open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
צבא ההתנגדות העממי

**צבא ההתנגדות העממי** היה ארגון גרילה צבאי אשר פעל בשנות ה-80 באוגנדה. בראש הארגון עמד יוורי מוסווני. 

במהלך עשור זה קיים הארגון מלחמת גרילה נגד שלטונו של מילטון אובוטה, ובינואר 1986 הארגון הצליח להדיח מהשלטון את טיטו אוקלו לאחר 5 שנים של מלחמה עקובה מדם. לאחר הבחירות הנשיאותיות ב-1996, אשר נתפסו כמתן לגיטימציה לשלטונו של מוסווני, שינה הארגון את שמו ל"כוח ההגנה העממי של אוגנדה". 

בין תומכי הארגון ניתן למנות את מנהיג לוב לשעבר מועמר קדאפי.
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוגנדה: ארגוני מורדים
הקהיה שיטתית

**הקהיה שיטתית** (**Systematic desensitization**) היא שיטת טיפול התנהגותי המשמשת גם כחלק מטיפול פסיכולוגי, נקראת גם טיפול בחשיפה הדרגתית. הטכניקה עוזרת בין היתר בטיפול, פוביות ובהפרעות חרדה, באמצעות שילוב של הרפיה, חשיפה הדרגתית ויצירת התניה הפוכה. השיטה פותחה על ידי הפסיכיאטר הדרום-אפריקאי ג'וזף וולפה .

שיטת ההקהיה השיטתית כוללת שלושה שלבים עיקריים: לימוד טכניקות הרפיה, בניית היררכיית פחדים, וחשיפה הדרגתית למצבים מעוררי חרדה.

תחילה, המטפל מאמן את המטופל בהירגעות עמוקה (בדרך כלל על ידי הרפיית שרירים בשילוב דמיון מודרך ולעיתים באמצעות תרופות והיפנוזה). לאחר מכן המטפל מסייע למטופל למפות את המצבים מעוררי הפחד, ולסדר אותם על פי חומרה, בהיררכיית פחדים (fear hierarchy). בחלקו המרכזי של הטיפול, המטופל מתבקש להירגע ולדמיין עצמו בכל אחת מהסיטואציות, מהקלה לקשה, תוך כדי הפעלת טכניקת הרגעה מתאימה. מטרת הטיפול היא ליצור דפוסי התמודדות טובים יותר עם גירויים ומצבים מעוררי פחד.

לדוגמה, לאדם בעל פוביה מנחשים, היררכיית הפחדים עשויה להתחיל בצפייה בתמונה של נחש, בהמשך בהתבוננות מרחוק בנחש אמיתי בתוך כלוב, ולבסוף בהחזקתו בידיים. באמצעות העזרה והתמיכה של המטפל, מסוגל המטופל להתקדם בהיררכיית הפחדים שהגדיר, ולהיחשף עוד ועוד לגירוי מעורר הפחד תוך שימוש בטכניקת ההרגעה שנלמדה בטיפול.
הקהייה שיטתית נמצאה יעילה בהפחתת חרדת בחינות בקרב תלמידים.

השיטה הזאת מבוססת על מחקרי המעבדה של איוואן פבלוב וג'ון ב. ווטסון, והתהליך נקרא התניה קלאסית.

מחקרים מצביעים על כך שטיפול זה יעיל במיוחד בטיפול בפוביות ספציפיות, כגון פחד טיסה, פחד גבהים או פחד בעלי חיים.

## הקהיה שיטתית באמצעות מציאות מדומה
הקהיה שיטתית באמצעות מציאות מדומה היא גישה טיפולית חדשנית המשלבת את עקרונות ההקהיה השיטתית עם טכנולוגיית מציאות מדומה. גישה זו מאפשרת למטופלים להיחשף לגירויים מעוררי חרדה בסביבה וירטואלית מבוקרת, מה שמסייע בהתמודדות עם פחדים במצבים שבהם חשיפה ממשית עשויה להיות בלתי אפשרית או מסוכנת. מחקרים מצביעים על כך שטיפול זה יעיל במיוחד בטיפול בפוביות ספציפיות, כגון פחד טיסה, פחד גבהים או פחד מבעלי חיים. יתרונות השיטה כוללים שליטה מדויקת בגירויים, פרטיות המטופל והפחתת עלויות טיפול.

## ראו גם
* EMDR
* חשיפה ממושכת
* טיפול התנהגותי
* הפרעות חרדה
* חרדת בחינות
*ביהביוריזם
*ניתוח התנהגות יישומי
*התניה קלאסית

## קישורים חיצוניים
* Systematic Desensitization Therapy In Psychology באתר Simply Psychology
* What Is Systematic Desensitization Therapy and How Does It Work?, באתר Verywell Health

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ביהביוריזם
קטגוריה:טיפול קוגניטיבי-התנהגותי
קטגוריה:טכניקות הרפיה
אפסיס

[ממוזער|250px|האפסיס בכנסיית [סנט אפולינרה אין קלאסה ברוונה, איטליה]]
[ממוזער|250px|איור של שֶׁווה ב[קתדרלת אמיין, צרפת]]
[ממוזער|250px|שֶׁווה ב[קתדרלת ריימס, צרפת]]
**אפסיס** (בלטינית: **apsis**, ביוונית: **ἀψίς**; בריבוי: אפסידים) הוא גומחה, לרוב חצי מעגלית, השוכנת בקיר המזרחי בכנסיות קלאסיות, בעיקר באלו הבנויות בצורת בזיליקה. לרוב ימוקם המזבח המרכזי באפסיס, עליו עורך הכומר את טקס התפילה ("ליטורגיה" אצל האורתודוקסים ו"מיסה" אצל הקתולים).

משמעות המילה אפסיס ביוונית היא "קשת". כנסיות נוצריות עתיקות נטלו את דגם האפסיס מהבזיליקה הרומית. ניתן למצוא כנסיות חד-אפסידיאליות ותלת-אפסידיאליות. במקרה של כנסייה תלת-אפסידיאלית ימוקם המזבח המרכזי על פי רוב באפסיס המרכזי, ובאפסידות הצדדיות יוצבו מזבחות משניים. בשל חשיבותו וקדושתו של האפסיס יש הקפדה רבה בעיטורו, דבר הבא לידי ביטוי בויטראז', פסיפס, ציור, פיסול, תבליטים ועוד.

לעיתים יימצא מתחת לאפסיס חלל הקריפטה, בה טמונים החפצים או השרידים הקדושים, לעיתים גם קבר של קדוש.

כאשר האמבולטוריום סביב האפסיס מוקף בזר קפלות הקורנות ממנו כמו עלי כותרת של פרח קוראים לתצורה זו "שֶׁווה" (צרפתית: Chevet). אפסיסים בתצורת שֶׁווה נפוצים בקתדרלות גותיות צרפתיות.

## חלקי השֶׁווה (Chevet) הגותי
חלקי השֶׁווה (Chevet) של קתדרלת ויטוס הקדוש, פראג:

קובץ:Gothic-Chevet01.jpg|500px|
rect 575 262 721 320 אפסיס
rect 834 554 982 741 קפלה
rect 593 530 785 761 קפלה
rect 387 560 531 720 קפלה
rect 226 346 390 456 תמיכות דואות
rect 449 221 535 249 תמיכות דואות
rect 972 308 1109 346 גרגויל
rect 997 168 1147 268 תמיכות דואות
rect 780 49 963 159 צריחונים (פינקל)
rect 606 65 676 123 גג
desc bottom-left


## ראו גם
* אדריכלות של כנסיות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אדריכלות כנסייתית
טיטו אוקלו

**טיטו לוטווה אוקלו** (באנגלית: **Tito Lutwa Okello**; 1914 - 3 ביוני 1996) היה מפקד בצבאות טנזניה ואוגנדה אשר שילבו כוחות והפילו את משטרו של אידי אמין ב-1979. בנוסף, כיהן בשנים 1980–1985 כראש צבא אוגנדה. ב-1985 הוא ארגן בעזרת מחליפו בתפקיד ראש הצבא, בזיליו אולרה אוקלו, את ההפיכה שהפילה את מילטון אובוטה מן השלטון והפכה אותו למנהיג אוגנדה. נשאר בתפקיד זה כשישה חודשים עד אשר צבא ההתנגדות העממי, בהנהגת יוורי מוסבני, הדיח אותו מן השלטון.

בנו של אוקלו, הנרי אורים אוקלו, מכהן כשר החינוך והספורט בממשלה הנוכחית (2006). אחיו, אריסנורי אופירה, נחטף מביתו על ידי קבוצת מורדים בשם צבא ההתנגדות של האל. חטיפה זו נחשבת תמוהה משום ש"צבא ההתנגדות" חוטף בדרך כלל מי שצפוי להפוך לחייל בעתיד ואילו אופירה נחטף כאשר היה בשנות ה-70 לחייו.

## ראו גם
* פוליטיקה של אוגנדה
* נשיא אוגנדה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי אוגנדה
קטגוריה:ילידי 1914
קטגוריה:נפטרים ב-1996
Twisted (אלבום)

**Twisted** הוא אלבומו הראשון של סיימון פוספורד הידוע גם בשם Hallucinogen.

ֿהאלבום יצא ב-1995 תחת לייבל הגואה טראנס דרגונפליי רקורדס.

האלבום נחשב לפורץ דרך ונחשב לאחד החשובים בהיסטוריה של ז׳אנר הטראנס הפסיכדלי.

## רשימת רצועות
# "LSD"
# "Orphic Thrench"
# "Alpha Centauri"
# "Dark Magus"
# "Shamanix"
# "Snarling Black Mabel"
# "Fluoro Neuro Sponge"
# "Solstice"

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1995
הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה

**הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה** היא קבוצת מורדים אשר פעלה בצפון אוגנדה  ממרץ 1986 ועד יוני 1988. 

בינואר 1986 ממשלת אוגנדה בראשות טיטו אוקלו הופלה בידי צבא ההתנגדות העממי בראשות יוורי מוסבני שהשתלט על הבירה קמפלה. במרץ 1986 אנשי צבא ההתנגדות כבשו את שטחי שבט אצ'ולי, אשר ממנו הגיע אוקלו. באותו חודש, קבוצת חיילים אצ'ולים אשר הועסקו בממשלה הקודמת ומצאו מסתור בדרום סודאן הקימו את **הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה** אשר שם לו למטרה לתקוף את צבא ההתנגדות מהצפון ולהחזיר את שבט אצ'ולי לגדולתו. 

באוגוסט 1986 תקפו חברי הצבא הדמוקרטי מטרות ממשלתיות בצפון אוגנדה כאשר הם זוכים לתמיכתם של בני השבט המקומיים. חיילי צבא ההתנגדות, אשר נהגו בריסון עם תושבי האזור עד התקיפה, החלו לנהוג כלפיהם וכלפי המורדים בתקיפות יתרה כאשר הסתיימה. אחד האירועים הזכורים ביותר מאותה תקופה, הוא הטבח שבוצע ב-45 תושבים אצ'ולים בידי ארגון אנטי-אצ'ולי מקומי אשר התמזג לתוך צבא ההתנגדות לאחר התקיפה. אירועים מסוג זה רק עודדו את האוכלוסייה המקומית לתמוך בצבא הדמוקרטי. 

למרות פעולות הארגון, הוא לא הצליח להשתלט על ערים אלא רק על יישובי ספר והיה ברור כי הוא מפסיד. לקראת סוף 1986, מורדים רבים פרשו משורות הארגון ומספר יחידות הפכו לקבוצות שודדים חסרות אידאולוגיה. אצ'ולים רבים לא ויתרו על רעיון ההתנגדות לממשל והחלו לתמוך בארגונים אחרים כמו תנועת הרוח הקדושה בראשות אליס אומה וצבא ההתנגדות של האל בראשות ג'וזף קוני. 

ב-3 ביוני 1988, לאחר שנה מלאת ניסיונות התקפה כושלים (בין השאר של קבוצות מורדים אחרות), הארגון חתם עם הממשלה על הסכם אשר קרא לסיום הסכסוך ולממשלה דמוקרטית. המשא-ומתן היה יוצא דופן משום שהוא נוהל בידי קציני צבא מצבא ההתנגדות והצבא הדמוקרטי. על הזרוע הפוליטית של הצבא הדמוקרטי וצבא ההתנגדות נאסר להשתתף בשיחות. בעוד ראש הצבא הדמוקרטי, אודונג לאטק, התנגד להסכם והצטרף לצבא ההתנגדות של האל, רוב קציני הצבא הבינו כי המצב הצבאי אבוד והארגון סיים את פעילותו.

קטגוריה:אוגנדה: ארגוני מורדים
The Lone Deranger

**The Lone Deranger** הוא אלבום האולפן השני של המוזיקאי סיימון פוספורד, הידוע גם כ-Hallucinogen.

האלבום יצא בשנת 1997 בהוצאת Twisted Records.

## השירים באלבום
# "Demention"
# "Snakey Shaker"
# "Trancespotter"
# "Horrorgram"
# "Snarling" (רמיקס)
# "Gamma Goblins Part 2"
# "Deranger"
# "Jiggle of the Sphinx"
# "Synthesizzler" (טראק בונוס בהוצאה הגרמנית בלבד)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי 1997
פריזית

**פריזית** (**Frisian** או **Frysk**) היא שפה גרמאנית המדוברת על ידי חצי מיליון מחברי קבוצה אתנית גרמאנית קטנה המכונים פריזים, וחיים בחופיהן הצפוניים של הולנד וגרמניה. הפריזים העתיקים הופיעו פעמים רבות בהיסטוריה של צפון אירופה, הם היו ידועים כסוחרים בתקופה הוויקינגית. פריזית היא השפה החיה הקרובה ביותר לאנגלית מלבד סקוטית.

## דוברים
רוב דוברי הפריזית חיים בהולנד, בעיקר במחוז פריזיה שבצפון, שם ישנם כ-350,000 דוברי שפה זו. בגרמניה חיים 12,000 דוברים, מתוכם 75% חיים במדינת שלזוויג-הולשטיין. מתוך אלו שחיים בשלזוויג והולשטיין, 70% חיים באיים הפריזים.

## היסטוריה
### פריזית עתיקה
ממוזער|255x255px|אזורים בהם מדוברת פריזית.

בתחילת ימי הביניים הפריזים שלטו באזור בלגיה עד לדרום דנמרק. באותה העת, השפה הפריזית דוברה לכל אורך חופי הים הצפוני. היום אזור זה לפעמים קרוי "פריזיה הגדולה" או "פריזיה מגנה", וברוב האזורים הללו ישנה עדיין מורשת פריזית, אף-על-פי שהשפה במקומות אלו אבדה לפני שנים רבות. 

במקור, פריזית הייתה השפה הקרובה ביותר לאנגלית, אך חצי מילניום של השפעה הולנדית הביאו לשינוי. לפריזית עתיקה, למרות זאת, היה דמיון רב מאוד לאנגלית עתיקה. דמיון זה התגבר בימי הביניים, כשהתחוללה מהפכה בשפות הגרמאניות ובמספר מילים האות k הפכה ל-ch, ואנגלית ופריזית הפכו לדומות זו לזו:

* עברית: גבינה
* אנגלית: Cheese
* פריזית: Tsiis
* הולנדית: Kaas

* עברית: כנסייה
* אנגלית: Church
* פריזית: Tsjerke
* הולנדית: Kerk

חרוז אחד מראה את הדמיון בין אנגלית לפריזית:

* אנגלית: Bread, butter, and green cheese is good English and good Friese
* פריזית: Brea, bûter, en griene tsiis is goed Ingelsk en goed Frysk

### פריזית אמצעית

במשך ימי הביניים הייתה פריזית שפה המדוברת ונכתבת במקומות רחבים, אך החל מהמאה ה-16 הפכה פריזית לשפה המדוברת באופן חלקי במקומות כפריים ומבודדים. זה נגרם בגלל כיבוש פריזלנד בשנת 1498 בידי הדוכס אלברט מסכסוניה, שהחליף את השפה הרשמית להולנדית.

מצב זה המשיך כשעברה הולנד לידי בית הבסבורג (הקיסר הגרמני קרל החמישי ובנו, המלך הספרדי פליפה השני), ואפילו כשהולנד קיבלה עצמאות בשנת 1858, פריזית לא הצליחה להשיג חזרה את מצבה הקודם.

### פריזית מודרנית

החל מהמאה ה-19, הופיעו דורות של משוררים וסופרים פריזים שהחלו לכתוב בפריזית. אך השפה הפריזית לא שרדה בשלמותה; 500 שנה של השפעה הולנדית, נהייתה פריזית הרבה יותר דומה להולנדית. גם השפה האנגלית ספגה השפעה עצומה מהשפה הצרפתית, דבר שהרחיק גם אותה מהפריזית. כיום, פריזית אינה דומה לאנגלית כפי שהייתה בעבר.

### המצב כיום
סאטרלנד ופריזית צפונית זכו להכרה רשמית והגנה כשפות מיעוט בגרמניה כיוון שמספר דובריהן מועט והן בסכנת הכחדה. פריזית מערבית היא אחת השפות הרשמיות של הולנד, והיא מובנת במידת מה על ידי 97% מתושבי מחוז פריזלנד. מספר הדוברים בפועל נמוך יותר, בשל הסטטוס החברתי הנמוך של השפה, וכן בשל תנאי ההגירה הפנימיים, בהם דוברי הולנדית שעברו לאזורים בהם הפריזית הייתה דומיננטית וכן מעבר של דוברי פריזית למחוזות יותר מצליחים כלכלית מפריזלנד, בהם הולנדית היא השפה השלטת.

## ראו גם

* פריזיה
* פריזים
* האיים הפריזים

## קישורים חיצוניים

* מילון פריזי-אנגלי
* 

קטגוריה:שפות אנגלו-פריזיות
שפגאט

**"שפגאט"** (מגרמנית: Spagat, במקור מאיטלקית: spago – "חבל" או spaccatta – "שבור" או "מפוצל'; באנגלית: **split** או **the splits**) הוא פישוק רגליים בזווית של 180 מעלות לפחות. ובעברית **פְּסוּעוֹן** (מי שחידש את המילה היה צבי נִשְׁרִי, המורה הראשון להתעמלות בגימנסיה העברית הרצליה).

השפגאט מופיע במגוון ענפים אתלטיים כגון ריקוד, התעמלות, החלקה על קרח, אמנויות לחימה ויוגה. שפגאט מבוצע לעיתים קרובות, ומשמש כחלק מחימום השרירים לפני תרגילי התעמלות או ריקוד. ביצוע שפגאט דורש גמישות גבוהה.

שני סוגי השפגאטים העיקריים:
*"שפגאט פנים" (מכונה בטעות "שפגאט בנים", באנגלית: side split): שתי הרגלים נפתחות הצידה באופן שווה עד ליצירת 180 מעלות. ביוגה נקרא שפגאט זה "סאמאקונאסאנה".
*"שפגאט קדמי" (באנגלית: Front splits) הנחלק ל-"שפגאט ימין" ו-"שפגאט שמאל": רגל אחת לפנים ואחת לאחור, הגוף לעיתים נוטה אל הקדמית. ביוגה נקרא שפגאט זה "הנומאנאסאנה".

כאשר זווית השפגאט גדולה מ-180 מעלות, השפגט נקרא באנגלית Oversplit.

"קפיצת שפגאט" (Split leap) היא שפגאט המבוצע באוויר תוך כדי קפיצה.

ביצוע שפגאט בצורה לא נכונה וללא חימום מתאים עלול להביא לנזק. שפגאט שבוצע לא נכון גורם לכאבים במפרק הירך או בברכיים.
## גלריה

קובץ:Tkdkidstretching.jpg| טאקוונדו צעיר מתחמם לפני הקרב
קובץ:CapoeiraHandstand2 ST 05.jpg|קפואיריסט מבצע "שפגאט בנות" תוך כדי עמידת ידיים
קובץ:Sasha Cohen Split Jump.jpg|המחליקה סשה כהן מבצעת שפגאט אווירי
קובץ:Keleti Ágnes köszöntése 4 (2019).jpg| אגנס קלטי, בת ה-98, עושה שפגט


קטגוריה:התעמלות
ראדום (התקן)

[ממוזער|250px|ראדומים מסתירים אנטנות [סיגינט בבסיס אשלון במינוויט-היל, יורקשיר]]
[ממוזער|250px|[חיילים אמריקאים מסיירים ליד ראדומים בבסיס ביפן]]
**ראדום** (באנגלית: **Radome**, קיצור של Radar dome – כיפת מכ"ם) הוא כיסוי להגנת אנטנה.

ראדום עשוי מחומר החסין לגשם ושאינו מפריע למעבר גלי רדיו, לרוב פיברגלס. הוא משמש בעיקר להגנה מפגעי מזג אוויר, כגון קורוזיה ממשקעים, לחץ הנובע מהצטברות קרח על האנטנה וכוחות שמפעילה הרוח על הרפלקטור.

תפקיד נוסף לראדום הוא הסתרת אנטנות צלחת המשמשות לאיסוף מודיעין אותות (סיגינט) או אנטנות לממסר תקשורת צבאית, מהסיבות הבאות:
*הסתרת מטרת היירוט אליה מכוונת האנטנה.
*הסתרת ממדי הרפלקטור והזן שבאמצעותם ניתן לחשב את התדר (או אורך הגל) שאליו מותאמת האנטנה.
*הסתרת האנטנה (שנחשבת לרכיב רך ופגיע) באמצעות הצבת ראדומי דמה ריקים במטרה להגדיל שרידותה להתקפת אויב.

במקרים רבים, ראדומים נבנים בצורה של כדור, שהיא אופטימלית בנפחה ושטחה למטרת קירוי של אלמנט המסתובב לכל הכיוונים. ראדומים רבים משתמשים בכיפה גאודזית על מנת לבנות את צורת הכדור העוטפת את האנטנה.

במטוסים ובטילים, המכ"ם נמצא בדרך כלל בחלק הקדמי. לכן, בנוסף להגנה שהוא מספק, הראדום מתוכנן בצורה אווירודינמית על-מנת להפחית את הגרר שיוצרת אנטנת המכ"ם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנטנות
תמונה באבן

שמאל|ממוזער|250px|תושב השכונה קורא את השיר מהאבן
**תמונה באבן** הוא מיזם ירושלמי, שבמסגרתו מונצחות המשפחות שבנו את שכונת "אוהל משה", שהיא חלק משכונת "נחלאות", אחת השכונות הראשונות שנבנו מחוץ לחומות, בשלהי המאה ה-19.

את המיזם יזמה דבורה אבי-דן. למימושו פנתה לצאצאיהם של מייסדי שכונת "אוהל משה", בבקשה לקבל תמונות מהאלבום המשפחתי. מתוך כ-600 תמונות שנאספו, נבחרו עשרים לתלייה על בתי השכונה. המעצב עופר קוטלר עיצב את המיזם. בשלב הראשון הוגדלו תמונות אלה, נצרבו באבן, ונוסף להן תקציר קורות חייהן של המשפחות. מרביתן נתלו על בתי המשפחות המתאימות. את השלב הזה מימן עוזי הלוי, נכדו של ר' בנימין הלוי שהיה ממייסדי השכונה. 

בינואר 2006 מומש השלב השני של "תמונה באבן", 17 תמונות קטנות יותר נתלו בסמטה שעל יד בית הכנסת הגדול של אוהל משה. השלב השני מומן על ידי הצאצאים של המשפחות המופיעות בתצלומים. בפתח השלב השני נקבע שירו של אלישע פורת, "פחיתה", העוסק, בדומה למיזם כולו, בשלשלת הדורות. וסוגר את המיזם התרגום לאנגלית של השיר.

מיזם דומה הוקם גם בשכונת "אבן ישראל". בכוונת היזמית להקים מפעל דומה גם בשכונת הכורדים "זיכרון יוסף".

עם המשפחות המונצחות נמנית משפחת נבון שאחד מבניה היה נשיא המדינה יצחק נבון, ומשפחות נכבדות נוספות. 

## ראו גם
*אבן נגף

## קישורים חיצוניים
*תמונה באבן בפרסומי המנהל הקהילתי של ירושלים
* נחלאות - מישהו כבר גר כאן קודם, באתר "ירושלים ברשת"
* 
* 
* שלטי "תמונה באבן,  מתוך אתר שלטי רחובות, אתרים ומספרי בתים האולטימטיבי

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: פסלים
קטגוריה:משפחות יהודיות
קטגוריה:הנצחת אישים בישראל
גביע (כלי)

שמאל|ממוזער|גביע זכוכית
**גביע** הוא כוס בעלת רגל דקה וארוכה. לרוב הגביע עשוי זכוכית, אך ניתן למצוא גם גביעי מתכת (בעיקר כסף) או חרסינה. גביעים בצורות שונות משמשים למגוון משקאות, בהם - גביע שמפניה, גביע יין וגביע מרטיני.

גביעי זכוכית יכולים לשמש ככלי הגשה למנות קרות שונות כגון סלט פירות וגלידה.
הרגל של הגביע מאפשרת לאחוז אותו מבלי להירטב או להניח אותו על שולחן מבלי להרטיב אותו בשל לחות שמצטברת על דפנותיו של הגביע שמלא בנוזל קר.

## גביעים בדת
*בקידוש ובהבדלה מקובל לעשות שימוש בגביע יין, רבים מהדרים להשתמש בגביע מכסף, גודל הגביע לקידוש צריך להכיל רביעית יין.
*נהוג להציב גביע יין לאליהו הנביא בליל הסדר.
*הגביע הקדוש תואר בתחילה כקערה, אך מאוחר יותר החל להיות מתואר בדמות גביע של ימינו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כלי הגשה
קטגוריה:ציוד בר
קטגוריה:מונחים ומושגים דתיים
קטגוריה:גביעים
רותי יובל

**רותי יובל** (נולדה ב-1955) היא עיתונאית ישראלית, לשעבר עורכת "מעריב".

## ביוגרפיה
יובל נולדה וגדלה בחיפה, בילדותה הייתה מדריכה בצופים. סיימה תואר ראשון ושני בפסיכולוגיה. יובל בזוגיות ארוכת שנים עם דורון גלעזר שותפה לקריירה העיתונאית.

אחותה מירי כץ היא עורכת דין ישראלית, האישה הראשונה שכיהנה כיושבת ראש הרשות לניירות ערך.

## קריירה
את דרכה העיתונאית החלה בסוף שנות ה-70, אז הפכה להיות כתבת השכונות של מקומון ירושלמי, "ירושלתון" (שהפך ל"כל העיר", עם רכישת עמוס שוקן את העיתון). עם השנים התקדמה יובל והחלה לערוך מדורים שונים בעיתון, כיהנה כסגנית העורך והפכה בסופו של דבר לעורכת הראשית של העיתון.

בשנת 1996 עזבה את "כל העיר" ואת רשת שוקן והצטרפה למגזין "7 ימים" של "ידיעות אחרונות" כסגניתו של דורון גלעזר, שעזב איתה את המקומון. 4 שנים לאחר מכן, עם עזיבתו את המגזין מונתה לעורכת. במסגרת תפקידה כעורכת המגזין הובילה יובל קו עיתונאי תקיף נגד הון ושלטון שהתבטא בתחקירים רבים בנושא ואף מוסף מיוחד שהוציאה, "הזמן השחור" בו פורסמו שורה של כתבות תחקיר שעסקו בקשרים שבין הון, שלטון ועולם הפשע בארץ.

ביוני 2004 התפטרה יובל מעריכת העיתון והחלה לעבוד ב"שידורי קשת" כיועצת בתחום התיעודי והעיתונאי. משם, בדצמבר 2005 מונתה לעורכת תוכנית הדגל של חברת החדשות, "אולפן שישי", המשודרת בערוץ 2.

באוקטובר 2007, עם פרישתו של אמנון דנקנר, מונתה לעורכת "מעריב" לצדו של דורון גלעזר. במאי 2009 הודיעו השניים על התפטרותם. בדצמבר אותה שנה נתמנתה לעורכת הראשית של מהדורת החדשות של יום שישי בערוץ 10.
בספטמבר 2011 התפטרה מתפקידה על רקע פרשת ההתנצלות בפני איש העסקים שלדון אדלסון.

בשנת 2017 השתתפה, יחד עם דורון גלעזר והבמאי דוד דרעי ביצירת הסרט התיעודי "סאלח, פה זה ארץ ישראל".

ליובל תואר שני בפסיכולוגיה. היא אחותה של יושבת ראש רשות ניירות ערך לשעבר, עו"ד מירי כץ.

יובל חברה בהנהלת האגודה לזכויות האזרח.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי מעריב
קטגוריה:עורכות עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:עורכי כל העיר
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הטלוויזיה
קטגוריה:עורכות עיתונים ישראליות
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
גשר תלוי

[שמאל|ממוזער|250px|[גשר שער הזהב בסן פרנסיסקו]]
[ממוזער|[גשר הדרדנלים, טורקיה]]
[ממוזער|[הגשר התלוי קליפטון|גשר קליפטון  מעל נהר אייבון בדרום-מערב אנגליה. תוכנן על ידי המהנדס איזמבארד קינגדום ברונל ונבנה באמצע המאה ה-19]]
**גשר תלוי** (באנגלית: **Suspension bridge**) הוא סוג של גשר אשר מתאפיין במִפְתָּח גדול ובגמישות של המבנה וכשמו - מִסעתו נתלית בעזרת כבלים.

העיקרון ההנדסי של גשר תלוי הוא המרת כל כוחות הלחיצה והפיתול לכוחות מתיחה, והעברתם דרך כבלים, המאופיינים במשקל נמוך, בגמישות ובעמידה בכוחות מתיחה, אל שני עמודים גבוהים בצידי הגשר, ומהם אל הקרקע. מבחינה זו גשר תלוי בנוי בעיקרון הפוך לזה של גשר אבן קשתי, שבו כל הכוחות מומרים לכוחות לחיצה, ומועברים דרך האבן אל קצות הקשת. בין ראשי העמודים בגשר תלוי תלויים כבלים מאסיביים אשר מהם תלויה המיסעה או המדרכה עליה עוברת הדרך. קצות הכבלים מעוגנים לקרקע בשני הצדדים הקיצוניים ביותר של הגשר.

היתרון הגדול של גשר תלוי הוא בכך שהמשקל של כל הגשר עובר אל העמודים דרך הכבלים ומהם אל האדמה, ולפיכך אין צורך בקורה עבה או במסבך שיחזיקו את מיפתח הגשר באוויר. יתרון נוסף הוא הגמישות המבנית המקנה לגשר עמידות גבוהה בפני רעידות אדמה.

הגשר התלוי בעל המיפתח הגדול ביותר בעולם הוא גשר הדרדנלים בטורקיה, שנחנך ב-2022 ואורך מיפתחו עומד על 2,023. שני לו הוא גשר אקשי-קייקיו שביפן שנבנה בשנת 1998, אורך מיפתחו 1,991 מטר ואורכו הכולל 3,911 מטר. עם זאת, יש גשרים תלויים בעלי מיפתח קטן יותר ואורך כולל גדול יותר.

גשרים המתבססים לעיתים על עמוד אחד אינם עונים להגדרה של גשר תלוי המחייב שתי נקודות משען (למשל שני עמודים). טיפוס זה של גשרים מכונה גשר מעוגן כבלים. אחד מהאדריכלים הבולטים בתחום הוא סנטיאגו קלאטרווה, אשר תכנן שני גשרים תלויי כבלים בישראל (בירושלים עבור הרכבת הקלה ובפתח תקווה להולכי רגל).

גשרים תלויים מצטיינים גם בנוכחות ויזואלית ייחודית ומרשימה, וכך הפכו מספר גשרים כאלו לסמלים של המקומות בהם הם ניצבים. בין אלו ניתן לציין את גשר שער הזהב בסן פרנסיסקו וגשר ברוקלין בניו יורק.

גשר סקיי ברידג' 721 שאורכו 721 מטר, הוא הגשר התלוי המיועד להולכי רגל הארוך בעולם. קדם לו גשר ארוקה 516, שאורכו 516 מטר.

גשר קניון חואג'יאנג שבסין הוא הגשר התלוי הגבוה בעולם, גובהו 625 מטרים מעל תחתית הערוץ.

## ראו גם
* גשר תלוי מעוגן כבלים

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:הנדסה אזרחית
תלוי, גשר
קטגוריה:טכנולוגיות בנייה
הנדלי פייג' הליפקס

ה**הנדלי פייג' הליפקס** (באנגלית: **Handley Page Halifax**) היה מפציץ כבד ארבע-מנועי אשר תוכנן ויוצר עבור חיל האוויר המלכותי הבריטי (RAF) אשר שירת במהלך מלחמת העולם השנייה. בן-זמנו של האוורו לנקסטר המפורסם, ההליפקס נשאר בשירות עד סוף המלחמה, וביצע מגוון משימות בנוסף להפצצה. ההליפקס היה גם בשירות חיל האוויר המלכותי האוסטרלי (RAAF), חיל האוויר המלכותי הקנדי (RCAF), חיל האוויר המלכותי הניו זילנדי (RNZAF), וחיל האוויר הפולני.

כיום נותרו ברחבי העולם רק שני מפציצי הליפקס שלמים: אחד מוצב במוזיאון האווירי של יורקשייר, הממוקם במנחת אלווינגטון של חיל האוויר המלכותי הבריטי מתקופת מלחמת העולם השנייה. האחר, הליפקס NA337 שהיה בשירות חיל האוויר המלכותי הקנדי, נמשה מקרקעית אגם מגוסה בנורווגיה ב-1995 לשם הופל באפריל 1945. המפציץ הוחזר לקנדה ושיחזורו הושלם ב-2005. הוא מוצב במוזיאון חיל האוויר הלאומי של קנדה בבסיס טרמטונין טנטרון, אונטריו, ליד קינגסטון, אונטריו.

פותחה גם גרסת תובלה של ההליפקס שנקראה האלטון.

## ההליפקס בארץ ישראל

ב-25 בפברואר 1946 הושמדו על הקרקע 12 מטוסי הליפקס על ידי לוחמי האצ"ל במהלך התקפת שדות התעופה הבריטיים.

עקב פיצוץ מלון המלך דוד ביום 22 ביולי 1946 תוגברו כוחות המנדט הבריטי בארץ ישראל וטייסת 620 (No. 620 Squadron RAF) המצוידת בהליפקסים הגיעה לשדה התעופה "R.A.F Aqir" (היום תל נוף). מאוחר יותר ביום 1 בספטמבר 1946 כשהייתה בארץ שונה מספרה של טייסת זו למספר 113 והיא נשארה כאן מספר חודשים.

## נתונים טכניים (Mk III)
### מאפיינים כלליים
* **צוות:** 7
* **אורך:** 71 רגל 7 אינץ' (21.82 מ')
* **[[מוטת כנפיים]]:** 104 רגל 2 אינץ' (31.75 מ')
* **גובה:** 20 רגל 9 אינץ' (6.32 מ')
* **שטח כנף:** 1,190 רגל רבוע (מ"ר)
* **משקל טעון:** 54,400 ליב' (24,675 ק"ג)
* **דחף:** 4 x רדיאלי, **בריסטול הרקולס** סימן XVI, 1,615 כ"ס כל אחד

### ביצועים
* **מהירות מרבית:** 282 קשר בגובה 13,500 רגל (454 קמ"ש בגובה 4,115 מ')
* **טווח פעולה:** 1,860 מייל (3,000 ק"מ)
* **סייג רום:** 24,000 רגל (7,315 מ')
* **קצב טיפוס:** 750 רגל/דקה (229 מטר/דקה)

### חימוש
;מקלעים
* 8 X 7.7 מ"מ בראונינג: 4 בצריח על גב המטוס, 4 בצריח הזנב1 X  7.7 מ"מ ויקרס K בחרטום
;פצצות
* 13,000 ליב' (5,897 ק"ג)

## קישורים חיצוניים

* סיפורו של ההליפקס NA337
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפציצים מתוצרת בריטניה
קטגוריה:מטוסים בריטיים במלחמת העולם השנייה
הבוג הדרומי

**הבּוּג הדרומי** (באוקראינית: **Південний Буг** או **Буг** (בוֹה); ברוסית: **Южный Буг**), להבדיל מן הבוג המערבי, או הבּוּג, הנמצא ברובו בפולין, הוא נהר באוקראינה הנשפך לים השחור, בקרבת ערבת אודסה. הנהר הוא השני באורכו באוקראינה, אורכו כ-806 קילומטר, והוא מנקז שטח של 63,700 קילומטרים רבועים.

מוצא הנהר הוא במערב אוקראינה, כ-145 ק"מ מהגבול עם פולין.

במהלך מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1941 ל-1944, סימן הבוג הדרומי את הגבול בין החלקים הכבושים של אוקראינה שהיו בידי הגרמנים לאלו שהיו בידי הרומנים בטרנסניסטריה.

## קישורים חיצוניים

הבוג הדרומי
אוגוסטין

**הר הגעש אוגוסטין** (באנגלית: **Augustine Volcano**) הוא הר געש פעיל היוצר את האי אוגוסטין בצידו הדרום מערבי של מפרץ קוק  לחוף מדינת אלסקה שבארצות הברית, 280 ק"מ דרום מערבית לאנקורג'.

## תיאור ההר

הר אוגוסטין הוא מעגלי בצורתו, שרוחבו 12 ק"מ ממזרח למערב ו-10 ק"מ מצפון לדרום. במרכזו נמצאת הפסגה שגובהה 1,260 מטרים.

בפסגת ההר מספר כיפות שנוצרו בעקבות ההתפרצויות הרבות של ההר, וסביב הפסגה שרידים למפולות אדמה רבות שנגרמו בשל ההתפרצויות.

## התפרצויות בעת האחרונה

ב-27 במרץ 1986 התפרץ ההר, ובשל ענן האפר נעצרה התעופה האווירית באזור העיר אנקורג' למספר ימים.

ב-11 בינואר וב-13 בינואר 2006 התפרץ ההר מספר פעמים. עמוד העשן והאפר הגיע לגובה של 15,849 מטרים.

ממוזער|300px|התפרצות הר אוגוסטין ב-12 בינואר 2006.

## קישורים חיצוניים

* תמונת NASA מדצמבר 2005
* מעקב הרי הגעש של אלסקה
* מצלמת אינטרנט של ההר

## הערות שוליים

קטגוריה:אלסקה: הרים
קטגוריה:ארצות הברית: איים לא מיושבים
קטגוריה:ארצות הברית: הרי געש
ג'ואל טאונסלי רוג'רס

**ג'ואל טאונסלי רוג'רס** (באנגלית: **Joel Townsley Rogers**; ) היה סופר אמריקאי שכתב ספרות בלשית וספרי מדע בדיוני.

## קורות חייו
ג'ואל טאונסלי רוג'רס נולד במדינת מיזורי בארצות הברית. למד באוניברסיטת הרווארד. במלחמת העולם הראשונה שירת כמדריך טייס. לאחר המלחמה החל לפרסם סיפורים בכתבי עת, בסגנון, שהיה פופולרי באותה עת, שכונה Pulp Fiction – "ספרות זולה" (כפי שתורגם מונח זה לעברית, בשם העברי שניתן לסרטו, הנושא שם זה, של קוונטין טרנטינו).

ספרו הנודע ביותר של רוג'רס הוא The Red Right Hand שראה אור בשנת 1945. בספר זה הביא רוג'רס לשיא השכלול את תת-הז'אנר בספרות הבלשית של "שום דבר אינו כפי שהוא נראה", (שהיה אופייני, בין היתר, לספריה של אגאתה כריסטי). הספר הפך לרב מכר וזכה במרוצת השנים להופיע במהדורות רבות. הספר זכה לתרגום עברי בשם "סיוט היד האדומה" שהופיע בשנת 1993. לספר הייתה השפעה על סגנון הסרט האפל של הקולנוע האמריקאי בשנות הארבעים והחמישים. בסוף המאה ה-20 הספר יצאה לאור בהוצאה מחודשת עם הקדמה של מרטין אדוארדס.

מלבדו כתב רוג'רס עוד ארבעה ספרים באורך מלא שלא זכו להצלחה והחל להתרכז בכתיבת סיפורים בלבד, מהם כתב מאות אחדות ופרסם אותם בכתבי עת שונים.

ג'ואל טאונסלי רוג'רס נפטר בוושינגטון הבירה בשנת 1984.

## ספריו
רוג'רס פרסם חמישה ספרי מתח מלאים ועשרות סיפורים קצרים
* Once in a Red Moon (משנת 1923)
* The Red Right Hand (משנת 1945) – תורגם לעברית בשם **סיוט היד האדומה**. הוצאת אלפא/זמורה ביתן, 1993.
* Lady With The Dice (משנת 1946)
* The Stopped Clock (משנת 1958)
* Never Leave My Bed (משנת 1963) – גרסה מחודשת של The Stopped Clock, יותר קצרה

## קישורים חיצוניים

* כתבי ג'ואל רוג'רס, באתר של בנו, טום רוג'רס

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1984
ולדימיר וורונין

**ולדימיר ניקולאיה וורונין** (נולד ב-25 במאי 1945 ביישוב קורז'ובה, שבנפת דובסרי) כיהן כיושב-ראש מפלגת הקומוניסטים ברפובליקת מולדובה החל משנת 1994. בין התאריכים 7 באפריל 2001 עד 11 בספטמבר 2009 שימש כנשיא רפובליקת מולדובה .

## רקע משפחתי ולימודים
לפי מקורות אחדים בעיתונות הרומנית והמולדבית בשפה הרומנית, ולדימיר וורונין נולד במשפחה בעלת שורשים רומנים (מולדובנים) ויש לו אב חורג ממוצא רוסי. שם אביו ניקולאיֶה, ושם אמו פלאגיה, בת לבית בֶזֶ'ניצה. אחד מסביו, איזידור סרבו, רומני מולדבי במוצאו, היה קרבן לרדיפות מהתקופה הסטליניסטית וגורש מאזור הולדתו לסיביר. אחד מהוריו נולד בגולה בעיר טומסק בסיביר.

## תחילת פעילותו המקצועית והפוליטית
אחרי לימודים על תיכוניים טכניים, וורונין החל לעבוד במפעל לחם בעיר קריוּלֶן בשנת 1961 וב-1966–1971, כיהן כסגן מנהל של המפעל, ולאחר מיכן שימש כמנהל של מפעל לחם בעיר השכנה, דובסאר.
אחרי שסיים ברוסיה לימודים אוניברסיטאיים עם תואר מהנדס לתעשיית המזון, כיהן בתפקידים מנהליים בערים אונגֶן ודובסאר במסגרת מועצת העיר.
בהמשך למד באקדמיה למדעים פוליטיים של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות (עד 1983) ובאקדמיה של משרד הפנים הסובייטי (שהיה אחראי בזמנו על כוחות המשטרה בברית המועצות)(עד 1991).
בין השנים 1983 - 1985 עבד כמפקח וסגן מנהל מחלקת ארגון של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית. בשנת 1985 היה לראש מחלקה במשרד ראש הממשלה של הרפובליקה הסובייטית.
בין השנים 1985 - 1989 היה מזכיר ראשי של הוועד העירוני של המפלגה בעיר בנדרי. בין השנים 1989–1990 היה לשר הפנים (עם דרגת גנרל מיור של כוחות המשטרה).

## עלייתו לצמרת המפלגה הקומוניסטית
בשנים 1980–1990 היה חבר בפרלמנט של הרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית המולדבית במסגרת ברית המועצות.
ב-27 באוגוסט 1991 רפובליקת מולדובה הכריזה על עצמאותה מברית המועצות ונפרדה כמדינה עצמאית.
בשנת 1993 נבחר וורונין כיושב ראש שותף של המפלגה הקומוניסטית שאורגנה מחדש בשם של "מפלגת הקומוניסטים מרפובליקת מולדובה". ב-1994 הוא נבחר כיושב ראש של מפלגה זו שקו המדיני שלה הוא המשך יחסים הדוקים עם הפדרציה הרוסית והתנגדות ללאומנות הרומנית ולשאיפות לאיחוד מחדש של שטחי רפובליקת מולדובה עם רומניה.
באותה השנה רץ כבר לראשונה לבחירות לנשיאות רפובליקת מולדובה.

## נשיא של הרפובליקה
ב-4 באפריל 2001 נבחר וורונין בפרלמנט עם 71 קולות מתוך 101 כיורשו של פטרו לוצ'ינסקי (אנ') והיה לנשיאה השלישי של הרפובליקה העצמאית המולדבית. במערכת הבחירות הצהיר על הצורך בהידוק הקשרים עם רוסיה השכנה ובהכרה מחדש בשפה הרוסית כשפה רשמית במדינה. בעת כהונתו אכן חזרה השפה הרוסית כשפת לימוד חובה בבתי הספר ברפובליקת מולדובה. וורונין תמך ברעיון הצטרפות מדינתו לאיחוד האירופי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נשיאי מולדובה
קטגוריה:שרי ממשלת מולדובה
קטגוריה:ילידי 1941
קטגוריה:ילידי 1945
מסבך

שמאל|ממוזער|250px|גשר מסבך
**מִסְבָּך** הוא אלמנט הנדסי המשמש בדרך כלל בבניות קלות, גשרים, עגורנים וכלים הנדסיים שונים.

מסבך מורכב ממוטות ומחיבורים פרקיים ביניהם המכונים "צמתים" היוצרים משולשים מרחביים יציבים המחברים קורות, עמודים או מבנים מרחביים שונים. הרעיון הקונסטרוקטיבי של מסבך הוא יצירת גובה סטטי לרכיב מבני בלי הצורך למלאו בהרבה חומר. לדוגמה, מסבך בעל גובה סטטי מסוים אשר מחליף קורה בעלת אותו עובי יכול להיות קל יותר ואף להגיע למִפְתָח גדול יותר.

על קורה הנושאת עומסים פועלים כוחות מומנט היוצרים בה כפיפה. במוטות המסבך יתפתחו בעקבות הפעלת העומס מאמצי לחיצה ומאמצי מתיחה בלבד ולא מאמצי כפיפה וזאת בתנאי כי הכוחות פועלים אך ורק בצמתים. 

## היסטוריה
השימוש במסבכים קיים עוד מהבנייה בעת העתיקה. מסבכים נבנו מקרשי עץ לטובת בנייה של מבני מגורים, גשרי עץ וכן פיגומים לבניית מבני אבן. השימוש המשמעותי במסבכים החל עם פיתוח טכנולוגיות הבנייה מפלדה בתחילת המאה ה-19. משצברה המהפכה התעשייתית תאוצה וייצור הפלדה נעשה יעיל ותעשייתי, החלו לבנות בעיקר גשרים ממסבכי פלדה. לקראת סוף המאה נעשה גם שימוש אדריכלי באלמנטים מסוג זה בארמון הבדולח ובמגדל אייפל שנחשב עד היום למבנה קל מאוד באופן יחסי. 

הבחירה ההיסטורית במסבכים נבעה משני שיקולים עיקריים, הראשון הוא מורכבות החיבור המונוליטי (קשיח). דבר שגרם לכך שבכל חיבור בין שני קרשים למעשה נוצר מפרק, עקב חוסר יכולת של החיבור להעביר כפיפה. הסיבה השנייה היא היכולת לתכנן מבנים לא מסוימים סטטית, שדורשת חישוב מורכב יותר, והכרה מעמיקה יותר של חומרי המבנה וצורת התנהגותם (כגון מודול יאנג של החומר).

תמונה:Eastbound over SCB.jpg|גשר רכבת עם מסבך קשתי בקנדה
תמונה:Bb-forthrailbridge.jpg|גשר פורת' בסקוטלנד
תמונה:EiffelTraeger.jpg|דלות חומר במסבכי מגדל אייפל בפריז
תמונה:Bank of China Tower, Cheung Kong Center and HSBC Hong Kong headquarters building, Hong Kong, Mar 06.JPG|מגדלי משרדים בהונג קונג הבנויים עם מסבכי ענק כשלד
תמונה:Dobson truss.jpg| בטלסקופים גדולים נמנעים משימוש בשפופרות סגורות, והן מוחלפות במסבך מוטות מאלומיניום, פלדה או סיבי פחם.


## ראו גם
* כיפה גאודזית
* בטון מזוין
* מבנה הנדסי

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הנדסה אזרחית
קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
יוסף גלזמן

250px|ממוזער|שמאל|דיוקנו של יוסף גלזמן
**יוסף גלזמן** (1 בינואר 1908 - 9 באוקטובר 1943) היה מנהיג פרטיזנים ואיש בית"ר. מראשי המחתרת של גטו וילנה בתקופת השואה.

## קורות חיים
נולד באליטוס, עיירה בדרום ליטא. בביתו קיבל חינוך דתי לאומי. בילדותו הצטרף לתנועת בית"ר, ובשנת 1938, התמנה בכינוס העולמי של בית"ר לנציב בית"ר (קצין שלטון) בליטא.

תחת שלטון הסובייטים, נאסרה פעילות ציונית, וגלזמן ירד למחתרת, נע תמידית בין וילנה לקובנה. באותה התקופה עסק בניסיונות להקים תאי אצ"ל ובהעלאת חניכיו ארצה במסגרת ההעפלה.

### בתקופת הכיבוש הגרמני
כאשר כבשו הגרמנים את ליטא, פעל גלזמן מחוצה לה. הוא עמד בקשר הדוק עם בית"ר באמצעות חברתו, פולה דייכס, עד שפולניות הלשינו עליה, והיא הוצאה להורג לאחר זמן קצר.

בסתיו 1941 חזר גלזמן לגטו וילנה, ולפעילות בית"רית שם. בינואר 1942 התכנסו בחדרו נציגי התנועות הפוליטיות (ביניהם אבא קובנר מהשומר הצעיר וניסן רזניק מ"הנוער הציוני"). הם החליטו על הקמת ארגון מחתרת: "פ.פ.או" ("ארגון פרטיזנים מאוחד") (FPO). שמו המחתרתי של גלזמן היה "אברהם".

יו"ר היודנראט, יעקב גנס, הציע לו את משרת סגן ראש משטרת הגטו. הוא קיבל אותה, וניצל את המעמד החגיגי לנאום בפני שוטרי הגטו נגד הגרמנים ונגד רדיפת הכבוד של שומרי הסדר בגטו. 

פעילותו למען המחתרת לא נראתה לגנס והוא רצה לסלקו מהמשטרה. ביולי 1942 הציע גנס לגלזמן להתמנות לראש מחלקת הדיור בגטו. גלזמן נענה להצעתו וגם בתפקיד זה המשיך בפעילותו למען המחתרת. הוא ארגן קורס למדריכים צבאיים, הקים מחלקת מודיעין ורכש נשק, שאיתו הכשיר את חברי הארגון. בעקבות פעילויות אלה הוא נאסר בנובמבר 1942 על ידי היודנראט ונשלח למחנה עבודה בסורוק טטאר, אך הוחזר כעבור תקופה קצרה בלחץ ראשי המחתרת. ביוני 1943 נאסר שוב על ידי ראש הגטו גנס, ושוחרר בכוח על ידי חברי המחתרת. גנס התחנן בפני ראשי המחתרת שיגיעו להבנות כדי לא לפורר את הנהגת הגטו. סוכם שגלזמן יועבר למחנה ראשה וגנס יהיה אחראי אישית על ביטחונו. בעזרת חברי המחתרת הוא נחלץ מהמחנה ושב בסתר לגטו.

אב"א אחימאיר כתב עליו:

ביולי 1943 יצא גלזמן מגטו וילנה עם 21 מאנשיו ליערות נארוץ' על מנת לעסוק בפעילות פרטיזנית. לאחר שנחלץ מהתקפה של מארב גרמני שחיסלה תשעה מאנשיו, הגיע ליערות נארוץ' ושם נמנה עם מקימי גדוד פרטיזני בשם "נקמה". באוקטובר אותה שנה יצא שוב עם 35 פרטיזנים מנארוץ' לעבר יערות רודניקי, כדי להצטרף שם לחטיבה הפרטיזנית הליטאית, אולם בדרך, ב- 9 באוקטובר 1943 הם הותקפו על ידי הגרמנים וגלזמן וכל אנשיו נהרגו, למעט ניצולה אחת.

דואר ישראל הנפיק בשנת 1983 גליונית זיכרון בנושא השואה והגבורה הנושאת את דיוקנו.

## ראו גם
* ארגון הפרטיזנים המאוחד
* אבא קובנר
* יצחק ויטנברג
* איסר לובוצקי
* חיים לזר

## לקריאה נוספת
* יצחק ארד, **וילנה היהודית במאבק ובכליון**, הוצאת יד ושם, אונ' תל אביב, וספרית פועלים, תל אביב, תשל"ו.
* חיים לזר, **חורבן ומרד**, מוזיאון הלוחמים והפרטיזאנים; בית ז'בוטינסקי, תשמ"ח 1988 
* 

## קישורים חיצוניים
* 'גלזמן, יוסף', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 141 (, תמונה 1339).
* גלזמן, יוסף, אתר יד ושם

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים בשואה: ליטא
קטגוריה:רוויזיוניסטים
קטגוריה:נציבי בית"ר
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מליטא
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מברית המועצות
קטגוריה:אסירים בגטו וילנה
קטגוריה:בורחים מכליאה על ידי גרמניה הנאצית
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:ילידי 1913
קטגוריה:ליטאים שנפטרו ב-1943
טריג'יקון

**טריג'יקון** () היא חברה אמריקאית המייצרת כוונות אופטיות לכלי נשק.

חברת טריג'יקון מתמחה בכוונות זרחניות המבוססות על האיזוטופ טריטיום וסיבים אופטיים.

בין המוצרים שלהם ניתן למצוא כוונות מגדילות (Trijicon ACOG), כוונות השלכה (Trijicon Reflex) וכוונות ברזל זרחניות לאקדחים.

## טריג'יקון ACOG
[שמאל|ממוזער|350px|[רובה סער M4 עליו מותקנת כוונת מסוג טריג'יקון ACOG]]
[ממוזער|[קלע סער ישראלי עם רובה שעליו מותקנת כוונת ACOG, מבצע שובר גלים]]
כוונת הטריג'יקון ACOG (ראשי תיבות של Advanced Combat Optical Gunsight) היא כוונת יום, מגדילה פי 4, שוקלת 0.5 ק"ג, מתחברת לנשק באמצעות מתאם A.R.M.S וקיימת בצה"ל בשלוש גרסאות – "צלב", "חץ" ו"רד פוינט".
* "צלב" – צלב על המטרה.
* "חץ" – חץ זוהר במרכז המטרה. יש לכוון את קודקודו של החץ אל המטרה.
* "רד פוינט" – טבעת זוהרת סביב המטרה וצלב מצידי הטבעת. סיב אופטי קולט אור מהשמש ומרכז אותו בטבעת.
לשלוש הגרסאות של הטריג'יקון (או טריג', בכינוי הצה"לי) יש לו"ש (לוח שנתות) על העינית. בלו"ש משתמשים כדי לאמוד מרחקים ולחשב את תיקון הסטייה הנדרש וכדי לייצב את הכוונת כך שהרובה יהיה מקביל לקרקע.

לכוונות הטריג'יקון מכסה־"כוורת" שנקרא "KillFlash" ומטרתו למנוע מהכוונת לנצנץ כשפוגע בה אור.

הצינורות שבכוורת מקטינים את הזווית שבה האור פוגע בעדשה, אך לא פוגעים בשדה הראייה של הכוונת.

## טריג'יקון רפלקס
כוונת הטריג'יקון רפלקס היא כוונת השלכה, איננה משתמשת בסוללות (בשונה מכוונת השלכה אחרות כדוגמת אלביט פלקון או כוונת MARS), מתחברת לנשק באמצעות מתאם A.R.M.S ונמצאת בעיקר ביחידות מובחרות בצה"ל.

## הטבעה
בינואר 2010 פורסם ברשת ABC בארצות הברית כי על כל סוג של כוונת של החברה מוטבע קוד זהה שעד לאותו רגע לא הסכימה חברת טריג'יקון לגלות את משמעותו. על פי תחקיר הרשת מדובר בהפניה לפסוקים מהברית החדשה, בצבא ארצות הברית חששו שזו הייתה עבירה על חוק האוסר עידוד להמרת דת בתוככי הצבא ודרשו מחברת טריג'יקון להסיר את ההפניה. בתחקיר צוין שחיילי ארצות הברית מכנים את הכוונות "הנשק של ישו". בצה"ל הודיעו כי "אין בעיה הלכתית עם הסימון אך אם ישנה בעיה רגשית למאן דהוא, נכון וראוי למוחקו, כפי שהחברה פרסמה השבוע והבטיחה להעמיד אמצעים לתיקון זה, צה"ל לא היה מודע לנושא בעת רכישת הכוונות".

## ראו גם

* אמצעים אופטיים לנשק קל של צה"ל
* מפרולייט
* Aimpoint AB

## קישורים חיצוניים

* 

* Trijicon
* Trijicon ACOG
* Trijicon Reflex

## הערות שוליים

קטגוריה:טכנולוגיה צבאית
קטגוריה:מכשירים אופטיים
סאן (נהר)

**סַאן** (פולנית: **San**) הוא נהר בדרום־מזרח פולין הנשפך מדרום־מזרח אל הנהר ויסלה. אורך הסאן הוא כ-433 קילומטר ושטח אגן הניקוז שלו הוא 16,861 קמ"ר. הסאן נובע מהרי הקרפטים, ליד הכפר סיאנקי שבקצה הדרום־מזרחי של פולין, בגבול אוקראינה. הגבול בין פולין לאוקראינה עובר לאורך 50 הקילומטרים הראשונים של הסאן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של אוקראינה
סאן (פולין)
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:גבול אוקראינה–פולין
קטגוריה:אוקראינה: נהרות ונחלים
פיליצה

**פיליצה** (בפולנית: **Pilica**) הוא נהר במרכז פולין הנשפך ממזרח אל הנהר ויסלה. אורכו הוא 319 קילומטר, שטח אגן הניקוז שלו הוא 9,273 קילומטרים רבועים, והוא היובל השמאלי הארוך ביותר של הוויסלה.

## קישורים חיצוניים

פיליצה
נרב

**נַרֶב** (בפולנית: **Narew**; בבלארוסית: **Нараў**) הוא נהר במזרח פולין הנשפך ממזרח אל הנהר ויסלה. אליו נשפך הנהר הארוך ממנו הבוג המערבי. קטע הנהר משפך הבוג ועד לוויסלה נקרא גם בשם "בוגו-נרב".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של בלארוס
נרב
קטגוריה:גבול בלארוס–פולין
קטגוריה:בלארוס: נהרות ונחלים
ספרות מאיה

ממוזער|המספרים מ-0 ועד 19, בספרות המאיה
**ספרוֹת המאיה** עומדות בבסיס שיטת הספירה של בני המאיה. שיטת הספירה מבוססת על בסיס 20, ומכילה שלושה סמלים בלבד: נקודה מסמלת 1, קו מסמל 5, וצורה דמוית קונכייה מסמלת 0. בעזרת הסמלים ל-1 ול-5 ניתן לכתוב בצורה קומפקטית יחסית כל מספר בין 1 ל-19. כדי לכתוב מספרים גדולים יותר, מקבצים את הספרות השונות בצורה אנכית, כאשר הספרות המשמעותיות יותר למעלה. למשל, המספר 25 נכתב על ידי נקודה אחת (המסמלת את המספר 1X20=20) ובמרחק מה מתחתיה קו (המסמל את המספר 5).

בעוד שהשיטה היא בבסיס 20, היצוג שלה בלוח השנה של המאיה - המדהים עד היום בדיוקו המופלא - הוא עם סטיה קלה של בסיס 18: בעוד שהשורה השנייה מייצגת "פי 20" מקודמתה, השורה השלישית בלוח השנה ייצגה כמות גדולה פי **18** מהשנייה. כך, הספרה התחתונה מודדת אחדות (עד 19), השנייה "עשרימיות", השלישית "שלוש מאות ושישימיות" (20*18), הרביעית "שבעת אלפים מאתימיות" (20*18*20) וכך הלאה. 
סטיה זו יסודה קרוב לוודאי ברצון להתקרב למספר הימים בשנה שהוא קרוב יותר ל-360 מאשר ל-400.

אף ששיטת הספירה של המאיה עתיקה, היא מתוחכמת למדי ומכילה שני רעיונות מרכזיים בשיטות הספירה המודרניות: ערכי מיקום (כלומר, מתן ערך לספרה על פי מיקומה במספר ולא רק הסימן שלה), והספרה אפס, שהופיעה בשיטת הספירה ההודית רק זמן רב לאחר שהופיעה בשיטת הספירה של בני המאיה.

## חיבור וחיסור מספרים
חיבור מתבצע על ידי חיבור פשוט של הסימנים בשני הצדדים, למשל: 
210px

אם מספר הנקודות המחוברות עולה על 4, קו יחליף 5 נקודות.
אם מספר הקווים עולה על 3, ארבעה קווים יוחלפו על ידי נקודה בשורה שמעל.

חיסור מתבצע על פי הגיון דומה:
210px

## כתיבת מספרים מעל 19
בדוגמה הבאה אפשר לראות כיצד כתבו בני המאיה מספרים הגדולים מ-19. בהנחה שמספר השורה הראשונה הוא 0 ואילו השורה שמעליה היא שורה 1 וכו', כל שורה היא כפולה של הערך שמופיע בשורה זו עם (20 בחזקת מספר השורה), ועוד הערך שבשורה מתחתיה.

## קישורים חיצוניים

* מחשבון ספרות מאיה, המרת מספרים דצימליים לספרות מאיה

מאיה
קטגוריה:מאיה
טומי לי ג'ונס

**טומי לי ג'ונס** (באנגלית: **Tommy Lee Jones**; נולד ב-15 בספטמבר 1946) הוא שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי. קיבל ארבע מועמדויות לפרס האוסקר סך הכל, ומתוכם זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב על משחקו בסרט "הנמלט" בשנת 1993.

## ביוגרפיה
ג'ונס נולד במחוז סאן סאבה, טקסס ללוסיל מארי ולקלייד ג'ונס, לאחר לימודי התיכון (שכעת הוא בחבר מנהליו), החל ג'ונס בלימודי מלגה באוניברסיטת הרווארד שם היה שותפו לחדר של אל גור. ג'ונס סיים תואר באנגלית בהצטיינות בשנת 1969.

## קריירה
ג'ונס עבר לניו יורק במטרה להפוך לשחקן. הוא החל לשחק בברודוויי ובטלוויזיה בסדרות דוגמת "המלאכיות של צ'רלי". תפקידו הקולנועי הראשון היה משחקו בסרט סיפור אהבה משנת 1970. בשנים 1971–1975 גילם ג'ונס את דמותו של ד"ר מארק טולנד באופרת הסבון "לחיות את החיים". בשנת 1978 כיכב בסרט הקולנוע "רעם הנודד", ובשנת 1977 כיכב לצד לורנס אוליבייה בסרט "בטסי".

בשנת 1980 קיבל ג'ונס מועמדות ראשונה לפרס גלובוס הזהב על תפקידו בסרט "בתו של כורה פחם". בשנת 1981 כיכב לצד סאלי פילד בסרט הקומדיה "מעבר לרחוב האחורי". בשנת 1983 זכה בפרס אמי על תפקידו בסרט קולנוע המבוסס על ספרו של נורמן מיילר, "שירת התליין". באותה שנה שיחק גם פיראט בסרט הרפתקאות בשם "נייט והייז". בשנת 1989 גילם את דמותו של קפטן וודרו קול במיני־סדרה יונה בודדה. על משחקו במיני־סדרה הוענקו לג'ונס פרס אמי לשחקן הטוב ופרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר.

במהלך שנות ה-90, השתתפותו בסרטים שוברי קופות כ"הנמלט", "באטמן לנצח", "הלקוח" (לפי ספרו של ג'ון גרישם) ו"גברים בשחור" העלו את קרנו של ג'ונס והעניקו לו מעמד של שחקן מוביל בהוליווד. בשנת 1991 זכה למועמדות ראשונה בפרס אוסקר על תפקיד שחקן המשנה ב-"JFK תיק פתוח". תפקידו בסרט "הנמלט" זיכה אותו באוסקר ובפרס גלובוס הזהב ובמועמדות לפרס באפט"א שנתיים לאחר מכן.

בשנת 2005, עשור לאחר שג'ונס ביים את סרטו הראשון (סרט טלוויזיה בשם "הבחורים הטובים"), הוא ביים את סרטו השני, "שלוש הלוויות של מלכיאדס אסטרדה", שהוצג בפסטיבל הקולנוע בקאן וזיכה אותו בפרס השחקן הטוב ביותר.

בשנת 2007, השתתף ג'ונס בשני סרטים נוספים, "ארץ קשוחה" ו"בעמק האלה", שזיכה אותו במועמדות נוספת לאוסקר.

ב-2012 זכה בפרס גילדת שחקני המסך, בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר בסרט קולנוע, על תפקידו בסרט "לינקולן".

במהלך השנים לוהק ג'ונס לסרטים שעלילתם ממוקמת בדרום ארצות הברית (לדוגמה הלקוח, ארץ קשוחה) בין היתר בזכות מבטאו הטקסני המוּלָד.

## חיים אישיים
נישואיו הראשונים של ג'ונס לקייט לרדנר נמשכו מ-1971 עד 1978. יש לו שני ילדים מנישואיו השניים לקימברלי קלוהי: אוסטין לאונרד (נולד ב-1982) וויקטוריה קפקה (נולדה ב-1991 ונפטרה ב-2026). ב-19 במרץ 2001, נישא ג'ונס בשלישית לדון לורל.

## פילמוגרפיה נבחרת

## קישורים חיצוניים

*  
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן ראשי במיני-סדרה או בסרט
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן משנה
קטגוריה:זוכי פרס דונוסטיה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ולשי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא צ'ירוקי
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אישים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
קטגוריה:שחקנים ביקום הקולנועי של מארוול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
סנטיאגו

**סנטיאגו** (Santiago) הוא אחד השמות בהם נקרא יעקב בן זבדי. השם הוא צירוף המילים Sant-Iago, קרי יעקב הקדוש. השם סנטיאגו נפוץ בעולם דובר הספרדית, הן בשמות אנשים והן בשמות מקומות.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם יעקב
פטי וגסטף

**פטי וגסטף** (באנגלית: **Patty Wagstaff**; נולדה ב-11 בספטמבר 1951) היא טייסת אירובטיקה אמריקאית, אלופת העולם 3 פעמים ברציפות בשנים 1991–1993.

## ביוגרפיה
וגסטף נולדה ב-11 בספטמבר 1951 בסנט לואיס במדינת מיזורי. אביה היה קברניט בחברת תעופה יפנית.

למרות ההיסטוריה התעופתית הענפה של משפחתה לא זכתה וגסטף לעידוד לחלום ילדותה להיות טייסת, בשל היותה אישה. את קריירת התעופה שלה החלה בשיעורי טיסה על מטוס ססנה 185, ובהמשך קיבלה רישיונות טייס למטוסים מסחריים רב-מנועיים, ורישיון מסוק מסחרי. בשנת 1985 הצטרפה וגסטף ל"צוות האירובטי האמריקאי", שם נשארה עד שנת 1996.

היא מספרת שבזכות רצונה הרב להצליח ולהראות ש"גם נשים יכולות" היא הגיעה להישגיה.

וגסטף מטיסה מטוס מדגם Extra 300, בצבעים המזוהים עמה. המטוס בצביעה זו מופיע במדמה הטיסה "Flight Simulator".

כיום (2006) היא מייעצת בנושאי אירובטיקה וארגון מפגנים אוויריים, ובעלת אתר אינטרנט מסחרי. בנוסף לכך פטי טסה גם כטייסת פעלולים לסרטים וטלוויזיה ומאמנת טייסים אווירובטיים אחרים, ובשנת 2002 הייתה מינוי נשיאותי למועצה המייעצת הפדרלית של Centennial of Flight Commission.

## קישורים חיצוניים

* 
* מאמר על פטי באתר אמריקאי
*

קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לתעופה
קטגוריה:טייסות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1951
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
נאופלאטוניזם

**נאופלטוניזם** הוא מונח מודרני לאסכולה פילוסופית, דתית ומיסטית שהתגבשה במאה ה-3 לספירה. המונח הוטבע על ידי תומאס טיילור בתרגומו לשש האנאדות של פלוטינוס. הסיבה שהוגים אלה נקראו נאופלטונים, על אף שהם כינו את עצמם אפלטוניים, היא המחשבה לפיה הפילוסופיה של הוגים אלה שונה באופן מהותי מהפילוסופיה של אפלטון.

הנאופלטוניות יצרה סינתזה בין מגוון אסכולות פילוסופיות, בהן האסכולה הפיתגוראית, האסכולה הסטואית והפילוסופיה של אפלטון. כמו כן, היא קלטה לתוכה אמונות, פולחנים ומנהגים מהפוליתאיזם היווני והמזרחי, כולל אלכימיה ומאגיה.

פלוטינוס נחשב כאביו של הנאופלטוניזם משום שהיה הראשון שניסח בצורה בהירה ונרחבת תורה זו. קדמו לו הפילוסופים מאסכולות הביניים שהכינו את הקרקע לעליית האסכולה הנאופלטונית. מבין האסכולות הנאופלוטיניות המאוחרות, הבולטת ביותר הייתה האסכולה האתונאית שהייתה למעשה האקדמיה האפלטונית שהפכה לפלוטינית. בניגוד לאסכולה האלכסנדרונית, שחלק מאנשיה קיבלו על עצמם את הנצרות, אסכולה זו נשארה אחד מהמבצרים האחרונים של הפוליתאיזם עד לסופה.

## המטאפיזיקה הנאו-אפלטונית
המטאפיזיקה הנאופלטונית מבוססת על שלוש ישויות (היפוסטזות): ה"אחד העליון", השכל והנפש. כל ישות נגזרת מהישויות הקודמות לה. עם זאת, הקשר בין הישויות אינו קשר זמני של סיבה ותוצאה אלא קשר של תלות: פרט ל"אחד", שקיומו לא תלוי באף ישות, הקיום של כל ישות תלוי בישות גבוהה ממנה.

ה"אחד" הוא הסיבה הראשונית לכל מה שנמצא ביקום. לפי פלוטינוס, ה"אחד" מתחייב מהאקסיומה הפרה-סוקרטית, לפיה דברים מורכבים נגזרים מדברים פשוטים יותר. מכאן שהמקור לתופעות מורכבות שונה מהתופעות עצמן (אחרת היה מורכב כמותן). אמנם ייתכן, כי המקור לתופעות הנקלטות בחושים יהיה מורכב ברמה כלשהי, אך שוב, לפי האקסיומה הפרה סוקרטית, קיים מקור פשוט יותר שממנו הוא נגזר. אם נחזור אחורה בשרשרת הגזירות, נגיע לסיבה הראשונית, דהיינו ל'אחד', שהיא שיא הפשטות.

הישות הראשונה שנגזרת מה"אחד" היא האינטלקט. ישות זו מזוהה עם עולם האידאות האפלטוני, אשר בו קיימות כל הצורות שמהן נגזרות הישויות בעולם הנתפס על ידי החושים. לפי פלוטינוס, התפקיד של האינטלקט הוא להבחין בין הצורות, אשר קיימות באופן לא מובחן ב'אחד'.

מתוך האינטלקט נובעות הנשמות, שהן ייצוגים של הצורות הקיימות באינטלקט. הנשמות שואפות לחזור לאחד דרך האינטלקט. עם זאת תהליך הנביעה לא נפסק בנשמות, אלא ממשיך לחומר שהוא חסר צורה. בשלב זה מסתיים תהליך הנביעה שהתחיל ב'אחד', באופן דומה לאור שהולך ומתמעט ככל שאנחנו מתרחקים מן המקור.

פלוטינוס מזהה את החומר עם הרוע. עם זאת, כדי לשמור על המסגרת המוניסטית הוא מסביר את החומר כאי-טוב. כלומר, קיומו של הרוע מותנה בקיומו של הטוב.

## נאופלטוניזם נוצרי
למרות המגמות האנטי־נוצריות של נאופלטוניסטים רבים, דוגמת פורפיריוס, מקרוביוס וסימאכוס, הייתה לפילוסופיה הנאופלטונית השפעה רבה על הוגי הדעות הנוצריים בימי הביניים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## ביאורים

קטגוריה:פילוסופיה יוונית
ספרות עבריות

[שמאל|ממוזער|250px|ה[שעון התחתון בבניין הקהילה היהודית בפראג, המשתמש בספרות עבריות.]]
מערכת **הסְפָרות העבריות** משמשת בשיטת ספירה שהספרות מסומנות בה באותיות האלפבית העברי, בדומה לספרות יווניות. בשיטה זו ניתנות אותיות, על פי סדר האלפבית, לכל המספרים מאחד עד עשר, לאחר מכן לכל הכפולות של 10 עד 90, ולאחר מכן לכל הכפולות של מאה עד ארבע מאות.

השיטה הייתה נפוצה בעבר בקרב דוברי עברית, בטרם הוכנסו לשימוש הספרות ההודיות-ערביות. לשיטה שימושים גם בימינו, כשהשימושים העיקריים הם בציון תאריכים עבריים ובגימטריה.

בסיס 32 יכול להיכתב עם כל האותיות העבריות וכל הספרות ההודיות-ערביות (גימטריה פוזיציונלית).

ערכו המספרי של צירוף אותיות נקבע על ידי סיכום ערכיהן של כל האותיות בצירוף. לדוגמה, הצירוף רמ"ח שווה ל-200+40+8=248. עבור מספרים הקטנים מחמש מאות, די בשלוש אותיות לכל היותר - אחת למאות, אחת לעשרות ואחת לאחדות. על מנת להשיג מספרים הגדולים מחמש מאות מוסיפים ספרת מאות נוספת. לדוגמה, תשס"ו=400+300+60+6=766. לעיתים רחוקות יותר משתמשים גם בחמש האותיות הסופיות, על פי סדר הופעתן באלף בית, לציון המאות 500 - 900.

על מנת לספור אלפים, נהוג לכתוב את מספר האלפים מימין לשאר המספר. כך לדוגמה ה'תשס"ו מייצג את 5,766 (ה' פעמים אלף, כלומר 5,000, ואחר כך תשס"ו, המייצג את 766). הדבר עלול לגרום לדו משמעות, אך לרוב הכוונה ברורה מההקשר. כאשר כותבים את השנה הנוכחית נהוג לרוב להשמיט את מספר האלפים.

קיימות מספר שיטות הדומות למערכת הספרות העבריות. לדוגמה, הספרות היווניות. בדומה מערכת הספרות העבריות היא שיטת ספירה שאינה פוזיציונלית, כלומר ערכה של הספרה אינו תלוי במיקומה, ולכן את המספרים 4, 40, 400 מייצגות שלוש אותיות שונות: ד', מ', ת' בהתאמה. שיטה כזו אינה נוחה לעריכת ארבע פעולות החשבון (ובוודאי אינה נוחה לפעולות מורכבות יותר). רבי אברהם אבן עזרא, השתמש באותיות העבריות א - ט לציון הספרות 1 - 9, ואת האפס ציין באמצעות עיגול.

## הבדלה ממילים
כדי להבדיל בין מילים ואותיות לבין מספרים נהוג להשתמש בגרשיים לפני האות האחרונה עבור צירוף של אותיות ובגרש לאחר האות, עבור אות אחת כדי לציין מספר. כך לדוגמה המספר 766 נכתב בתור תשס"ו ולא תשסו. אולם על פי האקדמיה ללשון העברית, באותיות המשמשות לציון מספרים בעיקר של פרקים, פסוקים, עמודים, שורות וכדומה, אין צורך לשים גרש או גרשיים.

השימוש באותיות לכיתוב מספרים עלול ליצור צירופים הדומים למילים שרוצים להימנע מהם. נהוג לייצג את המספרים 15 ו-16 על ידי האותיות ט"ו ו-ט"ז, בהתאמה, מכיוון שצירוף האותיות י"ה או י"ו הוא אזכור לשם המפורש. במקרים רבים נמנעים מצירופים בעלי הקשר שלילי, כגון רע"ה, על ידי סידור אחר של האותיות, לדוגמה: ער"ה.

## ספרות עבריות במסחר
המטבעות הקדומים ביותר שנתגלו בחפירות ארכאולוגיות, בהם השתמשו בספרות עבריות לסימול ערכם, תוארכו לסביבות שנת 100 לפנה"ס. שימוש זה היה נפוץ עד סביבות שנת 600 לספירה, ולאחריה אין זכר לשימוש זה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
עבריות
קטגוריה:עברית