open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גלנו

**גלנו** (בטטום: **Gleno**) היא עיר הבירה של מחוז ארמרה במערב־מרכז מזרח טימור. נכון לשנת 2010 מתגוררים בה 8,133 תושבים.

## גאוגרפיה
העיר ממוקמת בגובה 882 מטרים מעל פני הים, כ־15 קילומטרים מערבית לאילאו וכ־20 קילומטרים מדרום־מערב לדילי, בירת המדינה.

## אקלים
האקלים בגלנו, כבשאר חלקי המדינה, הוא אקלים סוואנה טרופי (Aw לפי שיטת קפן), אך היא מושפעת גם מאקלים מונסון טרופי (Am לפי שיטת קפן). עקב גובהה של העיר, יותר קר וגשום בה בהשוואה לדילי. ממוצע המשקעים השנתי הוא 1,918 מילימטרים, יותר מפי 2 מאשר בדילי. החודשים נובמבר–מאי הם הגשומים והחמים ביותר.

## תחבורה
העיר ממוקמת על כביש ראשי המוביל לדילי. מצפון לה יוצא כביש לאילאו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוזות מזרח טימור: ערי בירה
ואסיל קריצ'בסקי

**ואסיל קריצ'בסקי** (באוקראינית: **Василь Кричевський**; 12 בינואר 1873 – 15 בנובמבר 1952) היה צייר אוקראיני, ממוצא יהודי. חוקר קולנוע, ארכיטקט, מורה לאמנות שימושית ודקורטיבית. הוא המעצב של סמל אוקראינה משנת 1918, חותמות מדינה, שטרות כסף. הוא היה אחיו של הצייר האוקראיני פדיר קריצ'בסקי.

## קורות חיים
ואסיל קריצ'בסקי נולד בכפר וורוז'בה, ליד לבדין, למשפחה בת שמונה ילדים בה היה הבכור. אביו יקימוביץ' קריצ'בסקי היה רופא ממלכתי מחוזי ממוצא יהודי שהמיר את דתו לנצרות אורתודוקסית והתחתן עם אישה אוקראינית.

לקריצ'בסקי הייתה השכלה פורמלית מעטה, אך היה לו עניין עמוק בפולקלור ובהיסטוריה של האמנות האוקראינית. במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא היה ממייסדי האקדמיה הממלכתית האוקראינית לאמנויות. בשנות ה-20 לימד במכון קייב לאמנויות פלסטיות, המכון לאדריכלות קייב. לאחר מכן לימד בבית הספר לאמנות באודסה ושימש במחלקה לאדריכלות של המכון הלאומי לאמנות קייב עד 1941.

קריצ'בסקי עבר ללבוב ב-1943, שם מונה לרקטור של בית ספר חדש לאמנות אוקראיני, שהפך בסופו של דבר לאקדמיה הלאומית לאמנויות של לבוב. לאחר מלחמת העולם השנייה, הוא התגורר זמן קצר בפריז לפני שהיגר לדרום אמריקה ב-1948.

הוא מת בקראקס, בירת ונצואלה ב-15 בנובמבר 1952.

## קריירה אמנותית
קריצ'בסקי זכה לראשונה להכרה ציבורית בשנת 1903 כאשר זכה בתחרות האדריכלות לבניית בניין המוזיאון ללימודים אזוריים של פולטבה. עיצוב המבנה שלו התבסס על מסורות האדריכלות העממית האוקראינית.

כצייר, הוא יצר בסך הכל כ-3000 ציורים, רישומים, עיצובי נוי, כריכות ספרים. עבודתו הושפעה מהאימפרסיוניזם הצרפתי.

לבקשת הנשיא מיכאילו חרשבסקי עיצב קריצ'בסקי את סמלי המדינה והחותמות של הרפובליקה העממית האוקראינית וכן את שטרות הכסף של הרפובליקה. קריצ'בסקי היה אספן ותלמיד לאמנות עממית אוקראינית, וקידם עבודות יד כאלה בקרב אנשים פשוטים.

מ-1907 עד 1910 עיצב קריצ'בסקי תפאורות ותלבושות ליותר מ-15 מחזות ואופרות, כולל בוגדן חמלניצקי מאת מיכאילו סטרצקי. מ-1917 עד 18 עבד עם התיאטרון הלאומי האוקראיני.

מכלול העבודות הגדול ביותר שלו נמצא במוזיאון האוקראיני בניו יורק.

## גלריה

 File:Coat of arms of the Ukrainian People's Republic.svg|סמל אוקראינה
File:2-hryvnia-1918-front.png|שטר כסף, 1918
File:Museum - panoramio - Wolodymyr Lavrynenko (1).jpg|בניין המוזאון בפולטבה


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יהודים אוקראינים
קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:נפטרים ב-1952
עין פלוטית

ממוזער
**עין פלוטית** הוא מעיין קטן בצד הכביש המוביל לעין תמר ולנאות הכיכר. המעיין ממוקם באזור בתרונות החוואר של הערבה הצפונית ובין כיכר סדום, בקרבת נאות הכיכר ועין תמר. מהמעיין נובעים מים מליחים. סביב המעיין נמצאים עצי דקל וסבך שיחי קנה.

המעיין קרוי על שמה של פלוטית, בת לוט, שלפי האגדה הייתה מי שדאגה לעניים וזרים בסדום. אנשי העיר שלא אהבו את מעשיה שפטו ודנו אותה למוות בשריפה. זעקתה של פלוטית עלתה השמיימה ואלוהים הביא לחורבן סדום ועמורה. למעיין שם נוסף ששגור בפי רבים, "מעיין האהבה".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

פלוטית
קטגוריה:הערבה: שמורות טבע
קטגוריה:כיכר סדום
איוואן פוחיטונוב

**איוואן פוחיטונוב** (באנגלית: **Ivan Pokhitonov**; 27 בינואר 1850 – 23 בדצמבר 1923) היה צייר נוף וגרפיקה רוסי/אוקראיני שבילה חלק ניכר מחייו בצרפת ובבלגיה.

## ביוגרפיה
הוא נולד בחווה גדולה בשם מטריונובקה (מרוטוניבקה) במחוז חרסון, אז פלך חרבון של האימפריה הרוסית (באוקראינה הנוכחית). אביו היה איש צבא בדימוס שקיבל תואר אצולה, היה חבר במועצת חרסון, פיקח על בית הספר המקומי והיה שופט של כבוד. בגיל שבע הוא כבר הכין עותקים של התחריטים ההולנדיים שקישטו את ביתו. בשנת 1860, הוא הפך לאחד התלמידים הראשונים באקדמיה פרטית חדשה לנערים ביליסאווטגרד. מאוחר יותר למד בכמה בתי ספר אחרים.

בשנת 1868, הוא נכנס לאקדמיה החקלאית פטרובסקיה במוסקבה. באותה תקופה, רבים מהתלמידים שם החזיקו בדעות מהפכניות, והוא השתתף בנאומים שהעלו את מצוקת החקלאים הקטנים. הוא נקלע לאירועים המסובכים בהם היה מעורב הניהיליסט סרגיי נצ'ייב, אך ניצל מעונש חמור. עם זאת, הוא גורש ונשלח לביתו כדי להיות בפיקוח אביו והמשטרה.

בשנת 1871, הוא הורשה להירשם לאוניברסיטת אודסה, שם לקח שיעורים ברישום ובצבעי מים בנוסף למסלול לימודיו הקבוע. שיעורים אלה היו לימוד האמנות הרשמי היחידי שלו. זמן קצר לאחר מכן הוא נסע לז'נבה עם אמו ואחותו, שם הציג את ציורי צבעי המים שלו. הם זכו להצלחה ולכן, לאחר תקופה קצרה של עבודה ב"בנק הממלכתי של אודסה", הוא נסע לאיטליה, ולאחר מכן התיישב בפריז ומצא משרה בעבודה עם אז'ן קארייר. הוא הציג באופן קבוע בסלון וכמה מציוריו נרכשו על ידי פאבל טרטיאקוב. מאוחר יותר, הוא חתם על חוזה עם סוחר האמנות הפריזאי החשוב ז'ורז' פטיט.

## נישואים
ב-1881 הוא קיבל הוראה מממשלת רוסיה לצייר סדרה של לוחות המתארים סצנות ממלחמת רוסיה-טורקיה. הוא נסע לבולגריה כדי לעשות סקיצות לעבודה, מלווה במטילדה וולפרט (1856–1927), סטודנטית לרפואה שוודית-פינית שפגש במועדון האמנים הרוסי. הם נישאו בצ'רנוביץ ב-1882. היא הייתה פמיניסטית בוטה מאוד, ומסורה לקריירה שלה, מה שהביא להתנגשות ביניהם. ב-1892 הוא ביקש להתגרש, אך היא סירבה. בתגובה, הוא התחיל רומן עם אחותה הצעירה, אוגניה. בתמורה, אשתו לא אפשרה לו לבקר את שתי בנותיו עד שתהיינה בוגרות. היא המשיכה להיות רופאת עור וחוקרת רפואית בולטת.

הוא בילה שמונה חודשים בציור באיטליה, בכפר קטן מחוץ לנאפולי, והחליט שהוא לא יכול יותר לגור בפריז, הוא ואוג'ניה עברו ללייז', בלגיה. הם המשיכו לטייל ברחבי מערב אירופה ורוסיה, וב-1895 הוא הפך לחבר כבוד של הנודדים. ב-1901 רכש אחוזה במחוז מינסק, שם חי ועבד עד 1906, אז חזר לבלגיה. הוא נבחר לאקדמיה הקיסרית לאמנויות ב-1904. במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא חי בסנט פטרסבורג עד תחילת המהפכה, ולאחר מכן ברח לקובאן, שם שהה שנה.

בחזרה לבלגיה, הוא התגורר בתחילה בדה פאן, ולאחר מכן עבר לבריסל. ראייתו נחלשה והוא צייר מעט לאחר מכן.

ב-1922 הציג את התערוכה האחרונה שלו. רטרוספקטיבה גדולה נערכה ב-1925.

## גלריה

 File:The pond at Jupille, by Ivan Pavlovich Pokhitonov.jpg|הבריכה
File:The artist painting on the beach at La Panne, by Ivan Pavlovich Pokhitonov.jpg|צייר מצייר בחוף הים
File:Pohitonov The Fishing house in dunes.jpg|בית הדייג על החוף


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אודסה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1850
קטגוריה:נפטרים ב-1923
דורה מילג'ה

**דורה מילג'ה** (באנגלית: **Dora Milaje**) היא יחידה צבאית בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. היחידה מורכבת מנשים בלבד, ולוחמת עבור הממלכה האפריקאית הבדיונית ואקאנדה.

הדורה מילג'ה נוצרו בידי הסופר כריסטופר פרייסט והאמן מארק טקסיירה. הן הופיעו לראשונה בחוברת Black Panther, vol. 3 #1 מנובמבר 1998. כהשראה לכתיבתן שימשו האמזונות של דהומיי - יחידה המורכבת מנשים בלבד אשר לחמה עבור ממלכת דהומיי (כיום בנין).

בין הדורה מילג'ה הבולטות ניתן למנות את אוקויה, אשר שימשה כשומרת הראש הנאמנה של טצ'אלה. דורה מילג'ה בולטת נוספת היא נקיה, אשר מאוחר יותר הפכה לבת בריתו של אריק קילמונגר ולאויבת של טצ'אלה.

ביקום הקולנועי של מארוול, הופיעו הדורה מילג'ה בסרטים קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים (2016), הפנתר השחור (2018), הנוקמים: מלחמת האינסוף (2018), הנוקמים: סוף המשחק (2019), והפנתר השחור: ואקאנדה לנצח (2022). כמו כן הן ממלאות תפקיד חשוב בסדרה הפלקון וחייל החורף.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר Comic Vine
* [דף הדמות](https://marvel.fandom.com/wiki/Dora_Milaje_(Earth-616)) בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:דמויות שחורות באנימציה
קטגוריה:דמויות שחורות בסרטים
קטגוריה:מארוול קומיקס
ג'יילן וילסון

**ג'יילן וילסון** (באנגלית: **Jalen Wilson**; נולד ב-4 בנובמבר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסמול והפאוור פורוורד בקבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA.

## קריירת מכללות
וילסון נולד וגדל בארלינגטון, טקסס. בתיכון העמיד ממוצעים של 16.1 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-3.3 אסיסטים למשחק בעונתו הראשונה, וממוצעים של 18.1 נקודות, 7.5 ריבאונדים ו-3 אסיסטים למשחק בעונתו השנייה. הוא בחר לשחק כדורסל עבור אוניברסיטת מישיגן, אך לאחר עזיבתו של המאמן ג'ון ביליין – הוא ביטל את בחירתו ובחר באוניברסיטת קנזס. וילסון שבר את קרסולו במשחקו השני בסך הכל בעונת הבכורה שלו, ונעדר עד לתום העונה. ב-8 בדצמבר 2020 רשם 23 נקודות ו-10 ריבאונדים, כולל שלשת ניצחון, בניצחון קבוצתו 73–72 על קרייטון. בעונתו השנייה העמיד העמיד ממוצעים של 11.8 נקודות ו-7.9 ריבאונדים למשחק. ב-2 בנובמבר 2021 הוא הושעה לשלושה משחקים עקב מעצר בחשד לנהיגה בשכרות. בעונתו השלישית הוא העמיד ממוצעים של 11.1 נקודות ו-7.4 ריבאונדים למשחק, ועזר לקבוצתו לזכות בטורניר אליפות המכללות בכדורסל. וילסון הכריז על מועמדותו גם לקראת דראפט 2021 וגם לקראת דראפט 2022, אך לבסוף משך את מועמדותו ושב לאוניברסיטה.

## קריירה מקצועית
בדראפט ה-NBA 2023 נבחר במקום ה-51, על ידי ברוקלין נטס.

## סטטיסטיקות הקריירה
### בעונה הסדירה של ה-NBA

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני ברוקלין נטס
קטגוריה:טקסס: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קנזס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
Googoosha (שיר)

"**Googoosha**" (ברוסית: "**Гугуша**") הוא שיר שהוקלט על ידי המפיק המוזיקלי הרוסי מקסים פדייב. גרסתו המצליחה של השיר, בשפה הרוסית "Гугуша" יצאה לאור ב-7 בפברואר 2020 בהוצאת חברת התקליטים MALFA. עם זאת, הוא הופץ עשור וחצי קודם לכן, בגרסה בין-לאומית שהוקלטה בשפה האנגלית. את הגרסה הבין-לאומית הוציא פדייב בשם "Googoosha" ובחלק מהמדינות גם בשם "Gugusha". במרוצת השנים הוסבר כי את השיר כתב פדייב על הפוליטיקאית האוזבקית גולנרה קרימובה.

לאחר יציאתו של השיר בשנת 2011, הופצו עשרות גרסאות שונות שלו, כמו גם רמיקסים ומיקסים שונים.

## רקע וכתיבה
בשנת 2011, הוציא מקסים פדייב את השיר לראשונה בגרסה בין-לאומית שהוקלטה בשפה האנגלית בלבד. לאחר מכן, הופצו מספר גרסאות שונות של השיר, השונות באורכן כמו גם בלחן שלהן. את השיר כתב פדייב לצד אולרה צריאבקינה והופק על ידו בהתאם. לאחר יציאתו של השיר, נודע כי הוא נכתב על הפוליטיקאית האוזבקית גולנרה קרימובה, בתו הבכורה של אסלאם קרימוב, נשיא אוזבקיסטן משנת 1991 ועד מותו ב-2016. קרימובה ידועה בשם "גוגושה" ("Googoosha"), תחתיו הוציאה אלבום אולפן, באותו השם. "Googoosha" עוקב אחרי כמיהה עזה של הכותב למושא אהבתו, אותה הוא משווה לגרם שמיים. כמו כן, הוא מתאר בשיר את עיניה של מושא אהבתו כ"פתרון להכול".

פרק זמן לצאתו עלתה גרסתו הרוסית של השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליחה לצבור למעלה מ-3.5 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של הגרסה הרוסית לשיר פורסם ב-27 במרץ 2020, עשור וחצי לאחר יציאתו הרשמית. הוא צולם בשחור-לבן ומורכב מסצנות בהן ניתן לראות אישה לובשת בורקה בצבע שחור וסצנות בהן ניתן לראות את פדייב מבצע את השיר. הקונספט של השיר הוא סירה עשויה נייר, השטה על המים ואת האישה עוקבת אחריה. בקליפ ישנה הדגשה של המים, כמו גם של חופים, אוקיינוסים, צמחייה והטבע ככלל.

נכון למרץ 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפים על למעלה מ-60 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים ברוסית
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:שירים על אוקיינוסים וימים
קטגוריה:שירים על אושר
קטגוריה:שירים על געגוע
קטגוריה:שירים על גשם
קטגוריה:שירים על פוליטיקאים
קטגוריה:שירי העידן החדש
אבראהים נאג'י

**איברהים נאג'י** (בערבית: **إبراهیم ناجي**) (1898–1953) היה משורר, סופר, מתרגם ורופא מצרי.
נאג'י היה רופא שהתמחה ברפואה פנימית.

שירו המפורסם ביותר של נאג'י הוא אל-אטלאל (الأطلال – "ההריסות") אשר הושר על ידי הזמרת המצריה אום כלתום. הוא היה מייסד שותף של החברה הקהירית לשירה רומנטית.

נישא לסמיה ונולדו לו שלוש בנות.

## רשימת ספריו
* وراء الغمام، מאחורי הערפל, 1934.
* ليالي القاهرة، לילות קהיר, 1944.
* في معبد الليل، במקדש הלילה, 1948.
* لطائر الجريح، הציפור הפצועה, 1953.

חיבר יצירות ספרותיות נוספות בפרוזה וכן תרגם מצרפתית ורוסית.

## תרגומים לעברית

שירו "אל אטלאל" תורגם בידי סלמאן מצאלחה וכן תורגם על ידי צבי גבאי ופורסם בעתון 77.

שירו "צִפִּיָּה" (الانتظار) תורגם בידי אליהו מנצור.

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים מצרים
קטגוריה:רופאים מצרים
קטגוריה:רופאים פנימיים
קטגוריה:ילידי 1898
קטגוריה:נפטרים ב-1953
ניקולאי סקדובסקי

**ניקולאי סקדובסקי** (באוקראינית: **Микола Скадовський**; 16 בנובמבר 1845 – 11 ביוני 1892) היה צייר אוקראיני שהתמחה בסצנות ז'אנר.

## ביוגרפיה
הוא היה צאצא למשפחה ותיקה של האצולה הפולנית שנשבעה אמונים לאימפריה הרוסית בשנות ה-90 וקיבלה אדמות ליד סקדובסק. ילדותו עברה באודסה, שם למד. בשנת 1865, הוא נרשם לפקולטה לרפואה באוניברסיטת מוסקבה. במהלך אותה תקופה, הוא גם ביקר בשיעורים בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה.

עד מהרה גילה שהרפואה השאירה לו מעט זמן לעסוק בציור, אז הוא עבר ללמוד משפטים במקום. ב-1869 סיים את לימודיו באוניברסיטה ובבית הספר לציור, שם קיבל מדליית זהב, והחליט להתמסר כולו לאמנות. הוא למד זמן קצר באקדמיה לאמנות בדיסלדורף, בהיותו בן למשפחה עשירה, הוא יכול היה לבלות את השנים הבאות בביקור בגלריות לאמנות מפורסמות ברחבי אירופה ולהעתיק את ציורי המאסטרים הישנים.

ב-1876 חזר לבלוזיורקה והקים סטודיו משלו. הופעתו הראשונה הייתה ב-1879 בתערוכה של "החברה הקיסרית להערכת האמנויות", ושנתיים לאחר מכן, השתתף בתערוכה פרטית של ציירים אוקראינים שאורגנה על ידי רופין סודקובסקי. בשנת 1882, אחד מציוריו נרכש על ידי גלריית טרטיאקוב.

בשנה שלאחר מכן, הוא חזר לאיטליה ויצר סדרה של צבעי מים. בשנת 1889, הוא היה ממייסדי "חברת האמנים הדרום-רוסים". לאחר מכן הציג בסדרת תערוכות, כולל אחת בולטת במיוחד ב-1892, שהתקיימה לטובת קורבנות הרעב.

הוא נפטר לפתע מאוחר יותר באותה שנה, בעקבות מחלה קצרה.

## גלריה

 File:Skadovsky 001.jpg|חסרי בית
File:Skadovsky 004.jpg|ארוחת ערב
File:Skadovsky 003.jpg|לפני הקונצרט
File:Skadovsky 002.jpg|המשוגע


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:ילידי 1845
קטגוריה:נפטרים ב-1892
אנטולי בונדרצ'וק

**אנטולי בונדרצ'וק** (באנגלית: **Anatoliy Pavlovych Bondarchuk**, באוקראינית: **Анатолій Павлович Бондарчук**; 31 במאי 1940 – 23 בדצמבר 2025) היה אתלט רוסי, אלוף אולימפי (מינכן 1972), זוכה מדליית ארד אולימפית (מונטריאול 1976), אלוף אירופה (אתונה 1969), זוכה מדליית ארד באליפות אירופה (הלסינקי 1971) ושיאן עולם (1969) ביידוי פטיש.

## ביוגרפיה
אנטולי בונדרצ'וק נולד ב-1940 בעיר סטרוקונסטנטינוב שבברית המועצות (כיום אוקראינה). למד באוניברסיטת Kamyanets-Podilsky Ivan Ohienko National University . התמחה ביידוי פטיש ואת הקריירה הספורטיבית שלו החל ב-1964 ובמהלכה זכה במדליית זהב אולימפית. בשלהי הקריירה שלו החל לאמן ספורטאים בברית המועצות כשחניכו הידוע ביותר היה יורי סדיך. בתחילת המאה ה-21 היגר לקנדה והחל לאמן ספורטאים קנדים ביידוי פטיש ובהדיפת כדור ברזל.

נפטר בדצמבר 2025.

## קריירה ספורטיבית
### 1969
#### אלוף אירופה ושיאן עולם
באליפות אירופה שנערכה באתונה, יוון זכה במדליית זהב ביידוי פטיש בשיא עולם חדש של 74.68 מטר, לפני רומולד קלים מברית המועצות (72.74 מטר) וריינהארד ת'ימר  מגרמניה המזרחית (72.02 מטר). שיאו העולמי של בונדרצ'וק שיפר ב-16 ס"מ את שיאו הקודם של רומולד קלים שנקבע ביוני 1969.

באוקטובר אותה השנה שיפר בונדרצ'וק ב-80 ס"מ את שיאו העולמי וקבע 75.48 מטר בתחרות שנערכה ברובנו, ברית המועצות.

### 1971
באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד זכה במדליית ארד ביידוי פטיש אחרי אובה באייר  ממערב גרמניה (72.36 מטר) וריינהארד ת'ימר  מגרמניה המזרחית (71.40 מטר).

### 1972
#### אלוף אולימפי
באולימפיאדת מינכן זכה במדליית זהב ביידוי פטיש בשיא אולימפי (75.50 מטר) לפני יוכן זקסה  מגרמניה המזרחית (74.96 מטר) ווסילי חמיילווסקי  מברית המועצות (74.04 מטר).

### 1976
באולימפיאדת מונטריאול זכה במדליית ארד בתוצאה של 75.48 מטר, אחרי יורי סדיך (77.52 מטר) ואלכסיי ספירידונוב (76.08 מטר), שלושתם מברית המועצות ולא הצליח להגן על תוארו.

## אותות הערכה
* 30px עיטור אות הכבוד
* 30px עיטור הדגל האדום של העמל

 קובץ:1972 stamp of Ajman A Bondarchuk.jpg|אנטולי בונדרצ'וק על בול של מדינת עג'מאן (1972)
 קובץ:1972 stamp of Umm al-Quwain A Bondarchuk.jpg|אנטולי בונדרצ'וק על בול של מדינת אום אל-קיוין (1972)
 קובץ:1972 stamp of Umm al-Quwain Anatoliy Bondarchuk.jpg|אנטולי בונדרצ'וק על בול של מדינת אום אל-קיוין (1972)


## לקריאה נוספת
* אנטולי בונדרצ'וק, **Transfer of Training in sport**,2010

## קישורים חיצוניים

* אנטולי בונדרצ'וק, באתר sports-reference.com (אורכב)
* אנטולי בונדרצ'וק, באתר kamloopstrack.ca (אורכב)

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופים אולימפיים: יידוי פטיש (גברים)
קטגוריה:שיאני עולם סובייטים: אתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:אלופים אולימפיים מרוסיה
קטגוריה:אלופים אולימפיים מאוקראינה
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1940
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2025
אל-אטלאל

**אל אטלאל** (בערבית: **الأطلال** ; 'ההריסות', או בתרגום חופשי – 'שרידי אהלים במדבר') – שירו המפורסם ביותר של המשורר המצרי אבראהים נאג'י. ידוע במיוחד בשל ביצוע השיר בידי אום כולתום בלחנו של ריאד אל סונבאטי.
## תוכן השיר
השיר הוא טקסט שנאמר כביכול בפיה של אהובה, אשר אהובהּ נטש אותה. היא נאמרת על שרידי אוהלים במדבר – מוטיב נפוץ בשירה הערבית הקלאסית.
## תרגום לעברית
השיר תורגם לעברית מספר פעמים. פעם ראשונה בידי סלמאן מצאלחה וכן בידי צבי גבאי ולטיף ברטוב.
להלן הטקסט המקורי והתרגום של שני הבתים הראשונים:




## קישורים חיצוניים
*
*
*אל אטלאל בתרגום צבי גבאי, עתון 77, גיליון 374
*אל אטלאל בתרגום סלמאן מצאלחה, הארץ, 25 באפריל 2000

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בערבית
קטגוריה:מוזיקה מצרית
פרדוקס החתול המרוח בחמאה

**פרדוקס החתול המרוח בחמאה** הוא בדיחה נפוצה המבוססת על שילוב של שני פתגמים:
* חתולים תמיד נוחתים על הרגליים.
* לחם מרוח בחמאה תמיד נוחת עם צד החמאה כלפי מטה.
ממוזער|פתרון הסיבוב ההומוריסטי
הפרדוקס נוצר כשחושבים מה יקרה אם מחברים חתיכת טוסט עם חמאה (כשהצד המרוח בחמאה כלפי מעלה) לגב החתול, ואז מפילים את החתול מגובה רב. הפרדוקס, שהוגש על ידי האמן ג'ון פרייזי מקינגסטון מניו יורק, זכה ב-1993 בתחרות פרדוקסים של המגזין *Omni*.

## פתרונות אפשריים
יש אנשים שטוענים בצחוק שהניסוי יפיק אפקט אנטי-גרביטציה, וכאשר החתול נופל לכיוון הקרקע, הוא יאט ויתחיל להסתובב, ובסופו של דבר יגיע למצב יציב של ריחוף במרחק קצר מהקרקע תוך סיבוב במהירות גבוהה. ביוני 2003, קימברלי מינר זכתה בפרס אוסקר לסטודנטים על סרטה *Perpetual Motion*. מינר ביססה את סרטה על מאמר שנכתב על ידי חברהּ לתיכון שחקר את ההשלכות הפוטנציאליות של רעיון החתול והחמאה.

## בהומור
הפרדוקס המדומה כבש את דמיונם של הומוריסטים בעלי אוריינטציה מדעית. במאי 1992,  (Digest #441) כלל שאלה על הפרדוקס. ישנו פרק בקומיקס  שמוקדש לפרדוקס. הדמות הראשית מבקשת לבחון את התיאוריה הזו, מה שמוביל לכך שהחתול מרחף מעל הקרקע וזנבו המכשכש מספק הנעה.

מותג משקאות האנרגיה הברזילאי "Flying Horse" פרסם פרסומת עטורת פרסים לשנת 2012 המדמה את השחזור של תופעה זו, המשמשת לאחר מכן ליצירת אנרגיה תמידית.

## במציאות
לחתולים יש את היכולת להתיישר חזרה כך שרגליהם יהיו מטה וגבם מעלה,  אם הם נופלים הפוך באוויר, במה שמכונה רפלקס ההתיישרות של חתולים. רפלקס זה מאפשר להם לנחות על רגליהם אם הם נופלים מגובה מספיק.

ללחם, בהיותו אובייקט דומם, אין את היכולת לתקן את עצמו. מחקר שנערך באוניברסיטת מנצ'סטר שכלל הפלה של 100 פרוסות בתנאי מעבדה, קבע שהלחם נוחת בדרך כלל על הרצפה עם צד החמאה כלפי מטה כתוצאה מהאופן שבו הוא בדרך כלל נופל מהשולחן, ומהגרר האווירודינמי הנגרם מהאוויר והכיסים בתוך הלחם. הלחם בדרך כלל עם צד החמאה כלפי מעלה כאשר הוא נופל. תוך כדי הנפילה הוא מסתובב. בהינתן מהירות סיבוב האופיינית וגובה טיפוסי של שולחן, פרוסת לחם שהחלה עם צד החמאה כלפי מעלה על השולחן תנחת עם צד החמאה כלפי מטה על הרצפה ב-81% מהמקרים.

## ראו גם
* נפילת פרוסת לחם מרוחה בחמאה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרדוקסים הומוריסטיים
קטגוריה:חתולים בתרבות
קטגוריה:חמאה
אלכסנדר קיש

**אֲלֶכְּסַנְדֶּר קִישׁ** (בגרמנית: **Alexander Kisch**; 5 באוקטובר 1848 בפראג – 8 בדצמבר 1917 בפראג) היה רב בוהמי ודרשן חשוב.

## ביוגרפיה
קיש היה בנו של מנהל בית הספר הפרטי יוסף חנוך קיש מפראג (1804–1874). אחיו היה הבלנאולוג חנוך קיש.

אלכסנדר קיש החל ללמוד בבית המדרש לרבנים בברסלאו בשנת 1863 כשהוא עדיין לא היה בן 15, נתמך על ידי מלגה מהקהילה הדתית היהודית בפראג, כתלמיד הקבוע הצעיר ביותר באותה תקופה. הוא למד באוניברסיטת ברסלאו ובאוניברסיטת טיבינגן, שם קיבל את התואר דוקטור לפילוסופיה (Ph.D.), ובפריז, שם היה גם מורה בביתו של הברון הוראצי גינצבורג. בשנת 1874 קיבל את תפקידו הראשון כרב בעיר  בבוהמיה. ב-1877 התמנה לרב השני של , לאחר מוריץ לוין (Moritz Levin) ופרסם את ה- Neue Israelitische Zeitung ("עיתון יהודי חדש") בשנים 1878–1880. בשנים 1881–1886 היה רב ביונגבונצלאו בבוהמיה ופרסם את ה-Israelticaltische Lehrerbote (שליח מורה יהודי) בשנים 1882–1884.

בשנת 1874, קיש מונה לרב הצבאי הראשון במילואים של , וארגן את המבנה בזמן שלום של רבנות צבאית יהודית באוסטריה.

ב-1 באפריל 1886 מונה לרב של בית הכנסת מייזל בעיר הולדתו פראג. הוא כיהן בתפקיד זה עד מותו.

כרב הצבאי הראשון, הוא הפך למורה לדת ממלכתי בגימנסיה שטפאנס (Stefans-Gymnasium) הגרמנית בפראג ב-1900, ב-1909 הפך למפקח על החינוך הדתי. הוא היה דרשן חשוב.

## פגישתו עם הקיסר פרנץ יוזף
אירוע יוצא דופן בחייו של אלכסנדר קיש היה מפגש עם פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה בשנת 1899, שהתקיים לכבוד שירותו בן 25 השנים כרב צבאי בצבא הקיסרי והמלכותי. זמן קצר קודם לכן, היו פרעות חמורות נגד האוכלוסייה היהודית בעקבות עלילת הדם בעיירה פולנה בבוהמיה. במהלך המפגש עם הקיסר, הזכיר קיש את התקריות הללו. הקיסר אמר את המשפט ההיסטורי: "Ich bin sehr empört über diese Rohheiten" ("אני מאוד מתקומם מהגסות הזאת").

דחיית האנטישמיות הזו על ידי הקייזר, שהקייזר התיר במפורש לפרסם אותה לבקשת קיש, עוררה סערה אדירה בעיתונות של המלוכה האוסטרו-הונגרית והייתה שם נושא שנדון בהרחבה במשך שבועות. אירוע זה מצא הד עז גם בעיתונות העולמית.

## משפחתו
עם אשתו שרלוט, לבית פולאטשק (Polatschek), הוא גידל ארבעה ילדים: הבנים קורט קיש, מוציא לאור שהיגר לארצות הברית ושינה את שמו לגידו ברונו, גידו קיש, פרופסור למשפטים, ברונו קיש, פרופסור לרפואה, והבת מארי רות (תרזה) [מיצי] קיש-קירשנברגר, עורכת דין.

## כתביו
*"Papst Gregor des IX Anklageartikel gegen den Talmud und dessen Vertheidigung durch Rabbi Fechiel ben Josef und Rabbi Juda ben David vor Ludwig dem Heiligen in Paris" ("כתב האישום של האפיפיור גרגוריוס התשיעי נגד התלמוד והגנתו מאת רבי יחיאל בן יוסף ורבי יהודה בן דוד לפני לואי הקדוש בפריז"), לייפציג 1874
*"Tischrede bei dem zu Ehren der Synagogeneinweihung in St. Gallen am 22. September 1881 stattgehabten Festbankett" ("נאום ארוחת הערב במשתה שנערך לכבוד חנוכת בית הכנסת בסנט גאלן ב-22 בספטמבר 1881"), ציריך 1881
*"Die Prager Judenstadt während der Schlacht am weissen Berge" ("העיר היהודית פראג במהלך הקרב על ההר הלבן"), פרנקפורט 1892
*"Versuch einer neuen Erklärung der in der Alkuin-Handschrift der k. u. k. Hofbibliothek in Wien enthaltenen gotischen Fragmente" ("ניסיון להסבר חדש של כתב היד של אלקווין מבריטניה. קטעים גותיים הכלולים בספריית החצר בווינה"), פראג 1902

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אלכסנדר קיש
קטגוריה:רבנים צבאיים
קטגוריה:פראג: רבנים
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי
קטגוריה:ילידי 1848
קטגוריה:נפטרים ב-1917
רות בן ארצי

**רות בן ארצי** (באנגלית: **Ruth Ben-Artzi**; נולדה ב-1971) היא פרופסור למדע המדינה במכללת פרובידנס  ברוד איילנד.

## קורות חיים
נולדה למתניה בן ארצי, פרופסור למתמטיקה ולעופרה לבית קסטלר, מורה לעברית ולספרות עברית. מצד אביה היא נכדתם של הסופר שמואל בן ארצי וחוה. בן ארצי היא דור עשירי בארץ. אמה היא צאצאית של ר' שלמה מטולוצין ושל הראש"ז. שירתה בצה"ל בחיל האוויר. הייתה פעילה ב"שלום עכשיו" וחברה במפלגת מרצ.

למדה לתואר ראשון באוניברסיטת חיפה. את הדוקטורט עשתה באוניברסיטת קולומביה ואת הפוסט דוקטורט במרכז בראון לפוליטיקה בין-לאומית באוניברסיטת פנסילבניה ובמכון למדע המדינה פריז.

עבדה כחוקרת במרכז הפיתוח של ה-OECD.

תחומי מחקרה הם יחסים בין-לאומיים, כלכלה פוליטית בין-לאומית, פיתוח וסיוע בין-לאומי, והמזרח התיכון.

בן ארצי נשואה ואם לשלושה. מתגוררת ברוד איילנד.

### ספריה

*Ben-Artzi, R. (2016) Regional Development Banks in Comparison: Banking Strategies versus Development Goals. Cambridge University Press
*Ben-Artzi, R. Cristal, M. Kopelman, S. (2015) Conceptualizing Conflict Management and Conflict Resolution as Distinct Negotiation Processes in the Context of the Enduring Israeli–Palestinian Conflict. Negotiation and Conflict Management Research


## קישורים חיצוניים
* 

* הדף של רות בן ארצי, באתר מכללת פרובידנס
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת בן ארצי
קטגוריה:חברי שלום עכשיו
קטגוריה:פעילות מרצ
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:חוקרי יחסים בין-לאומיים יהודים
קטגוריה:חוקרות מדע המדינה ישראליות
קטגוריה:חוקרי מדע המדינה ישראלים
קטגוריה:חוקרות מדע המדינה אמריקאיות
קטגוריה:חוקרי מדע המדינה אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:חוקרות יחסים בין-לאומיים
קטגוריה:חוקרי יחסים בין-לאומיים אמריקאים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
האקן

**מועדון הכדורגל האקן** (בשוודית: **Bollklubben Häcken**, או **BK Häcken**) הוא מועדון כדורגל שוודי הממוקם בעיר גטבורג שבשוודיה.

## היסטוריה
המועדון משחק בליגת העל השוודית, ולאורך ההיסטוריה הקבוצה זכתה באליפות אחת (ב-2022) וסיימה פעם כסגנית האלופה (ב-2012).

המועדון הוקם ב-1940, ועד לשנת 1983, בה שיחקה הקבוצה לראשונה בליגת העל השוודית, נעה הקבוצה בין הליגה השנייה לרביעית. מאז 1983 לא ירדה הקבוצה מהליגה השנייה, ומאז 2009 לא ירדה מהליגה הראשונה. את עונת 2022 סיימה הקבוצה עם 64 נקודות, 7 נקודות יותר מיורגודן השנייה, וזכתה באליפות.

היריבות המרכזיות של האקן הן הקבוצות הבכירות של גטבורג: גטבורג, גאיס ואורגרייט.

## תארים
* **[[ליגת העל השוודית|אליפות שוודיה]]** **(1):** 2022
** סגנות (1): 2012
* **[[הגביע השוודי]]** **(4):** 2015/2016, 2018/2019, 2022/23, 2024/2025
** סגנות (2): 1989/1990, 2020/2021

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל שוודיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1940
קטגוריה:גטבורג: ספורט
רחל הבר

**רחל הֶבֶּר** (נולדה ב-5 באוגוסט 1967, כ"ח בתמוז ה'תשכ"ז) היא אשת חינוך ויושבת ראש עמותת "מתנת חיים", כלת פרס ישראל בתחום מפעל חיים - תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה לשנת ה'תשפ"ג (2023).

## ביוגרפיה
נולדה בירושלים לאברהם ושרה כץ, אנשי חינוך, בת בכורה מתוך חמש בנות. בגיל 12 נסעה עם משפחתה לשליחות בשיקגו שבארצות הברית. לאחר שנתיים חזרה המשפחה לישראל.

בגיל 19 התחתנה עם אברהם ישעיהו הבר. למדה הוראה בסמינר בית יעקב ועבדה כמורה, כמחנכת וכמנחת סטודנטיות להוראה בסמינר "בית יעקב".

בשנת 2009 ייסד בעלה יחד איתה את עמותת "מתנת חיים", שמטרתה לסייע במציאת תורמי כליה למען חולי כליות בישראל. הבר הגיע לעיסוקו זה לאחר שנאלץ לעבור בעצמו השתלת כליה וראה את סבלם של החולים הממתינים בתור.

במהלך מגפת הקורונה בישראל נדבק בעלה בנגיף, וב-23 באפריל 2020 נפטר מסיבוכי המחלה. לאחר מותו מונתה רחל ליושבת ראש העמותה, ובמקביל המשיכה לעבוד בהוראה.

במסגרת פעילותה בעמותה נפגשת רחל הבר עם מנהלי מחלקות ומתאמי השתלות במרכזים רפואיים, מעבירה הרצאות על תרומת כליה, נמצאת בקשר עם ממתינים להשתלה ועם תורמים בתהליכי תרומה, ומבקרת תורמים בבתי חולים. בנוסף, היא מנהלת את עובדי המשרד ומתנדבי העמותה.

מתחילת כהונתה ועד שנת 2023 בוצעו מעל 600 תרומות כליה באמצעות העמותה.

בשנת 2023 זכתה בפרס ישראל למפעל חיים על פעילותה. ועדת הפרס ציינה בנימוקיה כי היא "מפיחה בחולי הכליה רוח חיים ותקווה לחיים: היא מלווה את התורמים, המושתלים ובני משפחותיהם לאורך כל הדרך, ועד להחלמתם".

בחודש יוני 2024 קיבלה תואר ד״ר לשם כבוד מטעם אוניברסיטת אריאל.

מתגוררת בשכונת הר נוף בירושלים ואם לשניים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:ראשי עמותות
קטגוריה:הר נוף: אישים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 2023
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אריאל בשומרון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1967
נני די ברטולו

**נני די ברטולו** (באיטלקית: **Nanni di Bartolo** ;המאה ה-15, פירנצה...) היה פסל איטלקי תלמיד של דונטלו.

## גלריה

Nanni di bartolo, profeta, 1400-25 ca, dal lato est del campanile.JPG|הנביא המזוקן במוזיאון הדואומו
Sacrifice of Isaac by Donatello-Museo dell'Opera del Duomo -Florence.jpg|עקדת יצחק (דונטלו) - די ברטולו סייע לדונטלו
The statues in the niches-east side-Giotto's Campanile.jpg|הפסלים בצדו המזרחי של קמפנילה די ג'וטו: פסלי הנביא המזוקן ועקדת יצחק במרכז
Venezia Palac Dozow 5.jpg|תבליט משפט שלמה מאת די ברטולו וניקולו די פיירו למברטי בארמון הדוג'ה
Virgin and Child by Nanni di Bartolo at Bode Museum.jpg|תבליט המדונה והילד במוזיאון בודה


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-15
עד שתבואי עד אליי

"**עד שתבואי עד אליי**" הוא סינגל של הזמר הישראלי עדן חסון. הוא יצא לאור ב-29 בנובמבר 2022. את השיר כתבו והפיקו חסון וסתיו בגר.

## רקע וביקורת
הרכבו המוזיקלי של השיר תואר במאקו כ"הפקת פופ-אלקטרוני אפלה, כינורות, שורות שפונות למכנה משותף גדול". השיר תואר ככזה אשר "יכול היה להיות מגה להיט מדינה, אבל החליטו לשים דרופ מעצבן במקום פזמון". עם זאת, בפרוגי ניתנה ביקורת חיובית לשיר בטענה ש"ממש לאחר שמיעה בפעם הראשונה, אפשר לדעת שמדובר בלהיט הבא".

## הצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה רבה בפלטפורמות הסטרימינג בישראל. ביום הראשון לצאתו, צבר השיר למעלה מ-14 אלף השמעות בפלטפורמת ספוטיפיי, וחצה את רף 43 ההשמעות באותו השבוע. בשיאו, צבר השיר למעלה מ-180 אלף השמעות בשבוע.

בתחנות הרדיו בישראל, הצליח השיר לצבור כ-125 השמעות בשבוע הראשון לצאתו והגיע למקום הרביעי במצעד השבועי של מדיה פורסט. שבוע לאחר מכן, צבר השיר כ-211 השמעות והגיע למקום הראשון. גם במצעד "העשירייה" של כאן גימל הגיע השיר למקום הראשון. במצעד הרשמי של גלגלצ, הגיע בשיאו למקום השלישי.

באוגוסט 2023, חברת ספוטיפיי פרסמה את נתוני ההשמעות שלה ביחס לחודשים יולי-אוגוסט, והשיר היה לשיר העשירי המושמע ביותר בחודשים אלו בישראל.

נכון לנובמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-19 מיליון צפיות ביוטיוב.

## מיקומי שיא

### הגרסה של יסמין מועלם

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי עדן חסון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עדן חסון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי סתיו בגר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עדן חסון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סתיו בגר
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי עדן חסון
קטגוריה:שירי אלקטרופופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בעשירייה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת שרית הפקות
אנדורה (כדורגל)

**מועדון הכדורגל אנדורה** (בקטלאנית: **Futbol Club Andorra**) הוא מועדון כדורגל מאנדורה לה ולה, בירת אנדורה, המשחק בליגה הספרדית השנייה, כאשר אף על פי שבסיסו באנדורה, המועדון משחק במערכת הכדורגל בספרד.

## היסטוריה
המועדון נוסד ב-15 באוקטובר 1942, והיה מועדון הכדורגל הראשון שנוסד באנדורה.

הקבוצה החלה לשחק בליגה החמישית, ומעונת 1963/1964 ועד עונת 1979/1980 שיחקה בליגה הרביעית, מלבד שלוש עונות בליגה החמישית. בעונות 1980/1981–1997/1998 שיחקה בליגה השלישית, מלבד עונה אחת בליגה הרביעית.

לאחר מכן החלה הקבוצה להתדרדר, ובעונות 2001/2002–2004/2005 ירדה ברציפות מהליגה הרביעית לליגה השביעית.

בדצמבר 2018, בעת שהיה בליגה החמישית, נרכש המועדון על ידי הכדורגלן הספרדי-קטלוני ג'רארד פיקה, אשר שיחק באותה עת בעמדת הבלם בברצלונה.את אותה עונה סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה, עם 22 משחקים ללא הפסד. ביולי 2019, לאחר התפרקותה של ראוס דפורטיו, ששיחקה באותה עת בליגה השלישית, שילמה אנדורה עמלה של כחצי מיליון אירו וקיבלה את המקום בליגה השלישית.

את עונת 2021/2022 סיימה הקבוצה במקום הראשון בפרימרה דיויסיון RFEF, והעפילה, לראשונה בתולדותיה, לליגה השנייה. בעונת 2023/2024 שבה לליגה השלישית ובתוך עונה אחת שבה שוב לליגה השנייה. 

## סגל הקבוצה
;נכון ל-19 בספטמבר 2025

 (קפטן)
 (בהשאלה מדפורטיבו לה קורוניה)

 

 (בהשאלה מז'ירונה)

 (בהשאלה מאתלטיק בילבאו)
 (בהשאלה מז'ירונה)

 (בהשאלה מספרטה פראג)

 (בהשאלה מברצלונה ב')
 (בהשאלה מז'ירונה)

## תארים
* **[[הגביע הקטלוני]]** (2): 1993/1994, 2022/2023

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל אנדוריות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1942
שגרירות ישראל בקטמנדו

**שגרירות ישראל ב[[קטמנדו]]** היא הנציגות הדיפלומטית של ישראל בנפאל. השגריר כיום הוא בני עומר.

## היסטוריה
משה שרת, כשגריר של רצון טוב, ערך מסע באסיה ב-1956, במהלכו ביקר גם בקטמנדו, והציע לכונן יחסים דיפלומטיים עם המדינה. ראש ממשלת נפאל השיב כי מדינתו תלך בעקבות הודו, שלא כוננה יחסים עם ישראל באותה התקופה.

לאחר קיום בחירות דמוקרטיות בנפאל ב-1959, בהם נבחר בישוושוואר פרסאד קויראלה לראש ממשלת נפאל, החליט קויראלה לקיים יחסים דיפלומטיים עם ישראל. בעקבות כך פתחה ישראל שגרירות בנפאל במרץ 1961.

ישראל הקימה שגרירות בנפאל לאחר שנמנע ממנה להקים שגרירות בשכנתה הגדולה של נפאל, הודו.

בסוף ינואר 1998 קבע משרד החוץ כי השגרירות תסגר ביולי אותה שנה. ביוני 1998 בוטלה ההחלטה ונקבע כי השגרירות לא תסגר.

ב-2013 נעצר אזרח איראני לאחר שערך תצפיות על השגרירות, בחשד שזמם לבצע פיגוע במבנה.

## שגרירים
להלן רשימת השגרירים:
* 1961–1963 אלישיב בן חורין (לא תושב, נייפיידאו) 1960–1963
* 1964–1965 משה אראל; משולם ורון
* 1965–1967 משה אראל
* 1967–1971 מרדכי אבגר
* 1971–1975 אבשלום כספי
* 1975–1977 יאיר ארן
* 1977–1981 שממי ז'לאור
* 1981–1983 שאול קריב
* 1983–1985 אן מארי פינקלר למברט
* 1985–1987 ברוך גלעד
* 1987–1991 שמואל א' מויאל
* 1991–1993 שלמה דיין
* 1993–1997 אסתר אפרת-סמילג
* 1998–1999 בני עומר 
* 2000–2003 אברהם ניר
* 2003–2005 דן בן אליעזר
* 2005–2010 דן סתיו
* 2011–2014 חנן גודר-גולדברגר
* 2014–2017 ירון מאיר
* 2017–2021 בני עומר (כהונה שנייה)
* 2021–הווה: חנן גודר-גולדברגר (כהונה שנייה)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטמנדו
קטגוריה:קטמנדו
קטגוריה:יחסי ישראל–נפאל
מלחמת האזרחים הקסטיליאנית

**מלחמת האזרחים בקסטיליה** הייתה מלחמת ירושה על כתר קסטיליה שנמשכה בין 1351 ל-1369. הסכסוך החל לאחר מותו של המלך אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה במרץ 1350. הוא הפך לחלק מהסכסוך הגדול יותר שהתחולל אז בין ממלכת אנגליה לממלכת צרפת: מלחמת מאה השנים. היא התרחשה בעיקר בקסטיליה ובמימי החוף שלה בין הכוחות המקומיים ובעלות הברית של המלך השליט, פדרו, ואחיו הבלתי חוקי אנריקה מטראסטמארה על הזכות לכתר.

## הגורמים למלחמה
פדרו כונה על ידי תומכיו "הצודק" ועל ידי מתנגדיו "האכזר". לדרגים הגבוהים של האצולה, הוא היה עריץ, שכפה את הרצון המלכותי על אנשים חופשיים עד כה. הוא הרחיב מאוד את הסמכות המלכותית ונכנס למלחמה עם כתר אראגון ("מלחמת שני הפדרואים").

אחיו הבלתי חוקי אנריקה השיג במהירות את תמיכתם של לא רק האצולה הבכירה, אלא גם צרפת, אראגון והאפיפיור. בשנת 1366, הוא הדיח רשמית את אחיו כמלך קסטיליה, לאון, טולדו וסביליה והכריז על עצמו כמלך במנזר לאס הולגאס.

## הסכסוך
בשנת 1366, אנריקה, שחי אז בצרפת, כינס במונפלייה צבא גדול, עם מרכיבים צרפתיים וגם אראגונים, ופלש לקסטיליה בתמיכת מלכי צרפת ואראגון (שארל החמישי ופדרו הרביעי בהתאמה). הוא הכריח בהצלחה את פדרו לברוח.

פדרו ברח לבאיון, עיר בגסקוניה שבידי האנגלים. שם, הוא עתר לאדוארד, הנסיך השחור, לסיוע ובתמורה לאדמות בקסטיליה, קיבל אותו. עם חיילים אנגלים בראשות הנסיך, הוא חזר לקסטיליה והחזיר את כוחו המלכותי ב-1367, מה שאילץ את אנריקה לחזור לצרפת לאחר הקרב המוצלח על נאחרה (נווארט). עם זאת, הוא סירב להיטיב בעסקיו עם האנגלים ובני בריתו, כולל הנסיך מוויילס עצמו, עזב במהרה. בשנת 1368, חתמו אנריקה ושארל מצרפת על הסכם טולדו לפיו הקסטיליאנים השאילו צי במפרץ ביסקאיה לצרפתים בתמורה לסיוע צבאי ביבשה.

אנריקה נכנס לגליסיה, כבש כמה עיירות ואז כבש את העיר לאון באפריל. לאחר מכן, כל מחוז גליסיה עבר לצדו של אנריקה. הוא נכנס שוב לקסטיליה ב-1369 ורצח את פדרו לאחר קרב קמפו דה מונטיאל. הוא הוכר כאנריקה השני ומיד חיזק את שלטונו על ידי הדחת יהודים ממשרות גבוהות. קסטיליה הפכה, בשלב זה, לבת ברית חזקה של הצרפתים במלחמותיהם המתמשכות.
קטגוריה:מלחמות אזרחים באירופה
קומדיית פעולה

**קומדיית פעולה** או **קומדיית אקשן** היא סוגה קולנועית או טלוויזיונית המשלבת אספקטים הן של קומדיה והן של פעולה.

## קולנוע
Allmovie מתאר סרטי קומדיית פעולה ככאלו עם פעולה בסגנון "מהיר ועצבני" אך עם זאת "בעיקר קלילים", לעיתים נדירות מכילים מוות או פציעה חמורה. ב-Script Lab נכתב, "[הסוגה] מסתמכת על הדמויות בהבאת ההומור, בעוד שסצנות הפעולה נוטות להיות פחות אינטנסיביות מאשר בסרט הפעולה המסורתי".

לקומדיות פעולה יש לעיתים קרובות נושאים של "דג מחוץ למים", למשל שימוש באישיות המפורסמת של השחקן הכוכב כדי ליצור ניגוד לתפאורה, כמו האופן שבו הפרסונה הסרקסטית של הקומיקאי והשחקן אדי מרפי מתנגשת עם הנהלים המשטרתיים הקונבנציונליים בסרטי השוטר מבוורלי הילס מסוף המאה העשרים.

הסרט "הגנרל" משנת 1926 בכיכובו של באסטר קיטון נחשב לסרט קומדיית הפעולה הראשון. צורות מוקדמות אחרות של סרטי קומדיית פעולה היו  משנות ה-30. Allmovie כתב כי בסרטים אלו "הכוכבים שילבו שנינות ואמירות קצרות וחדות עם עלילה מרתקת ופעלולים נועזים". בשנות ה-80, סוגה זו הפכה לנפוצה, וסרטי קומדיית שוטרים הופיעו כהרחבה לסרטי קומדיית פעולה כמו "מרדף חצות" (1988) וסדרת סרטי נשק קטלני. קומדיות פעולה נוספות מעשור זה כללו את "האחים בלוז" (1980) וסרטיו של השחקן ואמן הלחימה ג'קי צ'אן.

בשנות ה-90, סרטי קומדיית פעולה "הפכו לאלימים יותר, כשמקרי מוות מוגזמים וירי תקיף שימשו יותר ויותר כשורות מחץ". Rotten Tomatoes כתב ש"שעת שיא" (1998) החיה את הנוסחה של הסוגה וכי "לוק, סטוק ושני קנים מעשנים" (1998) היה גולת הכותרת מעשור זה. בשני העשורים הראשונים של המאה ה-21, הסרטים "מהומה בשנחאי" (2004), "שוטרים לוהטים" (2007), "רעם טרופי" (2008), "רחוב ג'אמפ 21" (2012) ו"בחורים רעים לתמיד" (2020) הם בין דוגמאות רבות של סוגה זו.

## סדרות טלוויזיה

## הערות שוליים

קטגוריה:סוגות בטלוויזיה
קטגוריה:סוגות בקולנוע
מלחמת האזרחים בנווארה (1451–1455)

**מלחמת האזרחים בנווארה בשנים 1451–1455** העמידה את חואן השני מממלכת נווארה מול בנו ויורש העצר שלו, שארל הרביעי.

כשהמלחמה החלה, חואן השני היה מלך נווארה מאז 1425 באמצעות אשתו הראשונה, בלאנש הראשונה, מלכת נווארה, שנישאה לו ב-1420. על פי הסכם הנישואין משנת 1419, בנם הבכור של חואן ובלאנש היה אמור לרשת את נווארה עם מותה של בלאנש. כשמתה בלאנש ב-1441, חואן שמר על השליטה באדמותיה ונישל את בנו הבכור, שארל (נולד ב-1421), שכבר מונה לנסיך ויאנה על ידי סבו שארל השלישי, מלך נווארה ב-1423. חואן ניסה להרגיע את בנו עם מינויו למשנה למלך נווארה, אך החינוך הצרפתי של בנו ובני בריתו הצרפתים, בני בומונטה, הביאו את השניים לעימות. חואן נתמך על ידי האגרמונטים.

מ-1451 עד 1455, הם היו מעורבים בלוחמה גלויה בנווארה. שארל הובס בקרב איבר ב-1452, נלכד ושוחרר; וחואן ניסה לנטרל אותו על ידי הגדרת בתו אלינור, שהייתה נשואה לגסטון הרביעי מפואה, באופן לא חוקי כיורשתו. בשנת 1451, אשתו החדשה של חואן, חואנה אנריקס, ילדה בן, פרננדו. בשנת 1452, שארל ברח מאביו תחילה לצרפת, שם חיפש לשווא בעלי ברית, ולאחר מכן לחצרו של דודו, אחיו הבכור של חואן, אלפונסו החמישי, מלך אראגון בנאפולי. שארל היה פופולרי בספרד וחואן נהיה יותר ויותר לא פופולרי כיוון שסירב להכיר בשארל כ"נולד ראשון", וכנראה תכנן להפוך את פרננדו ליורשו. מלחמת האזרחים בנווארה הקדימה את מלחמת האזרחים הקטלאנית של 1462 – 1472, שבה התעללותו של חואן בארל הייתה אירוע מזרז.

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחמות אזרחים באירופה
שגרירות ישראל באוסלו

ממוזער|עמדת משטרה מחוץ לבניין השגרירות
**שגרירות ישראל באוסלו** היא הייצוג הדיפלומטי של מדינת ישראל בנורווגיה. השגרירות אחראית גם על הקשרים עם איסלנד.

מאז שנת 2024, בעקבות החזרתו של השגריר אבי ניר-פלדקליין לישראל, מנוהלת הנציגות על ידי סגנית השגריר, יאנה קוטליאר-גל אשר משמשת כממונה זמנית.

## היסטוריה
הנציגות הראשון של ישראל נורווגיה הוקמה במינוי של אברהם קצנלסון, ציר ישראל לשוודיה, כציר לא-תושב לנורווגיה.

שגריר ישראל הראשון לנורווגיה היה ראובן ברקת, שמונה לתפקידו במאי 1960.

באפריל 1973 הכריזה נורווגיה על קצין הביטחון של השגרירות, יגאל אייל, כאישיות בלתי רצויה, זאת בעקבות פרשת לילהאמר.

השגרירות שוכנת במבנה שנבנה בשנת 1892 והוא מבנה לשימור. השגרירות עברה לכתובתה הנוכחית במרץ 2000.

## שגרירים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יחסי ישראל–נורווגיה
קטגוריה:אוסלו: מבנים
אוסלו
Service Indicator

**Service Indicator** הוא מנגנון המשמש חברות או ספקי שירותים כדי לעקוב אחר מצב השירותים שלהם ולהתריע בפני משתמשים או לקוחות כאשר שירות זקוק לטיפול או תחזוקה. "מחוון שירות" יכול ללבוש צורות רבות בהתאם לשירות או לתעשייה הספציפית, ישנן כמה דוגמאות נפוצות כוללות נורות אזהרה בלוח המחוונים של המכונית או התראות באפליקציה לנייד.

באופן כללי, מדדי שירות נועדו לנטר מדדי ביצועים ספציפיים, כגון זמן פעולה, זמן תגובה או שיעורי שגיאה, ולהפעיל התראות או התראות כאשר מדדים אלו נופלים מחוץ לטווחים המקובלים. זה מאפשר לספקי שירות לטפל באופן יזום בבעיות לפני שהן משפיעות על המשתמשים או הלקוחות, ויכול לעזור למזער זמן השבתה או שיבושים בשירות.

מדדי שירות הם כלי חשוב לניהול סביבות שירות מורכבות, והם נמצאים בשימוש נפוץ בתעשיות כמו בריאות, תחבורה ו-IT.

ניתן לשלב אותם במגוון מערכות ופלטפורמות שונות, וניתן להתאים אותם לצרכים הספציפיים של ארגונים או שירותים בודדים.

## שליחת תכנים למכשיר קצה WAP PUSH
חלק מהתקן של WAP המגדיר דחיפת סוגי תכנים כגון: Service Indicator ו-Service Loader.

פורמטים אלו מאפשרים שליחת קישור לאתרי אינטרנט וניתנים להעברה באופן טקסטואלי או באופן בינארי (בתצורת WBXML) לצורך חיסכון במשאבים. לרוב, במכשיר היעד קיימת תיבת קישורים נכנסים, בדומה לתיבת הודעות נכנסות של SMS.

קטגוריה:שירותים
אווטאר צ'יבי שורט

**אווטאר צ'יבי שורט** (באנגלית: **Avatar Chibi Shorts** - **אווטאר צ'יבי שורטס**) או **אווטאר: סופר דפורמד שורטס** (באנגלית: **Avatar: Super Deformed Shorts**) היא מיני-סדרת הנפשה אמריקאית של ניקלודיאון, המתארת פרודיות בהנפשת צ'יבי-Super Deformed של דמויות מסדרת הטלוויזיה המונפשת "אווטאר: כשף האוויר האחרון".

## רקע והפצה
במקביל לשידורי סדרת הטלוויזיה המונפשת "אווטאר: כשף האוויר האחרון" בין 2005 ל-2008, הופצו גם שלושה אוספי DVD ובלו-ריי המאגדים כל אחת עונה שלמה מתוך הסדרה. באוספים של עונה 2 ועונה 3, אשר הופצו בשנים 2007 ו-2008, נכללו בנוסף לפרקי הסדרה גם שלושה "פרקי בונוס" אשר נוצרו במיוחד לאוספים אלו.

אף על פי שבכתיבת התסריט השתתפו מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו, יוצרי הסדרה המקורית, פרקי "צ'יבי שורט" אינם נחשבים כחלק מעלילת הזיכיון האמריקאי "אווטאר: כשף האוויר האחרון" אלא כפרודיות.

במהלך 2020 הועלו הסרטונים לערוץ היוטיוב הרשמי של "אווטאר: כשף האוויר האחרון" וגרפו בין 2 מיליון ל-11 מיליון צפיות כל אחד. בינואר 2021 הועלה סרטון בשם "Every Avatar Chibi Short Ever" (בעברית: "כל אווטאר צ'יבי שורט אי פעם") אשר איגד את שלושת הפרקים ונצפה מעל 6.5 מיליון פעמים.

בפברואר 2023 פורסמה שמועה כי אחד מהפרויקטים עליהם עובדים אולפני אווטאר הוא סדרת צ'יבי נוספת אשר מתוכננת לצאת בשנת 2026.

## סקירה וקרדיטים

## קבלה
בדירוגי האתר IMDb קיבל הפרק הראשון 8.2 כוכבים (מתוך 10), השני 7.4 והשלישי 8.0. ג'ונתן גרינל מ-CBR תיאר את כי הפרקים כמצחיקים, אך הביע את התאכזבותו מהעובדה שלא יצאו עוד פרקים לסדרה וציין כי זו הייתה דרך מבריקה בה הכותבים יכלו ללעוג ולצחוק על מאפייני הדמויות שבסדרה. ויליאם פאם, גם הוא מ-CBR, תיאר את "אווטאר צ'יבי" כחמודים ומהנים אשר עזרו להפיג קצת את הרצינות של אווטאר.

## ראו גם
* אווטאר - פרקים

## קישורים חיצוניים

* Super Deformed Shorts באתר פאנדום

## הערות שוליים

קטגוריה:אווטאר: כשף האוויר האחרון (זיכיון)
קטגוריה:סדרות קומדיה אמריקאיות
קטגוריה:פרודיה
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
ולנטינה (מלכת דראג)

**ולנטינה** (באנגלית: **Valentina**) הוא שם הבמה של **ג'יימס אנדרו לייווה** (באנגלית: **James Andrew Leyva**; נולדה ב-14 במאי 1991) היא אמנית דראג, שחקנית וזמרת אשר התפרסמה כמתחרה בעונה התשיעית של המרוץ לדראג של רו פול ובעונה הרביעית של המרוץ לדראג: אולסטארס.

## ביוגרפיה
ולנטינה נולדה בבל, קליפורניה להורים מקסיקנים, והחלה לעבוד כמלכת דראג מקצועית כעשרה חודשים לפני שהחלו הצילומים למרוץ לדראג של רו פול, למרות שכבר היה לה רקע באופנה ובאמנויות הבמה. לייווה בחר בשם "ולנטינה" בדראג על שם רוטב חריף באותו השם. ולנטינה ידועה בכך שהיא משתמשת בדראג כדי לייצג את התרבות הלטינית אמריקאית על הבמה וכדי להפוך את הדראג למקובל יותר בתרבות הלטינית אמריקאית.

## קריירה
ב-2015, ולנטינה זכתה בגרסת מועדון מוקדמת לתחרות "דרגולה" של האחים בולט, שלאחר מכן הפכה לתוכנית טלוויזיה.

ב-2 בפברואר 2017, ולנטינה הוכרזה כמתמודדת בעונה התשיעית של המרוץ לדראג של רו פול. היא נחשבה למועמדת מועדפת לניצחון בעונה, אך הודחה במפתיע פרק התשיעי כאשר הפסידה בליפ סינק לנינה בונינה בראון. הדחתה הייתה יוצאת דופן מכיוון שהיא עטתה מסכה (שהסתירה את שפתיה) במהלך ההופעה וסירבה תחילה להוריד אותה, מכיוון שהיא לא ידעה את המילים לשיר הליפ סינק. היא נבחרה לחביבת הקהל.

ולנטינה הופיעה בפרק השישי של העונה ה-24 של הטופ מודל הבאה באתגר צילומים עם מלכות הדראג מנילה לוזון וקטיה. היא שיחקה את אן השקטה בתקציר של העונה הראשונה של הסדרה Claws. ב-2017, היא הנחתה תוכנית ב-WoWPresents בשם "לה וידה דה ולנטינה".

ב-9 בנובמבר 2018, ולנטינה הוכרזה כמתמודדת בעונה הרביעית של המרוץ לדראג: אולסטארס. ולנטינה זכתה באתגר אחד והייתה בתחתית שלוש פעמים, והודחה בפרק השביעי על ידי לאטריס רויאל.

בינואר 2019, ולנטינה גילמה את אנג'ל דומאט שונארד בהפקה הטלוויזיונית של המחזמר רנט, רנט: לייב. ביוני 2019, היא נבחרה במקום ה-20 לאחת ממלכות הדראג החזקות ביותר באמריקה. ב-2021, היא הופיעה בסרט שכונה על הגובה.

ולנטינה הוציאה את סינגל הבכורה שלה "A Prueba de Todo", בדצמבר 2018.

### חיים אישיים
ב-2019 ולנטינה יצאה מהארון כא-בינארית והודיעה שהיא תמשיך להשתמש בכינוי הגוף "היא".

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### קולנוע

### וידאו קליפים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מתמודדי המרוץ לדראג של רו פול
קטגוריה:אמריקאים ממוצא מקסיקני
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1991
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
אינטגרל דיריכלה

במתמטיקה, ישנם מספר אינטגרלים הנקראים **אינטגרל דיריכלה**, על שם המתמטיקאי הגרמני יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה, ואחד מהם הוא האינטגרל הלא אמיתי של פונקציית sinc על הישר הממשי החיובי:

: \int_0^\infty \frac{\sin x}{x} \,dx = \frac{\pi}{2}.

האינטגרל הזה אינו מתכנס בהחלט, מה שאומר ש-\Biggl| \frac{\sin x}{x} \Biggl| אינה אינטגרבילית לפי לבג, כך שאינטגרל דיריכלה אינו מוגדר במובן של אינטגרציית לבג. עם זאת, הוא יכול להיות מוגדר כאינטגרל רימן לא אמיתי. אף על פי שהפונקציה הקדומה של פונקציית ה-sinc אינה פונקציה אלמנטרית, ערך האינטגרל (במובן של רימן) יכול להיות מחושב במגוון דרכים, ביניהן שימוש בהתמרת לפלס, גזירה תחת סימן האינטגרל, ואנליזה מרוכבת.

אינטגרל דיריכלה חושב לראשונה לראשונה על ידי לאונרד אוילר במאמר שעסק בחישוב ערכים של אינטגרלים לא אמיתיים מסוימים. הוא מופיע במגוון תחומים, במיוחד בתורה של טורי פורייה, במסגרתה הוא הופיע בהוכחה של דיריכלה (1829) להתכנסות נקודתית של טורי פורייה. מאוחר יותר דיריכלה עשה בו שימוש גם בהצדקה למשפט הגבול המרכזי שתיאר בהרצאותיו מ-1846.

## חישוב האינטגרל
### גזירה תחת סימן האינטגרל (טריק [[ריצ'רד פיינמן|פיינמן]])
תחילה נרשום את האינטגרל כפונקציה של משתנה נוסף s, פונקציה שהיא למעשה התמרת לפלס של \frac{\sin t} t. הפונקציה המתקבלת היא
: f(s)=\int_0^\infty e^{-st} \frac{\sin t} t \, dt.
כדי לחשב את אינטגרל דיריכלה, יש בעצם לקבוע את הערך של f(0). הרציפות של f ניתנת להצדקה בעזרת משפט ההתכנסות הנשלטת לאחר אינטגרציה בחלקים. גזירה לפי המשתנה הנוסף s>0 והפעלת כלל לייבניץ לגזירה תחת סימן האינטגרל (שיטת פיינמן) מניבה:


\begin{align}
\frac{df}{ds} & = \frac{d}{ds}\int_0^\infty e^{-st} \frac{\sin t}{t} \, dt = \int_0^\infty \frac{\partial}{\partial s}e^{-st}\frac{\sin t} t \, dt \\[6pt]
& = -\int_0^\infty e^{-st} \sin t \, dt.
\end{align}


כעת, בעזרת נוסחת אוילר e^{it} = \cos t + i\sin t, ניתן לרשום את פונקציית הסינוס כסכום של שני אקספוננטים מרוכבים,

\sin t = \frac{1}{2i} \left( e^{i t} - e^{-it}\right).


לפיכך,

\begin{align}
\frac{df}{ds} & = -\int_0^\infty e^{-st} \sin t \, dt = -\int_{0}^{\infty} e^{-st} \frac{e^{it} - e^{-it}}{2i} dt \\[6pt]
&= -\frac{1}{2i} \int_{0}^{\infty} \left[ e^{-t(s-i)} - e^{-t(s + i)} \right] dt \\[6pt]
&= -\frac{1}{2i} \left [ \frac{-1}{s - i} e^{-t (s - i)} - \frac{-1}{s + i} e^{-t (s + i)}\right]_0^{\infty} \\[6pt]
&= -\frac{1}{2i} \left[ 0 - \left( \frac{-1}{s - i} + \frac{1}{s + i} \right) \right] = -\frac{1}{2i} \left( \frac{1}{s - i} - \frac{1}{s + i} \right) \\[6pt]
&= -\frac{1}{2i} \left( \frac{s + i - (s -i)}{s^2 + 1} \right) = -\frac{1}{s^2 + 1}.
\end{align}


האינטגרל המקורי (אינטגרל דיריכלה) ניתן לחישוב כעת בעזרת אינטגרציה של הביטוי האחרון ביחס למשתנה s בתוספת קבוע אינטגרציה שיש לקבוע אותו. לפיכך, אינטגרציה לפי s נותנת:

f(s) = \int \frac{-ds}{s^2 + 1} = A - \arctan s,

כאשר A הוא קבוע האינטגרציה שיש לקבוע. מכיוון ש-\lim_{s \to \infty} f(s) = 0 מקבלים שערך הקבוע הוא A = \lim_{s \to \infty} \arctan s = \frac{\pi}{2}. זה אומר שבעבור s > 0 מתקיים f(s) = \frac{\pi}{2} - \arctan s.

ולבסוף, מרציפות f(s) ב-s = 0, נקבל:

f(0) = \frac{\pi}{2} - \arctan(0) = \frac{\pi}{2}

## ראו גם
* sinc
* אינטגרל פרנל

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

דיריכלה
Nulla dies sine linea

**Nulla dies sine linea** הוא משפט בלטינית, שמשמעו "לא עובר יום בלי קו". הביטוי מופיע לראשונה אצל פליניוס הזקן, בידיעת הטבע XXXV, 84, בהתייחסות לצייר אפלס (Apelles) מקוס והכוונה שם היא שבכל יום הצייר מוסיף קו או משיכת מברשת בעבודתו.

משפט זה מצוטט לראשונה על ידי פולידורה וירגילי באוסף הפתגמים הלטיניים Proverbiorum Libellus (Adagia).

הסופר אמיל זולא לקח את הביטוי הזה והפך אותו למוטו, חקוק על משקוף האח במשרדו, בביתו שבמדאן. מוטו זה מופיע גם במשרדו של הסופר הפלמי סטרבלס שטיין, בביתו. ז'אן-פול סארטר מצטט זאת ב"לה מוטס": "אני עדיין כותב. מה עוד לעשות? Nulla dies sine linea. זה ההרגל שלי וזה התפקיד שלי".

המשורר פיליפ לאוטאר השתמש באופן אירוני בביטוי זה ככותרת של אחד ממאמריו האוטוביוגרפיים ב-1992. המשורר הבלגי רוג'ר פולון בחר בו עבור האקס ליבריס שלו. 

תערוכת הפתיחה של "מרכז פאול קלה" בברן ב-2005 נקראה Kein Tag ohne Linie (המקבילה הגרמנית לביטוי הלטיני); נוסחה זו, המשמשת את פאול קלה עצמו, מתייחסת לעבודתו האינטנסיבית של האמן בסוף חייו.

קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
ג'ורג' אייקמן

**ג'ורג' אייקמן** (באנגלית: **George Aikman**; 1830–1905) היה צייר וחרט סקוטי.

## ביוגרפיה
נולד ב-20 במאי 1830 ווריסטון קלוז, היי סטריט, אדינבורו, היה בנם התשיעי של ג'ורג' אייקמן (1788–1865) ואשתו אליסון מקיי. האב, לאחר העסקתו על ידי ויליאם הום ליזרס החרט, פתח בעצמו עסק חרטות בערך בשנת 1825 בווריסטון קלוז, שם הפיק את הלוחות והאיורים עבור המהדורה השביעית של אנציקלופדיה בריטניקה. רבים מהם צוירו ונחרטו על ידי בנו ג'ורג'.

מבית ספר פרטי נשלח אייקמן לתיכון אדינבורו, שם היה בשלושה מפגשים בכיתתו של ד"ר ג'יימס בויד. לאחר מכן הוא למד אצל אביו, שהעביר את העסק שלו לנורט׳ בריד׳ג ולאחר תקופת נסיעות, שבמהלכה עבד במנצ'סטר ובלונדון, הוא התקבל כשותף. כשוליה הוא השתתף בשיעורים של האקדמיה, שניהל רוברט סקוט לאודר, ובשיעור ציור החיים של האקדמיה הסקוטית המלכותית.

עד 1850 אייקמן הראה עבודות בתערוכות של האקדמיה הסקוטית, אך רק בשנת 1870 נטש את העסקים לציור. בשנת 1880 הוא נבחר ל-A.R.S.A. בין 1874 ל-1904 הציג בתשע מהתערוכות של האקדמיה המלכותית בלונדון.
ממוזער|351x351 פיקסלים|ג'ורג' אייקמן, ספינה עוגנת
ב-2 בדצמבר 1859 נשא אייקמן לאישה את אליזבת בארנט, אשר עם שלוש בנות ושני בנים.

בשנותיו האחרונות אייקמן התגורר בדירה בחלק החדש של אדינבורו.

אייקמן נפטר באדינבורו ב-8 בינואר 1905, ונקבר בבית הקברות ווריסטון.

## יצירה
הנושא של אייקמן כצייר היה נוף, במיוחד בהרי פרתשייר ובוורוויקשייר. הוא עשה גם תחריטים במשך רוב חייו, ולקראת הסוף חרט מצוניט, אך רק מעטים מהם פורסמו.

אייקמן תרם כמה תרומות ל-The Art Journal, על חרטים וציירים של דורות קודמים. הוא עשה רישומים של בתים עתיקים באדינבורו שנגזר עליהם הריסה, ומוזיאון העיר אסף אוסף מהם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1830
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1905