הכתובות הדו-לשוניות מטמסוס

ממוזער|370x370 פיקסלים|בסיס הפסל עליו חקוקה כתובת מנחם
**הכתובות הדו־לשוניות מטמסוס** הן שתי כתובות פיניקיות־יווניות (בכתב קיפרי הברתי) שנחקקו על כני אבן המיועדים להצבת פסלים מעליהם, ונמצאו במתחם מקודש לרשף־אפולון בטמסוס (היא **תמש** בפיניקית) שבקפריסין. הן מתוארכות למחצית הראשונה של המאה ה־4 לפנה"ס.

הכתובות נמצאו בקרבת מזבח הבערה בטמנוס  של האלים המקבילים רשף־אפולון ליד האתר טמסוס, משני צדדיו השונים. הכתובות נכתבו בשפה הפיניקית באלפבית פיניקי ובשפה היוונית בכתב קיפרי הברתי (כתב הברתי שהיה נפוץ בקפריסין לכתיבת יוונית). כל אחת מהכתובות מקדישה "סמל" (פסל) לאלוהי הטמנוס רשף־אפולון, עם אפיתטים מקבילים בשתי השפות. בכתובות הפיניקיות נזכר תאריך ומניין שנים לפי שנות מלכות מלכיתן מלך כתי (כתיון) ואדיל (אידליון), כאשר בכתובות היווניות לא מוזכר תאריך כלל. השנים 17 ו־30 למלכות מלכיתן מקבילות בקירוב לשנים 375 ו־362 לפנה"ס בהתאמה. הכתובות הפיניקיות מסתיימות בנוסח הנפוץ בכתובות נדר פיניקיות, והכתובות היווניות מסתיימות בנוסח מזל ("לטיכה") הנפוץ בכתובות יווניות שונות.

## הכתובות
### כתובת מנחם
כתובת מנחם חקוקה על כן שיש מיובא המיועד להצבת פסל מעליו. הכתובת, המסומנת כ־KAI 41 ו־RÉS 1212, היא הקדשת פסל ל"רשף אליית"־"אפולון אֶלֶיטַס":

תעתיק הכתובת הקיפרית ליוונית ופירושה בעברית הוא:

נחום סלושץ פרש את הכתובת הפיניקית כך: . השם היווני Μανασες (או Mnāsēs) הוא חיקוי לשם הפיניקי מנחם, והעתקת הח' כ־σ נובעת מהנטייה להגות לעיתים σ כ־ה' (העיצור הקרוב ביותר ביוונית ל־ח') בניב היווני הקפריסאי (מקרה דומה ניתן למצוא בכתובת עבדססם, בה σ יוונית מועתקת ל־ה' פיניקית). והשם Νομενίος הוא תרגום של השם הפיניקי "בן־חדש", בן החודש, או תחילת החודש, ומופיע כך בפיניקית ויוונית גם בכתובת בן־חדש מאתונה. "בן ערק" הוא המוצא הגאוגרפי, אולי ערקה. האפיתטים המקבילים בשתי השפות לשם האל רשף/אפולון הם "אליית" בפיניקית ו־Ελείται או Ελεϝίται ביוונית, ומשמעותו ביוונית כנראה "זה מביצת העשב". החודש "ירח אתנם" הוא "ירח האיתנים" שמוכר גם במקרא, ומופיע בהקשר של תיאור בניית המקדש, תיאור שופע במונחים פיניקיים בעקבות השפעות בנאי המקדש הפיניקים על כתיבתו.

### כתובת עבדססם
כתובת עבדססם חקוקה על כן אבן גיר המיועד להצבת פסל מעליו, ובמקור אכן נמצא עם פסל של דמות גבר מוצב מעליו; הפסל כעת אבד. הכתובת, המסומנת כ־RÉS 1213, היא הקדשת פסל נדור ל"רשף אלהיתס"־"אפולון אַלַסִיוֹטַס":

פירוש הכתובת הקיפרית ליוונית ולעברית הוא:

"פעלת" הוא שם חודש פיניקי. השם "עבדססם" מבוסס על הרכיב התאופורי הפיניקי "ססם" הנפוץ במיוחד בקפריסין; החלק "בדס" מתוך השם "עבדססם" הצטמצם בתעתיק ליוונית ל"בס", בניגוד למקרים אחרים באלפבית קיפרי הברתי בהם השתמר זכר לעיצור ד'. שם האב, המופיע בקיפרית כ־sa-ma-wo-se, לא השתמר בפיניקית; אגטמייר פרש את הכיתוב היווני כ־Samâs, ואמדסי־גוזו  וזמורה  משערים שהשם היה שם מקוצר עם הרכיב "שמע־" או "שמ־"; שמות מקוצרים בפיניקית מכילים א' במקום הרכיב התיאופורי, ולכן לפי השערתם מדובר בשם "שמעא" או "שמא".

קיים קוצנזוס לפרש את "אפולון אלסיוטס" כ"אפולון האלשי", אפולון של אלשיה (שם קדום לקפריסין). סיווג אתני או גאוגרפי ספציפי של אלוהות ידוע מאוד מהעולם הפיניקי, אולם הוא מופיע כשיוך בסמיכות (למשל "בעל צור" ולא "בעל הצורי") בניגוד ל"אלסיוטס", שהוא תואר. בנוסף, ייתכן מאוד שאף שהתואר "אלסיוטס" מקורו בשם אלשיה, המקור הקדום נשכח ומקדיש הפסל כבר לא הבין את משמעות התואר כ"אפולו הקפריסאי". המקבילה הפיניקית "אלהיתס" לא מבוססת ישירות על השם הלבנטיני "אלשיה", אלא מהווה תעתיק מדויק (בכתיב חסר לחלוטים) לתואר היווני כולל הסיומת ס' והיחלשות העיצור השורק (ה־ש' הפיניקי המקורי בשם "אלשיה" שהפך ל־ס' ביוונית) מ־σ ל־ה' (בהתאם למבטא היוונית הקפריסאי – ביוונית קפריסאית נהגה השם כ"אַלַ**הִ**יוֹטַס"); זאת אף שהשם "אלשי" לאי קפריסין ידוע בפיניקית אף מסוף המאה ה־4 לפנה"ס.

## ראו גם
* כתובות מקדש אידליון - כתובות שנמצאו במקדש בקפריסין
* רשימת כתובות כנעניות וארמיות - רשימה של כתובות עתיקות, אותן כתבו כנענים או ארמים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:כתובות פיניקיות-יווניות
קטגוריה:כתובות KAI
קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים מאבן
קטגוריה:קפריסין: ארכאולוגיה
קטגוריה:המאה ה-4 לפנה"ס
קטגוריה:אוספי המוזיאון הבריטי