open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שירי ארצי

**שירי ארצי** (נולדה בישראל ב-11 במרץ 1972) היא תסריטאית, מדבבת, פזמונאית, מנחת טלוויזיה, סופרת ומבקרת ספרות ישראלית. זוכת "פרס האקדמיה לטלוויזיה".

## ביוגרפיה
ארצי נולדה בתל אביב למילכה ולשלמה ארצי. היא גדלה והתחנכה בשכונת צהלה שבצפון העיר, ובבית הספר התיכון "תלמה ילין". לאחר סיום לימודיה בתיכון למדה צרפתית בסורבון וכן פילוסופיה וספרות עברית באוניברסיטה העברית.

## קריירה
במקביל ללימודיה עבדה ארצי כמבקרת ספרים בעיתון "העיר" וכמדבבת. היא דיבבה בין היתר בסדרות הטלוויזיה המצוירות "הדרדסים", "סיסי הנסיכה", "הילדים מארץ עוץ" ו"רון הדבורון".

ארצי הנחתה בטלוויזיה את תוכניות הספרות "הסימניה" לצד אירי ריקין ו"עושים רוח", וכן את תוכנית הבוקר "יום חדש" לצד גידי גוב, אותה עזבה לאחר ארבעה חודשים לצורך כתיבת ספרה "בוץ", שיצא לאור בשנת 2006. היא כתבה את פרקי יום שלישי של העונה השנייה של "בטיפול", במשותף עם עוזי וייל, וכמו כן כתבה שירים לנורית גלרון ולשי זורניצר.

## ספריה
* 2006 – **בוץ**, רומן ביכורים.
* 2022 – **סיפורים מן הפרידה**, בהוצאת כנרת זמורה דביר.

## חיים אישיים
אביה שלמה ארצי, כתב עליה את שיריו "שירי ואני", "על שירי ואבא שלה" ו"טלפני טלפני", ותמונתה הופיעה על שער אלבומו שלמה ארצי שר ומספר לילדים על יאן הגמד. אחיה הם בן ארצי ויונתן ארצי.

ארצי נשואה לשחקן יפתח קליין. ב-2017 נפרדו לשנה וחצי וחזרו לחיים משותפים ולהם שלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

*
*
* 
* 
* 
*
*

## הערות שוליים

שירי
קטגוריה:צהלה: אישים
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:תסריטאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תסריטאים
קטגוריה:תסריטאיות ישראליות
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
קורס

**קורס** הוא סדרת מפגשים ללימוד נושא מסוים.

קורסים נערכים במגוון רחב של מוסדות להקניית השכלה:
* אוניברסיטה: שבה מערכת הלימודים של כל סטודנט מורכבת מקורסים שבחר (בהתאם לכללי מסלול הלימודים שלו). קורס ניתן בדרך כלל במסגרת סמסטריאלית, הכוללת כ-13 מפגשים. באוניברסיטה הפתוחה, הפועלת בשיטת למידה מרחוק, מרכיב בסיסי של קורס הוא סדרת ספרי הקורס.
* צבא, שבו מסלול הכשרתו של החייל כולל קורסים רבים, במהלך כל השירות הצבאי, כגון קורס קצינים, קורס טיס ורבים אחרים; או אפילו בטרם החל בשירותו הצבאי, במסגרת קורס קדם-צבאי או מכינה קדם-צבאית. קורס הוא בדרך כלל תנאי לקידומו של החייל לתפקיד מסוים.
* מוסדות להכשרה מקצועית. 
* גופים למתן קורס ספציפי, לעיתים כזה המהווה תנאי לקבלת רישיון מסוים. 
* במתנ"סים ומרכזי למידה בלתי פורמלית אחרים ניתנים קורסים (או **חוגים**) במגוון נושאי תרבות, ספורט ותחביבים. חוגים נערכים גם במוסדות שיעודם שונה ומשום כך קהל היעד מצוי בהם ממילא, כגון בתי ספר, אוניברסיטאות, בתי אבות.
* קורסים בלמידה מרחוק באתרי אינטרנט ניתנים כמוצר נלווה של מוסד לימוד (למשל, מכון דוידסון לחינוך מדעי מספק חוגי מדע הנערכים במכון ויצמן וגם בלמידה מרחוק; אוניברסיטאות מספקות לתלמידיהן גישה מרחוק לצפייה בצילומי הרצאות של קורסים אליהם נרשמו) או כמוצר בפני עצמו (למשל, לייבמוקה היא רשת חברתית מקוונת המבוססת על קורסים ללימוד שפות).

קודם לפתיחת הקורס מתפרסם **[[סילבוס]]** שלו, כלומר מידע על תוכנו המתוכנן של הקורס. כן ניתן מידע על ידע וכישורים הנדרשים כתנאי להשתתפות בקורס.

הסכמי השכר במגזר הציבורי בישראל מעודדים את העובדים להרחיב את כישוריהם באמצעות השתתפות בקורסים: צבירה של מכסת שעות לימוד מסוימת בקורסים מקנה לעובד תוספת שכר הקרויה "גמול השתלמות".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שיטות למידה
קטגוריה:פנאי
קטגוריה:הדרכה
ליאנדרו קופרה

**ליאנדרו דמיאן קופרה** (בספרדית: **Leandro Damián Cufré**; נולד ב-9 במאי 1978) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששימש לרוב כבלם או כמגן שמאלי. בארגנטינה הוא זכה לכינוי הורקאן (Huracán).

קופרה החל את הקריירה בחימנסיה לה פלאטה, אחת משתי הקבוצות של העיר לה פלאטה (יחד עם אסטודיאנטס לה פלאטה), הוא שיחק בשורותיה 6 שנים בהן ערך 129 הופעות. ב-2002 עבר לשחק במועדון רומא האיטלקי, ולאחר עונתו הראשונה במועדון, בה זכה לדקות משחק מועטות, הושאל קופרה לקבוצת סיינה בו מצב זה השתפר. עם חזרתו לרומא הפך קופרה לשחקן הרכב ושיחק בשורותיה עד שנת 2006, אז נרכש כרטיס השחקן שלו תמורת 2 מיליון אירו על ידי מונקו.

קופרה היה חבר בסגל הנבחרת הצעירה של ארגנטינה אשר זכתה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 ב־1997.
הוא זומן גם לסגל נבחרת ארגנטינה למונדיאל 2006 בגרמניה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:בלמי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:לה פלאטה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני חימנסיה לה פלאטה
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני סיינה
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני אטלס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1978
קילי גונסאלס

**כריסטיאן אלברטו גונסאלס פרט** (בספרדית: **Cristian Alberto González Peret**; נולד ב-4 באוגוסט 1974 ברוסאריו), הידוע בשם **קילי גונסאלס**, הוא כדורגלן עבר ומאמן ארגנטינאי ששיחק בעמדת חלוץ בארגנטינה ובאירופה.

גונסאלס החל את הקריירה בקבוצת הנוער של רוסאריו סנטרל, שם בלט בזכות מהירותו. הוא צורף לסגל של הקבוצה הבוגרת בגיל 19 וכעבור שתי עונות עבר לבוקה ג'וניורס, בה שיחק במשך שנה שאחריה עבר לריאל סרגוסה הספרדית.

גונסאלס ערך 56 הופעות בנבחרת ארגנטינה והבקיע תשעה שערים. הוא השתתף עם נבחרת ארגנטינה במונדיאל 2002 וזכה עם הנבחרת האולימפית במדליית זהב באולימפיאדת אתונה ב-2004.

ב-23 ביוני 2020 הוא מונה למאמן רוסריו סנטרל מהליגה הארגנטינאית.

## קריירה
### רוסריו סנטרל ובוקה ג'וניורס (1993–1996)
קילי גונסאלס הופיע לראשונה בליגה הראשונה ב-18 בדצמבר 1993, במדי רוסריו סנטרל, בה הפסידה קבוצתו 0–2 לגימנסיה אי אסגרימה דה לה פלאטה.

באמצע 1995 קילי זכה להתעניינות מריאל מדריד, אבל העדיף להמשיך את הקריירה שלו בבוקה ג'וניורס לבקשתו של דייגו מראדונה.

### עשר שנים באירופה (1996–2006)
ב-1996 עבר לשחק בליגה הספרדית שם שיחק בריאל סרגוסה במשך שלוש עונות והשתתף ב-92 משחקים.

לאחר מכן עבר לוולנסיה וזכה עמה באליפות הספרדית בעונת  והגיע פעמיים לגמר ליגת האלופות. ההופעה המוצלחת שלו בליגת האלופות העניקה לו מוניטין אירופאי והפכה אותו לשחקן מוערך מאוד.

ב-2003 איבד המקום שלו בהרכב ולנסיה ועזב לאינטר מילאנו, מועדון איתו זכה ובסקודטו בעונת 2005/2006 ובשני גביעים איטלקיים.

### חזרה לרוסאריו סנטרל (2006–2009)
גונסאלס לא זומן לנבחרת ארגנטינה למונדיאל 2006 ועם סיום הפרק שלו באירופה חזר לכדורגל הארגנטינאי וחתם ברוסריו סנטרל. הוא שיחק עונה אחת ולאחר מכן שקל לעזוב בשל דין ודברים עם נשיא המועדון פבלו סקרבינו, אך הדחתו של הנשיא בגלל ניהול כושל אפשרה את הארכת שהותו של גונסאלס עונה נוספת.

עם הגעתו של גוסטבו אלפרו לאימון רוסריו סנטרל באוקטובר 2008 גונסאלס איבד את מקומו בהרכב. בנובמבר, לאחר שנכנס למחצית השנייה במשחק מול אינדפנדיינטה דה אוולנדה, הוא נפצע ונאלץ לעבור ניתוח בעקבות קרעים ברצועות ברך ימין.

בתחילת 2009, נשיא רוסאריו סנטרל, הוראסיו אוסנדיזאגה וההנהלה החליטו לא לחדש את חוזהו.

### סן לורנצו וחזרה שנייה לרוסאריו סנטרל (2009–2010)
לעונת 2009/10 חתם בסן לורנצו, לבקשת חברו ומאמן הקבוצה דאז דייגו סימאונה. במחצית הראשונה של העונה שיחק בגביע סודאמריקנה וכבש את שערו היחיד בקבוצה מול סינסיאנו בשלב השני של שמינית הגמר.

בסוף עונה זו הוא חזר רוסאריו סנטרל אשר ירדה לליגה השנייה. הוא שיחק כמה משחקים אך נפצע וסיים את העונה.

### פרישה מכדורגל מקצועני (2011)
עם הגעתו של המאמן עומר פלמה, קילי גונסאלס שוב קיבל דקות משחק בניצחון 0–3 מול פרו. הוא פתח בהרכב במשחק הבא נגד דפורטיבו מרלו, אבל לא שיחק באף משחק אחר בעונה. הוא נותק מהסגל המקצועי של הקבוצה מ"סיבות הקשורות בכדורגל" ;אך היו גם שמועות על התנהגות לא מקצועית.

בסוף יוני 2011 הופסק הקשר שלו עם המועדון וקריירת הכדורגל שלו הסתיימה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:רוסאריו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני ריאל סרגוסה
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1999
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2004
קטגוריה:אלופים אולימפיים ארגנטינאים: כדורגל
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1974
צמח חד-ביתי

[ממוזער|[צבעוני ההרים - דוגמה לצמח חד-ביתי.]]

**צמח חד-ביתי** (באנגלית: **Monoecious**) הוא צמח בעל פרחים משני המינים (זכר ונקבה), בניגוד לצמחים דו-ביתיים (באנגלית: Dioecious) בהם כל פרט הוא בעל פרחים מזוויג אחד.

קיימים שני סוגים של צמחים חד ביתיים:
# כאשר על אותו הפרח קיימים אברי מין זכריים (אבקנים) ונקביים (עמוד עלי ושחלות) הוא נקרא חד-ביתי, דו-מיני (לדוגמה, אבוקדו).
# כאשר לפרחים אברי מין זכריים או נקביים (אך לא שניהם) הוא נקרא חד-ביתי, חד-מיני (לדוגמה, תירס).

קטגוריה:צורות חיים של צמחים
קוטון מת'ר

**קוטון מאת'ר** (באנגלית: **Cotton Mather**; 12 בפברואר 1663 – 13 בפברואר 1728) היה כומר פוריטני, סופר, ואיש ציבור בעל השפעה פוליטית רבה באמריקה הקולוניאלית. הוא בן לאינקריס מאת'ר, שהיה כומר נודע גם הוא. קוטון מאת'ר ידוע היום במיוחד בגלל תפקידו המשמעותי בציד המכשפות בסיילם.

## ביוגרפיה
למד בבית ספר הלטיני בבוסטון וקיבל את התואר שלו מאוניברסיטת הרווארד ב-1678 כאשר הוא רק בן 16. לאחר לימודיו הוא כיהן כסגן כומר לאביו בכנסיית הצפון בבוסטון. לאחר מות אביו ירש את מקומו ככומר הכנסייה.

במהלך חייו, כתב יותר מ-450 ספרים וחיבורים שהפכו אותו לאחד ממנהיגי הדת החשובים באמריקה. מאת'ר קרא לתושבי הקולוניה לחזור לשורשים התיאלוגיים של הפוריטאניות.

ספרו "היסטוריה הנצרות באמריקה" הוא הבולט בכתביו. הספר מורכב מ-7 ספרים שעוסקים בביוגרפיה ובהיסטוריה. לספר הייתה השפעה רבה על סופרים אמריקאים מאוחרים כמו נתניאל הות'ורן, אליזבת' סטודארד והארייט ביצ'ר סטואו שהשתמשו בתכניו כדי להדגיש את המשמעות התרבותית של ניו אינגלנד לאחר מלחמת העצמאות האמריקנית.

מבחינה פילוסופית טען שהאופי הפוריטני המאפיין את תושביה של ניו אינגלנד יתרום להצלחתה. כמו כן, בגלל זיקתו לדת, האמין בחשיבות הטקסט כגשר בין תקופות היסטוריות שונות. לכן, הרבה לקשר בין דמויות מקראיות כנח ואברהם ובין מנהיגי ההתיישבות באמריקה כמו ג'ון אליוט, ג'ון וינתרופ ואחרים.

מאת'ר היה חברם של כמה מהשופטים שהשתתפו בציד המכשפות בסיילם. מת'ר קיבל את הרעיון של "עדות רוחנית", זאת אומרת, עדות של רוחות-רפאים ושדים, אך טען שאסור להכניס עדות כאלה במשפט רשמי. לפי דעתו, עדות רוחנית מותרות רק כבסיס למחקר משפטי. יחד עם זאת יצא להגנת המכשפות בסיילם.

היה נשוי שלוש פעמים ונולדו לו 11 ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:כמרים אמריקאים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:ילידי 1663
קטגוריה:נפטרים ב-1728
הרפובליקה הצרפתית הראשונה

**הרפובליקה הצרפתית הראשונה** (בצרפתית: **La Première République**; בשמה הרשמי – **République française**) היא הכינוי המקובל בהיסטוריוגרפיה לסדרת המשטרים הפרלמנטריים שהתקיימה בצרפת בין הדחתו של לואי ה-16 ב-21 בספטמבר 1792 והכרזת רפובליקה, לבין ההכרזה על נפוליאון לקיסר ב-18 במאי 1804. הרפובליקה כללה בשיאה את שטחי צרפת, לוקסמבורג ובלגיה המודרניות לצד חלק קטן מגרמניה. במהלך קיומה, התחלפו בה שלושה משטרים שונים. אלו היו הוועידה הלאומית, שנוסדה כרשות מכוננת אך הוסיפה למשול בתוקף צווי חירום, שהתאספה ערב יום הכרזת הרפובליקה ופוזרה ב-27 באוקטובר 1795; הדירקטוריון, רשות מבצעת בת חמישה אנשים שפוקחה על ידי גוף מחוקק בן שני בתים, שנכנס ב-1 בנובמבר 1795; והקונסוליה, בה משלו שלושה קונסולים לצד גופים מייעצים חלושים, שקמה אחרי חיסול הדירקטוריון בהפיכת 18 בברימר ב-9 בנובמבר 1799.

הרפובליקה התבססה על עקרונות של ממשל ייצוגי להלכה, אם כי בפועל נשלטה באופן דיקטטורי כמעט לכל אורך התקופה, כשהרשות המבצעת מתעלמת מהחוק באמצעות תקנות חירום שונות או הסדרים זמניים. השלטון היה נתון בידי הגופים הנבחרים, אך מי שנתנו את הטון למעשה היו מנהיגים יחידים או קליקות שהצליחו לרכז השפעה בידיהם, בעוד הסיעות השונות נאבקות ביניהן. הכח החזק בראשית הרפובליקה היה ה"טריומווירט" של ז'ורז' דנטון, מקסימיליאן רובספייר וז'אן-פול מארה. אחרי הירצחו של מארה, ירידת קרנו של דנטון ומאבקים סיעתיים שונים הגיע רובספייר למעמד של כמעט דיקטטור (אם כי ללא שום מינוי רשמי מקביל) באביב 1794. תקופת עליונותו הייתה קצרה והוא הודח והוצא להורג בסוף יולי. מות רובספייר הותיר ריק, שמולא לבסוף על ידי אנשי הדירקטוריון, שהיו אמורים לשלוט בפיקוח המחוקק אך היו קליקה דיקטטורית לכל דבר והתערבו בהליכי הבחירות ובבתי המחוקקים באופן קבוע. הבולטים מביניהם היו פול בראס ועמנואל-ז'וזף סיאייס. סיאייס חיסל את הדירקטוריון בהפיכת ברימר, אותה יזם בסיוע הגנרל נפוליאון בונפרטה ויצר את הקונסולאט. נפוליאון גבר במהרה על סיאס והיה מנהיגה מאריך-השנים ביותר של הרפובליקה. הוא כיהן כ"קונסול הראשון" מ-1799 ל-1804, וביטל רשמית את הרפובליקה לאחר שהכריז על עצמו כקיסר נפוליאון הראשון. בכך הוא הקים את האימפריה הצרפתית הראשונה.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:המהפכה הצרפתית
קטגוריה:צרפת: העת החדשה
קטגוריה:מדינות לשעבר בתחומי צרפת
קטגוריה:מדינות לשעבר בארצות השפלה
קטגוריה:מדינות לשעבר בתחומי גרמניה
תחום אפור

**תחום אפור** (וכן **שטח אפור**, **אזור אפור**) הוא ביטוי המציין גבול עמום בין שני תחומים מובחנים או יותר, ובמקרים רבים קשה להגדרה או שהגדרתו נוטה להשתנות בזמן או בהתאם להקשרים שונים. הוא משמש לתיאור מצבים בהם קשה לסווג או לקבוע קטגוריה מוחלטת, דבר המביא לאי-וודאות ולדילמות בתחומים שונים כמו משפט, אתיקה, פילוסופיה, אמנות ועוד. 

בתחום ההגדרות והסיווגים, תחום אפור מתייחס לקושי בהפרדה בין מושגים או קטגוריות שנראות סמוכות או דומות, כגון הגבול הדק בין ארוטיקה לפורנוגרפיה, שבו הגדרות וקריטריונים עשויים להיות סובייקטיביים או משתנים תרבותית. 

בחוק, המושג מציין מצב בו חוקים ותקנות אינם מספקים הדרכה מוחלטת או ברורה לגבי נושא מסוים, או שאין תקדים ישיר הניתן להפנות אליו. זה יכול להוביל לאי-וודאות איך ואם ניתן ליישם את החוק במקרים מסוימים, כך שנוצר ספק אם וכיצד ניתן להפעילו. 

באתיקה, תחום אפור מתאר דילמות מוסריות שבהן ההבחנה בין נכון לשגוי או בין טוב לרע אינה ברורה או מוחלטת. דוגמה נפוצה לכך היא השאלה המוסרית הנוגעת להמתת חסד, שבה ייתכן שערכים של רחמים וכבוד נתקלים בשאלה האם המתת חסד היא רצח? 

קטגוריה:אתיקה
קטגוריה:פילוסופיה של המשפט
קטגוריה:ביטויים
כלב דמוקרטי צהוב

**כלב דמוקרטי צהוב** (אנגלית: **Yellow dog Democrat**) היה כינויים של קבוצות בוחרים במדינות הדרום בארצות הברית במאות ה-19 וה-20 שבחרו במפלגה הדמוקרטית באופן קבוע בגלל שנאתם למפלגה הרפובליקנית. שנאתם החריפה נגרמה ממלחמת האזרחים האמריקנית ואירועי תקופת השיקום. הבוחרים כונו כך כי אמרו שהם "היו בוחרים בכלב צהוב לפני שהיו בוחרים ברפובליקני".

הכינוי קיבל חשיבות מובהקת בבחירות לנשיאות ב-1928, שבהן עמד אל סמית' לתפקיד. רבים מהדמוקרטים מהדרום שנאו אותו משום שהיה קתולי וליברלי, אך בחרו בו למרות זאת בשל שנאתם כלפי החלופה הרפובליקנית האפשרית.

קטגוריה:ארצות הברית: בחירות
קטגוריה:ביטויים ומושגים פוליטיים אמריקאיים
עקום התשואה

[שמאל|ממוזער|250px|עקום התשואה שקלי, המייצג את התשואה על איגרות חוב ממשלתיות מסוג "שחר", נכון ל-[12 במרץ 2008]]בכלכלה **עקום התשואה** או **עקום הריביות העיתיות** הוא עקום המתאר את המבנה העיתי של שערי ריבית, כלומר את התלות של התשואה השנתית על איגרת חוב כלשהי במשכה של תקופת המימוש הנתונה לאותה איגרת, וזאת עבור בעל חוב ושער מטבע נתונים. על פי רוב עקום התשואה עולה ככל שמשך ההלוואה מתארך וזאת בשל הגידול בסיכון על הלוואות ארוכות טווח. כך למשל, איגרות חוב המונפקות על ידי המדינה לתקופות ארוכות הן על פי רוב בעלות שער ריבית גבוה יותר מאיגרות חוב ממשלתיות המונפקות לטווחי זמן קצרים. לעיתים העקום יכול להיות שטוח ואפילו יורד, דבר זה קורה בדרך כלל כאשר המשקיעים חושבים שהריבית הנוכחית במשק גבוהה וצופים הורדות ריבית בעתיד.
בעזרת צורת העקום ניתן להעריך את המדיניות המוניטרית (מדיניות הבנק המרכזי) הצפויה ואת השלב שבו נמצא המשק במחזור העסקים. בתקופות בהן העקום הפוך או שטוח ניתן לומר כי הבנק המרכזי מקיים מדיניות מוניטרית הדוקה ומעלה את הריבית לזמן קצר, עם זאת המשקיעים סבורים כי לטווח בינוני וארוך הריבית צריכה לרדת ולכן העקום מתהפך. עקום שטוח או יורד נפוץ בתקופות בהן המשק נמצא בשיא או קרוב לכך במחזור העסקים והבנק המרכזי מנסה לדכא לחצים אינפלציוניים באמצעות העלאות ריבית לזמן קצר. לעיתים קרובות, עקום תשואה הפוך הוא אינדיקטור למיתון מתקרב, אך הניבוי אינו וודאי ובהזדמנויות שונות בעבר לא התממש המיתון.

עקום התשואה מספק למשקיע תמונה נוכחית לגבי גובה הריבית העתידית,
מנקודת ראות המשקיעים מוסדיים (קרנות הפנסיה וקופות הגמל).
בדרך זו מאותתים המשקיעים מוסדיים לבנק המרכזי מה ואיך הם רואים את מצבו של המשק הכלכלי לפי ראייתם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שוק ההון
פורום ה-15

**פורום ה־15**, או **פורום הערים העצמאיות**, הוא ארגון המאגד ערים בישראל – שהן ערים עצמאיות, כלומר שאינן מקבלות מענקים מהממשלה, כגון "מענקי איזון" או "מענקי פיתוח". הצפונית ביניהן היא חיפה, והדרומית היא באר שבע. הפורום הוקם בשנת 2002 על ידי 15 ערים, ובהמשך הצטרפו לארגון גם אשקלון ורמת השרון.

יושב ראש פורום ה־15 הוא רון חולדאי (ראש עיריית תל אביב-יפו), ומנכ"ל הפורום הוא עו"ד איתן אטיה.

## חברות
ב-17 הערים החברות בפורום מתגוררים קרוב ל־3 מיליון תושבים (כ־40% מאוכלוסיית ישראל). אלו ערים מרכזיות שנותנים שירותים למעגלי אוכלוסייה רבים (עד לכ־80% מאוכלוסיית ישראל), ובהן מיוצר למעלה מ־70% מהתמ"ג של ישראל. ממוצע הדירוג החברתי-כלכלי של החברות בארגון הוא 7.

## פעילות
הפורום פועל לקידום מטרות הערים הגדולות מול הכנסת, ממשלת ישראל וגופים ציבוריים ולאומיים נוספים כגון המועצה הארצית לתכנון ולבנייה, בג"ץ ומינהל מקרקעי ישראל. מטרתו המרכזית של הפורום היא קידום יוזמות חקיקה ומשפטיות להעצמת העיריות בישראל, ולקידום תוכניות לביזור סמכויות והענקת יתר עצמאות ניהולית לערים הגדולות בישראל ולרשויות מקומיות המתפקדות ברמת ניהול גבוהה. בנוסף, עוסק הפורום בקידום מיזמים משותפים לערים הגדולות בישראל בתחומי הסביבה, המשפט, התכנון, וכן בתחומים של תשתיות מתקדמות, ובמיוחד קידום נושא התקשורת האלחוטית (קידום מיזם ה־Wimax העירוני), ניהול נושא הפסולת והטיפול בה, טיפול והתקנת מערכות לחיסכון בחשמל ושימור אנרגיה, צמצום זיהום האוויר בריכוזים העירוניים והפחתת פליטות גזי חממה.

ב־13 בפברואר 2008 חתם הפורום על האמנה הבינלאומית של ארגון ICLEI, להפחתת זיהום אוויר ולהגנת אקלים.

במהלך משבר הקורונה בחורף 2020 עלה פורום ה-15 לכותרות בשורה של פעולות, כשהמשמעותית שבהם הייתה הכרזה משותפת כי מערכות החינוך בערים החברות בפורום לא יחזרו ללימודים לפי המתווה שהציעה הממשלה, וחזרתם ללימודים תעוכב במספר ימים.

במהלך שנת 2023 יצא פורום ה-15 במאבק כנגד מספר סעיפים בחוק ההסדרים, ביניהם סעיף שנועד להעביר חלק מכספי הארנונה העסקית של הערים לידי המדינה, באופן שיאפשר להשתמש בכספים אלו לצרכים שונים, לאו דווקא צרכים שמקושרים לאותן ערים מהן נגבתה הארנונה. סעיפים נוספים היו סעיפים אשר קשורים לשליטה על תכנון ובניה בערים. לדברי הפורום, השינויים המתוכננים עלולים לגרום " איון ודריסה של סמכויות התכנון, הפיתוח, הרישוי על הבניה, הרישוי העסקי, איכות הסביבה והבריאות שלנו, ובנוסף על כל זה- הלאמה של הארנונה העסקית של עיריותינו".

במהלך מלחמת חרבות ברזל סייע הפורום בתמיכה בעיריות אשר קלטו אנשים אשר נעקרו מבתיהם בדרום וצפון הארץ, ובתיאום רגולציה והפנית תקציבים מתאימים מהממשלה.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

*
קטגוריה:שלטון מקומי בישראל
קטגוריה:ישראל: ארגונים
קטגוריה:זוכי פרס הגלובוס הירוק
דוד שיפמן

**דוד שיפמן** (14 באפריל 1923 – 18 באוקטובר 1982) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כסגן ראש עיריית תל אביב, חבר הכנסת מטעם הליכוד וכסגן שר התחבורה.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1923 בוורשה בירת פולין ועלה ארצה ב-1924. משפחתו השתקעה בכפר חסידים, בה למד בישיבה והיה פעיל בתנועת בני עקיבא. בפעילותו התנועתית היה בין מקימי הישיבה בכפר הרא"ה. לאחר מכן התגייס לצה"ל ושירת כקצין במשטרה צבאית. לאחר שחרורו, בדרגת רב-סרן, למד בסמינר למורים בירושלים.

בשנים 1968–1974 היה מנכ"ל חברה לאספקת ציוד לבתי מלון. לאורך השנים עסק גם בפעילות ציבורית - מקצועית, בהיותו מזכ"ל התאחדות הסוחרים בישראל (1957-1972). כן הצטרף לשורות המפלגה הליברלית, בה נבחר לכהן כיו"ר מרכז המפלגה, והתמודד מטעמה למועצת העיר תל אביב-יפו.

שיפמן כיהן במועצת העיר משנת 1965 וכסגן ראש העיר שלמה להט משנת 1974. בהנהלת העירייה קיבל לאחריותו את אגף התנועה ומנהל ההנדסה. בתפקידים אלו כיהן עד היבחרו לכנסת. במקביל להם מילא תפקידים ציבוריים, ביניהם יו"ר חברת החשמל ויו"ר חברת נתיבי איילון.

בשנת 1981 נבחר מטעם הליכוד לכנסת העשירית ומונה לסגן שר במשרד התחבורה, תחת השר חיים קורפו. כעבור כשנה נפטר. נקבר בבית העלמין קריית שאול.

תחנת הכוח "אורות רבין" נקראה בתחילה "מאור דוד" על שמו.
על שמו נקראו גשר הסמוך לתחנת הרכבת תל אביב - מרכז ובית ספר תיכון בטירת כרמל.

בתו, סמדר לבל, כיהנה כחברת מועצת העיר הרצליה. בתו השנייה, ליאורה פרנקל (שיפמן), היא שופטת בדימוס בבית משפט השלום ברמלה.

[250px|ממוזער|שמאל|[לוחית זיכרון בגשר דוד שיפמן, ליד תחנת הרכבת תל אביב - מרכז]]

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:חברי הכנסת העשירית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:יו"ר חברת החשמל
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:סגני ראש עיריית תל אביב-יפו
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:חברי הכנסת: מנכ"לים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982
וליד חאג'-יחיא

**וליד חאג'-יחיא** (ידוע גם בשם **וליד צאדק** ורוֹוחת כתיבת שמו גם בצורה "**ואליד צאדק**"; בערבית: **وليد حاج يحيى**; 1936, טייבה – 19 במרץ 2015) היה פוליטיקאי ומחנך ערבי-ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת מטעם מחנה של"י ומרצ, כסגן יושב ראש הכנסת וכסגן שר החקלאות בממשלת רבין השנייה (1992–1996).

## ביוגרפיה
חאג'-יחיא נולד ב-1936 בטייבה, צעיר בניה של משפחת חקלאים אמידה המתגוררת במקום מאות שנים ובעלת שדות רבים. כשהיה בן ארבע נפטר אביו, ומאותה עת עברה אמו לנהל את משק הבית, והיא זו שעיצבה את דמותו של וליד ועודדה אותו. בגיל שמונה עשרה החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים יחסים בין-לאומיים וסוציולוגיה. לימים העיד על עצמו שעד תחילת לימודיו האקדמיים לא הכיר את תושביה היהודים של ישראל ונתקל בהם פעמים ספורות בלבד.

ב-1956, לאחר תום לימודיו האקדמיים, החל חאג'-יחיא לעבוד כמורה בבית הספר התיכון של קיבוץ גן שמואל. בהמשך דרכו הורה בבית ספר התיכון בטייבה וכיהן כסגן-מנהל בית הספר.

חאג'-יחיא החל בצעירותו בפעילות פוליטית במפ"ם. ב-1977 הצטרף למפלגת מחנה של"י עם הקמתה, וב-1981 נכנס מטעמה לכנסת התשיעית עם התפטרותו של אורי אבנרי, בהתאם להסכם הרוטציה שנקבע במפלגה לפני הבחירות. הוא הספיק לכהן בה בארבעת חודשי כהונתה האחרונים והיה חבר ועדת החינוך והתרבות.

בהמשך חזר למפ"ם ונבחר לכנסת השלוש עשרה והארבע עשרה מטעם מרצ. בכהונתו זו היה חבר ועדת החינוך והתרבות והוועדה למאבק בנגע הסמים. בכנסת הארבע עשרה כיהן כסגן יושב ראש הכנסת. בשנים 1992–1996, בתקופת ממשלתו השנייה של יצחק רבין ובממשלת פרס שהמשיכה אותה לאחר הרצחו של רבין, כיהן גם כסגנו של שר החקלאות ופיתוח הכפר יעקב צור.

בשנת 2012 פרסם בהוצאה עצמית ספר אוטוביוגרפי בשם "גולה בארצו: מטייבה לכנסת".

חאג'-יחיא היה אב לשישה. הוא הלך לעולמו ב-2015 ממחלת לב, בגיל 79.

## ספרו
* וליד צאדק, **גולה בארצו: מטייבה לכנסת**; עריכה: גונן נשר, טייבה: הוצאת המחבר, תשע"ב 2012.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מחנה של"י
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מרצ
קטגוריה:חברי כנסת ערבים
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת הארבע עשרה
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:טייבה: חברי הכנסת
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת הארבע עשרה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
אלברטו פאלוסקי

**אלברטו פאלוסקי** (באיטלקית: **Alberto Paloschi**; נולד ב-4 בינואר 1990 בקיארי) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת החלוץ בספאל.

## קריירת המועדונים
פאלוסקי החל את קריירת הנוער שלו במילאן. בעונת  הוא עלה לקבוצה הבוגרת, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-20 בדצמבר 2007, במשחק הראשון מול קטאניה בשמינית גמר הגביע האיטלקי, בו הפסידה מילאן 1-2. במשחק הגומלין פאלוסקי כבש שער, אך המשחק הסתיים בתיקו 1-1 ומילאן הודחה מהגביע.

את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' פאלוסקי ערך ב-10 בפברואר 2008 במשחק מול סיינה במסגרת המחזור ה-21. פאלוסקי הבקיע במשחק זה את שער הניצחון של קבוצתו, 20 שניות לאחר שנכנס כמחליף. שער זה נרשם כשער המהיר ביותר בהיסטוריה של שחקן בהופעת הבכורה שלו בליגה. את הופעתו הבאה בליגה ערך כעבור שלושה ימים במשחק מול ליבורנו.

את שערו השני בליגה הבקיע פאלוסקי במהלך הפסד קבוצתו 1-2 לסמפדוריה ב-19 בפברואר 2008.

בקיץ 2008 פאלוסקי זכה עם מילאן בטורניר TIM, טורניר מסורתי המתקיים בטורינו ומפגיש את מילאן, אינטר ויובנטוס לשלושה משחקים בני 45 דקות. במהלך הטורניר פאלוסקי כבש את הפנדל המכריע בקרב הפנדלים מול יובנטוס.

ב-27 באוגוסט הושאל פאלוסקי בעקבות חתימת רונאלדיניו במילאן לפארמה מהסרייה ב', שתחזיק במחצית כרטיס שחקנו. ביוני 2009 הוסכם על הארכת החוזה של בעלות משותפת על כרטיס השחקן, ועל הישארותו של פאלוסקי עונה נוספת בפארמה, שעלתה לסרייה א'.

ב-30 בינואר 2016 חתם בסוונסי סיטי מהפרמייר ליג עבור 10.5 מיליון יורו. ב-17 ביוני 2016 חזר לאיטליה וחתם באטאלנטה.

## נבחרת לאומית
מ-2006 עד 2007 פאלוסקי שיחק במדי נבחרת איטליה עד גיל 17, במדיה שיחק ב-9 משחקים וכבש 4 שערים.

במהלך שנת 2007 פאלוסקי התקדם לנבחרת איטליה עד גיל 19. הוא שיחק במדיה ב-11 משחקים וכבש 4 שערים. בקיץ 2008 פאלוסקי השתתף עם נבחרתו באליפות אירופה עד גיל 19, וב-14 ביולי כבש שער שוויון בדקה ה-90 במשחק במסגרת הטורניר מול נבחרת יוון. היה זה אחד משני שערים שכבש בטורניר.

בהמשך 2008 התקדם לנבחרת איטליה עד גיל 20 ולנבחרת עד גיל 21.

## תארים
;מילאן
* הסופר קאפ האיטלקי: 2011

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר Gazetta.it
* סטטיסטיקות באתר FIGC

קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני קייבו ורונה
קטגוריה:כדורגלני סוונזי סיטי
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני ספאל
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1990
אל טורנו פסיפיקו

**אל טורנו פסיפיקו** ("המהפך השקט", ובקיצור **טורנו** Turno) הוא כינוי לצורת השלטון בספרד תחת בית בורבון משנת 1876 ועד 1923 ובמיוחד בין 1886-1902, בתקופת המלוכה של מריה כריסטינה. בשיטה זאת, שהוצעה על ידי אנטוניו קאנובס דל קסטיו, ונקבעה בחוקה של שנת 1876, הפרלמנט נבחר על ידי העם בבחירות והיא זאת שממנה את הממשלה בשיטה קואליציונית. אולם למלך היה רשות לפזר את הממשלה ולמנות במקומה ממשלה בראשות האופוזיציה. במקרה כזה, הפרלמנט היה מתפזר והיו מוכרזות בחירות חדשות. על הנייר, דבר זה הבטיח שהמלך לא יוכל לנהוג כנגד רצון העם, וספרד הייתה אחת המדינות הדמוקרטיות ביותר בעולם. אולם למעשה, למפלגה ששלטה בממשלה, דרך משרד הפנים, היה כח עצום שאפשר לה לנצח בבחירות ברב גדול דרך לחץ על קבלני קולות מקומיים, כך שהמפלגה שבשלטון נבחרה בפועל על ידי המלך. קבלני הקולות היו בעלי אדמות, מעסיקים ושאר דמויות מקומיות אשר יכלו להביא את אנשיהם, חיים ומתים, להצביע כנדרש. בהתאם לכך, עד שנת 1914 מפלגת השלטון תמיד זכתה ברוב בבחירות. ואולם, מפלגת השלטון נקבעה למעשה באמצעות הסכמה בין שתי המפלגות הגדולות, השמרנית והליברלית, שהסכימו ביניהן על "מהפך שקט" בכל מערכת בחירות. כתוצאה מכך קיבלה כל אחת מהן את השלטון לסירוגין. 

בשנים הראשונות, בין 1876-1881, זכתה מפלגתו של קנובס דל קסטיו, המפלגה השמרנית, ברוב עצום בבחירות והוא זכה בשלטון. אל מולו ארגן פרחדס מטאו סגסטה את המפלגה הליברלית אשר זכתה בשלטון בשנת 1881. לאחר מותו של המלך אלפונסו השנים עשר, נפגשו קסטיו וסגסטה וקבעו ביניהם הסכם רוטציה על פיו יחולק השלטון ביניהם ברוטציה. מפלגות אחרות זכו במספר מועט של צירים בפרלמנט, למרות שבמקרים מסוימים הייתה להן תמיכה רחבה. המפלגה הסוציאליסטית זכתה לראשונה בנציג בודד בפרלמנט רק בשנת 1910 והמפלגה הרפובליקנית זכתה לרוב בבין 15-40 צירים, מתוך מעל 400 מושבים. היכולת לזייף את הבחירות נבעה בין השאר מכך שעם מתן זכות בחירה כללית לכל הגברים בשנת 1890, רק כרבע מבעלי זכות הבחירה ידעו קרוא וכתוב. זיוף הבחירות כללו כל מיני פעולות, בין השאר, אי הודעה או חלוקת הודעות מוטעות על מקום או זמן ההצבעה, זיופים ברשימות המצביעים, והחלפות קלפי או הצבעה עבור אלו שלא הגיעו להצביע. במהלך התקופה, העיתונות שנהנתה מחופש הדיבור, התריעה על הזיופים בבחירות וטענה שהתוצאות אינן משקפות, אך ללא הועיל.

ישנם הטוענים ששיטת הטורנו - המכונה בספרד "טורניזם" (Turnismo) - יכלה להתקיים רק הודות לכח הרב שניתן לצבא להגן מפני אויבים פנימיים, ובין השאר להביא חתרנים פוליטיים למשפט בפני בתי משפט צבאיים. לטענתם, כבר בשנות ה-90 של המאה ה-19, הרגישו ספרדים רבים שהבחירות מזויפות, אולם לא היה בכוחם להביא לשינוי המצב. עם זאת, החל משנת 1914 הצליחו מפלגות שהתפצלו ממפלגות האם הליברלית והשמרנית להשיג נתח משמעותי מקולות הבוחרים ותוצאות הבחירות החלו לשקף יותר את רצון הבוחרים.  

מבקרים ליברלים וקומוניסטים של שיטת הטורנו בספרד טענו ששתי המפלגות השולטות לא היו שונות אחת מהשנייה באידאולוגיה, ובעצם כל שייצגו היה את האינטרסים של חבריהן. לעומת זאת, ישנם המציינים הבדלים מסוימים בין המפלגות בכך שהליברלים יותר תמכו בקיצוץ כוחה של הכנסייה, תמכו והשיגו זכות בחירה לכל הגברים ונטו יותר לסחר חופשי לעומת הפרוטקציוניזם השמרני.
## הערות שוליים

קטגוריה:ספרד: פוליטיקה
קטגוריה:ספרד: היסטוריה
אפקט הידרופובי

שמאל|ממוזער|250px|טיפת מים יוצרת צורה עגולה כדי להקטין את שטח המגע עם העלה ההידרופובי
**אפקט הידרופובי** (מיוונית: **הידרו**= מים, **פובי**= מפחד) היא התכונה של מולקולות לא קוטביות ליצור צברים (אגרגטים) בתמיסה מימית.

ניתן לראות את האפקט ההידרופובי כשמערבבים יחדיו מים (מולקולה קוטבית) ושמן (מולקולה לא קוטבית). המים ושכבת השמן ייפרדו ויצרו שתי שכבות בעלות שטח מגע מינימלי בינן.

## דוגמאות לאפקט ההידרופובי בטבע
ברמה המולקולארית ניתן לראות את האפקט ההידרופובי ככוח העיקרי המניע את תהליך קיפול חלבונים. אפקט זה הוא הכוח המניע ליצירת ממברנות ביולוגיות מליפידים (lipid bilayer membrane). כמו כן לאפקט ההידרופובי חשיבות ביצירת המבנים של חומצות גרעין ובחלק מהאינטראקציות בין חלבוניים.

## אמפיפטיות

אמפיפטיות הן מולקולות בעלות קבוצות הידרופוביים והידרופיליים גם יחד. מולקולות אמפיפטיות יוצרות מבנים ייחודיים, בהם שטח המגע בין הקבוצות ההידרופוביות קטן.
* monolayer - מבנה בו המולקולות האמפיפטיות מפנות את האזור ההידרופובי הרחק מהממס ההידרופילי, כך שנוצרת שכבה אחידה של המולקולה האמפיפטית כנגד הממס הקוטבי.
* מיצלה - צורה כדורית, חד שכבתית (מיצלה היא סוג של monolayer). נוצרות ממולקולות אמפיפטיות בעלות קבוצה הידרופובית קטנה, יחסית. דטרגנטים הם מולקולות אמפיפטיות, ובעזרתם נוצרות המיצלות האופייניות לחומרי סבון. 
* bilayer - מבנה דו שכבתי האופייני לליפידים ממברנליים. הקבוצות ההידרופוביות פונות זו אל זו, והקבוצות הפולריות פונות לכיוון הממס הפולרי, משני צידי המבנה.

## קיפול חלבונים
האפקט ההידרופובי עוזר להבין את הסיבה האנרגטית לקיפול חלבונים. חומצות האמינו בעלות השייר ההידרופובי (ואלין, מתיונין, לאוצין, פנילאלנין,איזולאוצין ואלנין) מניעות את קיפול החלבון בשל האפקט ההידרופובי בינן לבין המים, כך שנוצר לחלבונים גרעין קיפול (ליבה) הידרופובי סגור. המצב המועדף תרמודינמית הוא המצב בו לקבוצות הידרופוביות יש אינטראקציה מינימלית עם הסביבה המימית.

## האפקט ההידרופובי בסביבה הידרופובית
במידה והממס או הסביבה יהיו הידרופוביים (שומני, לדוגמה) האפקט ההידרופובי פועל כך שקבוצות קוטביות יתרחקו מהממס. כלומר, חלבונים יתקפלו הפוך מאשר קיפולם במים (inside-out): הקבוצות ההידרופוביות יפנו כלפי חוץ והקבוצות הפולריות בגרעין קיפול הידרופילי. 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קשרים כימיים
קטגוריה:כימיה סופרא מולקולרית
קטגוריה:כימיה פיזיקלית
אלדולאז

שמאל|ממוזער|250px|מראה האנזים אלדולאז
**אלדולאז** (באנגלית: Aldolase) הוא אנזים המקטלאז תגובה אלדולית הפוכה.

אלדולאז משתתף בתגובת הגליקוליזה. האנזים מבקע את פרוקטוז 1,6 ביספוספט (fructose 1,6-bisphosphate), המשמש לו כסובסטרט לשתי מולקולות בעלות 3 פחמנים. האחת גליצראלדהיד 3 פוספט (glyceraldehyde 3-phosphate) והשנייה דהידרוקסיאצטון פוספט (dihydroxyacetone phosphate).

בטבע קיימים שלושה סוגים של אנזימי אלדולאז שונים אשר מקודדים על ידי שלושה גנים שונים:
* **אלדולאז A** - משועתק ברקמות עובריות ובריכוזים גבוהים בשרירי האדם הבוגר (באזורים אלו יש פעילות גבוה של גליקוליזה הדורשת אנזים זה).
* **אלדולאז B** - איזואנזים של אלדולאז A. משועתק בכבד ובכליות בריכוז גבוה.
* **אלדולאז C** - משועתק במוח וברקמות עיצביות שונות.

## מנגנון
ביונקים האתר הפעיל של האנזים מכיל את חומצות האמינו ליזין וטירוזין (lysine ו-tyrosin). שייר הליזין מייצב את מצב המעבר בתגובה ואילו שייר הטירוזין משמש כבסיס המקבל פרוטון.
בחיידקים כתחליף לשייר הליזין מצויים באתר הפעיל יוני מגנזיום המייצבים את מצב המעבר.

## שימושים ברפואה
אנזים האלדולאז מהווה מדד לתקינות הכבד ולפעילות תקינה של השרירים. במידה ומוצאים רמות גבוהות מהרגיל של האנזים אלדולאז בדם, ניתן להניח כי פעילות הכבד או השרירים לא תקינה.

## ראו גם
* גליקוליזה
* גלוקונאוגנזה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנזימים
קטגוריה:ביוכימיה
יחזקאל הן

**יחזקאל הֵן** (1882 – 4 באפריל 1952) היה איש חינוך ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם מפא"י.

## תולדותיו
הן נולד בשנת 1888 בבורוסלב שברוסיה. בילדותו קיבל השכלה תורנית מפי סבו, שהיה נינו של ר' לוי יצחק מברדיצ'ב. למד ב"קורסים הפדגוגיים" העבריים של אהרן כהנשטם ושלום יונה טשרנו בגרודנו ובסמינר למורים של "תרבות" בקייב, שימש כמורה לעברית בסנקט פטרבורג ובקייב. בהוראה עסק עד לסגירת בתי הספר העבריים ברוסיה בעקבות מהפכת אוקטובר (1917). כן היה חבר ועד "תרבות" וועד בתי הספר של חברת מפיצי השכלה.

לאחר עלייתו לארץ ישראל ב-1925, שימש כמפקח במוסדות חינוך של זרם העובדים. ב-1931 החל ללמד בסמינר לוינסקי, והורה בו עד פטירתו. במסגרת פעילויותיו השונות בתחום החינוך, עסק בעיקר בהוראת תנ"ך וספרות.

נבחר מטעם מפא"י כחבר אספת הנבחרים הרביעית (1944–1948), ולאחר קום המדינה נבחר לכנסת השנייה, ובה היה חבר ועדת החינוך והתרבות. הוא הספיק לכהן כחבר הכנסת רק כשמונה חודשים, בטרם נפטר, ב-4 באפריל 1952, בגיל 70. במקומו נכנסה לכנסת רחל צברי.

הן נקבר בבית העלמין נחלת יצחק. הותיר אישה, מורה למדעי הטבע, ובן, חבר עין חרוד.

לאחר מותו הספיד אותו במליאת הכנסת שר החינוך והתרבות בן-ציון דינור:

לזכרו של יחזקאל הן הוקמה קרן מלגות המעניקה פרסים לתלמידי סמינר לוינסקי (הנקראת כיום "מכללת לוינסקי לחינוך") המצטיינים בלימודי ספרות ותנ"ך.

## קישורים חיצוניים

* 
*  (נקרולוג והספד)
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:בוגרי תרבות (רשת חינוך)
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית ביישוב
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפא"י
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:סגל מכללת לוינסקי לחינוך
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הרביעית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19: אנשי היישוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1882
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1952
פס האטה

[שמאל|ממוזער|250px|פס האטה עשוי [גומי, בבלגרד, סרביה]]
**פַּס הֶאָטָה** (בלעז: **בַּמְפּ** אוֹ **סְפִּיד בַּמְפּ**) הוא אמצעי המיועד להפחית את מהירות הנסיעה של כלי רכב בכבישים ובכך להפחית ולמנוע תאונות דרכים.
צורתם של פסי האטה היא לרוב מעוגלת או אליפטית, והם פרוסים לרוחבו של הכביש.

רובם של פסי ההאטה הם באורך של כארבעה מטרים ובגובה שבין 8–10 סנטימטרים והם בנויים מאספלט או מאבן משולבת. לרוב, פסי האטה מסומנים בתמרורים וסימני כביש שמאפשרים לנהגים לזהות בקלות את פסי ההאטה ולהאט את מהירות נסיעתם.

מבדיקות שנערכו בישראל עולה כי פסי האטה הביאו להפחתה ניכרת במהירות הנסיעה ולהגברת בטיחות הנסיעה, זאת בנוסף לצימצום בזיהום אוויר באזורים אלה.
קיימים כיום פסי האטה מיוצרים מגומי שמקורו בצמיגים ממוחזרים.
עשרות אלפי צמיגים בשנה מוצאים את דרכם חזרה אל הכביש בצורת פסי האטה, אבני בלימה ומוצרים אחרים אשר תורמים לאיכות הסביבה וגם מעלים את רמת הבטיחות של נוסעים, הולכי רגל ורוכבי אופניים.
סוגים של פסי האטה:
*אספלט
*אבן משתלבת
*גומי
*מעבר חצייה מוגבה
באירופה קיימים תקנים מחמירים לפסי האטה אשר מגדירים את גובהם, רוחבם והחומרים מהם מותר לייצר פסי האטה כדי לשמור על בטיחות המשתמשים בדרך. בישראל לא קיים תקן המסדיר נושאים אלו.

אמצעי דומה הוא פס הרעדה , סדרת פסים קטנים מאוד שמטרתם להתריע בפני נהג רכב הנוסע במהירות גבוהה בכביש בין עירוני, כי עליו להוריד מהירות. לרוב פסי הרעדה קיימים לפני מחסומים.

## קישורים חיצוניים

* 
*סמכות הוועד המקומי להתקין פסי האטה, חוות דעת וסקירה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אמצעי בטיחות בתחבורה
ספדקס

**ספדקס** (באנגלית: **Sephadex**) הוא ג'ל פוליסכרידי העשוי מהפולסיכריד דקסטרן (dextran). משמש בביוכימיה כאמצעי לניקוי חלבונים.

## תכונות כימיות
ספדקס מתאים במיוחד כיוון שהוא יוצר קשרי-צילוב (cross links) ומתפלמר ולכן על ידי שליטה במידת הצילוב ניתן לשלוט על תכונות הג'ל ולכן גם על תכונות ההפרדה.  צורות אפשריות כוללות קבוצות אניון וקטיון כמו כן גם שרפים כרומוטוגרפים בעלי נקבוביות בגדלים שונים, כאשר גודלי החרוזים נופלים בטווח של 20 עד 300 מיקרון.

בנוסף, הספדקס הוא חומר אינרטי, שאינו מגיב עם חלבונים ולכן יעיל לצורכי הפרדה ביוכימיים.

## שימושים
משתמשים בספדקס בכרומטוגרפיה על פי גודל (Size-Exclusion Chromatography), שיטה הקרויה גם **ג'ל פילטרציה** (Gel-Filtration Chromatography). שיטה זו מפרידות מולקולות על-סמך ההבדלים בגודלן. בביוכימיה משתמשים בשיטה זו על מנת להפריד בין חלבונים שונים על סמך גודל החלבון.

תערובת חלבונים מוזרמת דרך עמודה (קולונה) המכילה את ג'ל הספדקס. הספדקס משמש כמסננת מולקולרית: בשל קשרי הצילוב בפולימר, מולקולות קטנות נכנסות לתוך הפולימר בעוד שמולקולות גדולות אינן יכולות להיכנס. מכאן שנפח הקולונה הזמין לחלבונים קטנים גדול יותר מהנפח הזמין לחלבונים גדולים. לכן, נדידת המולקולות הקטנות מעוכבת, בעוד שמולקולות גדולות יוצאות מהר יותר מהעמודה. כך, מופרדות מולקולות (וחלבונים) בהתאם להבדלים בגודלם.

## ראו גם
*כרומטוגרפיה
*כרומטוגרפיה על פי גודל

## קישורים חיצוניים

* תיאור ג'ל

קטגוריה:כימיה
קטגוריה:ביוכימיה
ירח מר

**ירח מר** (באנגלית: **Bitter Moon**) הוא סרט קולנוע בהפקה צרפתית-בריטית משנת 1992, בבימויו של רומן פולנסקי. התסריט מבוסס על ספר בעל אותו שם, שנכתב על ידי הסופר הצרפתי פסקל ברוקנר. את המוזיקה המלווה את הסרט כתב ואנגליס.

## עלילת הסרט
פיונה ונייג'ל הם זוג בריטי היוצא לשיט תענוגות לאיסטנבול, בדרך להודו, בניסיון להילחם בדעיכת קשר הנישואים האפור והמשעמם שלהם. הם פוגשים על הספינה זוג נוסף, מימי, צרפתייה יפהפייה ומפתה, ואוסקר בעלה, סופר אמריקאי כושל המרותק לכסא גלגלים.

אוסקר מזמין את נייג'ל לחדרו, ומספר לו כיצד הוא ומימי נפגשו באוטובוס בפריז והתאהבו, ואיך לאחר מכן הידרדר הקשר ביניהם והפך לסיוט.

באמצעות סדרה של פלשבקים, אוסקר משחזר את התפנית האפלה שקיבלה האהבה שלו ושל מימי. בין השניים התפתחה מערכת יחסים סאדו-מזוכיסטית, שכללה התנסות בבונדג', אורופיליה ומציצנות. עם הזמן דעך הקשר ביניהם, ואוסקר ניסה להיפרד ממימי. היא התחננה בפניו שיאפשר לה להמשיך לגור איתו, לא משנה באילו תנאים, והוא ניצל את ההזדמנות כדי להגשים באמצעותה את הפנטזיות הסדיסטיות שלו. אוסקר החל להשפיל את מימי בפומבי יותר ויותר. כשנכנסה להיריון, שכנע אותה אוסקר לעשות הפלה, הבטיח לה חופשה משותפת במקום אקזוטי, אך ברגע האחרון נטש את המטוס והשאיר אותה לטוס לבדה.

בשנתיים שלאחר מכן התרכז אוסקר בעיקר במסיבות פרועות וביחסי מין מזדמנים. סגנון החיים ההדוניסטי שלו הגיע לקיצו כאשר בעודו שיכור התפרץ לכביש ונדרס על ידי רכב חולף. מימי הגיעה לבקר אותו בבית החולים, שבו החלים מכמה פציעות קלות ומרגל שבורה. תוך שהיא מנצלת את נכותו הזמנית, גרמה לו מימי באקט אלים ואכזרי לנכות חמורה ולשיתוק קבוע בשתי רגליו. מימי הודיעה לאוסקר שמעתה ואילך היא תטפל בו ותדאג לו, ואף חזרה לגור בדירתו לשם כך. הגלגל התהפך, וכעת הייתה זו היא ששלטה בו והשפילה אותו, בין היתר על ידי כך שפיתתה גברים ושכבה איתם לנגד עיניו.

כאשר אוסקר מסיים לספר את סיפורו, נותר נייג'ל המום ומזועזע. מימי מסקרנת אותו ואוסקר מעודד אותו להתחיל איתה. נייג'ל מוצא עצמו נמשך אל מימי, אך לא מצליח לגייס את האומץ לפנות אליה ישירות.

מאוחר יותר, במהלך מסיבת סילבסטר, נייג'ל מנסה לרקוד עם מימי, אך היא לא מגלה בו עניין. אוסקר מפציר בו להשתדל יותר. כשאשתו של נייג'ל, פיונה, מצטרפת למסיבה, היא ומימי צועדות לעבר רחבת הריקודים ובעידוד הקהל הן רוקדות בלהט ומתגפפות. לאחר מכן השתיים עוזבות את המקום ביחד, לתדהמתו של נייג'ל.

נייג'ל מתעורר כשהוא שיכור ומחפש את פיונה. הוא מוצא אותה בחדרה של מימי, ומתברר לו שאוסקר צפה שם בשתי הנשים כשהן מקיימות יחסי מין סוערים. בפרץ של זעם, נייג'ל אוחז בצווארו של אוסקר, אך אז הוא מגלה שאוסקר מחזיק בידו אקדח. אוסקר יורה מספר פעמים במימי, בעודה ישנה, כשפיונה שוכבת לצידה, ולאחר מכן יורה לעצמו בראש ומתאבד.

בסצנת הסיום רואים את שתי הגופות כשהן מפונות מהספינה, ונייג'ל ופיונה מחבקים זה את זה ובוכים.

## שחקנים

## הפקה

הסרט מבוסס על רומן משנת 1981 של הסופר הצרפתי פסקל ברוקנר בשם "Lune de fiel", שפירושו המילולי הוא "ירח מורעל". לתפקיד הראשי של אוסקר לוהק תחילה השחקן ג'יימס וודס, אך הוא פרש מהפרויקט, ופיטר קויוטי תפס את מקומו.

הסרט צולם באתרים שונים ברחבי פריז.

## קישורים חיצוניים

* ביקורת על הסרט באתר "culturecourt.com" (באנגלית)
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:BDSM בקולנוע
קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטי רומן פולנסקי
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים ארוטיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים על סופרים
קתדרלת אוסר

**קתדרלת אוסר** המוקדשת לסטפנוס הקדוש (בצרפתית: *Cathédrale Saint-Étienne d'Auxerre*) היא קתדרלה קתולית באוסר, בירת מחוז יון שבצרפת. הקתדרלה ידועה בחלונות הויטראז' שלה.

## בניית הקתדרלה הגותית

חלקה הגדול של הקתדרלה נבנה בשנים 1215–1233 בסגנון גותי  מעל קריפטה מהמאה ה-11, אך הבנייה עצמה נמשכה עד שנות הארבעים של המאה ה-16 (הקופולה הרנסאנסית התופסת את מקומו של אחד הצריחונים על המגדל הצפון-מערבי). בתנופת הבנייה הראשונה הוקם ה"שֶוֶוה" (זר קפלות סביב האפסיס) במזרח, ואחריו הוקמו החזית המערבית ובסיס המגדלים המערביים, שחוברו לאפסיס באמצעות הספינה הראשית של הקתדרלה הישנה. בניית הספינה הראשית מחדש והקמת בית הרוחב המשיכו באיטיות אל תוך המאה ה-14 והמאה ה-15.

## היסטוריה מוקדמת

אוסר עצמה הייתה דיוקסיה חשובה בגאליה, עם בישוף עוד מהמאה ה-3. הדיוקסיה לבסוף בוטלה ב-1821 והוכפפה לדיוקסיה אחרת.http://www.catholic-hierarchy.org/diocese/da536.html באוסר התקיימה מועצה בשנת 585 (או 578) תחת הבישוף אנאכאריוס (Annacharius) ובה נוסחו 45 קנונים, הקשורים מאוד לקנונים של מועצות ליון ומקון בנות זמננו. "הם חשובים כממחישים את החיים והנהגים בקרב השבטים הטבטוניים שלא מכבר הומרו לנצרות ובקרב הגאלו-רומים של אותה תקופה. רבים מהצווים מכוונים כנגד שרידים של ברבריות כופרת ואמונות טפלות; אחרים מהווים עדות להמשך קיומם של מנהגים נוצרים עתיקים מסוימים בימי הביניים המוקדמים בצרפת. הקנונים של המועצה מ-695 או 697 עוסקים בעיקר ב"טקס האלוהי" ובטקסים כנסייתיים." (האנציקלופדיה הקתולית)

## גלריה

Image:AuxerreCathédrale.jpg|החזית המערבית, בעלת המגדל הבודד
Image:Auxerre - Eglise Saint-Etienne - 29.jpg|מבט מדרום
Image:Auxerre - Cathedrale Saint-Etienne - 04.jpg|הספינה הראשית, מבט מזרחה
Image:Auxerre - Cathedrale Saint-Etienne - Chapelle Notre-Dame - Detail vitraux.jpg|ויטראז' בקפלת נוטרדאם


## קישורים חיצוניים

* 
* "Welcome to Auxerre Cathedral"
** ביבליוגרפיה על קתדרלת אוסר
* האנציקלופדיה הקתדולית 1908: "מועצת אוסר"
* "(סנס ): הדיוקסיה של אוסר"
* סיור מוסבר על הויטראז'ים בקתדרלה

אוסר
קטגוריה:בורגון: מבנים
קטגוריה:אוסר
קטגוריה:בורגון-פראנש-קונטה: מבנים
רפידים

[380px|ממוזער|שמאל|"ניצחון יהושע על העמלקים", מאת [ניקולא פוסן, 1625. מוצג במוזיאון הארמיטאז'.]]
**רְפִידִם** מופיעה בספר שמות () כאחת מתחנות בני ישראל בנדודיהם במדבר סיני בצאתם ממצרים. 

רפידים מופיעה במפת מידבא מהמאה ה-6 בסמוך להר סיני. הנוסע בנימין מטודלה, שסייר בארץ ישראל בסביבות 1173, כתב על רפידים "ויושבים שם בני ערב. ואין בה מישראל".

## במקרא
### מסה ומריבה

כאשר עם ישראל חנו ברפידים, התלוננו העם למשה שאין להם מים לשתות :"ויחנו ברפידים ואין מים לשתות העם". משה מתפלל לה' ונענה שעליו להכות בצור לעיני זקני בני ישראל ויצאו מים מהסלע ממנו ישתה העם. משה ממלא את דבר ה' "ויעש כן משה לעיני זקני ישראל".

### מלחמת עמלק

באותו זמן שחנו ישראל ברפידים, הגיעו עמלק להילחם בהם, "ויבוא עמלק וילחם עם ישראל ברפידים". משה מצווה את יהושע לבחור אנשים שילחמו בעמלק. יהושע עושה כדבריו ובוחר אנשים למלחמה. משה עולה בעת המלחמה לראש הגבעה, יחד עם אהרן וחור. כאשר משה הרים את ידו גובר ישראל על עמלק, לצורך כך אהרן וחור תמכו את ידיו 'עד בא השמש', ויהושע והאנשים שאיתו אכן ניצחו את עמלק.

## זיהוי
מיקומה הגאוגרפי לא זוהה בוודאות. לפי סברה אחת מקומה הוא בנווה פ'יראן, נווה מדבר גדול בוואדי פיראן, הנחל הגדול שבין א-טור ומרכז ההר הגבוה בדרום סיני. סברה אחרת מציעה למקם את רפידים ברפ'איד (ובסמוך לו ג'בל רפ'אדי) המצויים בדרום סיני. החוקר מנשה הראל סובר כי יש לחפש את רפידים בחלקו התחתון של ואדי סודר שאותו הוא רואה כנתיב מרכזי במסלול יציאת מצרים.

לאחר מלחמת ששת הימים הקימה ישראל בסיס תעופה ואספקה, באזור ביר גפגפה, שנקרא רפידים.

## הערות שוליים

קטגוריה:סיני
קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אתרים
קטגוריה:פרשת בשלח
קישור לא קוולנטי

**קישור לא קוולנטי** הוא מושג בכימיה, המבטא שם כללי לקישור כימי הקושר בין אטומים או מולקולות, שלא דרך קשר קוולנטי. בין היתר, סוג קישור זה הוא מרכיב מפתח בהבנת אינטראקציות ביולוגיות.

קישור לא קוולנטי כולל מספר סוגי קשרים (קשר יוני, אינטראקציות אלקטרוסטטיות, קשרי מימן וקשרי ואן דר ואלס ואינטראקציות הידרופוביות) אשר המכנה המשותף לכולם הוא שהם קשרים חלשים יחסית לקישור קוולנטי. אינטראקציות לא קוולנטיות הן הפיכות, משמע יכולות להיווצר ולהתנתק בקלות יחסית. דבר זה מקנה את יכולת השינוי והקצב המהיר הדרושים בעולם הביולוגי ולמעשה כלל התהליכים הביולוגיים מבוססים על אופי קשרים אלו: מבנה מולקולת ה-DNA, האופן שבו מקופלים חלבונים (מבנה שניוני, מבנה שלישוני ומבנה רביעוני), קישור בין חלבונים וקישור אנזימים לסובסטרטים ועוד.

## אינטראקציות אלקטרוסטטיות
אינטראקציות אלו נובעות מהמשיכה או הדחייה החשמלית בין מטענים, הנובעות מחוק קולון. דוגמה מפורסמת לחשיבותם של קשרים אלקטרוסטטיים ניתן למצוא בחלבון המוגלובין אשר יכולת נשיאת החמצן שלו מושפעת מהרכב הקשרים האלקטרוסטטיים המייצבים מבנים שונים של החלבון, הנבדלים בזיקתם לחמצן, בהתאם לתנאי הסביבה. מנגנון זה מאפשר קליטת חמצן בריאות, הובלתו לרקמות ושחרורו ביעד, קליטה של פחמן דו-חמצני ברקמות, הובלתו אל הריאות ושחרורו שם. המנגנון מאפשר גם ויסות התהליך בהתאם לצרכים הפיזיולוגיים. 

## קשרי מימן

קשר הנובע ממטען חלקי חיובי על אטום מימן (H) ומטען חלקי שלילי לאחד מהאטומים חנקן (N) חמצן (O) ופלואור (F). אטום המימן חולק את מטענו עם שני אטומים אלקטרושליליים. הקשר מחולק לקבוצה תורמת (donor) אליה קשור המימן בצורה יותר הדוקה (קוולנטית), ולקבוצה מקבלת (acceptor) אשר כוללת את האטום האלקטרושלילי הנוסף. חוזק קשרי המימן המיטבי קיים כאשר 3 האטומים מסודרים בשורה אחת – דוגמה לכך ניתן לראות במבנה חלבון מסוג משטחי בטא בסידור אנטי-מקבילי (anti-parallel) אשר יציב יותר מהסידור המקבילי (parallel) וזאת עקב סידור קשרי המימן. דוגמאות ידועות נוספות הן ה-DNA, ששני גדיליו מחוברים ביניהם בקשרי מימן, והמבנה השניוני סליל אלפא בחלבונים, אשר מיוצב על ידי קשרי מימן.

## קשרי ואן דר ואלס

שמאל|ממוזער|250px|אנרגיית הקשר כפונקציה של מרחק בין אטומים. הנקודה הנמוכה בגרף מייצגת את "מרחק ואן דר ואלס": המרחק בין אטומים בו קשר זה בחוזקו המקסימלי.
הבסיס לאינטראקציות ואן דר ואלס הוא פיזורו הלא אחיד של המטען האלקטרוני מסביב לגרעין האטום. שינוי מטען זה גורם לשינוי תואם בפיזור ענן האלקטרונים באטום סמוך – וכך בעצם יש תנודות מטען המתקדמות וחוזרות על גבי המולקולה או התמיסה. אינטראקציות אלה בין האטומים מוסיפות לאנרגיית הקשר בין מולקולות.

## אפקט הידרופובי

הנטייה של מולקולות הידרופוביות הנמצאות בממס פולרי להתקבץ. אפקט זה נחשב לגורם העיקרי בקיפול חלבונים למבנים שלישוניים. בהרבה מקרים אפקט זה משמש גם כאמצעי לאינטראקציה בין-מולקולרית.

## ראו גם
*אפיניות

קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:כימיה אורגנית
קטגוריה:כימיה
עסק פתוח

**עסק פתוח** הוא מודל של עשיית עסקים באופן שקוף. בבסיס רעיון זה עומדת החשיבה כי ביצוע עסקים באופן גלוי יגדיל את האמינות והיעילות.

העסק הפתוח מתמקד ביצירת מוצרים ושירותים פתוחים, ובגישה השואפת לכך שתוצרתו תהיה לתועלת הכלל ולאו דווקא לקבוצת בעלי עניין מסוימת. הגישה באה להבטיח כי המוצרים יהיו זמינים לקהל הרחב גם במידה והעסק ייסגר.

## רעיונות מרכזיים
* למידה ושיתוף פתוחים - ברמות הארגון השונות ובקהילה
* זכויות הפרט
* התמקדות בקהילה
* בלתי תלוי - אינו מבוסס על מוסדות ממשלה או דת אשר ייתכן ויגבילו את חופש הפעולה
* ידע חופשי - שימוש בסטנדרטים פתוחים להפצה ושיתוף של ידע
* ניהול חשבונות פתוח - שקיפות ניהול הכספים בארגון

## קישורים חיצוניים
*מדריך לעסק פתוח
*תיאור המודל (אנגלית)
*[מאמר של [פול גרהם]]
*www.openbusiness.cc
*ויקי בנושא
* Open Business Foundation

קטגוריה:כלכלה
קטגוריה:עסקים
סבטיליזין

שמאל|ממוזער|250px|מבנה סבטיליזין
**סבטיליזין** הוא אנזים פרוטאוליטי המיוצר על ידי *[[Bacillus subtilis]]* וחיידקים נוספים מסוג *[[Bacillus]]*, השייך לקבוצת הסרין פרוטאזות. 

סבטיליזין הוא אנדופפטידאז, המזרז את ההידרוליזה של קשרים פפטידיים בסלקטיביות נמוכה. הקשרים העוברים הידרוליזה הם בדרך כלל הקשרים הפפטידיים אחרי חומצות אמינו בעלות קבוצת שייר גדולה ולא טעונה. התגובה היא ספונטנית, כלומר אינה דורשת השקעת אנרגיה. האתר הפעיל כולל שלשה קטליטית בה חומצות האמינו היסטידין64, אספרטט32 וסרין221. החומצות רחוקות זו מזו מבחינת רצף החלבון, אך קיפול החלבון מאפשר קרבה ביניהן וכך מתאפשרת הפעילות הקטליטית. 

סבטיליזין וכימוטריפסין (אנזים נוסף ממשפחת סרין פרוטאזות) הם דוגמה קלאסית לאבולוציה מתכנסת. שניהם בעלי אתר פעיל זהה, עם אותה שלשה קטליטית, אך ללא הומולוגיה ברצף חומצות האמינו.

מבנה הסבטיליזין נקבע על ידי קריסטלוגרפיה של קרני X, ונמצא מורכב ממספר סלילי אלפא ומשטח בטא גדול.

## מנגנון הפעילות
מנגנון זרוז ההידרוליזה של קשרים פפטידיים על ידי סבטיליזין כולל מספר שלבים:
# יצירת נוקלאופיל: עצם קישור הסובסטרט לאתר הפעיל גורם לשינויי קונפורמציה קטנים, שיוצרים עדיפות להעברת פרוטון מסרין להיסטדין. (היסטדין פועלת כבסיס) כתוצאה מכך סרין מאוקטבת והופכת לנוקלאופיל.
# סרין פועלת כנוקלאופיל: סרין המאוקטבת תוקפת את הפחמן הקרבונילי של הסובסטרט ונוצר תוצר ביניים טטרהדראלי, לא יציב, בעל מטען שלילי המיוצב על ידי קשרי מימן עם אוקסיאניון הול.
# יצירת קצה אמיני: היסטדין פועלת כחומצה ומוסרת פרוטון לאמין בקשר הפפטידי והקשר האמיני נשבר, כלומר נוצר קצה אמיני חדש.
# מגיעה מולקולת מים: היסטדין לוקחת פרוטון ממולקולת המים ומאקטבת אותה. ההידרוקסיל של המים פועל כנוקלאופיל ותוקף את הפחמן הקשור קוולנטית לאנזים. שוב נוצר מצב ביניים טטרהדראלי עם אנרגיה גבוהה אשר מיוצב על ידי אוקסיאניון הול.
# יצירת קצה קרבוקסילי: היסטדין מחזירה לסרין את הפרוטון וכך עוזרת לנתק את הפחמן הקרבונילי, נוצר קצה קרבוקסילי חדש והאנזים מתנתק כולו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנזימים
קטגוריה:ביוכימיה
האבל (אסטרואיד)

**האבל** (שם מלא: **2069 האבל**) הוא אסטרואיד כהה הנמצא בחגורת האסטרואידים, ושהתגלה על ידי אסטרונומים מאוניברסיטת אינדיאנה ב-29 במרץ 1955.

האסטרואיד נקרא על שמו של האסטרונום האמריקאי המפורסם אדווין האבל.

## ראו גם
* מצפה הכוכבים האסטרונומי הלאומי של יפן

## הערות שוליים

קטגוריה:חגורת האסטרואידים
קטגוריה:אדווין האבל