פנינה

שמאל|ממוזער|250px|פנינים וצדפה
שמאל|ממוזער|250px|חשיפת פנינה מצדפה
ממוזער|תכשיטן יהודי-אנגלי מציע עגילי פנינים ל במאה השמונה-עשר
[ממוזער|הנסיכה זינאידה ניקולבנה יוספובה ('''Зинаи́да Никола́евна Юсу́пова''') עם שרשראות פנינים ושרשרת עם הפנינה המפורסמת [פנינת לה פלגרינה ]]
**פנינה** (וכן **מרגלית**) היא אבן חן הנוצרת לעיתים ברכיכות ממחלקת הצדפות וכן לעיתים בקונכיות חלזונות. זוהי אבן חן נפוצה מאוד, ובשונה מרוב אבני החן, מקורה ביולוגי (ובנוסף מינרלי-קרבונטי).

## היווצרות הפנינה
הפנינה עצמה עשויה מחומר אורגני הנוצר מהפרשות של רכיכות מסוימות ממחלקת הצדפות, ובעיקר מסדרת דמויי-פניניות (Pterioida), שמופרשות כתוצאה מגירוי החודר לצדפה. הרכיכה מפרישה במהלך הזמן קלציט וארגוניט, שהם פולימורפים של סידן פחמתי (CaCO3), בשילוב עם חלבון קרני קשה בשם Conchiolin. הפרשות אלו נערמות זו על זו בשכבות ויוצרות עם הזמן כדור מבריק.

מכיוון שהפנינה עשויה בעיקר מסידן פחמתי, היא נמסה בחומצה - חומץ, יין ואפילו מיץ תפוזים.

בגלימת צדפות שקשוותיהן מצופות בצדן הפנימי בחומר הקרוי דר, מצויים תאים מפרישי דר (nacre). אם חודר גוף זר כלשהו מעבר לגלימה, התאים הללו נצמדים אליו ומפרישים דר, המצפה אותו למען לא יזיק לגוף הצדפה. תהליך זה נמשך במשך כל ימי חייה של הצדפה. בניגוד לאמונה הרווחת, שהגוף הזר הוא תמיד גרגיר חול שנכנס בטעות לצדפה, הרי שזה מתרחש לעיתים נדירות. לרוב מקור הגירוי הוא אורגניזם טפיל, חומר אורגני כלשהו, או אפילו נזק לרקמת המגן הפנימית המגינה על הרכיכה. בדרך כלל הגירוי החיצוני נכנס לצדפה בעת שזו פוערת את שריונה. גם רכיכות אחרות יוצרות גושי חומר דומים לפנינים, אך אין אלה נחשבות פנינים אמיתיות.
## היסטוריה

בחפירות ארכאולוגיות ובקברים שנחקרו נמצאו תכשיטי פנינים מהתקופה שלפני הספירה. בימי הביניים נהגו מלכים לשלוח משלחות גדולות בחיפוש אחר פנינים כדי לשבצן בכתריהם.

על פי פליניוס, מצביא רומאי, התרברבה קלאופטרה בפני מאהבה אנטוניוס כי תוך ארוחה אחת תכלה כעשרה מיליון מטבעות ססטרטיוס. השניים ערכו התערבות, ולמחרת קלאופטרה הגישה לאנטוניוס ארוחת ערב מפוארת וביקשה שיגישו לה משקה חמוץ שמסוגל להמיס פנינים. הגישה ידה אל אחת מאוזניה, שם הייתה תלויה פנינה, ושמה אותה בתוך הכוס. הפנינה נמסה בתוך המשקה שבכוס, וקלאופטרה גמעה את המשקה. שופט ההתערבות, פלנקוס, עצר בעדה מלכלות גם את הפנינה השנייה, והכריז על קלאופטרה כמנצחת בהתערבות.

## פניני ים (מכונות גם פניני מים מלוחים) ופניני מים מתוקים
גידול פניני ים מצליח פחות בגידול מלאכותי מאשר פניני מים מתוקים (הגדלות בנהרות ובאגמים), ולכן לרוב הן יקרות יותר. פניני ים גם גדולות יותר מפניני מים מתוקים. בעוד שגודל ממוצע של פניני מים מתוקים הוא כ-9 מ"מ, גודלן הממוצע של פניני ים הוא כ-12 מ"מ. הגודל המשמש בתעשיית התכשיטים נע בין 15 ל-20 מ"מ.
לפניני מים מתוקים צבעים רבים. לעומת זאת, לפניני ים רגילות צבע אפור, לבן וכסוף. קיים זן ייחודי של פנינים שנקרא "פניני הים הדרומי" שצבען זהוב ושחור. כיום מתקיימים ניסיונות לגידול צדפות שיניבו פנינים בצבע זהב, אך ללא הצלחה מרובה. מנגד, פניני מים מתוקים לא יכולות להיות שחורות. צבען של פניני הים מסוג "פניני טהיטי", הוא כהה או שחור.

כאשר החלו בתירבוּת פניני מים מתוקים בשנות השבעים, היה מעט ידע וטכנולוגיה כיצד לחזק את ברק הפנינה. לעומת זאת, ההיסטוריה של הגידול המלאכותי של פניני ים ארוכה יותר (הוחל בתירבותן כבר במאה התשע עשרה) ולכן ידעו כיצד לחזק בהן את הברק. כיום ההיפך הוא הנכון מכיוון שתחום גידול פניני מים מתוקים התפתח מאוד.

כיוון שגידול פניני ים קשה יותר מגידול פניני מים מתוקים ומניב פחות רווח, הן יקרות יותר עד כדי פי כמה מאות. הפנינה המפורסמת בעולם היא ה-HOPE PEARL שמשקלה כ-90 גרם והיא נמצאת במוזיאון הבריטי. אורכה של פנינה זו כ-5.5 ס"מ והיקפה כ-8 ס"מ.

### תפוצה
פניני מים מלוחים ניתן למצוא בדרום יפן, סביב סרי לנקה וחופי דרום הודו, באינדונזיה, בפיליפינים, בחופי קליפורניה ומפרץ מקסיקו שבאמריקה, ובאיים רבים באוקיינוס ובווייטנאם.

### פנינה מתורבתת
שליית פנינים כרוכה במקומות רבים בצלילה לפרקי זמן ממושכים, לעיתים קרובות ללא אמצעי עזר. הצולל פוקק את אוזניו ונחיריו ושוהה במים במשך דקות תוך שימוש בצלילה חופשית בלבד. גם לאחר שהועלו הצדפות, הרי שפנינים נמצאות באחוז קטן ביותר מהצדפות שנשלו. מסיבה זו, רבים "מגדלים" פנינים מתורבתות: פנינים אלו גדלות בתוך צדפות בשבי, באמצעות גירויין באופן מלאכותי. פנינים אלו עגולות יותר מן הפנינים הטבעיות, וערכן נמוך הרבה יותר. הגירוי המלאכותי מתבצע בדרך כלל באופן שיגרום כמה שפחות דחייה לגוף זר, כדי שהרכיכה לא תמות: פותחים בכוח את שריון הצדפה - אך בזהירות רבה ולא יותר מסנטימטר אחד, ו"שותלים" בתוכה חתיכה זעירה שהופקה משריון צדפה אחרת, יחד עם חתיכה זעירה נוספת של קרום צדפה פנימי. לאחר מכן משאירים את הצדפה בתוך התקן רשת מיוחד מתחת לפני הים, לשנתיים שלוש. בניגוד לצדפות טבעיות, אחוז ההצלחה בגידול שכזה מגיע לכ-50%. מפרץ אגו ביפן היה בין האזורים הראשונים בעולם בהם התחילו בגידול פנינים.

## בתרבות
העמים הקדמונים נהגו לייחס כוחות שונים לאבני חן בכלל, ולפנינה כוח של פוריות ומלכות. בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד הפנינה היא אבן ההולדת של חודש יוני.

### קישוט וחריזה
הפנינה משמשת כקישוט בלבד. אין לה ערך כשלעצמה וערכה הכספי נובע מיופייה ונדירותה. ערכה של הפנינה משתנה בהתאם לגודלה, צורתה, בהירותה, צבעה ומין הצדפה או החילזון שממנו נלקחה. בגלל ערכן הגבוה של הפנינים, חריזתן במחרוזת נעשית על ידי השחלתן על חוט חזק וקשירת קשר בין כל פנינה לשכנתה. הקשרים מבטיחים שאם יתנתק החוט, לא יאבדו כל הפנינים, אלא יישארו עדיין על המחרוזת.

### ביהדות
האזכור הראשון בעברית לפנינה הוא בספר משלי:
* : 
* : 

את הפנינים ייבאו בני ישראל לרוב מהפיניקים.

ביטוי חז"ל "**[[אי לאו דדלאי לך חספא, לא משכחת מרגניתא תותה]]**" פירושו "אילולי הרמתי את החרס עבורך, לא היית מוצא את המרגלית תחתיו". רבנו תם ביאר את הקשר בין חרסים לפנינים, בכך שבקרקעית הים יש אבנים רחבות כחרסים ותחתיהן נמצאות המרגליות. ביטוי דומה נמצא במסכת בבא קמא "צללת במים אדירים (להעלות מרגליות), והעלית בידך חרס".

רבינו גרשום כתב כי "רגילים אנשים לשחוק פנינה לתוך משקה משום רפואה" (תרגום מארמית). כלומר, היה מקובל בזמנו (המאה ה-10 וה-11) להמיס פנינה לתוך משקה ולצרוך אותה בתור תרופה, אולם ייתכן שרק עשירים יכלו להרשות לעצמם תרופה יקרה כזאת.

### בנצרות
משל הפנינה היקרה של ישו משווה את מלכות השמיים לפנינה יקרה. ספר הפנינה היקרה  הוא אחד מכתבי הקודש של כנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרית הימים.

## ראו גם
* שליית פנינים.
* ענבר, סוג נוסף של אבני חן שמקורן ביולוגי.
* פנינת לה פרגרינה.

## לקריאה נוספת
* י' הלר (2011). *'רכיכות הים של ארץ ישראל - אורחות חיים*. הוצאת אלון ספר.
* "פליניוס על אוצרות הים" (Plinius, *Naturalis Historia*, ix.54-59). תרגם מלטינית מאיר שש. "ים - קובץ לענייני ימאות, אביב 1962. העתק דיגיטלי בפרויקט בן-יהודה.
* ידיעות עיתונאיות היסטוריות על פנינים ושליית פנינים בתוך: "שפת הים" - ים וספנות בעיתוני ההשכלה, התחייה והיישוב, 1948-1856.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:אבני חן
קטגוריה:מוצרים מן החי
*