open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Prenses

"**Prenses**" (באנגלית: "**Princess**"; ובעברית: "**נְסִיכָה**") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה הדיסה. הוא יצא לאור ב-2 בדצמבר 2014, בהוצאת חברת התקליטים פאסאג' מיוזיק כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השישי שלה,  (2014). את השיר כתבו גוקאן סהין ואמרה קאראדומן ללחן של קאראדומן.

השיר הגיע למקום הרביעי בטורקיה טופ 20.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי גוקאן סהין ואמרה קאראדומן, הולחן על ידי קאראדומן והופק על ידי קאראדומן והדיסה. תאריך יציאתו המקורי היה ב-4 באוגוסט 2014, כש-*Tavisye* יצא לאור. בהמשך, הוחלט להוציא אותו כסינגל השני מתוך האלבום, כשהקודם הוא הלהיט "Nerdesin Aşkım", שכבש את פסגת טורקיה טופ 20.

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-10 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה של "Prenses" הועלה לערוץ היוטיוב של netd müzik ב-2 בדצמבר 2014, ביום יציאתו של השיר כסינגל. בתחילתו, ניתן לראות את הדיסה, כשהיא יושבת בשולחן חגיגי ומסביבה אורחים שונים. הקונספט של הקליפ הוא יום הולדת ומסיבה של ילדים. באחת מהסצנות, היא אף אוחזת בתינוק.

נכון לאוגוסט 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-280 מיליון צפיות, דבר שהופך אותו לאחד מהקליפים הטורקיים הנצפים ביותר בכל הזמנים ולקליפ הטורקי השני הנצפה ביותר בשנת 2014, אחרי "Kalbimin Tek Sahibine" של אירם דריג'י. כמו כן, הוא הקליפ הנצפה ביותר של הדיסה.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הדיסה
קטגוריה:שירים בטורקית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אמרה קאראדומן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אמרה קאראדומן
קטגוריה:שירים על מסיבות יום הולדת
קטגוריה:שירים על נסיכות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פאסאג' מיוזיק
עסקת התפוזים

**עסקת התפוזים** היא הכינוי הלא רשמי בקרב היסטוריונים להסכם מספר 593 "אודות מכירת רכוש השייך לברית המועצות לממשלת מדינת ישראל" מ-7 באוקטובר 1964. ההסכם נחתם בירושלים על ידי שרת החוץ גולדה מאיר ושר האוצר פנחס ספיר מהצד הישראלי ועל ידי מיכאיל בודרוב, שגריר ברית המועצות בישראל. עסקת החליפין נקראת "עסקת התפוזים" מכיוון שישראל שילמה בטקסטיל ובתפוזים.

## היסטוריה
עד 1917 היו בבעלות האימפריה הרוסית, החברה הפלסטינית הפרבוסלבית הקיסרית (IPPO) והמשלחת הרוחנית הרוסית בירושלים, 70 נכסים בארץ הקודש. בשנת 1964, הכריזה ממשלת ברית המועצות על עצמה כ"בעלים יחיד" של חלק גדול מנכסים אלה ומכרה לישראל 22 נכסים בשטח כולל של כ-167,000 מ"ר תמורת 3.5 מיליון לירות ישראליות (4.5 מיליון דולר אמריקני). בין היתר נמכרו בניין הקונסוליה הכללית הרוסית, בית החולים הרוסי, חצר מרינסקי, חצר אליזבטה, חצר ניקולאי וחצר בנימין בירושלים, מתחם סרגיי בנצרת, מספר מגרשים בחיפה, עפולה, עין כרם וכפר כנא.

מבני המיסיון הרוסי, מתחם סרגיי וקתדרלת השילוש הקדוש לא נמכרו. חוקיות העסקה נותרה שנויה במחלוקת, מכיוון שלא ברור אם ברית המועצות הייתה הבעלים החוקיים של המתחם.

בשנים אחרונות מתקיים משא ומתן בין ישראל לרוסיה על העברת הנכסים הללו לבעלות רוסיה.

בראשית ימיה של מדינת ישראל, מכרה ברית המועצות לישראל דלק בתמורה להדרים. אולם בעקבות מלחמת סיני נפסקו העסקאות הללו.

## רשימת הרכוש הרוסי בישראל שהוצע למכירה לממשלת ישראל
# אדמה עם מבנים ומבנים הממוקמים עליה, המכונה "הבניינים הרוסים"
## בית הקונסוליה הכללית הרוסית ובית האבן הסמוך
## חצר מרינסקי
## חצר אליזבטה
## בניין בית חולים ושני בתי שער
## מתחם ניקולאי
## בית אבן ישן בן שלוש קומות
## בניין אבן עם חצר
## חלקת אדמה עם שני מחסני אבן
# חלקת אדמה ברחוב קינג ג'ורג'
# חצר בנימין
# בניין ברחוב סולימאן
# אדמה בכפר עין כרם
# אדמה בחיפה (חלקת חוף הים)
# חלקות אדמה בחיפה
# מתחם ספרנסקי
# חלקת אדמה סמוך לכביש תבור
# חלקת אדמה עם בית שער ("גן סמינרים")
# חלקת אדמה עם בית (מגלי) הצמוד למתחם נצרת
# מתחם הנסיך סרגיי אלכסנדרוביץ' בנצרת
# חלקת אדמה בעפולה
# חלקת אדמה עם בית אבן בן שתי קומות
# חלקת אדמה עם גדר אבן.

## קישורים חיצוניים
* "עסקת התפוזים". פרסום בפורטל הרשמי של החברה הארץ-ישראלית האורתודוקסית הקיסרית 
## הערות שוליים

עסקת התפוזים
קטגוריה:ישראל: אמנות והסכמים
קטגוריה:יחסי ישראל–רוסיה
קטגוריה:1964 בברית המועצות
קטגוריה:1964 בישראל
קטגוריה:מגרש הרוסים
קטגוריה:הסכמי סחר
הר קול (אנטארקטיקה)

**הר קול** (באנגלית: **Mount Cole**) הוא הר בהרי המלכה מוד בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 1,400 מטרים מעל פני הים, והוא נמצא לגדתו המערבית של קרחון שקלטון, בין שפך קרחון פורמן ושפך קרחון גראסימו אל קרחון שקלטון.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי ההר

ההר התגלה וצולם מן האוויר על ידי צי ארצות הברית, במסגרת מבצע קפיצה לגובה, בין השנים 1946–1947.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא על שמו של נלסון ר. קול (Nelson R. Cole), מכונאי מטוסים של צי ארצות הברית בטייסת VX-6, אשר איבד את חיו בתאונת מסוק במצר מקמרדו ביולי 1957.

## קישורים חיצוניים
* הר קול באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר קול באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

קול
קול
הר הולט (אנטארקטיקה)

**הר הולט** (באנגלית: **Mount Holt**) הוא הר נישא באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 750 מטרים מעל פני הים.

ההר ממוקם בסמוך לשפך קרחון פלסטרינה אל מפרץ לאזארב.

ההר ממוקם 9.2 קילומטרים מדרום - מזרח לרכס פיאנטס; 19.2 קילומטרים דרומית - דרומית-מערבית להר פונטידה, ו-7.4 קילומטרים צפונית-מערבית לפסגת גאלריוס.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי ההר

ההר צולם מהאוויר על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון, בין השנים 1947–1948.

ההר מופה על בסיס תצלומים אלה על ידי דרק סירל מסקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1960.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא על שמו של פרד ס. הולט, מצי ארצות הברית, מפקד טייסת VXE-6 במהלך מבצע הקפאה עמוקה בשנת 1976, ומפקד טייסת LC-130 בשנת 1975.

## קישורים חיצוניים

* הר הולט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר הולט באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

הולט
מנזר השילוש הקדוש בחברון

**מנזר השילוש הקדוש** (ברוסית: **Монасты́рь Свято́й Тро́ицы**), או **המתחם לכבוד [[שלושת האבות|האבות]] הקדושים**, הוא מנזר אורתודוקסי רוסי, חצר המשימה הרוחנית הרוסית בירושלים של הפטריארכיה במוסקבה בעיר חברון, הממוקם 3 ק"מ צפונית מערבית למערת המכפלה, ביהודה ושומרון, בגזרה H1 שבשליטת הרשות הפלסטינית.

על שטח המנזר נמצא אשל אברהם, שמתחתיו, על פי האגדה, אירח אברהם שלושה מלאכים שהגיעו אליו. בעבר, באתר זה היה מקדש מהתקופה הביזנטית, שנבנה על ידי המלכה הלנה.

## היסטוריה
בשנת 1868 רכש, ראש המשימה הרוחנית הרוסית בירושלים, הארכימנדריט אנטונין (קפוסטין), חלקת אדמה עליה גדלו אלוני ממרא.

ב-22 במאי 1871 הוגשה לראשונה הליטורגיה האלוהית בעץ אלון. לא הרחק מהמקדש הקדום בשנת 1874, באמצעות מאמציו של האב אנטונין, נבנה בית אבן בן שתי קומות לעולי רגל. המקום החל למשוך אליו צליינים רוסים ולאט לאט התרחב אזור הרכוש של המשימה הרוחנית הרוסית.

בשל המצב הקשה בעיר, בה התגוררו בעיקר מוסלמים, שאלת הקמת כנסייה הועלתה רק בשנת 1904 על ידי ראש המשימה הרוחנית הרוסית, הארכימנדריט לאוניד (סנצוב). בשנים 1906–1914 ניסתה המשימה להשיג פירמאן טורקי לבניית כנסייה. בשנת 1914 נבנתה כאן כנסיית אבות הקודש - הכנסייה הרוסית האחרונה בארץ הקודש, שהוקמה לפני ההפיכה של 1917.

בראשית שנות העשרים, לאחר שהופסק הקשר עם הכנסייה הרוסית, האתר עם כל הבניינים (יחד עם המשימה הרוחנית הרוסית) הועבר לסמכותה של הכנסייה הרוסית בגולה.

ב-31 במאי 1925, הפטריארך של ירושלים דמיאן חנך את כנסיית המנזר על שם שלושת האבות, הקפלה הצדדית הדרומית על שם השילוש הקדוש והקפלה הצדדית הצפונית בשם ניקולאי הקדוש. בסמוך לכנסייה נבנה בית בן שתי קומות לעולי רגל.

ב-5 ביוני 1997 הועבר המנזר בסיועו של יאסר ערפאת לידי הפטריארכיה במוסקבה.

## קישורים חיצוניים

* מנזר השילוש הקדוש בחברון באתר patriarchia.ru 
* מנזר השילוש הקדוש בחברון. באתר המשימה הרוחנית הרוסית בירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברון: מבנים
קטגוריה:ארץ ישראל: כנסיות ומנזרים
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: כנסיות ומנזרים
ניקולאי ליסובוי

**ניקולאי ניקולאייביץ' ליסובוי** (ברוסית: **Никола́й Никола́евич Лисово́й**; 23 באוקטובר 1946, סטניסלב – 7 בינואר 2019, מוסקבה) היה פילוסוף והיסטוריון סובייטי-רוסי, מחבר סרטי טלוויזיה תיעודיים, איש ציבור וחבר החברה הארץ-ישראלית הקיסרית מאז 1974 ועד מותו שימש כסגן יו"ר החברה. חבר התאחדות הסופרים ברוסיה (1992). דוקטור לפילוסופיה ולמדעי ההיסטוריה. אחד ממחברי האנציקלופדיה האורתודוקסית.

## ביוגרפיה
מאז 1967 עבד במכון למתמטיקה יישומית של האקדמיה למדעים של ברית המועצות; מאז 1974 - במכון טורז לשפות זרות; מאז 1975 - בפקולטה הפילולוגית של אוניברסיטת מוסקבה; בשנים 1981 עד 1995 - במוזיאון ההיסטורי הממלכתי. נודע כהיסטוריון מומחה לתולדות הכנסייה.

מאז 1995 - חוקר בכיר, ולאחר מכן חוקר מוביל במכון להיסטוריה רוסית של האקדמיה הרוסית למדעים היה חוקר ראשי של המרכז לתולדות הדת והכנסייה.

מאז 1969 הוא שיתף פעולה כפרילנסר עם מחלקת הפרסום של הכנסייה האורתודוקסית ופרסם מאמרים בכתבי העת של הכנסייה הרוסית האורתודוקסית תחת שם השם "א. וולגין" או בעילום שם. במחצית השנייה של שנות התשעים ניהל את תוכנית הטלוויזיה היומית "לוח שנה אורתודוקסי" ברשת RTR.

הוא מת ב-7 בינואר 2019 במוסקבה, בגיל 73. נקבר בבית הקברות דנילובסקי במוסקבה.

## פעילות מדעית
בשנת 1977 הגן על התזה שלו לקראת קבלת תואר בפילוסופיה בנושא "ניתוח פילוסופי של מושגי זמן מודרניים בפיזיקה וקוסמולוגיה" (התמחות 09.00.08 - "פילוסופיה של מדע וטכנולוגיה").

בשנת 2007, במכון להיסטוריה כללית של האקדמיה הרוסית למדעים, הוא הגן על עבודת המחקר שלו לתואר דוקטור למדעים היסטוריים בנושא "נוכחות רוסית ופוליטית רוסית בארץ הקודש ובמזרח התיכון במאות ה-19 - תחילת המאה העשרים" (התמחות 07.00.02 - "היסטוריה פטריוטית").

## פרסים
* מסדר הנסיך ולדימיר הקדוש מדרגה שלישית
* מסדר הנסיך הקדוש דניל מדרגה שלישית
* פרס מקרייב

## קישורים חיצוניים
* ניקולאי ליסובוי באתר האקדמיה הרוסית למדעים

## הערות שוליים

קטגוריה:החברה הארץ-ישראלית הפרבוסלבית הקיסרית: אישים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה רוסים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1946
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2019
אלכסיי צ'יסטיאקוב

**אלכסיי פיודורוביץ' צ'יסטיאקוב** (ברוסית: **Алексе́й Фёдорович Чистяко́в**; נולד ב-11 בפברואר 1946) הוא דיפלומט רוסי. כיהן כיושב ראש החברה הארץ-ישראלית הפרבוסלבית הקיסרית בשנים 2001–2003 וכשגריר רוסיה בסודאן בשנים 2003–2007.

## ביוגרפיה
בשנת 1969 סיים את לימודיו במכון ליחסים בינלאומיים במוסקבה (MGIMO) במשרד החוץ של ברית המועצות. הוא דובר ערבית ואנגלית.

מאז 1971 עבד בתפקידים דיפלומטיים שונים במנגנון המרכזי של משרד החוץ של ברית המועצות ומשרד החוץ של הפדרציה הרוסית.
* 1995 – 2000 - נציג הפדרציה הרוסית ברשות הפלסטינית ברצועת עזה.
* אוקטובר 2000 – 2003 - סגן מנהל מחלקת המזרח התיכון וצפון אפריקה במשרד החוץ של הפדרציה הרוסית.
* 2003 – 2007 - שגריר הפדרציה הרוסית ברפובליקה של סודאן.

## פעילויות חברתיות
בשנים 2000–2003 כיהן כיו"ר החברה האורתודוקסית הארץ-ישראלית הקיסרית.

הוא היה אחד הראשונים בהיסטוריה המודרנית הרוסית שהעלה את שאלת הצורך בהחזרת הנדל"ן הרוסי בארץ הקודש, כולל חצר סרגיי בירושלים. עוד לפני התמוטטות ברית המועצות, נושא זה טופל במהלך עבודתו במנגנון המרכזי של משרד החוץ, ואז - כחבר בקבוצה הקונסולרית הזמנית של משרד החוץ של ברית המועצות (1987–1993) שפעלה בישראל במהלך שחזור היחסים בין ברית המועצות לישראל, כשהוא מקבל מנדט לפעול בנושא.

בהמשך, בהיותו נציג הפדרציה הרוסית בפני הרשות הפלסטינית, הוא השיג מהנהגת הרשות, בראשות ערפאת לרשום מחדש תחת החברה נכסים ביריחו השייכים לכנסייה הרוסית האורתודוקסית. לאחר מכן, עקב מותו של ערפאת בשנת 2004, שינוי ההנהגה של הרשות הפלסטינית ואובדן תוקפם של מסמכים אלה, היה צורך לרשום מחדש את הנכסים ולהגיש בקשה. עבודה זו בוצעה ביוזמתה של ההנהגה החדשה של החברה, בראשותו של סרגיי סטפשין (יו"ר החברה מאז 2007), יחד עם משרד החוץ של הפדרציה הרוסית.

זיכרונותיו של צ'יסטיאקוב על רקע השבת חצר סרגיי פורסמו באוסף הארץ-ישראלי שפרסמה החברה בשנת 2011.

## קישורים חיצוניים
* הפורטל הרשמי של משרד החוץ של הפדרציה הרוסית

## הערות שוליים

קטגוריה:החברה הארץ-ישראלית הפרבוסלבית הקיסרית: אישים
קטגוריה:דיפלומטים רוסים
קטגוריה:דיפלומטים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:בוגרי המכון הממלכתי ליחסים בין-לאומיים של מוסקבה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1946
ג'ימי פאנטה

**ג'יימס וארני פאנטה** (באנגלית: **James Varni Panetta**; נולד ב-1 באוקטובר 1969) הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-20 של מדינת קליפורניה. פאנטה, בנו של מזכיר ההגנה של ארצות הברית לשעבר ליאון פאנטה, נבחר לקונגרס האמריקאי ב-2016. טרם היבחרו לתפקיד היה סגן התובע המחוזי של מונטריי.

## ביוגרפיה
פאנטה הוא הצעיר מבין שלושת ילדיהם של סילביה וארני וליאון פאנטה, לשעבר מזכיר ההגנה של ארצות הברית וראש ה-CIA. פאנטה סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון "כרמל" השוכן בעיר כרמל שבקליפורניה. לאחר מכן למד במכללת חצי האי מונטריי ובאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס, והשלים לימודי תואר ראשון ביחסים בינלאומיים. לאחר מכן התמחה במחלקת המדינה של ארצות הברית. פאנטה קיבל את תואר שני במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת סנטה קרלה.

הוא הצטרף לכוחות המילואים של צי ארצות הברית כקצין מודיעין וסיים ב-2007 סבב לחימה במלחמת אפגניסטן כשהוא כפוף לפיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. עבור סבב לחימה זה עוטר פאנטה בכוכב הארד. פאנטה עבד במשרד הפרקליטות של מחוז אלמידה ואחר כך כסגן התובע המחוזי של מונטריי.

לאחר שבנובמבר 2015 סם פאר, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית המכהן מטעם מחוז הקונגרס העשרים של קליפורניה, על כוונתו שלא להתמודד לבחירה מחדש לקונגרס, הודיע פאנטה על מועמדותו לבית הנבחרים לקראת בחירות 2016 בארצות הברית. ביום הבחירות הכלליות שנערך בנובמבר 2016 גבר פאנטה על קייטי לוציוס ונבחר לתפקיד. הוא הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2017. עמיתיו הדמוקרטיים בחרו בו לשמש כמצליף אזורי בסיעה הדמוקרטית עבור צפון קליפורניה וחופה המרכזי ועבור הוואי ואיי ארצות הברית באוקיינוס השקט.

פעמיים, בשנת 2018 ואחר כך ב-2019, הציג פאנטה הצעת חוק הקוראת לצמצם סוגים מסוימים של ניסויים בבעלי חיים. בשלהי 2019 הצביע פאנטה בעד שני סעיפי ההדחה של דונלד טראמפ.

רעייתו קארי היא שופטת בבית המשפט העליון של מחוז מונטריי, ולהם שתי בנות.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וושינגטון די. סי.
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקליפורניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנטה קלרה
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
ירוסלב שצ'אפוב

**ירוסלב ניקולייביץ' שצ'אפוב** (ברוסית: **Яросла́в Никола́евич Ща́пов**; 6 במאי 1928, מוסקבה – 31 באוגוסט 2011, מוסקבה) היה היסטוריון סובייטי ורוסי, היסטוריון כנסיות, דוקטור למדעי ההיסטוריה, פרופסור חבר מקביל באקדמיה הרוסית למדעים; חבר מקביל באקדמיה למדעים של ברית המועצות, יועץ האקדמיה הרוסית למדעים. מחבר העבודות על תולדות רוסיה העתיקה במאות ה-IX - XIV. (מדינה וחוק, תרבות, יחסים עם מדינות ביזנטיון ומדינות סלאביות) ומפרסם מקורות. יו"ר וחבר כבוד בחברה הארץ-ישראלית הפרבוסלבית הקיסרית, יו"ר המועצה המדעית "תפקיד הדתות בהיסטוריה" של האקדמיה הרוסית למדעים, יו"ר הוועדה הדו צדדית של היסטוריונים מרוסיה ופולין, ראש מחלקת המדעים של האספה האצולה הרוסית ומדור ההיסטוריה של בית המדענים המרכזי (מוסקבה).

## ביוגרפיה
נולד במשפחתו של מדען הידרוטכני, הפרופסור ניקולאי שצ'אפוב.

סיים את לימודיו באוניברסיטת מוסקבה בשנת 1952. בשנים 1952 – 1957 היה עובד במחלקת כתב היד בספריית לנין. בשנת 1957 הוא קיבל את הצעתו של לב צ'רפנין והצטרף לקבוצה לחקר רוס של קייב במגזר ההיסטוריה של המכון להיסטוריה של האקדמיה הסובייטית למדעים (מאז 1968 - המכון להיסטוריה של ברית המועצות, מאז 1992 - המכון להיסטוריה רוסית של האקדמיה הרוסית למדעים).

הוא כתב עבודות אודות "הכנסייה כארגון פיאודלי ברוס העתיקה" וכן את עבודת הדוקטורט "מורשת חוקית ביזנטית ודרום סלאבית ברוסיה במאות ה-13 וה-14" (1975). מאז 1992 - פרופסור.

בשנת 1989 הוא הפך למייסד והמנהיג הראשון של המרכז לתולדות הדת והכנסייה במכון להיסטוריה של האקדמיה למדעים של ברית המועצות (IRI RAS).

ירוסלב שצ'אפוב נבחר ב-1987 לחבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות, מאז 1991 - האקדמיה הרוסית למדעים. יו"ר המועצה המדעית "תפקיד הדתות בהיסטוריה" של האקדמיה הרוסית למדעים, יו"ר הוועדה הדו-צדדית של היסטוריונים מרוסיה ופולין, בנוסף, בשנים 2003–2007 כיהן כחבר כבוד בחברה הארץ-ישראלית הקיסרית האורתודוקסית, ראש מחלקת המדע של "אספת האצולה הרוסית" והמחלקה להיסטוריה של המרכז המוסקבאי למדענים. אזרח כבוד של מחוז פודולסק.

הוא מחברם של 10 מונוגרפיות ולמעלה מ-400 מאמרים מדעיים. בשנת 1988 הוענק לו מסדר ידידות העמים, בשנת 1994 זכה בפרס האקדמי גרקוב, ובשנת 1998 הפך המדען בן ה-70 לחתן מסדר הכבוד הרוסי על ארגון עבודתם המשותפת של חוקרים וכותבי אנציקלופדיות חילונים ודתיים, העניק הפטריארך של מוסקבה אלכסיי השני לשצ'אפוב את מסדר סרגיי הקדוש מראדונז' מדרגה שנייה ובירך את האייקונין ולדימיר, שנמצא כעת במוזיאון שצ'אפוב.

בשנת 2005 פרסם מרכז העלייה לרגל של הפטריארכיה במוסקבה אוסף יובל שהוקדש לחבר האקדמיה הרוסית למדעים ירוסלב שצ'אפוב "מרוסיה העתיקה לרוסיה החדשה", שכלל מאמרים של ארבעים מחברים - חברים ועמיתים של שצ'אפוב.

ירוסלב עבד במשך תקופה ארוכה כמנהל "המוזיאון העירוני להיסטוריה של אחוזת שצ'אפובו" (הוא עזב את תפקידו בשנת 2008). ממשלת מחוז פודולסק סיפקה לו ולרעייתו את אחד הבתים במתחם מוזיאון שצ'אפוב לשימוש אישי.

הוא מת בקיץ 2011 ונקבר בבית העלמין וודנסקי במוסקבה (חלקה מספר 7).

בת זוגו הייתה הארכאולוגית יוליה ליאונידובנה סינלניקובה-שצ'אפובה (נולדה ב-1930 - מתה ב-2019). הייתה פרופסור מכובדת באוניברסיטת מוסקבה, כלת פרס לומונוסוב, דוקטור למדעים היסטוריים, מומחית בתחום הארכאולוגיה הסלאבית-רוסית, היסטוריה של זכוכית ויצירות קדומות, מורפולוגיה של עתיקות ותורת המדע הארכאולוגי.

## הערות שוליים

קטגוריה:החברה הארץ-ישראלית הפרבוסלבית הקיסרית: אישים
קטגוריה:היסטוריונים רוסים
קטגוריה:היסטוריונים סובייטים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1928
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2011
Braxton Family Christmas

**Braxton Family Christmas** הוא אלבום האולפן השני ואלבום חג המולד הראשון של הלהקה האמריקאית, הברקסטוניות. האלבום יצא לאור ב-30 באוקטובר 2015, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם.

האלבום מכיל אוסף של גראות כיסוי לשירי חג מולד ידועים בשילוב של שירים מקוריים.

## הצלחה מסחרית
האלבום הגיע בשבוע הראשון לכניסתו למצעד האמריקאי למקום ה-144 שזהו גם היה מיקום השיא שלו. במצעד אלבומי ה-R&B והיפ-הופ האמריקאי הגיע אל המקום ה-19, בעוד במצעדי אלבומי ה-R&B האמריקאי (ללא אלבומי היפ-הופ) הגיע אל המקום ה-10, ואל המקום ה-12 במצעד אלבומי החג האמריקאי.

המצעד בו האלבום הכי הצליח, היה מצעדי ה-"Heatseekers Albums" שם הגיע לראשונה במקום ה-4 וטיפס למקום הראשון. נכון ל-7 בינואר 2016, האלבום נמכר בלמעלה מ-21 אלף עותקים במדינה. האלבום יצא בפורמט של הורדה דיגיטלית ותקליטור.

## קידום
הלהקה הופיע עם השירים "" ו-"Under My Christmas Tree", עם אחיהם מייקל ברקסטון בתוכנית האירוח "The Real".

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי חג המולד מ-2015
קטגוריה:אלבומי חברת דאף ג'אם
Love Is a Many-Splendored Thing

"**Love Is a Many-Splendored Thing**" (בעברית: "**אהבה היא הרבה דברים נפלאים**") הוא שיר פופולרי מאת סמי פיין (מילים) ופול פרנסיס ובסטר (לחן). השיר היה שיר הנושא של הסרט "גבעת האהבה" משנת 1955, וזכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. בשנים 1967 עד 1973 שימש כשיר הנושא באופרת סבון המבוססת על הסרט ונושאת את אותו השם. הפזמון מבוסס על האריה "Un bel dì vedremo" מתוך האופרה "מאדאם באטרפליי" מאת ג'אקומו פוצ'יני.

הלחן הוזמן עבור הסרט "גבעת האהבה", והוא נכלל בפסקול הסרט שהלחין אלפרד ניומן. בהמשך נוספו מילים כדי לאפשר הכללתו בקטגוריית השיר הטוב ביותר של פרסי האוסקר. אנשי האולפן דחו את המילים המקוריות, ולכן נכתבו מילים חדשות.

הגרסה המצליחה ביותר של השיר הוקלטה על ידי ארבעת האסים בליווי תזמורתו של ג'ק פליס, בהוצאת חברת התקליטים דקה. ב-1955 הגיע השיר למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום הראשון במצעד הבילבורד ובמצעד Cash Box. ההקלטה של ארבעת האסים נכללה בסרט "קוקי" משנת 1989.

אנגלברט המפרדינק ביצע את השיר בהופעות חיות החל משנת 1995.

## גרסאות כיסוי
הזמר דון קורנל הקליט באותה תקופה גרסה משלו שיצאה לאור בקורל רקורדס. בינג קרוסבי הקליט את השיר ב-1955 כדי שישמש בתוכנית הרדיו שלו. בהמשך נכלל השיר באריזת התקליטים שלו "The Bing Crosby CBS Radio Recordings (1954-56)" שיצאה לאור בשנת 2009 בחברת מוזאיק רקורדס. עוד הקליטו גרסאות כיסוי של השיר רינגו סטאר (לאלבומו "Sentimental Journey"), פרנק סינטרה, אנדי ויליאמס, שירלי באסי, נט קינג קול ובארי מנילו. ניל סדקה הקליט את השיר באיטלקית בשם "L'Amore E' Una Cosa Meravigliosa". קוני פרנסיס הקליטה גרסה באיטלקית כשעבדה על האלבום "More Italian Favorites", אבל הקלטה זו לא יצאה לאור. ב-1961 הקליטה פרנסיס את השיר עם המילים המקוריות באנגלית עבור אלבומה "Connie Francis Sings 'Never on Sunday' and Other Title Songs from Motion Pictures" (שירים מתוך סרטי קולנוע). הפלייבק של הקלטה זו שימש גם לגרסה בגרמנית בשם "Sag, weißt du denn, was Liebe ist" שיצאה לאור ב-1966. הזמרת הלבנונית פיירוז ביצעה את השיר בערבית ("Zar Bisukun Al Lail"). ב-1980 הקליטה טינה צ'ארלס גרסת דיסקו של השיר. ב-2012 הקליט ג'ף לין גרסה משלו לאלבומו "Long Wave" הכולל גרסאות כיסוי של שירים.

## בתרבות הפופולרית
השיר נכלל בסרטים "גריז", "פרטים אינטימיים", "טירוף של קולג' 2", ו"הפרופסור המטורף 2". יש אזכור לשיר, יחד עם שירים נוספים, בסרט "מולין רוז'", כשכריסטיאן אומר: "Love is like oxygen - love is a many splendored thing - love lifts us up where we belong! All you need is love!."

השיר מושמע בפרק ה-14 בעונה השלישית של הסדרה "בונז", והוא מבוצע על ידי ד"ר זאק אדי (אריק מיליגן).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אנגלברט המפרדינק
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1950
קטגוריה:שירי נושא: אהבה
קטגוריה:זוכי אוסקר: השיר המקורי הטוב
לוק רייט

**לוק אדוארד רייט** (באנגלית: **Luke Edward Wright**; 29 באוגוסט 1846 – 17 בנובמבר 1922) היה פוליטיקאי אמריקאי. הוא כיהן כמושל הכללי של הפיליפינים בין השנים 1904 – 1906 וכמזכיר המלחמה של ארצות הברית בין השנים 1908 – 1909.
## ביוגרפיה
לוק אדוארד רייט נולד במחוז ג'יילס שבטנסי וב-1850 עבר עם משפחתו לממפיס. הוא למד בבתי ספר ציבוריים ובגיל 15, עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית, התגייס לצבא הקונפדרציה, שם שירת בשורות פלוגה G של רגימנט הרגלים ה-154 של טנסי. ב-1863 צוין רייט לשבח על גבורתו תחת אש בקרב סטונס ריבר, וקודם לדרגת לוטננט משנה. לאחר המלחמה למד רייט באוניברסיטת מיסיסיפי בין השנים 1867 – 1868, אך לא סיים את לימודיו. ב-1868 הוא נשא לאישה את קתרין מידלטון סמז, בתו של אדמירל רפאל סמז מהצי של הקונפדרציה.

לאחר שלמד משפטים במשרדו של אביו, התקבל רייט ללשכת עורכי הדין והחל לעבוד בממפיס. במשך שש שנים הוא שימש כתובע הכללי של טנסי והיה פעיל בהקמת ועדת רווחה במהלך מגפת הקדחת הצהובה של 1878. לפני הצבתו של ויליאם ג'נינגס ברייאן כמועמד לנשיאות, היה רייט חבר המפלגה הדמוקרטית. ב-1900 היה רייט חבר בנציבות הפיליפינית השנייה וב-1901 הוא מונה לסגן המושל הכללי של הפיליפינים . בין השנים 1904 – 1906 כיהן רייט כמושל הכללי של הפיליפינים. לאחר סיום כהונתו ועד 1907 הוא שירת כשגריר ארצות הברית ביפן.

מה-1 ביולי 1908 ועד ה-1 במרץ 1909 כיהן רייט כמזכיר המלחמה של ארצות הברית בממשלו של הנשיא תאודור רוזוולט. הוא נקט בצעדים כדי לסלק מהצבא קצינים בלתי כשירים ושאף לנצל את הטכנולוגיה האווירית שאז הייתה בחיתוליה. הוא שירת בתפקידו במשך כמה חודשים עד שהתפטר. לאחר מכן הוא שב לחייו הפרטיים. לוק רייט נפטר בממפיס ב-1912.

## קישורים חיצוניים

* Bell, William Gardner. "Luke Edward Wright". Secretaries of War and Secretaries of the Army.
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:מזכירי המלחמה של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל תאודור רוזוולט
קטגוריה:אנשי צבא הקונפדרציה
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית ביפן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1846
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1922
Resurrection

***Resurrection*** (בעברית: **תחיית המתים**) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, אנסטייז'ה. האלבום יצא לאור ב-2 במאי 2014, על ידי חברת התקליטים BMG. זהו אלבומה המקורי הראשון של הזמרת מאז 2008 והפעם הראשונה בה היא הוציאה אלבום מאז ההתמודדות שלה עם סרטן השד בפעם השנייה.

האלבום זכה להצלחה באירופה כאשר הגיע לחמישייה הפותחת באיטליה, גרמניה, ספרד ושווייץ ולעשירייה הפותחת בהולנד ובריטניה.

## קידום
אנסטייז'ה יצאה לסיבוב הופעות שיווקי באירופה כדי לקדם את הסינגל הראשון מהאלבום "Stupid Little Things". בנוסף בתחילת אוקטובר אותה שנה היא יצאה לסיבוב ההופעות "Resurrection Tour" על מנת לקדם את האלבום כולו.

בנוסף לכך, היא הוציאה עוד שני סינגלים מהאלבום: "Staring at the Sun" והשיר "Lifeline", אשר יצא כסינגל באיטליה בלבד.

## רשימת רצועות

## מיקומים במצעדים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אנסטייז'ה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת ברטלסמן מיוזיק גרופ
Evolution (אלבום של אנסטייז'ה)

***Evolution*** (בעברית: **אבולוציה**) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית אנסטייז'ה. האלבום יצא לאור ב-15 בספטמבר 2017, על ידי חברות התקליטים פור אייז הפקות, פולידור רקורדס ויוניברסל מיוזיק גרופ.

אלבום זה הוא אלבום פופ רוק, עם אלמנטים של דאנס. מתוך האלבום יצא סינגל אחד שהוא השיר "Caught in the Middle".

## סינגלים
הסינגל היחיד שיצא מהאלבום היה השיר "Caught in the Middle" אשר יצא ב-28 ביולי 2017 ב-iTunes וספוטיפיי ובספטיפיי בריטניה יצא 3 ימים לאחר מכן בעקבות בעיות טכניות הקליפ. הוא נכתב על ידי אנדרס באג, לורן דיסון, ג'ייביאר גונזלס ונינוס האנה והופק על ידי אנדרס באגר ויאי גונזלס.

הקליפ לשיר יצא לאור שבוע אחריי לערוץ ה-VEVO של הזמרת ביוטיוב וגרף 250 אלף צפיות בשבוע הראשון ליציאתו. בבריטניה הקליפ הועלה 3 ימים לאחר מכן שוב עקב בעיות טכניות.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אנסטייז'ה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ
ינאי פרי

**ינאי פרי** (נולד ב-6 באוגוסט 1979) הוא אמן מחבר ומאייר, אנימטור ובובנאי.

## ביוגרפיה
ינאי פרי נולד וגדל בחולון. למד בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים במחלקה לתקשורת חזותית וסיים את לימודי התואר הראשון ב-2004. משנת 2016 ועד 2021 התגורר פרי באנגליה וצרפת.

## יצירתו
פרויקט הגמר של פרי בבצלאל, היה סרטון המונפש "ורד אל תמותי וסיפורים אחרים" העוסק בטרור בישראל, וספציפית בירושלים בשנת 2001. הסרטון הוצג בפסטיבלים שונים, ביניהם פסטיבל אידפא באמסטרדם.

פרי כתב ואייר שני ספרי ילדים העוסקים בקונפליקט ובטראומה. הספר "האסטרואיד האדום" יצא לאור בשנת 2010, בהוצאת כתר. הספר מציג חרדה אנושית מאסונות שמובילה לתגובת יתר ולחוסר אמפתיה. בלב הסיפור מפלצת החיה על אסטרואיד שנמצא במסלול התנגשות עם כדור הארץ. במאמץ להציל את עצמה מתכננת האנושות לפוצץ את האסטרואיד, יחד עם המפלצת שעליו. זו מצליחה להציל את עצמה בכוח תושייתה ולמרות הכתף הקרה שלה היא זוכה. "האסטרואיד האדום" נכנס לרשימת הספרים המומלצים על ידי משרד החינוך לכיתות א-ב לשנת 2010.

ספרו השני, "העיפרון השחור", יצא בהוצאת עם עובד בשנת 2013. בספר זה פרי ממשיך לחקור נושאים של בדידות ושל התמודדות עם חוסר תמיכה. העיפרון השחור בורא לעצמו עולם שבו הוא מאושר לחיות לבדו. צבעים אחרים מבקרים בעולם ומבקשים להוסיף לו צבעוניות, למורת רוחו של העיפרון השחור וכנגד רצונו. הצבעים מגלים חוסר כבוד לרצונו של העיפרון השחור לשלוט במציאות חייו ומנסים לכפות עליו בכוח להיכנע ל"עזרתם". עיפרון השחור נחלץ מהם בכוח כישרונו וחוזר לבדידות מזהרת ומונוכרומטית בה הוא מאושר. ה"עיפרון השחור" קיבל חשיפה תקשורתית רבה, ואף זכה במקום הראשון במצעד הספרים האהובים, לגילי 5–6, של משרד החינוך לשנת 2013.

פרי השתתף בפרויקטים משותפים של קומיקס ופרסם רצועות קומיקס באינטרנט.

בשנת 2016 החל ינאי בלימודי בובנאות והוא מופיע סולו.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בובנאים ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:אנימטורים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
רומן וסיאנוב

**רומן סרגייביץ' וסיאנוב** (ברוסית: **Роман Сергеевич Васьянов**; נולד ב-24 באוקטובר 1980, מוסקבה) הוא צלם קולנוע רוסי. זכה בשלל פרסים על סרטים שצילם.

## ביוגרפיה
רומן וסיאנוב נולד ב-24 באוקטובר 1980 במוסקבה. בילדותו עסק בצילום עם אביו שעבד במפעלי ZIL ועבד כצלם פרילנסר למגזינים. מאוחר יותר, בזכות חברו של אביו מ. קורופצוב, התוודע למקצוע הצלם.

בשנת 1998 הוא נכנס ללימודים במכון VGIK, הוא קיבל את פרס הצלם הטוב ביותר בסרט "מחבואים" (בבימוי ו. פאנוב). הוא עבד כעוזרו של הצלם י. רייסקי בסדרת הטלוויזיה "בריגדה". הוא סיים את לימודיו ב-VGIK בשנת 2003.

במהלך עבודתו צילם יותר מ-300 פרסומות עבור מותגים כמו פיליפס, פומה, בודווייזר, דל, פפסי ואחרים.

בשנת 2007 יצא לאקרנים הסרט "מלחציים" בבימויו של ולרי טודורובסקי, שצולם על ידי רומן וסיאנוב. בשנת 2008 נמשך שיתוף הפעולה בין השניים, כשצילם את הסרט עטור הפרסים "המוגנדרים".

בשנת 2010 הוענק לרומן וסיאנוב פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל קינוטבר על הסרט "תופעת טבע". סרט זה של הבמאים אלכסנדר לונגין וסרגיי אוסיפיאן, המבוסס על סיפורו של הסופר יורי קובאל, צולם על מצלמת Canon Mark II, שהיה הניסיון הראשון מסוגו בסרט קולנוע באורך מלא.

באותה שנה, רומן וסיאנוב צילם פרסומת עבור פיליפס בשם "המתנה" , שבוים על ידי חתנו של רידלי סקוט, קרל אריק רינש (שלימים צילם את הסרט "47 רונין"). הסרט "מתנה" זכה בפרס אריה קאן בפסטיבל הפרסום הבינלאומי.

לאחר מכן החל ואסיאנוב לעבוד בארצות הברית: הוא צילם פרסומות, סרטים קצרים ופרויקטים בתקציב נמוך כמו "החיים במוטל" עם אמיל הירש, סטיבן דורף ודקוטה פנינג, המותחן עצמאי "כנופיית 'מזרח'" עם אליוט פייג', "אשליה מסוכנת" עם שיה לה באף ומותחן המשטרה "סוף המשמרת" בבימויו של דייוויד אייר עם ג'ייק ג'ילנהול ומייקל פניה. הסרט הביא לווסיאנוב מועמדות לפרס "הרוח העצמאית" על עבודת הצילום הטובה ביותר.

בשנת 2014 שוב עבד עם הבמאי דייוויד אייר בסרט "זעם" על מלחמת העולם השנייה עם בראד פיט בתפקיד הראשי. בשנת 2016 צולם הסרט השלישי שלו עם דייוויד אייר "יחידת המתאבדים" והתחילו ההכנות לפרויקט המשותף הבא שלהם "בהיר" עם ויל סמית' וג'ואל אדגרטון. הסרט יצא בסוף 2017.

בשנת 2019 חזר לשתף פעולה עם ולרי טודורובסקי וצילם את סרטו "אודסה", על עבודתו בסרט זכה בינואר 2020 בפרס נשר הזהב הרוסי בקטגוריית עבודת הצילום הטובה ביותר.

בשנת 2020 ביים את הסרט "המעונות", על פי ספרו של אלכסיי איוואנוב.

## פילמוגרפיה
### צילום

### בימוי
* 2020 - המעונות

## קישורים חיצוניים
* 

* רומן ויאנוב באתר kinopoisk.ru

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמי קולנוע רוסים
קטגוריה:זוכי פרס נשר הזהב הרוסי
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1980
השור (סרט, 2019)

**השור** (ברוסית: **Бык**) הוא סרט קולנוע פשע דרמה רוסי, בבימויו של בוריס אקופוב. הסרט הוקרן בבכורה ברוסיה ב-22 באוגוסט 2019. זכה בפרס הראשי של פסטיבל קינוטאבר לשנת 2019 והיה מועמד לפרס ניקה בקטגוריית הסרט הטוב ביותר לשנת 2020.
## עלילה
שנות ה-90 ברוסיה. המשבר הכלכלי והפשע פשוטים ממש בכל פינה. מנהיג צעיר של כנופיית פשע, אנטון ביקוב, המכונה "השור", נאלץ להרוויח את פת לחמו בכל אמצעי כדי לספק את כל מה שדרוש למשפחתו. אחרי קרב יריות בשכונה, אנטון מוצא את עצמו במחלקת המשטרה, משם מציל אותו מאפיונר, אחד מראשי הפשע של מוסקבה. בתמורה המאפיונר מבקש מהגיבור שירות קטן אך מסוכן.

## שחקנים ודמויות

## פרסים ומועמדויות
* קינוטאבר 2019 - הפרס הראשי לסרט באורך מלא
* פסטיבל קרלובי וארי 2019 - פרס תחרות "מזרח ומערב"
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטי 2019
חורף (סרט, 2020)

**חורף** (ברוסית: **Зима**) הוא מותחן פסיכולוגי רוסי משנת 2020 שהופק בשיתוף פעולה עם משרד התרבות של רוסיה בבימויו של סרגיי צ'רניקוב שגם כתב את התסריט ובכיכובם של אלכסנדר פטרוב ואיגור פטרנקו.

## תקציר עלילת הסרט
בדרך הביתה בעיר מוזרה, אלכסנדר ואביו נפצעים קשה בשל סכסוך בין עבריינים צעירים ושיכורים. האב מת ואלכסנדר הופך לעד מסוכן, שיש לחסל אותו. הוא נאלץ להתחיל בעצמו את המרדף ומהר מאוד הופך מקורבן לצייד בדם קר.
## שחקנים ודמויות
*איגור פטרנקו - אלכסנדר
*אלכסנדר פטרוב - מקס
*טימופיי טריבונצב
*ניקיטה פאבלנקו
*מיכאיל ז'יגאלוב
*דמיטרי קוליצ'קוב
*אלכסנדר אבליאזוב
*ניקיטה סאלופין
*אלכסיי דמידוב
*ניקיטה עבדולוב
## קישורים חיצוניים

* "חורף", באתר kinopoisk.ru

קטגוריה:סרטי מותחן פסיכולוגיים
קטגוריה:סרטי מתח רוסיים
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטי פשע רוסיים
לינדלי גאריסון

**לינדלי מילר גאריסון** (באנגלית: **Lindley Miller Garrison**; 28 בנובמבר 1864 – 19 באוקטובר 1932) היה עורך דין אמריקאי מניו ג'רזי, שכיהן כמזכיר המלחמה של ארצות הברית בממשלו של נשיא ארצות הברית וודרו וילסון בין השנים 1913 – 1916.
## קורות חייו
לינדלי מילר גאריסון נולד בקמדן שבניו ג'רזי. אביו היה הכומר ג'וזף פיתיאן גאריסון ואמו הייתה אליזבת ונרסדייל (לבית גרנט) גאריסון. אחיו, צ'ארלס ג. גאריסון, היה שופט בבית המשפט העליון של ניו ג'רזי. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים ובבית הספר התיכון של הכנסייה האפיסקופלית בפילדלפיה. במשך שנה אחת הוא למד בבית הספר פיליפס אקסטר שבניו המפשייר ולאחר מכן החל את לימודיו באוניברסיטת הרווארד בשנים 1884 – 1885. הוא התלמד במשרד עורכי הדין "רדינג, ג'ונס וקרסון" בפילדלפיה, קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת פנסילבניה וב-1886 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין. בין השנים 1888 – 1898 הוא עסק בעריכת דין בקמדן וב-1889 הוא היה לשותף במשרד עורכי הדין של "גריסון, מקמנוס ואנרייט" בג'רזי סיטי. ב-30 ביוני 1899 הוא נשא לאישה את מרגרט הילדברן. בין השנים 1904 – 1913 הוא שימש בתפקיד משפטי בכיר בניו ג'רזי, אז משך את תשומת ליבו של מושל המדינה, וודרו וילסון.
## מזכיר המלחמה
מה-5 במרץ 1913 ועד ה-10 בפברואר 1916 שימש גאריסון כמזכיר המלחמה של ארצות הברית בממשלו של הנשיא וילסון. השניים מעולם לא ראו את הדברים עין בעין. גאריסון יותר דחף למעורבות צבאית של ארצות הברית מעבר לגבולותיה בהשוואה לנשיא. הדבר ניכר במיוחד כשנגעו הדברים למקסיקו. גאריסון דחף להתערבות אמריקאית במהפכה המקסיקנית כדי להשיב את הסדר על כנו במדינה השכנה. במהלך מצב הכוננות של 1916, כאשר הנשיא וילסון ניסה לשכנע את הקונגרס להגדיל את ההוצאה הצבאית, גאריסון תמך בתוכנית להרחבת צבא ארצות הברית במה שהוא כינה "תוכנית הצבא הקונטיננטלי". הצעתו של גאריסון הייתה אמורה להוביל להקמת צבא סדיר של 140,000 איש ולכוח מתנדבים מילואים לאומי של 400,000 איש. בתחילה העניק הנשיא וילסון תמיכה פושרת לתוכנית, אך גאריסון נאבק במתנגדים לתוכנית שכללו הן את אלו שחשו שהיא מרחיקת לכת יתר על המידה ביצירת צבא סדיר והן אלו שחשו שהיא לא עונה על הדרישות הנחוצות. הנשיא שוכנע על ידי בעלי בריתו בקונגרס לגבות תוכנית חלופית ששמה את הדגש לא על כוח המילואים של גאריסון, אלא על המשך פעולתו של המשמר הלאומי של המדינות. על רקע מחלוקת זו התפטר גאריסון בפברואר 1916.
## שנותיו האחרונות
לאחר התפטרותו שב גאריסון לעסקי עריכת הדין במשרד "הורנבלאור, מילר וגאריסון". בדצמבר 1918 הוא מונה ככונס הנכסים של Brooklyn Rapid Transit Company ושימש בתפקיד זה עד יוני 1923. לינדלי גאריסון נפטר ב-19 באוקטובר 1932 בביתו שבסי ברייט, ניו ג'רזי.

## קישורים חיצוניים

* Bell, William Gardner (1992). "Lindley Miller Garrison". Secretaries of War and Secretaries of the Army. United States Army Center of Military History.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:מזכירי המלחמה של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל וודרו וילסון
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1864
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1932
סיגמונד מובינקל

**סיגמונד אולף פליט מובינקל** (בנורווגית: **Sigmund Olaf Plytt Mowinckel**; 4 באוגוסט 1884 – 4 ביוני 1965) היה פרופסור, תאולוג וחוקר מקרא נורווגי. הוא צוין בזכות מחקריו בנושא פולחן דתי בישראל העתיקה.

## ביוגרפיה ומחקריו
סיגמונד מובינקל למד באוניברסיטת אוסלו החל מ-1908 עד לקבלת תואר דוקטור לתאולוגיה (Thd) ב-1916. משנת 1917 ואילך היה שם מרצה עד לפרישתו בשנת 1954.

משנות העשרים של המאה העשרים עמד מובינקל בראש אסכולה הנוגעת לספר תהילים שלעיתים התנגשה עם חקר הסוגים של הרמן גונקל ושל תלמידיו. בהכללה, גונקל ראה את תהילים כצירוף של שני מקורות: היהוויסטי והאלוהיסטי. מובינקל הסביר את מזמורי התהילים כבאים ממקור פולחני מתוך כוונה. הוא ניסה לקשר יותר מ-40 מזמורי תהילים לפסטיבל ראש השנה. בדומה לראש השנה הבבלי בו הומלכו המלכים הבבליים, כך בראש השנה היו טקסים מלכותיים והמזמורים בתהילים היו קשורים לטקסים אלו.

בנוסף לעבודותיו על תהילים, המונוגרפיה העיקרית שלו על שורשי הברית הישנה של המשיחיות היא בעלת משמעות במחקר עד היום.

מובינקל היה בין חוקרי המקרא הראשונים אשר זיהו שני סוגי נבואה במקרא, ויצרו את ההבחנה בין הנביאים הראשונים לאחרונים וכינם נביאים עממיים ונביאים קלאסיים.

## לקריאה נוספת

* Dahl, Niels A. (1988). **Sigmund Mowinckel historian of religion and theologian**. (Scandinavian Journal of the Old Testament: An International Journal of Nordic Theology Volume 2, Issue 2. pages 8–22)
* Hjelde, Sigurd (2006). **Sigmund Mowinckel Und Seine Zeit: Leben Und Werk Eines Norwegischen Alttestamentlers**. (Mohr Siebeck Verlag) 
* Smend, Rudolf (1999). **Mowinckel und Deutschland**. (Studia Theologica, Volume 53, Number 2, 20 December 1999, pp. 79–96(18) Routledge, pp. 79 – 96)
* Hayes, John Haralson (1974). **Old Testament Form Criticism**. (Trinity University Press) 
* Koch, Klaus (1969). **The Growth of the Biblical Tradition: The Form-Critical Method**. (New York: Charles Scribner's Sons) 


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדענים נורווגים
קטגוריה:חוקרי מקרא
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוסלו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוסלו
קטגוריה:מתרגמי התנ"ך
קטגוריה:תאולוגים נוצרים
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1884
קטגוריה:נורווגים שנפטרו ב-1965
איליר מטה

**אִילִיר מֶטַה** (באלבנית: **Ilir Meta**; נולד ב-24 במרץ 1969) הוא פוליטיקאי ומדינאי אלבני שכיהן כנשיא אלבניה ה-7 בין השנים 2017 ל-2022. בעבר כיהן גם כראש ממשלת אלבניה, יו"ר האספה הלאומית ושר במשרדי ממשלה שונים.

## ביוגרפיה

מטה נולד ב-24 במרץ 1969 בצ'ורובודה  שבאלבניה.

בין ה-29 באוקטובר 1999 ל-22 בפברואר 2002 היה ראש ממשלת אלבניה.

ב-24 ביולי 2017, נבחר לתפקיד נשיא אלבניה על ידי האספה הלאומית באלבניה ברוב של 87 מתוך 140 חברי האספה הלאומית.

בינואר 2020, מספר חודשים לאחר רעידת האדמה שהייתה באלבניה, ביקר מטה בישראל במסגרת אירועי פורום השואה העולמי החמישי, וניצל את ההזדמנות כדי לבקר במחנה רחבעם (מפקדת פיקוד העורף) ברמלה. מטה הודה לאנשי פיקוד העורף, ובפרט לאנשי יחידת החילוץ וההצלה הארצית שהובילה את משלחת הסיוע הישראלית לאלבניה, והעניק ליחידה את עיטור העיט המוזהב .

## חיים אישיים
ב-1998 נישא מטה למוניקה קריימאדי , חברת האספה הלאומית באלבניה. להם 3 ילדים (בורה, אסר ובסר).

## גלריה
;ביקור נשיא אלבניה, איליר מטה, בפיקוד העורף, ינואר 2020

קובץ:Ilir Meta visit to Homefront Command of Israel. i.jpg
קובץ:Ilir Meta visit to Homefront Command of Israel. ii.jpg
קובץ:Ilir Meta visit to Homefront Command of Israel. iii.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי אלבניה
קטגוריה:ראשי ממשלת אלבניה
קטגוריה:שרי ממשלת אלבניה
קטגוריה:פוליטיקאים אלבנים
קטגוריה:דיפלומטים אלבנים
קטגוריה:אלבנים שנולדו ב-1969
העיר העתיקה של פראג

280px|ממוזער|העיר העתיקה של פראג
**העיר העתיקה של פראג** (בצ'כית: **Staré Město pražské**) היא האזור המיושב העתיק ביותר של העיר פראג אשר בצ'כיה. אזור העיר העתיקה של פראג, אשר ממוקם לאורך הגדה הימנית של נהר הוולטאבה, הוקם במהלך תקופת ימי הביניים ומשתרע על פני 129 דונם. עד 1784 הייתה העיר העתיקה של פראג עיירה עצמאית.

העיר העתיקה של פראג הוכרזה ב-1992 כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.

אתרים בולטים באזור העיר העתיקה כוללים בין היתר את כיכר העיר העתיקה והשעון האסטרונומי. הרובע היהודי של העיר, יוספוב, ממוקם בקצה הצפון מערבי של העיר העתיקה של פראג.

## אתרים בסטארה מסטו (העיר העתיקה)
* כיכר העיר העתיקה
* „אובצני דום”
* עיריית העיר העתיקה
* השעון האסטרונומי בפראג
* כנסיית טין
* כנסיית האבל הקדוש
* רוטנדת הצלב הקדוש
* כנסיית מרטין הקדוש שבחומה
* גשר קארל
* תיאטרון האחוזות
* מגדל אבק השריפה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פראג
קטגוריה:פראג: שכונות ורבעים
גמלה סטאן

280px|ממוזער|גמלה סטאן ממעוף הציפור
**גמלה סטאן** (בשוודית: **Gamla stan**) הוא החלק העתיק ביותר של העיר סטוקהולם שבשוודיה. אזור גמלה סטאן ממוקם בעיקר על האי , אך נמצא בחלקו גם באיים ,  ו. האיים הללו מחוברים זה לזה באמצעות גשרים רבים, אשר העניקו לאזור גמלה סטאן גם את הכינוי "העיירה שבין הגשרים".

אזור גמלה סטאן נוסד ב ומורכב כיום מרחובות מרוצפים, וסמטאות בסגנון ימי הביניים. תושבי העיר הראשונים היו ממוצא גרמני, והארכיטקטורה של גמלה סטאן מושפעת מאוד מהארכיטקטורה הגרמנית של ימי הביניים.

באזור גמלה סטאן ישנם מבנים היסטוריים, דתיים או ומבני תרבות רבים כמו , , כנסיית רידרהולם, ו שנבנה ב על הריסות הארמון הקודם שנשרף. בבניין בית כנסת היסטורי בגמלה סטאן שוכן המוזיאון היהודי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סטוקהולם
אדולף אולמן

**אדולף אולמן,** הברון ברניווארי (בהונגרית: **Ullmann Adolf**; פשט, 19 ביוני 1857 – בודפשט, 5 בפברואר 1925) היה כלכלן יהודי-הונגרי, חבר הבית העליון של בית הנבחרים ההונגרי, אחת מעשרים ושמונה משפחות הברונים היהודים-הונגרים.

## קורות חיים
ממוזער|250px|בנין הבורסה לניירות ערך בבודפשט. נוסדה בשנת 1864.
אביו של אדולף אולמן, מוריץ ג'רג' אולמן היה סיטונאי וסגן נשיא בורסת הסחורות וניירות הערך של בודפשט, אמו הייתה יוליה ליאון. אדולף סיים את לימודיו באקדמיה למסחר בבודפשט ובשנת 1874 הצטרף ל"בנק האשראי הכללי ההונגרי", שם התמנה למנהל סניף בשנת 1881 למנהל העסקים בשנת 1885 ולנשיא הבנק ב-1895. בשנת 1909 ירש את כיסאו של ז'יגמונד קורנפלד בלשכת המנכ"ל, ובשנת 1910 התמנה כחבר בבית העליון בפרלמנט ההונגרי. הבית העליון של הפרלמנט מנה אז כ-360 חברים ומושבים קבועים נקבעו הן לראשי הכנסיות השונות (לרבות היהודים) והן לאצולה הגבוהה (נסיכים רוזנים) ולחלק מן האצולה הנמוכה לאנשי עסקים חשובים ולנציגי הלאומים השונים בהונגריה. הבית העליון פעל במתכונת זו משנת 1867 עד 1918 ולאחר מכן משנת 1927 עד 1945. אולמן מילא תפקיד מוביל בהנהגת פעולות רבות בתחום המימון הציבורי ובהקמת חברות תעשיות. הוא היה סגן נשיא האיגוד הלאומי של התעשיינים ונשיא מחלקת התעשייה. בשנת 1916 קיבל את הצלב הגדול של מסדר פרנץ יוזף, בין יתר אותות ההוקרה, ומה 13 באפריל 1818 הוענק לו גם התואר "ברון".

רבים מכתביו בנושא פיננסי ובנושאי מדיניות המסחר הלאומית התפרסמו בעיקר בעיתון בשפה הגרמנית שהופיע בבודפשט הפסטר לויד. בשנת 1905 כתב ספר על מחקריו בנושא פיננסים ואשראי בעקבות סיור מקיף שערך בארצות הברית.

## משפחתו
הוא נשא לאישה את אלה ליכטנברג בשנת 1890 ונולדו הם שלושה ילדים:

* ג'רג' (1961-1891), לימים גם הוא היה מנכ"ל בנק האשראי הכללי ההונגרי, אספן אמנות ידוע; אשתו הייתה ארז'בט אוטְל-פּאלפי(1902–?) )
* פרנץ (1914-1894) מת מוות הרואי במלחמת העולם הראשונה
* מריה (1899-?); בעלה יוז'ף פאקשי (1893-?)

## לקריאה נוספת
*לקסיקון יהודי הונגרי, אדולף אולמן
* הלקסיקון הגדול של רוואי (כרך 18, טירת טארגן)
* בלה קמפלן: משפחות אצילות הונגריות (כרך א')

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:בנקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:תעשיינים יהודים הונגרים
קטגוריה:ברונים יהודים-הונגרים
קטגוריה:מנכ"לים יהודים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים הונגרים
קטגוריה:חברי הבית העליון ההונגרי
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט ההונגרי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני
קטגוריה:משפחת אולמן
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1857
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1925
פייטים סטטובצי

**פַּיְטִים סְטָטוֹבְצִי** (בפינית: **Pajtim Statovci**; נולד ב-1990) הוא סופר פיני ממוצא אלבני.

## ביוגרפיה
נולד בקוסובו בשנת 1990. כאשר היה בן שנתיים עברה משפחתו בעקבות מלחמת יוגוסלביה ורדיפת האלבנים בקוסובו לגור בפינלנד. סטטובצי למד ספרות באוניברסיטת הלסינקי ועודו גר בעיר שבה למד. ספר הביכורים שלו, "החתול שלי, יוגוסלביה" תורגם, בין השאר, לאסטונית, נורווגית, איטלקית, דנית, צ'כית, צרפתית, שוודית, אנגלית, הונגרית, יוונית ועברית. בישראל ראה אור הספר ב-2020, בהוצאת כרמל בתרגום רמי סערי. הרומן השלישי שכתב, "בולה", זיכה אותו בפרס פינלנדיה, הפרס הספרותי היוקרתי ביותר המוענק בפינלנד. בעת זכייתו היה סטטובצי היוצר הצעיר ביותר שזכה אי-פעם בפרס.

## ספריו (רומנים)
* "החתול שלי, יוגוסלביה" (2014)
* "הלב של טירנה" (2016)
* "בולה"

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סופרים פינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אלטו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1990
קטגוריה:קוסוברים שנולדו ב-1990
מרק בלזברג

**מרק בלזברג** (באנגלית: **Marc Belzberg**, נולד בשנת 1954) הוא איש עסקים קנדי-ישראלי, מייסד הארגון "משפחה אחת" ותורם רבות לגופי ימין ישראלים ולהתנחלויות.

## קורות חייו
מרק בלזברג נולד באדמונטון, קנדה, לאיש העסקים והנדבן סמואל בלזברג  ואשתו פרנסס, הבכור מארבעת ילדיהם. בשנת 1968 עברה המשפחה לוונקובר, שם הקים אביו, עם שני אחיו, אימפריה פיננסית שהתרחבה גם לתחום הנדל"ן. בבעלות המשפחה נכסים רבים בארצות הברית וקנדה. בלזברג הבן הוא גיסו לשעבר של איש העסקים הקנדי מתיו ברונפמן, שהיה מבעלי השליטה בבנק דיסקונט.

סמואל בלזברג תמך בחיי הקהילה היהודית בקנדה ובארצות הברית. הוא העניק מלגות לסטודנטים באוניברסיטת סיימון פרייזר , תרם לבתי כנסת בקנדה, השקיע במוסדות חינוך, בהן תלמוד תורה בוונקובר , וכן בבתי ספר יסודיים ותיכוניים. כמו כן תרם לקרן מרכז שמעון ויזנטל ולמוזיאון הסובלנות בלוס אנג'לס .

מרק בלזברג קיבל חינוך יהודי חילוני. הוא היה פעיל בתנועת הנוער של ההסתדרות הציונית הדסה, ובגיל 16 נשלח לגור בישראל במשך שנה, ולמד בכפר הילדים והנוער ויצו קנדה הדסים.

לאחר שובו לקנדה פגש רב מקומי שלימד אותו על ההיסטוריה והדת היהודית, והוביל אותו להחלטה לחזור בתשובה. לאחר סיום לימודיו התיכוניים שב לישראל למשך שנה ולמד בישיבת הר עציון.

## פעילות עסקית
בגיל 19 נסע בלזברג לארצות הברית וסיים תואר ראשון במנהל עסקים באוניברסיטת ניו יורק. במהלך שנות השמונים היה שותף במספר קרנות הון סיכון בניו יורק והפך למיליונר.

בשנת 1991 עלה לישראל עם משפחתו והחל להשקיע בחברות היי-טק. עד שנת 2006 היה מבעלי חברת "אי-סים", שנמכרה למודו אלקטרוניקס. לאחר מכן השקיע במיזמים בתחום המכשור הרפואי. הוא החזיק במחצית ממניות חברת ODF שנמכרה לחברת אס.די.אס בשנת 2011.

## פעילות פוליטית וחברתית
בלזברג מרבה לתרום לגופי ימין בישראל ולהתנחלויות. בין היתר תמך בעמותת עטרת כהנים, והיה דירקטור בעיתון "ג'רוזלם פוסט" כאשר העיתון היה בבעלות קבוצת הולינג'ר הקנדית, והוביל קו ימני מובהק. בלזברג הוא גם אחד התורמים הבולטים לארגון ידידי צה"ל בארצות הברית (FIDF), המזרים מדי שנה עשרות מיליוני דולרים לצה"ל, ולארגון "מבראשית" המארגן את סיורי "מסע ישראלי".

בלזברג הוא ממייסדי הארגון "משפחה אחת" המסייע לנפגעי טרור ובני משפחותיהם. בעבר תרם כספים לחברי כנסת מהליכוד, בהם משה יעלון, גלעד ארדן ויולי אדלשטיין.

כמו כן כיהן כיושב ראש תנועת בני עקיבא.

לפי ממצאי פרשת ביביטורס, בלזברג מימן את נסיעתם של בנימין ושרה נתניהו ללונדון בשנת 2007, ונשא בעלות אירוחם שהסתכמה בכ-60 אלף דולר, שמומנו מתקציב הארגון "משפחה אחת". לפי התחקיר, באותה נסיעה מימן הארגון את עלות המלון, רכב צמוד, נהג ומכשיר טלפון.

## חיים אישיים
מרק בלזברג נשוי לשנטל בלזברג, ילידת בלגיה שעלתה לישראל בשנת 1985. הם נישאו בשנת 1986 והתגוררו בניו יורק. שבו לישראל בשנת 1991, ומאז הם מתגוררים בירושלים. לזוג שבעה ילדים.

מרק בלזברג הוא צמחוני.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים קנדים
קטגוריה:נדבנים ישראלים
קטגוריה:צמחונים ישראלים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי קנדה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:משקיעי הון סיכון ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
Peru Two

**Peru Two** הן שתי נשים בריטיות (**מיקאלה מקולום קונולי** ו**מליסה רייד**), שקיבלו כינוי זה, לאחר שנעצרו בשנת 2013 בפרו והואשמו בניסיון להברחת 11 קילו קוקאין מפרו. השתיים נידונו לשש שנים ושמונה חודשי מאסר. הפרשה זכתה לכיסוי תקשורתי רחב בבריטניה, פרו וברחבי העולם.

## השתלשלות הפרשה
מיקאלה מקולום מדנגנון שבצפון אירלנד ומליסה רייד מלנזי שבסקוטלנד, שתיהן בנות 20 הגיעו לפרו בטיסה מספרד. השתיים נעצרו ב-6 באוגוסט 2013 בדרכן חזרה לספרד בחשד לסחר בסמים בנמל התעופה הבינלאומי חורחה צ'אבס, נמל התעופה הראשי והגדול בפרו.

השתיים הכחישו תחילה את המיוחס להן, וטענו כי אולצו להעביר את הסמים, לאחר שנחטפו באי איביזה ממנו יצאו.

השתיים עמדו בפני עונש מאסר שיכול להגיע לעד 15 שנים בבית סוהר. הן הודו באשמה ובדצמבר 2013 נידונו בעסקת טיעון לשש שנים ושמונה חודשי מאסר בגין הברחת קוקאין בשווי של מיליון וחצי ליש"ט.

מקולום שוחררה במרץ 2016 לאחר שבקשתה לשחרור מוקדם התקבלה. רייד שוחררה בשחרור מוקדם ביוני 2016.

## סיקור תקשורתי
מעצר שתי הצעירות קיבל סיקור תקשורתי נרחב בפרו,
בריטניה, אירלנד, וברחבי העולם.
סרט דוקומנטרי ששודר באוגוסט 2018, ועסק בדרכים בהן מפותים צעירים ללא עבר פלילי להבריח קוקאין לאירופה, הציג את המקרה של שתי החברות.

באוקטובר 2019 הוציאה מיקאלה מקולום את הספר You'll Never See Daylight Again אודות הפרשה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סוחרי סמים
קטגוריה:פרו
קטגוריה:נשים בריטיות
יוסי אשכנזי

**יוסי אשכנזי** הוא קצין צה"ל במיל' בדרגת תת-אלוף, שכיהן בין השנים 2015–2019 כראש מספן הציוד בחיל הים הישראלי. בהיותו ראש מספן הציוד, נחתם בשנת 2015 חוזה להשקת ארבע הספינות מדגם סער 6 במספנות טיסנקרופ שבגרמניה.

בשנת 2019, השתתף אשכנזי בטקס השקת הספינה הראשונה בסדרה, אח"י מגן. טרם כהונתו כראש מספן הציוד, שירת במספר תפקידים בחיל הים וביניהם כראש מחלקת תאו"ל (תכנון, ארגון ולוגיסטיקה) וכמפקד מספנת חיל הים.

אשכנזי בוגר מגמת מכונה בקורס חובלים, בעל תואר בהנדסת מכונות מהטכניון ותואר שני במנהל עסקים.


File:ChorevAshkenazi.jpg|תא"ל יוסי אשכנזי, ראש מספן הציוד בחיל הים, מעניק לשאול חורב תעודת הוקרה על פעילות המרכז למען מספן הציוד.
INS Magen. XIV.jpg|אשכנזי בוחן את ספינת אח"י מגן במספנה בגרמניה, 2019


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל הים
קטגוריה:ראשי מספן הציוד
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת מכונות
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
The Shadow of Your Smile

"**The Shadow of Your Smile**" (בעברית: "**צל חיוכך**"), הידוע גם בשם "**Love Theme from ''The Sandpiper**''", הוא שיר פופולרי. את שיר הלחין ג'וני מנדל ואת המילים כתב פול פרנסיס ובסטר. השיר בוצע לראשונה בסרט "אהבה למבוגרים בלבד" (The Sandpiper) משנת 1965, בנגינת סולו בחצוצרה של ג'ק שלדון. בהמשך הפך השיר ללהיט בביצוע טוני בנט (בעיבוד של ג'וני מנדל). השיר זכה בפרס גראמי לשיר השנה, ובפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. ב-2004 דורג השיר במקום ה-77 ברשימת השירים מתוך סרטים "מאה שנים... מאה שירים".

## גרסאות נוספות
* טוני בנט עם ג'ימי רואלס – באלבום "The Movie Song Album" (מ-1966).
* הדלפוניקס – באלבום "La La Means I Love You" (מ-1968)
* ננסי סינטרה – באלבום "How Does That Grab You?" (מ-1966)
* בני קרטר – באלבום "New York Nights" (מ-1995)
* בובי דארין – באלבום "Bobby Darin Sings The Shadow of Your Smile".
* ביל אוונס – באלבום "Further Conversations with Myself" (מ-1967)
* קלייר פישר – באלבום "Songs for Rainy Day Lovers".
* אסטרוד ז'ילברטו – "The Shadow of Your Smile" (מ-1965).
* אנגלברט המפרדינק – באלבום "A Man Without Love" (מ-1968)
* המפטון האווס – "I'm All Smiles" (מ-1966)
* האנק ג'ונס ואלווין ג'ונס – "Someday My Prince Will Come" (מ-2002)
* ג'וני מנדל וג'ק שלדון – פסקול הסרט "חולית" (1965)
* ג'וני מאטיס – באלבום "The Shadow of Your Smile" (מ-1966)
* וס מונטגומרי – באלבום "Bumpin'" (מ-1965)
* אוסקר פיטרסון – באלבום "Blues Etude" (מ-1966)
* להקת Pieces of a Dream – באלבום "Imagine This
* להקת D_Train – באלבום "Music" (מ-1983)
* בוטס רנדולף – סינגל שהגיע למקום ה-93 במצעד בילבורד הוט 100 (מ-1966)
* ג'ק שלדון – באלבום "Listen Up" (מ-2006)
* ארצ'י שפ – באלבום "One For The Trane, Live in Donaueschingen" (מ-1967)
* אוליבר נלסון – באלבום "Sound Pieces" (מ-1967)
* אן ברטון – באלבום "Ballads and Burton" (מ-1969)
* סלנה ג'ונס – באלבום "In Hollywood - Making Love" (מ-1994)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אנגלברט המפרדינק
קטגוריה:שירי טוני בנט
קטגוריה:שירי ברברה סטרייסנד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי נושא: אהבה
קטגוריה:שירים על חיוך
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לשיר השנה
קטגוריה:זוכי אוסקר: השיר המקורי הטוב