open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
זאב צור

**זאב צור** (**שטיין**; 11 בספטמבר 1911 – 28 בספטמבר 1994) היה פעיל הקיבוץ המאוחד, חבר הכנסת, סגן שר החקלאות וחוקר התנועה הקיבוצית.

## ביוגרפיה
צור נולד ב-11 בספטמבר 1911 בקרינקי שבפולין בשם זאב שטיין. בוגר הגימנסיה העברית בגרודנה והטכניקום בווילנה.

בפולין היה חבר בתנועת הנוער הציונית-סוציאליסטית "דרור", מטעמה היה חבר במועצת "החלוץ הצעיר" ונמנה עם מייסדי קיבוץ ההכשרה על שמו של דב בר בורוכוב בקיילצה. בשנת 1931 עלה לארץ ישראל והתיישב בקבוצת "השדה" במושבה ראשון לציון. בשנת 1937 היה ממייסדי שדה נחום שם קבע את ביתו ושם גם נקבר יחד עם אשתו.

פעילותו הציבורית החלה כחבר מועצת הפועלים בראשון לציון, בשנים 1933–1934. משנת 1944 היה חבר המרכז החקלאי, ובאותה שנה נמנה בין חברי סיעה ב' במפא"י והיה ממייסדיה של אחדות העבודה - פועלי ציון. בתקופת מלחמת העצמאות שימש חבר בוועדת הנגב.

צור כיהן כחבר הכנסת מטעם אחדות העבודה בכנסת השלישית ומטעם המערך בכנסת השישית. בכהונתו הראשונה מונה לסגן שר החקלאות קדיש לוז והיה חבר ועדת הכספים. בכנסת השישית היה חבר ועדת הכספים וועדת החוץ והביטחון.

בפעילותו המפלגתית היה בשנים 1961–1969 מזכירה המדיני של אחדות העבודה. כמו כן היה חבר מערכת העיתון "למרחב" (1962–1966) ומשנת 1974 חבר הנהלת יד טבנקין. כמו כן ניהל את ארכיון יד טבנקין ואת המרכז לחקר כוח המגן (מייסודו של ישראל גלילי).

זאב צור נפטר ב-28 בספטמבר 1994, בגיל 83. היה נשוי ללאה ואב לשתיים. נקבר בקיבוץ שדה נחום.

## פרסומיו
* **מהשדה בראשון לציון לשדה נחום בעמק בית שאן: לתולדות התיישבות השדה**, שדה נחום: [חמו"ל], תשל"ז. (עם שנת הארבעים לעלייה על הקרקע)
* **הקיבוץ המאוחד ביישובה של הארץ**, 4 כרכים, אפעל; תל אביב: מכון טבנקין לחקר ולימוד הקיבוץ: הקיבוץ המאוחד, תשל"ט–תשמ"ז. (כרך א: 1927–1939, תשל"ט; כרך ב: 1939–1949, תשמ"ב; כרך ג: 1949–1960, תשמ"ד; כרך ד: 1960–1980, תשמ"ז)
* **לתולדות התישבות שדה נחום: שנים ראשונות פרשת הקרקע והמים**, שדה נחום: הקיבוץ המאוחד, תשל"ט 1979.
* **ההתישבות וגבולות המדינה**; הביא לבית-הדפוס: עמנואל ביחובסקי, מרחביה: מכון טבנקין לחקר ולימוד הקיבוץ, תש"ם 1980.
* **מפולמוס החלוקה עד תכנית אלון: הקיבוץ המאוחד בשאלת שלמות הארץ**, אפעל: יד טבנקין ('מחברות מחקר', ז), 1982.
* **בין שֻתפות לאופוזיציה: שאלת שיתופה של מפ"ם בממשלה 1949–1954**, אפעל: יד טבנקין ('מחברות מחקר', ח), 1983.

## לקריאה נוספת
"זאב צור: תרע"א–תשנ"ה – 1911–1994: עלים לזכרו בשלושים למותו, שדה נחום תשנ"ה 1994. (חוברת)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* זאב צור באתר תנועת העבודה הישראלית
* 
* 
* 

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך מפא"י-אחדות העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם אחדות העבודה - פועלי ציון
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:שדה נחום: אישים
קטגוריה:סגל למרחב
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:חברי הכנסת השישית
קטגוריה:היסטוריונים של ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בשדה נחום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
רקפת (שיר)

שמאל|ממוזער|250px|רקפות מתחת לסלע
"**רקפת**" הוא שיר ילדים שכתב המשורר והסופר לוין קיפניס למנגינה של שיר ביידיש הנקרא "מארגאריטקעלעך" ("מרגניות"; המילים ביידיש מאת זלמן שניאור).

השיר פותח במילים:

## על כתיבת השיר
הרקע לכתיבתו היה ביקורו של המשורר במטולה בחורף 1921. בערב אחד ראה חבורת נערים ונערות שרים יחד. כאשר ביקש לבקר במפל התנור פנתה אליו בת-שבע, המוזכרת בשיר, בת למשפחת דוברובין מיסוד המעלה והציעה ללוות אותו. קיפניס התרגש מהמקום, מהאווירה ומהרקפות והחליט לכתוב את השיר, משך את ליבו הצמח האצילי, העניו, הצנוע והביישן הניבט בחשש מתחת לסלע. 

בת שבע אורני, ששימשה השראה לשיר, נפטרה בשנת 1997, בגיל 92.

## קישורים חיצוניים

* יואב אוֹרְנִי, '''על צבי אוֹרְנִי ז"ל''' (כתב, יואב בנם של צבי ובת-שבע אוֹרְנִי), **ספר יהודי [[סוצ'אבה]] (שוץ) והסביבה**
*סיפור כתיבת השיר, בערך "רקפת מצויה" באתר צמח השדה
* רקפת, בביצוע אסתר עופרים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שנות ה-1920
קטגוריה:שירי אסתר עופרים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי לוין קיפניס
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים על פרחים
Fade To Black (שיר של מטאליקה)

**Fade to Black** הוא סינגל של להקת הת'ראש מטאל מטאליקה מתוך אלבומם השני Ride the Lightning משנת 1984. זהו השיר הרביעי באלבום זה. השיר הולחן ונכתב על ידי ג'יימס הטפילד, לארס אולריך, קליף ברטון וקירק האמט וזוהי הבלדה הראשונה של הלהקה.

השיר נכתב לאחר שכמעט כל הציוד של מטאליקה, שכלל מגבר מיוחד ונדיר, נגנב לאחר הופעה בבוסטון ב-14 בינואר 1984. האירוע אילץ את חברי הלהקה לשכור ציוד מחבריהם מלהקת אנתרקס כדי להמשיך בהופעה.

## מבנה השיר
השיר מתחיל בנגינה אקוסטית מלנכולית. סולו גיטרה עדין ושירה שקטה ומלודית של הטפילד. אחרי הבית הראשון נשמע ריף כבד ואחריו חוזרת הנגינה השקטה והשירה. אחרי הבית השני חוזר הריף הכבד ובשלב זה השיר מקבל תפנית חדה: השירה של הטפילד הופכת לאגרסיבית יותר והשיר מסתיים בסולו ארוך של קירק האמט.

המילים של השיר מתארות מחשבות של אדם שמאס בחייו וחושב על התאבדות:

מתופף הלהקה, לארס אולריך, סיפר בריאיון שנערך בשנת 2005, שבתקופה שבה הם כתבו את האלבום Ride the Lightning, הוא והטפילד היו אובססיביים בעניין המוות ועל כך מעידה הליריקה של רוב שירי האלבום.

שמו של השיר אינו מופיע במילות השיר, אך הוא מופיע בשיר The Memory Remains מתוך האלבום ReLoad משנת 1997.

## ביקורת
בשל הנגינה האקוסטית הממושכת והשירה השקטה בשני הבתים הראשונים. לימים הפך השיר לאחד האהובים בקרב מעריצי הלהקה והוא נוגן כמעט בכל הופעותיה. ג'ייסון ניוסטד, שהיה הבסיסט של מטאליקה בשנים 1986–2001, אמר שעבורו לשיר יש ערך רגשי גבוה, וזאת למרות שהוא נכתב, הולחן והוקלט לפני הצטרפותו ללהקה. זה גם היה השיר האחרון שהוא ביצע עם מטאליקה לפני שפרש מהלהקה, במהלך הופעה בטקס VH1 Music Awards ב-30 בנובמבר 2000, אז הוא כבר ידע שתהיה זו הופעתו האחרונה עם הלהקה. רמז עבה לכך אפשר למצוא בכך שכשג'יימס הטפילד שר את המילים "now I will just say goodbye", שהן המילים האחרונות בשיר, ניתן להבחין בג'ייסון מנפנף בידו לכיוון המצלמה.

Fade to Black הוא גם שם של שיר של להקת פלוסטם אנד ג'טסם שבה היה חבר ג'ייסון ניוסטד, והשיר נכלל באלבום שיצא בשנת 1986, זמן קצר לפני שפרש ניוסטד מפלוסטם אנד ג'סטם והצטרף למטאליקה. עם זאת, כמעט אין דמיון בין שני השירים.

## גרסאות כיסוי
מספר להקות ביצעו גרסאות כיסוי לשיר, בהן:
* דיסטרבד באלבומם Music As A Weapon II (אך ללא הקטע הכבד שבחלק השני של השיר המקורי)
* Apoptygma Berzerk באלבומם Welcome to Earth
* אפוקליפטיקה באלבומם Inquisition Symphony
* סונטה ארקטיקה בסינגל Victoria's Secret ובמיני אלבום Takatalvi

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי מטאליקה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על התאבדות
קטגוריה:שירים על מוות
קטגוריה:בלדות משנות ה-1980
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:שירי מטאל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
דבק עצמות

שמאל|ממוזער|250px|גרגרי דבק עצמות
שמאל|ממוזער|250px|דבק עצמות חם ומוכן
**דבק עצמות** הוא דבק המיוצר מפסולת בתי מטבחיים ומשמש להדבקת עצים ועורות ומוצריהם.

## היסטוריה
ידוע על שימוש בדבק עצמות כבר בימי מצרים העתיקה, אז שימש בעיקר להדבקת פריטי עץ ועור, ובין היתר לצורכי הדבקת ארונות המומיות. הפריטים נותרו מודבקים בדבק חזק זה אלפי שנים.

בעבר היה זה הדבק הבלעדי בתעשיות הבד והעץ (בפרט בתעשיית הריהוט). 

יתרונו הגדול של דבק העצמות לעומת דבקים אחרים הוא האפשרות להמיסו מחדש גם לאחר שנים רבות בעזרת חימום המקום שמודבק בו, כאשר הוא מתקשה הוא נהיה מאוד קשה ומאפשר מילוי מקומות חסרים או פגמים ברהיט, וכן צבעו שקוף לגמרי בזמן ההדבקה, דבר המאפשר את מריחתו על פני-שטח הפריט בצורת שכבה.

בשיטה זו מתקבלים שני תוצרים - האחד, חוזק נוסף ופני-שטח חלקים ומוכנים לשיוף, נטולי "בורות" או "תעלות", כך שאם ישנו פגם הוא בלתי-מורגש במגע יד אך עלול להיות נראה לעין.

על הדבק להיות "על האש" משך כל זמן העבודה, קרי, במצב הרתחה, וכן נדרשים ערבוב ובחישה לעיתים תכופות מאוד ואפילו רצופות לפעמים, משום שבועות אוויר הנוצרות עם ההרתחה, נוסף על מים הנוספים לחומר לדילול, עולות למעלה הקערה והדבק עצמו נשאר בתחתית בזמן שהמים רותחים. דרושה עבודה זריזה ומהירה כי דבק זה מתייבש מהר יותר מכל דבק נגרים פלסטי.

חסרונו העיקרי של דבק זה - הכנתו דורשת זמן וציוד, ריחו הרע הדומה לריח פגר. במהלך ההמסה הוא פולט אדים הגורמים לתחושת גועל ועלול לגרום לפריחה בעור רגיש.

על-מנת להשתמש בדבק זה ישנו צורך בהמסתו באדי חום, עד שיימס לנוזל בעזרת שתי קערות האחת - מכילה את הדבק כשהוא בצורת גרגרים הדומים לעדשים בצורתם, קערה זו מונחת בתוך קערה גדולה יותר המכילה מים עד לחצי או שני שלישים. כאשר מתחילים המים לרתוח מוחל תהליך המסת הדבק מהאדים הנפלטים מהמים הרותחים. בשלב זה, הוספת מים חמים לתוך הקערה עם הדבק מזרזת את ההמסה מצד אחד, ומדללת את החומר המומס מצד שני. הנחת מכסה על שתי הקערות גם-יחד תזרז עוד יותר את זמן ההמסה. לאחר ההדבקה, מתקבל חוזק הדבקה גבוהה מאוד והדבק עצמו מתקשה לגמרי לאחר היבוש הסופי, זהו דבק העץ החזק ביותר .

בימינו, השימוש בדבק עצמות הולך ופוחת עקב הופעת הדבק הפלסטי, המוכן לשימוש מיידי. דבק עצמות נמצא בשימוש יצרני כלי נגינה המיוצרים מעץ בעבודת יד כגון: צ'לו, כינור, קאנון, עוד ואחרים, וזהו אף הדבק המועדף על בוני כלי הנגינה מעץ כוון שהשימוש בו אינו פוגם בצליל של הכלי לעומת דבק פלסטי המיוצר על בסיס מים עם תוספת מקשה סינתטי. במדינות מתפתחות השימוש בדבק חם נפוץ יותר בשל מחירו הזול.

שמו המקורי של "דבק עצמות" זה הוא "דבק חם" וכך הוא נקרא בין בעלי המקצוע הוותיקים. את תואר "דבק חם" מחזיק כיום דבק אחר המומס בכמעט אותו עקרון אך בעזרת אקדח המסה חשמלי.

## קישורים חיצוניים
עצמות
קטגוריה:מוצרים מן החי
קטגוריה:מוצרי עצם
גוסטב הופר

**גוסטב הופר** (באיטלקית:Gustav Hofer; נולד ב-9 במאי 1976) הוא עיתונאי ובמאי קולנוע איטלקי.

גוסטב הופר נולד בשנת 1976 במחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה שבצפון איטליה. למד עיתונאות בווינה ובלונדון. 

בשנת 1999 הוא הכיר את לוקה רגאצי והם התחילו במערכת יחסים. משנת 2000 מגיש לסירוגין את מגזין התרבות של ארטה (Journal de la Culture) (ARTE).

סרטו עם לוקה רגאצי Suddenly Last Winter הוצג בפסטיבל הקולנוע של ברלין 2008. בשנת 2009 הסרט זכה בפרס "פס הכסף" של הקולנוע האיטלקי.

הסרט המשותף הנושאים של הבמאים Italy: Love It, or Leave It זכה במספר בפרסים בפסריבל הסרטים במילאנו בשנת 2011.

## פילמוגרפיה
* **Korea Prioritaria** סרט תיעודי על מהגרים קוריאנים ברומא
* **Mario Ceroli - L'Artista**
* **Il Sangue del Impero**
* **Bush Back Home** 
* **Uomini per tutte le stagioni** סרט תיעודי על תנאי העבודה הקשים של מהגרים המועסקים בפועלי יום בחקלאות באיטליה (נעשה למען רופאים ללא גבולות)
* **Suddenly Last Winter**  (2007) סרט תיעודי על הניסיון לחוקק חוק המכיר בזוגות הומסקסואלים באיטליה
* **Italy: Love It, or Leave It**  (2011)

## קישורים חיצוניים

* Suddenly Last Winter 

קטגוריה:במאים להט"בים
קטגוריה:עיתונאים איטלקים
קטגוריה:במאי קולנוע איטלקים
קטגוריה:להט"בים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1976
HSM

**HSM** (ראשי תיבות באנגלית של: **H**ardware **S**ecurity **M**odule, תרגום: **מודול אבטחת חומרה**) הוא מכשיר מחשוב פיזי השומר ומנהל מפתחות דיגיטליים, ומבצע הצפנה ופענוח לחתימות דיגיטליות, אימות חזק (Strong authentication) ופונקציות הצפנה אחרות. בדרך כלל מודולים אלו מגיעים בצורה של כרטיס פלאגין או התקן חיצוני המתחבר ישירות למחשב או לשרת ברשת. מודול אבטחת חומרה מכיל שבב Crypto-processor מאובטח אחד או יותר.

בשל התפקיד הקריטי שהם ממלאים באבטחת יישומים ותשתיות, HSMs או המודולים הקריפטוגרפיים מאושרים בדרך כלל בתקנים מוכרים בינלאומיים כגון Common Criteria או FIPS 140 כדי לספק למשתמשים אבטחה בלתי תלויה כי העיצוב והיישום של המוצר וכן אלגוריתמי ההצפנה חזקים. הרמה הגבוהה ביותר של הסמכת אבטחה של FIPS 140 שניתן להשיג היא רמת אבטחה 4 (כללית). כאשר משתמשים בה ביישומים פיננסיים, אבטחת HSM מאומתת לעיתים קרובות על פי דרישות HSM שהוגדרו על ידי מועצת התקנים של תעשיית כרטיסי התשלום (Payment Card Industry Security Standards Council).

## שימושים
ניתן להשתמש ב-HSM בכל יישום המשתמש במפתחות דיגיטליים. בדרך כלל המפתחות יהיו בעלי "ערך גבוה" – כלומר תהיה השפעה שלילית משמעותית על בעל המפתח אם תהיה פריצה וגניבת המפתח.

הפונקציות המרכזיות של HSM הן:
* ייצור מפתח קריפטוגרפי מאובטח
* אחסון מפתחות קריפטוגרפי מאובטח, לפחות עבור המפתחות ברמה העליונה והמפתחות הרגישים ביותר, המכונים לעיתים קרובות "Master keys"
* ניהול מפתחות
* שימוש בחומר קריפטוגרפי רגיש, למשל, ביצוע הצפנה עבור חתימה דיגיטלית
* הפחתה בעומס שרתי יישומים לקריפטוגרפיה אסימטרית וסימטרית מלאה.

יחידות HSM נפרסות גם לניהול מפתחות "הצפנת נתונים שקופה" עבור מסדי נתונים ומפתחות להתקני אחסון כגון דיסק.

הם מספקים גם הגנה לוגית ופיזית הן על חומרים אלה, כולל מפתחות קריפטוגרפיים, מפני חשיפה, שימוש שאינו מורשה ותוקפים פוטנציאליים.

### ארנק מטבעות קריפטוגרפי
ניתן לשמור מטבעות קריפטוגרפיים בארנק מטבעות קריפטוגרפי על HSM.

## גלריה

קובץ:EngageBlack HSM.jpg|כספת HSM של EngageBlack

קובץ:NCipher SCSI Hardware Security Module.jpg|HSM של NCipher


## ראו גם
* העברת ממון אלקטרונית
* PKI
* FIPS 140-3

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אבטחת מידע
קטגוריה:חומרה
קטגוריה:טכנולוגיה בנקאית
קטגוריה:קריפטוגרפיה
אברציה אופטית

**אַבֵּרַצְיָה אוֹפְּטִית** היא פגם בתמונה הנוצרת במערכת אופטית, וגורם לשינוי בתמונה המתקבלת לעומת הקירוב הפראקסיאלי, שבו מניחים שזוויות קרני האור ביחס לציר, קטנות. במערכות הדמיה, העיוות מתרחש כאשר אור היוצא מנקודה איננו מתכנס לנקודה בודדת לאחר המעבר במערכת. עיוותים מתרחשים כיוון שהתאוריה הפראקסיאלית הפשוטה איננה מודל מדויק של מעבר אור במערכת אופטית, והם נוצרים גם כאשר אין פגמים ברכיבים האופטיים. 

עיוותים גורמים לטשטוש הדמות הנוצרת במערכת ההדמיה האופטית. מתכננים של מערכות אופטיות נדרשים לתכנן מערכת אופטית מתוקנת כך שהיא תפצה על העיוותים.

## סקירה
ניתן לחלק עיוותים לשתי קטגוריות: מונוכרומטי וכרומטי. עיוותים כרומטיים (צבעיים) נגרמים כתוצאה מנפיצה, כלומר השינוי של מקדם השבירה של חומר העדשה לפי אורך הגל. עיוותים אלו אינם קיימים בשימוש באור מונוכרומטי, ואינם קיימים באופטיקה מחזירה (כמו מראות) אלא רק באופטיקה מעבירה (כמו עדשות).

עיוותים מונוכרומטיים (צבע או אורך גל בודד) נגרמים כתוצאה מהגאומטריה של העדשות או המראות ומתרחשים גם כאשר האור נשבר וגם כאשר הוא מוחזר. עיוותים אלו מתרחשים גם כאשר האור הוא מונוכרומטי, ומכאן שמם.

### [[אברציה כרומטית|עיוותים כרומטים]]
* עיוות כרומטי צירי או אורכי
* עיוות כרומטי רוחבי

### עיוותים מונוכרומטיים
* עיוות כדורי
* אסטיגמציה
* שביט 
* עיקום שדה
* תמונה מעוותת (מתיחה/כיווץ של השוליים)

בהדמיה של מערכת אופטית המורכבת מעדשות או ממראות ניתן לנתב קרני אור הנפלטות מנקודות שונות, לחשב בנפרד את האברציות השונות בדמותה של כל נקודה, ולשפר את ביצועי המערכת, על ידי שינויים מתאימים שיביאו להקטנת האברציות.

באופן כללי, תיקון אברציות יכול להתבצע על ידי הוספת אלמנטים אופטיים פשוטים, כלומר עוד עדשות או מראות למערכת.

## עיוותים מונוכרומטיים
התאוריה הבסיסית של מערכות אופטיות טוענת שקרני אור המגיעות מעצם נקודתי יתאחדו לדמות נקודתית, ולכן מרחב העצם יבנה מחדש במרחב הדמות. מונחים כגון אורך מוקד ומישור המוקד, שפותחו על ידי גאוס, מאפשרים את הקביעה של דמות עבור כל עצם בכל מערכת. התאוריה הגאוסית, נכונה כל עוד הזוויות שיוצרות כל הקרניים עם הציר האופטי (הציר הסימטרי של המערכת) הן קטנות מאוד, כלומר רק עבור עצמים, דמויות ועדשות קטנות. בפועל תנאים אלו אינם מציאותיים, והדמויות הנוצרות ממערכות לא מתוקנות יהיו לרוב מטושטשות, כל עוד המפתח או שדה הראיה חורג מגבולות מסוימים.

## לקריאה נוספת
* אברציות אופטיות הקשורות לעדשות מולטיפוקליות בניתוחי קטרקט
* אסטיגמציה - צילינדר
* Guenther, Robert, **Modern Optics**, John Wiley & Sons Inc, 1990.

## קישורים חיצוניים

* Mortimer Abramowitz, סקירה נרחבת על אברציות אופטיות,  Molecular Expressions 
*  אברציות בעדשות, ראו עמוד 5-6 , טכניון
* 

קטגוריה:אופטיקה
אברציה כדורית

[שמאל|ממוזער|200px|אברציה כדורית מ[מראה]]
**אברציה כדורית** היא אברציה אופטית שמקורה בצורתן הכדורית של עדשות או מראות. מרחק המוקד על הציר האופטי של העדשה (או המראה) הכדורית הוא שונה ממרחק המוקד של חלקי העדשה המרוחקים מהציר האופטי. כתוצאה מכך, קרניים היוצאות מנקודה אחת בגוף אינן מתרכזות בנקודה אחת כשהן נופלות על חלקים שונים של העדשה, והתמונה המתקבלת היא מטושטשת. האברציה הכדורית חזקה במיוחד בעדשות קצרות מוקד.

במקרים שבהם הדימות הוא של קרניים מקבילות לציר האופטי (למשל בטלסקופים), ניתן להימנע מאברציה זו על ידי שימוש במראה שצורתה פרבולית.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אופטיקה
לגמרי לא שקטים

**לגמרי לא שקטים** הוא שם אלבום הבכורה של הזמרת והיוצרת ורד קלפטר. האלבום יצא לחנויות ב-1990 בחברת נענע דיסק ובהפצת חברת התקליטים הליקון, בהפקה מוזיקלית של קלפטר, יוסי אלפנט, ברי סחרוף, יואב שדמה וחברי להקת "**לגמרי לא שקטים**", עמוס עבר הדני (גיטרות), מיכה מיכאלי (בס) וישראל נחום (תופים). האלבום כלל שירים כמו "אין בעיר הזאת" ו"מצב ביניים", שזכו להצלחה בתחנות הרדיו. טרם צאתו, יצאו כסינגלים: "אין בעיר הזאת", "אני צריכה אותך" ו"ללא כיסוי", בחברת התקליטים אן אם סי. לשיר "מצב ביניים" הופק וידאו קליפ.

## רשימת השירים

## אמנים משתתפים
*ורד קלפטר - שירה, גיטרות, הפקה מוזיקלית
*ברי סחרוף - גיטרות, הפקה מוזיקלית
*עמוס עבר הדני - גיטרות
*מיכה מיכאלי - גיטרה בס
*ישראל נחום - תופים
*יוסי אלפנט - הפקה מוזיקלית
*יואב שדמה - הפקה מוזיקלית

## קישורים חיצוניים

*
*

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1990
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ברי סחרוף
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יוסי אלפנט
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
הגר פיינר

שמאל|ממוזער|250px|הגר פיינר מאמנת את קבוצת אמנויות הלחימה שלה
**הגר שמואלפלד פיינר** (נולדה ב-15 באוקטובר 1984) היא מתאגרפת ישראלית מקצוענית ואלופת העולם באגרוף מקצועני למשקל תרנגול. נכון ליולי 2012, עומד מאזנה של פיינר על 24 ניצחונות (7 מהם בנוקאאוט), 7 הפסדים ו-3 תוצאות תיקו.

## ביוגרפיה
פיינר נולדה בתל אביב. היא החלה את הקריירה שלה באמנויות לחימה בגיל 13 בענף הקרטה. לאחר שנים של התמקצעות בתחום, שבמסגרתן הפכה לאלופת הארץ, עברה הסבה לאגרוף מקצועני.

בשנת 2008 היא הפסידה לסוזי קנטיקיאן, אלופת העולם באותה תקופה.

ב-10 באוקטובר 2009 זכתה פיינר בתואר אלופת העולם באגרוף מקצועני באיגוד WIBF, איגוד אגרוף הנשים העולמי, למשקל תרנגול. היא זכתה בתואר זה בקרב שנערך בגרמניה מול המתאגרפת מאוקראינה אוקסנה רומנובה, לאחר שניצחה בנוקאאוט טכני בסיבוב השישי.

לקרב זה קדמו מספר ניסיונות לזכות בתואר אלופת העולם בקטגוריות משקל שונות, שאחד הבולטים שבהם נערך בגרמניה ב-30 בנובמבר 2007 מול המתאגרפת הגרמניה הוותיקה רגינה הלמיך, בקרב הפרישה של הלמיך.

ב-29 באפריל 2010 שמרה פיינר על תוארה לאחר שניצחה בנוקאאוט את יריבתה מארמניה אגנס בוסה, דקה לסיום הסיבוב החמישי בקרב שנערך בהיכל נוקיה בתל אביב.

ב-30 באוקטובר 2010 שמרה פיינר על תוארה בפעם השנייה לאחר שניצחה את יריבתה מגרמניה ג'וליה סהין בהחלטת שופטים בתום עשרה סיבובים בני שתי דקות, בקרב שנערך באונטריו, קנדה. פיינר ציינה שמדובר היה באחד הקרבות הקשים ביותר בקריירה שלה.

ב-22 בינואר 2011 שמרה פיינר על תוארה בפעם השלישית לאחר שניצחה את יריבתה מצרפת נאדגה ז'יקורה בהחלטת שופטים בתום עשרה סיבובים בני שתי דקות.

ב-14 ביולי 2012 שמרה פיינר על תוארה בפעם הרביעית, כאשר ניצחה בנוקאאוט לכבד בסיבוב השלישי את המתאגרפת האוסטרית בטינה גרנסי בקרב שהתקיים במינכן שבגרמניה.

פיינר מדריכה אמנויות לחימה לילדים, נוער ובוגרים. יש לה מכון בתל אביב ומכון בכפר שמריהו.

## קישורים חיצוניים

* אודי לוי, הגר פיינר תפגוש את אלופת העולם, באתר one, 18 במאי 2008
* 
* 
* 
* ראיון וידאו, באתר CMA
* 
* כתבה על הגר בחדשות ערוץ 2,  13 באוקטובר 2009
* הגר בתוכנית של אברי גלעד,  22 באוקטובר 2009
* תקציר הקרב נגד אגנס בוסה באתר ספורט 5,  29 באפריל 2010
* 
* 
* 
* טל שניידר, הגר פיינר שוב אלופת עולם, ראיון, דהבאזר, 31 באוקטובר 2010
* עדי קליין, קפה עם הגר פיינר, 2 בפברואר 2011

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מתאגרפות ישראליות
קטגוריה:אלופות עולם באגרוף - משקל קל כבד
קטגוריה:אלופות עולם ישראליות
קטגוריה:אלופי עולם ישראלים
קטגוריה:אלופות עולם באגרוף - משקל קל בינוני
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1984
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
אות האצ"ל

שמאל|ממוזער|250px|תעודה הנלווית לאות האצ"ל
שמאל|ממוזער|250px|תעודה הנלווית לאות האצ"ל
**אות האצ"ל** הוא אות שירות ישראלי המוענק על ידי משרד הביטחון, מכוח החלטות ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים למי שהיו חברי הארגון הצבאי הלאומי (אצ"ל). חלוקת האות החלה בשנת 1979.

ממשלות ישראל לא החליטו על הענקת אות שירות לחברי המחתרות אצ"ל ולח"י, עד לעליית הליכוד לשלטון בשנת 1977. ראש הממשלה מנחם בגין שהיה מפקד האצ"ל הוביל מהלך להנפקת אות שירות זה, ושנה מאוחר יותר הונפק אות הלח"י.

מקבלי אות האצ"ל היו זכאים באופן אוטומטי לקבל את עיטור לוחמי המדינה, המחולק מאז 1968.

## זכאות לאות
האות מוענק:
*לכל מי שהיה חבר בארגון הצבאי הלאומי תקופה של שישה חודשים לפחות, בתקופה שמשנת 1937 עד קום המדינה.
*מי ששירת ונפגע, נעצר או השתתף בפעולה מבצעית, לא תחול עליו מגבלה של זמן שירות. 	
*מי ששירת ביותר ממחתרת אחת זכאי לקבל אותות של כל מחתרת שהיה חבר בה. 	
	 
## קישורים חיצוניים
*אותות שירות באתר משרד הביטחון

אצ"ל, אות
קטגוריה:אצ"ל
ההגרלה

**ההגרלה** (באנגלית: **The Lottery**) הוא סיפור קצר משנת 1948, שכתבה הסופרת האמריקאית שירלי ג'קסון. הסיפור התפרסם לראשונה בכתב העת "ניו יורקר". בעקבות פרסומו הגיעו למערכת העיתון מאות תגובות של קוראים (בעיקרן שליליות) ואף היה גל של ביטולי מנויים לעיתון. עד היום, נחשב אירוע זה לפרסום שגרם לשיא תגובות קוראים בתולדות כתב העת "ניו יורקר". ליצירה נעשו עיבודים רבים במהלך ההיסטוריה, להצגות, לסרטים ולבלט. הבמאי דניאל זקהיים יצר על פי הסיפור סרט באותו שם, שיצא להקרנה ב-1996. עלילת הספר עובדה לאורך ההיסטוריה לסרטים ומחזות תיאטרון אחרים.

## עלילה
הסיפור, אשר מתרחש בעיירת ספר אמריקאית, הוא על טקס ברברי בשם "ההגרלה" המתרחש בעיירה מדי שנה בתאריך 27 ביוני. בטקס זה מתכנסים כל אנשי העיירה, משפחות שלמות והילדים בתוכן, בכיכר העיר. בתהליך מותח ומורט עצבים שולפים אנשי העיירה פתקים עם שמותיהם, ובסופו של דבר, שולף מישהו פתק מסומן.

משמעות הפתק היא שאדם זה יסקל באבנים על ידי אנשי הקהילה, וזאת על בסיס מנהג ואמונה ישנים, הנאמרים בסיפור בהערה בלבד. לפי אמונה זו, בזכות הקורבן יהיה יבול טוב ומזל בחקלאות. טקס זה נזנח ברוב העיירות האמריקאיות, אך כאן עדיין נשארו לו תומכים רבים.

ה"מפסידה" בהגרלה היא טסי הצ'ינסון, אשר מתבלטת לאורך הסיפור כתומכת נלהבת של הטקס. הסיפור מסתיים כשהקהילה סוקלת את טסי באבנים, בהתאם למסורת, בזמן שהיא צועקת על "חוסר ההוגנות" והברוטאליות של המעשה.

'ההגרלה' עושה שימוש יעיל ברעיון של התנהלות על פי מסורת ומנהג תרבותי ישן בקהילה מודרנית. הסיפור רומז על מיתוסים קדומים המשפיעים על התרבות המודרנית.

## הסיפור מנקודת מבט אנתרופולוגית
כיום ידוע כי מנהגים מסוג "ההגרלה" והעלאת קורבן אדם התרחשו בהיסטוריה בתרבויות שונות. למעשה, עד היום ישנן עדויות שונות למנהגים שהשתמרו, ממש כמו "ההגרלה" בסיפור. בתרבות הקלטית למשל, נקרא מנהג זה "בלטיין" (אש בוהקת), או בסקנדינביה: "באלדר", על שם האל הנורדי הנושא את אותו השם. באירוע זה היו עורכים מדורה גדולה ומפנים אותה לכיוון יעד הברכה, השדות למשל. עד היום, נשתמרה בסקנדינביה המסורת של הדלקת דחליל בוער כקורבן במדורה, זכר למנהג נושן של קורבנות אדם. 

ההגרלה בסיפור היא למעשה הבחירה בקורבן שיוצא להורג באמונה שזה יתרום ליבולים ולפריון האדמה. אנו יכולים לראות את הניסיונות של האדם לשלוט בטבע, או לפחות להכווינו, לאורך ההיסטוריה כולה מסגידה לבעל האל שמביא את הממטרים (ראו גם חקלאות בעל), לדמטר מהמיתולוגיה היוונית ועד לפצ'אמאמה אלת הפריון של המיתולוגיה של האינקה.

האנתרופולוג ג'יימס ג' פרייז'ר, כתב בספרו ענף הזהב כי כישוף, דת ומדע הן שלוש דרכים שבאמצעותן מנסה האדם לשלוט בטבע. על פי זה מסתמן כי בתרבויות העתיקות, ניסו החברות על ידי מאגיה ומנהגים שונים להכפיף אליהם את חוקי הטבע. אלמנט ההגרלה העולה כאן בסיפור, מזכיר בין היתר גם את המיתוס הנורדי, על פיו ספנים אשר נקלעו לסערה וחששו לחייהם ערכו ביניהם הגרלה והנבחר הוקרב לאל אודין, על מנת שהים ישקט. כמו כן, מצוין במקור אחר על אודין על הקרבת אדם שלוש פעמים בשנה על מנת לתרום ליבולים ולקדם ניצחון.

## ראו גם
* איש הקש

## לקריאה נוספת
***[http://www.yekum.org/2012/05/ההגרלה-סיפור-אימה-ליום-שבת-מאת-שירלי-ג/ ההגרלה]** 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סיפורי מדע בדיוני קצרים
קטגוריה:ספרים שהוחרמו על ידי ממשלים
אנדרו קולינס

**אנדרו קולינס** (באנגלית: **Andrew Collins**; נולד ב-1957) הוא סופר וחוקר בריטי בתחום העל-טבעי, בעיקר בתחום תורת הנסתר כגון: מצרים העתיקה, מקור האנושות ממקורות טקסט עתיקים, מיתוס הנפילים ופיתוח הדת במחשבה האנושית.

## היסטוריה
אנדרו גורש מבית ספרו עקב רמת כתיבה נמוכה באנגלית והתחיל לעבוד כפקיד בחברת ייצוא משלוחים בלונדון.
תחביבו כילד במסתורין החיים הוביל אותו לעסוק כחוקר עב"מים, הוא ביקר אנשים אשר טענו להיות עדים למקרים של ביקור עב"מים ושלח דו"חות לארגונים ארציים.

בשנת 1976 הפך לדמות מוכרת בתנועת הפאנק עוד כאשר הייתה בתחילתה, אך ויתר על קריירה מוזיקלית כדי לכתוב במגזין "Strange Phenomena".

קולינס הוא המארגן של הכנס השנתי של "Questing Conference" בבריטניה, אשר עוסק בהיסטוריה רוויזיוניסטית, ארכאולוגיה אסורה ותעלומות עתיקות. כיום חי עם אשתו סו באסקס.

## From the Ashes of Angels
ספר זה עוסק במיתוס הנפילים ומעלה שאלות לגביהם, מהיכן באו ואם ייתכן שאכן היו קיימים והתהלכו עלי האדמה.
לאחר תשע שנות מחקר וליקוט מידע, הספר הושלם בעזרת ידידו של אנדרו קולינס, ריצ'רד ווארד.

הספר חולק על דרכי חשיבה מודרניות מקובלות ברחבי עולם, בכל הקשור לתפישה של האלוהות. הספר טוען שהדת, באופן כללי, מבוססת על האמונה בכוכבים והשלב שבו העולם הוא היום של אמונה באל אחד הוא איך שהדברים התפתחו מהדתות הקדומות, והאלים הקדמונים הם בעצם הנפילים שהיו בשר ודם.

## ספריו
* The Running Well Mystery 1983
* Knights of Danbury 1985
* The Brentford Griffin 1985
* The Black Alchemist 1988
* The Seventh Sword 1991
* The Circlemakers 1992
* The Second Coming 1993
* Alien Energy 1994
* From the Ashes of Angels 1996
* Gods of Eden: Egypt's lost legacy and the genesis of civilization 1998
* Gateway to Atlantis 2000
* Tutankhamun: The exodus conspiracy 2002
* Twenty-first Century Grail 2004
* The Cygnus Mystery 2006

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1957
קרב צומת מסמיה

שמאל|ממוזער|250px|אנדרטה לנוטרים ולעובדי חברת החשמל שנפלו בקרב בצומת מסמיה
**קרב צומת מסמיה** הוא קרב שהתרחש ב-10 בספטמבר 1938 בצומת מסמיה (כיום צומת ראם).

## רקע
בקיץ 1938 הגיע הטרור הערבי לשיאו במרד הערבי הגדול (מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט). בתקופה זו עבר הטרור לאזור הדרום, שנהנה עד אז משקט יחסי. פליטי הכנופיות שהוכו בצפון ובשרון החלו להתרכז בדרום, שם היו כפרים ערביים גדולים ומבוססים בסמוך ליישובים יהודיים. הם הרבו בחבלות במסילת הרכבת מיפו לירושלים, בחבלות בקו החשמל מגדרה לבאר טוביה, בניתוק קווי טלפון, בהטמנת מוקשים לכלי רכב, בחבלות בבתי אריזה ובמכוני מים וברציחות. היישובים היהודים העסיקו פועלים ערביים שבמקרים רבים שימשו כמרגלים לכנופיות.

## הקרב
ב-9 בספטמבר 1938 נערכה בכפר ביל"ו ישיבת חירום של מפקדי ההגנה ובה הוחלט להקים יחידה של פלוגות שדה בת 100 איש, המחולקים לארבע פלוגות מראשון לציון עד באר טוביה. ההחלטה הגיעה מאוחר מדי: למחרת יצאו 12 פועלים של חברת החשמל, מלווים ב-11 נוטרים במכונית משא ובטנדר, בו נסעו שמונה אנשים, לתקן את קו החשמל שחובל בין גדרה לבאר טוביה.

ערבים מהכפרים בשית, מסמיה, תל תורמוס וקסטינה (טינה) הוזעקו לארוב לשיירה. לאחר שתיקנו עובדי חברת החשמל את הקו שניזוק, החלו המכוניות בנסיעה צפונה. בהגיען לצומת מסמיה נפתחה עליהן אש משני צידי הכביש. מכונית המשא הצליחה להגביר מהירות ולהתחמק אבל הטנדר, שגלגליו נפגעו, נעצר. הנוטרים פתחו באש על התוקפים והרגו כמה מהם, עד שאזלה תחמושתם. אז התנפלו עליהם הערבים, הרגו אותם בדקירות סכינים ובמכות בקתות הרובים, גזלו את נשקם והסירו את נעליהם. משוריין בריטי שהגיע למקום מצא את הטנדר כשמנועו פועל, שלושה נוטרים הרוגים (,  ו) ושניים פצועים ( ו) וכן שלושה ערבים הרוגים. שלושה מנוסעי הרכב נעדרו (, , ו) וגופותיהם נמצאו למחרת בחיפושים בסביבה. אחד הפצועים, דב מינצר, מת למחרת מפצעיו, והשני, צבי דיאמנט, נפטר לאחר 50 יום. דיאמנט עוד הספיק לתאר את שאירע.

בקרב בצומת מסמיה נהרגו שני עובדים של חברת החשמל ושישה נוטרים.

## הנצחה
ממוזער|טקס זיכרון של חברת החשמל במלאת 80 שנה למאורעות

מאמר מערכת בעיתון דבר קרא להגברת אמצעי הזהירות ונסיעה למקומות מרוחקים במשימות מעין אלו במשוריינים. בלוויה של שלושה מהנרצחים בתל אביב, בה השתתפו בין השאר דוד רמז והרב משה אביגדור עמיאל, קראו הדוברים להגברת הביטחון בארץ ישראל ולהמשך בניין היישוב העברי. בהלוויה ברחובות קראו הדוברים להקפיד על עבודה עברית ולהימנע מהעסקת ערבים ממסמיה. חברת החשמל הוציאה שתי חוברות זיכרון עם דברי חברים על הנופלים משורות עובדיה, האחת בימים שלאחר הקרב, והאחרת במלאת שנה לו.

באוגוסט 1950, 12 שנים לרצח על פי התאריך העברי, נערך במקום גילוי אנדרטה **לזכר עובדים ומגינים** שהוקמה על ידי חברת החשמל. שמו של ראובן צ'פ נכתב על האנדרטה 'אברהם' (צ'פ היה גר, וככל הנראה הייתה זו הרבנות שהמליצה לשנות את שמו בכיתוב), בלא להיוועץ בכך עם אלמנתו. שנים לאחר מכן תוקן הכיתוב, וכיום מופיע שמו ראובן. ב-28 באוגוסט 2018, י"ז באלול תשע"ח, קיימה חברת החשמל טקס הנצחה במלאת 80 שנה לקרב, ביוזמת עובדי תחנת כוח צפית הסמוכה, בהשתתפות מנכ"ל החברה, יו"ר ארגון העובדים ונציגי המשפחות של 2 עובדי חברת החשמל ושלוש משפחות הנוטרים, שאותרו ימים ספורים לפני הטקס.

## לקריאה נוספת
***[[ספר תולדות ההגנה]]**, הוצאת מערכות, ספר ב' חלק שני, 1973.
*

## קישורים חיצוניים

* לזכר עובדים ומגינים - סיפור קרב צומת מסמיה באתר היסטוריה על המפה
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:המרד הערבי הגדול
קטגוריה:1938 בארץ ישראל
מירצ'ה הזקן

**מירצ'ה הזקן** (; אלפבית פונטי בינלאומי: (mirt͡ʃe̯a t͡ʃel bəˈtrɨn) 1355 - 31 בינואר 1418) היה שליט ולאכיה בין 1386–1395 ובין 1397- 1418.
בנו של ראדו הראשון ואחיו של דן הראשון, אותו ירש בכס השלטון לאחר מותו ב-23 בספטמבר 1386.

כינויו "הזקן" ניתן לו לאחר מותו על מנת להבדיל בינו לבין נכדו מירצ'ה השני ("מירצ'ה הצעיר").

## רקע משפחתי
לראדו הראשון נולדו שני בנים:
*דן, הידוע כדן הראשון, מאשתו הראשונה, אנה.
*מירצ'ה, מאשתו השנייה, קאליניקיה.
לגבי מוצאה של קאליניקיה, אמו של מירצ'ה קיימות כמה השערות.
לפי יורגה הייתה נסיכה ביזנטית, בהתחשב בשמה היווני ובכך שמירצ'ה היה בעל תואר דספוט, אולי נדוניה ממנה. 
לפי פאנאיטסקו השם היווני אינו מוכיח דבר, בהיותו שם נהוג בכנסייה האורתודוקסית, בעוד התואר דספוט מוסבר על ידי שליטתו של מירצ'ה בחבל דוברוג'ה שהיה נשלט על ידי "דספוטים". מפני שהיו לה אחוזות רבות בחבל אולטניה ייתכן כי קאליניקיה הייתה בת למשפחת אצילים משם.
לפי כרוניקה סרבית מאוחרת (מן המאה ה-17), קאליניקיה הייתה בתו הרביעית של הקניאז לזר של סרביה.
אבל בת זו של הקניאז ידועה כנשואה למיקלוש גאראי, פלטין של הונגריה.
לפי השערה נוספת (דניאל בארבו) הנסיכה אנה והנסיכה קאליניקיה היו אותה אישה, שבחרה לחיות כנזירה בשם קאליניקיה.

## מקור הכינוי
הכינוי "הזקן", לפי המשמעות שהייתה לו בתקופה בה ניתן, מכוון ל"הישן יותר" ונועד להבדיל בין השליט הזה, הנושא את השם **מירצ'ה** ובין שליטים אחרים עם אותו שם, כדוגמת נכדו מירצ'ה השני או מירצ'ה החמישי (הרועה). באותם הימים, בארצות הרומניות, לא היה נהוג למספר את השליטים הנושאים את אותו שם והבדילו ביניהם בעזרת כינויים.

[ממוזער|300px|[ולאכיה בשנת 1390, תחת שלטונו של מירצ'ה הזקן]]

## תאריו

## לקריאה נוספת
*P.P. Panaitescu, *Mircea cel Bătrân*, ediţia a II-a, Editura Corint, Bucureşti, 2000. 
(פ.פ. פנאיטסקו - מירצ'ה הזקן, *מירצ'ה הזקן*, מהדורה שנייה, הוצאת קורינת, בוקרשט 2000)

## קישורים חיצוניים

* באנציקלופדיה של רומניה ברשת, עד 2011
* הוריה דומיטרו אופריה - על מוצאו ומשפחתו של מירצ'ה הזקן, נובמבר 2011
לפי פ.פ. פנאיטסקו

קטגוריה:שליטי ולאכיה
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי רומניה
קטגוריה:ילידי 1355
קטגוריה:נפטרים ב-1418
Tab4u

**Tab4u** הוא אתר אינטרנט ואפליקציית מוזיקה שהוקם בספטמבר 2001. האתר חינמי, ומנגיש מילים, אקורדים ותווים לאלפי שירים, עם כלי עזר מיוחדים לנגנים וחובבי מוזיקה. 

האתר מספק שירות בתשלום המאפשר שימוש באתר ללא פרסומות, שירות עריכת תווים לשירים על ידי מוזיקאים והרכבת ספרי שירים.

## תוכן האתר
האתר מכיל מילים, אקורדים וטאבים לאלפי שירים ישראלים ולועזיים, סרטי לימוד ושיעורים לכלי הנגינה השונים, מידע על אמנים ואלבומים, לוחות, פורומים, דיונים, אינדקס מורי נגינה וכלי עזר נוספים המאפשרים חוויית שירה ונגינה נעימה.

עד תחילת 2012, נערך תוכן השירים על ידי מוזיקאים בלבד - מה שהפך אותו לייחודי ומדויק יותר. בתחילת 2012, הושק עורך שירים שבעזרתו גם הגולשים מעלים שירים, מה שקידם את האתר באופן משמעותי.

ב-2014 החל תהליך של הפיכת האתר לרשת חברתית של מוזיקאים, והועלו כלים חדשים, המאפשרים לקיים צ'אטים בין המשתמשים, חיפוש והכרויות בין נגנים.

## פרטים נוספים
האתר פועל במסגרת החוק, אינו מפר זכויות יוצרים ומעביר לאקו"ם דו"חות ותמלוגים.

עורכו הראשי של האתר הוא ברק עם־שלם.

באתר מצורפים לעיתים פריטה, סרטונים המציגים דרכים לנגן סולו גיטרה ואף עובדות מעניינות על השיר.

## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:אתרי מוזיקה ישראליים
קטגוריה:ישראל: מאגרי מידע
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2001
קיר תומך

ממוזער|400x400px|סוגים של קירות תומכים
**קיר תומך** הוא מבנה שתפקידו מניעת תזוזת עפר או אדמה. קירות תומכים נבנים מבטון, אבן, פלדה ועץ ומבוצעים בשלושה אופנים עיקריים.

## קירות כובד
קירות כובד הם אלמנטים רחבים העשויים על פי רוב מאבן, מסלעים גדולים, או מבטון לא מזוין, ומשקלם העצמי הגדול הוא זה שעוצר את תנועת העפר. דוגמה לקיר כובד הוא הכותל המערבי, שנבנה בתבנית פירמידאלית, כך שכל נדבך נסוג בכשני סנטימטרים פנימה ביחס לנדבך שתחתיו.

## קירות תומכים דקים
קירות אלו מבוצעים מבטון מזוין וצורתם כצורת האות L או T הפוכה. הקירות האלו מנצלים את משקל העפר מצידם האחד כדי לעצור את תנועת העפר בצידם השני. בניית קירות כאלה מקובלת מאוד בעבודות הבנייה.

## קירות שיגומים
במקור קירות אלו היו עשויים לוחות פלדה או עץ שהיו מוחדרים לאדמה לעומק מספיק וכך היו יוצרים מעין גדר שהייתה עוצרת את תנועת האדמה. היום מקובל יותר לבצע קירות כאלו משורה של כלונסאות בטון צמודים זה לזה הנקדחים לעומק רב. לאחר הקידוח והיציקה, ניתן לחפור מצידם האחד ולהנמיך את מפלס האדמה מבלי לאפשר לקרקע בצידם השני לנוע.

## קירות תומכים מבטון טרום
שמאל|ממוזער|250px|קיר תומך בשיטת טר ארמה
קירות תומכים מבטון טרומי מורכבים מלוחות בטון ומאביזרי עיגון.

### קירות קרקע משוריינת
אלו קירות אשר החזית נועדה לשמש אלמנט אדריכלי. תימוך הקרקע מתבצע על ידי שריון פלדה או פולימרי. אורך השריון בגב הקיר יהיה כ-70% מהגובה הכללי של הקיר.

## קירות תומכים ועוגני קרקע
כדי לעצור את תנועת הקרקע ניתן לשלב בין קירות תומכים (בעיקר דקים) לעוגני קרקע, שהם משקולות הקשורות בכבלים על הקיר התומך. עוגן הקרקע משמש בלם מסייע לפעולת הקיר התומך, כי משקלו מונע מהקיר לנוע וכך הוא מגדיל את התנגדות הקיר לתנועת הקרקע.

עוגני הקרקע משמשים שנים בענף הבנייה לייצוב מבנים, מדרונות, קירות תומכים, מזחים סכרים ועוד. המטרה הראשונית והחשובה ביותר של עוגן קרקע, היא העברת כוחות מחזית המבנה אל אזור יציב בתת-הקרקע. יציבות זו מושגת באמצעות הגדלה משמעותית של הכוחות הנורמליים הפועלים על מישורי הרס פוטנציאליים. דריכת עוגני הקרקע לכוח עבודה נדרש מראש, עשויה להקטין תזוזות עתידיות של המבנה המעוגן. חלופות עוגני קרקע צריכות להביא בחשבון את הטכנולוגיה המתקדמת המשמשת לגיוס כוחות עבודה גבוהים יחסית, תוך בדיקת מידת התסבולת לטווח קצר ולטווח ארוך.

## תכנון קירות תומכים
תכנון קירות תומכים הוא תחום חשוב בתורת הנדסת המבנים. מבחינה מבנית, קירות תומכים הם בעלי תצורה פשוטה יחסית אבל העומסים הפועלים עליהם הם מורכבים ואינם סטנדרטיים. את הקיר התומך צריך לתכנן כך שיעמוד בשלושה מצבים:
# שקיעה
#החלקה
#התהפכות

בעת התכנון מחושב שיווי המשקל של הקיר ויכולתו לעמידה בשלושת המצבים האלו, כלומר – יש לדאוג לכך שהקיר יהיה מספיק רחב כדי שלא ישקע ויש לוודא שהקיר לא יזוז ממקומו ולא יתהפך.

## ראו גם
*גאומכניקה
*חלקלקה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הנדסה אזרחית
תומך
עגור (קבוצת כוכבים)

**עגור** הוא קבוצת כוכבים דרומית, אחת משתים עשרה הקבוצות שנוצרו על ידי פיטר קייזר ופרדריק דה-הוטמן בשנים 1595-1597 והופיעו לראשונה באטלס הכוכבים "אורנומטריה" של יוהאן באייר, בדומה לקבוצת הכוכבים טווס. עד המאה ה-16, העגור נחשב לחלק מקבוצת דג דרומי והשמות הערביים של רבים מכוכבי הקבוצה משקפים סיווג זה. מאחר שהקבוצה עצמה הוגדרה במאה ה-16, אין אגדות או מיתולוגיה מוקדמת אודותיה.

למשך זמן קצר במאה ה-17 הקבוצה נקראה באנגליה בשם Phoenicopterus, פלמינגו בלטינית.

## כוכבים ראשיים
**[[אלפא בעגור|α בעגור]] (אל-נאיר)** הוא כוכב לבן - כחלחל במרחק של כ-100 שנות אור עם בהירות נראית מדרגה 1.7. משמעות שמו היא "הבהיר" בערבית.

**[[בטא בעגור|β בעגור]]** הוא ענק אדום במרחק של כ-170 שנות אור עם בהירות משתנה בין דרגות 2 ו-2.3.

**γ בעגור** הוא ענק כחול במרחק של כ-210 שנות אור עם בהירות מדרגה 3. לפעמים הוא נחשב לראש במפות שונות הוא מייצג לפעמים את ראש העגור ולפעמים את זנבו.

**δ בעגור** הוא כוכב כפול המורכב מזוג כוכבים בעלי בהירות מדרגה 4, שניתן להבחין בהם ללא ציוד עזר. בערך בשליש המרחק בין **δ בעגור** ובין **γ בעגור** נמצא **μ בעגור** שהוא כוכב כפול נוסף המורכב מזוג כוכבים בעלי בהירות מדרגה 5 שניתן להבחין בהם ללא ציוד עזר בתנאי צפייה טובים.

## קישורים חיצוניים

* מפה אינטראקטיבית של הקבוצה
* Star Tales - Grus
* The Deep Photographic Guide to the Constellations – Grus
* 

 
*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:13 קבוצות הכוכבים של יוהאן באייר
נחש מים קטן

**נחש מים קטן** היא קבוצת כוכבים קטנה בשמי הדרום, שהוגדרה סביב 1595 על ידי שני הנווטים ההולנדים פיטר קייזר ופרדריק דה-הוטמן, והופיעה לראשונה באטלס הכוכבים "אורנומטריה" של יוהאן באייר ב-1603. הקבוצה מפרידה בין הקבוצות טוקאן (המכילה את הענן המגלני הקטן שקצהו הדרומי בולט אל תוך הקבוצה) ודג זהב (המכילה את הענן המגלני הגדול) כך שהיא נמצאת בין שני העננים המגלנים וכך קל לאתרה. 

למרות השם הדומה, אין לקבוצה זו, המייצגת בעל חיים אמיתי, קשר עם קבוצת נחש מים, המייצגת את הידרה, המפלצת המיתולוגית. בשל הגדרתה במאה ה-16 אין לקבוצה זו סיפורים או אגדות הקשורים בה.

## כוכבי הקבוצה
**[[אלפא בנחש מים קטן|α בנחש מים קטן]]** הוא כוכב לבן במרחק של כ-70 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 2.9. זהו הכוכב השני בבהירותו בקבוצה.

**[[בטא בנחש מים קטן|β בנחש מים קטן]]** הוא כוכב צהוב, דומה לשמש אך מעט יותר כבד (כ-1.1 מסות שמש), במרחק של כ-25 שנות אור ועם בהירות מדרגה 2.8. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה והכוכב הבהיר (דרגת בהירות מתחת ל-3) הקרוב ביותר לקוטב השמימי הדרומי. כוכב זה הוא מושא למחקר אסטרונומי בשל מרחקו הקטן ודמיונו לשמש, אך לא ידוע אם קיימים כוכבי לכת המקיפים אותו.

## קישורים חיצוניים

* סיפורי כוכבים - היידרוס
* מדריך לקבוצות כוכבים בחלל העמוק - היידרוס
* 

 
*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:13 קבוצות הכוכבים של יוהאן באייר
Watchman

"**Watchman**" (באנגלית: שומר) הוא סרט וידאו ארט שיצרו ג'ק פאבר וגדי ספרוקט. הסרט מתאר פעולות והתרחשויות בחללי מוזיאון תל אביב לאמנות.

בסרט מופיעה דמותו של פורץ המסתובב במוזיאון ומבצע פעולות כגון חיבוק פסלו של האמן סטפן בייקנהול או הלבשת כובע צמר על פסל אחר. לשם צילום הסרט חיברו האמנים מצלמת וידאו אל מערכת מצלמות האבטחה של המוזיאון והקליטו את עצמם כשהם משוטטים במוזיאון כאשר המוזיאון היה סגור וספרוקט שימש כשומר היחידי במוזיאון. 

## הדיון המשפטי בסרט

הסרט היה אמור להיות מוקרן ב-17 בפברואר 2005 בערב הקרנת סרטים ב"במת מיצג" בתל אביב-יפו. לבקשת המוזיאון הוצא צו מניעה כנגד האמנים ו"במת מיצג" האוסר את הקרנת הסרט ונפתח משפט, בבית המשפט המחוזי בתל אביב, שבו תבע המוזיאון את האמנים על לשון הרע והסגת גבול. בכתב התביעה טען המוזיאון כי כיוון שספרוקט היה באותה עת עובד המוזיאון, זכויות היוצרים של היצירה צריכות להיות בבעלות המוזיאון. בנוסף, טען המוזיאון כי נגרם לו נזק לשמו הטוב בעקבות הפרות החוק של האמנים וביצוע מעשי עוולה. 

בתביעה נגדית, שאותה הגישו האמנים באמצעות עורך הדין אביגדור פלדמן, ביקשו האמנים להגן על סרטם בטענה כי למוזיאון לא נגרם כל נזק בצילום הסרט וכי בצו המניעה יש משום פגיעה בחופש הביטוי שלהם כאמנים. לטענתם, חופש הביטוי מאפשר להם את יצירת הסרט וכי הזכויות עליו שייכות להם ולא למוזיאון.

ב-10 באוקטובר 2007 נפתחה תערוכה של פאבר בחלל "בית ספר מנשר לאמנות" ובה מסמכים הקשורים להתדיינות המשפטית עם המוזיאון.

בפסק הדין דחתה השופטת רות רונן את התביעה ואת התביעה שכנגד. בין השאר כתבה כי לא הוכחה פגיעה בשמו הטוב של המוזיאון. השופטת לא ניסתה להגדיר מהי "יצירת אמנות", ורק קבעה כי יצירה מוגדרת כאמנות על פי כוונת יוצריה. השופטת הרחיבה והסבירה כי מהזכות לחופש הביטוי נהנה גם הציבור הרחב.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי וידאו ארט ישראלים
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות
קטגוריה:סרטי 2005
סולטאניה

**סולטאניה** (בפרסית **سلطانيه**) הייתה בירת השושלת המונגולית האלחאנית באיראן במאה ה-14. העיר שוכנת במחוז זנג'אן, כ-240 ק"מ מצפון-מערב לטהראן. פירוש שמה הוא "הקיסרית". בשנת 2005 הכריז ארגון אונסק"ו על סולטאניה כאתר מורשת עולמית.

שמאל|ממוזער|250px|הכיפה של סולטאניה

## היסטוריה
ימין|ממוזער|250px|הכיפה של סולטאניה (בשיפוץ)
עדויות מצביעות על כך שהאתר בסולטאניה יושב כבר באלף הראשון לפני הספירה. עם זאת, יישוב של קבע קם במקום רק לאחר הכיבוש המונגולי במאה ה-13 והקמת האילחנאת, הממלכה המונגולית שמרכזה היה באיראן של ימינו. בשנת 1290 הקים ארקון חאן, המנהיג הרביעי של השושלת האלחאנית, את מעון קיץ שלו בסולטאניה. עוד ידוע כי בנו של ארקון חאן, גאזאן חאן, הקים עבור עצמו מאוזולאום המכונה טפה נור, אך המידע אודות ימיו הראשונים של היישוב מועטים. 

בשנת 1304 עלה אילג'ייטי (Üljaitü), לימים הסולטאן מחמד חודבנדה, לשלטון, והחליט להרחיב את העיר ולהפוך אותה לבירת ממלכתו. הוא כינה אותה "סולטאניה", דהיינו, "הקיסרית", והחל בבנייה מסיבית, שנמשכה עד שנת 1313. סולטאניה, בדומה לתבריז, הפכה למרכז סחר חשוב בין אירופה לאסיה. יש הטוענים כי כאשר האלחאנים הפכו לשיעים, הם ביקשו להעביר את שרידיהם של עלי וחוסיין מבגדאד לסולטאניה. הדבר לא קרה, והמקדש הפך למאוזולאום של אילג'ייטי. לאחר מותו של אילג'ייטי בשנת 1316 איבדה העיר מחשיבותה, ועברה לידיהן של ממלכות קטנות. ב-1384, בזז צבאו של טימור לנג את העיר, אך לא פגע במאוזולאום של אילג'ייטי. בשנים הבאות סבלה העיר מקשיים, ולמרות זאת המשיכה לתפקד כמרכז מסחרי חשוב. במאות ה-16 וה-17 דעכה סולטאניה ועמדה בחורבותיה, ורק כפר קטן נותר במקום. במאה ה-19 שימש האזור כמחנה אימונים של הצבא הקאג'ארי.

## האתר
### הכיפה של סולטאניה
האתר המרכזי בחורבות סולטאניה הוא המאוזולאום של הסולטאן האלחאני אילג'ייטי (1304-1316), הידוע ככיפה של סולטאניה. מבנה המאוזולאום, שנבנה בשנים 1302-1312, מתומן, ובמרכזו כיפה מצופה בחרסינה בצבע טורקיז הנישאת לגובה של 50 מטר. קוטרה של הכיפה הוא 38 מטר בצידה החיצוני ו-25 בצידה הפנימי. סביב הכיפה, שמשקלה נאמד ב-200 טון, ניצבים שמונה צריחים שהוקמו למטרת קישוט. הכיפה של סולטאניה היא הכיפה הדו-שכבתית העתיקה בעולם, וחשיבותה לעולם האסלאם ולאדריכלות המוסלמית רבה. מבנה זה סלל את הדרך לבניית כיפות מוסלמיות מרשימות יותר, כמו זו של הטאג' מהאל. רוב הקישוטים החיצוניים בכיפה נעלמו, אך פנים הכיפה מגלה מוזאיקות, חרסינה וציורי קיר מרשימים. סביב המבנה מרפסת בצורת מצודה שאורכה 315 מטר ורוחבה 295 מטר. מצודה זו ששטחה 180 דונם הוקפה בעבר בחפיר ברוחב של 30 מטר.

### מבנים נוספים
נוסף לכיפה של סולטאניה, שוכנים מספר מבנים נוספים במקום:
* המאוזוליאום של סולטאן צ'לביאואולו הוא מבנה לבנים השוכן דרומית-מערבית לכיפה. במקום מגדל מתומן, ומתחת למבנה המאוזוליאום שוכן מרתף קבורה (קריפטה). המבנה מתוארך לשנות השלושים של המאה ה-14.
* המאוזוליאום של מולה חאסן קאשי שוכן דרומית לעיר והוקם לכבודו של איש דת ומשורר בחצרו של אילג'ייטי. המבנה מתומן מבחוץ ובמרכזו אולם רבוע, והעיטורים שבו הם מהמאה ה-19. 
* שרידיו של קבר גזאן חאן בטפה נור דרומית-מזרחית לכיפה משתרעים על שטח של 18 דונם, והם יוצרים תל בגובה של 15 מטר.

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של סולטאניה

קטגוריה:איראן: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:איראן: היסטוריה
קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:איראן: ערי בירה לשעבר
פיטר צ'ייני

**פיטר צ'ייני** (באנגלית: **Peter Cheyney**; 22 בפברואר 1896 - 26 ביוני 1951) היה סופר מתח בריטי שכתב בעיקר בין 1936 ל-1951. ספריו עובדו בחלקם לסרטים - גיבור ספריו, למי קושן (Lemmy Caution), סוכן FBI אמריקאי ציני וקשוח, נלקח על ידי במאי הסרטים הצרפתי ז'אן-לוק גודאר כדמות בסרטו אלפאוויל. מגיבורי ספריו הנוספים של צ'ייני: סלים קאלאהן (אנגלית Slim Callaghan), בלש פרטי הפועל בלונדון. למרות שספריו נמכרו במיליוני עותקים בחייו, עבודתו של צ'ייני כמעט ונשכחה בימינו וספריו אינם מודפסים עוד מזה זמן רב.

## חייו
ממוזער|קברו של צ'ייני בלונדון
עבד ככתב משטרתי וחוקר פשיעה ועד שהפך לסופר מותחנים חי חיי עוני. החל מ-1936 כשפרסם את ספרו הראשון "איש זה מסוכן" בכיכובו של למי קושן ובהמשך את ספרו "התליין הממהר" ב-1938, בכיכובו של סלים קאלאהן החלה הקריירה הספרותית שלו. פרסומם הוביל לקריירה מוצלחת כסופר מותחנים וצ'ייני זנח את עיסוקיו האחרים.

כחוקר יסודי, אסף צ'ייני חומר רקע רב על תיקי פשע ששימש אותו כרקע לעלילות ספריו. ב-1941 במהלך הבליץ על לונדון נשרפה ספריתו שכללה מאות תיקי פשיעה אך לאחר המלחמה המשיך צ'ייני וצבר חומר רב נוסף שהמשיך לשמש אותו בכתיבתו.

צ'ייני נהג להכתיב את עבודותיו למזכירתו, לעיתים תוך שהוא מציג בפניה את הפעולות המסופרות, והיא הייתה מעלה זאת על הכתב.

צ'ייני חי מבחינות רבות כמו גיבורי ספריו - "חיים על הקצה", עבודה מאומצת, חוסר דאגה לבריאות והזנחה כללית, שהובילו לבסוף למותו בגיל צעיר.

גיבור ספריו, למי קושן, סוכן FBI קשוח וציני, הונצח על ידי שחקן הקולנוע הצרפתי אדי קונסטנטין במספר עיבודים קולנועיים.

ספריו נקראו בקלילות, העלילה מהירה וסוחפת והדיאלוגים שנונים וחדים. מעריציו בני ימינו מתקשים להשיג את ספריו שאינם מודפסים עוד.

בישראל תורגמו בשנות השישים מספר רב מספריו בהוצאת מ. מזרחי וספריית מסתורין.

## מבחר מספריו
שמאל|ממוזער|150px|עטיפת ספרו של צ'ייני בעברית

### למי קושן
* This Man is dangerous (1936 - תורגם לעברית כ "איש זה מסוכן"
* (1937) Dames don't care
* (1937) Poison Ivy
*(1941) Your deal,my lovely

### סלים קאלאהאן
*(1938) The urgent hangman
*(1941) It couldn't matter less

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:סופרי מתח ואימה בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1896
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1951
מחלף אשדוד

**מחלף אשדוד** הוא אחד המחלפים הגדולים והמורכבים בישראל, הנמצא מזרחית לאשדוד. הוא מאפשר מעבר בין כביש 4, כביש 7, כביש 41, וכביש 42. המחלף המקורי נפתח לתנועה באפריל 1974 כחלק מפתיחת קטע כביש 4 בין אשדוד לראשון לציון. החל משנת 2001 בוצעו במחלף מספר שיפורים והרחבות באופן הדרגתי וכמו כן בוצע שדרוג נוסף שהסתיים בשנת 2009.

## מבנה המחלף
המחלף מורכב משלושה חלקים. החלק הדרומי ביותר הוא התפצלות של כביש 42 מתוך כביש 4 לכיוון צפון. החלק הצפוני מזרחי היה צומת בני דרום, ומשמש כמחלף יהלום חלקי בין כביש 42 לכביש 7. החלק הצפון מערבי הוא החלק שבו כביש 4 עובר בגשר מעל כביש 7 שמחובר לכביש 41 שמוביל לנמל אשדוד.
בין חלקי המחלף השונים עוברת מסילת רכבת מצפון לדרום, שמתפצלת מצפון למחלף אשדוד במחלף מסילתי למסילת לוד-אשקלון ומסילת תל אביב – פלשת וכן שלוחת נמל אשדוד לכיוון מערב.

בשנת 2007 החלה החברה הלאומית לדרכים בעבודות לשיפור והרחבת המחלף, בהן הפרדה מפלסית בין מסילת הרכבת ובין הכבישים העוברים במחלף. ביוני 2009 נפתח לתנועה הגשר  בתוואי כביש 7 העובר מעל מסילת הרכבת וכביש 42.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אשדוד: תחבורה
אשדוד, מחלף
אשדוד
אשדוד
תחנת הרכבת נען

**תחנת הרכבת נען** הייתה בעבר תחנת משא של הרכבת המנדטורית, מיקומה ליד כפר נענה העתיק, קרוב למושב יציץ ולא רחוק מקיבוץ נען. 
תחנה זאת משמשת כצומת לקווים לירושלים (דרך בית שמש) ולבאר שבע.

## היסטוריה
התחנה נוסדה בשנות ה-20 של המאה ה-20. בהתחלה היא שימשה להובלת תוצרת חקלאית של פרי הדר. ולאחר מכן שימשה גם כתחנת נוסעים לתושבי האזור. בשנות ה-40 היו עוצרות בתחנה שלוש רכבות מדי יום ולאחר קום המדינה שירתה התחנה את הרכבות בקו לירושלים. בשנות ה-50 נסללה מסילת הדרום מתחנת נען דרומה אל באר שבע ועם פתיחת הקו לבאר שבע בשנת 1956 הייתה תחנת נען תחנת ביניים בקו זה. בשיאה, בשנות ה-60, עצרו בתחנה כ-20 רכבות ביום, מחציתן בקו לבאר שבע ומחציתן בקו לירושלים. בסביבות שנת 1992 הופסקה עצירת הרכבות בתחנה וכיום זו תחנת רכבת תפעולית בלבד ובה ארבע מסילות תקניות, המשמשות למפגשי רכבות בקווים תל אביב — באר-שבע ותל אביב — בית שמש — ירושלים. רכבת ישראל מבצעת עבודות שיחזור במבנה ההיסטורי. התחנה ממוקמת בשדות בין קיבוץ נען לבין מושב יציץ, קרוב לשמורת הטבע עיינות גיבתון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מועצה אזורית גזר
נען
קטגוריה:מחוז המרכז: מבנים לשימור
קטגוריה:נען
נען
כרטיס חכם

[שמאל|ממוזער|250px|כרטיס חכם - [תעודת זהות מאסטוניה]]
**כרטיס חכם** (גם "כרטיס מעגל משולב") הוא כרטיס שיכול לספק תעודת זהות, אימות נתונים ואחסון נתונים בתוך שבב. כרטיסים חכמים גם מסוגלים לתקשר עם מערכות שמחוץ להם, לרוב בכפוף למנגנוני אבטחה שונים.
הכרטיסים החכמים מתחלקים לשני סוגים עיקריים:
* כרטיסי זיכרון - בהם יש רק זיכרון בלתי מחיק.
* כרטיסים שבהם גם מעבד.
## היסטוריה
בשנת 1968 ממציא גרמני בשם יורגן דטלוף יחד עם הלמוט גרטרופ רשמו פטנט על שימוש בכרטיסי פלסטיק המכילים שבבים. בשנת 1970 חוקר יפני בשם קוּניטאקֶה ארימוּרה יישם את אותו הפטנט. בשנת 1974 הציג הממציא הצרפתי רולנד מורנו מיקרו-שבב שהיווה בשנה לאחר מכן את הבסיס לכרטיס פלסטיק עם מיקרו-שבב בשם la carte à puce. הכרטיס החכם שמשתמשים בו היום יושם על ידי יורגן דטלוף בשנת 1976. המחקר התפשט לכיוון אירופה והתקדם בעיקר בצרפת (עם הפיתוח של מורנו) ובגרמניה שם פיתחו גרסאות מגוונות, טכנולוגיות ויישומים שונים בכרטיסים החכמים.

## היתרונות של כרטיס חכם
היתרונות של כרטיסים חכמים קשור ישירות להיקף המידע והיישומים שהוא יכול להכיל, אישורים רבים כמו רישיון נהיגה, כרטיס מועדון של חברות עוד.
חלק מהנתונים ניתנים לקריאה או כתיבה רק באמצעות "מפתח", כך שהעתקת הכרטיס תהייה קשה ביותר, מה שמשפר את רמת האבטחה.

## שימושים עיקריים

* ארנק אלקטרוני - להבדיל מכרטיס אשראי, המשמש כאמצעי תשלום עבור העסקה במועד מאוחר ממועד ביצוע העסקה, ארנק אלקטרוני היא שיטה בה בכרטיס עצמו מקודד סכום כסף, שהוטען עליו מבעוד מועד. מנגנון תשלום זה מוזיל את התשלום עצמו (אין צורך בתקשורת ואין צורך שהתשלום יגיע למערכות המחשוב), וכמו כן מונע את הצורך בזיהוי אישי (צנעת הפרט). כך מתקרב ה"תשלום" בכרטיס חכם במידה מרובה לתשלום בכסף נייר. השימוש ההמוני הראשון היה בצרפת (1983) לתשלום בטלפונים ציבוריים (Telecarte).
* זיהוי - מערכות הטלפונים הסלולריים מסוג GSM משתמשות בכרטיס חכם מסוג SIM לזיהוי מספר הטלפון ולאגירת נתונים הדרושים למשתמש. כך ניתן בקלות להעביר מספר טלפון ממכשיר למכשיר (כולל הנתונים הנוספים כמו "ספר טלפונים" ועוד).
* כרטיסים חכמים אלחוטיים כ"כרטיס עובד" או "כרטיס חבר" או אפילו כתחליף לדרכון משמשים לאישור מעבר, פתיחת דלתות ופעולות נוספות.
* בצה"ל ובמשטרת ישראל, תעודות החוגר ותעודות השוטר בהתאמה, מגיעות בשנים האחרונות בתצורה של "כרטיס חכם", בעזרתו משתמשים החיילים והשוטרים כדי להיכנס למערכות המחשב השונות.
* אגירת מידע - איסוף מידע מאביזרים ניידים (כמו מצלמות), שימוש כ"תיק רפואי נייד" המסייע בהצלת חיים וכולי.

## מערכות "ארנק אלקטרוני"
בשנות ה-90 התחילה באירופה פעילות של שימוש בכרטיסים חכמים כמנגנון ארנק אלקטרוני. בשנת 1993 התאגדו Europay ,MasterCard ו-VISA לאיגוד EMV ליישום שימושי ארנק אלקטרוני, ופיתחו מערכת תקנית לנושא.

## מאפייני תקן
* מידות: לכרטיסים חכמים תקנים בינלאומיים 7816 ISO ו-7810. לפיו ממדי הכרטיס (גרסה ID-1) יהיו 85.6X53.98 מ"מ (שימוש ככרטיס אישי) או (גרסה ID-000) יהיו 25X15 מ"מ (שימוש ככרטיס SIM). עובי הכרטיס בשני המקרים יהיה 0.76 מ"מ (ישנם תקנים נוספים).
* מאפייני גישה ותהליכים: מופיעים ב-ISO7816.
* כרטיס חכם אלחוטי מאופיין על ידי תקני ISO14443 ו-15963.

## ראו גם
* רב קו
* כרטיס אשראי
* כרטיס חיוב מיידי
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמצעי זיהוי
חכם
קטגוריה:טכנולוגיה
קטגוריה:גרמניה: המצאות
סייטן

[ממוזער|תחליף ל[בשר ברווז הנפוץ בקרב נזירים בודהיסטים המתנזרים מבשר ונקרא "מוק דאק" (ברווז מזויף).]]
**סֶייטָן** (מיפנית: **セイタン**) הוא מזון העשוי מחלבון הגלוטן המצוי בחיטה. הכנתו נעשית על ידי שטיפת בצק העשוי מקמח חיטה עד להמסת העמילן. הסייטן נפוץ בעיקר כתחליף בשר, בשל דמיונו לבשר בטעם ובמרקם, אולם הוא נפוץ פחות ממאכלי הסויה למיניהם כמו טופו או טמפה.

מקורו של הסייטן הוא בסין, שם הומצא על ידי נזירים בודהיסטים שדתם אוסרת אכילת בשר ונזקקו לתחליף למוצרי הסויה שהיו במחסור. משם התפשטה הכנת הסייטן לשאר מזרח אסיה ובמיוחד ליפן, שם הפך הסייטן לפופולרי יחד עם מוצרים דומים רבים (הידועים בשמם הכללי - פו (Fu)).

השם סייטן (Seitan) הוא חידוש לשוני מהמאה ה-20. ג'ורג' אוסווה , מייסד המקרוביוטיקה, המציא את המילה, שפירושה המילולי "עשוי מחלבון", בשנות ה-60, ובעקבות התפשטות המקרוביוטיקה, הפך השם לנפוץ ביותר בעולם המערבי, אף על פי שביפן אינו משמש כמעט כלל.

הסייטן נפוץ כיום בקרב בודהיסטים וכן בקרב צמחונים וטבעונים רבים. בישראל ניתן להשיגו ברוב המרכולים בצורתו המוכנה, והכנתו העצמאית אינה שכיחה בשל הזמן והמאמץ הנדרשים למכינים שאינם מיומנים.

השימוש בסייטן נפוץ בקהילת העבריים מדימונה אשר עלו מארצות הברית (שם היה מוכר הסייטן בקרב טבעונים כבר בשנות ה-60) ושומרים על אורח חיים טבעוני. במפעלם ביישוב אף מיוצר סייטן ומשווק ברחבי הארץ וניתן למצוא אותו במגוון אופנים, מוכן לאכילה.

## ערך תזונתי

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מאכלים
קטגוריה:המטבח הסיני
קטגוריה:המטבח היפני
קטגוריה:סין: המצאות
קטגוריה:מאכלים צמחוניים