open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שומר סף

[שמאל|ממוזער|250px|שומרי סף ב[ותיקן|וותיקן.]]
**שומר סף** הוא האדם שמוטל עליו לקבל את פני הבאים אל מקום ציבורי שהכניסה אליו מוגבלת, או אל מגוריו של אדם שאינו מעוניין שהגישה אליו תהיה בלתי אמצעית.

יש ארצות בהן ממלאי תפקיד שומר הסף בחצר המלוכה היו לאצילים והתפקיד עצמו היה לתואר אצולה. שומרי סף מקובל להציב גם בבתי מלון, שם הם מקבלים את פני האורחים הבאים או היוצאים, עוזרים להם בזימון נושאי המזוודות ונהגי המוניות ומרחיקים מבקרים בלתי רצויים. באירופה היה תפקיד דומה גם בבתים משותפים.

לאחר מהפכת אוקטובר, אצילים וקציני צבא רוסים, חסרי מקצוע מפרנס, שברחו למרכז ומערב אירופה, נשכרו כשומרי סף בבתי מלון ועמידתם במדי השרד הרוסיים היוותה אטרקציה עבור באי בתי המלון, שנהנו מכך שקיבלו שירות מבעלי תואר אצולה.

בתקופה המודרנית שומרי סף עושים לעיתים עבודה של שומר ראש, אך במקום לשמור על אדם מסוים הם שומרים על אתר או על כינוס. שומרי סף במועדונים, הממיינים את באי המועדון ומחליטים מי ייכנס ומי לא, קרויים בישראל **סלקטורים** או **סלקטוריות**.

בצה"ל, שומר הסף המפקח על הכניסה לבסיס צבאי נקרא שוטר גדודי (בראשי תיבות - ש"ג).

בהשאלה, המונח "שומר סף" מורה על אדם האחראי לשלמותו או לתפקודו התקין של מוסד או גוף מסוים אותו הוא מייצג, כאשר הכוונה היא בדרך כלל לא לתפקוד במובנו הפיזי, אלא לתפקוד וההתנהלות בהתאם לעקרונות הרעיוניים והערכים אותם המוסד מייצג ונגד פגיעה בהם.

## ראו גם
* קונסיירז'
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מקצועות
ציפור גן עדן (קבוצת כוכבים)

**ציפור גן עדן** היא קבוצת כוכבים קטנה באזור הקוטב השמימי הדרומי, שהוגדרה סביב 1595 על ידי שני הנווטים ההולנדים פיטר קייזר ופרדריק דה-הוטמן, והופיעה לראשונה באטלס הכוכבים "אורנומטריה" של יוהאן באייר ב-1603. עוד קודם לכן, בשנת 1598 הקבוצה הופיעה במפת כוכבים תחת השם "Apis Indica" - בלטינית "דבורה הודית", ככל הנראה בעקבות שגיאה מהאיות המקורי "Avis Indica" שפרושו בלטינית "ציפור הודית". באטלס של יוהאן באייר שונה השם ל-"Apus" ועל מנת למנוע בלבול שונה מאוחר יותר שם הקבוצה זבוב מ-"Apis" ("דבורה" בלטינית) ל-"Musca" ("זבוב" בלטינית). הקבוצה מכילה כוכבים עמומים בלבד שהבהיר מביניהם הוא עם דרגת בהירות נראית 3.8. בשל הגדרתה במאה ה-16 אין לקבוצה זו סיפורים או אגדות הקשורים בה.

## כוכבי הקבוצה
**α בציפור גן עדן** הוא ענק כתום במרחק של כ-410 שנות אור ועם בהירות מדרגה 3.8. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה.

**β בציפור גן עדן** הוא ענק כתום במרחק של כ-160 שנות אור ועם בהירות מדרגה 4.2. זהו למעשה כוכב זוגי ובן הזוג הוא עמום מאוד עם בהירות מדרגה 12.

**γ בציפור גן עדן** הוא ענק צהוב במרחק של כ-160 שנות אור עם בהירות מדרגה 3.7.

**δ בציפור גן עדן** הוא כוכב כפול המורכב מענק אדום, שבהירותו משתנה בין דרגות 4.7 ו-4.9 באופן לא סדיר, ומענק כתום עם בהירות מדרגה 5.3. ניתן להבחין בזוג הכוכבים בעזרת משקפת. הכוכבים נמצאים במרחק בין 660 ל-770 שנות אור ולא ברור האם מדובר בכוכב זוגי או בשני כוכבים שאינם קשורים זה לזה.

## קישורים חיצוניים

* סיפורי כוכבים - אפוס
* 

קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:13 קבוצות הכוכבים של יוהאן באייר
אלקטרון ערכיות

בכימיה, **אלקטרוני ערכיות** הם האלקטרונים הנמצאים ברמת האנרגיה הגבוהה ביותר של האטום. רמה זו משתנה בין אטום לאטום בהתאם לשורה של האטום ב.
אלקטרוני הערכיות חשובים בקביעת ההתנהגות של האטומים.

## מספר אלקטרוני הערכיות
ניתן לדעת מהו מספר אלקטרוני הערכיות של אטום לפי הקבוצה (העמודה) אליה הוא משתייך בטבלה המחזורית.
מלבד קבוצות 3–12 החריגות (מתכות מעבר), ספרת האחדות של הקבוצה קובעת את מספר אלקטרוני הערכיות של האטום.

** ספירת אלקטרוני ערכיות עבור מתכות מעבר אינה בשימוש.*

*** מלבד [[הליום]], שהוא בעל שני אלקטרוני ערכיות.*

## אלקטרוני ערכיות בתגובות כימיות
מספר האלקטרונים ברמת האנרגיה החיצונית של אטום קובע את צורת הקשר הכימי שהוא יוצר. לכן, אטומים בעלי אותו מספר של אלקטרוני ערכיות מקובצים יחד בטבלה המחזורית.

אטום בעל רמת אנרגיה אחרונה מלאה הוא יציב יותר ונוטה להגיב פחות. אטום יכול להגיע למצב זה בשני אופנים: אטום יכול לשתף אלקטרונים ברמה האחרונה עם אטומים אחרים (קשר קוולנטי), או שהוא יכול לקבל או למסור אלקטרונים לאטום אחר (קשר יוני). קשרים אלו נקראים קשרים כימיים.
קשרים כימיים משמשים ליצירת מולקולות ותרכובות יוניות. קיימים חמישה סוגי קשרים עיקריים:
* קשרים יוניים
* קשרים קוולנטיים
* קשרים קואורדינטיביים
* קשרי מימן
* קשרים מתכתיים

## ראו גם
*כלל האוקְׁטֵט
* פס ערכיות ופס הולכה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קשרים כימיים
קטגוריה:תורת האלקטרונים
מתנניים

ה**מִתְנָנִיִּים** (שם מדעי: Thymelaeaceae) הם משפחת צמחים המונה כ-40 סוגים, בהם כ-500 מינים שונים הנפוצים בעיקר באוסטרליה, באפריקה הדרומית, באזור הים התיכון ובערבות אסיה. רובם עצים ושיחים בעלי עלים מסורגים.

הפרחים הם לרוב דו-זוויגיים ובעלי 5-4 עלי גביע (ולעיתים רחוקות גם 6), ובמינים בהם חסרים עלי כותרת מצויים קשקשים. מספר האבקנים בהם הוא כמספר עלי-הגביע, כפול ממנו או שקיימים רק שניים. לשחלה מגורה אחת.

הפרי הוא אגוזית, ענבה או בית גלעין, אך לעיתים רחוקות הפרי הוא הלקט.

## סוגים, מינים ושימושיהם
במשפחת המתנניים נמנים צמחי-רעל וצמחים סיביים שלהם שימושים בתעשיות הרפואה והנייר.

בסוג דפנה (Daphne) קיימים כ-50 מינים המצויים באירופה ובאסיה, שהם צמחי-רעל ששימשו בעבר לרפואה ומשמשים כיום כצמחי-נוי. ממינים מסוימים נהוג להכין נייר.

בארץ ישראל נפוץ המתנן השעיר, והוא מאפיין את נוף הארץ. הגבעול והענפים הם סיביים וניתן להפיק מהם סיבים חזקים המשמשים לייצור חבלים.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטואן-לורן דה ז'יסייה

קטגוריה:משפחות צמחים
מערכת רדיו דאטא

שמאל|ממוזער|250px|מקלט רדיו שמציג רק את תדר התחנה
שמאל|ממוזער|250px|מקלט רדיו שמציג את שם התחנה המושמעת, כפי שהתקבל באמצעות ה-RDS
**מערכת רדיו דאטא** (באנגלית: **Radio Data System**, ובקיצור: **RDS**) הוא פרוטוקול תקשורת חד כיווני המאפשר לתחנות רדיו המשדרות ב-FM לצרף לשידוריהן גם נתונים בקצב של 1187.5bps. השימוש המוכר ביותר ל-RDS הוא הצגת שם תחנת הרדיו או השיר המשודר.

## רקע
תקן ה-RDS נקבע על ידי איגוד השידור האירופי. תקן אמריקאי מקביל הוא ה-**Radio Broadcast Data System** (ובקיצור RBDS), וההבדל בין התקנים אינו רב (בעיקר בשדה ה-PTY). שני התקנים משתמשים בגל נושא משני, הממוקם הרמוניה שלישית לסמן הסטריאו ב-FM (ב-57KHz), וכך אינם יוצרים הפרעות או אפנון הדדי עם אותות אחרים. ה-RDS כולל גם קוד תיקון שגיאות. שני התקנים קיימים מתחילת שנות התשעים.

## תוכן ושדות
;AF - Alternative Frequencies
שדה המציין תדרים נוספים בהם התחנה משדרת. במצב של הפרעות על תדר השידור של תחנה מסוימת, או יציאה מטווח השידור, מקלט הרדיו יכול בצורה אוטומטית לעבור לתדרים אחרים בהם התחנה משודרת. יכולת זו נפוצה במיוחד במקלטי רדיו לרכב.

;CT - Clock Time
שדה המציין את השעה הנוכחית, ברמת דיוק של עד 100 מילי-שניות. בעזרת שדה זה ניתן לדייק את השעון של מקלט הרדיו או השעון של כלי הרכב.

;EON - Enhanced Other Networks
שדה המציין תחנות אחרות המשדרות דיווחי תנועה. המקלט יוכל להשמיע את דיווחי התנועה מהתחנה האחרות, ואז לחזור להשמיע את השידור של התחנה הקודמת.

;PI - Programme Identification
שדה המזהה את התחנה. כל תחנה מקבלת קוד זיהוי מיוחד, כולל קידומת למדינה. בארצות הברית, שדה ה-PI הוא תוצאת חישוב של נוסחה המשקללת את שם התחנה.
https://www.volvocars.com/il/support/manuals/xc40/2019w46/tslyl-mdyh-vyntrnt/rdyv/rdyv-rds
;PS - Programme Service
שדה זה מכיל 8 אותיות והוא מציג את שם התחנה. ככל הנראה, זהו השדה השימושי והנפוץ ביותר במקלטי רדיו עם RDS.

;PTY - Programme Type
שדה המציין את תוכן השידור ומאפשר למאזינים למצוא תחנות רדיו נוספות עם תכנים רצויים. באירופה, לדוגמה, הערך 1 מציין חדשות, הערך 6 מציין דרמה וכו'. ככל הנראה, הערך 31 מציין שידורים במצבי חירום וסכנה.

;REG - Regional
שדה המשמש להבדלה בין שידורים מקומיים של אזורים שונים.

;RT - Radio Text
שדה המכיל עד 64 תווים טקסטואליים. השדה משמש להעברת מידע נוסף אודות המוזיקה המשודרת, או אודות תחנת השידור עצמה.

;TP - Traffic Programme
שדה המציין שתחנה זו משדרת דיווחי תנועה.

;TA - Traffic Announcement
שדה המופעל כאשר מתחיל דיווח תנועה. בעזרתו ניתן לעצור זמנית את השמעת התקליטור או הקלטת, לטובת האזנה לדיווח התנועה.

;TMC - Traffic Message Channel
שדה המאפשר העברת דיווחי תנועה בצורה טקסטואלית, מבלי לשלב אותם בתוכנית הרדיו עצמה. שימוש בשדה זה דורש מקלטים מיוחדים, ולרוב עלות כספית לקבלה ופיענוח של המידע.

מרכז|ממוזער|500px|דוגמה לסידור ביטים בפרוטוקול ה-RDS
מרכז|ממוזער|500px|ספקטרום של תחנת FM סטריאופונית עם RDS: בכתום אות שידור המונו, בירוק אות הפיילוט (19 קה"צ), בירוק אות החיסור ימין פחות שמאל (סטריאו), ובכחול אות ה-RDS

## בישראל
השירות פועל בישראל, בעיקר בשידורי קול ישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* RDS Basics, מידע טכני אודות ה-RDS  

קטגוריה:רדיו: טכנולוגיה
קטגוריה:פרוטוקולי תקשורת
השמנת יתר חולנית

שמאל|ממוזער|350px|גבר הלוקה בהשמנת יתר חולנית; גובהו 1.77 מטר, משקלו 182 קילוגרם ומדד ה-BMI שלו 46

**השמנת יתר חולנית** (לפי קביעת האקדמיה ללשון העברית: **אַבֶּסֶת**) מוגדרת כמשקל הגבוה ב-45 ק"ג או 100% מעל המשקל האידיאלי הנקבע לפי טבלאות משקל גובה.

הגדרה מקובלת נוספת היא לפי חישוב מדד מסת הגוף – BMI (המחושב על ידי חלוקת המשקל בק"ג בגובה במטרים בריבוע). לפי מדד זה השמנת יתר חולנית היא ערך BMI גבוה מ-35 עם מחלות נלוות או ערך BMI גבוה מ-40; השמנת יתר חולנית קיצונית – ערך BMI גבוה מ-50; השמנת יתר חולנית קיצונית ביותר – ערך BMI גבוה מ-60.

## שכיחות
שיעור ההשמנה בעולם עולה בקצב מהיר, עד כדי כך שיש המכנים את תופעת ההשמנה – מגפה. כ-1.7 מיליארד אנשים בעולם סובלים מהשמנה ומתוכם 300 מיליון סובלים מהשמנת יתר. תופעת ההשמנה חמורה בארצות הברית – שני שלישים מהאוכלוסייה סובלים מעודף משקל, מחציתם סובלים מהשמנה, 23 מיליון סובלים מהשמנת יתר ו-8 מיליון מהשמנת יתר חולנית.

העלייה בשכיחות השמנת היתר גורמת לעלייה ברמות התחלואה והתמותה באוכלוסייה. זאת משום שלעלייה בשכיחות השמנת היתר נלווית גם עלייה בסיבוכים כגון סוכרת, היפרליפידמיה, יתר לחץ דם, דום נשימה בשינה, מחלות לב, שבץ מוחי, אסתמה, כאבי גב תחתון, מחלות ניווניות במפרקים נושאי משקל, סוגי סרטן מסוימים, דיכאון, בעיות פריון וסיבוכים נוספים. תחלואות נילוות להשמנת יתר מביאות לתמותה של 2.5 מיליון איש בשנה ברחבי העולם. תוחלת החיים של החולים הסובלים מהשמנה נמוכה באופן משמעותי מכלל האוכלוסייה. אדם בן 25 הסובל מהשמנת יתר חולנית צפוי לחיות 12 שנים פחות מאדם רזה בן גילו.

מספר מחקרים בתחום סוציולוגיה של הגוף מציינים שאנשים בעלי השמנת יתר עלולים לסבול מאפליה בתחום קבלת עבודה, טיפול רפואי וחיי יום יום

## גורמים
הסיבה הפזיולוגית העומדת בבסיס השמנה היא 'מאזן קלורי חיובי' ('Caloric Surplus'). כלומר, צריכת מזון המביאה לספיגה במערכת העיכול של יותר פחממות ממה שהגוף צורך, לאורך זמן. כתוצאה מכך, עודף הפחממות מומר בגוף לשומן ונאגר בתאי שומן. הבדלים הורמונליים, גנטיים ואחרים גורמים לביטוי שונה של תופעה זו אצל אנשים שונים, אך הסיבה הבסיסית נותרת בעינה והשמנת יתר נובעת מביטוי מוגבר במיוחד של 'מאזן קלורי חיובי', עקב צריכת פחממות גבוהה (צריכת מזון עתיר סוכר, לדוגמה) הוצאת פחממות נמוכה (היעדר פעילות גופנית, לדוגמה) או שילוב שלהם. אנשים הסובלים מהשמנת יתר הם בעלי רף גבוה לצבירת מאגרי אנרגיה. הרף הגבוה נובע מפעילות נמוכה של מנגנון חילוף חומרים, ניצול נמוך של אנרגיה, צריכת קלוריות גבוהה או שילוב הגורמים הנ"ל.

להשמנת יתר ישנם מאפיינים תורשתיים. ככל הנראה, השמנת יתר היא תוצאה של שילוב גורמים גנטיים, פסיכולוגיים, סביבתיים, חברתיים ותרבותיים המביאים להפרעה בוויסות התיאבון והפרעה במנגנון חילוף החומרים, ולאו דווקא חוסר שליטה של החולה.

נמצא קשר בין כמות נמוכה של קולטני דופמין מסוג D2, להשמנת יתר. עם זאת, לא ניתן לדעת האם הירידה בכמות הקולטנים היא הגורם או התוצאה של השמנת היתר.

## בישראל
כ-3% מאוכלוסיית ישראל (כ-200,000 איש, נכון לתחילת שנות ה-2000) סובלים מהשמנת יתר חולנית, ומצב זה תורם לעלייה בשכיחות של מחלות נוספות כגון יתר לחץ דם, סוכרת ומחלות לב.

## ראו גם
* ג'ון ברוור מינוץ'
* קרול יאגר

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שמנות והזנות יתר
קטגוריה:תזונה
ויסנטה אליכסנדרה

**ויסנטה פיו מרסלינו סיריליו אליכסנדרה** (בספרדית: **Vicente Pío Marcelino Cirilo Aleixandre y Merlo**; 26 באפריל 1898 – 13 בדצמבר 1984) היה משורר ספרדי. חתן פרס נובל לספרות לשנת 1977. נמנה בין חברי קבוצת המשוררים "" .

שיריו המוקדמים של אליכסנדרה נכתבו בסגנון כתיבה חופשי וסוריאליסטי והושם בהן דגש על הטבע. הוא עשה שימוש רב בסמלים לייצוג הארץ והים. שיריו באותה תקופה הם נוגים וניכרת בהם התחושה שהאנושות איבדה את תשוקתה לחופש, כפי שקיים בטבע.

בשנת 1944 פרסם אליכסנדרה את ספרו "Sombra del Paraíso" (צל גן העדן) שבו הוא החל לעסוק בערכים, כמו ידידות ואחווה.

אליכסנדרה למד לימודי משפטים באוניברסיטת מדריד.

אליכסנדרה הזדהה כביסקסואל, ומיניותו הייתה ידועה בקרב מכריו, אם כי הוא מעולם לא יצא מהארון באופן ציבורי. הוא קיים מערכת יחסים ארוכת שנים עם המשורר .

נקבר בבית הקברות דה לה אלמודנה.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:משוררים ספרדים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:חברי קבוצת דור 1927
קטגוריה:זוכי פרס נובל ספרדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד
קטגוריה:להט"בים ספרדים
קטגוריה:משוררים להט"בים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1984
וו צ'אנג אן

[שמאל|ממוזער|150px|[גלופה של "המסע למערב", סינית, המאה ה-16.]]
**ווּ צֶ'אנג אֵן** (כתב סיני: 吳承恩, סביבות 1500–1582) היה סופר ומשורר סיני מתקופת שושלת מינג. הוא נולד בג'יאנגסו ולמד באוניברסיטת נאנג'ינג העתיקה במשך עשר שנים.

מתחילת המאה ה-20 מקובל לייחס לו את כתיבת הרומן הידוע "המסע למערב" (סינית: 西遊記 – שִׂי יוֹאוּ גִ'י), אחד מארבעת הרומנים הקלאסיים הסיניים, הספר הודפס במקור בעילום שם בשנות ה-90 של המאה ה-16, בתקופת שושלת מינג. למרות ששום הוכחה לזהותו של המחבר לא שרדה. הסיפור קרוי לעיתים קרובות גם **סיפורו של קוף** או **קוף** בעקבות השמות השונים שניתנו לאחד התרגומים הפופולריים של הסיפור, התרגום המקוצר לאנגלית של המתרגם האנגלי ממוצא יהודי ארתור ווילי.

## ספריו שתורגמו לעברית
*המסע למערב (קוף) הוצאת אסטרולוג, תרגום:ניצן וייסמן, 2004

## קישורים חיצוניים

* על הספר מסע במערב, באתר תפוז
* 
* 
* 

קטגוריה:משוררים סינים
קטגוריה:סופרים סינים
קטגוריה:ילידי 1500
קטגוריה:נפטרים ב-1582
ירוסלב סייפרט

שמאל|ממוזער|250px|ירוסלב סייפרט עם ביתו, 1931
שמאל|ממוזער|250px|תבליט של סייפרט על גבי מצבתו
**ירוסלב סייפרט** (בצ'כית: **Jaroslav Seifert**; 23 בספטמבר 1901 – 10 בינואר 1986), משורר וסופר צ'כי. חתן פרס נובל לספרות לשנת 1984.

## ביוגרפיה
סייפרט נולד בז'יז'קוב, פרבר של העיר פראג באוסטרו-הונגריה. אוסף שיריו הראשון התפרסם בשנת 1921 ובמהלך שנות העשרים הוא נחשב לדמות מובילה באוונגרד של צ'כוסלובקיה. סייפרט היה בין מייסדי העיתון "Devětsil" לצד ויטסלב נזוול. כחבר המפלגה הקומוניסטית היה עורכם של מספר עיתונים מפלגתיים ("Rovnost", "Srsatec" ו-"Reflektor") ועבד בבית דפוס.

בשנת 1929 עזב סייפרט עם קבוצת חברים את המפלגה הקומוניסטית והיה בין החותמים על המצע שהתנגד לסממנים הבולשביקיים שפשטו בקרב הנהגת המפלגה. לאורך שנות השלושים והארבעים הוא עבד כעיתונאי בקרב חוגים סוציאל-דמוקרטיים. בשנת 1949 פסק מעיסוקו בעיתונאות והתמסר לכתיבה. עבודתו זכתה להכרה בקבלתו פרסים ממלכתיים בשנים 1936, 1955 ו-1968 ובשנת 1967 הוא הוכרז כאמן הלאומי של צ'כוסלובקיה. בשנים 1968–1970 עמד סייפרט בראש התאחדות הסופרים הצ'כוסלובקים. בשנת 1977 הוא היה בין החותמים על "אמנת 77" שהתנגדה לשלטון במדינה.

בשנת 1984 הוענק לסייפרט פרס נובל לספרות. בשל מצבו הבריאותי הוא נעדר מטקס קבלת הפרס ובתו נכחה בטקס בשמו, אם כי יש הטוענים שגורמים בממשל מנעו ממנו לקבל את הפרס בעצמו. זכייתו בפרס לא זכתה לפרסום נרחב בתקשורת הלאומית. גם במותו, כעבור שנתיים, מנעו כוחות הביטחון התקהלות וגילויי אבל ביום הבאתו לקבורה.

כמה עשרות משיריו תורגמו לעברית ויצאו לאור בכמה קבצים בהוצאה עצמית של המתרגם שמעון א. שור. בשנת 2021, לציון 120 שנה להולדת המשורר, ראה אור מבחר ראשון משיריו בהוצאה ממוסדת - הקובץ "רק הנהר לא מזדקן" בתרגום פאר פרידמן, בהוצאת קשב לשירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:משוררים צ'כים
קטגוריה:סופרים צ'כים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:קומוניסטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל צ'כים
קטגוריה:בוהמיה: אישים
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1901
קטגוריה:צ'כוסלובקים שנפטרו ב-1986
קונסיירז'

ממוזער|300px|קוֹנְסְיֶירְז'
**קוֹנְסְיֶירְז' ** (בצרפתית: **Concierge**) הוא דייר בקומה הראשונה בבית מגורים משותף שמתפרנס מניהול התחזוקה הבירוקרטית והפיזית של הבניין בו הוא גר.

הקונסיירז'ים נפוצים בבנייני דירות פשוטים בארצות אירופאיות דוברות צרפתית ובארצות בעלות השפעה צרפתית. לקראת סוף המאה העשרים חלה ירידה בתפוצת המקצוע בצרפת, אך הוא עדיין נפוץ מאוד בכל חלקי שווייץ. על פי הערכות, תפקיד הקונסיירז' הונהג על ידי נפוליון בונפרטה במטרה לשמש במקרה הצורך מקור מידע לרשויות לגבי הדיירים.

המילה הצרפתית "Concierge", היא שיבוש של המילים "Compte cierges" (מילולית: 'רושם הנרות') או "Comte Des Cierges" (מילולית: 'שומר הנרות'). כך נקראו אנשי שירות בטירות האצילים, שהמתינו ליד השער ויצאו עם נר להאיר את דרכם של הבאים לטירה.

סוג שונה של קונסיירז' הוא שוער בית המלון, המהווה דמות מפתח בתפקוד בית המלון. הקונסיירז' מסייע לאורחי המלון בתיאום מסעדות, הכוונה, הזמנת מוניות ואמצעי תחבורה נוספים ובמתן מכתבים/חבילות שהזמנו האורחים.

## הקונסיירז' בתרבות
* ב"הדבר" לאלבר קאמי, השוערים היו ראשוני האנשים שנדבקו במחלה כי הם ניקו ופינו את גוויות העכברים מחדרי המדרגות.
* ב"יומו של התן" המתנקש מצליח להגיע אל החלון ממנו הוא תכנן לירות בנשיא לאחר שהשיג את מפתחות הדירה הריקה מהשוער אותו הוא רצח.
* "השכנה ממול" (בצרפתית: Le Bison) - סרט קומדיה על אישה העובדת כקונסיירז' בבניין בה היא גרה.
* "דליקטסין" - סרט קומדיה שחורה וגרוטסקית על דיירי בניין הזוי ועל יחסיהם עם קונסיירז' הבניין, שהוא גם הקצב המקומי.
* "Concierge Found Dead" הוא הפסבדונים של המוזיקאי הישראלי תומר לביא.
* בסרט "אהבה או כסף" ("For Love or Money" סרט מ-1993 בכיכובו של מייקל ג'יי פוקס) דאגלס, גיבור הסרט, הוא הקונסיירז' של מלון ברדבורי.
* בסרט הדרמה הקומית "מלון גרנד בודפשט" רייף פיינס הוא גוסטב ה., קונסיירז' המלון ששמו יצא למרחוק, הן בשל שליטתו ביד רמה בכל הפרטים בניהולו ותפעולו של המלון, והן בשל שירותי המין שהוא מעניק ביד רחבה לאורחותיו הזקנות והעשירות של המלון, שחלקן מגיעות להתארח בו במיוחד כדי לקבל את שירותיו.
* הספר אלגנטיות של קיפוד מתאר אירועים בחייה של קונסיירז' במלון דירות פריזאי.
* בסדרה מלון הוטל **פיטר שם–טוב** (איציק כהן; עונה 1), מציג עצמו כקונסיירז'.

## ראו גם
* פקיד קבלה
*שומר סף

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מקצועות
קטגוריה:בתי מלון
פורטיקו

[שמאל|ממוזער|250px|הפורטיקו ב[בית המשמר החדש בברלין]]
**פורטיקו** (באיטלקית: **Portico**, מלטינית: **Porticus**) הוא מבנה שער מקורה הנישא על ידי עמודים, המוליך אל דלת הכניסה או אל המבואה בבניין, ופעמים רבות הוא חורג מחזיתו של הבניין ונושא אופי של אכסדרה. הפורטיקו הופיע קודם לאדריכלות היוונית, אך זו, והאדריכלות הרומית לאחריה, עשו באלמנט אדריכלי זה שימוש נרחב, והורישו אותו למרבית סגנוני האדריכלות המערביים, ובמיוחד לאדריכלות הרנסאנס ולאדריכלות הנאו-קלאסית. 

סוגים ייחודיים של פורטיקו הם הפרונאוס במקדש היווני, הנרתקס בכנסיות נוצריות מוקדמות או המבנה האופייני של הקלויסטר במנזרים. 

## ראו גם
* ארקדה
* לוג'יה
*אדריכלות הפורטיקו של בולוניה
* Puerta cochera

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:מילים וביטויים באיטלקית
קטגוריה:עמודים
אוניברסיטת טיבינגן

שמאל|ממוזער|250px|מבנה באוניברסיטת טיבינגן
**אוניברסיטת אברהרד קארל של טיבינגן** (בגרמנית: **Eberhard-Karls-Universität Tübingen**, לעיתים נקראת "Eberhardina Carolina") היא אוניברסיטת מחקר ציבורית, השוכנת בעיר טיבינגן שבגרמניה. היא נוסדה בשנת 1477 והיא אחת האוניברסיטאות הוותיקות ביותר בגרמניה. האוניברסיטה ידועה בעולם בתחומים: רפואה, מדעי הטבע ומדעי הרוח, ומצטיינת באופן מיוחד בלימודים גרמניים. טיבינגן היא אחת מחמש "ערי האוניברסיטה" הקלאסיות בגרמניה; ארבע האחרות הן: מרבורג, גטינגן, פרייבורג והיידלברג. מבין בוגרי האוניברסיטה ניתן למצוא זוכי פרס נובל רבים, במיוחד בנושאי רפואה וכימיה.

בתקופת גרמניה הנאצית האוניברסיטה הייתה בין מובילי מדיניות "המדע הגרמני". גם אחרי סיום המלחמה חלק מהסגל שהיו חברי המפלגה הנאצית המשיכו לכהן בתפקידי ניהול במוסד (למשל ארתור וייזר). רק לאחר מספר שנים הם הוצאו מהסגל.

ב-2008 רשומים היו באוניברסיטה 24,000 סטודנטים. 17 בתי החולים של טיבינגן מסופחים לבית הספר לרפואה של האוניברסיטה ובהם 1,500 מיטות חולים, מתאשפזים בהם 66,000 פציינטים מדי שנה ומבקרים בהם 200,000 חולים במרפאות חוץ. האוניברסיטה חברה ב-U15 (אוניברסיטאות בגרמניה), ברשת אוניברסיטאות מטאריקי ובגילדת האוניברסיטאות האירופאיות עתירות המחקר.

## פקולטות ומחלקות
פקולטות אוניברסיטת טיבינגן כוללות:

* **הפקולטה למדעי הרוח** - המחלקות כוללות תולדות האמנות, היסטוריה, שפות מודרניות, פילוסופיה, לימודי תקשורת.
* **הפקולטה למדעים** - מחלקות הפקולטה למדעים כוללות ביולוגיה, כימיה, מדעי המחשב, מתמטיקה, רוקחות, ביוכימיה, פיזיקה, פסיכולוגיה.
* **הפקולטה לכלכלה ומדעי החברה** - בין המחלקות נכללות אנתרופולוגיה, מדעי החינוך, מדעי המדינה, סוציולוגיה, כלכלה, ניהול.
* **הפקולטה לתאולוגיה פרוטסטנטית**
* **הפקולטה לתאולוגיה קתולית**
* **הפקולטה למשפטים**
* **הפקולטה לרפואה**
* **המרכז לתאולוגיה אסלאמית**

## זוכי פרס נובל
חברי פקולטה ובוגרים שזכו בפרס נובל:
*ויליאם רמזי (1904, כימיה)
*אדוארד בוכנר (1907, כימיה)
*קרל פרדיננד בראון (1909, פיזיקה)
*פריץ פרגל (1923, כימיה)
*אדולף בוטנאנדט (1939, כימיה)
*הנס בתה (1967, פיזיקה)
*גאורג ויטיג (1979, כימיה)
*הארטמוט מישל (1988, כימיה)
*ברט זקמן (1991, רפואה)
*כריסטיאנה ניסליין-פולהרד (1995, רפואה)
*גינתר בלובל (1999, רפואה)

## בוגרים מפורסמים
* מיכאל סימון - ראש הטקס הראשון במדינת ישראל ומראשוני משרד החוץ הישראלי בין השנים 1948–1968.
*פרדיננד הראשון, מלך רומניה - מלך רומניה השני. מלך על המדינה במהלך מלחמת העולם הראשונה ולאחריה.

* אורל שטיין - ארכאולוג
* הורסט קלר - פוליטיקאי, נשיא גרמניה התשיעי
* וולפגנג קאפ - עיתונאי
* אברהרד יקל - היסטוריון
* גיאורג וילהלם פרידריך הגל - אחד מהפילוסופים המשפיעים ביותר במאה ה-19

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

*
טיבינגן
טיבינגן
טיבינגן
טיבינגן
רופקוקסיב

שמאל|ממוזער|250px|מבנה כימי
**רופקוקסיב** (Rofecoxib) היא תרופה מקבוצת נוגדי דלקת שאינם סטרואידים (NSAID). פותחה על ידי חברת מרק בשם המסחרי **Vioxx**.

משמשת לטיפול בתסמיני דלקת מפרקים ניוונית וכמשכך כאבים. בניגוד לנוגדי דלקת לא סטרואידיים מהדור הישן (כמו אספירין), רופקוקסיב פועלת באופן יותר ספציפי, לכן יש לה פחות תופעות לוואי במערכת העיכול.

התרופה אושרה לשימוש על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקני בשנת 1999, אך הורדה מהמדפים על ידי חברת מרק עצמה בספטמבר 2004, בעקבות חשש מפני סיכון מוגבר להתקף לב במינונים גבוהים. מחזור המכירות השנתי של התרופה עמד על 2.5 מיליארד דולר בארצות הברית בלבד, מה שהופך אותה לאחת התרופות שהיו בשימוש נרחב ביותר שהורדו מהמדפים.

## ראו גם
* פרשת ויוקס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מדכאי דלקת שאינם סטרואידים
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:משככי כאבים
שי (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים ולנשים
רודולפו בודיפו

**רודולפו בודיפו דיאז** (בספרדית: **Rodolfo Bodipo Díaz**; נולד ב-25 באוקטובר 1977, סביליה) הוא כדורגלן עבר מגינאה המשוונית ששיחק בעמדת החלוץ ומאמן כדורגל בהווה המאמן את נבחרת גינאה המשוונית ביחד עם פרנק דומה.
## קריירה
אביו של בודיפו הוא יליד גינאה המשוונית ואמו ספרדיה. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של איסלה קריסטינה. את קריירת הבוגרים שלו הוא החל ברקראטיבו ולבה, שם שיחק שלוש עונות בליגה השנייה. לאחר מכן הוא שיחק בראסינג סנטנדר ודפורטיבו אלאבס, וסייע לשני המועדונים להעפיל לליגה הבכירה.

ב-2003 זומן לראשונה לנבחרת גינאה המשוונית, והשתתף בשני המשחקים מול נבחרת טוגו בסיבוב הראשון של מוקדמות מונדיאל 2006.

בעונת 2006/2007 הוא הצטרף ללה קורוניה, ובתחילת דרכו שם לא הרבה לשחק בין השאר בגלל פציעה ברצועה הצולבת.

בתחילת עונת 2008/2009 הוא קיבל הזדמנות לשחק, והצליח להבקיע עבור מועדונו שלושה שערים, כולל אחד בניצחון הבית 1 - 0 על נאנסי בשלב הבתים של גביע אופ"א.

בעונת 2010/2011 הוא הושאל למועדון אלצ'ה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גינאה המשוונית: כדורגלנים
קטגוריה:גינאה המשוונית: חלוצי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני רקראטיבו ולבה
קטגוריה:כדורגלני ראסינג סנטנדר
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו לה קורוניה
קטגוריה:כדורגלני ואסלוי
קטגוריה:כדורגלני אלצ'ה
קטגוריה:כדורגלני חרס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גינאה המשוונית
קטגוריה:מאמני כדורגל
קטגוריה:אישים מגינאה המשוונית שנולדו ב-1977
דוכס וינדזור

[שמאל|ממוזער|250px|[אדוארד השמיני, מלך הממלכה המאוחדת|אדוארד, דוכס וינדזור, וווליס, דוכסית וינדזור ביום נישואיהם.]]
**דוכס וינדזור** (באנגלית: **Duke of Windsor**) הוא תואר אצולה שנוצר במיוחד בשנת 1937 עבור אדוארד השמיני לאחר שוויתר על כיסאו כמלך הממלכה המאוחדת וממלכות חבר העמים הבריטי ב-11 בדצמבר 1936 על מנת שיוכל לשאת את ווליס סימפסון, גרושה אמריקאית. לאחר נישואיהם נשאה ווליס סימפסון בתואר "דוכסית וינדזור".

לאחר ויתורו של אדוארד על הכיסא נדונה שאלת תוארו. בין היתר הוצע לתת לו את התואר דוכס קיימברידג' או דוכס קונוט. הרעיון להקים את דוכסות וינדזור היה של ראש ממשלת בריטניה, סטנלי בולדווין, או, לפי סברה אחרת של המלך ג'ורג' השישי - שהציע לתת לו את שם משפחת המלוכה.

במהלך מועצת העלייה הודיע המלך ג'ורג' השישי כי הוא ייתן את תואר דוכס וינדזור לאחיו. הצהרה זו תועדה ברשומות המלכותיות, אולם הצו המעניק את התואר הוצא מספר חודשים מאוחר יותר.

במותו של הדוכס, בשנת 1972, בוטל התואר. לאור נסיבות היווצרות התואר, ספק אם יינתן תואר זה בשנית בעתיד.

## שלט האצולה
על פי הנוהג האנגלי, יורש הבן הבכור את שלט האצולה של משפחתו. כלל זה תקף כמובן גם לבני משפחת המלוכה היורשים את שלט האצולה המלכותי. בעת עלייתו לשלטון השתמש אדוארד השמיני בשלט המלכותי, וזה עבר למלך ג'ורג' השישי לאחר המלכתו, וכך נוצר המצב יוצא הדופן בו לבן הבכור אין שלט אצולה משלו.

שלט האצולה עשה שימוש בשלט האצולה הקיים בשינוי אחד - הוספת שלוש תגיות כאשר האמצעית מוטענת בכתר אדוארד הקדוש.

ממוזער|שלט האצולה של דוכס וינדזור|ימין

## מקורות מידע

קטגוריה:המלוכה הבריטית
וינדזור
מקריוס מאונז'ה

**מקריוס המקודש מן האגם הצהוב ו[[אונז'ה]],** (ברוסית: **Преподобный Макарий Унженский Желтоводский Чудотворец**; 1349–1444), המכונה גם "עושה הנסים", הוא קדוש נוצרי בכנסייה הרוסית. מיוחסת לו הקמת ארבעה מנזרים באזורי מרכז ומעלה הוולגה ברוסיה.

מקריוס מופיע בכתבים הגיוגרפיים רוסיים, חלקם מצויים במנזרים שבהם מתמקד פולחן מקריוס: כתב שנמצא במנזר מקרייב ב-1835 וכתב יד מן המאה ה-17 במנזר ז'לטובודסקי במקרייב. חוקרי ההיסטוריה של הנצרות הרוסית סבורים כי מקריוס נולד ב-1349 בניז'ני נובגורוד, בתקופה שבה זו הייתה נתונה למרותה של אורדת הזהב (בפועל היה שליט מקומי, אך הוא היה כפוף לאורדה). האגדות מספרות כי כתינוק היה מתחיל לבכות בכל פעם ששמע את פעמוני הכנסייה, ונרגע רק כאשר הוריו לקחו אותו לכנסייה איתם. בתור ילד גילה עניין מיוחד בנזירים מתבודדים שחיו במבדדים והוא ביקר גם במנזר העלייה השמיימה פצ'רסקי, שהוקם על ידי נזיר-קדוש שהגיע מלאוורת קייב-פצ'רסק. בגיל 12 הוא ברח מהוריו והצטרף כנזיר למנזר העלייה השמיימה פצ'רסקי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:כמרים רוסים
קטגוריה:ילידי 1349
קטגוריה:נפטרים ב-1444
אירווינג סטון

**אירווינג סטון** (באנגלית **Irving Stone**; 14 ביולי 1903 - 26 באוגוסט 1989) הוא סופר אמריקאי שנודע ברומנים הביוגרפים שכתב על אישים מפורסמים. נולד בקליפורניה, דור שלישי למשפחה יהודית.

כתיבתו של סטון עשירה ומעמיקה ומצליחה להעביר את רוח התקופה היטב. היא מתאפיינת בפרטים, ברוחב יריעה ולעיתים אף אהדה מוסווית למושא הכתיבה. מבין האישים עליהם כתב: מיכלאנג'לו, זיגמונד פרויד, וינסנט ואן גוך, ג'ק לונדון, ג'ון נובל, צ'ארלס דרווין, קאמי פיסארו ועוד.

פסגת יצירתו של סטון היא **[[חיי מיכלאנג'לו]]** (1961), אפוס רחב-יריעה המתאר את תקופתו וחייו של האמן והאדריכל האיטלקי בן תקופת הרנסאנס. לצורך כתיבת הספר שהה סטון מספר שנים באיטליה. על ספרו זה זכה לאות הוקרה מהממשלה האיטלקית על תרומתו למורשת התרבותית של איטליה. הספר הוסרט בכיכובו של צ'ארלטון הסטון.

## תרגומים לעברית
* **הספן על גבי הסוס**, ביוגרפיה של ג'ק לונדון, בתרגום רפאל אליעז, הקיבוץ הארצי, 1943
* **[[חיי מיכלאנג'לו]]**, רומן ביוגרפי, תרגם שמואל שניצר, עם עובד, 1972
* **[[תאווה לחיים (סרט)|התאווה לחיים]]**, רומן ביוגרפי על וינסנט ואן גוך בתרגום משה זינגר, זמורה, 1987
* **לצד הנרדפים**, ביוגרפיה של קלרנס דרו, תרגום ע. וא. בן-נחום, הוצאת מ. מזרחי 1962
* **האהבה היא נצחית**, ביוגרפיה של אברהם לינקולן, בתרגום שרה רזי, הוצאת עידית 1957
***בת האלמוות**, ביוגרפיה של ג'סי בנטון פרימונט בתרגום מנשה הדד (יונתן רטוש), הוצאת מ. ניומן 1957

## קישורים חיצוניים

* ריאיון מוקלט עם אירווינג סטון
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:ביוגרפים אמריקאים
קטגוריה:ביוגרפים יהודים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1989
סטנפורד מור

**סטנפורד מור** (באנגלית: **Stanford Moore**; 4 בספטמבר 1913 – 23 באוגוסט 1982) היה ביוכימאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1972 (במשותף עם ויליאם סטיין ולצד כריסטיאן אנפינסן), "על תרומתם להבנה של הקשר בין המבנה הכימי לפעילות הקטליטית של מולקולת הריבונוקלאז".

## קורות חייו
מור נולד בשיקגו שבאילינוי, וגדל בנשוויל שבטנסי, היכן שאביו היה חבר סגל באוניברסיטת ואנדרבילט המקומית. כנער למד בבית הספר האוניברסיטאי של נאשוויל. הוא נרשם בעצמו לוואנדרבילט, כשהוא מתלבט בין לימודי כימיה להנדסת אווירונאוטיקה. פרופסור לכימיה שעסק במבנים מולקולריים שכנע אותו להתמקד בתחום הכימיה והוא סיים תואר ראשון בכימיה בשנת 1935. משם עבר לאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון והשלים את לימודי הדוקטורט בכימיה אורגנית ב-1938. הוא החל לשתף פעולה עם ויליאם סטיין במחקר באוניברסיטת רוקפלר בניו יורק, ויחד פיתחו השניים שיטות בכרומטוגרפיה כמותית לניתוח חומצות אמינו. במקביל, בתקופת מלחמת העולם השנייה עבד מור במעבדות מחקר ממשלתיות בוושינגטון ובהוואי. 

ב-1972 זכה מור יחד עם סטיין בפרס נובל לכימיה על תרומתם להבנת הקשר בין המבנה הכימי לפעילות הקטליטית של מולקולת הריבונוקלאז.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:ביוכימאים אמריקאים
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רוקפלר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ואנדרבילט
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1913
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1982
ויליאם סטיין

**ויליאם הווארד סטיין** (באנגלית: **William Howard Stein**; 25 ביוני 1911 – 2 בפברואר 1980) היה ביוכימאי יהודי-אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1972 (במשותף עם סטנפורד מור ולצד כריסטיאן אנפינסן), "על תרומתם להבנה של הקשר בין המבנה הכימי לפעילות הקטליטית של מולקולת הריבונוקלאז".

## ביוגרפיה
סטיין נולד, גדל וחי כל ימיו בניו יורק. הוא היה בנם של זוג יהודים, ביאטריס ססיליה (לבית בורג), פעילה יהודייה אמריקאית למען זכויות הילד ופרד מייקל סטיין, בנקאי יהודי אמריקאי. למד באוניברסיטת הרווארד בה סיים תואר ראשון בכימיה בשנת 1933. הוא החל את לימודיו בהרווארד לתואר שני בכימיה אורגנית אך לאחר השנה הראשונה עבר לאוניברסיטת קולומביה בה התמחה בביוכימיה.

לאחר סיום הדוקטורט המשיך במחקר במעבדתו של הכימאי מקס ברגמן באוניברסיטת רוקפלר בניו יורק, שם נעשה חלק ניכר מעבודתו החשובה ביותר. סטנפורד מור הצטרף למעבדה של ברגמן בשנת 1939, שם הוא ושטיין החלו במחקר שהתמקד בחומצות אמינו. לדברי מור, "במהלך השנים הראשונות של שיתוף הפעולה שלנו, שטיין ואני פיתחנו מערכת של שיתוף פעולה שנמשכה לכל החיים". עבודתם בתחום זה שובשה עם תחילת מלחמת העולם השנייה, והם נפרדו זמנית כדי לסייע למאמצי המלחמה, כאשר שטיין נשאר עם ברגמן כדי לחקור את ההשפעה בקנה מידה מולקולרי של חומרי שלפוחיות על גוף האדם. עם זאת, הם החלו לשתף פעולה שוב לאחר שברגמן נפטר בשנת 1944 וניתנה להם הזדמנות ממנהל מכון רוקפלר, הרברט ס. גאסר, להמשיך את עבודתו של ברגמן על חומצות אמינו.

שטיין ומור פיתחו שיטה לכמת ולהפריד חומצות אמינו באמצעות כרומטוגרפיית עמודות, תוך שימוש בעמילן תפוחי אדמה כפאזה נייחת. הפרקציות, שנאספו במקור באופן ידני, נאספו באספן הפרקים האוטומטי שפיתחו, וכמות כל חומצת אמינו נקבעה על ידי תגובת צבע מותאמת עם נינהידרין. הם החלו לבחון שיטות הפרדה אחרות, כגון כרומטוגרפיית חילוף יונים, כדי להפחית את זמן הניתוח, שכן ניתוח חלבון אחד באמצעות עמודות העמילן לקח שבועיים. כרומטוגרפיית חילוף יונים הפחיתה את הזמן ל-5 ימים במהלך הניסויים הראשוניים, ובסופו של דבר שטיין ומור צמצמו את התהליך עוד יותר בעזרתו של דריל ספאקמן, מה שהוביל ליצירת מכשיר הניתוח האוטומטי הראשון של חומצות אמינו. יחד עם עבודתם הידועה ברצפי חלבונים, מכשיר הניתוח האוטומטי הזה שימש גם במחקר של שטיין על חומצות אמינו בשתן אנושי ובפלזמת דם.

עם הצלחתם בשיפור זמן הניתוח של חומצות אמינו, שטיין ומור החלו לקבוע את המבנה של מולקולת חלבון שלמה, ובמיוחד ריבונוקלאז בקר, בתחילת שנות ה-50. הם קבעו את הרצף המלא של הריבונוקלאז עד 1960. רצף זה בשילוב עם ניתוח קרני רנטגן של הריבונוקלאז המגובש הוביל לקביעת האתר הפעיל של הנוקלאז. שטיין זכה בפרס נובל לכימיה בשנת 1972 יחד עם מור וכריסטיאן בוהמר אנפינסן, על עבודתם על ריבונוקלאז ו"על תרומתם להבנת הקשר בין המבנה הכימי לפעילות הקטליטית של מולקולת הריבונוקלאז".

## קישורים חיצוניים

* ויליאם סטיין, אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר בית התפוצות.
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:ביוכימאים אמריקאים
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:ביוכימאים יהודים
קטגוריה:כימאים יהודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רוקפלר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980
פאבלו פרנסיסקו

**פאבלו פרנסיסקו** (באנגלית: **Pablo Francisco**, נולד ב-5 בינואר 1974), הוא סטנדאפיסט אמריקאי ממוצא צ'יליאני. התפרסם בארצות הברית הודות לחיקוי "איש הקדימונים", כלומר חיקוי קולו של האדם שמציג את הקדימונים בקולנוע. קטעי הסטנדאפ שלו ייחודיים הודות ליכולותיו הקוליות - פרנסיסקו מבצע אפקטי קול מגוונים של יריות, מנגינות שונות וחיקויים של אישים מפורסמים.

רוב קטעי הסטנד-אפ של פרנסיסקו הם פארודיות על שחקני קולנוע, סרטי קולנוע מוכרים וסגנונות מוזיקליים. הוא גם דן במערכות יחסים ומרבה להתבדח על האוכלוסייה ההיספאנית בארצות הברית.

פרנסיסקו החל להופיע בסוף שנות ה-90 בתוכנית MADtv, ומאז הופיע בתוכניות טלוויזיה רבות נוספות, ביניהן טונייט שואו של ג'יי לנו. בנוסף, הוא מעלה מופע משלו ברחבי דרום קליפורניה.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:סטנדאפיסטים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:חקיינים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא צ'יליאני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
גשר עזריאלי

**גשר עזריאלי** (נקרא גם **גשר הקריה**) הוא גשר להולכי רגל מעל דרך בגין בתל אביב-יפו. הגשר מוליך מפתח מתחם הקריה ומגדל המטכ"ל שבמערב דרך בגין אל מזרח דרך בגין וכן היישר אל תוך קניון עזריאלי ודרכו לתחנת הרכבת השלום. ככזה, הוא משמש חיילים רבים ועובדי משרד הביטחון.

## מבנה
זהו גשר תלוי קשת. הוא מבוסס על קשתות גדולות העשויות מצינורות פלדה עבים, ומהקשתות יורדים כבלים של פלדה, הנושאים את משטח ההליכה. מבנה הגשר מנצל את התנגדות הקשת ללחצים אנכיים (כוחות המתיחה של הכבלים מומרים ללחצים על דפנות הגשר). את הגשר תכנן האדריכל אברהם יסקי. אורכו כ-120 מטרים, רוחבו כ-10 מטרים, גובהו כ-8 מטרים מעל דרך מנחם בגין ומשקלו 300 טונות. הוא כולל דרגנועים בצדו המערבי, מדרגות ומעליות בשני הצדדים ובצד המזרחי חיבור ישיר לקומה השנייה של הקניון. 

הגשר הוקם בשנת 2002 כחלק מפרויקט חיבור מרכז עזריאלי לרכבת ולמתחם הקריה, כאשר עד הקמת מרכז עזריאלי ומחלף קפלן התקיים מעבר תת-קרקעי להולכי רגל בסמוך למיקום הגשר. הגשר נחנך ב-9 באפריל 2003.

## גלריה

קובץ:Azriely Center 16.JPG|הגשר במבט עילי ממזרח
קובץ:Tel Aviv Azriely-Brücke 7.JPG|alt=
קובץ:HaShalom Junction, Israel.jpg|alt=
קובץ:PikiWiki Israel 3846 Azrieli Center.JPG|alt=
קובץ:Tel Aviv Azriely-Brücke bei Nacht 1.JPG|alt=
קובץ:Tel Aviv Matcal Tower bei Nacht 1.JPG|alt=


## ראו גם
* גשר הירקון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

עזריאלי, גשר
קטגוריה:דרך בגין (תל אביב)
קטגוריה:הקריה: תחבורה
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אברהם יסקי
עזריאלי
יוסף יהודה שטרסברג

שמאל|ממוזער|250px|שער הספר יד יוסף
הרב **יוסף יהודה הלוי שטרסברג** (כונה "הקוסובר דיין"; ה'תקפ"א 1821 – כ"ז בחשוון ה'תרע"א 1910) היה דיין בקוסוב ובירושלים.

## קורות חיים
שטרסברג נולד בבוזונוב שבדרום מזרח גליציה בשנת תקפ"א 1821. בשנת תרכ"א (1860) מונה לדיין ומורה צדק בקוסוב, שם כיהן במשך יותר מ-33 שנה, בימיהם של רבי יעקב שמשון מקוסוב ובנו הרב משה. בחלק מהתקופה שימש גם כגבאי וכותב המכתבים אצל האדמו"ר.

בשנת ה'תרנ"ו (1896), כשהיה בן 75, עלה לארץ ישראל והתיישב בעיר העתיקה בירושלים, בחצר שגבלה בבית הכנסת תפארת ישראל ובסמוך לביתו של הרב יהושע לייב דיסקין. כשהוקם בית הדין של החסידים בירושלים בשנת תרס"א 1901, צורף הרב להרכב בית הדין, בראשותו של ר' ליפמן דוד שובקס תלמידו של הרב מנחם מנדל מקוצק. הדיין השלישי בבית הדין היה הרב טוביה אריה גולדברגר.

הדיין מקוסוב שימש כחבר בית הדין עד יום מותו בכ"ז בחשוון ה'תרע"א (1910). נקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.

שטרסברג התכתב עם עשרות רבנים בשאלות ותשובות הלכתיות וחיבר את הספר "יד יוסף" – שאלות ותשובות על שולחן ערוך (נדפס בירושלים בשנת תרנ"ח). בין השאר התכתב רבות עם הרב שלמה דרימר, שהיה מחסידי קוסוב, ויש המשערים שהוא המליץ עליו ותרם למינויו לדיין בקוסוב.

פרסם מאמרים בבמות תורניות שונות, בהם "אור תורה" שהופיע בירושלים, ובקובץ "בית ועד לחכמים" שיצא לאור בניו יורק.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:דייני בד"ץ כוללות החסידים בירושלים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1821
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1910
קטגוריה:חסידי קוסוב
אלאנג

**אלאנג** (בגוג'ראטית: **અલંગ**) היא עיר תעשייתית במדינת גוג'ראט בהודו. בהתאם למפקד אוכלוסין שנערך בה בשנת 2001 באלאנג היו 18,464 תושבים. 82% מאוכלוסייתה היו גברים ורק 18% נשים. שיעור האוריינות הוא 62%, גבוה מן הממוצע הלאומי בהודו בשיעור 59.5%.

אלאנג מובילה בעולם בתחום פירוק אוניות ומיחזור מתכת. בשטח המספנות באלאנג ממחזרים כמחצית מכלל האוניות המוצאות משירות פעיל סביב העולם. המספנות נמצאות במפרץ חמבאט. מכליות ענק, אוניות גלנוע ואוניות מכולות מועלות על החוף בעת הגאות ועם בוא השפל, מאות פועלים מפרקים את האונייה, תוך העברת כל חלק מתאים למיחזור. עשרות אלפי פועלים עובדים באלאנג בפירוק אוניות ומיליוני טונות של פלדה ממוחזרות מן האוניות.

מספנות אלאנג הן מוקד למחלוקת בנושא תנאי העבודה הקשים לפועלים בהן, תנאי מגורים קשים והשפעת עבודות הפירוק על הסביבה. אחת הבעיות הבולטות היא תנאי הבטיחות הירודים לפועלים, כתוצאה מהם נפגעים פועלים רבים בתאונות עבודה ופגיעותיהם מוחמרות כיוון שבית החולים הקרוב נמצא במרחק 50 קילומטרים מן המספנות, בעיר בהבנגר. באלאנג קיימות רק מספר מרפאות קטנות של הצלב האדום, היכולות להציע עזרה רפואית בסיסית בלבד.

פועלים רבים העובדים במספנות סובלים מאזבסטוזיס כתוצאה מנשימת סיבי אזבסט במהלך חיתוך האוניות.

## קישורים חיצוניים

* מידע על אלאנג, באתר רשות הספנות של גוג'ראט
* על נזקי האסבסט בפירוק אוניות באלאנג, באתר BBC
* סרטון על שוק המיחזור באלאנג, באתר יוטיוב
* סרט באורך מלא על מיחזור אוניות באלאנג, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:הודו: ערי נמל
קטגוריה:גוג'ראט: ערים
קטגוריה:ערים שבהן מספנות
קטגוריה:בטיחות וגיהות בתעסוקה
קטגוריה:מיחזור
ערן לוי (מוזיקאי)

**ערן לוי** (נולד ב-15 ביוני 1976 בחיפה) הוא מוזיקאי, גיטריסט ושחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
לוי החל את הקריירה המוזיקלית בגיל 15 במסגרת להקת הנוער "מפגשים ברכס". ב-1995 התגייס ללהקת חיל הים. בשלהי שנות התשעים, לאחר שנת לימודים בבית הספר רימון, התקבל ללימודי מוזיקה במכללת ברקלי למוזיקה שבבוסטון, שם שהה כשנתיים. עם חזרתו ארצה השלים שנת לימודים בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.

### קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון
לוי הופיע בתוכנית הטלוויזיה "זאפ לראשון", וכן בערוץ הילדים. שיחק ב"בוצ'אצ'י", דרמה של הזכיינית "קשת". שיחק בסרטים "קדוש" (בבימוי עמוס גיתאי), "אודות המוניטין" (בבימוי יורם כסלו) ו"ימים של אהבה" (בבימוי מנחם גולן).

בתיאטרון שיחק לוי ב"גן עדן טרום חובה" - הצגה של תיאטרון קרוב בבימויו של ניקו ניתאי בפסטיבל ישראל. כן שיחק ב-"GAGA FM" - מחזמר משירי להקת קווין במועדון התיאטרון, בהפקתו של אשר יוכלמן. שיחק בהצגות הילדים "סוף סיפור ידוע מראש" בתיאטרון הנפש, "דיג'ימון" בתיאטרון עזריאל אשרוב, "הצל" - בתיאטרון אורנה פורת, ו"סיפור העכברים" בתיאטרון הקיבוץ.

### מוזיקה
מ-1996 ואילך, לוי הפיק, הלחין וניגן עם האמנים מאיר גולדברג, איתן נחמיאס גלס, ניר לוי, דפנה ארמוני, פישי הגדול, בית הבובות, יוסלס אי.די, רינת בר, חיים משה, עמיר לב, שולה חן, יאיר קלינגר ואתניקס.

ב-2005 הוציא עם אחיו ניר לוי את האלבום המשותף "אחי פשוט שיש", שלא זכה להצלחה.

לקראת סוף 2008 הוציא לוי שיר ראשון מתוך אלבום הבכורה שלו, "קימונו קינמון". שנה לאחר מכן, לאחר עבודה נוספת על האלבום, הוציא שיר שני - "סע לים". לוי הלחין ועיבד את שירי האלבום, אותם כתבו עבורו איתן נחמיאס גלס ומאיר גולדברג.

ערן נשוי ואב לשני ילדים. אחיו הוא השחקן ניר לוי.

## דיסקוגרפיה
* אחי פשוט שיש – האחים לוי 2005

## קישורים חיצוניים

* ערן לוי, באתר mzone
* 
* 
* חן לב, מבין השורות: מפגש בין אחים, מאי 2008, פורסם במגזין החיפאי "פונץ'"

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:גיטריסטים ישראלים
קטגוריה:חברי להקת חיל הים
קטגוריה:בוגרי מכללת ברקלי למוזיקה
קטגוריה:בוגרי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
מישה

שמאל|ממוזער|200px|מישה
**מישה** (ברוסית: **Миша**) או **מישקה** (**Мишка**) הוא דוב חום שהיה הקמע הרשמי של אולימפיאדת מוסקבה ב-1980.

בשנת 1977 פנתה הוועדה המארגנת של אולימפיאדת מוסקבה לקבוצת מעצבים בבקשה לעצב דמות של דוב שתייצג את המשחקים האולימפיים הקרבים. הדוב נבחר משום שהוא בעל חיים שמזוהה עם הטבע הרוסי והוא מופיע בסיפורי עם רוסיים רבים. לוועדה הוגשו הצעות רבות וב-19 בדצמבר באותה שנה הודיעה הוועדה כי היא בחרה בהצעתו של מאייר ספרי הילדים ויקטור צ'יז'יקוב. באיורו של צ'יז'יקוב היה הדובי חייכן וחסון ובכך התאים לייצג את הרוח האולימפית של שלום ובריאות גופנית.

עד מהרה התפרסם מישה והפך לסמל המייצג העיקרי של האולימפיאדה – הקמע האולימפי הראשון שזכה להצלחה בסדר גודל כזה. דמותו הופיעה בספרים, בולים, גלויות, סיכות ומזכרות. מישה הופיע גם בשני סרטים מצוירים סובייטיים – באחד הפרקים של הסדרה נו, פוגודי!, שהוקדש לנושא הספורט ובסדרה "באבה יאגה מתנגדת!" (*Баба-яга против!*), שבה מישה נאבק במכשפה הרוסית הרעה על הזכות להשתתף באולימפיאדה (הסדרה הופקה כתגובה לחרם של מדינות המערב נגד האולימפיאדה.)

טקס הסיום של האולימפיאדה ננעל בשחרור בובה ענקית של מישה הקשורה לבלונים אל שמי מוסקבה לצלילי שיר הפרידה "להתראות, מוסקבה" (*До свиданья, Москва*) שחובר במיוחד על ידי ניקולאי דוברונרבוב ואלכסנדרה פחמוטובה.

## מקור השם מישה
השם מישה הוא שם חיבה רוסי למיכאל והוא גם כינוי נפוץ ברוסית לדוב צעצוע ולדמויות של דובים בסיפורי ילדים. הבלשן הרוסי לב אוספנסקי העלה בספרו "מילה על המילים" (Слово о словах, 1954) שתי השערות לגבי הקשר שבין דובים לבין שם החיבה הזה ברוסית: האחת היא שהמילה מישה מתחילה בצליל מ', שבו מתחילה גם המילה медведь ("מדְווד"), "דוב" והשנייה היא שהיא נוצרה מהמילה הליטאית miškas, שפירושה יער.

## קישורים חיצוניים

* 
* אודות מישה באתר המוקדש לאולימפיאדת מוסקבה של אלכסיי צ'ריקוב 

קטגוריה:אולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:דובים בדיוניים
יסוד בלתי תואם

**יסוד בלתי תואם** (באנגלית: **Incompatible element**) הוא מונח המשמש בפטרולוגיה ובגאוכימיה לתיאור יסוד שבשל גודל היון שלו או מטענו החשמלי איננו מתאים להתיישב במקום המיועד לקטיונים במינרלים. אי-התאמה זו מתבטאת בכך שמקדם החלוקה (בכימיה, מדד למסיסות השווה ליחס בין ריכוז החומר בשני ממסים שונים הנמצאים בשיווי משקל כימי) שבין המינרלים יוצרי הסלעים והמאגמה המותכת, קטן בהרבה מאחד.

כאשר מתקררת המאגמה, הנוצרת עקב התכה חלקית של מעטפת כדור הארץ וקרום כדור הארץ, מתחיל תהליך של התגבשות הדרגתית של חומרים שונים. מאחר שגביש דורש מבנה מחזורי ומסודר, יסודות שהיונים שלהם גדולים מדי, קטנים מדי באופן משמעותי או בעלי מטען שונה מהקטיון העיקרי בגביש, יגרמו להפרעה בסריג. לדוגמה, אטום רובידיום גדול בהרבה מאטום נתרן. שילוב של אטום רובידיום בגביש נתרן כלוריד יגרום לעיוות של הסריג היוני ויצרוך אנרגיה רבה. כאשר הגביש מתחיל להיווצר, היונים שאינם תואמים את המבנה ידחו ולא ישתלבו במבנה שנוצר. לכן, ההרכב הכימי של הגביש שנוצר יהיה טהור יותר מההרכב המעורב של המאגמה, ואילו המאגמה שנותרה במצב נוזלי ולא התגבשה, תהיה עשירה יותר ביסודות הבלתי תואמים.

לשתי קבוצות של יסודות יש קושי לעבור למצב המוצק והן ידועות באמצעות ראשי תיבות באנגלית:
*קבוצה אחת כוללת יסודות להם יש רדיוס יוני גדול, כדוגמת אשלגן, רובידיום, צזיום, סטרונציום, בריום, לנתנידים, תוריום ואורניום והם מכונים "LILE" (Large-Ion Lithophile Elements "יסודות ליתופיליים בעלי יונים גדולים").
*הקבוצה השנייה כוללת יסודות שהיונים שלהם בעלי ערכיות גבוהה כמו זירקוניום, ניוביום, הפניום וטנטלום והם מכונים "HFSE" (High Field Strength Elements יסודות בעלי חוזק שדה גבוה).

העיקרון משמש גם בתהליך של גיבוש מחדש. כדי לטהר חומרים – ממיסים את החומר בממס מתאים לקבלת תמיסה רוויה, או קרוב לכך, ואז גורמים להפרעה כלשהי שתגרום לגיבוש. הגביש החדש שנוצר יכיל הרבה פחות זיהומים מהחומר המקורי, מאחר שהמבנה הגבישי נוטה לדחות חומרים זרים (אלא אם כן הם דומים מאוד בתכונותיהם – גודל, מטען וכו' – לתכונות היונים אותם החליפו).

## ראו גם
* פגמים בגבישים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גאוכימיה
קטגוריה:פטרולוגיה
לפרקון (סרט)

**לפרקון** (באנגלית: **Leprechaun**) הוא סרט אימה משנת 1993, אשר בוים ונכתב על ידי מארק ג'ונס. בסרט זה, גילמה ג'ניפר אניסטון את אחד מתפקידיה הראשונים. הסרט זכה למספר סרטי המשך, אולם רק הראשון והשני שבהם הוקרן בקולנוע, ואילו האחרים הופצו ישירות לוידאו ול-DVD. עלילת הסרטים מתמקדת בעיקר בדמותו של לפרקון (מעין שדון מהמיתולוגיה האירית), אשר בכל סרט יוצא למסע רצח המוני.

## עלילה
הלפרקון הוא שדון בן 600 שנה שנכלא בתוך ארגז עץ. לאחר 10 שנים, עוברת משפחה לגור בבית בו שוכן הארגז. הלפרקון משתחרר במקרה מהארגז ומתחיל במסע רציחות סדרתי בעיירה הסמוכה לבית.

## שחקנים
*ווריק דייוויס - לפרקון
*ג'ניפר אניסטון - טורי רדינג
*קן אולאנדט - נתן מרפי
*מארק הולטון - אוזי
*רוברט גורמן - אלכס
*שי דפין - דניאל אוגרדי
*ג'ון סנדרפורד - J.D.
*פמלה מנט - גברת אוגרדי
*ויליאם ניומן - שריף קרונין

## הצלחה מסחרית וביקורות
הסרט הוקרן ב-620 בתי קולנוע בשבוע הראשון וגרף $3,279,000. בארצות הברית הגיע הסרט להכנסות כלליות של $8,556,940, הנחשבות להצלחה לאור העובדה שתקציבו היה $900,000 בלבד. הסרט זכה לביקורות מעורבות אבל הפך לסרט קאלט וצבר פופולריות רבה. רוב סרטי ההמשך בסדרת לפרקון לא זכו להצלחה וזכו לביקורות שליליות.

## רשימת הסרטים בסדרה
### הוקרן בקולנוע
***לפרקון 2** (1994)

### ישירות לווידאו
***לפרקון 3** (1995)
***לפרקון 4: בחלל** (1997)
***לפרקון בשכונה** (2000)
***לפרקון חוזר לשכונה** (2003)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1993
קטגוריה:סרטי אימה מ-1993
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
אלבטרוס אפור-ראש

**אלבטרוס אפור-ראש** (שם מדעי: *Thalassarche chrysostoma*) הוא עוף ימי גדול ממשפחת האלבטרוסיים. תפוצתו נסובה סביב הקוטב הדרומי. הוא מקנן באיים מבודדים באוקיינוס הדרומי, והוא מוצא את מזונו עוד דרומה מכך (דרומית יותר מכל אלבטרוס בסוגו).

## מאפיינים
שמו מעיד על צבע ראשו האפרפר. גם צווארו אפור. גבו, כנפיו (החלק העליון) וזנבו שחורים, ובטנו והחלק התחתון של כנפיו - לבנים. מקורו שחור, ועליו סימנים צהובים וכתומים. אורכו כ-81 סנטימטרים.

האלבטרוסים אפורי הראש חיים במושבות במספר איים באוקיינוס הדרומי. מושבה גדולה נמצאת באיי ג'ורג'יה הדרומית שבדרום האוקיינוס האטלנטי, ומושבות קטנות יותר ממוקמות באיים איי קרגלן, איי קרוזה והנסיך אדוארד שבאוקיינוס ההודי, וכן באי קמפבל שנמצא דרומית לניו זילנד. הנקבה מטילה ביצה יחידה בקן גדול. שני ההורים דוגרים על הביצה במשך 72 ימים. משקלם גדל במהירות, ו-140 ימים לאחר בקיעתם הם יתחילו לעוף. הגוזלים לא יחזרו למושבה בה בקעו עד גיל שש או שבע שנים, ויתרבו מספר שנים לאחר מכן.

אלבטרוסים אלו מוצאים את מזונם בעומק הים (ופחות בסמוך למדפים היבשתיים). תזונתם מורכבת בעיקר מדיונונים, ובמידה פחותה יותר מדגים ומסרטנאים. הם עשויים לצלול על מנת להגיע לטרפם לעומק של עד שבעה מטרים, אולם לא ינהגו כן תכופות.

מצב שימורו של האלבטרוס כיום ע"פ ארגון IUCN היא: "סכנת הכחדה" (EN). אוכלוסייתו מוערכת בכ-250,000 פרטים (כ-100,000 זוגות), אולם היא נמצאת מזה זמן בהצטמצמות בשל לכידתם של אלפי פרטים כשלל לוואי של דייגים וכן עקב דיג המוני הפוגע במזונם. אוכלוסיות מקננות באזורים רבים נפגעו מאוד מהירידה בדיג לאורך החופים. בנוסף סערות שנגרמות מההתחממות הגלובלית גורמת לסערות ההורגות את הצעירים בכמה איים.

## קישורים חיצוניים

* אלבטרוס אפור-ראש באתר BirdLife International

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן ריינהולד פורסטר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1785
אפור-ראש
קטגוריה:עופות האיים הסאב-אנטארקטיים
סיירת מערכה

[שמאל|ממוזער|300px|סיירת המערכה [אה"מ הוד, סיירת המערכה הגדולה ביותר שנבנתה אי פעם]]
**סיירת מערכה** היא סוג של סיירת, שהייתה בשימוש במחצית הראשונה של המאה ה-20.
## היסטוריה
בתחילת המאה ה-20 הופיע סוג חדש של סיירת, סיירת מערכה. סיירת המערכה צמחה בצי הבריטי ומטרתה הייתה לשלב את מהירותה של הסיירת ויכולת התמרון שלה עם עוצמת האש של אוניית המערכה. אונייה זו נועדה למלא את החלל שבין הסיירת הקלאסית לאוניית המערכה. הוגה הרעיון היה אדמירל סר ג'קי פישר, לורד הים הראשון (תפקיד מקצועי בפיקוד על הצי הבריטי, שיש להבחינו מתפקיד הלורד הראשון של הימיה שהוא תפקיד פוליטי). פישר רצה לחסוך, מחד, בהוצאות העצומות של הצי, ומאידך לשמור על עליונותה הימית של בריטניה. כדי להשיג יעד זה הוציא פישר מהשירות את הצי העצום של אוניות מערכה מיושנות, ועמן סיירות משוריינות ומוגנות, שלהן קרא "ערב רב של גרוטאות חסרות ערך". את מקומן של אוניות אלה היו אמורות לתפוס סיירות המערכה. עד הופעתו של טיפוס אונייה זה, היה מקובל שכל אונייה חייבת להיות משוריינת ברמה כזו, שתוכל לעמוד בפני תותחיה שלה. בסיירות המערכה נזנח עיקרון זה; האוניות היו בעלות תותחים כבדים כשל אוניות מערכה, אך בעלות שריון קל יחסית. בזכות הקרבת השריון היו יכולות לשאת מנועים חזקים יותר, שהקנו להן מהירות רבה וטווח גדול. סיירות המערכה היו מסוגלות להשיג ולהטביע כל אונייה קטנה מהן, ולחמוק מכל אונייה כבדה מהן. הן לא היו אמורות להיכנס לקרב מול אוניות מערכה, אלא לזהות את האויב ולהטריד אותו, עד שיתערבו אוניות המערכה.

לאחר שעזב פישר את הצי נדחק הרעיון, ומעט אוניות מדגם זה נבנו. אולם כאשר התחילה מלחמת העולם הראשונה שב אדמירל פישר הסוער והכריזמטי לתפקידו, והיה ברור כי סוג זה של אוניות עומד לקבל דחיפה משמעותית.

סיירות המערכה היו אוניות קלות משמעותית מאוניות המערכה, אך היו כבדות ומסורבלות יותר מאשר סיירות רגילות (אפילו הכבדות שבהן), כדי שיוכלו לעמוד במשקל ובעוצמה של תותחים כבדים. הרעיון היה שאונייה מטיפוס זה תוכל להטביע כל כלי שיט אחר, למעט אוניות מערכה, שמהן תוכל לנתק מגע במהירות. גם הצי הגרמני השקיע בסיירות מערכה; ההבדל ביניהן היה במוקד הוויתור: הבריטים העדיפו לוותר על שריון לטובת המהירות, ואילו הגרמנים העדיפו שריון חזק יותר על פני המהירות. 
בקרב איי פוקלנד, ב-8 בדצמבר 1914, ביצעו סיירות המערכה את תפקידן המוגדר: במרחק גדול מבסיסי הבית שלהן, הצליחו שתי סיירות מערכה בריטיות, בסיוע חמש סיירות משוריינות וקלות, להטביע שייטת גרמנית שמנתה חמש סיירות. ואולם, בקרב הימי הגדול ביותר במלחמה, קרב יוטלנד, כאשר סיירות המערכה בשני הצדדים נלחמו זו בזו, הוכיחו עצמן סיירות המערכה הגרמניות כעדיפות על הבריטיות. שלוש סיירות מערכה בריטיות טובעו בקרב, ורק מעטים מאנשי צוותן נותרו בחיים. 

לאור תוצאות הקרב, וללא חסותו של אדמירל פישר (פישר מונה לתפקיד לורד הים הראשון שוב, עם תחילת מלחמת העולם, ופרש מתפקידו ב-15 במאי 1915), בוטלו רוב ההזמנות לבניית אוניות מסוג זה. העדיפות חזרה לאוניות המערכה. התקדמות הטכנולוגיה אפשרה לבנות אוניות מערכה שהצליחו לשלב מהירות גבוהה עם שריון מתאים וחימוש כבד, ובכך למעשה היו יכולות ליטול על עצמן את תפקידה של סיירת המערכה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סיירות מלחמה