הפרוכת

[ממוזער|דגם של [אוהל מועד ובו כלי המשכן, כשבמרכזו בולטת הפרוכת המסתירה את קודש הקדשים]]
**הַפָּרוֹכֶת** מתוארת בספר שמות כמסך בד אשר הפריד את המשכן ואת בית המקדש, הן הראשון והן השני, לשני חלקים – אזור קודש הקודשים, בו עמד ארון הברית; ואזור הקודש, בו עמדו מנורת הזהב, מזבח הזהב ושולחן לחם הפנים.

## הכנת הפרוכת
בספר שמות מסופר על הציווי על משה רבנו ליצור את הפרוכת:

הפרוכת הייתה עשויה מבד שנארג על ידי נשים. צבעיה היו "תכלת" - צמר צבוע בצבע תכלת - צבע שנוצר על ידי שימוש ברכיכה הנקראת חילזון, "ארגמן" - צמר הצבוע בצבע אדום או סגול, שמעורבים בו צבעים נוספים על מנת ליצור את צבעי הקשת - ירוק, לבן ושחור, צבע "תולעת שני" - צבע אדום, וצבע ה"שש" - צבע פשתן לבן.

רש"י מפרש את הפסוק "הרי ארבעה מינין יחד בכל חוט וחוט, א' של פישתים וג' של צמר, וכל חוט וחוט כפול ו' - הרי ד' מינין כשהיו שזורין יחד, כ"ד כפלים לחוט" - היינו, כל אחד מהצבעים היה מורכב הן מפשתן והן מצמר.

בהמשך מפרש רש"י את הביטוי "כרובים מעשה חושב" - "כרובים שהיו מצוירין בהן באריגתן, ולא ברקימה שהוא מעשה מחט אלא באריגה בשני כתלים - פרצוף אחד מכאן ופרצוף אחד מכאן - ארי מצד זה, נשר מצד זה".

הדמויות של הכרובים נארגו כחלק מן הפרוכת ולא נוספו לבד מאוחר יותר. הפרוכת הייתה מורכבת משתי שכבות - אחת לכל כיוון.

## מקור השם
מקור שמה של הפרוכת בשורש האכדי פ.ר.כ שמשמעו "סגר" או "כיסוי", ורש"י מפרש: "פרוכת - לשון מחיצה הוא, ובלשון חכמים פרגוד. דבר המבדיל בין המלך ובין העם".

## מיקום הפרוכת
על פי חז"ל הפרוכת הייתה גדולת ממדים. גובהה היה 10 אמות (כ-5 מטר) ורוחבה היה 10 אמות, כאשר הייתה ממוקמת במשכן, והפרידה בין הקודש לקודש הקודשים. מאוחר יותר ניצבה פרוכת גם בבית המקדש הראשון. במשכן נתלתה הפרוכת על ארבעה עמודי עצי שיטים מצופים זהב שגובהם 10 אמות. הפרוכת נתלתה על ווי זהב, והעמודים ניצבו על אדני כסף. כפי שמציין רש"י: "ארבעה עמודי שיטים - תקועים בתוך ארבעה אדנים, ואונקליות קבועין בהן, עקומים למעלה להושיב עליהן כלונס, שראש הפרוכת כרוך בהן והאונקליות הן הווין".

## ההבדל במיקומה בין המשכן, המקדש הראשון והמקדש השני
במשכן, שהיה למעשה אוהל, החוצץ היחיד בין הקודש לקודש הקודשים הייתה הפרוכת. במקדש הראשון, שלראשונה הפך את אוהל ה' לבית לכל דבר, חצץ קיר (בלשון המקרא 'דביר', ובלשון חז"ל אמה טרקסין), שבו היו דלתות; לפי חז"ל, גם שם הייתה פרוכת, שהייתה פרוסה על הפתח. במקדש שני לא היה קיים אותו קיר (ישנן מחלוקות בחז"ל בנוגע לסיבה לכך), ואת מקומו החליפה הפרוכת - כפי שהיה במשכן.

ישנה מחלוקת בין התנאים, בנוגע לשאלה האם הייתה במקדש שני פרוכת אחת בלבד (כבמשכן; כך סוברים רבי יוסי ורבי מאיר (יומא נא עמוד ב)), או שתי פרוכות שביניהן אורך אמה (כחצי מטר), כמסמלות את מיקומו של הקיר שאמור היה להיות במקום (כך לרוב הדעות).

לדעת ר' יוסי (שסבר שהייתה רק פרוכת אחת), פתחה של הפרוכת היה בצפונה, כמו במשכן, שכן זו הדרך שבה ראוי להיכנס אל קודש הקודשים (הצפון נחשב מקודש יותר). לדעת החולקים עליו, היה הפתח של הפרוכת החיצונה בדרום, והכהן הגדול היה מהלך בין הפרוכות עד שהיה נכנס דרך הפתח בצפון הפרוכת הפנימית.

כך מתארת המשנה את כניסתו של הכהן הגדול לקודש הקודשים ביום הכיפורים, לפי הדעות השונות:

שימוש נוסף לפרוכת היה, כמתואר במסכת יומא, במסגרת הזיית הדם כחלק מעבודת הקורבנות ביום הכיפורים:

## הפרוכת בבית הכנסת
שמאל|ממוזער|100px|ארון קודש ובחזיתו פרוכת
כיום, המושג "פרוכת" מציין מסך או וילון המצויים בחזית ארון הקודש בבית הכנסת.

## לקריאה נוספת
משה לוין, **מלאכת המשכן**, הוצאת "מלאכת המשכן", תל אביב, 1968.

## קישורים חיצוניים
* 
* פרוכת, באנציקלופדיית המקרא של "גשר"
* 
* דליה מרקס, "אארוג, כי אליך נפשי תערוג": הפרוכת במקדש, אורגותיה וסמליותה, קרתא, 3-2, טבת תשע"ה ינואר 2015, עמ' 5–22
* 

קטגוריה:תשמישי קדושה
קטגוריה:כלי המקדש
קטגוריה:אוהל מועד
קטגוריה:פרשת תרומה