open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ניסן דוידי

[ממוזער|בטיסה צבאית עם ראש אט"ל האלוף [יצחק תורג'מן|איציק תורג'מן]]
**ניסן דוידי** (נולד ב-8 באפריל 1971) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. כיהן כמפקד מפקדת "אלון", ראש חטיבת הלוגיסטיקה באט"ל, קצין הלוגיסטיקה של פיקוד הצפון וקצין הלוגיסטיקה של פיקוד העורף.

## ביוגרפיה
דוידי הוא בן הזקונים של ראובן ואילנה אשר עלו לישראל מאיראן בשנת 1962 והתיישבו בנהריה. הוא אח לשלושה. גדל בנהריה והוא בוגר תיכון "עמל" במגמה ריאלית-מחשבים.

### שירות צבאי
התגייס לצה"ל באוגוסט 1989 והיה לקצין בחיל התחזוקה, היה מ"פ מפקדה בגדוד 334 (גדוד תותחי רומח M-110 לאחר מכן היה חבר במשלחת לארצות הברית ללימוד וקליטת מערכת ה-MLRS, ושימש מ"פ מפקדה בגדוד המנתץ הראשון בצה"ל (גדוד 484) לפני איחודו עם גדוד 334. בהמשך היה קצין הלוגיסטיקה החטיבתי של אגד ארטילרי 219 וקצין אג"ם לוגיסטיקה של פיקוד הצפון. בשנת 2000 מונה לקצין הלוגיסטיקה של אגד ארטילרי 282, לאחר מכן היה סגן אגד הלוגיסטיקה של אוגדה 78 ב-2004 מונה לקצין הלוגיסטיקה של עוצבת המפץ (אוגדה 319) ב-2006 מונה לסגן קצין הלוגיסטיקה של פיקוד הצפון, וב-2007 מונה לקצין הלוגיסטיקה של עוצבת הגליל (אוגדה 91). שימש ראש ענף ההספקה בחטיבת הלוגיסטיקה באט"ל וקצין לוגיסטיקה של פיקודי העורף והצפון. לפני כניסתו לתפקיד ראש חטיבת הלוגיסטיקה, שימש הוא כראש מחלקת הלוגיסטיקה והמבצעים בחטיבה.

### מלחמות וקרבות
בשנת 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, בהיותו קצין הלוגיסטיקה של עוצבת המפץ, גייסה האוגדה בגיוס מלא חטיבת מילואים (חטיבה 226) אשר הוכפפה לעוצבת הפלדה (אוגדה 162), כמו גם גיוס מלא של אגד ארטילרי 9222 במילואים והכפפתו למרכז האש הפיקודי. בתום המלחמה, מונה להוביל את התחקיר הפיקודי על מוכנות הימ"חים אשר הוצג על ידו בוועדת וינוגרד, שבה העיד.

בשנת 2014 במהלך מבצע צוק איתן היה קצין הלוגיסטיקה של פיקוד העורף במסגרתו עסק בגיוס משמעותי של גדודי חילוץ והצלה במילואים במחוזות דרום, מרכז וירושלים. כמו גם במענה וסיוע לוגיסטי לאוכלוסייה ולרשויות בכל הקשור לתמיכה בפתיחת המקלטים.

בזמן התפרצות נגיף הקורונה בישראל מונה לפקד על מפקדת "אלון".

בפברואר 2021 העביר מכתב לפרקליט הצבאי הראשי ולמפקד מצ"ח ובו הכפשות נגד קצינים אחרים בהם תא"ל שהתמודד מולו לתפקיד ראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה. לאחר תחקיר סגן הרמטכ"ל ולאחר שהתברר שהטענות במכתב אינן נכונות, קיבל דוידי הערה פיקודית והודיע על פרישתו משירות הקבע.

### השכלה וחיים פרטיים
ניסן הוא בוגר פו"ם 'ברק' בהצטיינות, בעל תואר ראשון בכלכלה ולוגיסטיקה מאוניברסיטת בר-אילן, בעל תואר שני במדעי המדינה וביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה. בוגר תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר. 

החל מינואר 2022 מכהן כסמנכ"ל תפעול ותשתיות בקבוצת רמי לוי שיווק השקמה.

נשוי לדורית, רואת חשבון במקצועה ובעלת משרד רו"ח בנהריה, אב לשלושה ילדים ומתגורר במושב בגליל המערבי.

## קישורים חיצוניים

* 
* תא"ל ניסן דוידי, "האמבולנסים של צה"ל - לא מה שחשבתם", באתר "הידברות", דצמבר 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף עמל נהריה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:קציני צה"ל בוגרי תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
יעקב כהן (ש"ס)

**יעקב כהן** (24 בדצמבר 1947, י"א בטבת ה'תש"ח – 29 בדצמבר 2018, כ"א בטבת ה'תשע"ט) היה איש ציבור חרדי, ממייסדי מפלגת ש"ס וסגן ראש עיריית ירושלים מטעמה; מייסדה ובעליה של הוצאת הספרים "שיח ישראל".

## ביוגרפיה
ממוזער|שמאל| לוח שיח ישראל בהוצאתו רבת השנים של הרב יעקב כהן
כהן נולד בירושלים לשמחה אליגרה ולראובן כהן, מצאצאי החיד"א. למד בישיבת הרמב"ם בראשות הרב אברהם חפוטא.

מספר שנים לאחר נישואיו הקים את הוצאת הספרים 'שיח ישראל' בשכונת מקור ברוך. הדפיס את כל ספרי סביו וספרים רבים נוספים. לוח השנה בהוצאתו, 'לוח שיח ישראל' - הכולל זמני הלכה, מולד הירח וימי זיכרון של חכמי ישראל, זכה להצלחה.

בשנת 1982 הקים עם ניסים זאב ושלמה דיין את מפלגת ש"ס כרשימה שהתמודדה לבחירות בעיריית ירושלים, כדי להילחם באפליה במוסדות החינוך החרדיים, שנשלטו אז בעיקר על ידי אגודת ישראל. הרשימה זכתה להישג בלתי צפוי כשהכניסה שלושה נציגים למועצת העיר (לעומת שני מנדטים לאגודת ישראל ומנדט אחד למפד"ל). כהמשך להצלחה המוניציפלית הוקמה מפלגת ש"ס הארצית, ובמהלך ההתמסדות והקמת מועצת חכמי התורה, נדחק יעקב כהן למקום החמישי ברשימה, כשבראשות הרשימה הוצב הרב יצחק פרץ. המפלגה זכתה לארבעה מושבים בבחירות והוא לא נכנס לכנסת.

לאחר הבחירות פרש מש"ס והתמקד במעשי חסד וסיוע לציבור. בביתו ברחוב מלכי ישראל הקים מדי שנה בימי חג הסוכות את 'סוכת החסד', שאליה היו מגיעים אנשים שנקלעו לירושלים וסעדו בסוכה.

כהן נפטר ממחלה בשבת, בכ"א בטבת תשע"ט. לאחר פטירתו עלו ראשי מפלגת ש"ס ובראשם שר הפנים אריה דרעי לקברו, שם הודו לו על פועלו וביקשו מחילה על התנהלות המפלגה כלפיו בראשית ימיה.

## בתרבות הפופולרית
בשנת 2018 יצא לאקרנים הסרט "הבלתי רשמיים" המספר על הקמת מפלגת ש"ס, שבו מגלם שולי רנד את דמותו של יעקב כהן.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדפיסים
קטגוריה:פעילי ש"ס
קטגוריה:רחוב מלכי ישראל (ירושלים)
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
שכונת אפרים (רחובות)

**שכונת אפרים** היא שכונה בצפון מערב רחובות הקרויה על שם אפרים פישל רוטנשטרייך.

## היסטוריה
השכונה הוקמה כשכונה חקלאית על ידי ארגון העובדים של הציונים הכלליים בשותפות עם התאחדות התימנים, על אדמה של הקרן הקיימת. בעת הקמתה, נבנו בשכונה 37 בתים בני שני חדרים, מטבח, מרפסת ושירותים. לצד כל בית היה שטח של דונם וחצי למשק עזר. להקמת השכונה סייעו קרן היסוד ובנק המשכנתאות והבנייה בוצעה על ידי ארגון הקבלנים ברחובות. השכונה נחנכה ב-15 ביולי 1940, בטקס לזכרו של אפרים פישל רוטנשטרייך, שעל שמו נקראה השכונה. המתיישבים שכללו 18 מהתאחדות התימנים, 8 ממשפחות עליית סיטקוב מגליציה ו-11 מארגון הציונים הכלליים, נכנסו לבתים בסביבות מרץ 1941. בהצופה נכתב שכולם "פועלים חקלאיים ושומרי דת". עד הקמת המדינה הייתה השכונה מבודדת ואירעו מקרים של ירי על השכונה מצד ערביי זרנוגה.

בינואר 1949 החליטה מועצת עיריית רחובות על הכללת השכונה בעיר רחובות והמהלך אושר סופית על ידי משרד הפנים בספטמבר 1949. ממערב לשכונה הקומה מעברה א' של רחובות, ומצידה השני, בינה לבין כפר מרמורק וגבתון הוקמה שכונת הוותיקים. באמצע שנות ה-50 זוהתה השכונה כשכונה אשכנזית, ועלו תלונות כלפיה על התבדלות מתושבי המעברה. במחצית השנייה של שנות ה-50 הוקם בשכונה בית ספר דתי בשיתוף עם משרד החינוך אך בניגוד לעמדת העירייה.

השכונה מתאפיינת גם היום ברוב שטחה בבתים צמודי-קרקע השומרים על אופיה הכפרי, אך תוכנית מדיניות העירייה מ-2023 קובעת בנייה בגובה של עד תשע קומות בצפון השכונה לאורך רחוב דרך הים.

## הערות שוליים

אפרים
הירש בער הורביץ

**הִירְש בֶּער הורביץ** (שמו המאוחר: **הרמן הדוויג ברנרד**, בלועזית: **Herman Hedwig Bernard**; 1785 – 15 בנובמבר 1857) היה משכיל יהודי־אוקראיני, פרופסור מרצה לשפה העברית באוניברסיטת קיימברידג', בריטניה. ידוע בשל חברותו עם רבי נחמן מברסלב.

## ביוגרפיה
הורביץ נולד באוקראינה כ"הירש בער" ומוצאו מאומן. בצעירותו התיידד עם משכילי העיר. אביו היה 'משכיל' יהודי בשם חייקל הורביץ (1749–1822) וגיסו, 'משכיל' אף הוא, היה משה לנדא (1786–1862). בגיל 25 היה משחק שחמט עם רבי נחמן מברסלב, ואף היה מקריא לו סיפורי קלאסיקה בשפה הגרמנית. היכרותו עם הרבי החלה עת שלח לו מאומן לברסלב עותק של הספר "יין לבנון", פירוש על מסכת אבות של נפתלי הרץ וייזל. הספר הגיע בדיוק למחרת שרפה שכילתה את בית הרבי, יחד עם הודעה על דירה פנויה לבואו של הרבי לעיר אומן. לפי מסורת חסידות ברסלב כחצי שנה לאחר מכן אף עזר לחסיד ר' נתן מנמירוב להעלות על הכתב את דרשת הרבי האחרונה לחייו, שניתנה בראש השנה התקע"א.

בעסקי משפחתו נסע מדי פעם לגרמניה, שם נחשף לתרבות האירופית, לשפות ולמושגים חדשים. הוא אימץ לעצמו תפיסת עולם דאיסטית הדומה לתפיסותיו של דוד פרידלנדר.

בשל חובות כספיים ברח מאוקראינה בשנת 1825 ומצא מקלט באנגליה ושם הפך לפרופסור לשפות עתיקות, והרצה במשך שנים על השפה העברית. החוקרים חלוקים בשאלה האם התנצר או לא.

בקרב חסידי ברסלב נפוצו סיפורים ומיתוסים שונים על חייו ומותו, ועל חזרתו בתשובה בסוף ימיו. ב-2020 החלה תופעה של חסידים הנוסעים לקברו בקיימבריג' כדי לתקן את נשמתו.

, שהיה פרופסור ללשון וספרות עברית, ציין לגבי סִפרו של הורביץ כי: "התלמיד ימצא כי ספר זה הוא יעיל מאוד ברכישת העברית הרבנית".

## עבודותיו שפורסמו
* קטעים נבחרים בעקרונות המרכזיים בקודש ובאתיקה של היהודים מתוך "יד החזקה" של הרמב"ם - יצא עם תרגום לאנגלית, הדגמות נרחבות מהתלמוד, וכן קובץ ראשי התיבות הנפוצים בעברית. קיימברידג' 1832
* מדריך לתלמיד העברי, עם סיכום ההיסטוריה הקדושה, לונדון, 1839
* ספר איוב, כפי שהוצג לתלמידיו בקיימברידג', נערך ותורגם עם הערות נוספות, מאת פ' צ'אנס, לונדון 1884

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משכילים מוקדמים
קטגוריה:יהודים מומרים
קטגוריה:ילידי 1785
קטגוריה:נפטרים ב-1857
עליית סיטקוב

**עליית סיטקוב** הייתה עלייה של חקלאים יהודים מפולין, גליציה, רוסיה הקרפטית וטרנסילבניה, שאורגנה על ידי התאחדות האכרים בשנת 1935 כדי להביא כח עבודה חקלאי למושבות.

## היסטוריה
לאחר תלונות מצד גורמי הימין ביישוב על כך שהסרטיפיקטים מחולקים באופן לא ראוי, ולאחר משא ומתן ארוך, הוקצו להתאחדות האיכרים 400 סרטיפיקטים כדי להביא עולים מוכשרים לעבודה חקלאית לארץ ישראל. כדי לבחור את האנשים נשלח יששכר סיטקוב, נציג התאחדות האיכרים למזרח אירופה בתחילת 1935. בסוף הסיור של סיטקוב פורסם: "הסיור הוכיח שוב את ההנחה הקודמת של התאחדות האיכרים שמשפחות רבות של עובדי אדמה מנוסים ומורגלים מילדותם לעבודה פיזית ושמוכנים לעלות לא"י, לא נתנה להם האפשרות הזאת עד כה.".

250 סרטיפיקטים ניתנו ליהודים מפולין וגליציה, 40 ליהודים מהקרפטים ו-110 ליהודים מטרנסילבניה. מכיוון שהעולים היו בעלי משפחות, על כל סרטיפיקט הגיעה משפחה שלמה. בחלק מהמקרים, צירפו העולים למשפחתם קרובי משפחה כדי להגדיל את מספר העולים. לעולים הובטחה עבודה מצד התאחדות האיכרים, שטענה שהעולים נדרשים לה כדי להגביר את העבודה העברית במושבות. תוקף הסרטיפיקטים היה עד סוף מרץ 1935 והממשלה האריכה את תוקפם בשלושה חודשים כדי לאפשר את ניצולם.

סיטקוב חיפש אנשי עבודה והלך למקומות הנידחים ביותר לחפש עובדים מתאימים. נטען שהוא פסל אנשים שהשתייכו לארגונים ושאנשים התחזו לפשוטי עם כדי לזכות בסרטיפיקטים המיוחלים. ככלל, העובדים היו דתיים.

בקרב מפלגות השמאל היה מתן סרטיפיקטים להתאחדות האיכרים לסדין אדם. כשלקראת סוף 1935 העלתה התאחדות התעשיינים הצעה דומה שיינתן לה להביא עולים בעלי מלאכה בתעשייה, נכתב בדבר: "לעינינו עברו בלהות העלייה של מר סידקוב".

### עלייה
קבוצה ראשונה של עולים, שמנתה 24 משפחות, הגיעה ליפו ב-19 במאי 1935. קבוצה שנייה של עולים, 53 משפחות ממרמרוש, הגיעה לחיפה על סיפון הדצ'יה ב-30 במאי 1935. קבוצה שלישית של עולים, שכללה 32 משפחות מבסרביה הגיעה לחיפה על סיפון ה"הרדיאל" ב-3 ביוני 1935. קבוצה נוספת של עולים, 25 משפחות ממרמרוש, הגיעו לחיפה על סיפון הד'ציה ב-14 ביוני 1935.

### קליטה
העולים פוזרו בין 12 מושבות. קבוצת העולים שהגיעה ב-19 במאי 1935 פוזרה בין נתניה (8 משפחות), אבן יהודה (5 משפחות), חדרה (4 משפחות), בנימינה (3 משפחות), כפר סבא, מגדיאל, ראשון לציון ופתח-תקוה (משפחה אחת לכל מושבה).

כרבע מהעולים הגיעו לנתניה ומספרים משמעותיים הגיעו גם לחדרה, רחובות, בה נקלטו 92 משפחות בעיקר מיוצאי רומניה, וראשון לציון. למקומות רבים נוספים בשרון הגיעו קבוצות קטנות יותר. לאבן יהודה הגיעו 7 משפחות.

התאחדות האיכרים פעלה לקלוט את העולים במושבות ולצורך כך הוקמו ועדות קליטה במושבות. כן נעשה מאמץ לארגן לעולים שיכון ולצורך כך הוקמה, בין השאר, שכונת אפרים ברחובות בה יושבו שמונה משפחות מעולי סיטקוב, רמת אפרים בנתניה ושכונת נוה חיים בחדרה. על העולים עברו תלאות רבות ועלו תלונות על אי עמידה בהבטחות לגבי כמות העבודה ועל העדר סיוע בשיכון.

## הערכה
המחלוקת על הבאת עולי סיטקוב נמשכה גם שנים לאחר מכן, בהערכה של מידת הצלחתם. באנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו נכתב בערך של יששכר סיטקוב: "הם הצטיינו בתור עובדי אדמה טובים, וכיום מהוים הם אוכלוסייה חקלאית עצמאית, בעלת משקים פורחים."

לעומת זאת, חברת הכנסת פייגה אילנית מהשמאל אמרה בכנסת, ב-13 בפברואר 1951: "עולי סיטקוב, במקום להשתרש בחקלאות, חזרו ברובם לדפרולטאריזאציה, לרוכלות ולחנוונות זעירה."

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:עליות לפני קום המדינה
קטגוריה:ציונות בפולין
קטגוריה:ציונות ברומניה
ארני תור סיגורדסון

**ארני תור סיגורדסון** (באיסלנדית: **Árni Þór Sigurðsson**; נולד ב-30 ביולי 1960 בריקייוויק) הוא פוליטיקאי ודיפלומט איסלנדי.

## ביוגרפיה
ארני תור סיגורדסון הוא בעל תואר בכלכלה ורוסית מאוניברסיטת אוסלו. לאחר קבלת התואר הוא המשיך בלימודי רוסית במוסקבה. במשך 13 שנים הוא היה חבר עיריית ריקייוויק והיה אחראי על נושאי החינוך, תכנון עירוני. בשנים 1994–2006 היה יושב ראש דירקטוריון של הנמל.

בשנת 2007 ארני תור סיגורדסון נבחר לאלת'ינג מטעם תנועת השמאל הירוק. הוא כיהן בפרלמנט עד לשנת 2014. בתקופה זו היא כיהן כסגן יושב ראש הפרלמנט בשנים 2009–2010 וב-2012–2013. כמו כן הוא היה יושב ראש הסיעה.

בשנת 2015 הוא מונה לשגריר לענייני ארקטיקה. בדצמבר 2017 הוא החליף את קריסטין א. ארנאדוטיר בתפקיד שגריר איסלנד בפינלנד. בהיותו בתפקיד זה הוא נציג המדינה גם במדינות הבלטיות ואוקראינה. ב-2020 החל את כהונתו כשגריר איסלנד ברוסיה, ומשם הוא שימש גם כשגריר לא תושב באוזבקיסטן, אזרבייג'ן, ארמניה, בלארוס, טג'יקיסטן, טורקמניסטן, מולדובה, קזחסטן וקירגיזסטן.

ב-2023 איסלנד החליטה לסגור את שגרירותה ברוסיה ובכך הוא סיים את כהונתו. בהמשך אותה שנה הוא מונה לשגריר איסלנד בדנמרק.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים 

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירי איסלנד
קטגוריה:שגרירי איסלנד באוקראינה
קטגוריה:שגרירי איסלנד באסטוניה
קטגוריה:שגרירי איסלנד בפינלנד
קטגוריה:שגרירי איסלנד בדנמרק
קטגוריה:שגרירים בליטא
קטגוריה:שגרירים בלטביה
קטגוריה:שגרירים ברוסיה
קטגוריה:שגרירים באוזבקיסטן
קטגוריה:שגרירים בארמניה
קטגוריה:שגרירים באזרבייג'ן
קטגוריה:שגרירים בבלארוס
קטגוריה:טג'יקיסטן: יחסי חוץ
קטגוריה:טורקמניסטן: יחסי חוץ
קטגוריה:שגרירים במולדובה
קטגוריה:שגרירים בקזחסטן
קטגוריה:שגרירים בקירגיזסטן
קטגוריה:חברי האלת'ינגי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוסלו
קטגוריה:ילידי 1960
הרמן טילקה

**הרמן טילקה** (בגרמנית: **Hermann Tilke**, נולד ב-31 בדצמבר 1954) הוא מהנדס גרמני, נהג מרוצים ומתכנן מסלולי מרוצים האחראי לתכנון מספר מסלולים לאליפות הפורמולה 1.

## ביוגרפיה
טילקה נולד ב-31 בדצמבר 1954 בעיר אולפה שבגרמניה המערבית. במהלך שנות השמונים התחרה במרוצי מכוניות תיור, בעיקר במסלול הנורבורגרינג. לאחר שסיים לימודי תואר הנדסה אזרחית בהתמחות בניהול תחבורה ותנועה באוניברסיטה למדעים יישומיים של אכן, ייסד בשנת 1984 את חברת "טילקה הנדסה".

טילקה הוא אחד מארבעה מהנדסים המוכרים על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA), אך למעשה הוא היחיד שמתכנן מסלולי מרוצים. אחת מהעבודות הראשונות שביצע הייתה תכנון ובנייה של כביש גישה למסלול הנורבורגרינג. העבודה המשמעותית הראשונה שביצע הייתה הבנייה מחדש של מסלול האוסטרייכרינג, שקוצר באופן משמעותי ונקרא לאחר הבנייה מחדש A1 Ring (כיום הרד בול רינג). במהלך השנים היה מעורב במספר פרויקטים של בנייה מחדש ושינוי של מסלולים קיימים ביניהם ההוקנהיימרינג, נורבורגרינג, מסלול המרוצים של ברצלונה ופוג'י ספידוואי ביפן.

בנוסף לשיפוץ מסלולים קיימים טילקה תכנן ובנה מספר רב של מסלולים חדשים לחלוטין, עליהם היה מופקד משלב התכנון הראשוני. מרבית המסלולים נבנו באסיה ובמזרח אירופה. הוא תכנן את המסלול הבינלאומי בספאנג (מלזיה), המסלול הבינלאומי בבחריין, המסלול הבינלאומי בשאנגחאי, איסטנבול פארק רייסינג, מסלול יאס מרינה (אבו דאבי), מסלול קוריאה הבינלאומי, מסלול בודהה הבינלאומי (הודו) ואת מסלולי הרחוב בולנסיה וסינגפור. הוא תכנן את המסלול המחודש באוסטין, טקסס לקראת חזרתה של ארצות הברית לאליפות בשנת 2012 ואת המסלול בסוצ'י לקראת גרנד פרי רוסיה שהצטרף לאליפות בשנת 2014. המסלול האחרון אותו תכנן הוא מסלול הרחוב בהאנוי, לקראת גרנד פרי וייטנאם שתוכנן להצטרף לאליפות בעונת 2020, אך בסופו של דבר לא התקיים בשל מגפת הקורונה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסים גרמנים
קטגוריה:פורמולה 1
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1954
וייט מודל M

[ממוזער|200px| מכונית מתוצרת "Pierce-Arrow Motor Car Company", הנשיא האמריקאי [ויליאם הווארד טאפט יושב מאחור, מימין]] 
**וייט מודל M** (באנגלית: **White Model M**) היא מכונית מפוארת בסגנון מכונית עידן פליז המונעת באמצעות מנוע קיטור מתוצרת White Motor Company  אשר יוצרה בין השנים 1906–1910 ב-ארצות הברית. נשיא ארצות הברית ויליאם הווארד טאפט רכש יחידה בשנת 1909

## היצרנית "White Motor Company"
חברת "וייט מוטור" הייתה חברה אמריקאית לייצור משאיות, אוטובוסים וטרקטורים חקלאיים משנת 1900 ועד 1980. החברה ייצרה גם אופניים, גלגיליות, מחרטות אוטומטיות ומכונות תפירה. לפני מלחמת העולם השנייה, החברה התבססה בקליבלנד, אוהיו. 

בסוף המאה ה-19 בנו של מייסד החברה, רולין וייט (Rollin H. White) התחיל לבנות מכוניות קיטור. הקבוצה הראשונה של חמישים מכוניות הושלמו באוקטובר 1900, אבל לא נמכרו לציבור עד אפריל 1901, כדי לבדוק ולבחון את הרכבים ביסודיות.

בשנת 1905 היה צורך להפריד את מחלקת הרכב מחברת האם שלה כדי להתאים את צמיחת העסק ולהפריד ביניהם פיזית. ב-4 ביולי 1905 הושקה מכונית קיטור שהייתה מכונית מרוץ, בשם "Whistling Billy".
 
בשנת 1907 "ספינת קיטור לבנה" (White steamer) הייתה אחת הרכבים הראשונים בבית הלבן, כאשר הנשיא תאודור רוזוולט, הנשיא ה-26 של ארצות הברית, אפשר להשירות החשאי של ארצות הברית להשתמש במכונית שמאחורי עגלתו.

דגמי "וייט מודל M" נבנו בין השנים 1906–1910.

הנשיא טאפט רכש את מכונית הקיטור ""וייט מודל M"" בשנת 1909

מכונית הקיטור האחרונה נבנתה בינואר 1911, כאשר עברה החברה לכלי רכב המונעים בבנזין. החברה בנתה כ-10,000 מכוניות קיטור.

## "וייט מודל M"
* מכוניות "וייט מודל M" היו מכוניות מתוחכמות מכניות. היצרן השתמש בגנרטור קיטור רכוב במרכז המכונית, המנוע הורכב מתחת למכסה המנוע. 
* מחיר דגם ה-"וייט מודל M" עמד על 4,000 דולר (שנת 1909, ארצות הברית)
* מכונית פתוחה
* 7 מושבים
* מנוע קיטור קדמי
* מערכת היגוי - מימין
* טווח נסיעה - כ-150 ק"מ
* 4 צמיגיים סימטריים
* צמיג רזרבי

## 4 המכוניות של נשיא ארצות הברית "טאפט"
נשיאי ארצות הברית החלו את השימוש במכוניות בראשית המאה ה-20, כאשר הנשיא ויליאם הווארד טאפט רכש ארבע מכוניות והסב את אורוות הבית הלבן למוסך.

הנשיא טאפט רכש צי של ארבע מכוניות: שתי מכוניות מפוארות מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית "Pierce-Arrow Motor Car Company" , מכונית חשמלית מתוצרת יצרנית המכוניות החשמליות "Baker Motor Vehicle Company"  ומכונית קיטור "וייט מודל M" מתוצרת כלי הרכב "White Motor Company" 

## תמונות

קובץ:President Taft’s 1909 White Steam Car.png | "וייט מודל M" 
קובץ:TaftMotorCar1909.jpg | "וייט מודל M" 



קובץ:WilliamHTaftAutomobile.jpg | מכוניותיו של הנשיא ויליאם הווארד טאפט, שנת 1910


## ראו גם
* מנוע קיטור
* המכונית הנשיאותית (ארצות הברית)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות מנוע קיטור
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות שרד
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1906
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
קטגוריה:המכוניות הנשיאותיות (ארצות הברית)
טוני וורד

**טוני וורד** (באנגלית: **Tony Ward**; נולד ב-10 ביוני 1963) הוא דוגמן ושחקן אמריקאי.

## ביוגרפיה
וורד נולד בסנטה קרוז בקליפורניה כאמצעי מבין שלושה בנים.

כשהחל את לימודיו בקולג' התגלה כדוגמן והחל לעבוד בתחום.

הוא דגמן הלבשה תחתונה לקלווין קליין, לאחר מכן עבד בין היתר עבור קרל לגרפלד, דולצ'ה וגבאנה והוגו בוס.

הוא היה חתום בסוכנויות דוגמנות בניו יורק, לונדון, מילאנו וקופנהגן.

בתחילת שנות התשעים היה בן זוגה של הזמרת מדונה והופיע במספר קליפים שלה, הוא גם הופיעה בספרה "סקס", מלבד זאת הוא הופיע בקליפים של אמנים נוספים.

ב-1999 הופיע בסרט העצמאי "Out in Fifty" לצד מיקי רורק.

ב-2002 הופיע בסרט קומדיית הפעולה "All About the Benjamins".

ב-2008 שיחק בסרט הקנדי "Story of Jen".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוגמנים להט"בים
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
כריסטל שאאק

ממוזער|231x231 פיקסלים|שאאק בתחרות מיס אירופה לשנת 1954
**כריסטל שאאק** (בגרמנית: **Christel Schaack**; 24 בספטמבר 1925 - 15 באוקטובר 2021) הייתה דוגמנית גרמנייה. מיס גרמניה לשנת 1953; נבחרה למיס אירופה לשנת 1954, אך התואר נשלל ממנה, היות שהייתה אלמנה ותחת זאת הוכתרה בתואר "מיס אירופה של כבוד".

## ביוגרפיה
שאאק נולדה בברלין.
ביוני 1953 התמודדה כמיס ברלין ונבחרה למיס גרמניה.
זכייתה לא הייתה במרכז תשומת הלב הציבורית מאחר שב-17 ביוני, יום לאחר זכייתה, פרצה התקוממות הפועלים במזרח-גרמניה.

ביולי אותה שנה התחרתה במיס תבל 1953 ועלתה לחצי הגמר (שש עשרה מועמדות).
בשנת 1954 זכתה כריסטל שאאק בתואר מיס אירופה, אך התואר נשלל ממנה עקב כך שהתגלה כי בעלה מת, ועל פי כללי התחרות באותה עת, לא ניתן היה להכתיר אלמנות כמלכות יופי. במקומה נבחרה דניאל ז'אנו הצרפתייה. עם זאת, כדי למנוע תקרית בינלאומית, הוכרתה שאאק בתואר "מיס אירופה של כבוד".

היא עבדה כדוגמנית במקומות שונים במהלך שנות החמישים, היא עבדה בין היתר בסלון אופנה בברלין.

ב-2009 הופיעה בסדרה התיעודית "Mein Deutschland".

מ-1958 ועד 2002 הייתה נשואה למלחין ולמנצח האוסטרי וילי מאטס, בנה ד"ר פרנק שאאק הוא יועץ עסקי בבאד הומבורג.
התגוררה במינכן ובזלצבורג לסירוגין.
נפטרה ב-15 באוקטובר 2021.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכות מיס גרמניה
קטגוריה:זוכות מיס אירופה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1953
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1925
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1925
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-2021
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2021
יומנו של חבר מושלם

**יומנו של חבר מושלם: החיים על פי ראולי ג'פרסון** (באנגלית: **Diary of an Awesome Friendly Kid: Rowley Jefferson's Journal**) הוא ספר בסדרת הספרים "יומנו של חנון" שכתב הסופר האמריקאי ג'ף קיני. זהו ספין אוף, שבו הדמות הראשית אינה גרג הפלי אלא חברו הטוב ביותר, ראולי ג'פרסון. הספר יצא לאור באנגלית ובעברית באפריל 2019. ספר ההמשך בשם "הרפתקה של חבר מושלם" יצא לאור באוגוסט 2020. הספר השלישי בסדרה בשם "סיפורי אימה של חבר מושלם" יצא לאור במרץ 2021.

## תוכן הספר
הספר מציג את חייו של ראולי מנקודת מבטו. ראולי כותב על חייו, על הלימודים ועל החברות בינו לבין גרג.

ראולי מספר כי הראה לגרג את היומן, והוא האשים אותו בגנבת הרעיון שלו. אז מעלה גרג רעיון, לפיו יומנו של ראולי צריך להיות למעשה ביוגרפיה של גרג. הוא מתחיל בפרק על ראשית חייו של גרג, ומדלג לכיתה ד', אז פגש אותו לראשונה. הסיפורים בספר עוסקים ביחסי החברות ארוכי השנים בין גרג ובין ראולי, בסיפורים מצחיקים שאירעו להם, ועל דברים נוספים.

בסופו של דבר הוא מראה לגרג את היומן, והוא מתעצבן שהיומן עוסק הן בו והן בראולי, ולא רק בו. ראולי מציע שהיומן יכול להיות הביוגרפיה שלהם, אבל גרג מאיים לשנות את כל החלקים שבהם מופיע ראולי. לכן משנה ראולי את המוקד של היומן בחזרה לעצמו. הספר מסתיים בהורים של ראולי, שאומרים לו שהוא צריך למצוא חברים חדשים, וראולי מגיב כי הוא לא יכול כי החברות עם גרג תופסת זמן רב, אבל משום שאמא של גרג אמרה כי חברים עולים אחד לשני על העצבים, הוא וגרג הם "חברים הטובים ביותר".

## דמויות
* **ראולי ג'פרסון** - הדמות הראשית.
* **גברת ג'פרסון-** (עדנה ג'פרסון) - אמו של ראולי.
* **מר ג'פרסון-** (רוברט ג'פרסון) - אביו של ראולי.
* **גרג הפלי** - חברו הטוב ביותר של ראולי.
***רודריק הפלי-** אחיו הגדול של גרג
***מני הפלי-** אחיו הקטן של גרג
***סוזן הפלי-** אמו של גרג
***פרנק הפלי-** אביו של גרג
* **גברת בק**- מורתו של ראולי למתמטיקה
***מר הרדי**- המורה המחליף של ראולי
***במפי ג'פרסון-** סבו של ראולי
***גברת מונרו-** שכנתו של ראולי
***טווין לרקין-** ילד היפראקטיבי ושכנו של ראולי

## קישורים חיצוניים
* 
* 

חבר מושלם
קטגוריה:יומנו של חבר מושלם
נטליה דייר

**נטליה דניאל דייר** (באנגלית: **Natalia Daniel Dyer**; נולדה ב-13 בינואר 1995) היא שחקנית אמריקאית המוכרת בעיקר בשל גילום דמותה של ננסי וילר בסדרת המדע בדיוני "דברים מוזרים" בנטפליקס.

## ראשית חייה
דייר היא הצעירה מתוך שלוש אחיות, היא גדלה למשפחה נוצרית בנאשוויל, טנסי, וסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון לאמנויות הבמה של נאשוויל. לאחר מכן היא עברה לניו יורק ונרשמה לאוניברסיטת ניו יורק, ולמדה שם בבית ספר גאלאטין ללימודים אינדיבידואליים. 

## קריירה
דייר הופיעה לראשונה על המסך בדמותה של קלריסה גריינג'ר, מעריצה של האנה מונטנה בסרט "האנה מונטנה: הסרט", בשנת 2009. בשנת 2011, היא הופיעה בסרט "החיוך של ויטני בראון". בגיל שש עשרה הצטלמה דייר לסרט העצמאי "אני מאמינה בחדי-קרן", שיצא לאקרנים רק שלוש שנים לאחר מכן במהלך פסטיבל SXSW 2014.

בשנת 2016, דייר לוהקה לדמותה של ננסי וילר בסדרת המקור של נטפליקס, "דברים מוזרים". בשנת 2019, דייר כיכבה בדמותה של קוקו בסרט האימה המקורי של נטפליקס "מסור חשמלי מקטיפה".

בשנת 2021 שיחקה בסרט המתח והאימה "דברים ששמענו וראינו" בדמותה של ויליס האוול; הסרט מספר על אישה צעירה (אמנדה סייפריד) שעוברת ממנהטן לכפר קטן עם בעלה ומגלה שם סודות אפלים.

בינואר 2022, דייר לוהקה לסרט האימה "All Fun and Games" לצד אייסה באטרפילד.

## חיים אישיים
מאז שנת 2016, דייר מנהלת זוגיות עם השחקן האנגלי צ'ארלי היטון, המשחק לצידה בסדרה "דברים מוזרים".

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### קליפים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי בית הספר גאלאטין באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1995
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1995
משפחת פורמון

**משפחת פורמון** (צורה נוספת: **פירמון**), הייתה משפחת רבנים בסלוניקי ובטורקיה, במאה ה-16. המפורסם בשושלת זו הוא רבי יוסף פורמון.

## תולדות המשפחה
לפי השערה מסוימת, בני משפחת פורמון היו מהאשכנזים שנדדו דרך איטליה לטורקיה. לפי השערה זו, ייתכן ששם המשפחה 'פורמון' או 'פירמון' אינו אלא צורה מסוגננת או משובשת של השם האשכנזי 'ברמן'.

על בני המשפחה נמנים הרבנים הבאים:
* רבי יעקב סמו"ט - רב של קהילת קייאנה (איטליה) בשלוניקי בשנים 1554–1565, ולדעת רבי דוד קונפורטי שמו היה רבי יעקב פורמון, ואילו סמו"ט זהו כינוי שהיה מוסיף ליד חתימתו. לפי השערה מסוימת הוא אף היה אחיו של רבי יוסף פורמון וכיהן משנת ה'ש"ל 1570 כמורה בישיבתו שבפטרס.
*רבי יוסף פורמון, רב ופוסק בולט, מרבני טורקיה ומגדולי חכמי שלוניקי. משנת 1560 בערך כיהן כרב וראש ישיבה בפטרס, שהייתה נתונה אז תחת השלטון הטורקי
*רבי צדיק פורמון -  בנו של רבי יוסף פורמון, ידיד של המהרש"ך. תרגם את הספר תורת חובות הלבבות ללאדינו. הספר נקרא **אובליגאשייון די לוש קוראשוניש**.. מהדורה ראשונה של הספר נדפסה כנראה בקושטא 1567, בשנת ה'תע"ג 1713 הובא לבית הדפוס Nalla Stamperia Bragadina בוונציה על ידי משה בן שלמה אשכנזי, ונדפס באותיות עבריות מרובעות ומנוקדות. התרגום המקורי נכתב באותיות עבריות, כשלאחר מכן רבי דוד פרדו פרסם תעתיק של החיבור לאותיות לטיניות.
*רבי יוסף פורמון (השני) – בנו של רבי צדיק, נכדו של רבי יוסף פורמון הראשון. בשלהי המאה ה-16 התמנה לכהן כרב על אחד מקהלי סיציליה שבפטרס. מינוי לו התנגדו חלק מהקהלים, והתכתבות על מחלוקת זו מופיעה בספרו של מהרש"ך אשר כתב, כי בנוסף למעלותיו של רבי יוסף המקנות לו את הזכות לכהונה זו, הרי שהוא זכאי לכך גם בשל טענת 'חזקה' שהרי אביו רבי צדיק וסבו רבי יוסף כהנו באותה שררה.

## לקריאה נוספת
*לאה בורנשטיין-מקובצקי, "לתולדות המאבק על ההגמוניה בקהילת פאטראס במאה הט"ז", **מיכאל: מאסף לתולדות היהודים בתפוצות** ז (תשמ"ב), עמ' ט–מא. 
*.
*לאה בורנשטיין-מקובצקי, "ר' שלמה ברוך, מחכמי יוון במאה ה-ט"ז, ספר תשובותיו וקשריו עם חכמי זמנו", **מורשת ישראל** 14 (טבת תשע"ז).

## הערות שוליים

קטגוריה:סלוניקי: יהודים
גדי דרור

**גדי דרור** (נולד בשנת 1980) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף המכהן כראש מטה פיקוד המרכז. בעבר כיהן כראש מחלקת התכנון באגף התכנון, כמפקד עוצבת עמוד האש, כמפקד עוצבת אדירים וכמפקד הסיוע הארטילרי של עוצבת הגליל.

## ביוגרפיה
בשנת 1998 דרור התגייס למערך האיכון של חיל התותחנים, ביצע קורס מפקדים, קורס קציני תותחנים ולאחר מכן יצא לקורס מפקדי פלוגות. בין השנים 2004–2005 שימש כמפקד סוללה מבצעית בגדוד דרקון של עוצבת עמוד האש, בשנים 2005–2006 שימש כמפקד פלוגה בבה"ד 1. בשנים 2006–2007 שימש כמפקד סוללה בהשלמה החיילית של חיל התותחנים.

בשנים 2007–2009 שימש כסגן מפקד גדוד דרקון, כאשר בשנים 2010–2012 שימש כקצין אג"ם בעוצבת עמוד האש, ולאחר מכן יצא ללימודים במכללה לפיקוד ומטה וביצע קורס מג"דים. בשנים 2013–2015 שימש כמפקד גדוד דרקון.

בשנים 2015–2017 שימש כמפקד גדוד 451 בבית הספר לתותחנים, וב-2017 שימש כסגן מפקד אגד ארטילרי 282. בשנים 2017–2018 שימש כקצין אג"ם עוצבת געש.

בשנת 2018 הועלה לדרגת אלוף-משנה, כאשר בשנים 2018–2019 שימש כמפקד עוצבת אדירים ומפקד סיוע של עוצבת הגליל. בשנים 2019–2022 כיהן כמפקד עוצבת עמוד האש, העוצבה המובחרת של חיל התותחנים. לאחר מכן מונה לראש מחלקת התכנון באגף התכנון.

ב-22 בנובמבר 2024 הוכרז כי ימונה לתפקיד ראש המטה בפיקוד המרכז ויועלה לדרגת תת-אלוף. ביולי 2025 נכנס לתפקידו.

[250px|ממוזער|גדי דרור מקבל בטקס מינוי למפקד עוצבת עמוד האש. בתמונה [הרצי הלוי עונד לו את תג היחידה החדש, יולי 2019|טקסט=]]

## חיים אישיים
דרור נשוי ואב לארבעה. דרור הוא בעל תואר ראשון להיסטוריה צבאית מהאוניברסיטה העברית ותואר שני בביטחון ודיפלומטיה לבכירים מאוניברסיטת תל אביב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 215
קטגוריה:מפקדי עוצבת אדירים
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 215
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
צ'ארלי היטון

**צ'ארלי רוס היטון** (באנגלית: **Charlie Ross Heaton**; נולד ב-6 בפברואר 1994) הוא שחקן ומוזיקאי אנגלי, הידוע בשל גילום דמותו של ג'ונתן באיירז בסדרת המקור של נטפליקס "דברים מוזרים".

## ראשית חייו
היטון נולד בלידס, מערב יורקשייר באנגליה ב-6 בפברואר 1994. הוא גדל עם אמו היחידנית בעיירת החוף ברידלינגטון במזרח יורקשייר.  להיטון יש אחות גדולה, לוי היטון, גם היא שחקנית.

## קריירה
לאחר שעבר ללונדון כשהיה בן 16, היטון הצטרף ללהקת הנויז רוק "Comanechi" כמתופף וסייר איתם במשך כשנה וחצי. לאחר מכן, היטון הצטרף ללהקת הרוק פסיכדלי "Half Loon".

## חיים אישיים
בשנת 2014, נולד לו בן, ארצ'י, ממערכת יחסים עם בת זוגו לשעבר, המוזיקאית היפנית אקיקו מאטסורה . 

מאז שנת 2016, היטון בזוגיות עם השחקנית האמריקאית נטליה דייר, שמשחקת לצידו בסדרה "דברים מוזרים".

ב-21 באוקטובר 2017, בקשתו של היטון להיכנס לארצות הברית סורבה כאשר פקידי המכס מצאו עקבות של קוקאין בין חפציו, והוא הועלה על מטוס חזרה ללונדון. היטון הסיר את בקשתו להיכנס לאמריקה על מנת להימנע ממעצר. בעקבות תקרית זו, היטון פיספס את בכורת העונה השנייה של "דברים מוזרים".

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:מוזיקאים אנגלים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:מתופפים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1994
דרומית ליאווה

**דרומית ליאווה** (באנגלית: "**South by Java Head**") הוא מותחן מלחמתי מאת הסופר הבריטי אליסטר מקלין, שיצא לאור בשנת 1958. זהו ספרו השלישי של מקלין.

## עלילת הספר
עלילת הספר, המתרחשת במהלך מלחמת העולם השנייה, נפתחת כאשר הצבא הקיסרי היפני עמד לכבוש את סינגפור. אדם אחד, בריגדיר גנרל פוסטר פרנהולם העומד בראש רשת ריגול של שירות המודיעין החשאי הבריטי, חייב להימלט. בידי פרנהולם מצויות תוכניות הפלישה של יפן לאוסטרליה ועליו להעביר את המידע אל מחוץ לסינגפור, אל המפקדה בעיר דרוין שבאוסטרליה. הוא, קבוצת חיילים, אחיות וילד אחד ניסו לעזוב את סינגפור בדרך הים. עד מהרה חברי הקבוצה מוצאים עצמם על סיפון אונייה מן הצי הסוחר הבריטי. על צוות האונייה ובראשם גיבור הספר, הקצין הראשון ג'והן ניקולסון, למלט את הניצולים כנגד כל הסיכויים בים השורץ בספינות הצי היפני.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ספרי 1958
קטגוריה:אליסטר מקלין
קטגוריה:ספרי הוצאת עמיחי
גביע ווינר בכדורסל 2015

ממוזער|גביע ווינר 2015

**גביע ווינר בכדורסל ל[[עונת 2015/2016 בליגת העל בכדורסל|שנת 2015]]** היא התחרות העשירית להיווסדו של מפעל גביע ווינר סל.

מכבי תל אביב זכתה בגביע ווינר השישי שלה, לאחר ניצחון בגמר על הפועל אילת.

## רבע הגמר

## חצי הגמר

## הגמר
מכבי תל אביב זכתה בתואר גביע הווינר השישי שלה.

## קישורים חיצוניים
* אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, - עמוד 588

## הערות שוליים

קטגוריה:2015 בישראל: כדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2015
קטגוריה:עונות בגביע ווינר סל
איציק חולבסקי

**איציק חולבסקי** (נולד ב-24 בנובמבר 1954) היה ראש המועצה האזורית מגידו עד 2024. קודם לכן כיהן כגזבר מועצה אזורית מגידו ומנכ"ל החברה הכלכלית לפיתוח מגידו. בעבר שימש גזבר קיבוץ עין השופט ולפני כן היה מזכיר הקיבוץ.

## ביוגרפיה
חולבסקי נולד בקיבוץ עין השופט לאידה ושלום חולבסקי, אח לנאווה. למד בתיכון במוסד החינוכי הרי אפרים. בשירותו הצבאי היה מש"ק בגדוד 50 (נחל מוצנח), קצין בבית הספר למ"כים ומ"פ בגדוד נחל 932.

לאחר שחרורו מהצבא בשלהי 1978 עבד כשנתיים בענפי החקלאות של עין השופט, ובסוף 1980 הצטרף כשליח עין השופט להקמת קיבוץ נטור, שם שימש מרכז משק כשנה וחצי.

משנת 1982 ועד 1986 למד כלכלה לתואר בוגר באוניברסיטת תל אביב, ובסיום הלימודים חזר לקיבוץ לעבוד במטע ולנהל את ענף המזון.

בשנות ה-90 שימש מנהל משאבי אנוש במפעל "מיברג" במשך 9 שנים. משנת 2000 עד שנת 2004 כיהן כמזכיר ארגוני של קיבוץ עין השופט ומשנת 2004 עד 2008 כיהן כגזבר עין השופט ומנהל הכספים של המפעלים "מיברג", "אלת"ם" ו"מא"ג". משנת 2008 עד 2013 כיהן כגזבר מועצה אזורית מגידו וכמנכ"ל החברה הכלכלית לפיתוח מגידו.

בסוף שנת 2013 התמודד איציק חולבסקי על תפקיד ראש המועצה האזורית מגידו, ומ-7 בינואר 2014 מכהן בתפקיד זה. בסוף 2018 התמודד בשנית בבחירות לרשויות המקומיות ונבחר לכהונה נוספת בראשות המועצה. חולבסקי הודיע ב-2022 על כוונתו להתמודד לתקופת כהונה שלישית בבחירות 2023, ראש המועצה הראשון בתולדות מועצה אזורית מגידו המתמודד על קדנציה שלישית. בבחירות אלו ניצח יריבו גיל לין עם 45% מקולות המצביעים, בעוד חולבסקי זכה רק בכ-30% מהקולות.

### פעילותו כראש מועצה
בשנת 2017 הוחלט בקבינט הדיור לספח שטחים שבתחומה של המועצה האזורית מגידו לטובת בנייה ביקנעם עילית. השטחים שיועדו לסיפוח היו אמורים להיגרע מהמושבים עין העמק ואליקים. ראש המועצה פתח במאבק נגד החלטה זו כדי למנוע ממנה לצאת אל הפועל ועצר את ההחלטה בעזרת ערעור של השרים זאב אלקין ומירי רגב. נכון ל-2019 חולבסקי הצליח לבלום את תוכנית הסיפוח המקורית וכעת מתנהל דיון בוועדה הגאוגרפית במחוז חיפה בראשות עמרם קלעג'י על הצעה נגדית של המועצה האזורית מגידו.

בשנת 2019 אושרו העבודות לשדרוג כביש 66 בין צומת היוגב לצומת מגידו, לאחר קשיים סטטוטוריים ואחרים, ולאחר מאבק ארוך של המועצה האזורית מגידו, שהכביש עובר בתחומה. כביש 66 נחשב לכביש מסוכן, שבו אירעו תאונות קטלניות רבות. התכנון הראשוני של הרחבת כביש 66 הושלם, וכעת מתנהלים דיונים במשרד התחבורה על הכנסת שדרוג והרחבת הכביש לתוכנית החומש הבאה.

במרץ 2019 הכריזה הוועדה לתכנון ובנייה של מחוז צפון על תוכנית ליצירת שמורת טבע חדשה בתחום המרחב הביוספרי של המועצה האזורית מגידו, בשטח של כ-8000 דונם. השמורה תנוהל על ידי רשות הטבע והגנים. המועצה האזורית וקק"ל יהיו שותפים בניהול באמצעות המרחב הביוספרי.

## חיים אישיים
איציק חולבסקי נשוי לג'וזפין ולהם 3 ילדים. מתגורר בעין השופט.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עין השופט: אישים
קטגוריה:מזכירי קיבוצים
קטגוריה:בוגרי המוסד החינוכי הרי אפרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
קטגוריה:ראשי המועצה האזורית מגידו
בסטן T77

**בסטן T77** (באנגלית: **Besturn T77**) הוא קרוסאובר קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב הסינית **Besturn**  חברת בת של החברה הממשלתית **FAW Group**  (בסינית: **第一汽车集团**, שם רשמי: **FAW Group Corporation**) אשר מיוצרת משנת 2018 (מודל 2019) ועד היום בסין.

המוצרים העיקריים של **FAW Group** הם כלי רכב, אוטובוסים, ומשאיות קלות, בינוניות וכבדות.

## "בסטן T77"

* 5 דלתות.
* 5 נוסעים.
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין מגדש טורבו.
* סוג הנעה: הנעה קדמית.
* מערכת הזרקת דלק רב נקודתית - ישירה.
* 6 רמות גימור.
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 11.2 שניות.

### מחירים (לפי רמות גימור, שנת 2018)
* מחיר היחידה מדגם "בסטן T77" בסין עומד על 89,800 רנמינבי.
* מחיר היחידה מדגם "בסטן T77" בסין עומד על 99,800 רנמינבי.
* מחיר היחידה מדגם "בסטן T77" בסין עומד על 101,800 רנמינבי.
* מחיר היחידה מדגם "בסטן T77" בסין עומד על 109,800 רנמינבי.
* מחיר היחידה מדגם "בסטן T77" בסין עומד על 119,800 רנמינבי.
* מחיר היחידה מדגם "בסטן T77" בסין עומד על 134,800 רנמינבי.

## תמונות

קובץ:Bestune T77 04 China 2019-03-14.jpg | "בסטן T77" 
קובץ:Bestune T77 02 China 2019-03-14.jpg | "בסטן T77" 
קובץ:Bestune (Besturn) T77 001.jpg | "בסטן T77" 
קובץ:Bestune (Besturn) T77 002.jpg | "בסטן T77" 
קובץ:Bestune T77 003.jpg | "בסטן T77" 
קובץ:Bestune T77 005.jpg | "בסטן T77" 
קובץ: Bestune T77 006.jpg | "בסטן T77" 
קובץ: Bestune T77 008.jpg | "בסטן T77" 
קובץ:Bestune T77 010.jpg  | "בסטן T77" 
קובץ:Bestune T77 011.jpg | "בסטן T77" 


## ראו גם
* קרוסאובר
* בסטן X40
* בסטן X80
* בסטן B30

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2018
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
אביגיל הרדינגהם

**אביגיל הרדינגהם** (באנגלית: **Abigail Hardingham**; נולדה בשנת 1991) היא שחקנית בריטית. היא ידועה מהופעתה בסדרת הדרמה "הנעדרת" של ה-BBC משנת 2016, ומקומדיית האימה הבריטית "נינה לנצח".

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1991
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1991
קוני ואנדנבוס

**קוני ואנדנבוס** (בהולנדית: **Conny Vandenbos**; נולדה ב-16 בינואר 1937 – 7 באפריל 2002) הייתה זמרת הולנדית.

## ביוגרפיה
ואנדנבוס נולדה בהאג.

היא החלה את דרכה כזמרת בתוכנית ברדיו המציגה כישרונות צעירים שם ביצעה שיר בצרפתית.

ב-1961 הופיעה בפסטיבל מוזיקה בבלגיה ולאחר מכן חתמה על חוזה עם חברת התקליטים "PolyGram".

ב-1964 החלה להופיע בסדרת הטלוויזיה "Zeg Maar Conny" (קרא לי קוני) ששודרה ברשת השידור הציבורית ההולנדית "NCRV".

היא ייצגה את הולנד באירוויזיון 1965 לאחר שזכתה בפסטיבל השירים הלאומי של הולנד עם השיר שנקרא "t Is genoeg'" וזכתה במקום ה-11.

ב-1966 שירה "Ik Ben Gelukkig Zonder Jou" זכה לדירוג גבוה בטבלאות של הולנד.

ב-1976 זכתה בפרס המוזיקה ההולנדי "Golden Harp" עבור אלבומה "Golden Harp".

בשנות ה-90 הגישה מספר תוכניות ברדיו.

באירוויזיון 1998 נבחרה להגיש את תוצאות הניקוד של הולנד, ברגע ההצבעה ציינה ש"ליבה הולך אל המשתתפים בתחרות מכיוון שהיא יודעת מה הם מרגישים", המנחה אולריקה ג'ונסון השיבה כי היא יודעת שגם היא השתתפה באירוויזיון, לאחר מכן קוני השיבה לה שאכן היא השתתפה בתחרות לפני זמן רב, אך עקב הקולות והרעשים באולם אמירתה של ואנדבוס לא נשמעה היטב, לאחר מכן שהמנחה חזרה על דבריה ואמרה "לפני זמן רב" נוצר הרושם השגוי כאילו המנחה לועגת לגילה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות הולנדיות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1965
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1937
קטגוריה:נפטרות ב-2002
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2002
ריאד עיסמת

**ריאד עיסמת** (בערבית: **رياض عصمت**; בתעתיק מדויק: **ריאצ' עצמת**; 11 ביולי 1947 – 13 במאי 2020) היה איש ציבור סורי, מפיק תיאטרון ומחזאי.

## ביוגרפיה
ריאד עיסמת נולד בדמשק. סיים בשנת 1968 לימודי ספרות אנגלית באוניברסיטת קארדיף באוניברסיטת דמשק. לאחר סיום הלימודים הוא חזר לסוריה.

כתב כמה מחזות. בשנת 1985 הוא היה מפיק של סדרת טלוויזיה. במקביל לימד משחק באקדמיה לדרמה, ובשנת 2000 מונה לרקטור של האקדמיה. בשנת 2003 מונה למנהל הכללי של הרדיו והטלוויזיה הממלכתיים של סוריה, במקביל לתפקידו כסגן שר התרבות.

בשנת 2005 מונה לשגריר בפקיסטן, ובשנת 2010 הועבר לעומאן.

באוקטובר 2010 מונה לשר התרבות במקום ריאד אע'א, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2012.

בשנים 2013–2014 הועסק באוניברסיטת נורת'ווסטרן.

ב-13 במאי 2020 נפטר מקורונה בבית חולים בעיר שיקגו בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים
* קורות חייו וריאיון עם ריאד עיסמת

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דמשק
קטגוריה:שגרירי סוריה
קטגוריה:שגרירים בפקיסטן
קטגוריה:שרי התרבות של סוריה
קטגוריה:סופרים סורים
קטגוריה:נפטרים במגפת הקורונה
קטגוריה:סורים שנולדו ב-1947
קטגוריה:סורים שנפטרו ב-2020
יד המת

[שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים| יד הקלפים שהוחזקה לכאורה על ידי [ביל היקוק הפראי בזמן מותו: אסים שחורים ושמיניות]]
**יד המת** (באנגלית: **Dead man's hand**) היא יד פוקר מסוימת, שהיא זוג של אסים שחורים וזוג שמיניות שחורות, אף על פי שהגדרות היד השתנו לאורך השנים.

נאמר על יד כזו כי הוחזקה על ידי ביל היקוק הפראי כאשר הוא נרצח. אין מקור עכשווי המתעד את הקלפים המדויקים של היד, אבל ספרו של פרנק וילשטך משנת 1926, *Wild Bill Hickok* הוביל לתפיסה המודרנית של "יד המת" כזוג של אסים שחורים ושמיניות שחורות. במקרה של היקוק היו אלה משולבים עם קלף נוסף לא ידוע.

## פרטים ראשונים
הביטוי "יד המת" ככל הנראה הופיע בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, אם כי אף אחד לא קישר אותו להיקוק עד 1920.

ההתייחסות המוקדמת ביותר לכך הייתה ב-1886, שם תוארה יד המת כ"פול האוס המורכב משלושה נסיכים וזוג עשרות".

ב-1903 ב"אנציקלופדיה של אמונות טפלות, פולקלור ומדעי הנסתר" (Encyclopaedia of Superstitions, Folklore, and the Occult Sciences), נסיכים ושביעיות נקראו "יד המת".

ב-1907 התייחס אדמונד הויל  אל היד כאל נסיכים ושמיניות.

## ידו של היקוק
מה שנחשב כיום לשילוב הקלפים "יד המת", קיבל את המוניטין שלו מן האגדה שזו חמישיית הקלפים שהייתה בידו של ג'יימס באטלר היקוק (הידוע יותר בשם "ביל היקוק הפראי") כאשר נורה בחלק האחורי של ראשו על ידי ג'ק מק'קאל ב-2 באוגוסט 1876, בסלון של נוטל & מאן בדאדווד, בטריטוריית דקוטה . לפי הדיווחים, היד של היקוק הורכבה מזוג של אסים שחורים ושמיניות שחורות וקלף נוסף לא ידוע.

על פי ספרו של ההיסטוריון המערבי קרל וו. ברייאן, הקלפים נלקחו מהרצפה על ידי אדם בשם ניל כריסטי, שהעביר אותם לבנו. והבן, בתורו, אמר למר בריאן על הרכב היד. "הנה הזהות המדויקת של הכרטיסים האלה כפי שנמסרה לי על ידי בנו של כריסטי: אס יהלום עם סימן עליו, אס תלתן, שתי שמיניות שחורות, עץ, ותלתן, ומלכה לב עם טיפה קטנה של דמו של היקוק עליה ".

ג'וזף רוזה, ביוגרף וחוקר על היקוק, כתב על ידו של היקוק כך: "הגרסה המקובלת היא שהקלפים היו אס-עץ, אס-תלתן, שתי שמיניות שחורות ומלכה תלתן כKicker". עם זאת, רוזה אמר כי אין מקור מאותו הזמן שמאשר את היד המדויקת. ההתמצקות בלשונם של שחקני קלפים על ידו של המת כשני זוגות, אסים ושמיניות, קרה רק לאחר פרסום ספרו של פרנק וילסטך, *Wild Bill Hickok, ב*-1926*,* 50 שנה לאחר מותו של היקוק.

## מורשת

* בסרט "הבלדה על באסטר סקראגס", כשבאסטר מגיע למסבאה הוא מצטרף למשחק של פוקר לאחר ששחקן עזב פתאום, אבל מגלה שהשחקן פינה את המושב לאחר שהוא קיבל את קלפי יד המת.

* בסרט ג'ון וויק 4 כשג'ון נכנס למסיבה של "קילה" אדם שנשלח להרוג, ג'ון פוגש שם את קילה ועוד שני אנשים נוספים שרוצים להרוג את ג'ון, קילה מציע ליישב את הדילמה באמצעות יד פוקר שהמנצח בה יחליט את מי להרוג, ג'ון חושף את היד שלו ראשון ומבין שהוא קיבל את קלפי יד המת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פולקלור אמריקאי
קטגוריה:פוקר
לה פטי ז'ורנל

**לה פטי ז'ורנל** (בצרפתית: **Le Petit Journal**) היה יומון מוביל בצרפת בשנים 1863–1944.

## היסטוריה
המהדורה הראשונה של העיתון יצאה לאור ב-1 בפברואר 1863 עם 83,000 העתקים. מייסד העיתון, מואיז מיו היה במקור מבורדו, שם הוא התחיל בעסקי עיתונות. הפצה של 83 אלף העתקים הייתה חריגה ביחס לעיתונים אחרים באותה תקופה. תוך שנתיים תפוצת העיתון הגיע ל-259 אלף העתקים ונעשה העיתון הגדול בפריז. בשנת 1870 גדלה התפוצה ל-340 אלף, פי שניים מהעיתון המתחרה השני. למרות התפוצה הגדולה, העיתון לא היה הצלחה מסחרית ומשפחת המייסד נאלצה למכור את העסק לאמיל דה ז'ירארדן בשנת 1872. בשנת 1895הגיע  העיתון למיליון העתקים ואף ל-2 מיליון כאשר כ-80% נמכרו מחוץ לפריז.

בתחילת המאה ה-20 ירדה תפוצת העיתון ו-"Le Petit Parisien" נעשה העיתון הנפוץ בצרפת. בשנת 1919 הייתה התפוצה כ-400,000 העתקים. בשנת 1936 היה לעיתון הרשמי של המפלגה סוציאליסטית, אך למרות תמיכה מבעלי השפעה, בשנת 1937 ירדה תפוצת העיתון ירדה לכ-150,000. העיתון נסגר באוגוסט 1944.

בין הסיבות להצלחת העיתון היה המחיר הנמוך. בתקופת הזוהר, העיתון עלה 5 סנטימים לעומת 15 סנטימים עבור עיתונים מתחרים.

בשנת 1894 היה העיתון בין המארגנים של מרוץ מכוניות הראשון בעולם "פריז-רואן".

## קישורים חיצוניים

* 
* העתקים של העיתון

קטגוריה:צרפת: עיתונים
אברהם דוויין

**אברהם דוויין** (באנגלית: **Abrahm DeVine**; נולד ב-3 בספטמבר 1996) הוא שחיין אמריקאי, סגן אלוף ארצות הברית (2017 ו-2018) במשחה ל-200 מטר מעורב אישי ואלוף המכללות (2018 ו-2019) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.

## ביוגרפיה
### 2017
באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה יוני 2017 ושמשה את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם זכה דוויין במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 1:56.79 דקות, אחרי צ'ייס קייליש (1:56.51 דקות) ולפני ג'וש פרנו (1:57.14 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:58.65 דקות. חודש לאחר מכן, באליפות העולם עצמה שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי הוא סיים במקום עשירי בתוצאה של 1:58.01 דקות.

### 2018
באליפות המכללות שנערכה במיניאפוליס, מינסוטה במרץ 2018 זכה דוויין במדליית זהב במשחה ל-400 יארד מעורב אישי בשיא איש חדש של 3:35.29 דקות, לפני ניק ת'ורן ואנדרו סליסקר. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 יארד מעורב אישי בשיא אישי חדש של 1:40.35 דקות.

באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין, קליפורניה באותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1.57.41 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4.13.77 דקות.

### 2019
באליפות המכללות שנערכה במרץ 2019 הגן דוויין על תוארו במשחה ל-400 יארד מעורב אישי בתוצאה של 3:36.41 דקות וסיים במקום חמישי במשחה ל-200 יארד מעורב אישי בתוצאה של 1:40.77 דקות.

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 סיים דוויין במקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:57.66 דקות.

## חיים אישיים
בספטמבר 2018 דוויין יצא מהארון כהומו בכתבה במגזין סווימינג וורלד.

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 200 מטר גב: 1:58.65 דקות (2017)
* 200 מטר מעורב אישי: 1:56.79 דקות (2017)
* 400 מטר מעורב אישי: 4:13.77 דקות (2018)

### בריכת 25 יארד
* 200 יארד גב: 1:39.22 דקות (2018)
* 200 יארד פרפר: 1:44.77 דקות (2016)
* 200 יארד מעורב אישי: 1:40.35 דקות (2018)
* 400 יארד מעורב אישי: 3:35.29 דקות (2018)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת וושינגטון
קטגוריה:סיאטל: אישים
קטגוריה:שחייני מעורב אישי
קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחיינים להט"בים
קטגוריה:ספורטאים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:מדינת וושינגטון: שחיינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
קו F של הרכבת התחתית של ניו יורק

**קו F** או בשמו המלא **קו מאסף השדרה השישית** (באנגלית: **F Queens Boulevard Express/Sixth Avenue Local**) הוא קו רכבת תחתית באגף B של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע כתום ופועלות בו 45 תחנות. הקו נקרא קו מאסף שכן הוא עוצר בכל התחנות שבמסלולו ומשלים את השירות של קווים אחרים במנהטן, ברוקלין ובקווינס אותם הוא חוצה במסלולו.
## מסלול הקו
הקו אשר הוא אחד הקווים הארוכים ביותר במערכת נוסע במסלול כמעט מעגלי סביב ניו יורק. הקו מתחיל את מסלולו במרכז מזרח קווינס. הוא חוצה את קווינס במסלול אלכסוני לכיוון צפון מערב. אל מנהטן הוא נכנס באזור כיכר טיימס, פונה דרומה ונוסע במסלול משותף עם קווים רבים נוספים אל מנהטן תחתית. קצת לפני מנהטן תחתית יוצא הקו ממנהטן ונכנס אל ברוקלין מכיוון צפון. הקו, במסלול משותף עם מספר קווים מהירים חוצה את ברוקלין מצפון לדרום ומגיע עד לקוני איילנד שבדרום מערב ברוקלין שם תחנתו הסופית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ניו יורק: קווי רכבת תחתית
שוק בסרבסקי

**שוק בסרבסקי** (באוקראינית: **Бесарабський ринок**) הוא שוק מזון מקורה במרכז קייב, בירת אוקראינה. מבנה השוק, בשטח 896 מ"ר, ממוקם בקצהו הדרומי של רחוב חרשצ'אטיק. המבנה נחנך בשנת 1912 והקמתו מומנה על ידי איל הסוכר היהודי אליעזר ברודסקי. שם המקום נגזר מחבל הארץ בסרביה, שנכבש על ידי האימפריה הרוסית מאה שנים קודם לכן, בעת מלחמה העות'מאנית-רוסית.

המבנה בנוי בסגנון אר נובו מלבנים, עם גג זכוכית במסגרת ברזל יצוק בדומה לשוק המקורה בוורשה ולשוק המקורה של בודפשט. משני צידי גמלון הגג בחזית קבועים לוחות שיש עם תבליטים: חלבנית בצד אחד ואיכר עם שור בצד השני. במרכז - תבליט של דגים לכודים ברשת. מעל הכניסה מפוסל ראש שור.

השוק כולל דוכני ירקות, פירות, דגים, בשר, ומעדנים (נקניקים ונתחי בשר ודג מעושנים ומיובשים, גבינות, קוויאר, ירקות ופטריות כבושים ועוד) וכן דוכני אוכל ושתייה לצריכה במקום ודוכני פרחים ומזכרות. המחירים נחשבים ליקרים יחסית לאוקראינה, אך זהו שוק המזון היחיד שנמצא במרכז העיר ולא בפרבריה.

מול הכניסה לשוק, בכיכר בסרבסקה (Бессарабська площа) הקרויה על שמו, ניצב מאז 1946 פסל לנין הגדול בקייב. הפסל הוסר על ידי מפגינים ב-8 בדצמבר 2013. עוד בכיכר מרכזי קניות מודרניים ותחנה של הרכבת התחתית של קייב. מדרום לכיכר נמצא בית הכנסת ברודסקי.

## קישורים חיצוניים

* מידע באתר Visit Kiev Ukraine
*  מידע באתר Ukraine Traveler

## הערות שוליים

בסרבסקי
קטגוריה:קייב: מבנים
בן שנצר

**בן שנצר** (באנגלית: **Ben Schnetzer**; נולד ב-8 בפברואר 1990) הוא שחקן אמריקאי.

## ביוגרפיה
שנצר נולד וגדל בניו יורק. הוא בנם של השחקנים סטיבן שנצר וננסי סניידר. הוא בוגר בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון.

ב-2010 הופיע שנצר בפרק בסדרה "חוק וסדר", וכיכב בסדרת הטלוויזיה "עיירה שמחה". ב-2013 גילם את מקס ונדנבורג בעיבוד הקולנועי של הרומן "גנבת הספרים". ב-2014 שיחק בתפקיד מארק אשטון בסרט "גאווה", וקיבל ביקורות חיוביות על הופעתו.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990
טרי פייר

**טרי פייר** (באנגלית: **Terry Fair**; 25 ביוני 1960 – 31 בינואר 2020) היה כדורסלן אמריקאי-ישראלי. שיחק בעמדת הסנטר, והתנשא לגובה 2.04 מטר.

## קריירה
פייר שיחק בליגת המכללות בארצות הברית בקבוצת ג'ורג'יה בולדוגס. הוא הגיע לישראל בעונת  והצטרף לאליצור נתניה. כעבור שלוש עונות עזב את הקבוצה. לאחר עונה בה לא שיחק בישראל, שב לקבוצת מכבי קריית מוצקין למשך עונה אחת. לאחר מכן שיחק בהפועל חולון, בא.ס. רמת השרון ובהפועל תל אביב, עימה זכה בגביע המדינה בכדורסל, ובהמשך הצטרף למכבי תל אביב כשחקן מחליף, וזכת עמה בשתי אליפויות וגביע אחד. לאחר שנתיים בקבוצה הצטרף לעולה החדשה מכבי ירושלים.

מת ב-31 בינואר 2020 בגיל 59.

## קישורים חיצוניים

* טרי פייר, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ג'ורג'יה
קטגוריה:כדורסלני מכבי קריית מוצקין
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני מכבי ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
קו J/Z של הרכבת התחתית של ניו יורק

**קו J/Z** או בשמו המלא **קו מאסף/מהיר רחוב נאסו** (באנגלית: **J Nassau Street Local and Z Nassau Street Express**) הוא קו רכבת תחתית באגף B של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע חום ופועלות בו 30 תחנות. הקו מתחלק לשני חלקים: קו J: הקו הרגיל הנוסע ממרכז מנהטן עד לג'מייקה שבמזרח קווינס, הקו הוא מאסף ועוצר בכל התחנות. וקו Z הנוסע באותו המסלול בדיוק אך משמש כגיבוי לקו בשעות העומס ומדלג על תחנות רבות במסלולו.

## מסלול הקו
הקו מתחיל את מסלולו בדרום מנהטן תחתית. הקו נוסע מעט לכיוון צפונה אך באזור לואר איסט סייד הוא פונה מזרחה ונכנס לברוקלין דרך גשר ויליאמסבורג. לאחר הגשר נוסע הקו במסלול אלכסוני לכיוון דרום מזרח על קו התפר שבין ברוקלין וקווינס. סמוך לאזור פלטבוש פונה הקו לכיוון צפון מזרח ונוסע במסלול אלכסוני עד לג'מייקה שבצפון מזרח קווינס שם תחנתו הסופית.

קטגוריה:ניו יורק: קווי רכבת תחתית
קו L של הרכבת התחתית של ניו יורק

**קו L** או בשמו המלא **קו מאסף קאנארסי** (באנגלית: **14th Street–Canarsie Local**) הוא קו רכבת תחתית באגף B של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע אפור ופועלות בו 24 תחנות. הקו נקרא קו מאסף שכן הוא עוצר בכל התחנות שבמסלולו ומשלים את השירות של קווים אחרים במנהטן ובברוקלין אותם הוא חוצה במסלולו.
## מסלול הקו
הקו מתחיל את מסלולו במערב מרכז מנהטן וליתר דיוק בפינת השדרה ה-8 עם רחוב ה-14. הוא חוצה את הרובע ממערב למזרח ומשמש כקו מקשר בין הקווים הרבים הנוסעים מצפון לדרום. אל ברוקלין נכנס הקו דרך גשר ויליאמסבורג וחוצה את ברוקלין ממערב למזרח סמוך מאוד לקו התפר המפריד בין ברוקלין לקווינס. תחנתו הסופית של הקו היא בתחנת רוקוואי פארקווי שבדרום מזרח ברוקלין.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ניו יורק: קווי רכבת תחתית
גביע ווינר בכדורסל 2016

**גביע ווינר בכדורסל ל[[עונת 2016/2017 בליגת העל בכדורסל|שנת 2016]]** היא התחרות ה-11 להיווסדו של מפעל גביע ווינר סל.

הפועל ירושלים זכתה בגביע ווינר הרביעי שלה, לאחר ניצחון בגמר על מכבי תל אביב.

## רבע הגמר

## חצי הגמר

## הגמר
הפועל ירושלים זכתה בגביע ווינר הרביעי שלה, לאחר ניצחון בגמר על מכבי תל אביב.

## קישורים חיצוניים
* אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, - עמוד 601

## הערות שוליים

קטגוריה:2016 בישראל: כדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2016
קטגוריה:עונות בגביע ווינר סל