מיסוזו קאנקו

**מיסוזו קנקו** (ביפנית: **金子 みすゞ**; 11 באפריל 1903 – 10 במרץ 1930) הייתה משוררת יפנית, שנודעה בעיקר בזכות שירת הילדים שלה. היא נולדה בשם **טרו קנקו** (金子 テル) בכפר הדייגים סנזאקי (Senzaki), המהווה כיום חלק מהעיר נאגאטו שבמחוז ימאגוצ'י. מוטיבים של דייג וים מופיעים לעיתים קרובות בשיריה. אף שזכתה להערכה רבה במהלך חייה, יצירותיה נשכחו לאחר מותה, עד שהתגלו מחדש בשנות ה-80. מאז, היא נחשבת לאחת ממשוררות הילדים האהובות ביותר ביפן ושיריה תורגמו לאחת עשרה שפות.
## ביוגרפיה
אביה של קאנקו נפטר כשהיתה בת 3, והיא גודלה על ידי אמה וסבתה. אמה של קאנקו ניהלה חנות ספרים וייחסה חשיבות רבה לקריאה ולחינוך. בעוד שרוב הבנות היפניות באותה תקופה למדו רק עד כיתה ו', קאנקו המשיכה את לימודיה עד גיל שבע עשרה, ולמדה בבית הספר התיכון לבנות אוצו. אנשים תיארו אותה כעדינה, עליזה ותלמידה מצטיינת, כמו גם כקוראת נלהבת ובעלת סקרנות עזה לגבי הטבע.

בשנת 1923 מונתה קנקו למנהלת של חנות הספרים הקטנה של דודה בשימונוסקי, עיירה בקצה הדרומי של הונשו. בחנות נחשפה לכתבי עת ספרותיים לילדים כמו "אקאי טורי", שרכבו על גל הפריחה של ספרות הילדים באותה תקופה, ופנו לקוראיהם בבקשה לשלוח סיפורים ושירים. תחילה שלחה קנקו חמישה שירים, ביניהם "הדגים" (The Fishes), לארבעה כתבי עת, וכולם התקבלו לפרסום. תוך זמן קצר החלו שיריה להתפרסם בכתבי עת בכל רחבי המדינה. במהלך חמש השנים הבאות היא פרסמה עוד חמישים ואחד שירים, והפכה לידוענית בתחום הספרות.

בשנת 1926 נישאה קנקו, בנישואין שאורגנו על ידי דודה, לפקיד בחנות הספרים המשפחתית, וזמן קצר לאחר מכן נולדה בתה פוסאה. בעלה בגד בה ונדבק במחלת מין, אותה העביר לקאנקו, אשר סבלה, כתוצאה מכך, כאבים פיזיים במשך יתרת חייה. הוא גם אילץ אותה להפסיק לכתוב, תוך שהוא יוזם העתקה של מקום המגורים ארבע פעמים תוך שנתיים, כדי לקדם מיזמים עסקיים כושלים. בשנת 1930 התגרש הזוג, וקנקו איבדה את המשמורת על בתה, בשל החוק היפני שהעניק באותה תקופה באופן אוטומטי את המשמורת לאב.

כעבור 4 שנים התגרש הזוג, וקנקו איבדה את המשמורת על בתה, בשל החוק היפני שהעניק באותה תקופה באופן אוטומטי את המשמורת לאב. ב-9 במרץ באותה שלנה, יום אחד לפני שבעלה אמור היה לקבל את המשמורת על בתם המשותפת, התאבדה קנקו באמצעות מינון יתר של תרופות הרגעה, חודש לפני יום הולדתה -27. במכתב שהשאירה לבעלה, ביקשה שיאפשר לאמה לגדל את הילדה, וכך היה.

בין יצירותיה הידועות ביותר, "אני, ציפורים קטנות ופעמונים" Me and) Little Birds and Bells), ו"דייג גדול" (Big Fishing).

## גילוי מחדש של שיריה של קאנקו
למרות שזכתה במהלך חייה לשבחים על שיריה, הם נעלמו במהלך שנות מלחמת העולם השנייה. בשנת 1966 מצא משורר יפני בן 19 בשם סטסו יאזאקי את שירה "Big Catch" בספר ישן. מתוך סקרנות לדעת עוד על המחברת, הוא בילה שש עשרה שנים בניסיון לאתר אותה. בשנת 1982 הצליח ליצור קשר עם אחיה הצעיר של קאנקו, שהיה אז בן 77, והחזיק עדיין ברשותו את היומנים שבהם כתבה את שיריה, שרובם לא פורסמו במהלך חייה. בשנת 2003 נפתח מוזיאון הזיכרון לקאנקו מיסוזו, באתר בו עמד בית ילדותה.

אוסף השירים המלא, המונה 512 שירים, פורסם מאז על ידי הוצאת הספרים JULA באנתולוגיה בת שישה כרכים, ובשנת 2016 התפרסמה בשפה האנגלית מהדורה של שיריה "האם את הד? השירה האבודה של מיסוזו קאנקו", על ידי הוצאת הספרים העצמאית Chin Music Press . הספר זכה לאזכור של כבוד בפרסי פרימן לשנת 2016. https://school.teachingbooks.net/tb.cgi?tid=53454

בשנת 2023 יצא לאור בתרגום לעברית הספר "נשמת הפרחים" בהוצאת "תשע נשמות".

## "האם אתה הד?" והצונאמי של 2011
לאחר רעידת האדמה והצונאמי בטוהוקו בשנת 2011, שידרו תחנות הטלוויזיה את שירה של קאנקו "האם אתה הד?" כהודעת שירות לציבור כדי לעודד מתנדבים.

## מקהלת הילדים מיסוזו
בעיר נגאטו פועלת מקהלה ששרה ומקדמת את שירתה של מיסוזו. החברים בה הם בעיקר ילדים המתגוררים בעיר נגאטו.

## היצירה Nagato Furusato

בעיר נאגאטו מושמעת המנגינה 'נאגאטו פורוסאטו' (Nagato Furusato) כפעמוני ערב בחמישה רובעים בעיר.זהו שיר שכתבה מיסוזו קאנאקו (Misuzu Kaneko), ויושינאו נאקאטה (Yoshinao Nakata) הוסיף לה לחן, ואת כותרת המשנה 'ילד טוב יכול לעוף' (Iiko wa tobeteru no yo), וזאת בהתאם למענק של 'קרן יצירת המולדת' (Furusato Souzou Kikin) משנת 1989.

## ראה גם

* רשימת סופרים יפנים: ק.

## הפניות

* מוזיאון הזיכרון קאנקו מיסוזו (יפנית)
* צ'ין מיוזיק הוצאה לאור: מיסוזו קאנקו

קטגוריה:משוררי ילדים
קטגוריה:סופרים יפנים
קטגוריה:משוררים יפנים
קטגוריה:סופרות יפניות
קטגוריה:משוררות יפניות
קטגוריה:מתאבדים: משוררים
קטגוריה:ילידי 1903
קטגוריה:נפטרים ב-1930