open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מריס צ'מברלין

**מריס אן מיליסנט צ'מברלין** (באנגלית: **Marise Chamberlain**; 5 בדצמבר 1935 – 5 בנובמבר 2024) הייתה אתלטית ניו זילנדית, זוכת מדליית ארד אולימפית (טוקיו 1964), בריצת 800 מטר סגנית משחקי חבר העמים (פרת' 1962) בריצת 880 יארד ושיאנית עולם בריצת 400 מטר (1957), בריצת 1500 מטר (1962–1967) ובריצת מייל (1962–1967). בעת פטירתה ב-2024, הייתה האישה הניו זילנדית היחידה שזכתה במדליה אולימפית בריצת מסלול (לוריין מולר  זכתה במדליית ארד בריצת מרתון).

## ביוגרפיה
### 1957
#### שיאנית עולם
בתחרות שנערכה בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד ב-16 בפברואר 1957 היא השוותה בריצת 400 מטר את שיא העולם שנקבע כחודש וחצי לפני כן על ידי מרלן מתיוס מאוסטרליה בתוצאה של 57.0 שניות. שיא זה החזיק מעמד שמונה ימים ונשבר על ידי ננסי בויל אוסטרליה (56.3 שניות)

### 1962
במשחקי חבר העמים שנערכו בפרת', מערב אוסטרליה ב-1 בדצמבר זכתה במדליית כסף בריצת 880 יארד בתוצאה של 2:05.7 דקות, אחרי דיקסי וויליס מאוסטרליה שקבעה שיא משחקים חדש של 2:03.7 דקות ולפני ג'וי ג'ורדן מאנגליה (2:05.9 דקות).

שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בפרת' ב-8 בדצמבר היא קבעה בריצת מייל שיא עולם חדש של 4:41.4 דקות, שיפור לשיא בן 7 השנים של דיאן לת'ר מהממלכה המאוחדת (4:45.0). שיא זה החזיק מעמד 5 שנים ונשבר על ידי אן סמית' מהממלכה המאוחדת (4:39.2 דקות). במהלך ריצת המייל היא קבעה בריצת 1500 מטר שיא עולם חדש נוסף של 4:19.0 דקות, שיפור לשיא העולם בן 5 השנים של דיאן לת'ר (4:29.7 דקות). שיא זה החזיק מעמד 5 שנים ונשבר על ידי אן סמית' (4:17.3 דקות).

### 1964
#### מדליית ארד אולימפית
באולימפיאדת טוקיו, זכתה במדליית ארד בריצת 800 מרט בתוצאה של 2:02.8 דקות, אחרי אן פקר מהממלכה המאוחדת שקבעה שיא עולם חדש של 2:01.1 דקות ומריוון דופורר מצרפת (2:01.9 דקות)

### 1966
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בקינגסטון, ג'מייקה, היא מעדה לפני קו הסיום בעת שהובילה בריצת 880 יארד, והחמיצה את המדליה.

## חיים אישיים
צ'מברלין חייתה כל חייה בפרוור דרום ניו ברייטון שבכרייסטצ'רץ'. לאחר פטירתו של ארל וולס ב-2021, הייתה המדליסטית האחרונה ששרדה מהמשחקים האולימפיים של טוקיו 1964. היא נפטרה בקרייסטצ'רץ' ב-5 בנובמבר 2024, בגיל 88.

## תארים והישגים
* בשנת 1995 נכנסה להיכל התהילה של הספורט בניו זילנד.
* בשנת 2003, הוענק לצ'מברלין תואר חברת מסדר ההצטיינות של ניו זילנד, על תרומתה לאתלטיקה.

## הנצחה
רחוב צ'מברלין בפרוור צ'רטוול בעיר המילטון נקרא על שמה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטיות ניו זילנדיות
קטגוריה:רצים למרחקים בינוניים
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם ניו זילנדים
קטגוריה:מסדר ההצטיינות של ניו זילנד
קטגוריה:ילידות 1935
קטגוריה:ילידי 1935
קטגוריה:נפטרות ב-2024
קטגוריה:ניו זילנדים שנפטרו ב-2024
צבא ההגנה של בוטסואנה

**צבא ההגנה של בוטסואנה** (באנגלית: **Botswana Defense Force**) הם הכוחות המזוינים של רפובליקת בוטסואנה. על פי החוק תפקידם העיקרי כולל הגנה על הריבונות המדינה, שיתוף פעולה בין עם כוחות בינלאומיים, סיוע אזרחי ושמירה על הדמוקרטיה. הנשיא הוא המפקד העליון בעוד העומד בראש הצבא הוא רמטכ"ל הכפוף לשר ההגנה.

## מבנה
בצבא משרתים כ-20,000 חיילים המשרתים בשתי זרועות עיקריות:
* זרוע יבשה
** חטיבת השריון
** 3 חטיבות חי"ר
** גדוד קומנדו
** 4 גדודי חי"ר עצמאיים
** 2 חטיבות ארטילריה
** גדוד הנדסה קרבית אחד
** גדוד הגנה אווירית
** יחידת הנהרות של הצבא (למדינה אין מוצא לים)
** גדוד לוגיסטי
* כנף אוויר
** 2 טייסות מסוקים
** 2 טייסות מטוסי תובלה
** טייסת מטוסי קרב
** טייסת אימוני
מרבית היחידות על אף שמם מחזיקות בכוח אדם מופחת ממה שמקובל במרבית העולם, כך לדוגמה בעוד השם הרשמי הוא "חטיבת שריון" או "חטיבות חי"ר" הסד"כ שלהם מאפיין גדוד או רגימנט.

## היסטוריה
לאחר השגת העצמאות בוטסואנה קיבלה החלטה שלא להקים צבא קבע כדי להפנות יותר משאבים לתחומים אחרים, ובמקום זאת יצרה כוח חצי צבאי קטן לביטחון פנים. עם זאת, חדירות מגבולות של רודזיה ודרום אפריקה. הביא את הממשלה בשנות ה-70 למסקנה שהמדינה זקוקה לצבא כדי להגן על ריבונותה. הדבר הביא את הפרלמנט לחקיקת חוק הצבא, שהביא להקמת ה-BDF ב-15 באפריל 1977.

בשנים הבאות מנע הצבא מספר ניסיונות חדירה לגבולותיה. בנוסף הצבא השתתף במשימות מחוץ לגבולות המדינה.

הצבא מקבל את הציוד והאימונים שלו ממדינות המערב ובעיקר ארצות הברית, בריטניה, צרפת וישראל.

## גלריה

קובץ:U.S., Botswana Special Forces train together (7535318442).jpg|צבא בוטסואנה בתרגיל משותף עם צבא ארצות הברית
קובץ:190620-A-NV3840071 (48103101828).jpg|מסוק של צבא בוטסואנה בתרגיל משותף עם צבא ארצות הברית
קובץ:Roundel of Botswana.svg|רונדל זרוע האוויר של בוטסואנה - היא כנף האוויר
קובץ:2 BDF Air Wing C-130s 2008-09-12.jpg|מטוסי הרקולס בשירות הכנף האווירית המשמשים כמטוסי התובלה הכבדים והעיקרים של הצבא.
קובץ:2 BDF soldiers on raid in Bakaara Market 1993-01-30.JPEG|חילי בוטסואנה בפעולה מבצעית בשוק בקארה מ-30 בינואר 1993
קובץ:Botswana DF CF-5D OJ 25 (6918328249).jpg|מטוס קרב ואימון מתקדם בשירות בוטסואנה


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

בוטסואנה
קטגוריה:אפריקה: צבא וביטחון
קטגוריה:צבאות מודרניים
קטגוריה:בוטסואנה
קטגוריה:צבאות הגנה
תרכובת כימית היפותטית

**תרכובת כימית היפותטית** היא תרכובת כימית שלא זוהתה מניעה תאורטית ליצירתה, אך לא ידוע כי סונתזה, נצפתה, בודדה, זוהתה או הוכחה כקיימת. יציבות תרכובת ותכונות אחרות שלה ניתנות לחיזוי בעזרת כלי כימיה חישובית, אך השערה על קיום תרכובת יכולה להתבסס גם על שיקולים כימיים שאינם חישוביים, כגון קיום תרכובות הדומות בתכונותיהן או קיום נגזרות או מלחים של התרכובת.

כמה תרכובות היפותטיות קשות מאד ואולי בלתי אפשריות לייצור, בשל מגבלות מרחביות (למשל טטרה-טרט-בוטילמתאן, כלור הפטאפלואוריד, ClF7, או ברום הפטאפלואוריד, BrF7) או מתח קשר (למשל טטראהדראן ). תרכובות אחרות עשויות להיות לא יציבות בצורה קיצונית עקב פירוק, איזומריזציה, פילמור, שחלוף או דיספרופורציונציה. חלקן עשויות להתקיים רק כחומר ביניים. לאחרות, כמו למשל היפרקובאן , אין שיטה ידועה לסינתזה.

חלק מהתרכובות הרדיואקטיביות לא סונתזו עקב זמן מחצית החיים הקצר של אחד היסודות (לדוגמה, פרנציום הידרוקסיד FrOH, רדון הקספלואוריד RnF6, אסטטין הפטפלואורידי ופוליוניום (II) פלואוריד PoF2).

תרכובות אם מסוימות טרם בודדו, למרות קיומו של אנלוג מבני שלהן. כך למשל, בורול  לא בודד למרות קיומו של פנטאפנילבורול. קיומן של תרכובות היפותטיות מוסק לעיתים מקיומן של תרכובות אחרות, כגון הסקת קיום חומצה מקיום המלח שלה, או מלח הקיים עם קטיון מסוים אך לא עם אחר. דוגמאות לחומצות כאלו הן חומצה דיסולפרית וחומצה סולפרית, שמלחיהן יציבים.

תרכובות היפותטיות משמשות לעיתים בניסויים מחשבתיים.

כמה תרכובות שהיו זמן רב היפותטיות בודדו בסופו של דבר. כך למשל אשלגן טריכרומט הופק בקנה מידה קטן וידוע כחומר מחמצן חזק מאוד. הועלו השערות לגבי קיומם של נתרן טריכרומט ונתרן/אשלגן טטרכרומט אך התרכובות טרם בודדו. תרכובת נוספת שסונתזה לאחר שנים בהם הייתה היפותטית היא פנטזול.

ישנן תרכובות אשר פורסם כי זוהו, אך כיום נחשבות כתרכובות כימיות היפותטיות או אפילו לכאלו שאין בסיס תאורטי לקיומן. דוגמאות לתרכובות כאלו הן פולימר מים , חמצן טטרפלואוריד, כרום הקספלואוריד ואוסמיום אוקטפלואוריד.
קיומו של אתילן דיון  הוצע בשנת 1913 ובשנת 2015 פורסם כי נצפה ספקטרוסקופית, אך פרסום מאוחר יותר הצביע כי ככל הנראה התצפית הספקטרוסקופית אינה מעידה על קיומו של אתילן דיון אלא של חומר אחר, בעל חתימה ספקטרוסקופית דומה.

חלק מהתרכובות מצויות במעין מעמד ביניים, בו קיימים פרסומים או עדויות על מציאתם אך אלו אינן חזקות דיין או שנויות במחלוקת. כך למשל, לגבי אוזון ציקלי, דווח כי קיימות עדויות למציאת כמות קטנה שלו על פני השטח של מגנזיום אוקסיד החשוף לאוויר.

דוגמאות נוספות לתרכובות היפותטיות הן קסנון אוקטפלואוריד, הקסזין , אוקטאזקובן  ,חנקן פנטפלואוריד  וטטרפלואורואמוניום פלואוריד .

רניום הפטהידריד טרם בודד, אך מלח שלו, אשלגן נונהידרידורנאט (VII) , יציב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כימיה תאורטית
ג'יילס מרטין

**ג'יילס מרטין** (באנגלית: **Giles Martin**; נולד ב-9 באוקטובר 1969) הוא מפיק מוזיקלי, פזמונאי, מלחין ורב-נגן אנגלי זוכה פרס אמי. יצירותיו בסטודיו, על הבמה, בטלוויזיה ובקולנוע זכו לשבחי המבקרים והצלחה מסחרית ברחבי העולם. מרטין הוא בנו של ג'ורג' מרטין, מפיק להקת הביטלס, ואחיו החורג של השחקן גרגורי פול מרטין.

## ביוגרפיה
מרטין נולד ב-9 באוקטובר 1969, תאריך שהוא גם יום הולדתו ה-29 של ג'ון לנון. בנעוריו, החל מרטין לנגן בלהקת Velvet Jones וכתב ג'ינגלים בתקופת לימודיו. בגיל צעיר עבד כעוזרו של אביו, שסבל מירידה בשמיעה מאז שנות ה-70 המוקדמות. מרטין למד בבית הספר סטו בבקינגהאמשייר, בו סיים את לימודיו ב-1988, ולאחר מכן המשיך ללימודים באוניברסיטת מנצ'סטר. בשנת 1995 מונה מרטין למנהל-משנה מוזיקלי בתוכנית הספירה לאחור בטלוויזיה וברדיו The Great Music Experience. בנוסף, עבד על מופע Party at the Palace לכבוד יובל הזהב של המלכה אליזבת' השנייה והפיק את האלבום וה-DVD שנלווה לאירוע.

בשנת 2004, הפיק את אלבומה המצליח של היילי ווסטרנה, *Pure*, שהפך לאלבום הקלאסי הנמכר ביותר בבריטניה. הוא גם עבד עם אמנים כמו קולה שייקר, ג'ף בק, אלביס קוסטלו, INXS, קייט בוש, אלטון ג'ון וההרולינג סטונז.

בשנת 2006, בשיתוף פעולה עם אביו, עשה רמיקס ועיבד מחדש את יצירות הביטלס למופע "Love" של סירק דו סוליי במיראז' בלאס וגאס. בשנת 2016 עדכן את הפסקול לרגל חגיגות העשור למופע. בנוסף, עבד עם מרטין סקורסזה על הסרט הדוקומנטרי "Living in the Material World" על ג'ורג' האריסון ושיתף פעולה עם רון הווארד על הסרט התיעודי "Eight Days A Week" על הביטלס.

בשנת 2009, חזר מרטין לקטלוג הביטלס בפרויקט המשחק "The Beatles: Rock Band". בנוסף, שימש כמפיק ביצירת מהדורות הדלוקס של אלבומי הביטלס לרגל ימי השנה – מ-*[[Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band]]* ב-2017 ועד "האלבום הכחול" ב-2023. כמו כן, היה מפקח המוזיקה של הסדרה הדוקומנטרית "The Beatles: Get Back" ומיקסר מוזיקה לצד סם אוקל.

מאז 2014, מרטין משמש כראש תחום חוויית הקול בחברת Sonos, המייצרת מערכות שמע אלחוטיות לבית. ב-2018 מונה לראש תחום הסאונד בקבוצת יוניברסל מיוזיק.

מרטין זכה בשני פרסי גראמי ב-2007 על פסקול האלבום *Love*, ובשנת 2022 זכה בפרס אמי על עבודתו בסדרה "The Beatles: Get Back".

## פרסים ומועמדויות

## ביאורים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים בריטים
קטגוריה:פזמונאים בריטים
קטגוריה:מלחינים אנגלים
קטגוריה:רב-נגנים
קטגוריה:זוכי פרס אמי לבידור בפריים טיים: אישים
קטגוריה:הביטלס
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מנצ'סטר
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1969
קאיוקיוקו

**קאיוֹקיוֹקוּ** (ביפנית: **歌謡曲**) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקה פופ יפנית, המוכר כז'אנר אב של ג'יי-פופ המודרני. העיתון The Japan Times  תיאר את הז'אנר כ-"פופ יפני סטנדרטי" וכ-"פופ מתקופת שווה".

הז'אנר מייצג שילוב של סולמות מוזיקליים מערביים ויפניים, ולפיכך יצירות מהז'אנר מגוונת מאוד. עם זאת, הז'אנר במובן הצר והמעשי יותר אינו כולל את ג'יי-פופ ואנקה כתת-סוגות. בניגוד לזמרי ג'יי-פופ, זמרי קאיוקיוקו אינם משתמשים בהגיות מסוגננות באנגלית, אלא בהגיות מסוגננות יפניות מסורתיות. כמו כן, בניגוד לאנקה, ז'אנר זה אינו מבוסס על גילויי מאמץ רגשיים בזמן שירה.

ליצירות מהז'אנר יש מנגינות פשוטות, המכוונות לתחושה סנטימנטלית, שקל לעקוב ולנגן איתן, עם מילים פשוטות אשר מתייחסות לאדם היפני. זמרי קאיוקיוקו מופיעים כחמודים ונגישים, כאשר היבטים רבים לגבי המראה והפעולות שלהם מוכתבים על ידי חברות ההפקה. מוזיקת הז'אנר נשענת על היכולת להתייחס למאזינים ועל השמעת רגשותיהם של המאזינים שומרים עם עצמם בשל החברה הנוקשה.

קאיוקיוקו היה ז'אנר בולט באמצע שנות ה-1970 עם הופעת הקריוקי בשל העובדה שלשירים מהז'אנר יש קצבים ומילים פשוטים. סקר NHK שנערך ב-1982 גילה שכ-80% מהגברים מעל גיל שלושים שרו שירי קאיוקיוקו דרך מכונת קריוקי.

בין האמנים מהז'אנר הידועים ניתן למנות את קיו סקמוטו, The Tigers , הירוקו יאקושימארו , The Peanuts , קנדיז , ג'אנקו סקורדה , שייקו מאטסודה , פינק ליידי , The Checkers  ו-Onyanko Club .

## הערות שוליים

קטגוריה:סגנונות פופ
קטגוריה:מוזיקה יפנית
קטגוריה:שנות ה-1920 במוזיקה
רפאל סעדיק

**רפאל סעדיק** (באנגלית: **Raphael Saadiq**; נולד בשם **צ'ארלס ריי ויגינס** ב-14 במאי 1966) הוא זמר, פזמונאי, רב-נגן ומפיק מוזיקלי אמריקאי. סעדיק זכה לפרסום ראשוני כחבר בלהקת ה-R&B, Tony! Toni! Toné!, שהוקמה ב-1986 יחד עם אחיו די'ווין ובן דודו טימותי כריסטיאן ריילי. לצד פעילותו בלהקה וקריירת הסולו שלו, סעדיק הפיק וכתב שירים עבור אמנים מובילים רבים, בהם אריקה באדו, סטיבי וונדר, ביונסה, ג'ון לג'נד ומרי ג'יי בלייג'.

## ביוגרפיה
סעדיק נולד באוקלנד, קליפורניה, השני מבין 14 אחים. הוא למד בבית הספר התיכון קאסלמונט בעירו, והתחיל לנגן בגיטרה בס בגיל שש ולשיר בגיל תשע בקבוצת גוספל מקומית. בגיל 18 הצטרף ללהקתה של הזמרת שילה אי. והופיע במסע ההופעות שלה עם פרינס.

סעדיק החל את הקריירה שלו כסולן ונגן בס בלהקת , שהפכה לסנסציה בתחום ה-R&B בשנות ה-80 וה-90. ב-1995 הוציא את סינגל הסולו הראשון שלו, "Ask of You", שהפך ללהיט וזכה להצלחה במצעדים. בהמשך, הקים את ההרכב Lucy Pearl עם דון רובינסון ואלי שאהיד מוחמד.

בשנות ה-2000 המוקדמות הוציא סעדיק מספר אלבומי סולו, בהם *Instant Vintage* (2002) ו-*Ray Ray* (2004). אלבומו *The Way I See It* מ-2008 זכה לשבחים רבים ולמועמדויות לגראמי בזכות הצליל הרטרו הייחודי שבו. ב-2011 יצא אלבומו *Stone Rollin*, ולאחר מכן בשנת 2019 האלבום *Jimmy Lee*.

ב-2007 הקים סעדיק את חברת המשחקים IllFonic, שפיתחה את המשחקים "Friday the 13th: The Game", "Predator: Hunting Grounds" ו-"Ghostbusters: Spirits Unleashed". בנוסף, סעדיק היה המפיק המוזיקלי של האלבום *[[A Seat at the Table]]* של סולאנז' נואלס, אשר זכה להצלחה גדולה ולביקורות חיוביות.

סעדיק משתמש לרוב בגיטרות פנדר טלקסטר וסטראטוקסטר. בשנת 2024 הודיעה חברת פנדר על השקת דגם ייחודי של גיטרה בעיצובו של סעדיק, בהשראת אלבום הבכורה שלו *Instant Vintage*.

סעדיק זכה בפרסי גראמי על כתיבתו ושיתוף הפעולה שלו עם אמנים, וכן במועמדויות לפרסי גלובוס הזהב והאוסקר.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי סולו
* 2002: *Instant Vintage*
* 2004: *Ray Ray*
* 2008: *The Way I See It*
* 2011: *Stone Rollin*'
* 2019: *Jimmy Lee*

### עם Tony! Toni! Toné!
* 1988: *Who?*
* 1990: *The Revival*
* 1993: *Sons of Soul*
* 1996: *House of Music*

### עם Lucy Pearl
* 2000: *Lucy Pearl*

## פרסים ומועמדויות

## ביאורים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:רב-נגנים
קטגוריה:מפיקים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
מוזיקת מחתרת אסייתית

**מוזיקת מחתרת אסייתית** או **אסיאן אנדרגראונד** (באנגלית: **Asian Underground**) הוא ז'אנר מוזיקלי וסצנה מוזיקלית המזוהה בעיקר עם מוזיקאים בריטים אסייתים, קנדים ואמריקאים מדרום אסיה (בעיקר הודים, פקיסטנים, בנגלדשים וסרי לנקים) הממזגים אלמנטים של מוזיקת דאנס ומוזיקת מחתרת מערבית עם המוזיקה האסייתית המסורתית של דרום אסיה. עם זאת, לז'אנר זה אין הגדרה קפדנית, מאחר שהצלילים הספציפיים של המוזיקה יכולים להיות מבריטפופ בהשפעת הבוליווד ועד למוזיקת ג'אנגל בהשפעת הבאנגרה.

האזכור הידוע הראשון למוזיקה הזו היה אלבום האוסף *[[Anokha – Soundz of the Asian Underground]]*  שיצא ב-1997.

ביצירות ממוזיקה זו, יש שימוש במכשירים מסורתיים וחדשים יחסית, כמו סיטאר, בנסורי, טאבלה, דולאק , סרגני , מערכת תופים אלקטרונית/אקוסטית, בס חשמלי וסינתיסייזר. כמו כן, ביצירות אלו ניתן למצוא שירה ככלי לביטוי רגשי.

## ראו גם
* מוזיקת עולם

## קישורים חיצוניים
* מדריך למוזיקת מחתרת אסייתית
* סרט תיעודי על מוזיקת מחתרת אסייתית ובנגרה

## הערות שוליים

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:אסיה: תרבות
קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
מג'אדל

**מְגָ'אדל** (בערבית: **مجادل**) הוא כפר שיעי לבנוני בנפת צור, מחוז דרום לבנון.

## מיקום וגאוגרפיה
הכפר שוכן בגובה כ-420 מטר מעל פני הים, כ-18 קילומטרים מזרחית לעיר צור, בשכנות לכפרים: ממערב – ג'וויא, מדרום מערב לכפר – מחרונה, מדרום מזרח דיר אנטאר, ממזרח – שהאביה. שטח הכפר הוא 2,250 דונם.

## היסטוריה
לפי רשימות המס של האימפריה העות'מאנית בשנת 1596, היישוב נקרא בשם "מג'אדיל" ומבחינה מנהלית הוא היה בנפת תבנין בליווא (מחוז) של צפת. ביישוב היו 54 בתי אב, כולם מוסלמים.

בשנת 1875, ויקטור גרן כתב: "כאן נראים ביום זה כמה גתות יין גדולים, שכל אחד מהם מורכב משני תאים חצובים בסלע. אחד מהגתות הללו היה ממצופה בקוביות מרובעות קטנות שיצרו פסיפס. יש גם קברים חצובים בסלע, חלקם מכילים סרקופגים מכוסים בארקוסוליום... וישנם קברים אחרים חלולים כמו קברים פשוטים, ומכוסים גושים חצובים של סלע, פחות או יותר מרובעים, ליצירת סרקופג כפול, שצדדיו מפוסלים בקפידה, ומעוטרים בזרים, עיגולים, עצים, ורדים וזר יפה הנתמך במרכזו על ידי עמודים קטנים. אחד מרובע והשני עגול. [זו] כנראה עבודתם של האנשים הקדומים ביותר שבאו לגור במקום הזה".

בשנת 1881, משלחת של הקרן לחקר ארץ ישראל תיארה את היישוב: "כפר, בנוי מאבן, עם כמה בתים הרוסים, המכיל כ-150 מתואלים, ממוקם על גבעה, מוקף בתאנים, זיתים ואדמה חקלאית. מים מסופקים ממעיין, בורות מים ומאגרי מים."

## דמוגרפיה
בשנת 2014 היו רשומים בכפר 2,375 תושבים בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני, מהם: 99.75% שיעים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז דרום לבנון: יישובים
קטגוריה:לבנון: ארכאולוגיה
עזיז מרקה

**עזיז מרקה** (בערבית: **عزيز مرقة**; נולד ב-22 ביוני 1983) הוא זמר, מוזיקאי, מלחין ומפיק מוזיקלי תוניסאי-ירדני.

בשיריו, יצר מרקה סגנון מוזיקה בשם ראז המשלב מגוון סגנונות כמו רוק, פופ ומוזיקה ערבית, מה שהפך אותו לאחד מהיוצרים הבולטים במוזיקה המזרח תיכונית המודרנית.

## ביוגרפיה
נולד ב-22 ביוני 1983 בתוניסיה לאב ירדני ולאם לבנונית וכבר בשנות נעוריו גילה כישרון בולט בנגינה והלחנת שירים.

החל את הקריירה המוקדמת שלו בגיל 12, כאשר לקח חלק בלהקת בית הספר, זכה בתחרות ארצית להלחנת שירים, עבר לירדן כדי ללמוד בבית ספר למוסיקה בעמאן ובהמשך קיבל מלגה ללימודים במסגרת תוכנית פלוס (Plus) בארצות הברית.

החל את דרכו המקצועית בשנת 2008 והוציא לאור את אלבום הבכורה שלו ואת שירו המפורסם "בינת אל נאס" (Bint El Nas), אלבומו הופץ על ידי חברת התקליטים הלבנונית אקה (Ekaa).

בשנים שלאחר מכן, הוציא מספר שירים מצליחים, בהם "נג'ה" (Najeh) שהושמע לראשונה בשנת 2009 ו"מה בקול אסף" (Ma Baqool Assef) שהושמע בשנת 2010.

עזיז ידוע בסגנון הייחודי שלו, הנקרא "ראז" המשלב בין מוזיקה ערבית מסורתית לבין רוק וג'אז.

בחודש ינואר 2020 הגיע מרקה להופעה מיוחדת בישראל, שהתקיימה בכפר יאסיף ונערכה במסגרת סיבוב ההופעות של האלבום החדש שהוציא בשיתוף פעולה עם הלהקה הלבנונית משרוע ליילה וזכתה להיענות נרחבת בקרב מעריצים מכל רחבי הארץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* פירוש השיר ותעתיק עברי לשיר מאפי מנכ - עזיז מרקה, באתר מדרסה

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים-יוצרים
קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:זמרים ירדנים
קטגוריה:זמרים תוניסאים
עובד חקלאות

[ממוזער|280px|עובדי חקלאות ברוסיה, סוף [המאה ה-19 או תחילת המאה ה-20]]
**עובד חקלאות** הוא מי שמועסק כשכיר בעבודה חקלאית, בעיקר באזורים כפריים ובחוות חקלאיות. בדרך כלל תחת ניהולו של חקלאי. עובדי חקלאות מוגדרים באופן שונה בחוקי העבודה של כל מדינה. מדינות מסוימות מגבילות את ההגדרה למי שמבצע משימות חקלאיות ספציפיות, בעוד שאחרות כוללות עובדים נוספים המבצעים משימות שונות באזורים כפריים, בין אם משימות חקלאיות ובין אם לא.

[ממוזער|עובדי חקלאות בקטיף [בצל]]
בעקבות המהפכה התעשייתית, ירד חלקה של התעסוקה בחקלאות ייעור ודיג בסך התעסוקה בעולם, מ-40% בשנת 2000 ל-27% בשנת 2021. עם זאת, החקלאות נותרה מקור התעסוקה השני בגודלו בעולם אחרי מגזר השירותים.

העבודה החקלאית משתנה מאוד בהתאם למידת המיכון של הייצור וסוג היבול. גידולי ירקות ופירות שונים דורשים לעיתים קרובות עבודה זמנית, שאינה דורשת מיומנות, אך זוהי עבודה עונתית בלבד, בעונת הקטיף. זה מוביל למהגרי עבודה רבים בענף החקלאות, ובדרך כלל העבודה היא בשכר נמוך מאוד. וישנם עובדים קבועים, מקצועיים יותר, בעיקר בחוות המייצרות כל שנה, כגון בתעשיית החלב או הבקר, כשבדרך כלל השכר גבוה יותר.

עובדי חקלאות פגיעים במיוחד להפרות בזכויות האדם שלהם, ותנאי העסקה הולמים. עבודה באזורים מרוחקים, אי ידיעת השפה, ותנאים חברתיים של פגיעות ועוני, גורמים לפעמים להפרת זכויותיהם על ידי המעסיקים.

העבודה החקלאית גם רגישה להשפעות בריאותיות הקשורים לחקלאות, כגון השפעות בריאותיות משימוש בחומרי הדברה או חשיפה למחלות שונות המועברים דרך בעלי חיים, ולפציעות שונות בעבודה. במחקר שנעשה על ידי ה"מכון הלאומי לבטיחות ובריאות תעסוקתית" בארצות הברית, מגלה כי אצל עובדי חקלאות היו 18.6 מקרי מוות ל-100,000 עובדים ובהשוואה ל-3.7 מקרי מוות ל-100,000 עובדים בכל התעשיות האחרות בארצות הברית.

## בישראל
בישראל עבדו בשנת 2019 כ-45,000 איש בענף החקלאות והייעור, כולל עובדים עונתיים, ועובדים במשרה חלקית. והם מהווים כ-3% מסך עובדי התעסוקה בישראל. רוב העובדים הם מהגרי עבודה, בעיקר תאילנדים, וחלק גדול נוסף הם עובדים פלסטינים.

העבודה בחקלאות נחשבת בישראל כעבודה מועדפת, וקיימים זכויות מיוחדות ומענקים לעובדים בענף זה. עובד עונתי זכאי לפיצויי פיטורים אם עבד שתי עונות בשתי שנים רצופות, כשעונה נחשבת 60 יום לפחות במשך שלושה חודשים רצופים.

## ראו גם
* שוק העבודה
* עבודה עונתית
* זכויות עובדים
* חקלאי
* איכר
* פלאח

## קישורים חיצוניים

* תקנות בטיחות בעבודה בישראל באתר נבו

## הערות שוליים

קטגוריה:חקלאות
קטגוריה:מקצועות החקלאות
שירים שהוקלטו על ידי קווין

[ממוזער|238x238px|[קווין בשנת 1977 (מימין לשמאל): רוג'ר טיילור, בריאן מיי, ג'ון דיקון ופרדי מרקיורי]]
זוהי רשימה הכוללת את כל השירים שהקליטה להקת הרוק הבריטית **[[קווין]]** לאורך הקריירה שלה, החל מ-1970 עד היום.

ברשימה זו נכללים גם שירים שהוקלטו על ידי להקות ההמשך שלה - קווין+פול רודג'רס וקווין+אדם למברט.

## שירים

## שירים גנוזים

## הערות שוליים

*
איגנטיוס מאנטיוכיה

**איגנטיוס מאנטיוכיה** (ביוונית: **Ἰγνάτιος Ἀντιοχείας**; 35? – 110?) היה בישוף העיר אנטיוכיה, מאבות הכנסייה הראשונים ודמות מרכזית בנצרות הקדומה. איגנטיוס הוצא להורג תחת הקיסר טראיאנוס, ונחשב כמרטיר ולקדוש. האגרות שחיבר בעת מסעו הקצר לרומי כאסיר, הפכו למסמכים קאנוניים במסורת הכנסייה, והן מקור חשוב לתולדותיה בראשיתה.

## ביוגרפיה
כמעט שום דבר אודות חיי איגנטיוס, למעט השבועות האחרונים לחייו, איננו ידוע בוודאות. המסורת טוענת כי היה הבישוף השלישי למניין לכהן בקרב הנוצרים בעירו אנטיוכיה, מונה בשנת 69, וכי הוא ועמיתו פוליקרפוס היו תלמידיו של יוחנן השליח.

בתאריך כלשהו בין השנים 107 ל-112, נאסר איגנטיוס בעת רדיפות הנוצרים תחת טראיאנוס והוטל עליו עונש מוות. הוא נסע לרומי תחת משמר סרדיוטות, ועבר דרך פילדלפיה, סמירנה ואלכסנדריה טרואס; משם הפליג לנאפוליס, אחריה לפיליפי ולבסוף לרומי. הוא הומת בקולוסיאום.

במהלך המסע פגש במבקרים ושליחים נוצרים רבים שבאו לחלות את פניו, וחיבר מספר גדול של אגרות לכנסיות אחרות ולחברו פוליקרפוס. ישנה הסכמה רחבה כי שבעה מן המכתבים שיוחסו לו במאות הבאות אכן חוברו על ידיו. שבעה אחרים ביוונית, ועוד ארבעה בלטינית, נכתבו על ידי סופרים מאוחרים בשמו, ונהנו לעיתים מפופולריות רבה. שבע האגרות הנחשבות למקוריות ממוענות לכנסיות הנוצריות באפסוס, מגנסיה, טראליס, רומי, פילדלפיה וסמירנה, ולידידו פוליקרפוס.

שבע האגרות הן מקור חשוב ביותר לתולדות הנוצרות במאה השנייה. איגנטיוס חוזר בהן על נושאים שונים, שהוא הראשון להעלות רבים מהם בתיעוד הקיים. בין היתר, הוא תקף את "אלו הטוענים שהאדון ישו לא עטה בשר ורק נראה כסובל", כלומר הדוקטים, וכינה אותם אתאיסטים. בה במידה גינה את המתייהדים, נוצרים שהטיפו לשמירת מנהגים יהודיים, והסביר ש"לא הנצרות מאמינה ביהדות, אלא היהדות מאמינה בנצרות" ואי-אפשר להיות נוצרי ויהודי בה בעת וכי מדובר ב"שני מחנות" נבדלים. הוא הנגיד במפורש בין שמירת שבת לציון "יום האדון" הוא יום ראשון. הוא תיאר היררכיה כנסייתית מסודרת המורכבת מנושאי המשרות בישוף, זקנים (פרסביטרים) ודיאקונים. הבישוף, בעיני איגנטיוס, נושא סמכות עליונה ואסור לקהל לחלוק עליו או להתנגד לו. הוא ייחס חשיבות רבה לאגרות פאולוס אך לא התייחס לנרטיבים המופיעים בספרי הבשורה, וראה את תחיית ישו כעניין מרכזי, המסמל את ישועת האדם. מבחינה כריסטולוגית תיאר את ישו כמי שהוא בשר ורוח, אדם ואלוה, צרופים כאחד, עדות מוקדמת לניסוחים המורכבים יותר של המאות הבאות. כמו כן הוא כנראה הראשון לתאר במפורש את האוכריסטיה הכוללת לחם ויין, וראה אותה כמשרה את נוכחות ישו על המשתתפים (אנשי כנסייה אף ניסו לראות בכך הכרה קדומה בטרנסובסטנציאציה, אם כי איגנטיוס כנראה לא החזיק בדעה כה משוכללת). הנושא החשוב ביותר העולה בטקסטים הוא תשוקתו של הבישוף למות מות קדושים, ותפישה נאצלת ומאדירה של מוות כזה כביטוי עליון לאמונה הנוצרית. איגנטיוס ייחל לכך ש"חיות הטרף לא יותירו ממני שריד" ועוד כיוצא בזה.

אגרות איגנטיוס צוטטו לרוב על ידי אבות הכנסייה עוד במאה השנייה. כבר בסביבות 150 הטקסט מוזכר ב"מות הקדושים של פוליקרפוס", ולאחריו על ידי מליטון מסרדיס, לוקיאנוס מסאמוסאטה ואירנאיוס. הן הפכו כמעט מיד לטקסט קאנוני.

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אבות הכנסייה
קטגוריה:מרטירים
ילדתי מרוסיה

"**ילדתי מרוסיה**" (מוכר גם בשם "**אט זורם הנחל**") הוא גרסה עברית לשיר רוסי בשם **החֻזְרָר מאוראל** (מרוסית: "**Уральская рябинушка**"), שנכתב על ידי מיכאיל פיליפנקו והולחן על ידי יבגני רודיגין בשנת 1954.
את מילות השיר בעברית כתב אפי נצר ברוח השיר המקורי.

## רקע

בשיר, מתוארת נערה כפרית מעיירה קטנה למרגלות הרי אורל (המפרידים בין רוסיה לאוקראינה), אשר פונה אל עץ החֻזְרָר (המכונה גם עוזרד, ברוסית "ריאבינה") ומבקשת את עזרתו לבחור מבין שני מחזריה. הגרסה העברית בתרגום אפי נצר משנות השישים של המאה העשרים, אינה תרגום ישיר של המקור הרוסי, אך נכתבה ברוחו. כך לדוגמה, ניתן לראות כי העץ שבמוקד השיר של נצר הוא עץ אלון, וכן כי הנערה בשירו של נצר יושבת בביתה ומחכה לשובו של אהובה. באותה עת, פחות או יותר (1968), תורגם השיר לעברית גם על ידי ארנון מגן מקיבוץ גבעת ברנר. השיר בתרגומו נקרא 'רבינה'.

השיר נפוץ ברחבי העולם וזכה לתרגומים וגרסאות רבות, בין היתר בפינית ובסינית.

אחת מהגרסאות היא גרסה תורנית, שחוברה עבור מחנה הקיץ של תנועת נוער חרדית בשם "בני תורה", מייסודו של הרב ברוך מרדכי אזרחי, ראש ישיבת 'עטרת ישראל' בירושלים. בשנת 1967 ייסד הרב אזרחי את תנועת הנוער שלו במטרה למשוך בחורים מישיבות תיכוניות אל עולם הישיבות הליטאיות, והתנועה קיימה מחנות קיץ מסובסדים וכך הצליחה לסחוף בחורים רבים לשורותיה. ייתכן שאת המילים לגרסה התורנית, שהייתה המנון מחנה הקיץ, חיברה אשת הרב, שולמית אזרחי, שמספרים עליה שהייתה מושכת בעט.

### ביצועים
בין מבצעי השיר ניתן למצוא את ליאור ייני, צמד הדודאים, להקת השובלים, זמרי אפי נצר, שרהל'ה שרון, גבי ברלין, חבורת בית רוטשילד ולהקת הגבעטרון.

## קישורים חיצוניים
* '''ילדתי מרוסיה''', באתר הספרייה הלאומית

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גבעטרון
קטגוריה:שירי ליאור ייני
קטגוריה:שירי הדודאים
קטגוריה:שירים ברוסית
קטגוריה:שירים שתורגמו מרוסית לעברית
אל הדרך (שיר של הגבעטרון)

"**אל הדרך**" (במקור הרוסי: **''"'<nowiki/>''В путь**", "**נצא לדרך**") הוא שיר רוסי במקורו, שכתב המשורר הסובייטי מיכאיל אלכסנדרוביץ דודין (אנ') והלחין וסילי סולוביוב-סדוי. את מילות השיר בעברית, שאינן תרגום של המקור הרוסי, כתב יהורם טהרלב, והוא בוצע בידי להקת הגבעטרון ומופיע באלבום "אל הדרך" משנת 1985.

## תולדות השיר

השיר 'נצא לדרך' (Soldaty V Pohod; ברוסית: В путь) הוא שיר חיילים הנלהבים לצאת לקרב. הוא נכתב בשנת 1954 על ידי המשורר הסובייטי מיכאיל אלכסנדרוביץ דודין עבור הסרט 'מקסים פרפליצה' (Maxim Perepelitsa), שהוקרן לראשונה בשנת 1955. זו קומדיה המספרת על החייל מקסים, המגויס לצבא ובטוח שאהובתו תמתין לו. הודות להצטיינותו הוא מקבל דרגת סמל וחוזר בזמן לכפרו. הבמאי היה אנטולי גראניק, וכוכב הסרט היה השחקן האוקראיני ליאוניד ביקוב.

את השיר הלחין וסילי סולוביוב-סדוי, שהתפרסם במיוחד בלחן שחיבר לשיר 'לילות מוסקבה'. בשנת 1959 זכה סולוביוב-סדוי בפרס לנין בזכות הלחן של 'אל הדרך', שעד היום משמש כשיר לכת פופולרי במצעדים צבאיים בכל ארצות הגוש הסובייטי לשעבר.

## השיר בעברית
טהרלב לא תרגם את השיר אלא המציא את המילים מראשו.
שיר זה הופיע בתקליט השירים הרוסיים של הגבעטרון.

לדברי טהרלב "עד היום איני יודע מה אומר באמת השיר הרוסי המקורי. אני התרשמתי מהקצב של השיר והחלטתי לכתוב שיר לכת, המתאר את המרחבים של רוסיה. לימים שמעתי בשיחה של אבשלום קור בגלי צה"ל, כי השיר הזה ניתן לצרפו לשירים ה"רוסיים" האחרים שלי – "בללייקה" ו"אנחנו ואתם" – כי גם הוא מעביר את המסר של הקשר בינינו לבין יהדות ברית המועצות: אם נרחק גם אלף קילומטר, אל ביתנו אנו עוד קרובים. וגם אם הדרך ארוכה מאוד, "כולנו בה נצעד לעדי עד". העיבודים שהביא צביקה כספי לשירי הגבעטרון הרוסיים העבירו את התחושה של מקהלת הצבא האדום, תחושה שהשיר מבוצע בעת ובעונה אחת לא על ידי עשרים חברי הגבעטרון אלא על ידי מאות זמרים...".

## קישורים חיצוניים
* **[https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990052862390205171/NLI אל הדרך]**, באתר הספרייה הלאומית
* 
* אקורדים לשיר "אל הדרך", באתר Tab4u
* הגבעטרון – האלבום "אל הדרך" (1985), באתר סטריאו ומונו
* 
* 
* אל הדרך * המקור הרוסי - В путь (לדרך) - אלי סט, באתר יוטיוב, 24 בפברואר 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1954
קטגוריה:שירי 1985
קטגוריה:גבעטרון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים ברוסית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יורם טהרלב
קטגוריה:שירים שתורגמו מרוסית לעברית
קטגוריה:שירים סובייטים
גבריאל בורטולטו

**גבריאל בורטולטו אוליברה** (בפורטוגזית: **Gabriel Bortoleto Oliveira**; נולד ב-14 באוקטובר 2004) הוא נהג מרוצים ברזילאי המתחרה עבור קבוצת קיק סאובר באליפות הפורמולה 1. בשנת 2024 זכה באליפות הפורמולה 2.
## קריית מרוצים
בורטולטו החל להתחרות בקארטינג בשנת 2012 והתחרה בקטגוריות השונות במשך 7 שנים. בשנת 2020 הצטרף לקבוצת Prema באליפות פורמולה 4 האיטלקית. במהלך העונה השיג ניצחון אחד וחמישה פודיומים ובסיומה דורג במקום החמישי. בשנת 2021 התחרה באליפות הפורמולה רג'יונל האירופאית בה דורג במקום ה-15. שנה לאחר מכן דורג במקום השישי.

בספטמבר 2022 חתם בקבוצת הניהול A14 המנוהלת על ידי פרננדו אלונסו. ימים ספורים לאחר מכן הוכרז כנהג של קבוצת טרידנט באליפות הפורמולה 3. בסבב הפתיחה, שהתקיים בבחריין ניצח את המרוץ בתוספת נקודת הבונוס על הקפה מהירה ועלה לראש טבלת הנהגים, מקום עליו שמר לאורך כל העונה עד לזכייה בתואר.

### פורמולה 1
באוקטובר 2023, לאחר הזכייה באליפות הפורמולה 3, הוחתם בתוכנית פיתוח הנהגים של קבוצת מקלארן. את ההתנסות הראשונה במכונית פורמולה 1 עשה כשנה לאחר מכן במבחן שהתקיים ברד בול רינג. בנובמבר הודיעה קבוצת סאובר שהחתימה את בורטולטו על חוזה רב-עונתי, החל מעונת 2025 לצידו של ניקו הולקנברג.

## מרוצים
### פורמולה 1

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ ברזילאים
קטגוריה:נהגי קבוצת סאובר
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-2004
Mollie

**מולי** (באנגלית: **Mollie**) היא חברת פינטק הולנדית המספקת פתרונות תשלום מקוונים סליקה, והעברת כספים מהירה לעסקים.

נכון לשנת 2023 מעסיקה החברה כ-600 עובדים, בעלת כ-130,000 לקוחות ברחבי העולם.

מטה החברה הראשי נמצא בעיר אמסטרדם, הולנד.

## היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 2004 על ידי אדריאן מול במטרה לספק פתרונות טכנולוגיים לעסקים ושליחת הודעות טקסט ללקוחות עסקיים.

בשנת 2005, החלה החברה לספק פתרונות לתשלום מהיר לחברת iDEAL.

בשנת 2011, ביצעה החברה שינוי ארגוני כאשר הפרידה בין השירותים הפיננסים של מולי ובין שירותי הטלפון והודעות הטקסט והקימה חברה חדשה בשם MessageBird.

בשנת 2019, גייסה כ-25 מיליון אירו בסבב גיוס ראשון וכ-90 מיליון אירו נוספים בשנת 2020.

בשנת 2021, חברת בלקסטון (Blackstone Inc) השקיעה כ-665 מיליון אירו בחברה, השקעה זו הגדילה את שוויה של מולי ל-5.4 מיליארד אירו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות הולנדיות
קטגוריה:חברות פינטק
מנילה סאונד

**מנילה סאונד** (באנגלית: **Manila sound**; בפיליפינית: **Tunog ng Maynila**) הוא ז'אנר מוזיקלי שפותח במטרופולין מנילה, הפיליפינים באמצע שנות ה-1970. שיא הפופולריות של הז'אנר היה בסוף שנות ה-1970 בתקופת הממשל הצבאי של פרדיננד מרקוס, אשר גם השפיע על רוב הז'אנרים המודרניים בפיליפינים.

ז'אנר זה מאופין כקליט ומלודי עם פולק רוק, רוק פיליפיני ורוק קל מתוזמר, עם מאפיינים של פאנק, ג'אז קל ודיסקו. עם זאת, בהגדרה המורחבת של הז'אנר, הוא כולל גם מאפיינים של מוזיקת פופ, מוזיקה ווקאלית, מוזיקת נשמה וג'אז לטיני, ולכן יש המתייחסים אליו כאל תקופה במוזיקה הפופולרית בפיליפינים מאשר כז'אנר מוזיקלי יחיד. רוב השירים מהז'אנר מבוצעים באנגלית, טאגאלוג או טאגליש . לעיתים קרובות מילות השיר מהז'אנר מתעסקות בנושאי נוער ולהט"ב שנכתבו עם נימה קומית וסאטירית.

בין המוזיקאים מהז'אנר הידועים ניתן למנות את Hotdog , סינדרלה , APO Hiking Society , ריקו ג'יי. פונו  ושרון קונטה .

## הערות שוליים

קטגוריה:דיסקו
קטגוריה:מוזיקה פיליפינית
קטגוריה:שנות ה-1970 במוזיקה
הקומיונרדס

**הקומיונרדס** (באנגלית: **The Communards**) היה צמד סינת'-פופ בריטי שהוקם בלונדון בשנת 1985. הוא כלל את ג'ימי סאמרוויל וריצ'רד קולס. הצמד מפורסם בעיקר בזכות גרסאות הכיסוי של "Don't Leave Me This Way", במקור של Harold Melvin & the Blue Notes בהשתתפות טדי פנדרגראס, ושל "Never Can Say Goodbye", במקור של חמישיית הג'קסונים.

השם Communards מתייחס למהפכנים של הקומונה הפריזאית משנת 1871.

## היסטוריה
הצמד הוקם ב-1985 לאחר שהזמר ג'ימי סאמרוויל עזב את להקתו הקודמת ברונסקי ביט כדי לחבור למוזיקאי בעל הכשרה קלאסית, ריצ'רד קולס. סאמרוויל השתמש לעיתים קרובות בסגנון שירה פלסט/קונטרה-טנור. קולס, שבעיקרו פסנתרן, ניגן במספר כלים ונראה בעבר מבצע את סולו הקלרינט בלהיט של ברונסקי ביט "It Ain't Necessarily So". אליהם הצטרף נגן הבס דייב רנוויק, שגם ניגן עם ברונסקי ביט.

הלהקה זכתה ללהיט ראשון ב-1985 עם הסינגל שסיים בטופ 30 המבוסס על פסנתר "You Are My World". בשנה שלאחר מכן, הם זכו ללהיט הגדול ביותר שלהם עם גרסת כיסוי בסגנון Hi-NRG לשיר "Don't Leave Me This Way", שהיה ארבעה שבועות במקום הראשון והפך לסינגל הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 1986. הוא גם הגיע לטופ 40 בארצות הברית. בשיר השתתפה הזמרת שרה ג'יין מוריס.

בפרק אחד של Top Of The Pops, מוריס וסאמרוויל התחלפו בתפקידים כך שסאמרוויל שר את התווים הנמוכים ומוריס את הגבוהים. מוריס ביצעה גם קולות רקע וגם שירה משותפת בשירים אחרים של הקומיונרדס, והופיעה בתמונות שונות כחברה שלישית לא רשמית של הלהקה.

מאוחר יותר באותה שנה, לקומיונרדס היה עוד להיט בעשירייה הראשונה בבריטניה עם הסינגל "So Cold the Night", שהגיע למקום השמיני. בשנת 1987, הם הוציאו את האלבום *Red*, אשר הופק בחלקו על ידי סטיבן הייג. האלבום כלל גרסת כיסוי ללהיט של חמישיית הג'קסונים "Never Can Say Goodbye", שהגיע למקום הרביעי במצעד הבריטי. הסינגל האחרון שיצא על ידי הצמד היה "There's More to Love (Than Boy Meets Girl)" ב-1988, שהגיע למקום ה-20 והיה ללהיט הטופ 20 האחרון שלהם. האלבום *Red* כלל גם את השירים "Victims" ו-"For a Friend" (שיצא גם כסינגל), המתייחס לאנשים שחיים ושמתו מאיידס ונכתב לזכרו של הפעיל מארק אשטון.

הקומיונרדס התפצלו ב-1988. סאמרוויל המשיך בקריירת סולו מוזיקלית, בעוד קולס הוסמך ככומר אנגליקני ב-2005, ושימש ככומר קהילה בנורת'המפטונשייר עד שפרש ב-2022.

## דיסקוגרפיה
* *Communards* (1986)
* *Red* (1987)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1985
קטגוריה:להקות פופ בריטיות
קטגוריה:להקות סינת'-פופ
קטגוריה:תרבות להט"ב: להקות
צעדת הגלבוע

**צעדת הגלבוע ע"ש רב-אלוף משה לוי** היא צעדה ספורטיבית עממית שהתקיימה החל משנת 1966 העוברת בהרי הגלבוע ובעמק חרוד בעונת האביב. היא מהצעדות הוותיקות והגדולות בישראל. הצעדה התקיימה ברצף בכל שנה באביב, למעט בשלוש השנים (2020–2022). עד כה נערכו 54 צעדות. הצעדה מתקיימת בארגונה של מועצה אזורית הגלבוע.

בצעדה משתתפים אלפי צועדים מהארץ והעולם והיא נושאת בתואר רשמי כצעדה בינלאומית. בסיום המסלול הבינלאומי מוענקת תעודה ומדליה מטעם ארגון הספורט העממי הבינלאומי.

## היסטוריה
צעדת הגלבוע הראשונה נערכה ב-25 במרץ 1966 ואורגנה על ידי הפועל.

בצעדה הרביעית שנערכה ב-14 במרץ 1970 השתתפו 4000 צועדים בשני מסלולים, אחד לבוגרים למרחק של 30 ק"מ ואחד לנוער למרחק של 13 ק"מ.

צעדת הגלבוע ה-22 שנערכה בשנת 1988 הייתה הגדולה עד אז והשתתפו בה כ-12,000 צועדים.

משנת 2011 צעדת הגלבוע נקראת על שמו של רב-אלוף משה לוי, הרמטכ"ל ה-12 של צה"ל

בשנים 2020–2022 בשל מגפת הקורונה בוטלו שלוש צעדות. הצעדה ה-54 חודשה ב-28 ו-29 באפריל 2023 לכבוד חגיגות יום העצמאות ה-75 של מדינת ישראל. הצעדה ה-55 בוטלה בשל מלחמת חרבות ברזל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* צעדת הגלבוע חוגגת יובל, באתר מערכת פורטל התיירות הכפרית
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: צעדות
קטגוריה:הגלבוע
בולגסארי

**בולגסארי בסוף סונגדו** (הנג'ה: 松都末年의; הנגול: 송도말년의; ליטון: Songdomalnyeon-ui Bulgasali), או פשוט **בולגסארי** (הנגול: 불가사리; ליטון: Bulgasali) הוא סרט דרום-קוריאני אבוד משנת 1962 מסוגת קאייג'ו אשר בוים ונערך על ידי קים מיונג ג'ה. הסרט הופק על ידי חברת סרטי קוואנג סונג, סרט זה היה לסרט מפלצות הראשון אשר הופק בדרום קוריאה. כמו כן, הוא היה לסרט קוריאני הראשון להשתמש באפקטים מיוחדים.

יצירתו של הסרט החלה ב-26 בנובמבר 1961. בתור השראה לסרט שימשה מפלצת מהמיתולוגיה הקוריאנית פולגסארי והשפעה ליצרת הסרט שימש הסרט היפני מסוגת קאייג'ו גודזילה משנת 1954. תקציבו של הסרט עמד על 3.5 מיליון וון, צילומי הסרט החלו ב-28 בפברואר 1962 והסתיימו ב-24 במרץ של אותה שנה.

הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה באחד מבתי הקולנוע בסיאול ב-1 בדצמבר 1962. הסרט קיבל ביקורות שליליות ממבקרים, במיוחד האפקטים המיוחדים, בימוי ומשחק. כנראה, הסרט נעלם זמן קצר לאחר הקרנתו, הוא נחשב לפיסת היסטוריה חשובה בתולדות הקולנוע הדרום קוריאני ולאחד מסרטי קאייג'ו המבוקשים ביותר.

## עלילה
*כיוון שהסרט אבוד תקציר העלילה לקוח מתוך גיליון של עיתון [[צ'וסון אילבו]] מ-7 בדצמבר 1962 ומתוך אתר [[בסיס נתוני סרטים קוריאניים]].*

בקוריאה הפאודלית, בתקופת קוריו המאוחרת, אמן לחימה מנוסה בשם נאם היונג נבגד ונרצח. שנאתו גורמת לו לקום לתחייה כמפלצת אוכלת מתכת, המכונה בולגסארי כדי לחפש נקמה.

## הקרנה
בולגסארי היה הסרט הראשון המשתמש באפקטים המיוחדים בכל 40 שנות היסטוריה של הקולנוע הקוריאני. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בתיאטרון מיונגבו בסיאול ב-1 בדצמבר 1962.
### ביקורות
עם הקרנתו הסרט זכה לביקורות שליליות בגלל אפקטים לא יעילים ובימוי מיושן מאת קים מיונג ג'ה. באותה תקופה הסרטים ההיסטוריים היו היחידים שהיו שווים צפייה בדרום קוריאה, ובולגסארי זכה לכינוי "בידור מדרגה שלישית".

המבקר מטעם עיתון צ'וסון אילבו חש כי בימוי הסרט מיושן וקבע כי המשחק של השחקנים הראשיים היה "לא טוב במיוחד", והוסיף: "זה מוסיף שעמום בכל שורה במהלך החלק הראשון". כמו כן, הוא ציין כי ניתן לראות מיתרים תלויים מראש הדרקון באחת הסצנות.

## מורשת
בולגסארי נחשב לאחד הסרטים האבודים המבוקשים ביותר מסוגת קאייג'ו. הסרט דורג במקום הרביעי ברשימת "8 סרטים האבודים שחייבים למצוא" על ידי GameRant.

לעומת הסרט שנחשב לאבוד, התסריט המקורי של הסרט שמור כיום בארכיון הסרטים הקוריאני. אולם, אינו נגיש לציבור הרחב.

## קישורים חיצוניים
* דף הסרט באתר בסיס נתוני סרטים קוריאניים 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אבודים
קטגוריה:סרטי 1962
קטגוריה:סרטי אימה מ-1962
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים משנות ה-1960
קטגוריה:סרטים דרום קוריאניים
קטגוריה:סרטים על גלגול נשמות
טרוטה (ז'אנר מוזיקלי)

**טרוטה** (בקוריאנית: **트로트**) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקה פופולרית קוריאנית, הידוע בשימוש שלו בקצב חוזר והטיות ווקאליות. הז'אנר, אשר פותח במהלך הכיבוש היפני בקוריאה במחצית הראשונה של המאה ה-20, הושפע מז'אנרים רבים של מוזיקה קוריאנית, יפנית, אמריקאית ואירופאית.

שיא הפופולריות של הז'אנר היה בין סיום מלחמת קוריאה בשנות ה-1950 לעליית הקיי-פופ בשנות ה-1990, אם כי הז'אנר עדיין פופולרי במאה ה-21.

אף על פי שהז'אנר פותח בתחילה לפני חלוקת קוריאה, הז'אנר למעשה פופולרי רק בקוריאה הדרומית, כאשר בקוריאה הצפונית הז'אנר מסווג כז'אנר תעמולה שעשוי להשפיע על האוכלוסייה.

בתחילה, יצירות מהז'אנר מכילות במקצב של שני פעימות עם לחן של סולם פנטטוני או סולם אנמיטוני  בשילוב עם סולם מינורי. מאוחר יותר, בסביבות שנות ה-1940 בחלק מהיצירות מהז'אנר שולבו סולם מז'ורי במקום הסולם המינורי. לאחר הכיבוש היפני בשנות ה-1950, יצירות מהז'אנר הולחנו עם סולם הפתטוני  בשילוב עם סולם מז'ורי. כמו כן, בז'אנר זה משתמשים בצלילים נמוכים בשילוב ויברטו ובצלילים גבוהיים בשילוב הטכניקה קוקגי (꺾기), טכניקת קישוטים קוריאנית.

רוב התוכן הלירי של יצירות מהז'אנר מבוסס על שני נושאים פופולריים, אם כי הם משתנים עם הזמן: אהבה ופרידה, וגעגועים הביתה. כמו כן, השירים מהז'אנר הנפוצים ביותר הם שירים אלגיים המושרים בסולם מינורי. מוזיקה זו לרוב מבוצעת בדואט או בידי זמר אחד, לרוב ללא ניגון מוזיקלי של הזמרים, אלא בליווי תזמורות וקולות רקע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
ליבי אלון

**לבי בלנקה אלון** (נולדה ב-י"ב באלול ה'תשנ"ג, 29 באוגוסט 1993) היא עיתונאית ישראלית. ראש דסק, עורכת, קשבת ושליחה לארצות הברית, בחדשות החוץ בערוץ "עכשיו 14".

## ביוגרפיה
אלון נולדה בתל אביב ועברה בגיל שמונה למושב אודים. סבה מצד אביה עלה לישראל מהונגריה. למדה בתיכון "ויצמן" בבית יהושע, ובבית החינוך המשותף-חוף השרון. בשנת 2011 התגייסה לצה"ל ושירתה כמפענחת תצלומי אוויר. משם המשיכה לצבא קבע, כקצינת מודיעין בחטיבת ההפעלה המבצעית. לאחר שחרורה בשנת 2015 למדה כשנתיים בפקולטה לרפואה באוניברסיטת מודנה שבאיטליה. ולאחר מכן בפקולטה למדעי המזרח באוניברסיטת בר-אילן, שם סיימה בהצטיינות תואר ראשון.

בשנת 2021 החלה את דרכה התקשורתית בערוץ "רשת 13" בתפקידים שונים, בהם מפיקה וקשבת דסק החוץ.

בשנת 2023 הצטרפה לערוץ "עכשיו 14" כראש דסק, עורכת וקשבת בחדשות החוץ. בשנת 2024 הייתה שליחת הערוץ לארצות הברית לסיקור מערכת הבחירות לנשיאות. בנובמבר באותה השנה התמנתה לכתבת ושליחת הערוץ לענייני ארצות הברית.

## חיים אישיים
אלון בעלת אזרחות אמריקאית, ודוברת איטלקית. עוסקת כתחביב ספורט בענף הסיף, כדור שלישי לאחר אביה וסבה.

דודה הוא הספורטאי דני אלון - אלוף ישראל בסיף, וניצול טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן.

## קישורים חיצוניים

* ליבי אלון בחדשות 13

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי בית החינוך המשותף חוף השרון
קטגוריה:בוגרות בית החינוך המשותף חוף השרון
קטגוריה:נשות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סגל חדשות 13
קטגוריה:סגל עכשיו 14
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:שליחי כלי תקשורת ישראליים לארצות הברית
קטגוריה:אודים (מושב): אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1993
מרקוס קורטיוס

[250px|ממוזער|מרקוס קורטיוס ב[כרוניקת נירנברג משנת 1493]]
**מרקוס קורטיוס** (בלטינית: **Marcus Curtius**) הוא גיבור לאומי מיתולוגי עממי שעל פי המסורת הרומית העתיקה הקריב את עצמו במעשה גבורה לאל השאול פלוטו, ובכך הציל את רומא מחורבן. סיפורו מוזכר בקצרה אצל וארו ומתואר בהרחבה על ידי טיטוס ליוויוס. לפי המסורת, על שמו נקרא הלקוס קורטיוס אשר בפורום רומאנום, המקום בו ביצע כביכול את מעשה הגבורה שלו.

## סיפור המעשה
על פי המסורת, בעקבות רעידת אדמה עזה שהתרחשה בשנת 362 לפני הספירה, נפער בלב הפורום של רומא בור גדול ועמוק, אותו ניסו הרומאים למלא, אך לשווא. מיואשים, הם נועצו בכהני העיר ובחוזי הנבואות, שהשיבו כי הדרך היחידה לפייס את חרון האלים ולהציל את העיר מכליה היא להשליך אל הבור את הדבר היקר להם מכל. הרומאים פקפקו באזהרה, וניסו לפתור את המשבר בדרכים חלופיות.

לבסוף, חייל צעיר ומיוחס בשם מרקוס קורטיוס הוקיע את העם על הססנותו וטען בתוקף כי הנשק ואומץ ליבם של הרומאים הם הרכוש היקר ביותר של האומה. מיד כשסיים לשאת את דבריו זינק על סוסו תוך שהוא חמוש כהלכה ועטוי שריון, ודרבן אותו הישר אל תוך הבור העמוק, אשר נסגר עליו.

הלקוס קורטיוס נבנה מעל המקום בו כביכול נפער הבור, ויונק ממנו את שמו.

## באמנות
סיפורו של קורטיוס, שהקריב את חייו למען טובת הכלל, צבר פופולריות בתקופת הרנסאנס בעקבות תחריטים שנעשו על ידי האמן הגרמני לוקאס קראנאך האב והאמן ההולנדי הנדריק חולציוס במאה ה-16. המאורע אף תואר בכרוניקת נירנברג הידועה מאת הרטמן שדל בשלהי המאה ה-15. נראה כי תבליט, שנמצא ככל הנראה באזור הפורום ברומא בשנת 1553, היווה בסיס לרוב היצירות שעסקו בנושא. התבליט מתוארך לתקופת ראשית האימפריה, אך ייתכן שהוא העתק של יצירה קדומה יותר מן המאה ה-3 או ה-2 לפני הספירה. בנג'מין רוברט היידון, אמן שחי ופעל במאה ה-19, צייר אף הוא ציור שמן המתאר את המאורע.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה רומית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
מסירה (כדורגל)

**מסירה** היא מרכיב במשחק הכדורגל שבו שחקן מעביר את הכדור לשחקן אחר מקבוצתו, במטרה לקדם את הכדור לכיוון השער או להימנע מאיבוד כדור. המסירה מהווה חלק מרכזי באסטרטגיית המשחק של כל קבוצה, והיא נחשבת לאחד הכלים העיקריים לשמירה על השליטה בכדור וליצירת הזדמנויות להבקעת שערים.

## רקע

בכדורגל משתתפות שתי קבוצות, כאשר כל אחת מהן מנסה להבקיע שער לשער הקבוצה היריבה. קיימות שתי דרכים עיקריות לקדם את הכדור: התקדמות אינדיבידואלית של השחקן עם הכדור, או מסירה לשחקן אחר מקבוצתו. המסירה מאפשרת להניע את הכדור בצורה מהירה יותר ולנצל את המיקום של שחקנים אחרים על המגרש כדי ליצור יתרון מול היריב.

## המסירה

### ביצוע המסירה
אופן ביצוע המסירה נקבע על פי שיקול דעתו של השחקן שמוסר את הכדור. כאשר שחקן מזהה אפשרות לקידום הכדור על ידי שחקן אחר, הוא בועט את הכדור לכיוונו. עם זאת, על השחקן להתחשב בסיכון של איבוד כדור לשחקן יריב, ולכן לרוב יעדיף מסירה למרחק קצר יחסית. מסירות ארוכות יותר (הנקראות "מסירות עומק") מסוכנות יותר בשל הקושי לכוון את הכדור במדויק ובשל הסיכון שהכדור ייחטף על ידי שחקן יריב. מסירות עומק יכולות גם להוביל להתקפות מתפרצות מהירות וליצירת מצבים מסוכנים.

### סימון המסירה
נהוג בקרב שחקנים לסמן בעזרת תנועות יד לאן הם מעוניינים לקבל את הכדור. הסימון מאפשר לשחקנים לתאם את המסירה בצורה טובה יותר, מבלי שהיריב יידע את כוונותיהם. סימון זה שימושי במיוחד כאשר שחקן נמצא בתנועה, ומבקש לקבל את הכדור למיקום לפניו כדי שיוכל להמשיך בריצה לכויין שער היריב.

## מסירות ברחבה
בזמן משחק באזור הרחבה של היריב, מסירות נחשבות למסוכנות במיוחד עבור הקבוצה היריבה, שכן הן עשויות להוביל למצב הבקעה מיידי. מסירה מצד אחד של הרחבה לצידה השני מכונה "מסירת רוחב", בעוד שמסירה מקצה הרחבה לעומקה או להפך מכונה "מסירת אורך". מסירות אלו מתבצעות בדרך כלל כדי ליצור הזדמנויות להבקעת שערים או להפתיע את ההגנה היריבה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מושגים בכדורגל
קטגוריה:כדורגל
לחנים שבורים

"**לחנים שבורים**" הוא אלבום האולפן השמיני של עומר אדם. הוא יצא לאור ב-10 בנובמבר 2024 תחת הוצאת חברת P.A.I בע"מ.

## רקע, קידום והוצאה
במרץ 2024, אדם הוציא מיני-אלבום בשם "חמישה לילות", שזכה לאלבום פלטינה עם למעלה מ-100 מיליון השמעות בפלטפורמות הדיגיטליות. בנוסף, סבב ההופעות האחרון של אדם בהיכל מנורה מבטחים, באוקטובר 2024, זכה להצלחה רבה. אלבום הופעה שתיעד את המופע כלל תשעה שירים, הגיע לראש מצעד השירים החמים ביוטיוב וזכה למיליוני צפיות. לאדם היו במהלך שנת 2024 שני להיטים גדולים: "צמוד צמוד" עם אודיה ושרק, והשיר "ראיתי עולם" עם שרק שהגיעו לראש המצעדים המובילים בישראל, בין השאר העשירייה בכאן גימל והיטליסט של מאקו.

ב-10 בנובמבר 2024, אדם הוציא בהפתעה את האלבום, עליו עבד במהלך שנת 2024. בהודעה באינסטגרם, אדם שיתף את מעריציו כי האלבום נכתב על רקע התקופה הכואבת והמאתגרת שעוברת על החברה הישראלית במהלך מלחמת חרבות ברזל, ושאף על פי שהתלבט בנוגע להוצאתו, הוא מקווה שהמוזיקה תביא נחמה, רגעי שמחה ושקט.

שם האלבום, "לחנים שבורים", נלקח מתוך שורה בשיר "נרקומן של בדידות" מתוך האלבום: "כל השירים עלייך, לחנים שבורים".

עטיפת האלבום צולמה על ידי טל עבודי.

אדם הוציא את השירים "טקילה" ו"אהובתי כבר לא רואה אותי" כסינגלים שיווקיים לתחנות הרדיו הישראליות.

## הרכב
האלבום כולל 13 שירים שנכתבו והולחנו בזמן מלחמת חרבות ברזל. אדם עבד על האלבום עם אמנים ויוצרים שונים, ביניהם: גיל ויין, שרק, נתנאל ששון, נדב אהרוני ואחרים. באלבום זה אין שיתופי פעולה עם זמרים נוספים, בשונה מאלבומים קודמים של אדם.

האלבום כולל את השיר "גברת אגו", שזכה בתחרות הטיקטוק "שיר לעומר", תחרות שנערכה באוגוסט 2024 ונתנה הזדמנות ליוצרים חדשים לחשוף כישרונם.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי עומר אדם
קטגוריה:אלבומי הפתעה
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי נדב אהרוני
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי עדן אטד
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי גיא דאן
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי גיל ויין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אלון פרץ
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי רז קופרמן
ג'ואן קלי הורן

**ג'ואן קלי הורן** (באנגלית: **Joan Kelly Horn**; נולדה ב-18 באוקטובר 1936) היא פוליטיקאית אמריקאית ממיזורי. היא כיהנה קדנציה אחת בבית הנבחרים של ארצות הברית וייצגה את מחוז הקונגרס השני של מיזורי. היא חברה במפלגה הדמוקרטית.

## ביוגרפיה
הורן נולדה בסנט לואיס, מיזורי ב-18 באוקטובר 1936. היא נבחרה לקונגרס ב-1990, והביסה את ג'ק בוכנר הרפובליקני המכהן ב-54 קולות במחוז שכלל את רוב הפרברים המערביים של סנט לואיס, כמו פלוריסנט, סנט צ'ארלס וטאון וקאונטרי. מוקדם יותר בשנת 1990 אישר בית המחוקקים של מדינת מיזורי בשליטה דמוקרטית מפת מחוז קונגרס חדשה שנועדה לשמר רוב דמוקרטי מוצק בשני המחוזות שכללו את סנט לואיס עצמה - הראשון, המיוצג על ידי הדמוקרט ביל קליי וה-3, המיוצג על ידי מנהיג הרוב בבית הנבחרים, דיק גפהארדט. תוך כדי כך, בית המחוקקים העביר את רוב האזורים הדמוקרטיים המוצקים של המחוז ה-2 למחוזות ה-1 וה-3.

עם זאת, המפה החדשה שורטטה הרבה לפני הבחירות, ואיש לא ציפה לניצחון המפתיע של הורן על בוכנר. הורן הבינה שהמפה החדשה מכניסה אותה לצרות אלקטורליות רציניות, וביקשה שהמפה תצויר מחדש, אפילו ביקשה חלק מסנט לואיס. עם זאת, קליי וגפהארדט דחו אותה. בנובמבר 1992, הורן הובסה בדוחק על ידי מנהיג המיעוט בבית הנבחרים של המדינה הרפובליקני, ג'ים טאלנט. היא הובסה בניסיון נוסף נגד טאלנט ב-1996.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:סנט לואיס: אישים
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית ממיזורי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממיזורי
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1936
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
קולוסוס (xAI)

**קולוסוס ** (באנגלית: **Colossus**) הוא מחשב-על שפותח על ידי xAI שבבעלות אילון מאסק לשם הפעלת מודלי בינה מלאכותית מהמתקדמים בעולם, ובעיקר המודל המתקדם גרוק שמתחרה עם מודלי שפה גדולים כגון ChatGPT.

בעוד שמחשב-על מוביל בעולם נבנה במשך מספר שנים, משך הקמתו של קולוסוס עמד על 122 ימים בלבד, על בסיס מבנה קודם ששימש לפני כן את חברת אלקטרולוקס השוודית. המבנה שוכן בממפיס, טנסי, על גדות נהר המיסיסיפי. צריכת החשמל של המחשב נשענת על מערכת ענק של Megapacks המיוצרים על ידי טסלה.

קולוסוס, מכיל מעל 100,000 מעבדי HGX H100 של חברת אנבידיה, ונחשב למחשב החזק בעולם לבינה מלאכותית (בעוד המחשב החזק בעולם באופן כללי הוא אל-קפיטן). ומטרתו המוצהרת (על ידי אילון מאסק) היא "לפתור את תעלומות היקום". החברה הודיעה שעם ההשקה של מעבדי H200 החדשים של אנבידיה, הם ישולבו בקולוסוס וכך יכפילו את עצמתו. 

## קישורים חיצוניים
* xAI to double Colossus compute capacity, reveals cluster uses Nvidia Spectrum-X ethernet, באתר datacenterdynamics.com, אוקטובר 2024
* בלב מחשב-העל של אילון מאסק: פיתוח ישראלי של אנבידיה, באתר גיקטיים, אוקטובר 2024
* אנבידיה מציגה את Colossus – מחשב העל החזק בעולם לבינה מלאכותית של xAI, באתר gadgety.co.il, אוקטובר 2024

## הערות שוליים

קטגוריה:בינה מלאכותית יוצרת
קטגוריה:למידה עמוקה
קטגוריה:מודלי שפה גדולים
קטגוריה:אילון מאסק
קטגוריה:מחשבי-על
הקפה של גברת אושר

"**הקפה של גברת אושר**" הוא שיר ילדים שכתבה מיכל חזון ומבוסס על שיר ילדים איטלקי בשם "Il caffè della Peppina" ("הקפה של פפינה") משנת 1971.

## רקע
את השיר כתבו טוני מרטוצ'י, וולטר ואלדי ואלברטו אנלי והוא בוצע על ידי הילדות סימונטה גרופיוני (בת 5 מבולוניה) ומרינה ד'אמיצ'י (בת 4, מקולפרו) במסגרת פסטיבל לשירי ילדים בשם Zecchino d'Oro, שנערך באיטליה מדי שנה מ-1953.

## השיר

השיר המקורי נכתב בהשראת שיר עם איטלקי, ומספר על גברת מבוגרת בשם פפינה שמכינה קפה ומכניסה לתוכו הכל, מהדברים הכי נורמליים לדברים הכי אבסורדיים: שוקולד, ריבה, שבע כנפי פרפרים, ארבע או חמש סוכריות, מלח, פלפל, חצי קילו בצל, רוזמרין, חמישה שקי קמח, מעט גבינה, רגל תרנגול הודו, נוצה של אפרוח, מים, חומץ, שמן וסלט. בסופו של השיר כשהיא מנסה להוסיף TNT, הקפה שהכינה מתפוצץ.

## הגרסה בעברית
את הגרסה בעברית כתבה מיכל חזון ועיבדה נורית הירש עבור קלטת הילדים "עולם קטן" משנת 1994.
השיר מופיע גם באלבום "דיג דיג דוג - האוסף" משנת 2000.

## קישורים חיצוניים
* '''הקפה של גברת אושר''', באתר הספרייה הלאומית
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1994
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שתורגמו מאיטלקית לעברית
קטגוריה:שירי איגיון
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים על מזון ושתייה