבה. בסרט "אות זורו" גילם את הגיבור זורו שגובר על יריביו בקרבות סיף ומשאיר במקום את סימנו - Z.

סרטו האחרון לפני גיוסו לצבא היה הברבור השחור לצידה של מורין או'הרה (1942).

### שירות צבאי
פאואר התגייס באוגוסט 1942 לחיל הנחתים, עבר קורס קצינים וטיס, וב-1943 הוסמך להטיס מטוסי סיור בזירת המלחמה באוקיינוס השקט. השתתף כטייס משימות אספקה ופינוי פצועים באיוו ג'ימה ובאוקינווה. על שירותו זה עוטר במדליית הניצחון של מלחמת העולם השנייה. שוחרר משירות פעיל ב-ינואר 1945.

### לאחר המלחמה
הסרט הראשון שלו לאחר שחרורו היה "חוד התער" לפי ספרו של סומרסט מוהם לצד ג'ין טירני. לאחר המלחמה הוסיף להופיע בסרטים, אבל זכה להצלחה פחותה. הוא החל להופיע בתפקידים בתיאטרון וגם החל להפיק סרטים.

ב-1957 שיחק בסרטו האחרון, "עד התביעה", לצידם של מרלן דיטריך וצ'ארלס לוטון. ב-1958 שיחק בסרט "שלמה ומלכת שבא" בספרד. בעת הצילומים, לאחר דו-קרב עם ג'ורג' סנדרס, לקה בהתקף לב קשה ומת בדרך לבית החולים. יול ברינר מילא את מקומו.

לפאואר יש כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. הוא דורג במקום ה-45 ברשימת מאה שנים... מאה גיבורים ונבלים.

## משפחה
ב-1939 נישא לכוכבת הצרפתייה אנבלה (1907–1996). הם נפרדו ב-1948.

ב-1949 נישא לשחקנית לינדה כריסטיאן (1913–2011) ונולדו להם שתי בנות. הבכורה בהן היא הזמרת, רומינה פאוור. בני הזוג נפרדו ב-1955.

ב-מאי 1958 נישא לדבורה אן מירנדוס (1931–2006) וחודשיים לאחר מותו נולד להם בן שנקרא על שמו.

## פילמוגרפיה חלקית
* מרי אנטואנט (1938)
* ג'סי ג'יימס (1939)
* אות זורו (1940)
* דם וחול (1941)
* הברבור השחור (1942)
* חוד התער (1946)
* הוורד השחור (1950)
* סיפורו של אדי דוצ'ין (1956)
* עד התביעה (1957)

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:סינסינטי: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1958
לסלו בבאי

**לאסלו "לצי" בבאי** (בהונגרית: **Babai László**; נולד ב-20 ביולי 1950 בבודפשט, הונגריה) הוא פרופסור למתמטיקה ולמדעי המחשב באוניברסיטת שיקגו. מחקריו מתמקדים בתורת הסיבוכיות, אלגוריתמים, קומבינטוריקה וקבוצות סופיות, עם דגש על יחסי הגומלין בין תחומים אלה.

## הישגים
בשנת 2015 הוכיח שבעיית הכרעה של גרפים איזומורפיים  ניתנת לחישוב בזמן קואזי-פולינומי, בהשוואה לפתרון נאיבי שרץ בזמן !n עבור קלט (גודל גרף) n. בשנת 2017 גילה הראלד הלפגוט טעות בהוכחה זו, ובבאי תיקן את הטעות.

## פרסים והוקרה

* פרס המדינה (1988) - על הישגיו הבולטים ברמה הבינלאומית בתחום האלגברה והתיאוריה החישובית ועל ההוראה המצוינת ופעילויותיו ליצירת בית ספר.
* ב-1993 זכה בפרס גדל, לצד שפי גולדווסר, סילביו מיקאלי, שלמה מורן וצ'ארלס ראקוף, על פיתוח המושג של מערכת הוכחה אינטראקטיבית.
* בשנת 2015 נבחר לחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, וזכה בפרס קנות'.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים הונגרים
קטגוריה:מדעני מחשב הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:זוכי פרס גדל
קטגוריה:חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכי פרס קנות'
קטגוריה:יהודים זוכי פרס המדינה (הונגריה)
קטגוריה:זוכי פרס דייקסטרה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
המוזיאון לעיצוב ואמנות שימושית בני זמננו

250px|ממוזער|שמאל|החזית הראשית של המוזיאון, כפי שהיא נראית דרך חלון הקתדרלה
**המוזיאון לעיצוב ואמנות שימושית בני זמננו** (בצרפתית: **Musée de design et d'arts appliqués contemporains**; בראשי תיבות: **MUDAC**) הוא מוזיאון, בעיר לוזאן, שבשווייץ, שמציג מיצגים מתחום העיצוב והאמנות השימושית של העת החדשה, בדגש על מיצגים מעשרות השנים האחרונות. 

שתיים מהתערוכות שבמוזיאון הן קבועות והשאר מתחלפות. אחת התערוכות הקבועות עוסקת בעיצובים חדישים של זכוכית והיא מוצגת בקומתו השנייה של המוזיאון. התערוכה הקבועה השנייה מוצגת במרתף והיא אוסף פריטים מצריים וסיניים שהיו שייכים לאגיפטולוג ג'ייקובס אדוארד ברגר. 

המוזיאון ממוקם במבנה לשימור, שנבנה בימי הביניים. הוא מצוי במרכז העיר וגובל בכיכר הקתדרלה של לוזאן. בראשית דרכו, שימש המבנה את פקידי השלטון ובמאה ה-14 הוסב לבניין בית ספר תיכון. בהמשך, הבניין הפך לרכושו של הקנטון. בשנת 1995 החל תהליך של הפיכת המבנה למוזיאון וביוני 2000 נפתח המוזיאון לקהל.

## ראו גם
* אוסף האמנות המנודה והגולמית

## קישורים חיצוניים
 
* 

עיצוב ואמנות שימושית בני זמננו
עיצוב ואמנות שימושית בני זמננו
המרכז לטניס בישראל - יקנעם

**מרכז הטניס והחינוך יקנעם** הוא אחד המרכזים של מרכזי הטניס והחינוך בישראל.

## היסטוריה
המרכז נפתח בנובמבר 2001 הודות לראש עיריית יקנעם עילית, סימון אלפסי. בטקס הפתיחה המרשים נכחו חברי ההנהלה הבינלאומית של המרכז לטניס בישראל והתקיים בו משחקי ראווה בין שחקני נבחרת ישראל לשעבר - שלמה גליקשטיין ושחר פרקיס. 
הקמת המרכז הביאה עמה בשורה חדשה לעיר, שמלבד מגרש רעוע אחד במתנ"ס, לא הייתה אפשרות לתושבים לשחק טניס. כבר בפתיחתו החלו מאות רבות של ילדים ומבוגרים לפקוד את המגרשים בתוכניות הטניס השונות. המנהל הראשון היה אבי עמרם ולאחר ארבע שנים, בשנת 2005, החליף אותו שרון האוזר ומשנת 2015 מנהל אותו מושיקו אליהו. שחקנים בולטים שגדלו במרכז: גבי סטרוסבצקי ואילנה ארוטיונוב (סגני אלופי ישראל לנוער), שיר הורנונג (אלופת ישראל לזוגות לבוגרות) ואלונה אלכין (סגנית אלופת ישראל לנוער).

## הפעילות במרכז
במרכז שבעה מגרשי טניס, קיר אימון וחמישה מגרשי מיני טניס ובו מתקיימות תוכניות טניס מגוונות לכל הגילאים: תוכנית פיתוח מוטורי לגילאי 4-6, תוכנית מיני טניס לגילאי 6-8, תוכניות טניס לגילאי 8-18 ותוכנית תחרותית למצטיינים המשלבת אימוני כושר. לגילאי 18 ומעלה מתקיימים חוגי טניס למתחילים ומתקדמים. בנוסף מתקיימת במרכז תוכנית לחינוך לתנועה ולאורח חיים בריא המועברת בגני ילדים על ידי מורים לחינוך גופני עם התמחות לגיל הרך.

המרכז ביקנעם מקיים תוכניות רבות למען הקהילה ומגייס למטרה זו תרומות בישראל ומחוצה לה: לילדים עם צרכים ייחודיים, לילדים על רצף האוטיזם, לילדים ונוער בסיכון, לילדי עולים ותוכניות לדו קיום (חיים משותפים) ליהודים וערבים.

## קישורים חיצוניים
* 

* המרכז לטניס בישראל - יקנעם, באתר **המרכז לטניס בישראל**

קטגוריה:יקנעם עילית: מבנים
קטגוריה:מרכזי הטניס והחינוך בישראל
אוסטנדה (כדורגל)

**מועדון הכדורגל המלכותי אוסטנדה** (בהולנדית: **Koninklijke Voetbalclub Oostende**), המכונה בקיצור **אוסטנדה**, הוא מועדון כדורגל מהעיר אוסטנדה שבבלגיה, המשחק בליגת המשנה הבלגית. אצטדיון הבית של הקבוצה הוא אצטדיון אלברטפארק, שמכיל כ-8,000 מקומות ישיבה. המועדון הוכרז כפושט רגל ביוני 2024.

המועדון החל לשחק תחת השם הנוכחי בשנת 1981, לאחר איחוד בין VG אוסטנדה ל-AS אוסטנדה.
## היסטוריה
אוסטנדה נוסדה בשנת 1981, כאיחוד של שני מועדונים שונים שפעלו בעיר. VG אוסטנדה היה המועדון הוותיק בעיר, שנוסד בשנת 1904, אך מעולם לא שיחק בליגה הבלגית. AS אוסטנדה הוקמה ב-1911, והפכה למועדון הבכיר בעיר בשנות ה-30. בתחילת שנות ה-70 שיחקה AS אוסטנדה בליגה הבכירה למשך ארבע עונות, אך מאז ירדה ולא שבה עוד לליגה הבכירה. המועדון המשותף שהוקם ב-1981 נשא את המספר הסידורי 31, מספרה של VG אוסטנדה, בעוד מספר המועדון של AS נמחק מהרישומים. שנה אחר כך, הקימו אוהדי VG מועדון אוהדים שהחל לפעול בליגות הנמוכות, אך פורק ב-2013.

המועדון המשותף החל את דרכו בליגה השלישית, והעפיל ממנה לראשונה לליגת המשנה בסיום עונת , בה סיימה הקבוצה במקום הראשון. עונה אחר כך הצליחה הקבוצה להשלים עלייה של שתי ליגות ברציפות, לאחר שסיימה במקום השלישי בליגת המשנה ולהעפיל, דרך הפלייאוף, אל הליגה הבכירה. בעונת הבכורה שלה בליגה הבכירה, עונת , רשמה הקבוצה את הישג השיא שלה עד כה, כשסיימה במקום השביעי בטבלה. עונה אחר כך, חזרה הקבוצה לליגת המשנה.

בין 1995 ל-2013 שיחקה הקבוצה בעיקר בליגת המשנה, למעט שתי עונות בודדות בליגה הבכירה ( ו-) ושתי עונות רצופות (החל מ-2001) בליגה השלישית. בסיום עונת  חזרה הקבוצה לליגה הבכירה לאחר שזכתה באליפות ליגת המשנה, ומאז שברה את שיא העונות הרצופות שלה בליגה הבכירה, כשהחלה ב- את עונתה השלישית ברציפות בליגה הבכירה.

## סגל הקבוצה
;נכון ל-17 באוגוסט 2022

 (בהשאלה מקארדיף)
 (בהשאלה מסלטיק)

 

 (בהשאלה מריימס)

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל בלגיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1904
קטגוריה:אוסטנדה: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2002

**[[אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21]] 2002** היא המהדורה ה-13 של אליפות אירופה לנבחרות צעירות שמארגנת אופ"א. הטורניר נערך בשווייץ בין ה-16 ל-28 במאי 2002.

נבחרת צ'כיה זכתה בטורניר לראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה במשחק הגמר בדו-קרב בעיטות עונשין על צרפת. שוער האלופה, פטר צ'ך, היה לשחקן המצטיין בטורניר. מאסימו מקארונה האיטלקי זכה בתואר מלך השערים עם שלושה כיבושים במהלך הטורניר.

## מוקדמות
שלב המוקדמות החל בשנת 2000, כש-47 הנבחרות הצעירות שהשתתפו בטורניר חולקו לתשעה בתים בני ארבע, חמש או שש נבחרות. תשע הנבחרות שסיימו כראשי בתים, בנוסף לשבע הסגניות הטובות ביותר, העפילו לשלב פלייאוף בשיטת בית חוץ, ושמונה הנבחרות שניצחו בסיכום שני המפגשים העפילו לטורניר הגמר. שווייץ, שהדיחה בשלב זה את אוקראינה, נבחרה לאחר מכן להיות הנבחרת המארחת של טורניר הגמר.

נבחרת ישראל סיימה את שלב הבתים במקום השלישי מתוך חמש נבחרות בבית 7. היא סיימה את השלב עם 12 נקודות, מתחת לראש הבית צרפת וסגניתה ספרד.

## שלב הבתים
### בית א'

----

----

----

----

----

### בית ב'

----

----

----

----

----

## שלבי הנוק-אאוט

### חצי הגמר

----

### הגמר

## פרסים
### שחקן הזהב
בתואר **שחקן הזהב**, הניתן לשחקן המצטיין בטורניר, זכה **[[פטר צ'ך]]**, שוערה של הנבחרת הזוכה, צ'כיה.

### מלך השערים
**3 שערים**
*  מאסימו מקארונה

**2 שערים**
*  מיכל פוספישיל
*  פייר-אלן פראו
*  אוליבייה סורלאן
*  אלכסנדר פריי

## קישורים חיצוניים
* דף הטורניר באתר הרשמי של אופ"א

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2002
קטגוריה:תחרויות כדורגל בשווייץ
2002
קטגוריה:2002 באירופה
שלמה בלוך

ממוזער|קברו בהר הזיתים
הרב **שלמה זלמן בלוך** (ה'תרמ"ו, 1886 - י"א בסיוון ה'תשל"ו, 9 ביוני 1976) היה רב מקובל ליטאי, מדמויות תנועת המוסר בדור שלאחר מלחמת העולם השנייה, תלמידו של החפץ חיים שהתפרסם כבעל מופת.

## ביוגרפיה
נולד בברנוביץ', לאביו ר' אליעזר. בגיל חמש עשרה החל ללמוד בישיבת נובהרדוק אצל "הסבא", רבי יוסף יוזל הורוביץ. בתקופת לימודיו בנובהרדוק התקרב לרב העיר, רבי יחיאל מיכל אפשטיין. מאוחר יותר למד בישיבת ראדין, שם נעשה למקורבו ותלמידו של החפץ חיים ואף למד עמו בחברותא. הוא נמנה עם המניין שנשלח בידי החפץ חיים למשימות שונות שהצריכו "תפילת צדיקים".

לאחר נישואיו המשיך ללמוד זמן קצר בראדין, אחר כך עבר ללמוד בכולל הפרושים באיישישוק. באיישישוק נסמך לרבנות בידי רב העיר, הרב יוסף זונדל הוטנר. לאחר שנתיים עבר ללמוד בווילנה בה למד במשך חמש שנים ונסמך לרבנות בידי המו"צ הווילנאי ר' חיים סגלוביץ, מחבר "מקור חיים". ב-1917 שרר רעב בווילנה בשל מלחמת העולם הראשונה והוא עקר לקלם ולמד ב"תלמוד תורה" הנודע בעיר.

בשנת ה'תרפ"ה, 1925, עלה לארץ ישראל והשתקע בירושלים. הוא סירב לקבל משרות תורניות והתמיד בלימודיו ותפילותיו. יצא לו שם של צדיק ובעל מופת ורבים נהגו לבקש שיעניק להם ברכה. לפי דוד זריצקי, כבר רבו ה"חפץ חיים" הפנה אליו אנשים לברכה, ובין המפנים אליו לתפילה וברכה עבור חולים היה מאוחר יותר גם החזון איש.

הוא נפטר בגיל 90 בי"א בסיוון ה'תשל"ו, 9 ביוני 1976, ונקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים. רעייתו חנה אסתר נפטרה שש שנים לפניו, לשניים לא היו ילדים.

## לקריאה נוספת
* דוד זריצקי, **אדם טהור**, נדפס בשנית בתוך ספרו: **זכרונם לברכה: גאוני הדורות ואישי סגולה**, עמ' 356–358

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי בלארוס
קטגוריה:בוגרי ישיבות נובהרדוק
קטגוריה:בוגרי ישיבת ראדין
קטגוריה:בוגרי תלמוד תורה (קלם)
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:תלמידי החפץ חיים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1886
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1976
קתדרלת לוזאן

ממוזער|קתדרלת לוזאן בשנת 1873, בין בתי העיר
**קתדרלת הגבירה הצפונית של לוזאן** היא כנסייה גדולה, הממוקמת במרכז העיר של לוזאן, בירת קנטון וו, שבשווייץ. הקתדרלה של לוזאן היא המבנה הגותי המפורסם ביותר בשווייץ. בנייתה החלה ב-1275 וארכה יותר ממאה שנה (קשה לקבוע מתי הושלמה ויש הטוענים שהיא מעולם לא הושלמה).

אורך הקתדרלה הוא כמאה מטרים וגובה הצריח המחודד שלה הוא כ-80 מטרים. אדריכל-מהנדס של כנסייה, בתקופת הבנייה השלישית שלה, היה ז'אן כוטרל (Jean Cotereel). שמם של שני קודמיו בתפקיד לא נשמר. כוטרל השלים את בניית מרבית מבנה קתדרלת לוזאן, שקיים כיום, כולל רחבת הכניסה, מגדל הפעמון והמגדל השני. התוכניות כללו מגדל שלישי, שמעולם לא הושלם.


Lausanne-cathe7.JPG
Duomo di losanna, int., 07.JPG
Cathédrale de Lausanne - Vitrail - Charles Clément - Notre Dame de Lausanne.jpg
Duomo di losanna, int., 02.1.JPG
Lausanne Cathédrale Notre-Dame Innen Chor 4.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אירופה: כנסיות
קטגוריה:לוזאן: מבנים
לוזאן
לוזאן
קטגוריה:שווייץ: מבני דת
חיים אהרן טורצ'ין

הרב **חיים אהרן טורצ'ין** (ה'תרע"ז, 1917 - י"ב בסיוון ה'תשל"א, 5 ביוני 1971) היה ראש ישיבה ממוצא ליטאי, מגדולי תלמידיו ומקורביו של הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק "הרב מבריסק", וראש "הישיבה למצוינים" בירושלים.

## ביוגרפיה
נולד באמדור, ליטא, לרב יצחק יונה טורצ'ין ולפייגל בת חיה מינדל וחיים אהרן ויטקינד, ונקרא על שם סבו זה. למד בישיבת שער התורה בגרודנה אצל הרב שמעון שקופ. אמו ניהלה את עסקיו של אביה והייתה אחראית לפרנסת המשפחה, בשנות ה-30 של המאה ה-20 עלתה המשפחה לארץ ישראל יחד עם חיה מינדל, סבתו של חיים אהרן. בשנת 1944 נפטרה הסבתא, אביו שנשא הספד בהלווייתה התמוטט ונפטר במהלך ההספד ושניהם נקברו יחד בבית הקברות היהודי בהר הזיתים. אמו האלמנה שלחה אותו ללמוד אצל אחיה הרב הלל ויטקינד בישיבתו, ישיבת "בית יוסף - נובהרדוק" בתל אביב. בהמשך למד בישיבת חברון כנסת ישראל.

נישא לשרה לאה בתו של הרב ישראל שלום לוריא (רוטמן), ר"מ ומשגיח בישיבת תורת חיים ומו"צ בעדה החרדית. בין גיסיו: הרב אברהם יעקב זלזניק, ראש ישיבת עץ חיים; הרב אברהם יעקב ויינר (מחבר ספרי "שארית יעקב"), הרב יוסף ליס והרב חיים שאול גריינימן. לאחר נישואיו התגורר בשכונת מקור ברוך בירושלים שבה התרכזו תלמידי חכמים רבים באותה תקופה, המשיך ללמוד בכולל האברכים של ישיבת חברון, והיה למקורבו ותלמידו של "הרב מבריסק", הרב יצחק זאב סולובייצ'יק. כתביו של הרב טורצ'ין שימשו להפצת תורתו של הרב מבריסק, בהם חידושים רבים בענייני חנוכה ופורים שמסר בשמו ב"קונטרס בענייני חנוכה ומגילה" שהדפיס בסטנסיל בשנת ה'תש"ל וזכה לתפוצה גדולה בעולם הישיבות.

בעידודו של הרב מבריסק, הקים בשנת ה'תשי"ט (1959) יחד עם תלמיד נוסף, הרב יצחק חיים קרסניצקי את "הישיבה למצוינים" בירושלים ועמד בראשה. הישיבה התפרסמה בשל סגנון לימודה בשיטת בריסק.

ביום שבת, י"ב בסיוון ה'תשל"א, 5 ביוני 1971, נפטר בבית חולים הדסה עין כרם בירושלים לאחר אשפוז קצר. הוא נקבר לאחר השבת בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.

לאחר פטירתו נדפסו משיעוריו ומכתביו, ספרי **מעשי חייא** על התלמוד ובעניינים שונים.

## משפחתו
אחיו הם: הרב יהושע חנן טורצ'ין רבה של שכונת הרצליה בחיפה, הרב ניסן טורצ'ין, רבה של יהוד והרב אלעזר צדוק טורצ'ין, מחבר-משותף של "שונה הלכות" עם הרב חיים קניבסקי.

* בנו הרב יהושע דוד טורצ'ין כיהן כממלא מקומו כראש ישיבת "ישיבה למצוינים" ובהמשך כיהן כראש ישיבת תולדות אהרן, כיום הוא נשיא קהילת "קהל פרושים".
*בנו הרב יצחק טורצ'ין נשוי להניה בת ר' רפאל משה יעקב הנפלינג מתלמידיו של רבי אלחנן וסרמן.
* בתו מינדל, נישאה לרב חזקיהו יוסף שרייבר.

## כתביו
* 
* 
* 

## לקריאה נוספת
* דוד זריצקי, **אדם כשר**, נדפס בשנית בתוך ספרו: **זכרונם לברכה: גאוני הדורות ואישי סגולה**, עמ' 308–313

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי ישיבת שער התורה-גרודנה
קטגוריה:בוגרי ישיבות נובהרדוק
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:תלמידי רבי שמעון שקופ
קטגוריה:תלמידי רבי יצחק זאב סולובייצ'יק
קטגוריה:מקור ברוך: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הנביאים

## הערות שוליים
צבי רייזמן

הרב **צבי רייזמן** הוא איש עסקים, נדבן ומחבר ספרי הלכה ומחשבה חרדי.

## ביוגרפיה
למד בישיבת היישוב החדש בתל אביב, אצל רבי יהודה קולודצקי ולאחר מכן בישיבת חברון בירושלים.

בשנת 1971 הקים את חברת AII (ראשי תיבות של **A**merican **I**nternational **I**ndustries) המשמשת כתאגיד של כ-40 מותגים שונים, בעיקר בתחום הקוסמטיקה. AII רוכשת מדי שנה-שנתיים חברה נוספת ומגדילה את סל המותגים שלה.

### פעילות תורנית
פרסם ספרים תורניים, בהם הסדרה 'רץ כצבי' - העוסקת בבירורי הלכה ופרקי מחשבה. אחד הכרכים (פסח ויום טוב) זיכה אותו בפרס ירושלים לספרות תורנית לשנת ה'תשס"ז. ב-2017 זכה בפרס שר הבריאות למחברים בתחומי ההלכה והרפואה.

בשנת 2008 ייזם את הקמת ארגון 'עולמות', באמצעות הרב יעקב יהודה זילברליכט, במסגרתו הוקמו כ-200 שיעורים בעשרות יישובים בישראל ובעולם וכן בארגונים, כולל צה"ל והתעשייה האווירית לישראל. באתר הפרויקט 650 שיעורים בתוספת דפי מקורות ודפי עזר לסוגיות הלכתיות.

במרץ 2020 חלה בקורונה, אושפז במצב קשה, ולאחר מאבק של חודשיים החלים מהמחלה.

קיבל את פרס כץ בשנת 2025.

## קישורים חיצוניים
* שיעורי רץ כצבי, כ-250 שיעורים מתוך סדרת הספרים, באתר עולמות.
* 

#### ספריו
* , 
* 
* 
* , 
* , , 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
וריד הטחול

ממוזער|וריד שער הכבד והוורידים המתנקזים אליו. מימין מתנקז אליו וריד הטחול.
**וְרִיד הַטְּחוֹל** (TA: vena splenica, vena lienalis) הוא וריד המנקז דם מהטחול, מקרקעית הקיבה, מהלבלב ומקצהו המרוחק של המעי הגס אל וריד שער הכבד.

## אנטומיה
וריד הטחול נוצר מהתמזגותם של מספר כלי דם קטנים היוצאים מהטחול ומתמזגים עם צאתם. מהלכו מעל ללבלב, לאורך עורק הטחול. אל הווריד מתנקזים ,  ו, וכן וריד מתלה המעי התחתון, המנקז את המעי הגס והחלחולת ומתחבר אל וריד הטחול, מעט לפני שזה מתחבר אל וריד מתלה המעי העליון ליצירת וריד שער הכבד.

## היבטים קליניים
בווריד הטחול עלולה להיווצר פקקת ורידים, שלה מאפיינים קליניים דומים לשל פקקת וריד השער ויתר לחץ דם שערי. הביטויים של הפקקת כוללים דליות בדופן הקיבה וכאב בטן. הסיבה השכיחה ביותר לפקקת בווריד הטחול היא דלקת לבלב, הן חריפה והן כרונית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ורידים
העיר החופשית פרנקפורט

**העיר החופשית פרנקפורט** (בגרמנית: **Freie Stadt Frankfurt**) הייתה עיר חופשית בתחומי האימפריה הרומית הקדושה ולאחר מכן בתחומי הקונפדרציה הגרמנית. העיר התקיימה כעיר חופשית מ-1372 עד 1866, שאז סופחה לממלכת פרוסיה, בעקבות תבוסת האימפריה האוסטרית ובעלות בריתה (שהעיר הייתה חלק מהם) במלחמת אוסטריה–פרוסיה.

## היסטוריה
באזור קיימים רק מעט ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה הפלאוליתית, וההתיישבות המשמעותית הראשונה באזור הייתה התיישבות רומית כבר במאה ה-1 לספירה. עם נסיגת האימפריה, תפסו את מקומה שבטים אלמניים וכחמש מאות שנה לאחר מכן - פרנקים. בשנת 794 הנהיג קרל הגדול את האספה הקיסרית בעיר פרנקפורט.

פרנקפורט הייתה אחת הערים החשובות באימפריה הרומית הקדושה. משנת 855 מלכים וקיסרים גרמנים נבחרו בעיר ולאחר מכן הוכתרו באאכן. החל משנת 1562 גם ההכתרה נערכה בפרנקפורט, והראשון במלכי גרמניה שהוכתרו בה היה מקסימיליאן השני. המסורת נפסקה ב-1792 בבחירת פרנץ השני. 

בשנת 1372 הוכרזה העיר כעיר קיסרית חופשית, הכפופה ישירות לקיסר, ונהנית מזכויות יתר נוספות. 

במאה ה-17, פרנקפורט הצליחה להישאר נייטרלית במהלך מלחמת שלושים השנים, אך סבלה ממגפות שהביאו פליטים לעיר.

בשלהי המאה ה-18, במהלך המלחמות הנפוליאוניות הפגיזו כוחות צרפתיים את העיר וכבשו אותה מספר פעמים. למרות זאת, היא הצליחה להישאר עיר חופשית גם לאחר התפרקותה של האימפריה הרומית הקדושה ב-1806. בשנת 1810 הוקמה הדוכסות הגדולה של פרנקפורט, שכללה את העיר פרנקפורט, נסיכות אשפנבורג, נסיכות נסאו-אורנז'-פולדה, רוזנות הנאו, ורוזנות וצלאר. לאחר הקרב האחרון של נפוליאון ותבוסתו, קונגרס וינה ב-1814 קבע שפרנקפורט תיכנס לקונפדרציה הגרמנית כעיר חופשית. בשנת 1816 הפכה פרנקפורט לבירת הקונפדרציה הגרמנית, ולמושב הבונדסטאג - הפרלמנט הקונפדרלי.

לאחר ניסיון מהפכה הכושל של אביב העמים, פרנקפורט הייתה המושב של הפרלמנט הראשון שנבחר בדרכים דמוקרטיות בגרמניה, האספה הלאומית של פרנקפורט, שהתכנסה ב-18 במאי 1848. האספה נכשלה כאשר מלך פרוסיה סירב לקבל עליו את תואר הקייזר ב-1849.

בשנת 1866 הצטרפה העיר לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, וב-16 ביולי נכבשה על ידי הצבא הפרוסי. בשלום פראג שנערך בסוף המלחמה, סופחה העיר לממלכת פרוסיה, ונכללה בפרובינציית הסן-נסאו.

## קישורים חיצוניים

פרנקפורט
פרנקפורט
קטגוריה:מדינות הקונפדרציה של הריין
קטגוריה:מדינות הקונפדרציה הגרמנית
קטגוריה:פרנקפורט: היסטוריה
קטגוריה:ערים חופשיות
עונת 2013/2014 בליגת האלופות

**עונת 2013/2014 בליגת האלופות** היא העונה ה-59 של ליגת האלופות, משחק הגמר נערך באצטדיון האור שבפורטוגל בו נצחה ריאל מדריד 1-4 את אתלטיקו מדריד. כריסטיאנו רונאלדו הוכתר כמלך השערים של הטורניר, לאחר שבמהלכו כבש 17 שערים.

מכבי תל אביב הייתה הקבוצה הישראלית היחידה שהשתתפה באליפות. הקבוצה הגיעה עד לשלב המוקדמות השלישי בו הודחה על ידי פ.צ. בזל משווייץ.

## שלב המוקדמות
### שלב המוקדמות הראשון
ההגרלה נערכה ב-24 ביוני 2013. הסיבוב הראשון נערך ב-2 ביולי והסיבוב השני נערך ב-9 ביולי 2013.

### שלב המוקדמות השני
הסיבוב הראשון נערך ב-16 וב-17 ביולי והסיבוב השני נערך ב-23 וב-24 ביולי 2013.

### שלב המוקדמות השלישי
#### שלב המוקדמות השלישי של האלופות

#### סיבוב המוקדמות השלישי של הלא אלופות

### שלב הפלייאוף
מטאליסט חרקוב נפסלה מליגת האלופות 2013-14. עקב הטיית תוצאות משחקים. פאוק סלוניקי אשר הודחה על ידיה בסיבוב המוקדמות השלישי תפסה את מקומה.

#### שלב הפלייאוף של האלופות

#### שלב הפלייאוף של הלא אלופות

## שלב הבתים
### הבתים

## שלבי הנוקאאוט

### שמינית הגמר

### רבע הגמר

### חצי הגמר

### הגמר

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:עונות בליגת האלופות
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2013
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2014
קטגוריה:ריאל מדריד
קטגוריה:2013 באירופה
קטגוריה:2014 באירופה
וריד מתלה המעי התחתון

ממוזער|וריד מתלה המעי התחתון עולה בצד השמאלי (ימין בתמונה)
**וְרִיד מִתְלֵה הַמְּעִי הַתַּחְתּוֹן** (TA: vena mesenterica inferior) הוא וריד בבטן המנקז דם מהמעי הגס אל וריד הטחול.

ראשיתו של וריד מתלה המעי התחתון בתור וריד החלחולת העליון, אשר יוצא ממלקעת החלחולת. בצאת וריד החלחולת מהאגן הקטן, ולאחר חצותו את וריד הכסל המשותף ועורק הכסל המשותף, הוא נקרא וריד מתלה המעי התחתון. הווריד עולה מאחורי הצפק וקדמית לשריר הכסל והמותניים השמאלי, לצדו של עורק מתלה המעי התחתון. לאחר מכן הוא עולה מאחורי גוף הלבלב ונשפך לתוך וריד הטחול. לעיתים הווריד נשפך אל נקודת המפגש בין וריד הטחול לווריד מתלה המעי העליון. אל וריד מתלה המעי התחתון מתנקזים וריד המעי הגס השמאלי וורידי המעי העקול.

קטגוריה:ורידים
בית וואלה!

**בית וואלה!** שנודע בשנות ה-50 של המאה ה-20 כ**מלון קסטל** הוא בניין משרדים בפינת הרחובות אבן גבירול ופנקס בתל אביב, המשמש את משרדי חברת וואלה! תקשורת שמפעילה את אתר האינטרנט וואלה! NEWS. הבניין כולל ארבע קומות של משרדים, ובקומת הקרקע שלו נעשה שימוש מסחרי.

## היסטוריה
הבניין הוקם כבית מלון בשם קסטל, שנחנך בספטמבר 1953. המלון נבנה בהשקעה של 700 אלף לירות ישראליות (כ-11.8 מיליון שקלים חדשים בערכי 2015), וכלל 100 חדרים. הוא נסגר כעבור שנתיים בלבד, בשל סכסוך בין הבעלים. אף שפעל זמן קצר, שמו של המלון, קסטל, ניתן גם לשני בתי עסק שהוקמו מעברו השני של רחוב אבן גבירול, משרד כרטיסים ותחנת מוניות, הפועלים גם כיום. במבנה משרד הכרטיסים שוכן בית קפה המכונה גם הוא "קפה קסטל".

לאחר סגירת המלון ב-1955, רכשה אותו תנועת הפועל המזרחי תמורת חצי מיליון לירות, והעבירה לשם את משרדיה, ששכנו עד אז ברחוב אחד העם. לאחר איחודה עם תנועת המזרחי והקמת המפד"ל, שימש הבניין את משרדיה הראשיים של מפלגה זו. בשל עובדה זו, שינתה עיריית תל אביב-יפו את שם הרחוב שנקרא עד אז אהבת ציון לרחוב פנקס. ניסיונות של גורמים עסקיים לרכוש את הבניין ולהחזירו לשימושו המקורי, נכשלו.

בשנות ה-90 החליטה המפד"ל להעביר את משרדיה לירושלים ומכרה אותו. מאז 2001 משמש הבניין את משרדיה של חברת וואלה! תקשורת ואת מערכת אתר האינטרנט שלה. הבניין בבעלות חברת א.ר.ל השקעות.

בשנת 2012 דחתה הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה תוכנית להקים במקום הבניין מגדל בן 40 קומות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: בנייני משרדים
קטגוריה:רחוב אבן גבירול
קטגוריה:הצפון החדש
קטגוריה:מפד"ל
קטגוריה:וואלה! תקשורת
קטגוריה:ישראל: מבני תקשורת
פביאניצה

**פביאניצה** (בפולנית: **Pabianice**, ביידיש: **פאביאניץ**) היא עיר מחוז בפרובינציית לודז' שבפולין, בסמוך ללודז' מדרום מערב, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
ראשיתה של פביאניצה במאה ה-10, ובראשית המאה ה-14 הוענקו לה זכויות עיר. במאות ה-16 וה-17 התפתחה העיר, ומספר תושביה עלה, אך לאחר מכן ירד מעמדה. מהמאה ה-19 הפכה העיר למוקד תעשייה אזורי, תוך התמקדות בטקסטיל, ובכותנה בפרט.

## יהודי פביאניצה
[שמאל|ממוזער|מצבות ב[בית קברות|בית העלמין היהודי בפביאניצה]]
עד תחילת המאה ה-19 נאסרו מגורי יהודים בפביאניצה. עם ביטול הגבלות אלה, החלו יהודים להתיישב בעיר, ונטלו חלק מרכזי בפיתוחה התעשייתי. בשנת 1847, לאחר השתדלות ממושכת, הותר ליהודי העיר לבנות בה בית כנסת.

בין מלחמות העולם נמנו בעיר קרוב ל-9,000 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. כמו כן, שימשה העיר כמרכז חסידי. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, תוך הצבת משמרות חרם בפתח חנויותיהם, וניפוץ שמשות במוסדות יהודיים.

אחד מרבני העיר המפורסמים היה רבי מנחם מנדל אלתר, בנו של רבי יהודה לייב אלתר, ה"שפת אמת" מגור. רבי עמנואל וולטפרייד משושלת פשדבורז' כיהן בעיר באדמו"רות.

### בשואה
ב-7 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו החלו מיד בביצוע מעשי התעללות ביהודיה, תוך הרס בית הכנסת בה, והסבתו לאורוות סוסים. יודנראט שמונה בעיר בהמשך נצטווה לספק לגרמנים יהודים לעבודות כפייה, ולהכין רשימה של 500 יהודים לגירוש לקאלושין.

בפברואר 1940 רוכזו יהודי העיר בצפיפות רבה בגטו שהוקם בה, בו הועסקו בסדנאות טקסטיל ובבתי חרושת. מעת לעת שולחו קבוצות של יהודים מהגטו שבעיר לגטו לודז'. בתחילת 1942 הועסקו רבים מיושבי הגטו שבעיר במיון חפציהם ובגדיהם של הנרצחים במחנה ההשמדה חלמנו, אשר הובאו למחסן בעיר.

בין ה-16 ל-20 במאי 1942 חוסל גטו פביאניצה. ביושביו נערכה סלקציה, במסגרתה על הכשירים לעבודה הוטבעה האות A, ועל כל היתר הוטבעה האות B. במהלך האקציה ערכו הגרמנים סריקה קפדנית בבתי הגטו, וירו במסתתרים. את החולים בבית החולים בגטו השליכו הגרמנים מהחלונות. לאחר מכן, הוחזקו יהודי הגטו כיומיים במגרש ספורט במרכז העיר, תוך ירי במתנגדים. משם הועברו כ-5,600 יהודים לגטו לודז', וכל היתר שולחו ישירות בקרונות משא למחנה ההשמדה חלמנו.

מכ-9,000 יהודי פביאניצה שרדו את השואה 148 איש.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* פאביאניצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לודז' (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
משה ישראל

הרב **משה ישראל** (ה'ת"ל, 1670 – ה'ת"ק, 1740) היה מחכמי צפת וירושלים במאה ה-18, שד"ר ומחבר שו"ת "משאת משה". תקופה מסוימת היה רבה של קהילת יהודי רודוס. אבי משפחת ישראל, שבניה כיהנו כרבנים ברודוס ובארץ ישראל במשך כמאתיים שנה, שנים עשר דורות דור אחר דור, עד ערב מלחמת העולם השנייה.

## קורותיו
נולד בירושלים, בשנת ת"ל (1670) בקירוב. אשתו, חנה, הייתה בתו של ר' משה בן יצחק בן חביב, מרבני סלוניקי (יש שהחליפוהו בטעות עם המהר"ם בן חביב בעל "כפות תמרים")

למד אצל רבי אברהם יצחקי, מחבר שו"ת "זרע אברהם".

בשנת ה'ת"ע (1710) יצא למסע בצפון אפריקה כשד"ר בשליחות אנשי צפת. במפגשיו עם הקהילות המקומיות נזקק לענות לשאלותיהן בהלכה, ותשובותיו, שחלקן נושאות תאריך וציון המקום בו נכתבו, מאפשרות לשחזר את קורותיו. לאחר שלוש שנות מסע, בהן היה באלג'יר ומרוקו (שם פגש גם את רבי חיים בן עטר), עשה את דרכו בחזרה ארצה. אך כשחנה ברודוס התבקש על ידי יהודי המקום לכהן כרב הקהילה ושהה שם שלוש עשרה שנה ברציפות. מתקופה זו נשתמרו תשובות רבות שלו וגם מספר דרשות.

מסתבר שאנשי רודוס השביעו אותו שלא יעזוב אותם במשך תקופה מסוימת. בשנת ה'תפ"א התבקש על ידי מנהלי קופת ארץ ישראל בקושטא לצאת בשמם לשליחות נוספת באירופה, כדי לשכנע את מנהיגי הקהילות להטיל מס שבועי לטובת היישוב היהודי בארץ ישראל. רבי משה ישראל, שגם היה מאוכזב מהתנהגותם הדתית והמוסרית של אנשי רודוס, התייעץ עם חכמי קושטא האם הוא יכול להתיר את שבועתו, והללו תמכו בכך והתירו לו לצאת למסע נוסף. מסע זה נמשך ארבע שנים (ה'תפ"ז–ה'תצ"א), ובסיומו שהה מספר חודשים בפירארה, שם התמסר ללימוד תורה באכסנייתו של עשיר שהחזיק ספרייה גדולה אשר הייתה לעזר רב לרבי משה ישראל. לאחר מכן חזר לרודוס למספר שנים נוספות, עד ה'תצ"ו לפחות.

בשנת ה'תצ"ח כבר היה באלכסנדריה, ושם נפטר בשנת ה'ת"ק.

## ספריו
*שו"ת **משאת משה**. שני כרכים ראשונים נדפסו על ידי המחבר בקושטא ה'תצ"ד וה'תצ"ה. את הכרך השלישי הוציא לאור בנו, רבי אברהם ישראל, בשנת ה'תק"ב.
***אפי משה**, ספר דרשותיו, נספח לספרו של בנו **אדרת אליהו**, ליוורנו, ה'תקפ"ח

בתשובותיו התכתבויות עם חכמים בולטים בדורו, כגון בעל ההמשנה למלך ובעל המחנה אפרים. פסקי ההלכה שלו מצוטטים רבות אצל הבאים אחריו, כגון בתשובות החיד"א ורבי דוד פארדו, ועד לאזכורים רבים בכתבי הרב עובדיה יוסף.

## משפחתו ותלמידיו
בנו הרב חיים אברהם ישראל שימש אף הוא כשד"ר באיטליה ובארצות אשכנז. וכיהן כרב באלכסנדריה וליוורנו, ובסוף ימיו רבה של אנקונה. מחבר ספר **אמרות טהורות** ו**בית אברהם** (פירושים על הטור).

בנו רבי אליהו ישראל, שימש אף הוא כשד"ר ורבה של אלכסנדריה. חברו של החיד"א. מחבר שו"ת **מחנה ישראל**, **עוגת אליהו** ו**קול אליהו** ו**אדרת אליהו**. בנו רבי יצחק ישראל.

בתו נישאה לרב מרדכי קריספין, מחבר **דברי מרדכי** ו**מאמר מרדכי** (חידושים על התלמוד).

אחד הידועים מתלמידיו הוא רבי שמואל ידידיה טאריקה, מחבר ספרי שו"ת ודרשות.

## לקריאה נוספת
*אברהם יערי, **ר' משה ישראל ושליחותו למען ארץ ישראל**, סיני כה עמ' קמט–קסג.
*מרדכי בר חיים אנג'יל, **ר' משה ישראל, רבה של רודוס**, בתוך: **שבט ועם** חלק ז (תשל"ג) עמודים 103–107.
*איתמר מצגר, מבוא לספר **כסא אליהו** בהוצאת מכון טוב מצרים, עמ' 1–3.
*סימון מרכוס, **תולדות הרבנים למשפחת ישראל מרודוס**, הוצ' ראובן מס, ירושלים תרצ"ה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:רודוס: רבנים
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:משפחת ישראל
קטגוריה:נפטרים ב-1740
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-17
דוד קארו

**דוד קארו** (1782? – 25 בדצמבר 1839) היה הוגה ומחנך יהודי יליד פרוסיה, מאחרוני תנועת ההשכלה בגרמניה.

## ביוגרפיה
נולד בפורדון, כיום חלק מבידגושץ' , בפרוסיה המערבית דאז. הנחלה סופחה לממלכה עשר שנים לפני היוולדו, בחלוקת פולין הראשונה. קארו התגורר ופעל בפוזן. הוא היה הוגה פעיל ובולט בתנועת ההשכלה היהודית בדורו, דור המאספים, ותמך במבשרי היהדות הרפורמית בצעדיה הראשונים בגרמניה.

שלום הכהן פרסם משיריו ב"המאסף" החדש שבעריכתו. לפי משה סמט, ניכרת בספרו זווית ראייה תמימה ומצומצמת של "מלמד" והוא מאופיין בדידקטיות משעממת. הוא נתפס לרעיונות תנועת ההשכלה ונאבק ליישום חלק מהם בתוך ה"חדרים" בפוזן, עובדה שקוממה עליו את רבה של העיר, הרב עקיבא איגר שכינה אותו - בלי להזכיר את שמו - "שטן אחד מעמנו". סמט תולה באמירה זו את מעברו של קארו מתנועת ההשכלה ל"מחנה המחדשים", אנשים כישראל יעקבסון, שלא הסתפקו בביקורת על ארחות הקהילה ובהתנהלות מתונה, אלא דחפו לפעולה. שמעון ברנפלד שיער שיעקבסון מימן את הדפסת ספרו של קארו ובכך קירב אותו למחנהו.

נחמן ברלין כתב נגדו פמפלט בשם "ראש לשועלים" וקארו הגיב לדבריו בהערות שרשם בשולי עותק של ספרו "תכונת הרבנים".

## ספרו
ספרו **ברית אמת** (דסאו תקפ"א) הנחלק לשני חלקים:
;ברית אלוהים
# **ברית אחים**: דו-שיח בין שני חברים בנושאי דת ומוסר
# **ברית בית אל**: טיעונים בעד היתר השינויים שהונהגו בבתי הכנסת הרפורמיים בברלין ובהמבורג
# **נקם ברית**: תגובה לספרון "אלה דברי הברית" שהוציא לאור בית הדין בהמבורג נגד מנהגים אלו.
;ברית הכהונה (תכונת הרבנים)
ספרו "תכונת הרבנים" עוסק בפער בין דמותו הרצויה של רב בישראל ובין המציאות בימיו של קארו. הוא נדפס בשנית בלי ידיעתו ואישורו בתוספת ביטויים חריפים נגד הרבנים בידי יהודה ליב מיזס, אך קארו עצמו הסתייג מביטויים אלו.

הוא חתום על ספרו בשם העט: אמיתי בן אבידע אחיצדק.

במהלך הצגת הטיעונים בעד מבשרי הרפורמה, במהלך ריב ההיכל, הוא מגן על ההחלטה לעבור לקרוא את התפילות בהגייה ספרדית, תוך שהוא תוקף את ההגייה האשכנזית. לדבריו, השינויים שיוצרת האחרונה בין קמץ לפתח או בין סגול לצירה, גדולים מהשינויים שאמורים להיות בין תנועה גדולה לתנועה קטנה הזהות בבסיסן.

## לקריאה נוספת
* מ' גרונוואלד, **דוד קארו ויהודה ליב מייזס**, קריית ספר יט, תש"ב-תש"ג.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* אוספו הפרטי של דוד קארו, מאוספי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי.
* 

;מכתביו
* **[http://books.google.co.il/books?id=Hy09AAAAcAAJ ברית אחים]**, (להגנת ההיכל בהמבורג)

## הערות שוליים

קטגוריה:משכילי ברלין
קטגוריה:ילידי 1785
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1839
סוסא אטלנטי

**סוסא אטלנטי** (שם מדעי: *Sousa teuszii*) הוא מין של דולפין מהסוג סוסא החי באוקיינוס האטלנטי שממערב לחופי אפריקה. כמו רוב בני הסוג גם צבעו הוא ורדרד והגב שלו קמור מעט.

## מאפיינים
אורכו הממוצע של מין זה 1.2-2.5 מטרים ומשקלם 75–150 ק"ג. הם בעלי ראש גדול ולסתות גדולות עם שיניים רבות וסנפירי גפיים גדולים ומעוגלים. סנפיר הגב והזנב גם הם גדולים וצבע הגוף ורדרד.

הם חיים בחבורות קטנות וחברותיות של 2–10 פרטים באוקיינוס האטלנטי שממערב לחופי אפריקה וניזונים מדגים קטנים כמו סרדינים ודגי בורי או דיונונים. הם חיים באזור החופים של אפריקה ובחופי מנגרובים וגם בשפלי נהרות כמו הניז'ר אך לא הרחק משם. תפוצתם מסהרה המערבית בצפון עד לחופי קמרון. הם לא נפוצים באוקיינוס הפתוח, ככל הנראה כדי להתגונן מטורפים כמו כרישים ומהאורקה.

דולפין זה מצוי בסכנה עקב פגיעה מרשתות, דיג יתר ומזיהום הים. מצב שימור נוכחי הוא סכנת הכחדה חמורה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילי קוקנטל
קטגוריה:דולפיניים
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:בעלי חיים ימיים במערב אפריקה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1892
סוסא אוסטרלי

**סוסא אוסטרלי** (שם מדעי: *Sousa sahulensis*) הוא מין לווייתן ממשפחת הדולפיניים החי סמוך לחופי אוסטרליה וצפונה יותר עד גינאה החדשה. הוא נפוץ גם בשוניות כמו בשונית נינגלו.

דולפין זה לא התגלה עד ל-2014 והוא שונה משאר המינים בסוגו מעט. לא ידוע איפה הוא מצוי ומה גודל האוכלוסייה הנוכחית.

דולפין זה הוא בעל גוף ורוד, אך אפור וכהה יותר מקרוביו, בעיקר בגבו והסנפיר הגבי נמוך יותר. הוא בעל מצח גדול ולסתות ארוכות, זנב רחב וגב קמור מעט.

לא ידוע הרבה על דולפינים אלה שכמעט ולא נצפו. מעריכים שהם שוחים בקרבת החופים והשוניות וצדים יצורים קטנים כמו דגים ודיונונים.

## קישורים חיצוניים

* Sousa sahulensis is a new species of Australian humpback dolphin באתר Reef Builders, 5 באוגוסט 2014

## הערות שוליים

קטגוריה:דולפיניים
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2014
סוסא הודי

**סוסא הודי** המכונה גם **דולפין מגובנן** (שם מדעי: *Sousa plumbea*) הוא מין של דולפין מהסוג סוסא החי באוקיינוס ההודי והימים סביבו והוא בעל גוף ורדרד. הוא נחשב בעבר לתת-מין של סוסא גיבן אך בהמשך הופרד למין עצמאי.

אורכו של דולפין זה עד 2.8 מ' ומשקלו 280 ק"ג. הוא בעל סנפירים רחבים ומעוגלים, סנפיר גב מעוגל, לסתות בינוניות וצרות והמצח רחב. הזנב רחב ומפוצל באמצע כמו רוב הדולפינים והגב מוגבה מעט. צבעו ורדרד.

## תפוצה
הוא חי בקבוצות קטנות הרחק מהחוף באוקיינוס ההודי וניזון מדגים ומדיונונים. הוא נפוץ מחופי דרום אפריקה וצפונה עד החופים הצפוניים וכן המפרץ הפרסי וקצה הים האדום. הוא נפוץ גם מזרחה משם עד למזרח הודו והוא נפוץ גם בשפלות מנגרובים ואף בשפכי נהרות גדולים כמו הקרישנא והגודווארי שבהודו. ונצפה לראשונה בישראל בינואר 2021 בנמל אילת.

דולפין זה נצפה רק לעיתים רחוקות ואינו מתקהל מול ספינות כמו שאר הדולפינים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
קטגוריה:דולפיניים
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס ההודי
קטגוריה:בעלי חיים ימיים בתת-היבשת ההודית
קטגוריה:בעלי חיים ימיים במערב אסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1765
סטנלה פאנטרופית

**סטנלה פאנטרופית** (שם מדעי: *Stenella attenuata*; ידועה גם כ**סטנלה ברודה**) הוא מין של דולפין מהסוג סטנלה החי בטבע ברוב האוקיינוסים הטרופיים מסביב לעולם. דולפין זה ידוע בעיקר בקפיצותיו המיוחדות. בעבר הם נפגעו מספינות לדיג טונות שתפסו דולפינים ברשתות וצמצמה את מזונם, אך עקב מאמצים להפסקת ספינות אלה האוכלוסייה התאוששה וכיום זהו מין נפוץ ביותר.

זהו מין דולפין בינוני שאורכו 2.5 מ' ומשקלו 201 ק"ג בממוצע. הם מתבגרים בגיל 10 אצל זכרים ו12 אצל נקבות ויכולים לחיות עד 40 שנה בטבע. הוא בעל חרטום מוארך, סנפיר גב קטן וזנב ארוך ושרירי. הדולפינים בעלי בטן לבנה, גוף בצבע אפור וגב וסנפירים אפורים כהים. הראש והלסת אפורים כהים והלסת התחתונה לבנה בקצה והם מנוקדים ברוב גופם.

דולפינים אלה יודעים לזנק בפיתולים מיוחדים, בהרבה מקרים ביחד עם דולפינים נוספים. הם חיים בחבורות גדולות וקופצים גם למראה ספינות ואופנועי ים. 

באוקיינוס השקט הם חיים ושוחים יחד עם טונות זהובות ומחפשים יחד טרף קטן יותר כמו להקות סרדינים או דיונונים. התקהלותם יחד עם דגי הטונה גרמה להם להיתפס יחד איתם ברשתות לצמצם את אוכלוסייתם עד שארגון "דולפין ידידותי" הצליח להפסיק את השימוש ברשתות כלפי הדולפינים.

לדולפין זה 4 תת-מינים:
*S. a. attenuata
*S. a. graffmani
*S. a. subspecies A
*S. a. subspecies B

## קישורים חיצוניים

* סטנלה פאנטרופית באתר הרשימה האדומה של IUCN

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1846
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:דולפיניים
סטנלה אטלנטית

**סטנלה אטלנטית** (שם מדעי: *Stenella frontalis*) הוא מין לווייתן ממשפחת הדולפיניים החי באוקיינוס האטלנטי באזור זרם הגולף. דולפין זה מזוהה בזכות העור המנומר שלו על רקע גוף כחול כהה עד לבן.

אורכו של דולפין זה 2.26 מ' אצל זכרים ו-2.29 מ' בנקבות ומשקלו 140 ק"ג בזכרים ו-130 ק"ג בנקבות. הצעירים נולדים באורך 35-43 ס"מ.

הצעירים אפורים-לבנים או לבנים לגמרי וללא כתמים, כשהבוגרים (מגיל 3–4) בעלי גוף אפור, קצה אפור כהה בגב ובזנב והבטן לבנה. הם גם מנוקדים בכתמים. הם בעלי לסתות מוארכות, סנפיר גב קטן וזנב ארוך.

דולפינים אלה חברתיים ומשתמשים בקולות רבים כדי לתקשר ביניהם באמצעות שריקות גבוהות. הם נוטים לקפוץ לגובה מחוץ למים ולפתל את הגוף. הם נוטים להתגודד ליד ספינות ואופנועי ים ושוחים בהרבה מקרים ליד מינים אחרים של סטנלות וגם מינים אחרים של דולפינים כמו הדולפינן. באזורים כמו איי בהאמה הדולפינים גם ידידותיים לאנשים וצוללים יחד איתם.

הסטנלה חיה באזורים הממוזגים והטרופיים של האוקיינוס האטלנטי. הם חיים בעיקר בחצי המערבי של האוקיינוס, בין חופי פלורידה לברמודה ואולי גם במפרץ מקסיקו. הם יותר נדירים מזרחה משם, ליד האיים האזוריים והאיים הקנריים. הם נמצאו גם צפונה משם עד לחופי קייפ קוד ודרומה עד ריו גראנדה דו סול שבברזיל ובחופי מערב אפריקה. במערב מגיעים עד ספרד.

כל שנה אלפי דולפינים נתפסים בצלצלי דיג שהורגים אותם, אבל הפגיעה אינה משפיעה על רוב הדולפינים שלא נמצאים בטווח הרשתות אל הרחק מהחופים.

## קישורים חיצוניים

* סטנלה אטלנטית באתר הרשימה האדומה של IUCN

קובץ:Dolphind.jpg
קובץ:Dauphins groupe small.jpg
קובץ:Stenella frontalis DSC 0236.JPG
קובץ:The Race is On.jpg
קובץ:Atlantic spotted dolphin (Stenella frontalis) NOAA.jpg


## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
קטגוריה:דולפיניים
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:בעלי חיים במפרץ מקסיקו
קטגוריה:בעלי חיים ימיים במרכז אפריקה
קטגוריה:בעלי חיים ימיים במערב אפריקה
דולפין איראוואדי

**דולפין איראוואדי** (שם מדעי: *Orcaella brevirostris*) הוא מין ממשפחת הדולפיניים בעל ראש רחב וקצר שמזכיר מעט לבנתן, והוא נפוץ במפרץ בנגל ובחופי דרום-מזרח אסיה ודרומה עד אוסטרליה. הוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע. הוא חי גם במים מליחים ובנהרות של דרום-מזרח אסיה.

דולפין האיראוואדי קטן בממדיו ובעל סנפיר גב קטן ומעוגל, גופו כחול ולבן מלמטה והראש מעוגל ובעל פה קטן ביותר ולא דומה לצורות המקור הנפוצות אצל רוב הדולפינים. סנפיריו רחבים ובעלי קפלים והוא איטי יחסית לשאר קרוביו. קרוב משפחתו היחיד הוא דולפין סלוד-סנפיר אוסטרלי ושניהם הם המינים היחידים בסוג דולפין סלוד-סנפיר, שקרוב ללווייתן האורקה. אורכו הממוצע 2.3 מטרים ומשקלו 90–200 קילוגרם. האורך המרבי הוא 2.75 מטרים.

לעיתים טועים בינו לבין מיני לווייתנים החיים באזורו כמו פוקנה הודית או סוסא הודי, אך הפוקנה חסרת סנפיר גבי והסוסא בעל לסת מוארכת.

הדולפין משתמש באיכון ההד שלו כדי לאתר דגים, ביצי דגים, דיונונים וסרטנים למאכל, והוא יודע גם לרעות את הדגים בלהקות, בדרך כלל בעומק. הם עצמם חיים בקבוצות של 2–3 פרטים, אך במקרים מסוימים גם עד 25 פרטים. הם לא קופצים כל כך מעל המים אך יורקים מים מפיהם.

בניגוד לרוב הדולפינים, דולפין זה חי בנוח גם במי הים וגם בנהרות כמו הנהר  שעל שמו הוא קרוי. הוא חי ממפרץ בנגל עד לגינאה החדשה ולפיליפינים. הם אינם חיים באוקיינוס מעבר לחופים. הם נפוצים גם בשפכי נהרות בבורנאו: בסבאח ובסראוואק שבמלזיה, בברוניי ובקלימנטן שבאינדונזיה.

רוב הפרטים החיים בבנגלדש והודו (כמעט 90% מהאוכלוסייה) מצויים בסכנת הכחדה חמורה.

## גלריה

Irrawaddy Dolphin (Orcaella brevirostris) (15223163534).jpg
Irrawaddy Dolphin at Sundarban National Park 27102012.jpg
Irrawaddy Dolphin.jpg
Orcaella brevirostris 1878.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ריצ'רד אוון
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1866
קטגוריה:דולפיניים
קטגוריה:מגה-פאונה של אוקיאניה
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס ההודי
קטגוריה:בעלי חיים בביצות מנגרובים
קטגוריה:פאונת מים מתוקים בדרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בעלי חיים אאוריהלינים
קטגוריה:מפרץ בנגל
דולפין סלוד-סנפיר אוסטרלי

**דולפין סלוד-סנפיר אוסטרלי** (שם מדעי: *Orcaella heinsohni*) הוא מין קטן ממדים ממשפחת הדולפיניים בעל ראש קצר, המצוי בטבע בחופים הטרופיים שמצפון לאוסטרליה באוקיינוס השקט וצפונה עד גינאה החדשה.

## מאפיינים
דולפין זה נחשב במשך שנים רבות לתת-מין של דולפין איראוואדי וב-2005 הוגדר כמין עצמאי. הוא חי באותם אזורים כמו קרובו אך אזור תפוצתו מזרחי יותר. הוא צבעוני וקטן מקרובו ונפוץ יותר בטבע.

ללווייתן זה שלוש שכבות צבע: החלק העליון חום, הצדדים חומים בהירים והבטן לבנה. הוא בעל לסתות קצרות המזכירות את מראה הלבנתן הארקטי. הסנפירים גדולים ומעוגלים ומכבידים על מהירותו. סנפיר הגב קטן וישנו קמט קטן בצוואר. דולפינים אלה לא נוהגים לקפוץ אך נוהגים להתיז מים מפיהם. אורכם הממוצע 2.1-2.4 מטרים ומשקלם 114–133 קילוגרם.

דולפינים אלה נמצאים בסכנה בשל ציד בידי ילידים בגינאה החדשה, אך בעיקר כתוצאה מטביעה ברשתות דייגים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דולפיניים
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס השקט
קטגוריה:אוסטרליה: בעלי חיים ימיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2005
שמידע

**שמידע** היה מבני שבט מנשה, ועל שמו נקראת משפחת השמידעי. שם המשפחה על שמו משותף לכמה אנשים.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
סוסא

**סוסא** (שם מדעי: *Sousa*) הוא סוג של דולפינים בינוניים בעלי גב קמור מעט ולסת בינונית באורכה. צבעם בדרך כלל ורדרד-אפור.

דולפינים אלה חיים באזורים הטרופיים בקרבה ליבשות בדרך כלל. הם נפוצים באוקיינוס האטלנטי המערבי, האוקיינוס ההודי והחלק המזרחי של האוקיינוס השקט. 

כמו רוב הדולפינים הם בעלי חרטום מוארך ובתוכו שיניים רבות והעיניים קטנות ולא תמיד שימושיות. חלק ממינים אלה חיים גם בשפכי נהרות ואף נכנסים לתוך הנהרות למרחק קצר.

בסוג זה ישנם 4 מינים:
*סוסא הודי (*Sousa plumbea*) - החי באזור המערבי של האוקיינוס ההודי
*סוסא גיבן (*Sousa chinensis*) - נפוץ באזור האוקיינוס ההודי והשקט וגם בישראל
*סוסא אוסטרלי (*Sousa sahulensis*) - מין חדש שהתגלה ב-2014 סמוך לחופי אוסטרליה
*סוסא אטלנטי (*Sousa teuszii*) - החי בחופי מערב אפריקה ממרוקו עד לאנגולה
[ימין|240px|ממוזער|דולפינים מהמין [סוסא הודי מקפצים באוקיינוס ההודי]]

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1866
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:דולפיניים
סטנלה

**סטנלה** (שם מדעי: *Stenella*) הוא סוג במשפחת הדולפיניים בעל מינים בעלי חרטום מוארך מעט, סנפירי גב גדולים וסנפירי גפיים קטנים. דולפינים אלה מתקהלים בלהקות ויודעים לקפוץ בתנועות מיוחדות באוויר, בעיקר כשהם בקבוצות גדולות. חלק מהמינים מנומרים ואחרים מפוספסים והם נמצאים בעיקר באוקיינוסים הטרופיים והסובטרופיים.

## מינים
בסוג ישנם 5 מינים:

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1866
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:דולפיניים
פוהרבישצ'ה

**פוהרבישצ'ה** (באוקראינית וברוסית: **Погребище**, ברוסית נהגה: פוגרבישצ'ה; ביידיש: **פּאָרעבישטש**) היא עיר קטנה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בסמוך למוצא נהר רוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
יישוב במקום מושבה של העיירה נזכר לראשונה בשנת 1148, ובתחילת המאה ה-13 נקרא היישוב בשמו הנוכחי. במאה ה-16 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

## יהודי פוהרבישצ'ה
בשנת 1897 נמנו בעיירה 2,494 יהודים. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה, בשנת 1919, נערכו ביישוב שני פוגרומים קטלניים. ב-18 במאי רצחו חיילי הצבא האדום כ-400 יהודים בעיירה, ובין ה-18 ל-21 באוגוסט רצחו אוקראינים כ-350 יהודים נוספים בה, ופצעו כ-100. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי.

ב-21 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הוציאו בה להורג תוך מספר ימים כמה עשרות יהודים, בסיוע שוטרים אוקראינים. ב-18 באוקטובר 1941 ריכזו שוטרים אוקראינים וגרמנים כ-1,300 מיהודי העיירה, ורצחו אותם בבורות ירי ביער סמוך. בימים שלאחר מכן נרצחו כ-400 יהודים נוספים שהסתתרו בעיירה ובכפרי הסביבה.

כ-200 יהודים מסביבת העיירה, ויהודים שהצליחו להימלט מהאקציה בה, רוכזו בגטו קטן שהוקם ביישוב, בו הועסקו בעבודות כפייה, וסבלו מרעב ומקור. ביוני 1942 נרצחו כל יושבי גטו זה.

מקהילת פוהרבישצ'ה שרדו את השואה בין 16 ל-18 יהודים.

## ראו גם
* בית הכנסת בפוהרבישצ'ה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה