open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סילבריוס

**סילבריוס** (בלטינית: **Silverius**; מת ב-2 בדצמבר 537) כיהן כאפיפיור מ-8 ביוני 536 ועד חודש מרץ 537. לאחר מותו הוכרז כקדוש נוצרי.

## ביוגרפיה
סילבריוס היה בנו (מחוץ לנישואין) של האפיפיור הורמיסדס. סילבריוס נולד בטרם אביו הפך לכומר נוצרי.

למרות דרגתו הנמוכה בהיררכיה הכנסייתית, סילבריוס נבחר לתפקיד האפיפיור ב-8 ביוני 536, בתמיכת מלך האוסטרוגותים תאודאהאד, וזאת כחלק במאבקו של תאודאהאד בקיסרית האימפריה הביזנטית תאודורה אשר תמכה בבחירתו של ויגיליוס לתפקיד האפיפיור. סילבריוס נבחר לאחר מותו של קודמו, אגאפטוס הראשון בקונסטנטינופול במהלך ויכוח בדבר כהונתו של אנתימוס הראשון, הגמון קונסטנטינופול אשר הודח על ידי אגאפטוס בשל דעותיו המונופיזיטיות.

ב-9 בדצמבר 536 פלש הגנרל הביזנטיני בליסריוס לעיר רומא. ויטיגס, יורשו של תאודאהאד, מלך האוסטרוגותים, צר על העיר מספר חודשים, עד שתושביה גוועו ברעב.

במרץ 537 הודח סילבריוס בטענה שהתכתב עם ויטיגס על כניעת העיר, והפך לנזיר פשוט. סילבריוס הגיע לקונסטנטינופול, וביקש את עזרת הקיסר יוסטיניאנוס הראשון, אשר שלח אותו לרומא. בדרכו לרומא הוא נתפס על ידי ויגיליוס, אשר כלא אותו באי פאנדאטאריה (או, על פי הליבר פונטיפיקליס, בפלמרולה), שם הוא מת ב-20 ביוני 537.

הוא הוזכר כקדוש נוצרי לראשונה במאה ה-11, וכיום הוא הקדוש המגן של האי פונזה.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים
* 

קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים שהתפטרו
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-6
קטגוריה:נפטרים ב-537
אגאפטוס הראשון

**אגאפטוס הראשון** (בלטינית: **Agapetus I**; 489/490 – 22 באפריל 536) כיהן כאפיפיור משנת 535 ועד מותו. לימים הוכרז כקדוש נוצרי.
## חייו
אגאפטוס נולד ברומא שבממלכת האוסטרוגותים. תאריך לידתו המדויק אינו ידוע. אגאפטוס היה בנו של גורדיאנוס (Gordianus) - כומר אשר נרצח במהלך המהומות שאירעו בתקופת כהונתו של האפיפיור סימכוס. שמו של אביו יכול לרמז על קשר משפחתי לשני אפיפיורים אחרים: פליקס השלישי וגרגוריוס הראשון. גרגוריוס היה צאצא של פליקס, ואביו של גרגוריוס, אדם בשם גורדיאנוס, גם החזיק בתפקיד בכנסייה הרומית.

אגאפטוס פעל לצד קסיודורוס וייסד ברומא ספרייה כנסייתית של כתבי יד בשפות היוונית והלטינית, וכן פעל לצד קסיודורוס ותרגם את כתבי הפילוסופים היווניים ללטינית.

בשנת 535 נבחר לתפקיד האפיפיור. פעולתו הראשונה כאפיפיור היה שרפה פומבית של צו הנידוי שהוצא כנגד בוניפקיוס השני.

במהלך כהונתו עמד הגנרל הביזנטיני בליסאריוס לפלוש לממלכת האוסטרוגותים. המלך תאודאהאד פנה אל האפיפיור וביקש כי יסייע במניעת המלחמה בכך שיפעיל את השפעתו על קיסר האימפריה הביזנטית יוסטיניאנוס הראשון. על מנת לממן את המסע נאלץ אגאפטוס למשכן חפצי קודש כנסייתיים, ויצא באמצע החורף, מלווה בחמישה הגמונים ושיירה גדולה לקונסטנטינופול, אליה הגיע בפברואר 536.

שליחותו של אגאפטוס נכשלה ויוסטיניאנוס פלש לאיטליה.

בקונסטנטינופול פרץ סכסוך בינו לבין קיסרית האימפריה הביזנטית תאודורה, קיסרית האימפריה הביזנטית בעקבות השבתו לכהונה של אנתימוס הראשון, הגמון קונסטנטינופול אשר הודח על ידי אגאפטוס בשל דעותיו המונופיזיטיות.

בעת שהותו בקונסטנטינופול חלה אגאפטוס ומת ב-22 באפריל 536, אחרי כהונה של כעשרה חודשים. גופתו הובאה לרומא והוא נקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש.

לימים הוכרז אגאפטוס כקדוש נוצרי הן בקרב הכנסייה הקתולית והן בקרב הכנסיות האורתודוקסיות. יום חגו הוא 22 בספטמבר בקרב הכנסייה הקתולית, ו-22 באפריל בכנסיות המזרחיות.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים
* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אישים הקבורים בבזיליקת פטרוס הקדוש
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-6
קטגוריה:נפטרים ב-536
מחלת רנו

שמאל|ממוזער|250px|מחלת רנו
**מחלת רנו** או **תסמונת רנו** או **תופעת רנו** (באנגלית: **Raynaud phenomenon**) היא תופעת שינוי צבע בגוף האדם, שיכולה להיות ללא רקע שניוני (אין מחלה ברקע שמסבירה זאת) או שניונית למחלה כמו זאבת (לופוס) מחלות רקמת חיבור ועוד.

התופעה נובעת לרוב מכיווץ כלי דם קטנים דוגמת עורקיקים הנובע מחשיפה לקור. קיים מצב נדיר יותר שלפיו התופעה קורית בחשיפה  למצב דחק (stress).

התופעה מערבת אצבעות של הידיים ושל כפות הרגלים ולפעמים גם אוזניים ואת קצה האף ומאופיינת בשלוש פאזות: בשלב הראשון יש הלבנה של האצבעות, לאחר מכן כיחלון (ציאנוזיס) ובסופו של דבר האצבעות מאדימות. אם תופעות אלו נמשכות, הסכנה היא נמק של האצבעות. (חשוב להבדיל בין תופעה זו, המאופיינת בשלוש פאזות כאמור, לבין כיחלון של האצבעות כתוצאה מקור: אקרו-ציאנוזיס, המאופיין בפאזה אחת בלבד). לרוב, שינוי הצבע מלווה בתחושת כאב ונימול.

התופעה יכולה להימשך דקות עד שעות. התופעה לרוב מופיעה לראשונה אצל מתבגרים, ואז לרוב המופע הוא סימטרי וללא מחלת רקע. לעיתים המחלה מופיעה רק בשנות הבגרות ופוסקת לאחר מכן, ולעיתים היא מהווה סימן מקדים להתפתחות סקלרודרמה.

הלבנה של האצבעות היא גם אחד הסימנים הקליניים הברורים ביותר למחלת רנו.

## טיפול
טיפול שמרני הכולל שמירה על כפות ידיים חמות, למשל על ידי לבישת כפפות חמות או הישמרות בסמוך למקור חום. 

אם טיפול רגיל אינו עוזר, עוברים לטיפול תרופתי הגורם להרחבה של כלי דם, כגון שימוש בתרופה אמלודיפין ממשפחת התרופות חוסמי תעלות סידן.

יש להימנע ככל הניתן משימוש בחוסמי בטא שכן הם גורמים לכיווץ כלי דם ועלולים להחמיר את מחלת רנו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הפרעות רקמות חיבור מערכתיות
שמורת עין ארובות

**שְׁמוּרַת עֵין אֲרֻבּוֹת** היא שמורת טבע באזור השרון הצפוני, במוצא נחל עירון אל המישור, ממזרח למושב עין עירון. מדרום-מערב לשמורה נמצא תל אסור.
## גאוגרפיה
השמורה המשתרעת על שטח של 17.2 דונם הוכרזה ב-14 בספטמבר 1989. מקור שמה באחד מניסיונות הזיהוי של תל אסור עם אֲרֻבּות המקראית, מקום מושבו של נציב המחוז השלישי של שלמה (מלכים א, ד', י'). חוקרים אחרים בהם אדם זרטל מציעים לזהות את ארובות, היא נרבתא של ימי המרד הגדול המופיעה בכתבי פלביוס, בח'רבת אל-חמאם שבשומרון. מטרת הקמת השמורה הייתה לשמר בית גידול לח האופייני לאזור רמות מנשה, ושימור בית הגידול של טריטון הפסים, דו-חי ממשפחת הסלמנדריים הנמצא בסכנת הכחדה בישראל והוא חיה מוגנת. 

בשמורה שני מעיינות עונתיים המתייבשים בסוף הקיץ. סביב המעיינות צמחייה אופיינית לבתי גידול לחים, כגון עצי תאנה, אגמון, פטל קדוש ועוד. בתקופת המנדט הוקמו סביב המעיינות קירות שיצרו שתי בריכות. בתוך הבריכות גדלה צמחייה אופיינית לנוף מים, כגון גרגיר הנחלים עדשת מים ועוד. במשך השנים חלה ירידה במגוון המינים המאפיינים בתי גידול לחים ובמקומם כוסתה השמורה בכיסוי צפוף של פטל.

בעבר היה המעיין אחד ממקורות המים של נחל חדרה, אליו זרמו דרך נחל עירון. בתקופת המנדט שפע המעיין 1-0.6 מיליון קוב מים בשנה, בין השנים 1967-1949 נמדדה שפיעת מים של כ-0.5 מיליון קוב בשנה. כיום נשאבים מי המעיינות ואינם זורמים עוד לנחל.

בשנים האחרונות שוקם מעיין עין ארובות לזכרו של איציק דורי, חבר קיבוץ מצר אשר נהרג בפיגוע בקיבוץ בשנת 2002. במקום הוצבה אנדרטה לזכרו.

הגישה לשמורה היא בדרכי עפר ממושב עין עירון. בעבר הייתה גם גישה מצומת משמר הגבול בכביש 65, אך גישה זו נחסמה על ידי חקלאי שמעבד חלקה בסמוך למקום.

## גלריית תמונות

En Arubot (5).JPG  |עצי תאנה בשמורה
En Arubot (9).JPG |הצמחייה בשמורה מוקפת בקיר אבנים
En Arubot 1.JPG |בריכה סביב אחד המעיינות, הבריכה יבשה בסוף הקיץ
En Arubot (4).JPG| מבט כללי על השמורה ממרפסת התצפית


## קישורים חיצוניים

* שמורת עין ארובות - מתוך "טבע ונופים בישראל" (בקטגוריית "טיולים במרכז").
* מצגת ממשק שמורת טבע עין ארובות באתר רשות הטבע והגנים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:השרון: שמורות טבע
קטגוריה:עין עירון
ארובות
סלמן חוגי עבודי

חכם **סלמן חוגי עבודי** (תמוז ה'תרנ"ד, 1894 או ה'תרנ"ו – כ"ה באדר א' ה'תשל"ג, 27 בפברואר 1973) היה הרב הראשי האחרון של בגדאד ובסוף ימיו אב בית דין בירושלים, וחבר מועצת הרבנות הראשית ובית הדין הרבני הגדול.

## ביוגרפיה
נולד בבגדאד. למד בתלמוד תורה "מדרש תלמוד תורה", ובישיבת מדרש בית זלכה. כדי להימנע מגיוס לצבא העות'מאני במלחמת העולם הראשונה נמלט בשנת 1916 (ה'תרע"ו) עם הרב יהושע משה לבצרה, שם התארחו בבית הרב המקומי יחזקאל ששון. בתקופה זו ייסד את ישיבת "עזרא הסופר" בכפר שבו נקבר עזרא הסופר. בסיום המלחמה חזר לבגדאד והחל לשמש כראש ישיבת "תומכי תורה". מסר שיעורים גם במדרש בית זלכה. בשנת 1923 (ה'תרפ"ג) נבחר לשמש כחבר הוועד הרוחני וחבר בית הדין בבגדאד. בשנת 1928 (ה'תרפ"ח) מונה לאב בית הדין בבגדאד. בשנת ה'תר"ץ ביקר בארץ ישראל ושינה את לבושו בדומה ללבוש הרבנים המקומי (מגבעת וחליפה), והיה הראשון בחכמי בבל שנהג כך. ובשנת 1947 (ה'תש"ז), לאחר פטירת הרב רפאל יצחק חיים, החל לשמש כרבה הראשי של בגדאד וראש בית הדין לערעורים.

בשנת 1951 (ה'תשי"א) עלה לישראל במבצע עזרא ונחמיה ונשלח לעבוד בנטיעת עצים עבור קרן קיימת לישראל. אחד ממכריו שראה זאת דאג לפרסם את שמו, ובחודש פברואר 1952 (שבט ה'תשי"ב) הוא מונה לדיין בבית הדין בפתח תקווה. ובשנת 1957 (ה'תשט"ז) מונה לאב בית דין בירושלים. בשנת 1960 (ה'תש"ך) החל לשמש כנציג של מועצת הרבנות הראשית בוועדה לבחירת הרבנים הראשיים והתפטר ממנה יחד עם מספר נציגים נוספים לאחר שעמדתם לא התקבלה, ופנה לבג"ץ נגד החלטות שהתקבלו לאחר מכן. 

בשנת 1964 (ה'תשכ"ד) החל לשמש כחבר מועצת הרבנות הראשית, ובשנת 1965 (ה'תשכ"ה) התמנה לבית הדין הרבני הגדול לערעורים. מסר שיעורים בבית הכנסת "אוהל רחל" שבשכונת רוחמה.

קיבל את תואר יקיר ירושלים לשנת תשל"ג.

בכ"ה באדר א' ה'תשל"ג (27 בפברואר 1973), באמצע שיעור גמרא שמסר בבית הכנסת "אוהל רחל" בירושלים, הלך לעולמו. נקבר בהר הזיתים.

## חיים אישיים
אחיו היו רבי יחזקאל רבה של בצרה ולאחר מכן של אור יהודה ורבי משה רבה של אל-חלה. שלושת האחים שימשו כרבני שלושת המחוזות היהודיים הגדולים בעיראק.

היה נשוי לרבקה בתו של חכם מיכאל ירמיה, בנו הרב ראובן הוא דיין בבית הדין של חברת אהבת שלום.ממוזער|בית הכנסת אהל רחל בשכונת "רוחמה" (מקור ברוך)

## לקריאה נוספת
* שמעון שר שלום, **חכמי בבל** - מסכת חייהם המופלאה של חכמי בבל, ירושלים ה'תשס"ג, עמ' 274–278
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* הקלטות של חכם חוגי סלמן עבודי, האתר העיראקי
* רבי סלמאן חוגי עבודי באתר MyTzadik

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:רבנים עיראקים
קטגוריה:דייני בית הדין הרבני הגדול
קטגוריה:חברי מועצת הרבנות הראשית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הבבלים
קטגוריה:בית וגן: רבנים
קטגוריה:אבות בית הדין הרבני בירושלים
קטגוריה:בגדאד: רבנים
קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
קטגוריה:בוגרי מדרש תלמוד תורה
קטגוריה:בוגרי מדרש בית זלכה
התנגשות (מדעי המחשב)

במדעי המחשב, **התנגשות** היא מצב הנוצר כאשר ערכי מידע חולקים את אותו ערך גיבוב, מזהה ייחודי אוניברסלי, סיכום ביקורת או מזהה ייחודי אחר. כאשר מתבצע מיפוי של קבוצה גדולה לקבוצה קטנה ממנה, בהכרח נוצרות התנגשויות על פי עקרון שובך היונים.

פונקציות מיפוי מנסות לרוב למזער את כמות ההתנגשויות כדי לשרת את מטרתן. בפונקציות גיבוב, התנגשויות גורמות לחיפוש הערך בין מספר גדול יותר של תאים. בפונקציות גיבוב קריפטוגרפיות היכולת למצוא התנגשות בין שני ערכים מובילה לשבירה של הפונקציה. בעת שימוש במזהים ייחודיים כגון GUID או בדיקת יתירות מחזורית זיהוי של שני ערכים עלול לגרום לבלבול ביניהם ולשימוש בערך לא נכון.

## ראו גם
*עקרון שובך היונים
*פרדוקס יום ההולדת

קטגוריה:מבני נתונים
קטגוריה:פונקציות גיבוב קריפטוגרפיות
למפיאו

[שמאל|ממוזער|250px|'''למפיאו''', סביבות [1936–1937]]
[שמאל|ממוזער|250px|ראשי מנהיגי ה[קנגאסו של למפיאו מוצגים לראווה לאחר הסרתם]]
**למפיאו** (בפורטוגזית: **Lampião**, מילולית: "מנורת שמן גדולה"; 1898–1938) היה הכינוי בו נודע **וירגוליניו פריירה דה סילבה** (בפורטוגזית: **Virgolinio Ferreira da Silva**), פורע-חוק ברזילאי מפורסם ומנהיג חבורת קנגאסו שהטילה את חתתה על אזור הסרטאו בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, עד שנתפס והוצא להורג בידי הכוחות הפדרליים.

על שמו נקרא העיתון *[[O Lampião da Esquina]]*.

## קורות חייו
וירגוליניו נולד בכפר סרה טליאדה (Serra Talhada) שבסרטאו של מדינת פרנמבוקו כבנם השלישי של משפחת איכרים צנועה. עד לשנות ה-20 של חייו היה וירגוליניו אומן מעבד עור וידע קרוא וכתוב. כאשר נהרג אביו בעימות עם המשטרה בשנת 1919 ביקש וירגוליניו נקמה, ולאחר שקיבל את מבוקשו הפך למבוקש בידי החוק. במהלך שני העשורים הבאים הנהיג למפיאו חבורת קנגאסירוס שמספרם לא עלה על כ-50 ברחבי הסרטאו. אלו היו חמושים בנשק קל שרובו היה נשק שלל מהתנגשויותיו עם המשטרה. למפיאו ואנשיו נהגו לתקוף עיירות קטנות וחוות, להרוג אנשים ובקר, לשבות בני ערובה לשם קבלת כופר נפש, לפגוע בקורבנותיו בעינויים, אונס, הטלת מום וביזה. בשנת 1930 הצטרפה אליו חברתו מריה דאה (Déa), שכונתה "מריה היפה", ולקחה חלק במעללי החבורה ואשר ילדה לו בת בשנת 1932.

ב-28 ביולי 1938 נפלו למפיאו ואנשיו למארב משטרתי חמוש במכונות ירייה שהונח בחוות אנז'יקו (Angico) שבסרז'יפה, שהייתה אחד ממקומות המסתור שלהם, בעקבות בגידתו של אחד מתומכיהם. בקרב נפלו למפיאו, מריה ותשעה מאנשיו. ראשיהם נכרתו מעליהם ונשלחו לסלבדור על מנת שיבחנו בידי מומחים מהמכון המשפטי ויוצגו לציבור לאחר מכן. בשנת 1971 עלה בידי משפחות ההרוגים לקבל בחזרה את הראשים הכרותים על מנת להביאם למנוחתם האחרונה.

## גיבור עממי
למפיאו ומריה היפה הפכו לאגדה ולדמויות באינספור סיפורים עממיים, ספרים, ספרות קורדל, שירים, סרטים ומספר אופרות סבון רוויות דרמה, תשוקה ואלימות. על אף אכזריותו כלפי תושבי הארץ הדלים, הצטיירה דמותו כגיבור עממי המנהיג מרידת איכרים כנגד הקולונלים (coroneis), בעלי האחוזות רבי הכוח.

## קישורים חיצוניים

* אתר רשמי המתוחזק בידי נכדתו של למפיאו

קטגוריה:פשע בברזיל
קטגוריה:ברזיל: תרבות
קטגוריה:ילידי 1897
קטגוריה:נפטרים ב-1938
מדינת א-סדר

ממוזער|השוק במדינת א-סדר
**מדינת א-סדר** (בערבית: مدينة الصدر בתעתיק: מדינת אלצדר) היא מחוז פרוורי של העיר בגדאד שבעיראק. היא נבנתה ב-1959 על ידי ראש הממשלה עבד אל-כרים קאסם ולאחר מכן שונה שמה באופן לא רשמי ל"מדינת א-סדר" על שם המנהיג השיעי מוחמד סאדק א-סדר.

מדינת א-סדר (בשמה הרשמי מחוז א-ת'ורה) היא אחד מתשעה מחוזות אדמיניסטרטיביים בבגדאד. בעברה פרויקט דיור ציבורי שהוזנח על ידי סדאם חוסיין והיא מונה כיום כשני מיליון תושבים שיעים.

## היסטוריה
מדינת א-סדר הוקמה כתגובה למחסור בדיור בבגדאד, כשהוקמה היה שמה "עיר המהפכה" (مدينة ألثورة) היא סיפקה דיור לעניי בגדאד, אשר היגרו רובם מאזורי הכפר וגרו עד אז בתנאים מחפירים. היא הפכה במהרה למעוז המפלגה הקומוניסטית העיראקית והייתה בה התנגדות חזקה להפיכת מפלגת הבעת' של 1963.

לאחר ההפיכה הפכה לסדאם סיטי על שם סדאם חוסיין. לאחר כיבוש בגדאד באפריל 2003 במהלך מלחמת עיראק שונה שמה באופן לא רשמי למדינת א-סדר. בשנת 2008 ניהלו כוחות צבא ארצות הברית, ובהם צוות קרב חטיבתי מהדיוויזיה הרביעית, קרבות קשים כנגד כוחות המילציה של מוקתדא א-סדר במדינת א-סדר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בגדאד
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1959
צאריצה (נהר)

**נהר צאריצה** (ברוסית: **Царица**) הוא נהר בדרום רוסיה, היובל הימני של וולגה. הנהר עובר בחלק המרכזי של וולגוגרד.

מקור השם ככל הנראה ממילה טורקית "סארי-סו" שפירושה "המים הצהובים" או מהמילה "סארי-סין" שפירושה "האי הצהוב".

שמו של הנהר הוא המקור לשם "צאריצין", שמה המקורי של העיר וולגוגרד. העיר הייתה מחולקת לשני חלקים: האזור הצפוני "אזור צאריצה" והאזור הדרומי "מעבר לצאריצה". בתקופה הסובייטית שמו של הנהר שונה ל"פיונרקה", אך לאחר התפרקות ברית המועצות הוחזר השם המקורי.

מוצא הנהר בסביבת הכפר גורקובסקי והוא זורם כשני קילומטר לכיוון וולגוגרד. בתוך העיר הנהר זורם בעמק רחב עם גדות גבוהות. בשנות ה-60 של המאה ה-20 בחלק התחתון נבנתה מערכת צינורות והנהר הוכנס בתוכן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רוסיה: נהרות
קטגוריה:מחוז וולגוגרד: גאוגרפיה
קטגוריה:וולגוגרד
אוניברסיטה ציבורית

**אוניברסיטה ציבורית** היא אוניברסיטה שרוב המימון שלה ממשלתי (ושכר הלימוד מסובסד על ידי הממשלה בזכות כך), וזה לעומת אוניברסיטה פרטית שהמימון שלה הוא פרטי והיא צריכה לכסות את העלויות שלה בעצמה (שכר לימוד לא-מתוקצב). המושג של אוניברסיטה ציבורית נפוץ במיוחד בארצות הברית שם האוניברסיטאות מחולקות לציבוריות ופרטיות.

במדינות שונות בעולם האוניברסיטאות המרכזיות הן ממשלתיות או פרטיות כמפורט בהמשך.

## ישראל

ישנן עשר אוניברסיטאות מחקר ציבוריות בישראל:
*אוניברסיטת אריאל בשומרון
*אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
*אוניברסיטת בר-אילן
*אוניברסיטת חיפה
*אוניברסיטת קריית שמונה בגליל
*אוניברסיטת תל אביב
*האוניברסיטה העברית בירושלים
*האוניברסיטה הפתוחה
*הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
*מכון ויצמן למדע (מדרשת פיינברג)

למעשה המוסד האוניברסיטאי היחידי והייחודי בישראל שהוא בבעלות פרטית לחלוטין הוא אוניברסיטת רייכמן. בנוסף לכל האוניברסיטאות הציבוריות ישנן עשרות בודדות של מכללות וכן מכונים ומוסדות נוספים להשכלה גבוהה שגם הם נחשבים לציבוריים. כמו גם קיימות כתריסר שלוחות של אוניברסיטאות חוץ. מכלול תחומי ותכני מוסדות ההשכלה נקבעים על ידי הנהלת האוניברסיטה כמו גם מינוי הסגל האקדמי ודרכי ההוראה, אך לקבלת תארים יש לקבל את אישורו של הגוף הממלכתי המפקח על הנושאים האקדמאים, המועצה להשכלה גבוהה אשר קובע על פי נתוניו את העברת התקציב הממשלתי למוסדות המפקח בין היתר על הקמת אוניברסיטאות ומכללות אקדמאיות חדשות, הרחבת הקיימות והמלצות להכרה במוסדות אקדמיים כולל שלוחות מוסדות ההשכלה ברחבי העולם. ההבדל העיקרי בין אוניברסיטה ומכללה הוא, כי הנפקת תואר דוקטור תיתכן באוניברסיטה בלבד. באופן תאורטי, מכללה יכולה להגיש מועמדות למועצה כדי לשדרג את מעמדה למעמד אוניברסיטה - כמו שקרה עם **מכללת אריאל** שהפכה ל**אוניברסיטת אריאל בשומרון**, ו**מכללת תל-חי** שהפכה ל**אוניברסיטת קריית שמונה בגליל**.

## אוסטרליה
באוסטרליה יש 38 אוניברסיטאות ציבוריות וארבע אוניברסיטאות פרטיות. ארבע האוניברסיטאות הפרטיות הן: אוניברסיטת הבונד, אוניברסיטת צפון אוסטרליה, הסניף האוסטרלי של אוניברסיטת קרנגי מלון האמריקאית והסניף האוסטרלי של אוניברסיטת קרנפילד הבריטית.
## גרמניה
מרבית המוסדות להשכלה גבוהה הם ציבוריים ומופעלים על ידי מדינות גרמניה. כל המרצים הקבועים הם עובדי ציבור. באופן כללי, האוניברסיטאות הציבוריות זוכות למוניטין גבוה יותר מאשר מוסדות פרטיים. בין השנים 1972 - 1998 הלימודים באוניברסיטאות ציבוריות היו פטורים משכר לימוד; אולם מאז, מספר מדינות הנהיגו שכר לימוד נמוך יחסית, בעיקר לתארים מתקדמים.
## סין
בסין האוניברסיטאות הן ציבוריות ומנוהלות על ידי הממשלה המחוזית המקומית באזור שלהן. יש מספר קטן של מוסדות להשכלה גבוהה של מהנדסים בבעלות פרטית, אך הן אינן רשאיות בדרך כלל לתת תואר ראשון.

## פינלנד
בפינלנד כל האוניברסיטאות הן ציבוריות וללא תשלום שכר לימוד כלל.

## צרפת
בצרפת רוב האוניברסיטאות הן ציבוריות ובתשלום שכר לימוד נמוך. יוצא דופן מיוחד הם בתי הספר למנהל עסקים.

## קנדה
בקנדה האוניברסיטאות הן באחריות המחוז שבו הן נמצאות. רוב כמעט מוחלט של האוניברסיטאות הן ציבוריות מחוזיות.

## ראו גם

* אוניברסיטה לאומית
*אוניברסיטה פרטית
* אוניברסיטאות בישראל

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
ציבורית
גרדה

השמות **גרדה**, **גראדה**, **גארדה** וכדומה עשויים להתייחס למספר דברים.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים לנשים
ועדת חקירה

**ועדת חקירה** היא ועדה המוקמת כדי לבחון אירועים חריגים. במדינת ישראל ישנם חוקים המורים את נוהלי הקמת ועדות חקירה ציבוריות.

## רקע היסטורי
התפתחות מוסד החקירה החלה בבריטניה בסוף המאה ה-17. ישנן עדויות לכך שוועדה מיוחדת בפרלמנט הבריטי ערכה חקירה לאחר שמועות על בזבוז כספי ציבור בצי הבריטי. כמו כן, במאה ה-19 נערכו חקירות בנושאים הקשורים למלחמה עם צרפת ולמלחמת קרים. בשנת 1888 ניסו הבריטים לקיים חקירה שלא באמצעות ועדה פרלמנטרית, וזאת על ידי חוק שיצר ועדת חקירה מיוחדת, המורכבת ממשפטנים ובעלת סמכויות לזמן עדים שיופיעו בפניה ויציגו לפניה מסמכים. הציבור הבריטי הביע אמון רב בוועדה זו שלא הייתה פרלמנטרית, ובכך הביא למעשה לחקיקת חוק ועדות החקירה 1921 (Tribunals of Inquiry Act). החוק אפשר לממשלה הבריטית להקים ועדות חקירה במטרה לחקור נושא בעל חשיבות ציבורית דחופה באישור שני בתי הנבחרים.

חודשיים לפני שחוקק בבריטניה חוק ועדות חקירה בשנת 1921, נחקקה בארץ ישראל המנדטורית פקודת ועדות החקירה. ועדת החקירה הייתה מוסד מייעץ אשר עסק בנושאים כמו מצוקת הדיור ונוהלי העבודה של הנמלים. הנציב העליון היה בעל הסמכות להחליט על הקמת ועדת חקירה, שכן היה הרשות המחוקקת והמבצעת. פקודת ועדות החקירה נשארה גם במדינת ישראל, בשינויים קלים, עד לחקיקת חוק ועדות חקירה, תשכ"ט-1968.
## סוגי ועדות חקירה ציבוריות בישראל
[ממוזער|שלט בתל אביב הקורא לוועדת חקירה ממלכתית במהלך [מלחמת חרבות ברזל]]
* **[[ועדת חקירה ממלכתית]]** – ועדת חקירה ציבורית המוקמת על פי החלטת הממשלה או הוועדה לביקורת המדינה של הכנסת. את חברי ועדת החקירה הממלכתית ממנה נשיא בית המשפט העליון.
* **[[ועדת חקירה פרלמנטרית]]** – ועדת חקירה המוקמת בידי הכנסת כדי לחקור נושא העומד על סדר היום הציבורי.
* **[[ועדת בדיקה ממשלתית]]** – ועדה ציבורית שמוקמת על-פי החלטתו של שר בממשלת ישראל לבדיקת נושא בתחום אחריותו.
* **[[ועדת חקירה (צה"ל)|ועדת חקירה בצה"ל]]** – בצה"ל, לשר הביטחון ולרמטכ"ל יש סמכות למנות ועדת חקירה שתחקור כל נושא הנוגע לצה"ל.

## לקריאה נוספת
* אביגדור קלגסבלד, **מדריך לוועדות חקירה**, אוניברסיטת רייכמן וכנרת, זמורה, דביר, 2024

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
נמל התעופה הבין-לאומי אוסלו גרדרמואן

**נמל התעופה הבינלאומי אוסלו גרדרמואן** (בנורווגית: **Oslo lufthavn Gardermoen**) הוא נמל התעופה הגדול בנורווגיה, והשני בגודלו במדינות סקנדינביה.

נמל התעופה משמש גם כבסיסן של החברות סקנדינביאן איירליינס, נורוויג'ן אייר שאטל, ו-Wideroe.

בשנת 2014 עברו דרך נמל התעופה יותר מ-24 מיליון, הנמל נמצא במקום ה-21 ברשימת שדות התעופה העמוסים באירופה, ומועסקים בו כ-13,000 איש.

## היסטוריה
במלחמת העולם השנייה, בנו הלופטוואפה במקום שדה תעופה, מוסך, ושני מסלולים.

לאחר המלחמה חיל האוויר הנורווגי הפך את השדה לבסיסו הראשי, והוצבו בו שלוש טייסות קרב.

בשנות החמישים שימש השדה בעיקר כתחלופה לנמל התעופה אוסלו Fornebu, וכשדה תעופה מקומי לתעופה כללית. 

בתחילת שנות השישים השתמשה SAS בנמל לטיסות שבוצעו במטוסי קרוול, מכיוון שמסלול הנחיתה בנמל התעופה אוסלו Fornebu היה קצר מידי למטוסי סילון.

בשנת 1972 בשל מגבלות בקיבולת נמל התעופה Fornebu, הורו הרשויות להעביר את טיסות השכר לנמל התעופה גרדרמואן.
עם זאת, החברות SAS ו-Braathens הורשו להמשיך להפעיל את טיסות השכר שלהם בנמל התעופה Fornebu, כדי שלא יצטרכו לפעול משני בסיסים.
ההאנגר לשעבר שופץ והפך למבנה הטרמינל.

בשנת 1974 עברו בנמל 269,000 נוסעים.

בשנת 1983 גם החברות SAS ו-Braathens העבירו את טיסות השכר שלהם לנמל. מספר הנוסעים בשנה זו גדל ל-750.000. 
 
בשנת 1985 התנועה בנמל התעופה אוסלו Fornebu גדלה כל כך והפרלמנט הנורווגי התבקש למצוא נמל חלופי, ובשנת 1988 הוחלט להעביר את כל הטיסות הבינלאומיות לנמל גרדרמואן, משנות התשעים הורחב הנמל בצורה משמעותית.

## תחבורה אל הנמל וממנו
נמל התעופה נמצא במרחק של 50 קילומטר ממרכז העיר אוסלו. כביש האגרה Oppland, כביש E6 של הכביש האירופי, וכביש 35, מחברים את נמל התעופה לאוסלו. מספר קווי רכבת עוצרים בנמל. שירותי מוניות ואוטובוסים נפוצים גם הם בשדה התעופה.

## חברות תעופה ויעדים
בנמל פועלות שש חברות תעופה נורווגיות ו-30 חברות תעופה זרות הטסות לאירופה, צפון אמריקה, אפריקה, ואסיה.

## טיסות לישראל וממנה
חברת התעופה נורוויג'ן אייר שאטל מפעילה 2 טיסות שבועיות בין הנמל לתל אביב.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הנמל
* [תמונות מנמל התעופה](http://www.airliners.net/search/photo.search?aircraft_genericsearch=&airlinesearch=&countrysearch=-+Oslo+-+Gardermoen+(OSL+/+ENGM)&specialsearch=&keywords=&sort_order=photo_id+desc&page_limit=15&daterange=&range=&thumbnails=&engine_version=6.0) באתר Airliners.net

אוסלו
קטגוריה:אוסלו: מבנים
איטרטור

**איטרטור** הוא אובייקט במדעי המחשב המאפשר מעבר על איברי קבוצה נתונה. המעבר מתבצע באמצעות ממשק  שאינו תלוי במימוש הפרטני של מבנה הנתונים המממש את הקבוצה.

## רקע
רבות משפות התכנות מאפשרות להגדיר אלגוריתמים דרך פעולתם על איטרטורים. האלגוריתם המתקבל מסוגל לפעול על כל מבנה נתונים התומך באיטרטורים. נציין, כי על מנת להשתמש באיטרטורים חובה להגדיר סדר טוב על המבנה: עבור כל איבר, חייב להיות מוגדר האיבר **הבא** לו והאיבר **הקודם** לו. נשים לב כי עלולה להיווצר בעיה, כאשר אנו מעוניינים להתקדם לאיבר הבא מהאיבר המוגדר כ"אחרון" או לסגת לאיבר הקודם מהאיבר המוגדר כ"ראשון". באופן פרטני יותר, ניתן לבצע באמצעות האיטרטור את הפעולות הבאות:

* בקש ממבנה הנתונים איטרטור לאיבר הראשון.
* בקש ממבנה הנתונים איטרטור לאיבר האחרון.
* קדם את האיטרטור לאיבר הבא.
* הסג את האיטרטור לאיבר הקודם במבנה (רק בחלק ממבני הנתונים).
* החזר למשתמש את המידע שנמצא בתוך האיבר עליו מצביע האיטרטור.

בהכללה, נניח שקיימים m מבני נתונים שונים, ו- n אלגוריתמים. שימוש באיטרטורים מאפשר כתיבת m + n קטעי קוד, במקום m\times n קטעי קוד (אחד לכל שילוב אפשרי של אלגוריתם ומבנה נתונים). זהו הבסיס לרבות מספריות מבני הנתונים והאלגוריתמים העדכניות (למשל בשפת התכנות ++C).

## דוגמה לשימוש באיטרטורים
נקח כדוגמה אלגוריתם פשוט: חיפוש ליניארי. באלגוריתם זה יש לעבור איבר איבר על איברי קבוצה נתונה, עד שמוצאים איבר המתאים לקריטריון כלשהו. השאלה היא מהי המשמעות של "לעבור איבר איבר":
# במערך יש לקדם מצביע כך שיצביע לאיבר הבא במערך.
# ברשימה מקושרת יש לעקוב אחרי המצביע לחוליה הבאה בחוליה הנוכחית.
# בעץ חיפוש בינארי ישנה חוקיות מסובכת יותר (המתחילה בכלל: אם לצומת יש בן ימני, יש לעבור אליו, ולהמשיך לרדת שמאלה ככל האפשר).

השימוש באיטרטורים מאפשר להגדיר אלגוריתם **יחידי** לחיפוש ליניארי, המתאים לכל אחת מאפשרויות אלו:
# בקש ממבנה הנתונים איטרטור לאיבר הראשון; קבע את האיטרטור הנוכחי כאיטרטור עליו מצביעים כרגע.
# בקש ממבנה הנתונים איטרטור לאיבר האחרון.
# כל עוד האיבר המוצבע על ידי האיטרטור הנוכחי אינו ממלא את הקריטריון, בדוק האם הוא שקול לאיטרטור האחרון. אם כן, האיבר המבוקש אינו נמצא במבנה שלנו. אם לא, קדם את האיטרטור לאיבר הבא.
שימו לב כי מדובר באלגוריתם כללי שאינו תלוי במבנה הנתונים.

## ראו גם
* איטרציה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תכנות
קטגוריה:מדעי המחשב
בת

[שמאל|ממוזער|250px|בני הזוג [לורה בוש|לורה וג'ורג' בוש ושתי בנותיהם]]
במשפחה, **בת** היא יחס שארות הקושר נקבה אל הוריה (המושג המקביל לזכר הוא **[[בן]]**). המושג נפוץ בהתייחסות לבני אדם, אך ישים גם לבעלי חיים.

בת (וגם בן) היא תוצאה של לידה, אך ילדה עשויה להפוך לבת גם כתוצאה של אימוץ. לבת מאומצת יש הורים ביולוגיים (אלה שילדו אותה) והורים מאמצים (אלה המגדלים אותה).

## בת לעומת בן

מדיניות הילד האחד שהונהגה בעבר בסין הביאה לכך שנרשמו יותר לידות של בנים מאשר לידות של בנות. הסיבה המשוערת לכך היא הפלה מלאכותית של בנות (או המתתן מיד עם הלידה), וכן הסתרת הולדתן של בנות, על-מנת לאפשר ניסיון נוסף להולדת בן. רצח תינוקות בנות מתקיים גם במדינות נוספות, ובהן הודו ופקיסטן.

בחלק מבתי המלוכה, לבן עדיפות בסדר הירושה לכתר, ובת נכללת בסדר זה רק כאשר המלך מת ללא בנים. דוגמה: לאחר מותו של אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד בשנת 1885, בלא שהותיר בן זכר, שימשה בתו, הנסיכה מרסדס, נסיכת אסטוריאס בת ה-5, כמלכה בפועל במשך שישה חודשים, עד להולדת אחיה, שהוכתר מיד עם לידתו כמלך אלפונסו השלושה עשר.

## בת ביהדות

לפי ההלכה, כאשר נולד בן זכר מברך אביו ברכת "הטוב והמטיב" ו"שהחיינו", ואילו בלידת בת מברך רק "שהחיינו". על האב מוטל ללמד את בנו תורה, אך ביחס לבתו מופיעה במשנה (מסכת סוטה ג, ד) מחלוקת: בן עזאי אומר: "חייב אדם ללמד את בתו תורה", ואילו רבי אליעזר אומר: "כל המלמד את בתו תורה, כאילו מלמדה תפלות".

תמצית זכויותיו של האב בבתו מופיעה ב:
:
כלומר, כשהיא קטנה או נערה זכאי אביה של הבת:
* לקבל את כסף קידושיה או את שטר קידושיה.
* מציאה שמצאה הבת שייכת לאביה.
* מעשה ידיה שייך לאביה.
* אם נדרה, זכאי אביה להפר את נדרה.
* אם נתגרשה בעודה נערה, אביה מקבל את גטה.
* אם קבלה בירושה נכסים מאבי אמהּ, אין אביה אוכל את פירותיהם.
כן זכאי האב למכור את בתו לאמה עברייה.

במשפט העברי הבנים הם היורשים הבלעדיים של הוריהם, אך בסיפור בנות צלפחד שבספר במדבר נקבע שכאשר לאדם אין בנים זכרים, בנותיו יורשות אותו והן קודמות לקרובי משפחה אחרים. העדפת הבנים על פני הבנות מוצגת בברייתא: "אי אפשר לעולם בלא זכרים ובלא נקבות, אלא אשרי למי שבניו זכרים אוי לו למי שבניו נקבות".

האמורא רב חסדא אמר: "בת תחילה - סימן יפה לבנים" (בבא בתרא קמ"א א') ויש המשתמשים בביטוי זה בעת שנולדת בת בכורה. רב חסדא הוסיף ואמר: "ולדידי בנתן עדיפן לי מבני" (בארמית: ובשבילי - בנות עדיפות לי מבנים), ומפרשים התוספות שאמר זאת משום שחתניו היו מגדולי הדור.

המצוות העוסקות ביחס הצאצאים להוריהם, "כבד את אביך ואת אמך" ו"איש אמו ואביו תיראו", חלות על הבן והבת כאחד.

ספר בן סירא מספר על דאגותיו של אב לבת:

במסכת סנהדרין מובאים דברי בן סירא בנוסח שונה (אך ברוח דומה):

## ראו גם
* תסביך אלקטרה
* ילדה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחה
קטגוריה:מונחים לנשים
מאורע

בתורת ההסתברות, **מאורע** הוא מצב שניתן לייחס לו הסתברות. באופן פורמלי יותר, **מאורע** הוא קבוצה השייכת לסיגמא-אלגברה שעליה מוגדרת מידת הסתברות.

## הגדרה פורמלית
בהינתן מרחב הסתברות (\Omega,\mathcal{F},\Pr) , קבוצה E \in \mathcal{F} נקראת מאורע. קבוצת כל המאורעות \mathcal{F}  היא סיגמא-אלגברה, ולעיתים מכונה "שדה המאורעות".

לפי אקסיומות ההסתברות, לכל מאורע E מתקיים  0 \le \Pr(E)\le 1.

## דוגמה
נבחן את המקרה של הטלת קובייה הוגנת. מרחב המדגם של הטלת קובייה הוא המרחב האחיד \{1,2,3,4,5,6\}. כל תת-קבוצה של קבוצה זו הוא מאורע. בעזרת העובדה שלכל תוצאה סיכוי של 1/6 להתקבל ובזכות הסיגמא-אדיטיביות של פונקציית ההסתברות נוכל לחשב את ההסתברות לכל מאורע:
* המאורע "תוצאת ההטלה היא 6" הוא הקבוצה \{6\} וההסתברות שלו היא 1/6.
* המאורע "תוצאת ההטלה זוגית" הוא הקבוצה \{2,4,6\} וההסתברות שלו היא 1/2.
* המאורע "תוצאת ההטלה היא 7" הוא הקבוצה הריקה (כי 7 אינו במרחב מדגם) וההסתברות שלו היא 0.
* המאורע "תוצאת ההטלה היא מספר" הוא הקבוצה \{1,2,3,4,5,6\} שהיא מרחב המדגם כולו וההסתברות שלו היא 1.

## תכונות
כאשר מרחב המדגם הוא בדיד (דיסקרטי), כלומר הוא סופי או בן מנייה, מספיק להגדיר את ההסתברות לכל מאורע פשוט, דהיינו לכל יחידון במרחב המדגם, כדי להגדיר את ההסתברות של כל תת-קבוצה של מרחב המדגם. על כן במרחב שכזה ניתן להגדיר את שדה המאורעות להיות קבוצת החזקה של מרחב המדגם. לעומת זאת, במרחבים אחרים כגון הישר הממשי לא תיתכן מידת הסתברות המוגדרת לכל תת-קבוצה של המרחב, ולכן ביחס למידת הסתברות נתונה, לא כל תת-קבוצה היא מאורע.

לכל מאורע E קיים מאורע משלים E^c שהוא קבוצת המשלים של המאורע ביחס למרחב המדגם. מהגדרת פונקציית ההסתברות נובע כי \Pr(E^c) = 1-\Pr(E).

זוג מאורעות A,B נקראים בלתי תלויים ביחס למידת הסתברות נתונה, אם מתקיים \Pr(A\cap B) = \Pr(A) \cdot \Pr(B). המשמעות היא שהתרחשות אחד איננה משפיעה על התרחשות השני. אם השוויון לא מתקיים המאורעות נקראים תלויים.

בהינתן שני מאורעות A,B כאשר B מאורע לא זניח (\Pr(B) > 0), ניתן להגדיר את ההסתברות המותנית \Pr(A \mid B) = \frac{\Pr(A \cap B)}{\Pr(B)}. הסתברות זו משקפת את הסיכוי שמאורע A יתרחש בהינתן ש-B התרחש.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תורת ההסתברות
יחוסי תנאים ואמוראים

**יחוסי תנאים ואמוראים** הוא ספר תולדות התנאים והאמוראים, שנכתב על ידי **רבי [[יהודה בן קלונימוס משפיירא|יהודה בן קָלוֹנִימוּס]]** (ריב"ק) משפיירא, מבעלי התוספות באשכנז במחצית השנייה של המאה ה-12. הספר היה ספון בכתב יד ולא התפרסם במשך מאות שנים, עד המאה ה-19. המשך כתב היד נדפס מאוחר יותר בשם **ערכי תנאים ואמוראים**.

## המחבר
בכתבי היד לא צוין שם המחבר, אולם מתוך הספר הסיק המהדיר רבינוביץ שהוא היה אחד מבעלי התוספות באשכנז ושהיה חי במחצית השנייה של המאה ה-12. מסקנה זאת נובעת מכך שבערך הלל בריה דר"ש בר נחמני כתוב:
:"ואני קבלתי מן ר' יהודה חסיד בן רבנא שמואל דוד אמי".
ובערך חייא בר רב כתב:
:"וע"ז שלח לי אני הסודר הרב ר' ברוך בר' יצחק מרעגנשפורק והאיר עיני בזה ואני הסודר כתבתי לרב מה שכתב אדוני נר' לפענ"ד כו'".
ובערך טבלא כתוב:
:"ושמעתי כי לפני הרג רב שהיה בשנת תתנ"ו נהגו ליתן מתנות כהונה במגנצא."

אברהם עפשטיין הראה לראשונה שהמחבר הוא רבי יהודה בן קלונימוס משפיירא.

## שם הספר ותוכנו
הספר מסודר על פי שמות התנאים והאמוראים. כתבי היד של הספר הידועים כיום חסרים בתחילתם ובסופם: הספר מתחיל בסוף האות ב, בערך "בר ליואי", ומסתיים באות כ בערך "כרוספדאי". גם האות ד' חסרה, וחלקים מאותיות ג, ה.

מכיוון שהספר חסר בתחילתו אין לדעת כיצד קרא המחבר לספרו. ברשימת כתבי היד בספריית אופנהיימר, בה הוחזק כתב היד, נקרא הספר "יחוסי תנאים ואמוראים", ורוב הספר פורסם בשם זה. ערכי האות י' יצאו לאור בידי מהדיר אחר, תחת השם "ערכי תנאים ואמוראים". יש אומרים כי השם המקורי היה "סדר תנאים ואמוראים", מאחר שהמחבר מכנה את עצמו פעמים רבות "הסודר" ואת הערכים "סדרים", אך אין לבלבלו עם החיבור הקדום יותר שמכונה כיום סדר תנאים ואמוראים.

בכל ערך אסף המחבר את מאמריו של החכם נשוא הערך ודן בתולדותיו. פעמים רבות הוא נכנס למשא ומתן הלכתי נרחב על הסוגיה בה מופיע שמו של החכם, ויש בדבריו שפע של פירושים מקוריים, כמו גם גרסאות שאינן ידועות ממקורות אחרים.

## מהדורותיו
כתבי היד של החיבור אינם שלמים, אלא מתחילים באות ב' ומסיימים בין האותיות ט' עד כ'. למרות זאת הם ארוכים מאוד ומכילים כ-800 דפים. 

בשנת תרל"ד (1874) פרסם הרב רפאל נתן נטע רבינוביץ, מחבר דקדוקי סופרים, את האות ב', על ידי חברת מקיצי נרדמים (ליק, 1874).

אותיות ג-ז פורסמו ב'סיני', שנה ב' תרח"ץ ואילך. לאחר מכן יצאו לאור האותיות ב-ז כספר, על ידי הרב יהודה לייב מימון (ירושלים, תש"ב), ושוב לאחר פטירתו, עד האות ט (ירושלים, תשכ"ג). אות י' יצאה לאור על ידי הרב משה יהודה בלוי בשני כרכים (ניו יורק, תשנ"ד) בשם "ערכי תנאים ואמוראים". אות כ' עדיין לא פורסמה.

מכון אופק הודיע בעבר על הוצאת מהדורה מחודשת של הספר בארבעה כרכים, כולל מקורות וביאורים, אך נכון לשנת 2023, היא טרם יצאה לאור.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות הראשונים
קטגוריה:ספרי המאה ה-12
קטגוריה:ספרי היסטוריה של עם ישראל
קטגוריה:היסטוריוגרפיה של התורה שבעל פה
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: ביוגרפיות
יהודה בן קלונימוס משפיירא

רבי **יהודה בן קלונימוס משפיירא** (ריב"ק) היה מבעלי התוספות באשכנז במחצית השנייה של המאה ה-12.

רבי יהודה היה בן לרבי קלונימוס בן רבי מאיר ממשפחת קלונימוס, שהיגרה מאיטליה לאשכנז במאה ה-10 ונטלה חלק פעיל בהקמת מרכז התורה באשכנז במשך מאות בשנים.

היה מתלמידי ישיבת שפיירא וחבר בית הדין בעיר.

רבותיו היו: דודו, רבי אברהם בן שמואל (אחיו של רבי יהודה החסיד), רבי אפרים מרגנשבורג, וכנראה גם רבי שמריה בן רבי מרדכי. מתלמידיו: רבי אלעזר מוורמייזא, בעל ספר "הרוקח" ורבי שמחה משפיירא.

תורתו של ריב"ק לא הייתה ידועה, עד שאברהם עפשטיין הוכיח כי הוא חיבר את הספר יחוסי תנאים ואמוראים, בו אוסף המחבר את משנתם של התנאים והאמוראים לפי סדר א"ב, ודן בהם באריכות.

הוא חיבר גם את ספר בשם "אגרון" (לא להתבלבל עם המילון שכתב רס"ג, וקרוי באותו שם), כעין מילון לריאליה תלמודית, ובו שמות צמחים, בעלי חיים וכדומה, המוזכרים בתלמוד. כמו כן חיבר גם ספר על נוסח הברכות. שני הספרים אבדו, ושרדו מהם פסקאות בודדות. כמו כן כתב תוספות לכמה מסכתות, ופסקים בהלכות ברכות.

כמו כן כתב פיוטים, וקינתו על עלילת הדם והפרעות בשפיירא בשנת ד'תתקנ"ו (1195) נשמרה בכתב יד.

## קישורים חיצוניים
* ירמיהו מלחי, חכמי שפיירא ויצירתם הרוחנית, **שאנן** טו (תש"ע), עמ' 62–64.
*
* 
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת קלונימוס
קטגוריה:חסידות אשכנז
קטגוריה:שפיירא: רבנים
קטגוריה:תלמידי רבי יהודה החסיד
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-12
רבי חנינא בן אנטיגנוס

**רבי חנינה** (או **חנניה**) **בן אנטיגנוס** (או **אנטגנס**) היה תנא בן המאה הראשונה או השנייה לספירה, שחי בסמוך לחורבן בית המקדש השני. רבי חנינא היה כהן, ולאחר חורבן המקדש הרבה להעיד על פרטים שונים שהיו בו. נודע כמקפיד על דיני טומאה וטהרה, וכמו כן התמחה בבדיקת בעלי חיים ממום. ידוע שהיה לו בן, אף הוא חכם ובקי בטומאה וטהרה.

## זמנו
הרמב"ם מונה אותו בין חכמי הדור הראשון לתנאים. כך משתמע מעדויותיו על בית המקדש (ראו להלן), ומעדותו על מנהגם של שני חנוונים בירושלים; אולם ממקורות אחרים נראה שחי בדור מאוחר יותר: הוא מוזכר כחולק בהלכה עם רבי מאיר, אם כי, לא מוזכר ששוחח עמו, וכן הוא מוסר בשם רבי אלעזר חסמא, תלמידו של רבי יהושע. על פי מקורות אלו, יש שרצו לאחר את זמנו לדור השלישי לתנאים, והסבירו שייתכן וראה את בית המקדש בילדותו.

## הנהגותיו
על הקפדתו בדיני טומאה וטהרה מסופר: פעם התלבטו רבי יהודה ורבי יוסי בהלכה מסוימת בדיני טהרה, ושלחו זוג תלמידי חכמים לבנו של רבי חנינא על מנת לשאלו. הם מצאו אותו כשהוא נושא מזון טהור, וכשהפסיק ממעשיו כדי לעיין בשאלתם הפקיד את המזון בידי תלמידיו, ולא סמך על זוג התלמידים שבא לשאול שגם הם טהורים. כששבו השואלים אל רבי יהודה ורבי יוסי וסיפרו על כך הגיב רבי יהודה בכעס: "אביו של זה ביזה תלמידי חכמים, אף הוא מבזה תלמידי חכמים!", כלומר, שבנו של רבי חנינא נהג כך בעקבות אביו. רבי יוסי הפיס את דעתו באומרו: "כבוד זקן יהא מונח במקומו, אלא מיום שחרב בית המקדש נהגו כהנים סילסול בעצמן שאין מוסרין את הטהרות לכל אדם".

## עדויותיו על הנעשה בבית המקדש
*העיד על משפחות מאמאוס ניקופוליס בשם "בית הפגרים" ו"בית צפריה", שליוו בכלי נגינה את שירת הלויים, שאף הם עצמם היו לויים: "מכירן הייתי ולויים היו".
*הייתה במקדש פרוכת רזרבית, למקרה שהפרוכת נטמאה.
*בית הדשן בעזרה שנועד לשריפת קורבנות שנפסלו היה ממזרח למזבח.
*מינוי סגן הכהנים אשר נועד לשמש ממלא מקום לכהן הגדול במקרה הצורך.

## ממאמריו בהלכה
*כמחצית ממאמריו במשנה הם במסכת בכורות ועוסקים בפרטי הלכות מום הפוסל את הקורבן.
*מדידת רדיוס אלפיים אמה סביב העיר לתחום שבת נעשית בעיגול, ללא תוספת לזוויות.
*ילדה יתומה קטנה שאינה מסוגלת לשמור את מה שקבלה בקידושיה - אין כל תוקף לנישואיה, ואיננה זקוקה למיאון על מנת להיפרד מבעלה.
*אישה המוצאת על בגדיה כתם דם בגודל עד "כגריס של פול" רשאית להניח שהדם לא בא ממנה, והיא טהורה ומותרת לבעלה, כי ייתכן שדם זה נובע מכינים וכדומה.

## ממאמריו באגדה
*למלחמותיו של דוד המלך גויסו אנשים ממשפחות מיוחסות וכשרות. לפיכך, מי שידוע שאבותיו היו חיילים בצבאו של דוד - מוחזק ככשר בייחוסו.
*מיתה חטופה היא סוג של עונש כרת. מיתה לאחר מחלה של שבעה ימים היא "מיתה של חיבה". מיתה לאחר מחלה ממושכת יותר היא "מיתה של ייסורים".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השלישי לתנאים
קטגוריה:כהנים בתקופת בית שני
קטגוריה:כהנים בתקופת המשנה
מרקוס אולפיוס טראיאנוס

[שמאל|ממוזער|250px|מטבע רומאי עם דיוקן הקיסר טראיאנוס, על צדו האחורי מופיעים דיוקנותיהם של אביו המאמץ [נרווה ואביו הביולוגי מרקוס אולפיוס טראיאנוס]]
**מרקוס אולפיוס טראיאנוס** (Marcus Ulpius Traianus Maior) (נולד בסביבות 30 לספירה ומת לפני 100) היה סנאטור מושל ומפקד צבאי ממשפחה רומית (משפחת אולפיה) שהתיישבה בספרד, בעיר איטליקה בפרובינקיה הרומית היספניה בייטיקה (כיום סמוך לסביליה).

הוא פיקד על לגיון בגרמניה תחתית. לאחר מכן היה הלגאטוס של הלגיון העשירי פרטנסיס בארץ ישראל בעת מלחמתו במרד הגדול של היהודים נגד הרומאים, ושמו נזכר מספר פעמים בספרו של יוסף בן מתתיהו: **[[מלחמת היהודים]]**. בין השאר, הוא כבש והחריב את יפיע ומקומות נוספים. בתקופה זו התקרב אל אספסיאנוס מפקד הרומאים במלחמה. הוא פיקד על הלגיון עד המחצית השנייה של שנת 70. לאחר מכן היה מושל של מחוזות שונים, בהם מחוז הולדתו.

בנו הוא מרקוס אולפיוס נרווה טראיאנוס שהיה קיסר האימפריה הרומית משנת 98 ועד 117. הוא מת כנראה לפני שבנו מונה לקיסר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:המרד הגדול
קטגוריה:השושלת הנרווה-אנטונינית
אביב משה

**אביב משה** (נולד ב-25 ביוני 1974) הוא שף ישראלי ולשעבר השף והבעלים של מסעדת "מסה" (Messa) בתל אביב. כיום שף מסעדת "פופה" (POUPÉE) בתל אביב, מארי (Maree) בנתניה ובעלים של מעדנייה האפיסרי (Happicerie) בנתניה.

## ביוגרפיה
אביב משה נולד וגדל למשפחה ממוצא כורדי בשכונת הקטמונים בירושלים, היה שוער בקבוצת הנוער של בית"ר ירושלים. משה עבד באולם חתונות, בקצביות וקונדיטוריות ולמד לבשל מספרי בישול. משה עבד במסעדות "שאטו כרם" בירושלים, ובשרתון פלזה בירושלים אצל השף שלום קדוש, שממנו הושפע יותר מכל. היה שף במסעדת "גראפה" ו"הנביאים 54" בירושלים ו"באראכה" בתל אביב.

בשנת 2005 הקים את מסעדת מסה (Messa) ברחוב הארבעה 14 בתל אביב, ביחד עם היהלומן גבי ארבוב, איש העסקים מור אשכנזי, והמסעדן איציק המל, הבעלים של מסעדת "קיוטו".
בעיצוב המסעדה הושקעו מיליון דולר, מעצב הפנים הוא אלכס מייטליס. במרכז המסעדה שולחן שיש ארוך ומלבני, הכיסאות לבנים, משני צידיו פינות ובהן יש שולחנות פרטיים, מעל האורחים תלויים אהילים גדולים. במסעדה גם חדר פרטי.

סגנון בישולו של משה הוא מטבח עילי המורכב מיסודות שרכש בבית אמו בשילוב המטבח הפרובאנסאלי.

מסעדת "מסה" נבחרה לאחת משמונים המסעדות ה"חמות" בעולם בידי מגזין התיירות "קונדה נאסט טראבלר". מגזין העיצוב "Wall Paper" בחר בה כאחת מחמישים המסעדות היפות בתבל.

אתר מפה בחר במסעדת "מסה" כתשיעית בטיבה בישראל בשנת 2010.

מסעדת "מסה" נבחרה כאחת מעשר המסעדות הטובות של ישראל לשנת 2009 בידי המגזין "על השולחן".

משה הגיש מספר תוכניות בישול בערוץ האוכל, בערוץ החיים הטובים וערוץ 10. כותב טור אוכל במגזין "דה מרקר".

ב-2011 ראה אור ספרו, "ספר הסנדוויצ'ים", בהוצאת קוראים הוצאת ספרים.

ב-29 באפריל 2012 פתח את דוכן האוכל "ירושלמית" ברחוב דיזנגוף 302 בתל אביב, המגיש אוכל עממי.

לאביב משה דוכן אוכל בשרי בשם "אילדיס" בשרונה מרקט בתל אביב, ודוכן נוסף בשם "בסטה ירושלמית" באגמון מרקט שליד אגמון החולה.

בסוף חודש דצמבר של שנת 2019, מכר אביב משה את מסעדת "מסה".

בינואר 2020 פתח משה מסעדה חדשה בברלין בשם "אקסודוס", הראשונה שלו מחוץ לישראל.

בשנת 2022 שימש מספר פעמים כשף אורח בחברת ההייטק "ברודקום" בתל אביב, כחלק משותפות של משה עם חברת הסעדה Sodexo המתפעלת את המקום.

באותה שנה שיחק בסדרה הקומית "שנות ה-90" בתפקיד מוטי שף שלמד באיטליה. פיטוסי הכניס אותו בתור שותף למטבח של אירמה.
## חיים אישיים
משה נשוי למאיה גיגי שהייתה נשואה לכדורגלן אסי דומב ולהם בן. מתגוררים בקיבוץ געש.

## לקריאה נוספת
*"אביב משה", בתוך טלי פרידמן ואלינוער רבין, **ירושלים הסיפור הקולינארי**, קוראים הוצאת ספרים, 2010, עמ' 103.
*"מסה", בתוך: חיליק גורפינקל, **מסע קולינרי: מדריך מפה לטיולי אוכל**, תל אביב, 2009, עמ' 132.

## קישורים חיצוניים

* דיוקן של אביב משה, באתר "שפים ישראלים"
* שרון בן-דוד, מבשל עם כוכבים, מגזין את, 16 בספטמבר 2008
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שפים ישראלים
קטגוריה:קטמונים: אישים
קטגוריה:געש (קיבוץ): אישים
קטגוריה:סגל ערוץ 20
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
מקנה

ממוזער|עדר כבשים
**מִקְנֶה** הוא שם כולל לבהמות מבויתות המשמשות במשק החי של האדם.
שם כולל לעדרים של צֹאן, בקר ובהמות-עבודה (סוסים, חמורים וגמלים) שיש לאדם.
המקנה היה עיקר רכושו של הנווד בימי קדם, וחשיבותו הייתה רבה גם ביישוב החקלאי הקבוע. במלחמות המתוארות במקרא פירטו רשימות השלל את מספר בהמות המקנה שנלקחו מן האויבים.
מְגדְלֵי צאן ובקר נקראים "אנשי מקנה", "יושב אוהל ומקנה".
הביטוי הכולל "מקנה" מופיע פעמים רבות בסיפורי התורה: בסיפורי האבות (בספר בראשית), בתקופת המגורים במצרים (בספר שמות), ובזמן יציאת מצרים (בספר שמות, במדבר ועוד).

## ראו גם
* בקר
* צאן
* סוסים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:חיות משק
סדר דין מיוחד בתובענה לפינוי מושכר בלתי מוגן

בישראל נקבעה המרצת פתיחה מיוחדת שתכליתה להפוך הגשת תובענות במקרים של פינוי מושכר שחוק הגנת הדייר לא חל עליו, לפשוטה וקלה יותר.

אחת הבעיות שהעיקו על בעלי בתים בישראל והרתיעו השקעה בבניה להשכרה הייתה הקושי שהיה לפנות דיירים מדירות שכורות, גם כאלו שהפסיקו לשלם את שכר הדירה, גם כאלו שתקופת הסכם השכירות שלהם הסתיימה ולא רצו לעזוב את הדירה ובעיקר כאלו שאין להם טענת הגנה כלשהי מפני פינויים מהדירה.

על פי תקנות סדר הדין האזרחי (תיקון מס' 2), תשס"ח-2008, בעל דירה הנרתע מהעלויות והזמן הכרוכים בהגשת תובענה רגילה לפינוי מושכר יכול (אך לא חייב) לעשות שימוש בסדר דין מיוחד.

## כתבי הטענות
על התובע להגיש את תביעתו עם כותרת המציינת כי מדובר ב"תביעה לפינוי מושכר". לכתב התביעה עליו לצרף תצהירי עדות ראשית של עדים, חוות דעת מומחה, אסמכתאות משפטיות ואת כל המסמכים הנוגעים לעניין (הנתבע אינו צריך לבקש בקשה לגילוי מסמכים). כתב ההגנה של הנתבע יכלול גם הוא את כל התוספות הנ"ל, והוא יוגש תוך 30 יום מהיום שבו המציא לו התובע את כתב התביעה.
התובע אינו יכול לתבוע בכתב התביעה שלו סעדים שאינם פינוי המושכר (אך הוא יכול להגיש תביעה נפרדת בסדר דין רגיל מבלי לבקש היתר פיצול סעדים), כמו כן הנתבע לא זכאי להגיש תביעה שכנגד או הודעה לצד שלישי.

## הדיון ופסק הדין
הדיון מתקיים בתוך 30 יום מהמועד להגשת כתב ההגנה האחרון, ועד 7 ימים לפני מועד הדיון רשאים הצדדים להגיש אסמכתאות משפטיות ועיקרי טיעון. הדיון עצמו יסתיים תוך יום אחד, והסיכומים יעשו בעל פה ביום הדיון (בניגוד לפרקטיקה המקובלת בהליכים אזרחיים להגיש סיכומים בכתב). פסק הדין ניתן בתוך 14 יום.
## הערות שוליים

קטגוריה:סדר דין אזרחי
קטגוריה:ישראל: דיור
טרינידד חימנס

**טרינידד חימנס גרסיה אררה** (**Trinidad Jiménez García-Herrera** נולדה ב-4 ביוני 1962) היא פוליטיקאית ספרדית, חברת מפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית (PSOE). שרת החוץ של ספרד בשנים 2010 - 2011.

## ביוגרפיה
חימנס נולדה ב-1962 במאלגה, שלישית בין תשעה אחים. בילדותה עברה המשפחה למדריד כאשר אביה מונה לשופט בבית המשפט העליון. למדה משפטים באוניברסיטה האוטונומית של מדריד והתמחתה ביחסים בינלאומיים. הצטרפה למפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית והייתה חברה בארגוני צעירים וסטודנטים מפלגתיים וכלליים בהם מילאה תפקידים רבים הקשורים ליחסי חוץ וקשרים בינלאומיים.

חימנס נישאה לדיפלומט והתגוררה איתו בגינאה, ישראל וקמרון לפני שהתגרשה וחזרה לספרד.

## קריירה
בין השנים 1996–2000 הייתה אחראית על הקשרים עם אמריקה במזכירות לקשרי חוץ של המפלגה הסוציאליסטית, ומ-2000 ל-2004 הייתה חברה בוועד הפועל של המפלגה ומזכירה לעניינים בינלאומיים.

ב-2003 הייתה מועמדת המפלגה הסוציאליסטית לראשות עיריית מדריד. היא הפסידה בבחירות אך הגבירה את כוחה של המפלגה במועצת העירייה. היא כיהנה במועצה עד 2006, אז מונתה לסגנית שר (Secretario de Estado) במשרד החוץ לענייני אמריקה הלטינית.

ב-7 באפריל 2009 מונתה לשרת הבריאות והמדיניות החברתית בממשלתו של חוסה לואיס רודריגס ספאטרו ובלטה בטיפולה בהתפרצות שפעת החזירים ואכיפת האיסור לעישון במקומות ציבוריים.

ב-20 באוקטובר 2010 מונתה לשרת החוץ במקומו של מיגל מורטינוס, במסגרת סבב מינויים נרחב שביצע ספאטרו בממשלתו בשל ירידה חדה בפופולריות שלה, וכיהנה עד סיום כהונת הממשלה, ועלית ממשלת מריאנו רחוי השמרנית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי החוץ של ספרד
קטגוריה:שרי הבריאות של ספרד
קטגוריה:פוליטיקאיות ספרדיות
קטגוריה:שרות חוץ
קטגוריה:ספרדיות שנולדו ב-1962
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1962
סדר דין מהיר

**סדר דין מהיר** הוא מושג במערכת המשפט הישראלית שמגדיר סדר דין מיוחד. תכליתו, היא להפוך הגשת תובענות בסכומי כסף קטנים לפשוטה וקלה יותר.  
השימוש בסדר דין מהיר אפשרי כאשר מדובר בתביעה רגילה שסכומה אינו עולה על 75,000 ש"ח (לרבות תובענות עד סכום זה שהועברו מבית המשפט לתביעות קטנות לבית משפט השלום או תובענות עד סכום זה בסדר דין מקוצר או תובענה ממוכנת שהנתבע התגונן בהן). 
צדדים בתובענה אחרת יכולים להסכים שהיא תידון בסדר דין מהיר, אם היא מתאימה להתברר כך.    
הדיון בסדר דין מתקיים בבית משפט השלום ומוסמך לדון בו שופט אך גם רשם (בהגבלות מסוימות). בכל רגע נתון יכול בית המשפט להחליט כי התביעה תעבור לסדר דין רגיל.

## כתבי הטענות
לכתב התביעה על התובע לצרף תצהירים, חוות דעת מומחה, אסמכתאות משפטיות ואת כל המסמכים הנוגעים לעניין (הנתבע אינו צריך לבקש בקשה לגילוי מסמכים). בסדר דין מהיר אין תחולה להליכי גילוי מוקדם מאחר שהכל אמור להיות גלוי מלכתחילה (אך בעל דין רשאי כמובן לבקש שהצד השני יודה בעובדות, להודות בעצמו בטענות הצד השני או לטעון טענת חיסיון) . 
כתב הגנה של הנתבע יכלול גם הוא את כל התוספות הנ"ל, והוא יוגש תוך 45 יום מהיום שבו המציא לו התובע את כתב התביעה. בסדר דין מהיר לא ניתן להגיש כתב תשובה, וכתב ההגנה יהיה "כתב טענות אחרון". חל איסור על תיקון כתב התביעה כך שסכומו יעלה מעל 75,000 ש"ח. הנתבע יכול להגיש תביעה שכנגד אך תחת ההגבלה שזו לא תכלול בעלי דין חדשים והיא מהווה בעצמה תובענה בסדר דין מהיר או שהיא נוגעת לאותו נושא (בסדר דין רגיל אין הגבלות כאלה על תביעה שכנגד). הנתבע יכול להגיש גם בקשה להודעת צד שלישי (בהליך רגיל אין צורך ברשות) שתוכרע תוך 30 יום. לצד השלישי אין אפשרות להגיש הודעת צד רביעי כמו בהליך רגיל.

## הדיון, פסק הדין ובקשות ביניים
ישיבה מקדמית מתקיימת בתוך 30 יום מהמועד להגשת כתב ההגנה האחרון במידת האפשר על ידי שופט או רשם שלא ידונו בתובענה לגופה ובנגוד לקדם משפט בהליך רגיל, בסדר דין מהיר יש חובת התייצבות של בעלי הדין. 45 יום מהמועד להגשת כתב ההגנה האחרון מוגשים תצהירי עדות ראשית (של שני בעלי הדין). 
הדיון בתובענה נערך בתוך 6 חודשים ממועד כתב ההגנה האחרון והוא נמשך עד יום אחד. 
הסיכומים נעשים בעל פה (בניגוד לפרקטיקה המקובלת בהליכים אזרחיים בהם מוגשים סיכומים בכתב) ופסק הדין ניתן בתוך 14 יום.    

בקשות ביניים מוגשות כבקשות בכתב בצירוף תצהיר ומוכרעות בתוך 7 ימים מיום הגשתן: לדחיה, לדיון בעל פה במסגרת הדיון בתובענה או כבקשה המחיבת תשובה (שתינתן על ידי הצד השני בתוך 7 ימים).

## ראו גם
* תביעה על סכום קצוב

## הערות שוליים

קטגוריה:סדר דין אזרחי
גא"ז (יצרנית רכב)

[ממוזער|סמל העיר [ניז'ני נובגורוד|גורקי בתקופת ברית המועצות, שהיווה השראה לסמל החברה.]]
[250px|שמאל|ממוזער|רכב [וולגה סייבר מתוצרת גא"ז הרוסית, 2008]]
**גא"ז** היא יצרנית רכב רוסית, שראשיתה בתקופה הסובייטית. גא"ז הם ראשי התיבות ברוסית של "מפעל כלי הרכב על שם גורקי" (**Горьковский автомобильный завод, ГАЗ**) והוא אחד ממפעלי הרכב הגדולים ברוסיה, המתמקד היום בייצור אוטובוסים ומיניבוסים.

## היסטוריה
### היסטוריה מוקדמת (עד סוף [[מלחמת העולם השנייה]])
במאי 1929 חתמה ברית המועצות על הסכם עם חברת פורד, על פי תנאיו, הסכימו הסובייטים לרכוש מכוניות וחלקי חילוף בשווי 13 מיליון דולר, בעוד שפורד הסכימה לתת סיוע טכני עד 1938 לבניית מפעל משולב לייצור רכב בניז'ני נובגורוד. המפעל הוקם ב-1 בינואר 1932. בין השנים 1932–1936 יוצרו הדגמים: פורד מודל A, פרוד מודל AA ופורד מודל B תחת השמות GAZ-AA ,GAZ-A ו־GAZ-M1 בהתאמה.
כדי שהיה אפשר לתמוך טכנית במכוניות שיוצרו על ידי המפעל, הוקם באותה תקופה מפעל נוסף בעיר פבלובו.

### עד התפרקות [[ברית המועצות]]
בשנת 1952 המפעל בעיר פבלובו עבר הסבה למפעל אוטובוסים נפרד "פבלובו"

בתקופה הסובייטית ייצרה החברה כלי רכב מכל הסוגים - כלי רכב פרטיים, רכבי שטח, משאיות ואוטובוסים. החל משנת 1964 ועד לשנת 1999 במפעל נבנו כמיליון משאיות מדגם GAZ 66. בנוסף לכלי רכב אזרחיים יוצרו במפעל גם כלי רכב צבאיים: ג'יפים (GAZ-67, GAZ-2330 Tigr, GAZ-69) רק"מ סיור (BA-64 BRDM-1), נגמ"שים (BTR-40 BTR-60 BTR-70 ,BTR-80 ,BTR-90), טנקים (T-60 וT-70) ותותח מתנייע SU-76.

### לאחר התפרקות ברית המועצות
לאחר התפרקות ברית המועצות סבל המפעל מקשיים כלכליים משמעותיים ורק עם תחילת המאה ה-21 החל המפעל להתייצב ולייצר כלי רכב חדישים, תוך שיתוף פעולה עם יצרניות רכב זרות. דוגמה לכך ניתן לראות בייצור רכב הוולגה סייבר החל משנת 2008, שנעשה בשיתוף פעולה עם חברות אמריקניות ואירופאיות. ייצור מכונית מדגם זה הופסק בשנת 2010, מאז לא חודש ייצור מכוניות פרטיות.

בשנת 2012 החל ייצור מכוניות של פולקסווגן מדגמים שונים. הייצור הופסק בשנת 2022.

בשנת 2023 דווח על תוכניות לחידוש ייצור מכוניות תחת מותג "וולגה". הדגם החדש הוצג ב-2024, בשם וולגה C40 עם ייצור סדרתי שמתוכנן לצאת לדרך ב-2025.

ייצור טנדרים נמשך בכל התקופה ללא הפסקה. דגם "גא"ז סובול" נמצא בייצור משנת 1998.

## ראו גם
* אוראל (יצרנית רכב)
* גא"ז טיגר
* גא"ז 14
* גא"ז סובול

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר רוסיה
קטגוריה:יצרני רכב רוסיים
קטגוריה:יצרני רכב סובייטיים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ברית המועצות
קטגוריה:קבוצת גא"ז
קטגוריה:גופים רוסים שהוטלו עליהם סנקציות של מחלקת האוצר של ארצות הברית