open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ל' בניסן

## חגים ומועדים
* היום החמישה עשר של ספירת העומר
* א' דראש חודש אייר

## אירועים היסטוריים
* ה'תרע"ב – פורצות פרעות התריתל נגד היהודים בעיר פאס שבמרוקו
* ה'תרצ"ג – נוסד הגסטאפו, המשטרה החשאית של גרמניה הנאצית
* ה'תש"ה – מלחמת העולם השנייה – הצבא האדום משחרר את וינה

## נולדו
* ה'תרע"ג – שלמה בן-יוסף, לוחם מחתרת ישראלי, ראשון לעולי הגרדום (הוצא להורג ה'תרצ"ח)
* ה'תרע"ד – ברנרד מלמוד, סופר אמריקאי יהודי, זוכה פרס פוליצר (נפטר ב-ה'תשמ"ו)
* ה'תרפ"ז – עמוס קינן, סופר ועיתונאי ישראלי (נפטר בה'תשס"ט)

## נפטרו
* ד'תתק"א – רבי יהוסף אבן מיגאש (הר"י מיגאש), תלמידו של הרי"ף ורבו של רבי מיימון הדיין אבי הרמב"ם.
* ה'ש"א – רבי יעקב בירב (מהר"י בירב), מחכמי צפת במאה ה-16 ורבם של רבי יוסף קארו והמבי"ט, נודע בניסיונו לחידוש הסמיכה.
* ה'ש"ף – רבי חיים ויטאל (המהרח"ו), תלמידו של האר"י ומחבר ספריו.
* ה'תקכ"ט – רבי נתנאל וייל, ראש ישיבה בפראג, רב בקרלסרוהה שבגרמניה ומחבר קרבן נתנאל על הרא"ש. (נולד בה'תמ"ז)
* ה'תקל"ו – רבי יעקב עמדין (יעב"ץ), מגדולי הרבנים במאה ה-18.
* ה'תר"ג – רבי משולם זלמן אשכנזי, מפוסקי יהדות פולין, ורבה של לובלין. (נולד בי"ז באייר ה'תקל"ב)
* ה'תרכ"ד – רבי יוסף פיימר, רבה של סלוצק, נחשב לאחד מגדולי הדור
* ה'תשס"ו – בן-ציון אורגד, מלחין ישראלי, זוכה פרס ישראל. (נולד ב-ה'תרפ"ו)
* ה'תש"ע – הרב ברוך אהרן פופקו, רב ומנהיג רוחני יהודי-אורתודוקסי אמריקאי.
* ה'תש"ף – הרב ישעיהו הבר, מייסד וראש עמותת מתנת חיים לתרומת כליה.

----
* כ"ט בניסן – א' באייר
* ניסן

ז30
י30
גמונדן

[שמאל|ממוזער|250px|ציור של העיר מן המאה השלוש-עשרה. בחזית נמצא [מבצר אורט]]
שמאל|ממוזער|250px|פנים הכנסייה שבעיר
**גמונדן** (בבווארית: **Gmunden**) היא עיירה בדרום המדינה הפדרלית אוסטריה עילית שבאוסטריה, ובירת מחוז גמונדן, הנקרא על שמה. העיירה ממוקמת על חופו הצפוני של אגם טראון, בצפון אזור הנופש זאלצקמרגוט.

העיר נודעת בעיקר בשל הקרמיקה הייחודית המיוצרת בה, קרמיקת גמונדן, ובשל מבצר אורט הממוקם בה. בעיר צולמה סדרת הטלוויזיה האוסטרית המצליחה "שלוסהוטל אורט" בשנות ה-90, שהביאה לעיר פרסום רב בתוככי אוסטריה.

בגמונדן פועלת חשמלית קטנה הנוסעת לאורך טיילת העיר.

## גאוגרפיה
גמונדן שוכנת בגובה של 425 מטר מעל פני הים, באזור טראונפירטל, האזור הדרומי מבין ארבעת אזוריה של אוסטריה עילית. אורך העיר מצפון לדרום הוא 9.4 קילומטר וממזרח למערב 13.5 ק"מ. שטחה הכולל של העיר משתרע על 63.4 קמ"ר, כשהוא מתחלק באופן הבא: שטח בנוי – 1%, גינון – 3.9%, חקלאות – 9.8%, מים – 19.1%, יער – 52.8%, שונות – 13.4%.

## היסטוריה
עוד לפני שהייתה גמונדן לעיר, בשנת 1217, קיבל האזור שלה זכויות מיוחדות. גמונדן הפכה ממבצר לעיר בשנת 1278 והייתה מבוצרת במשך כל ימי הביניים. בשנת 1300 נבנתה בעיר כנסייה. המנהיג הכלכלי והפוליטי של העיר היה "שופט העיר" (Stadtrichter).

בזמן המצור הטורקי השני על וינה ב־1683 קלטה גמונדן פליטים רבים מווינה. בשנת 1862 הפכה גמונדן רשמית לעיר ספא.

## פוליטיקה
במועצת העיר ישנם 37 מושבים. ראש העיר היינץ קפפל ממפלגת העם האוסטרית (ÖVP), המכהן בתפקיד מאז 1997. אופן חלוקת המושבים בין המפלגות השונות נכון לבחירות האחרונות שהתקיימו ב-2009 הוא:
*מפלגת העם האוסטרית – 19 מושבים
*המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית – 8 מושבים
*מפלגת החירות האוסטרית – 5 מושבים
*מפלגת הירוקים האוסטרית – 4 מושבים
*רשימת העיר גמונדן – מושב אחד

## ערים תאומות

גמונדן היא עיר תאומה של הערים הבאות:
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

מרכז|ממוזער|600px|תמונת פנורמה של גמונדן

קטגוריה:אוסטריה עילית: ערים
ב' באייר

## חגים ואירועים החלים ביום זה
* היום השבעה עשר של ספירת העומר  (לפי הלוח העברי הקבוע)
* בשנה שה' באייר חל ביום שבת יחול ביום זה יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל

## אירועים היסטוריים ביום זה
* ב'תתקכ"ח (על פי המסורת) – שלמה המלך מתחיל לבנות את בית המקדש הראשון
* ה'ק"ט – אנטישמיות בימי המוות השחור: פרעות ביהודי וירצבורג. בני הקהילה שרפו עליהם את בתיהם כדי לא ליפול לידי הפורעים.
* ה'ת"ש – מלחמת העולם השנייה: גרמניה פולשת להולנד, לבלגיה, ללוקסמבורג ולצרפת. מתחילה המערכה על צרפת.
* ה'תש"ה – מלחמת העולם השנייה: מחנה ברגן-בלזן משוחרר על ידי בעלות הברית.
* ה'תש"ח – הוועד הערבי העליון קורא לכל האליטה הפלסטינית שנמלטה לשוב לקראת הקמת מדינה עצמאית.
* ה'תש"י – מבצע עזרא ונחמיה: תחילת מבצע ההטסה הגדול בתולדות המדינה – בתקופה של כשנה וחצי הוטסו כ-120,000 יהודי עיראק למדינת ישראל.
* ה'תשל"ה – מלחמת אזרחים פורצת בלבנון בעקבות סכסוכי דת בין הנוצרים והמוסלמים במדינה.
* ה'תשמ"ט – הוקם היישוב בת עין, בידי תלמידי הרב יצחק גינזבורג.
* ה'תשנ"ד – פיגוע התאבדות באוטובוס בחדרה ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל 5 הרוגים ו-30 פצועים.

## נולדו
* ה'תקכ"ו – רבי יעקב קופל אלטנקונשטט (או: אלטנקונשטאדט;) נודע בכינוי ר' קופל חריף; תלמידו של הנודע ביהודה, ומחבר הספר "חידושי יעב"ץ" (נפטר כ"א בכסלו ה'תקצ"ו)
* ה'תקצ"ד – רבי שמואל שניאורסון, האדמו"ר הרביעי בחסידות חב"ד (נפטר בה'תרמ"ג)
* ה'תרמ"ח – עמנואל אולסבנגר, משורר, מתרגם, בלשן ופעיל ציוני, יוזם עלייתם של יהודי קוצ'ין (נפטר ה'תשכ"א)
* ה'תרפ"ג – גרשון אדלשטיין, ראש ישיבת פוניבז' בבני ברק, ראש מועצת גדולי התורה של דגל התורה ונשיא ועד הישיבות (נפטר ב-ה'תשפ"ג)
* ה'תש"ג – הרצל בודינגר, מפקד חיל האוויר הישראלי
* ה'תשי"ד – דוד אזולאי, חבר הכנסת מטעם ש"ס
* ה'תש"ז – שמואל רוזנטל, כדורגלן ישראלי
* ה'תשמ"ז – שחר פאר, טניסאית ישראלית

## נפטרו
* ה'תרס"ט – הרב אברהם יצחק גליק, רב בטולצ'בה שבהונגריה ומחבר השו"ת "יד יצחק" (נולד ב-ה'תקפ"ו).
* ה'תרע"ה – הרב משה זקן מאזוז מג'רבה.
* ה'תש"ז – משה ברזני (נולד ב-ה'תרפ"ו), לוחם בלח"י, ומאיר פיינשטיין (נולד ב-ה'תרפ"ח), לוחם באצ"ל, התאבדו זמן קצר לפני עליתם לגרדום.
* ה'תשע"ג – הרב יעקב יוסף, בנו הבכור של הרב עובדיה יוסף ורב שכונת גבעת משה בירושלים (נולד ב-ה'תש"ז).
* ה'תשפ"ד – רבי בן ציון רבינוביץ, האדמו"ר מביאלא ובעל ספרי מבשר טוב.

----
* א' באייר – ג' באייר
* אייר

## הערות שוליים

ח02
י02
ז' באייר

## חגים ואירועים החלים ביום זה
* היום העשרים ושנים של ספירת העומר (לפי הלוח העברי הקבוע)
* יום טוב במגילת תענית לזכר חנוכת חומות ירושלים, כנראה בימי עזרא ונחמיה או החומה החשמונאית.

## אירועים היסטוריים ביום זה
* ג'תתכ"ט – נפילת החומה השלישית של ירושלים על ידי טיטוס, בתום ארבעה-עשר ימי קרב. 
* ה'נ"ח – מתחילות פרעות רינדפלייש בגרמניה, בטבח קהילת רוטינגן . הפרעות נמשכו כחצי שנה וחרבו בהן 146 קהילות.
* ה'תי"ז – חופש הדת מוענק ליהודי ניו אמסטרדם.

## נולדו
* ה'תרט"ז – הרב יעקב מאיר – הראשון לציון והרב הראשי הספרדי הראשון של ארץ ישראל. (נפטר בט' בסיוון ה'תרצ"ט)
* ה'תרס"ד – רוברט אופנהיימר, פיזיקאי אמריקאי יהודי, אבי פצצת האטום. (נפטר בה'תשכ"ז)
* ה'תר"ף – אבא ברדיצ'ב, מצנחני היישוב העברי במלחמת העולם השנייה. (נרצח בי"ב בשבט ה'תש"ה)
* ה'תרצ"ו – זובין מהטה, מנצח ומוזיקאי ישראלי, זוכה פרס ישראל.
* ה'תשל"ב – מיקה קרני, זמרת ישראלית.
* ה'תשל"ו – איילת שקד, שרת הפנים מטעם ימינה.

## נפטרו
* ה'תקע"ז – רבי מרדכי סג"ל, רבה של טיקטין ומרבני ליטא.
* ה'תקכ"ח – חכם עזרא מלכי, רבה של רודוס.
* ה'תשס"ד – אברהם דשא (פשנל), איש בידור ותיאטרון ישראלי, ממקימי הגשש החיוור. (נולד בה'תרפ"ז)

----

* ו' באייר – ח' באייר
* אייר

ח07
י07
ח' באייר

## חגים ואירועים החלים ביום זה
* היום העשרים ושלושה של ספירת העומר (לפי הלוח העברי הקבוע)
* קהילת יהודי כיוס נהגו לציין את יום "פורים של כיוס", לזכר הצלתם בעקבות כישלון הניסיון לכיבוש האי באחת מהמלחמות עליו.

## אירועים היסטוריים ביום זה
* ד'תתנ"ו – טבח בקהילת שפיירא במסגרת מאורעות תתנ"ו
* ה'תש"ד – שלטונות המנדט הבריטי מגבילים את עליית היהודים לארץ ישראל
* ה'תשנ"ו – מסתיים מבצע ענבי זעם לאחר חתימת הסכם הבנות חדש בין ישראל לסוריה ולבנון

## נולדו
* ה'תרע"ג – ר' דוד עובדיה מרבני עדת המערב, מחבר הספר ברכת אליהו
* ה'תר"ץ – מוטה גור, הרמטכ"ל ה-10 של צה"ל (התאבד בה'תשנ"ה)
* ה'תרצ"ב – הרב גרשון מנדל גרליק, אב"ד קהילת 'אוהל יעקב' ומרבני מילאנו, ייסד את ועד כשרות רבנות מילאנו EK ועמד בראשו, שליח חב"ד הראשי לאיטליה ומייסד של מרכז רבני אירופה (נפטר בתשפ"א)
* ה'תש"ו – יואל בן נון, רב ישראלי ממייסדי ישיבת הר עציון
* ה'תשט"ו – מני מזוז, היועץ המשפטי לממשלה ושופט בג"ץ
* ה'תשל"ג – אביב גפן, זמר ישראלי
* ה'תשמ"ד – פאר טסי, זמר ישראלי
* ה'תשס"א – גל גברעם, שחקנית ואושיית רשת ישראלית

## נפטרו
* ה'שצ"ו – רבי מנחם מאניש חיות, רבה של וילנה
* ה'תקס"ט – רבי חנוך הניך שיק רבה של שקלוב (נולד ב-ה'תפ"ג)
* ה'תקצ"ט – רבי ירחמיאל רבינוביץ' מפשיסחא, אדמו"ר פולני, בנו של רבי יעקב יצחק רבינוביץ, "היהודי הקדוש מפשיסחא" (נולד  ב-ה'תקמ"ד)
* ה'תש"ג – רבי משה מרדכי טברסקי מטריסק-לובלין, אדמו"ר בדור השלישי בשושלת טריסק (נולד ב-ה'תרל"ז)
* ה'תשי"ז – אברהם אברונין, בלשן עברי, מתרגם, מורה ללשון וסופר (נולד ב-ה'תרכ"ט)
* ה'תשע"ב – בנציון נתניהו, היסטוריון ישראלי ופעיל ציוני, אביהם של יוני נתניהו מפקד סיירת מטכ"ל, ובנימין נתניהו ראש ממשלת ישראל (נולד ב-ה'תר"ע)
* ה'תשע"ד – הרב זונדל קרויזר, מחבר סדרת ספרי "אור החמה" (נולד ב-ה'תרפ"ד)
----

* ז' באייר – ט' באייר
* אייר

ח08
י08
א' באייר

## חגים ואירועים החלים ביום זה
* ראש חודש אייר
* היום השישה עשר של ספירת העומר (לפי הלוח העברי הקבוע)

## אירועים היסטוריים ביום זה
* כניסת נח לתיבה, לפי ספר היובלים
* , על פי המקרא והמסורת – מפקד האוכלוסין הראשון של עם ישראל במדבר סיני
*  – בלדווין השני מוכתר כמלך ירושלים
* ה'תר"ף – נפתחת ועידת סן רמו, על חלוקת שטחי האימפריה העות'מאנית לאחר שזו הפסידה במלחמת העולם הראשונה
* ה'תרצ"א – אורי קיסרי מפרסם ב"דואר היום" את המאמר "אנחנו עלי-הצבר!" ובו הושווה לראשונה הישראלי יליד הארץ עם צמח הצבר המצוי
* ה'תרצ"ו – הבריטים מפנים את המשפחות היהודיות בחברון בחשכת הליל
* ה'תש"ח – שחרור העיר צפת מידי הכוחות הערבים על ידי כוחות ההגנה
* ה'תשט"ז – הטבח בבית הספר למלאכה, שלושה מחבלים רוצחים חמישה ישראלים באמצע תפילת ערבית בבית הספר למלאכה (כפר חב"ד)
* ה'תשמ"ה – טרור יהודי בישראל: זוג גברים ישראלים רוצחים נהג מונית פלסטיני

## נולדו
* ה'תרט"ז – זיגמונד פרויד, חוקר ונוירולוג אוסטרי יהודי מייסד הפסיכואנליזה (נפטר ה'ת"ש)
* ה'תרפ"ג – צבי צור, הרמטכ"ל השישי של צה"ל (נפטר ה'תשס"ה)
* ה'תרפ"ט – תמר בורנשטיין-לזר, סופרת ילדים ישראלית (נפטרה ה'תש"ף)
* ה'תשי"א – משולם נהרי, רב וחבר הכנסת מטעם ש"ס
* ה'תש"ם – רודי סעדה, בדרן, סטנדאפיסט, שחקן תיאטרון וטלוויזיה ישראלי
* ה'תשמ"ז – שירן סנדל, שחקנית טלוויזיה ישראלית
* ה'תשמ"ז – אורי לייזרוביץ', שחקן, מדבב, קומיקאי, ומנחה טלוויזיה ישראלי

## נפטרו
* ה'ת"ס – הרב יוסף יוסקה, רבה של מינסק ושל דובנא
* ה'תע"ח – הרב צבי הירש אשכנזי המכונה "חכם צבי" (נולד ב-ה'ת"כ)
* ה'תקל"ח – רבי שמואל שמעלקא הורוביץ מניקלשבורג, תלמיד המגיד ממזריץ'
* ה'תקמ"ח – רבי מנחם מנדל מויטבסק מראשוני עליית תלמידי הבעש"ט, מנהיג ההתיישבות החסידית בטבריה. (קבור בבית הקברות העתיק בטבריה)
* ה'תקנ"א – רבי ישראל חיים יוסף אליקים, ממפרשי הרמב"ם
* ה'תרפ"ב – הרב עקיבא יוסף שלזינגר, מגדולי רבני הונגריה (נולד ב-ה'תקצ"ח)
* ה'תרצ"ג – רבי אברהם וינברג (השני) מסלונים. (קבור בעיר סלונים – בלארוס)
* ה'תשכ"ב – הרב אברהם משה פינגרהוט, רבה של אלג'יר והרב הצבאי של חיל הים הצרפתי (נולד ב-ה'תרס"ט)
* ה'תשנ"ד – הרב שמואל ברוך זאכו, כורדיסטן – ירושלים מראשי יהדות כורדיסטן (נולד ב-ה'תרנ"ט)
* ה'תשנ"ז – רבי שלום דרמר – מניאמץ, כיהן גם כרבה הראשי של קריית גת במשך 38 שנים.
* ה'תשס"ו – הרב משה שמואל שפירא – ראש ישיבת באר יעקב ומחשובי ראשי הישיבות בזמנו. חבר מועצת גדולי התורה של תנועת דגל התורה, וחבר נשיאות מפעל הש"ס
* ה'תשע"ד – אסי דיין – במאי, תסריטאי, שחקן, סופר, פזמונאי, עיתונאי ופובליציסט ישראלי (נולד ב-1945)
* ה'תשע"ה – הרב אהרן ליכטנשטיין, ראש ישיבת הר עציון, מרבניה הבולטים של האורתודוקסיה המודרנית בישראל ובארצות הברית, וממנהיגי האגף המתון של הציונות הדתית
----
* ל' בניסן – ב' באייר
* אייר

ח01
י01
דרוסילה (בית הורדוס)

[250px|ממוזער|שמאל|[פאולוס ניצב בפני אנטוניוס פליקס. דרוסילה יושבת מימינו. ציור מעשה ידי ויליאם הוגארת משנת 1752.]]
**דרוּסילה** (נולדה בשנת 38) הייתה נסיכה יהודייה משושלת בית הורדוס.

היא נולדה בממלכת יהודה לאגריפס הראשון, מלכה האחרון של יהודה, ואשתו קיפרוס (בת פצאל בן פצאל, אחי הורדוס, ושלומציון בת הורדוס ומרים החשמונאית). אחותם של אגריפס השני, דרוסוס (נפטר כשהיה ילד), ברניקי ומרים. היא נקראה על-שם דרוסילה, אחותו האהובה של הקיסר קליגולה.

עם מותו של אביה, בהיותה בת שש בלבד, שימשו דרוסילה ואחיותיה מטרה קלה לשמחתם של היוונים תושבי קיסריה וסבסטיה לאידם של היהודים על מות מלכם: "והחיילים שנזדמנו (לשם) אותה שעה, ורבים היו, הלכו אל בית (אגריפס) וחטפו את האנדרטות של בנות המלך והביאו אותן מתוך הסכמה כללית לבתי-זונות והעמידו אותן על הגגות, ונהגו בהן מנהג של ביזיון כמה שיכלו, ועשו מעשים מכוערים משאפשר לספרם".

לפני מותו, אירס אותה אביה לאפיפאנס , בנו של אנטיוכוס הרביעי מלך קומגנה. התנאי למימוש האירוסין היה שאפיפאנס יתגייר, אולם בסופו של דבר חזר בו מהבטחתו וסירב להמיר את דתו. המלך אגריפס השני, אחיה של דרוסילה, ביטל את האירוסין והשיא אותה לאזיזוס (עזיז) מלך אמסה (חמת), שהסכים להתגייר כדי להתחתן עמה.
אבל נישואיה לעזיז לא החזיקו מעמד זמן רב:
:.

לפי הברית החדשה דרוסילה ישבה לצד בעלה בשעה שהוא שפט את פאולוס: "אחרי כמה ימים בא פליקס עם דרוסילה אשתו, שהייתה יהודיה".

לאחר סיום תקופת שירותו של פליקס, חזרה דרוסילה עם בעלה לרומא. בשנת 79, עם התפרצות הר הגעש וזוביוס, נעלמו עקבותיהם של דרוסילה ובנה אגריפס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בית הורדוס
קטגוריה:נסיכות בעת העתיקה
קטגוריה:נשים במאה ה-1
קטגוריה:יהודים במאה ה-1
קטגוריה:ילידי 38
קטגוריה:נפטרים ב-79
י"א באייר

## חגים ואירועים החלים ביום זה
* היום העשרים ושישה של ספירת העומר (לפי הלוח העברי הקבוע)

## אירועים היסטוריים ביום זה
* ה'רמ"ח – מהדורה ראשונה של תנ"ך שלם ומנוקד יוצאת לאור בבית הדפוס של משפחת שונצינו בעיר סונצ'ינו, איטליה
* ה'תרע"ה – מלחמת העולם הראשונה: החל קרב גליפולי בנחיתת כוחות אנזא"ק בריטיים על אדמה טורקית בחצי האי גליפולי
* ה'תרפ"ג – הקמת גדוד מגיני השפה, שנאבק על הפיכתה של העברית לשפת הדיבר השלטת ביישוב.
* ה'תש"ג – השואה: מסתיים מרד גטו ורשה
* ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: השריון הסורי מובס בדגניה
* ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: נפתח מבצע בלק להבאת תחמושת מצ'כוסלובקיה
* ה'תשס"ד – רצח טלי חטואל עם ארבעת בנותיה – הילה, הדר, רוני ומירב על ידי מחבלים פלסטינים על ציר כיסופים. 
* ה'תשע"ח – אסון נחל צָפִית בו נספו בשיטפון תשע נערות ונער אחד, תלמידי המכינה הקדם-צבאית בני ציון שלוחת תל אביב ומועמדים ללימודים במכינה.
* ה'תשפ"ד – נשיא איראן אבראהים ראיסי, שר החוץ חוסיין אמיר עבדאללהיאן, ובכירים נוספים, נהרגו בהתרסקות מסוק.

## נולדו
* ה'תרנ"ח – גולדה מאיר, ראש הממשלה הרביעית של מדינת ישראל (נפטרה ב-ה'תשל"ט)
* ה'תש"ד – הרב יגאל רוזן, ראש ישיבת אור ישראל
* ה'תש"ו – דניאל ליבסקינד, אדריכל יהודי-אמריקאי, מתכנן מגדל החירות
* ה'תש"ז – יעקב בקנשטיין, פיזיקאי ישראלי, חתן פרס ישראל
* ה'תשכ"ד – אביב כוכבי, הרמטכ"ל ה-22 של צה"ל

## נפטרו
* ה'תקפ"ז – רבי נפתלי צבי מרופשיץ מגדולי אדמו"רי פולין בתחילת המאה ה-19
* ה'תר"ד – רבי יהודה צבי ברנדויין, מייסד חסידות סטרטין
* ה'תרצ"ה – מגנוס הירשפלד, רופא והומוסקסולוג גרמני יהודי
* ה'תש"ד – יהושע חנא רבניצקי, עיתונאי ומו"ל עברי ממוצא רוסי
* ה'תשי"ז – אריך פון שטרוהיים, במאי ראינוע ושחקן אוסטרי אמריקאי יהודי
* ה'תשכ"ו – ישראל בר, מרגל ישראלי
* ה'תשנ"ה – דוד אבידן, משורר ישראלי
*התשע"ח – מרדכי פרימן, איש תקשורת ומנחה ישראלי

----

* י' באייר – י"ב באייר
* אייר

ח11
י11
ט' באייר

## חגים ואירועים החלים ביום זה
* היום העשרים וארבעה של ספירת העומר (לפי הלוח העברי הקבוע)

## אירועים היסטוריים ביום זה
* ה'תש"ה – השואה: כוחות הצבא האדום משחררים את מחנה הריכוז זקסנהאוזן.
* ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: מפציצים מצרים מפציצים את תל אביב וגורמים למותם של 41 אזרחים.
* ה'תשכ"ה – נחנך מוזיאון ישראל בירושלים.
* ה'תשל"ה – אוכלסו הבתים הראשונים בהתנחלות עפרה.

## נולדו
* ה'תרס"ז – יצחק הירשברג, מורה ומתרגם ישראלי. (נפטר באדר ב' ה'תשל"ח)
* ה'תרס"ח – יחיאל אהרון אליאש, מייסד בני עקיבא ומשמרות אליצור, אחראי על הפלוגות הדתיות בהגנה. (נפטר בז' בתשרי ה'תשנ"ח)
* ה'תרע"ז – הרב אהרן סולובייצ'יק, ראש ישיבת "בריסק" בשיקגו. (נפטר בי"ז בתשרי ה'תשס"ב)
* ה'תשל"ד – מאור כהן, זמר, בדרן ושחקן ישראלי.
* ה'תשמ"ה – גל גדות, דוגמנית ושחקנית ישראלית.
* ה'תשנ"ד – נטע אלחמיסטר, דוגמנית ויזמית

## נפטרו
* ה'קצ"ט – רבי אביגדור קרא, דיין, מקובל, פייטן וראש ישיבה בפראג.
* ה'תרפ"ו – רבי משה הגר, האדמו"ר משאץ-ויז'ניץ. (נולד בה'תרכ"ג)
* ה'תרצ"ו – הרב יעקב שפירא, רב העיירה וראש ישיבת וולוז'ין
* ה'תרצ"ח – אלתר דרויאנוב, סופר, עורך, מתרגם ועיתונאי עברי ופעיל ציוני. (נולד בז' בתמוז ה'תר"ל)
* ה'תשל"ח – ויליאם שטיינברג, מנצח גרמני יהודי וממייסדי התזמורת הפילהרמונית הישראלית. (נולד באב ה'תרנ"ט)
* ה'תשמ"ד – הרב ניסן נמנוב, משפיע חסידי בישיבת תומכי תמימים בברינואה. (נולד בי"ג באב ה'תרס"ד)
* ה'תשנ"ד – הרב עוזי קלכהיים, ר"מ אמונה בישיבת מרכז הרב ומחבר ספרים במחשבת ישראל. (נולד בי"ד באדר א' ה'תרצ"ה)
* ה'תשנ"ט – הרב משה הגר, אחיו של האדמו"ר מסערט ויז'ניץ הרב אליעזר הגר, וראש ישיבת "יחל ישראל". (נולד בה' בתמוז ה'תרפ"ו)
* ה'תשע"ז – הרב בני אלון, רב ואיש ציבור מהציונות הדתית, ראש ישיבת בית אורות, חבר הכנסת ושר התיירות. (נולד בט"ו בחשוון ה'תשט"ו)
* ה'תש"ף – הרב שמואל ישכר רוזנגרטן, ראש ישיבת בעלז בירושלים וחבר מערכת הכשרות בד"ץ מחזיקי הדת. (נולד בט' באלול ה'תרצ"ב)
----

* ח' באייר – י' באייר
* אייר

ח09
י09
י"ב באייר

## חגים ואירועים החלים ביום זה
* היום העשרים ושבעה של ספירת העומר (לפי הלוח העברי הקבוע)

## אירועים היסטוריים ביום זה
* ג'תתכ"ח – כיבוש החומה השנייה של ירושלים בידי טיטוס. 
* ה'תר"ע – שמה של אחוזת בית מוחלף לתל אביב
* ה'ת"ש – השואה: מוקם מחנה השמדה אושוויץ
* ה'תש"ח – אח"י אילת (א-16), הספינה הראשונה של חיל הים הישראלי, עוזבת לראשונה את נמל חיפה
* ה'תש"ט – מדינת ישראל מתקבלת כחברה באומות המאוחדות
* ה'תשכ"ז – האו"ם נענה לדרישת נאצר לפינוי כוחותיו מסיני ורצועת עזה

## נולדו
* ה'תשל"ב – אבי נמני, כדורגלן

## נפטרו
* ה'תק"מ – רבי זרח איידליץ, דיין, דרשן וראש ישיבה בפראג, מחבר הספר "אור לישרים" (נולד ה'תפ"ה).
* ה'תקנ"ד – רבי ישעיה מדינוביץ, עורך ספר צוואת הריב"ש, תורת החסידות של הבעש"ט ותלמידו המגיד ממזריטש.
* ה'תרמ"ז – הרב אברהם יוסף אש, מייסד ורב בית המדרש הגדול בניו יורק (נולד בה'תקע"ג). 
* ה'תרס"ח – רבי מסעוד אבוחצירא, מרבני מרוקו, אביו של הבאבא סאלי.
* ה'תש"ה – הרב אברהם שלמה לויסון, מרבני הולנד בתקופת השואה, (נולד בד' בסיוון ה'תרס"ב).   
* ה'תשל"ט – חביב אלקאניאן, יושב ראש הקהילה היהודית באיראן במהלך שנות ה-60 וה-70, הוצא להורג לאחר המהפכה האיראנית.
* ה'תש"פ – הרב נחום אליעזר רבינוביץ', ראש ישיבת ההסדר ברכת משה, פוסק הלכה ומחבר "יד פשוטה" על משנה תורה לרמב"ם. (נולד בי' באייר ה'תרפ"ח)
----

* י"א באייר – י"ג באייר
* אייר

ח12
י12
י"ג באייר

## חגים ואירועים החלים ביום זה
* היום העשרים ושמונה (ארבעה שבועות מלאים) של ספירת העומר (לפי הלוח העברי הקבוע)

## אירועים היסטוריים ביום זה
* ה'תרכ"ב – במלחמת האזרחים האמריקנית הפלאנטר – אוניית מלחמה של הדרום, הוברחה אל הצפון בידי עבד בשם רוברט סמולז, שהיה לכהה העור הראשון שמונה כרב חובל
* ה'תרע"ו – נחתם הסכם סייקס–פיקו
* ה'תשכ"ז – נאצר סוגר את מצרי טיראן
* ה'תשכ"ז – הרמטכ"ל יצחק רבין מתמוטט בתקופת ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים וראש אג"ם עזר ויצמן ממלא בפועל את מקומו במשך יומיים

## נולדו
* ה'תר"ן – רבי אברהם חיים נאה – "בעל השיעורים" – מחבר ספר שיעורי תורה, שיעור מקוה, שיעורי ציון, אבני צדק, קצות השלחן ועוד. (נפטר בה'תשי"ד)
* ה'תשל"א – דני דנון, שגריר ישראל באו"ם וחבר הכנסת מטעם הליכוד
* ה'תשמ"א – שירי מימון, זמרת ישראלית

## נפטרו
* ה'תרכ"ב – רבי שמואל שמעלקי רוקח, רב החייטים מברודי, ואבי שושלת רוקח של חסידות בלז
* ה'תרע"ח – אברהם חיים גרין, רופא ארצישראלי שהתמסר לרפואת בני היישוב בגליל בימי מלחמת העולם הראשונה ונפטר עקב כך גם הוא מטיפוס הבהרות בדמי ימיו. 
* ה'תשי"א – דוד רמז, מדינאי ישראלי, ממנהיגי היישוב, שר בממשלת ישראל
* ה'תשי"ב – ר' ישראל אריה לייב שניאורסון בנו של הרב לוי יצחק שניאורסון ואחיו של רבי מנחם מנדל שניאורסון
* ה'תשט"ז – רפאל סופרמן, מחנך, פעיל ציוני ומייסד בתי ספר עבריים (נולד ה'תרל"ט))
* ה'תשס"ו – יוסי בנאי, זמר ושחקן ישראלי, זוכה פרס ישראל (נולד ה'תרצ"ב)

----

* י"ב באייר – י"ד באייר
* אייר

ח13
י13
צבי זוירי

**צבי זָוִירי** (**זאוירי**) (**ז'בורז'נסקי**; 18 בדצמבר 1912 – 31 במאי 1948) היה סופר ילדים ונוער עברי ומורה ישראלי.

## ביוגרפיה
זוירי נולד בעיר גרודנה שבפולין (כיום בבלארוס) למשפחה ציונית. למד עברית מילדות והשלים לימודי הגימנסיה של "תרבות". היה פעיל בתנועת הנוער "השומר הצעיר" ובמסגרתה עלה לארץ ישראל בשנת 1930.
תחילה למד בבית הספר החקלאי מקוה ישראל, והמשיך בעבודת החקלאות בתחנת הניסיונות החקלאית בעכו. לאחר מספר שנות עבודה בפרדסי יקנעם החל ללמד חקלאות לחנך ולנהל את המשק החקלאי במוסד "אהבה" שבקריית ביאליק.

בעת הגיוס של היישוב היהודי לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה, התגייס זוירי לצבא הבריטי, ושימש בין השאר גם כצנזור צבאי במחנה השמיני. בשנת 1945, עם תום המלחמה, שב למוסד "אהבה", וחזר לניהול והוראה במקום.

זוירי התגייס להגנה ואחר כך גם לצה"ל. הוא השתתף בקרב לטרון ונהרג בו, בגיל 36. נקבר בחלקה הצבאית בבית העלמין נחלת יצחק.

זוירי זכה לראות רק אחד מספרי הילדים שלו יוצא לאור. לאחר מותו יצא לאור ספר נוסף. ספריו היו כינוס של סיפוריו לילדים שפרסם בעיתוני הילדים הידועים של התקופה, "דבר לילדים" ו"משמר לילדים".
מדבריו של צבי זוירי הובאו גם בקובץ "גוילי אש", לזכר הנופלים במערכות ישראל.

ספרו "הרפתקות יובל ועוד סיפורים" זכה בפרס למדן ב-1958, כאשר יצא לאור, כעשור לאחר מותו. הספר יצא לאור מחדש בדצמבר 2007 בהוצאת משרד הביטחון ביוזמת בתו, דנית בר.

## ספריו
* **אווז הפז: מעשיה בחרוזים לפי נושא של [[מעשיות האחים גרים|גרים]]**; הציורים מאת איזה הרשקוביץ, תל אביב: רודין, תש"ו.

לאחר מותו:
* **הרפתקות יובל: ועוד ספורים**; ציורים: נחום גוטמן, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשי"ח. (קובץ סיפורים בהמשכים שפורסמו ב"דבר לילדים") (מהדורה מחודשת, בתוספת שני סיפורים מספרות העולם שתרגם זוירי: תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשס"ח 2007)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (על "הרפתקאות יובל")

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי תרבות (רשת חינוך)
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:זוכי פרס למדן
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת העצמאות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי נחלת יצחק
קטגוריה:חיילי חטיבה 7 במלחמת העצמאות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1948
אייר צ'יינה

[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 777 של החברה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 737-800 של החברה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[איירבוס A330-200 של החברה בצבעי סטאר אלייאנס]]
[ממוזער|שמאל|250px|[בואינג 787-9 של אייר צ'יינה]]
[ממוזער|שמאל|250px|[איירבוס A350-900 של החברה]]
**אייר צ'יינה** (באנגלית: **Air China**; במנדרינית: **中国国际航空公司**) היא חברת התעופה הלאומית של סין (הרפובליקה העממית של סין) והחברה השלישית בגודלה במדינה וביבשת אסיה. בסיסה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי "קפיטל" בבייג'ינג.

## תולדות החברה
החברה נוסדה ב-1 ביולי 1988 לאחר החלטת ממשלת סין לפצל את חברת CAAC איירליינס לשש חברות שונות- אייר צ'יינה, צ'יינה איסטרן איירליינס, צ'יינה סאות'רן איירליינס, צ'יינה נורת'רן איירליינס, צ'יינה סאות'ווסט איירליינס, וצ'יינה נורת'ווסט איירליינס.

אייר צ'יינה שבסיסה נקבע בנמל התעופה של בייג'ינג, קיבלה בעיקר את קוויה הבינלאומיים הביניבשתיים של CAAC ואת צי המטוסים ארוכי הטווח שלה, שכלל מטוסים מתוצרת בואינג מהדגמים 707, 747, ו-767. כמו כן קיבלה החברה מספר מטוסים מדגם בואינג 737 למרחקים בינוניים.
עם תחילת פעילותה, שירתה החברה 31 יעדים בינלאומיים ו-30 יעדים מקומיים.

## הסכמי שותפות קוד
בנוסף לחברותה בסטאר אלייאנס לאייר צ'יינה הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון ליוני 2020:

## קישורים חיצוניים

* 

 מדיה וקבצים בנושא אייר צ'יינה באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:סטאר אלייאנס
קטגוריה:חברות תעופה סיניות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בשנגחאי
מגדל איינשטיין

[שמאל|ממוזער|250px|ה[סקיצה המקורית של מנדלסון]]
שמאל|ממוזער|250px| גרם המדרגות בתוך המבנה. ניתן לראות שהעיצוב האדריכלי הייחודי חוזר גם בפנים.
[שמאל|ממוזער|250px| פנים כיפת המצפה. מימין, נראה ה[הליוסטט. משמאל, מראה מחזירה המוליכה את קרן האור לאורך המגדל אל המרתף בו מתבצעת התצפית/צילום. המראות היו מכוסות במכסי-מגן בעת צילום התמונה.]]
**מגדל איינשטיין** (בגרמנית **Einsteinturm**) הוא מצפה כוכבים בפארק המדע על שם אלברט איינשטיין בפוטסדאם שבגרמניה.

## היסטוריה
את המגדל תכנן האדריכל אריך מנדלסון עבור האסטרונום ארווין פינלי פרוינדליך, ומטרתו המקורית הייתה לספק תצפיות תומכות כדי לאשש את תורת היחסות של אלברט איינשטיין. הרעיון לבניין הועלה לראשונה ב-1917, הוא נבנה בשנים 1920–1921 אחרי מסע התרמה, והחל לפעול ב-1924. המצפה פועל גם כיום ומשמש לתצפיות על השמש, כחלק מהמכון האסטרופיזי של פוטסדאם. האור מן הטלסקופ מוקרן למעבדות שבתחתית המגדל.

זהו אחד הפרויקטים החשובים הראשונים של מנדלסון, והוא יצר אותו כשריצ'רד ניוטרה הצעיר עדיין היה חלק מהצוות שלו. כיום זו אחת מעבודותיו המוכרות ביותר של מנדלסון. הקירות החיצוניים נועדו תחילה להיות בנויים בטון, אבל בשל קשיי הבנייה נבנה רוב הבניין מלבנים וצופה בסטוקו. ב-1999 עבר הבניין שיפוץ מלא לרגל יובל ה-75 שלו, ותוקנו בו בעיות של לחות והתפוררות. לעיתים קרובות מוזכר הבניין כאחת הדוגמאות הבולטות הבודדות לאדריכלות אקספרסיוניסטית.

על פי השמועה, מנדלסון לקח את איינשטיין לסיור ארוך בבניין אחרי השלמתו, וחיכה לשמוע ממנו מחמאה כלשהי. המגדל, אף כי היה בנוי בהיגיון ומתאים לחלוטין למטרתו, בלט בשטח כמו "ספינת חלל כעורה". איינשטיין לא אמר דבר, אבל כמה שעות לאחר מכן, בזמן פגישה עם עמותת הבניין, הוא לחש פסק-דין בן מילה אחת: "אורגני". מנדלסון עצמו אמר שהוא תכנן את המבנה בעקבות דחף לא-מוסבר, וכי המגדל הגיח מתוך "המסתורין הסובב את היקום של איינשטיין".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
איינשטיין, מגדל
קטגוריה:הנצחת אלברט איינשטיין
איינשטיין, מגדל
איינשטיין, מגדל
איינשטיין, מגדל
איינשטיין, מגדל
דוב אטלסי

**דוב אטלסי** (שם מדעי: *Ursus arctos crowtheri*) הוא  תת-מין נכחד במין דוב חום, המסווג לעיתים כמין בפני עצמו. דוב זה היה הנציג היחידי מסוג דוב בטבע ביבשת אפריקה, והוא שרד עד לעת החדשה.

## תיאור ותפוצה
הדוב היה נפוץ בהרי האטלס מאזור מרוקו עד ללוב. גודלו היה קטן יחסית לגודל שאר הדובים. החיה כיום נחשבת לחיה שנכחדה. פרוותו של דוב זה הייתה כהה, כמעט שחורה, והוא היה ללא כתם לבן על החוטם. הפרווה באזורים הפנימיים הייתה בצבע אדמדם-כתום. עובי הפרווה היה כ-130-100 מילימטרים. החוטם והטפרים שלו היו קצרים מזה של הדוב השחור, אך הפרווה שלו הייתה עבה יותר. הוא ניזון ככל הנראה משורשים, אגוזים ובלוטים.

## הכחדה
דוב זה, כמו תת-מינים אחרים של דובים, נרדף ללא רחמים בכל אזורי מחייתו, עד שאחרון הדובים ניצוד בשנות ה-70 של המאה ה-19. בעבר השתמשו הרומאים בדובים אלו בשביל קרבות הגלדיאטורים שלהם. דוב זה ניצוד למטרות שעשוע ולשם הספורט, בעוד, בשל גודלו הקטן יחסית, לא היווה סכנה ממשית לאדם ולעדריו. הדיווח האחרון על דוב זה היה בהרי תטואן שבמרוקו בידי צייד בסביבות שנת 1870, למרות שקיימים עדיין דיווחים קלים מדי פעם. ישנן השערות על כך שנשארו מספר פרטים באזור המזרחי של הרי האטלס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1844
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי היינריך רודולף שינץ
אטלסי
קטגוריה:יונקים שהוכחדו בידי האדם
קטגוריה:אפריקה: יונקים שנכחדו
חגורת בטון

**חגורת בטון** היא רכיב הנדסי במבנה, הבנוי מבטון מזוין, אשר נועד לסייע ביציבות המבנה ובמניעת סדקים. תפקיד החגורה הוא לסייע למבנה כנגד מאמצים אופקיים.
[שמאל|ממוזער|250px|דוגמה לשימוש אחד בחגורת בטון בחתך של [קיר שיגומים]]
בדומה לקורה אשר מתוכננת לשאת עומסים אנכיים הפועלים בניצב אליה ולהתמודד עם מאמצי כפיפה, החגורה מיועדת להתנגד לכפיפה הבאה לידי ביטוי למאמצי מתיחה ולחיצה ומאמצי גזירה אופקיים. קיימים מספר סוגים של חגורות:
* חגורת מסד – המקשרת בין יסודות בבסיס המבנה.
* חגורה מעל פתחי הקומה שמתחתם, המיועדת לחזק את המקומות בהם לא קיים קיר המסייע ביציבות.
* חגורות בתוך קירות – בין עמודים ובין קורות הגג לקירות.
* חגורות בקירות גבוהים וארוכים או קירות דקים, בהם גם יוצקים לרוב חגורות אנכיות.
* חגורות התומכות בקיר שיגומים.

ממדי החגורה הם לרוב קטנים יחסית ובבנייה קונבנציונלית עוביין הוא כ-10 ס"מ על 20 ס"מ.

## קישורים חיצוניים
חגורת בטון לתמיכה

קטגוריה:בנייה
קטגוריה:בטון
לואיס קרלוס פרסטס

**לואיס קרלוס פרסטס** (בפורטוגזית: **Luís Carlos Prestes**; 3 בינואר 1898 – 7 במרץ 1990) היה מנהיג פוליטי ברזילאי. בשנות ה-20 של המאה ה-20 נמנה פרסטס על הטננטס - קבוצת קציני צבא זוטרים שמרדו בשלטון האוליגרכי וקראו לפיתוח ומודרניזציה של ברזיל. באמצע שנות ה-20 הוא הנהיג מצעד של חיילים ברחבי ברזיל, לגיוס תמיכתם של הכפריים. ניסיונותיו הכושלים של השלטון לסכל את המצעד, העניקו לו תהילה גדולה מעבר להשפעתו האמיתית בשל יכולתו של פרסטס, בדומה לצ'ה גווארה, לחמוק ולתעתע ברודפיו. 

פרסטס וחייליו נאלצו בסופו של דבר לברוח לבוליביה, שם הוא נענה לחיזוריהם העיקשים של הקומוניסטים ונסע למוסקבה. כשחזר לברזיל באמצע שנות ה-30 כבר היה חבר המפלגה הקומוניסטית. הוא עמד בראש ה-ANL, חזית מאוחדת שהפכה לתנועת המונים שנלחמה בשלטון הלאומני של ז'טוליו ורגאס ובפשיזם שהתעורר (ראו אינטגרליזם ברזילאי). ורגאס הוציא את ה-ANL אל מחוץ לחוק והוביל אותה בכך להתארגנות מזוינת. פרסטס ואשתו הגרמניה ממוצא יהודי, אולגה בנאריו, נתפסו. היא הוסגרה לנאצים ונרצחה במחנה הריכוז ראוונסבריק, והוא הושלך לכלא עד 1945, אז קיבל חנינה. פרסטס המשיך לחלוש על המפלגה הקומוניסטית בברזיל עד שנות ה-70. 

פרסטס הפך לאגדה, בין השאר, כיוון שגילם שילוב של שני דגמי המהפכנים: הגיבור המסתער והקדוש המעונה.

ז'ורז' אמאדו כתב ב-1942 ביוגרפיה בשם O cavaleiro da esperança שתורגמה לעברית ב-1953 כ**לואיס קרלוס פרסטס אביר התקוה**.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פוליטיקאים ברזילאים
קטגוריה:קומוניסטים ברזילאים
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מהגרים לברית המועצות
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-1990
470-479 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 479 – 470 לפנה"ס**

## אירועים בולטים בעולם
* 479 לפנה"ס – קרב מיקאלה בין היוונים לפרסים
* 479 לפנה"ס – קרב פלטאיה קרב יבשתי בו מנצחים היוונים את הפרסים ומסיימים בכך את הפלישה הפרסית ליוון
* 478 לפנה"ס – הקמת מקדש קונפוציוס בסין
* 478 לפנה"ס – ראשית הטיראניה של היירון הראשון בסירקוסאי
* 477 לפנה"ס – הקמת הליגה האטית-דלית
* 474 לפנה"ס – קרב קומאי, קרב ימי בין האטרוסקים לעיר היוונית קומאי שבאיטליה
* 474 לפנה"ס – פינדארוס, המשורר היווני, עובר לתבאי
* 472 לפנה"ס – אייסכילוס כותב את המחזה "הפרסים"
* 471 לפנה"ס – תמיסטוקלס מגורש מאתונה

## נולדו
* 470 לפנה"ס – אספאסיה (נפטרה ב-400 לפנה"ס)

## נפטרו
* 479 לפנה"ס – קונפוציוס, פילוסוף סיני
* 479 לפנה"ס – מרדוניוס, מצביא פרסי וגיסו של דריווש, נהרג בקרב פלטאיה
* 475 לפנה"ס – פיתגורס, מתמטיקאי ופילוסוף יווני. נולד בין 580 ל-572 לפנה"ס
* 475 לפנה"ס – הרקליטוס, פילוסוף יווני. נולד ב-535 לפנה"ס

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-5 לפנה"ס לפי שנים
480-489 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 489–480 לפנה"ס**

## אירועים בולטים בעולם
* 489 לפנה"ס – אריסטידס נבחר לארכון של אתונה
* 486 לפנה"ס – הקונסול ספוריוס קאסיוס מנסה לבצע רפורמה אגררית ברומא
* 486 לפנה"ס – ההרניקים מצטרפים לברית הצבאית של רומא ושל הברית הלטינית
* 486 לפנה"ס – מגקלס בן היפוקרטס, אחיינו של קלייסתנס, הוגלה מאתונה
* 486 לפנה"ס – החלק הראשון של התעלה הגדולה נבנה בסין
* 486 לפנה"ס – לאחר מות דריווש הראשון החל מרד במצרים שהסתיים בפלישה של חשיארש הראשון והורדת מעמדה של מצרים באימפריה הפרסית.
* 484 לפנה"ס – חשיארש הראשון (קסרקסס), שליט האימפריה הפרסית, מכין את מתקפתו על יוון ואוסף צבא גדול באסיה הקטנה
* 484 לפנה"ס – הושלמה בניית מקדש קסטור ופולוקס בעיר רומא
* 484 לפנה"ס – הפרסים מחדשים שליטה במצרים לאחר המרד
* 484 לפנה"ס – קסאנתיפוס בן אריפרון, אביו של פריקלס, הוגלה מאתונה
* 480 לפנה"ס – קסרקסס מלך פרס פולש ליוון
* 480 לפנה"ס – **[[קרב תרמופילאי]]** בין הפרסים לבין היוונים
* 480 לפנה"ס – **[[קרב ארטמיסיון]]** בין הצי היווני לבין הצי הפרסי
* 480 לפנה"ס – **[[קרב סלמיס]]** בו ניצח הצי היווני את הצי הפרסי

## נולדו
* 485 לפנה"ס – הרודוטוס, היסטוריון יווני
* 480 לפנה"ס – אוריפידס, מחזאי יווני (נפטר ב-406 לפנה"ס)
* 480 לפנה"ס – פילולאוס, פילוסוף יווני (נפטר ב-385 לפנה"ס)

## נפטרו
* 489 לפנה"ס – מילטיאדס הצעיר, גנרל יווני
* 486 לפנה"ס – דריווש הראשון, שליט ממלכת פרס
* 483 לפנה"ס – הבודהה, המנהיג הרוחני והמייסד ההיסטורי של הבודהיזם
* 480 לפנה"ס – לאונידס הראשון, מלך ספרטה, נהרג בקרב תרמופילאי
* 480 לפנה"ס – קסנופנס, פילוסוף יווני

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-5 לפנה"ס לפי שנים
מפלגת העם הקובנית: האורתודוקסים

**מפלגת העם הקובנית – האורתודוקסים** (בספרדית: Partido del Pueblo Cubano – Ortodoxo) הוקמה על ידי צעירים שפרשו מ"המפלגה הקובנית המהפכנית האותנטית", בשל האכזבה מהשחיתות של מפלגת האם שהתפרצה עם עלייתה לשלטון ב-1944. בראש מעייניה: מצע לאומני אנטי-אימפריאליסטי, אג'נדה חברתית לא ברורה ומלחמה בשחיתות.  

בראש התנועה עמד שדרן הרדיו אדי צ'יבס, שניהל מסע תקשורתי נגד השחיתות בשלטון וצבר אהדה נרחבת. ב-1951, כשהוא עצמו הואשם בשחיתות, הוא החליט להתאבד בשידור חי, על מנת להוכיח שהוא חף מכל אינטרס למעט טובתה של קובה. באותה עת היה פידל קסטרו מנהיג תנועת הסטודנטים של המפלגה. הסקרים שחזו את ניצחונה של המפלגה האורתודוקסית בבחירות של 1952, הם שדרבנו את בטיסטה לבצע הפיכה צבאית במרץ של אותה שנה.

קטגוריה:קובה: מפלגות
גוסטבו גוטיירס

**גוסטבו גוטיירס** (ספרדית: **Gustavo Gutiérrez**; ) היה כומר פרואני אינטלקטואל והאיש שביחד עם לאונרדו בוף פיתח רעיונות וטבע את המונח "תאולוגיית השחרור", המתייחס לחובתה של הכנסייה לעמוד לצד העניים במאבקם לשחרור, לתת להם אמפתיה, אך גם לחיות עימם בעוני מבחירה ולהילחם יחד כקהילה על זכויותיהם. 

הסולידריות היא ערך חשוב ומשמעותי. זו הייתה הפרשנות המקומית שלו ושל אנשי דת נוספים באמריקה הלטינית לקריאה של האפיפיור יוחנן ה-23 לאנשי הכנסייה לבדוק בכל עת במה הם רלוונטיים לזמנם וסביבתם. עוד נטען במסגרת התאולוגיה של השחרור שהכנסייה באמריקה הלטינית לוקה באירופוצנטריות ומפסידה מאמינים, שכן לא טרחה להתאים את עצמה למציאות המקומית. 

גוטיירס נולד בלימה. הוא חונך באירופה, בדומה לקאמילו טורס הקולומביאני, אך בשונה ממנו לא תמך מעולם במאבק מזוין להשגת המטרות הללו. שניהם הסכימו שהאלימות של העניים ניתנת להבנה, שכן היא מענה לאלימות המובנית בסדר החברתי הקיים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כמרים
קטגוריה:אנשי דת פרואנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס לתקשורת ומדעי הרוח
קטגוריה:ילידי 1928
קטגוריה:פרואנים שנפטרו ב-2024
לאונרדו בוף

שמאל|ממוזער|220px|לאונרדו בוף, 2003
**לאונרדו בוף** (**Genézio Darci Boff**; נולד ב-14 בדצמבר 1938) הוא תאולוג, פילוסוף, הוגה דעות, לוחם לזכויות אדם ונזיר פרנציסקני ברזילאי.

## ביוגרפיה
בוף סיים את לימודי הדוקטורט שלו באוניברסיטת מינכן בשנות ה-70.
בוף השתתף בגיבוש הרעיונות הראשוניים של "התאולוגיה של השחרור", המתייחסת לחובתה של הכנסייה לעמוד לצד העניים במאבקם לשחרור, להיות אמפתית כלפיהם, אך גם לחיות עימם בעוני מבחירה ולהילחם יחד כקהילה על זכויותיהם. בשנות ה-80 פרסומיו כנגד העושר והעוצמה שצברה הכנסייה יצרו סכסוך בינו לבין מרכז הכנסייה ברומא, והוא נידון על ידי הכנסייה לשתיקה כפויה (העונש החמור ביותר האפשרי למעט סילוק מן הכנסייה) והושעה מכל תפקידיו. בעקבות לחץ ציבורי העונש הוסר אחרי שנה. עם זאת, בוף המשיך להתבטא כנגד הכנסייה, ובשנות ה-90, לאחר איומים בענישה נוספת, הוא עזב את הכנסייה. בשנת 2001, על פעילתו למען העניים הוא זכה בפרס הקיום הנכון. כיום הוא חי בברזיל ומשמש פרופסור לתאולוגיה ואתיקה באוניברסיטת ריו דה ז'ניירו ועודו פעיל בתחום זכויות האדם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:אנשי דת ברזילאים
קטגוריה:מדענים ברזילאים
קטגוריה:פרנציסקנים
קטגוריה:זוכי פרס הקיום הנכון
קטגוריה:פעילים חברתיים ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1938
שרשיר תחמושת

שמאל|ממוזער|250px|שרשיר מתפרק מחובר למקלע M60.
[ממוזער|250x250 פיקסלים|[נגב (מקלע)|מקלע נגב מוזן בשרשיר תחמושת, מלחמת חרבות ברזל]]
**שרשיר תחמושת** הוא שורת תרמילים המחוברים זה לזה באמצעות חוליות מתכת או בד. את השרשיר מחברים לכלי ירייה, בעיקר למקלעים ולתת-מקלעים.

בכלי נשק מסוימים מחובר השרשיר דרך קבע לנשק עצמו. בכלי נשק אלה, מכונת הירייה מושכת את השרשיר דרך הנשק ומוציאה את השרשיר חסר הכדורים מצידה השני. בכלי נשק אחרים נעשה שימוש ב"שרשיר מתפרק", בהם לאחר פליטת הכדור,

השרשיר מתפרק ומועף מכלי הנשק יחד עם התרמיל הריק. כלי נשק מסוג זה קלים יותר, ולכן נוחים יותר לתנועה תוך כדי ירייה. היתרון בשרשירים המחוברים דרך קבע הוא האפשרות למלא מחדש את השרשיר. שרשירים אלה מחוברים זה לזה בדרך כלל באמצעות חוליות עשויות בד, ואילו השרשירים המתפרקים מורכבים מחוליות עשויות מתכת.

השרשירים מתאימים לירי רציף וארוך של תחמושת. במהלך המאה ה-20 פותחו מקלעים עם קצב אש גבוה יותר, ונמצא כי המחסנית המסורתית הפכה ליעילה פחות משני טעמים: מחסנית בגודל סביר (עם פחות מ-70 כדורים) מצריכה את החלפתה בתכיפות גבוהה מדי במהלך ירי ממושך, והקפיץ המזין את הכדורים במחסנית אינו יכול לפעול בצורה מהירה ועלול להיתקע.

השרשירים מאוחסנים לרוב בקופסאות או בתופים הניתנים לחיבור מתחת או ליד כלי הנשק. באופן זה יכולים כוחות חיל רגלים ניידים להצטייד במקלע בינוני וקל עם כמות גדולה של תחמושת בקלות יחסית.

בשרשיר של הנשק מאג מסודרים הכדורים כך שכל כדור עשירי הוא כדור נותב, מה שעוזר לאמוד את כמות התחמושת הנותרת.

שמאל|ממוזער|250px|חייל אמריקאי מכניס שרשיר מתפרק אל תוך המקלע M240G

## ראו גם
* מחסנית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תחמושת
קטגוריה:מוצרים חד-פעמיים
קאמילו טורס

**קאמילו טורס** (3 בפברואר 1929 - 15 בפברואר 1966) היה כומר קתולי קולומביאני מאבות "תאולוגיית השחרור". 
## חייו
טורס למד בבלגיה, וכשחזר לקולומביה לקראת סוף שנות ה-50, ראה את עצמו ואת הנצרות כמחויבים יותר ויותר לעמוד לצד העניים והשכבות החלשות, ולהילחם על זכויותיהם במאבק מזוין. זו הייתה הפרשנות המקומית שלו ושל אנשי דת נוספים באמריקה הלטינית לקריאה של האפיפיור יוחנן ה-23 לאנשי הכנסייה לבדוק בכל עת במה הם רלוונטיים לזמנם וסביבתם. הוא עזב את משרתו באוניברסיטת קולומביה והצטרף למחתרת הגרילה ELN, לה סיפק תמיכה רוחנית ומוסרית קתולית-מרקסיסטית. טורס מת בשנת 1966, בקרב הראשון בו השתתף, והוכרז כמרטיר. אורו התעמעם ברחבי היבשת רק עם הוצאתו להורג של צ'ה גווארה. אמירתו המפורסמת ביותר הייתה: "אם ישו היה חי היום, הוא היה לוחם גרילה".

## ראו גם
* גוסטבו גוטיירס

## לקריאה נוספת
* איתן גינזברג, **קמילו טורס: מהפכן בגלימה**, האוניברסיטה הפתוחה, 2021.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קולומביאנים
קטגוריה:כמרים
קטגוריה:קומוניסטים
קטגוריה:מלחמת האזרחים בקולומביה
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1929
קטגוריה:נפטרים ב-1966
ממשלה גולה

**ממשלה גולה** היא קבוצה פוליטית המתיימרת לייצג מדינה כלשהי, אך נמצאת מחוץ לגבולותיה, או לעיתים בטריטוריות מעבר לים של המדינה. ממשלות גולות מוקמות לעיתים קרובות במצבי כיבוש: למשל, במהלך מלחמת העולם השנייה פעלו מספר רב של ממשלות גולות מבריטניה, לאחר שמדינותיהן נכבשו על ידי גרמניה הנאצית. בבריטניה עצמה הוכנו תוכניות להעביר את הממשלה לקנדה ולהמשיך משם את המלחמה במקרה של פלישה גרמנית.

עילה אחרת להקמת ממשלת גולה היא סכסוך פנימי על הלגיטימציה השלטונית: במקרים מסוימים מנהיגי משטרים שהופלו בהפיכה או מהפכה ממשיכים לפעול ולטעון ללגיטימיות מחוץ לארצם, ובאחרים קבוצות מהפכניות מקימות ממשלות גולות בתואנה שהמשטר הקיים אינו מייצג את העם.

רוב הממשלות הגולות כיום אינן זוכות להכרה בינלאומית רשמית, אך במקרים מסוימים, כמו ממשלת טיבט הגולה, הן זוכות לאהדה ציבורית. ממשלת סהרה המערבית הגולה באלג'יר עקב הכיבוש המרוקאי בארצה, מוכרת רשמית על ידי מדינות רבות וחברה באיחוד האפריקאי.

קיימים מספר סוגים של ממשלות גולות:
#ממשלות אשר טוענות לשליטה במדינה קיימת ומוכרת ושלטו בהן בעבר (כאלו הן הראדה של בלארוס, ממשלת אירן הקאג'ארית, ממשלת אירן תחת השאה והממשלה המלכותית של לאוס)
#ממשלות אשר טוענות לשליטה במדינה שכבר לא קיימת (כזאת היא ממשלת דרום מאלוקו)
#ממשלות אשר טוענות לשליטה בחלקים נרחבים יותר של המדינה (כזאת היא ממשלת טאיוואן אשר טוענת לשליטה בכל סין)
#ממשלת אשר טוענות לשליטה בכל חלקי המדינה כאשר הן אינן שולטות בכל החלקים הללו, לעיתים ממשלות אלו ממנות גופים מיוחדים שמשמשים מעין ממשלה אוטונומית לחלקים שאינם בשליטה (כאלו הן ממשלת הרפובליקה האוטונומית של אבחזיה, הקהילה האזרבייג'נית של נגורנו-קרבאך, מנהל המעבר של דרום אוסטיה והרפובליקה האוטונומית של קרים)
#ממשלות אשר טוענות לשליטה במדינה קיימת ומוכרת (כאלו הן הוועידה לחמש הפרובינציות הצפון קוריאניות, מועצת הכתר של אתיופיה וממשלת הביניים הסורית)
#ממשלות בדלניות אשר טוענות לשליטה בחבלים עם תנועות בדלניות פעילות (כאלו הן ממשלת העיר החופשית דנציג, ממשלת פפואה המערבית, ממשלת קבינדה, הממשלה הקופטית, איחוד הקהילות הכורדיות, אמבזוניה, הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה, ממשלת כורדיסטן המערבית, הרפובליקה של קרג'ינה הסרבית, ממשלת הביניים למדינות השאן הפדרטיביות, ביאפרה והממשלה הרב-לאומית של טמיל אלם, ממשלת קטלוניה)
#ממשלות בדלניות אשר טוענות לשליטה בחבלים עם תנועות בדלניות פעילות אולם מעמדן אינו ברור ולכן אינן יכולות להשתייך לקטגוריה הקודמת (כאלו הן הממשלה הטיבטית הגולה וממשלת מזרח טורקסטן)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
*גולה
ניתוב קרניים

שמאל|ממוזער|300px|דוגמה ניתוב קרניים שבה יש דמיון רב למציאות
**ניתוב קרניים** או **התוויית קרניים** (באנגלית: **Ray Tracing**) הוא אלגוריתם בגרפיקה ממוחשבת ובפיזיקה. בגרפיקה ממוחשבת הוא משמש לחישוב תאורה לתמונת תלת-ממד שנוצרה באמצעות מחשב.
בפיזיקה ניתוב קרניים משמש לסימולציה של תופעות גלים כגון אור, קרינה אלקטרומגנטית, אקוסטיקה ועוד. באופטיקה, משתמשים בניתוב קרניים לתכנון של עדשות.

## גרפיקה ממוחשבת
באלגוריתם זה עוקבים אחרי קרני האור היוצאות ממקורות האור דרך ההשתקפויות שלהם על האובייקטים בסצנה ועד הגעתם אל המצלמה הווירטואלית.

בפועל הניתוב נעשה באופן הפוך: מאחר שאין עניין בחישוב התאורה לכל נקודת תצפית אפשרית אלא מתעניינים רק בתמונה שתראה במצלמה, עוקבים אחרי הקרניים כאילו הן יוצאות מהמצלמה, דרך העצמים בסצנה, ועד למקורות האור. בכך הופך האלגוריתם ל"תלוי מבט", כלומר תוצאת החישוב תלויה בנקודת המבט, שהיא הנקודה בה ממוקמת המצלמה הווירטואלית. דוגמה לאלגוריתם אחר למידול תאורה כוללת לסצנה שאינו תלוי מבט הוא Radiosity.

## תכנון עדשות
ממוזער|דוגמה לניתוב קרניים בתכנה אופטית. הצבעים השונים מתארים קרניים ממקורות שונים, המתמקדות לנקודות חדות מימין.
עדשות מורכבות, או כל אלמנט אופטי מורכב אחר מתוכננים כיום באמצעות ניתוב קרניים. בשיטה זו ממדלים מספר קרניים היוצאות מהאובייקט ופוגעות במפתח העדשה. כל קרן מנותבת דרך המערכת האופטית, אם בשבירה לפי חוק סנל דרך עדשות, או בהחזרה ממראות, עד שהקרן מגיעה לגלאי (שהוא דיגיטלי בימינו). המטרה היא שכל נקודה בעצם תיצור נקודה חדה ככל האפשר על הגלאי. התוכנה מבצעת אופטימיזציה על תכונות החומרים וצורת המשטחים עד שמגיעה לתכנון מיטבי.

## קישורים חיצוניים

* Interactive Ray Tracing: The replacement of rasterization?
* Péter Dornbach, Implementation of bidirectional ray tracing algorithm

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרפיקה ממוחשבת
קטגוריה:אלגוריתמים
כלבו שוקן

[שמאל|ממוזער|250px|[סקיצה של הכלבו בשטוטגרט שנעשתה על ידי מנדלסון]]
שמאל|ממוזער|250px|מגדל הזכוכית של כלבו שוקן בשטוטגרט, 1928
**כלבו שוקן** (בגרמנית: **Kaufhaus Schocken**) הייתה רשת חנויות כלבו שהקים והפעיל שלמה זלמן שוקן בגרמניה טרם עליית הנאצים לשלטון. ב-1901 הרחיב שוקן את "בית-מסחר האחים אורי" (Warenhaus Ury Gebrüder) בלייפציג, שהייתה שייכת למשפחה שאחיו שמעון התחתן בה, בכך שפתח חנות נוספת בצוויקאו. ב-1907 נרשם העסק בשם "י. שוקן ובניו" והתרחב כך שב-1930 כבר היו 20 סניפים והרשת הייתה רשת החנויות הרביעית בגודלה בגרמניה. אחרי מות אחיו ב-1929 היה שלמה זלמן שוקן הבעלים היחיד של הרשת.

החנויות המפורסמות ביותר של הרשת היו אלו שנבנו בנירנברג (1925–1926), שטוטגרט (1926–1928) וקמניץ (1927–1930), כולן עבודות של האדריכל היהודי אריך מנדלסון. כל השלוש הן אבני-דרך בתולדות האדריכלות המודרנית.

לאחר עליית הנאצים לשלטון אולץ שוקן למכור את הרשת במחיר זעום לחברת "מֶרְקוּר" (Merkur) במסגרת האריזציה של בתי העסק הגרמנים. אחרי המלחמה הוחזר לשוקן חלקו ברשת (51%) והוא מכר אותו לחברת מרקור, שעברה גלגולים שונים וכיום היא חלק מרשת בתי הכלבו קאופהוף.

החנות המפורסמת ביותר הייתה בשטוטגרט. היא נבנתה מבטון ולבנים והייתה דוגמה טובה לשילובה של אדריכלות מודרנית בהקשר עירוני. שם היא עמדה מול מגדל העיתון "טאגבלאט", גם הוא מבנה בסגנון הבינלאומי, כך שנוצר שם מתחם מרשים של אדריכלות מודרנית (בקרבת מקום עומד גם בית הולדתו של הפילוסוף הגל). במלחמה כמעט ולא ניזוק המבנה, אבל ב־1960 החליטה עיריית שטוטגרט להרוס אותו על אף מחאות ברחבי העולם, וכיום עומד במקומו סניף "קאופהוף". החנות בקמניץ עומדת עדיין על תילה. ב-2014 הוקם במבנה מוזיאון המציג תערוכות מההיסטוריה הגרמנית ותערוכה קבועה על חייו ופועלו של שוקן.

## קישורים חיצוניים

*
*

קטגוריה:הסגנון הבין-לאומי
קטגוריה:גרמניה: מבנים
קטגוריה:מבנים שתכנן אריך מנדלסון
קטגוריה:מפעלי משפחת שוקן
קטגוריה:רשתות כלבו
קטגוריה:חברות גרמניות
משה ולין

**משה ולין** (נכתב גם **ואלין**) (7 במאי 1906 - 25 באוגוסט 1979) היה אמרגן, מפיק ואיש תיאטרון ישראלי. מראשוני האמרגנים העבריים בארץ.

## ביוגרפיה
משה ולין נולד בי"ב באייר תרס"ו לרב צבי הירש וואלון ולשרה לבית וילקומירסקי בעיירה שווינציאן שליד וילנה, ליטא, אז חלק מן האימפריה הרוסית. היה מנעוריו חבר בתנועת הנוער החלוץ. עלה לישראל בשנת 1926, כחלוץ צעיר, והצטרף לפלוגת הכובש, שהקימה לימים את קיבוץ רמת הכובש.

בהמשך עזב ולין את הקיבוץ ולמד בסטודיו לדרמה של מנחם גנסין, שם פגש בברכה צפירה לה ערך והפיק את הקונצרטים הראשונים. עם פירוק התא"י בהנהלתו של גנסין הצטרף עם כמה מחבריו כשחקן תיאטרון ללהקת התיאטרון הסאטירי "הקומקום"..

בין השנים 1927–1930 יזם את הקמת הבימות הזעירות "חרטום" ו"משכית", בכיכובה של שרה אסנת-הלוי.

בשנת 1929 שינה כיוון בחייו והפך לאמרגן (מקצוע שכונה אז בשם "אימפרסריו"). הוא החל את עבודתו כמלווה להקות עבריות במסעותיהן לחוץ לארץ, ליווה וארגן מסעות ומופעים גם לאמנים בודדים.

בשנת 1944 הקים משה ולין את תיאטרון "לי-לה-לו", תיאטרון קברט סאטירי, שהתקיים כעשור שנים בארץ. בין השחקנים-זמרים שגילה בתקופה זו הייתה גם שושנה דמארי. ולין שימש גם כמנהל התיאטרון.
בשנת 1954 סגר את לי-לה-לו ויצא לפריז למסע הופעות עם הזמרת חנה אהרוני. לאחר ארבע שנים שבו לישראל ויצאו שוב לניו יורק.
אהרוני הכירה שם את חיים טישמן, אמרגן יליד ארץ ישראל, נישאה לו והשתקעה בארצות הברית. ואלין שב לישראל ב-1963.

משה ולין כתב על חייו כאמרגן בספר זיכרונותיו "מיומנו של אימפרסריו".
הוא היה נשוי שלוש פעמים. אשתו הראשונה הייתה שושנה לבית אוקראינץ. לבני הזוג נולדו שני בנים: יאיר, שסבל מקצרת ונפטר בגיל 26,
ודני ואלין (1940-2012), במאי טלוויזיה במקצועו. אשתו השנייה הייתה הזמרת שרה-אסנת הלוי. בני הזוג התגרשו באמצע שנות ה-40.
בשלישית נישא לזמרת חנה אהרוני.

משה ולין נפטר בתל אביב בב' באלול תשל"ט ונטמן בבית העלמין הדרום.

עיריית תל אביב קראה רחוב על שמו בשכונת ניר אביב בדרום העיר.

## ספרו
* י. א. שפי (עורך), **מיומנו של האימפרסריו משה ולין**; תל אביב: במת-האמנים, תש"א.
** מהדורה חדשה: **ימים של חול וכוכבים: אימפרסריו עברי בארצנו הקטנטונת**; ערך והביא לדפוס: אריה חשביה, תל אביב: י' גולן, 1998.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
*  (עם מותו)
* ריאיון עם דני ואלין, בנו של משה, על אביו

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אמרגנים ישראלים
קטגוריה:מפיקי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון הקומקום
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
מרכז רת"ם

**מרכז רת"ם** (רשת תצפיות ומידע) הוא מרכז לאיסוף מידע על תפוצתם של צמחי ארץ ישראל. דגש מיוחד מושם על תיאור תפוצתם של צמחים נדירים וצמחים אנדמיים לאזורנו ועצים עתיקים בארץ ישראל.

המרכז הוקם על ידי אבישי שמידע בשנת 1979, והוא מהווה פרי שיתוף פעולה בין האוניברסיטה העברית ובין החברה להגנת הטבע. מחקרים מדעיים רבים אודות הצומח והצמחייה של ארץ-ישראל והאקולוגיה שלהם, נערכו במסגרת פעולתו של מרכז רת"ם, ובעקבותיהם יצאו לאור פרסומים רבים. בין אלה יש לציין את כתב-העת "רתם", שהופיע בין השנים 1981-1988.

בשנת השמונים החל מרכז רת"ם ב**פרויקט המינים הנדירים**, שבמסגרתו נערכו סקרים מקיפים לגילוים בשדה של צמחים שהם נדירים לאזורנו או נמצאים בסכנת הכחדה או שמניחים כי כבר נכחדו מהארץ. אחת המטרות החשובות של פרויקט המינים הנדירים היא הכרת המינים החשובים לשימור, ובעקבותיהם גם השטחים הטבעיים החשובים לשימור, מבחינת ייחודיות הצמחייה שבהם. הכרה זו חשובה לצורך *[[קבלת החלטות]]* בעניין בנייה ופיתוח על שטחים פתוחים. "**ספר המידע האדום**" (שמידע ופולק 2007, הוצאת רשות הטבע והגנים), המתאר את מיני הצמחים הנמצאים בסכנת הכחדה בישראל, מסכם מחקר רב אודות המינים הנדירים בארץ ישראל, ונועד לשמש כלי-עזר חשוב לצורך קבלת החלטות תכנוניות בשטחים פתוחים בישראל.

מרכז רת"ם מנהל מאגר מידע ממוחשב, המכיל מידע תצפיתי רב אודות תפוצתם של מיני הצמחים בישראל, הן הנפוצים והן הנדירים. למרכז ישנו אתר אינטרנט (ראו להלן), ובו מתקבלים ומתפרסמים דיווחים על תצפיות במינים נדירים או בסכנת הכחדה, וכן מינים בעלי פריחה אטרקטיבית עבור קהל המטיילים. 

מרכז רת"ם עורך מדי שנה מספר השתלמויות בשדה עבור הציבור הרחב, שמטרתן לימוד הצומח והצמחייה של ארץ-ישראל. להשתלמויות אלו ישנה חשיבות רבה לצורך הכרת הטבע של ארץ ישראל בקרב הדורות הבאים, ולצורך הגברת המודעות לשמירת הטבע והשטחים הפתוחים בישראל.

משנת 2000 הפך מרכז רת"ם לחוג עצמאי לחובבי בוטניקה וטבע ישראל ושינה את שמו מ"רתם" ל"כלנית".

## קישורים חיצוניים
* כלנית כתב עת לצמחי ישראל
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שמירת הטבע בישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: בוטניקה
קטגוריה:ישראל: ארגונים להגנת הסביבה
רתם
אהרן ירושלמי

**אהרן ירושלמי** (1 במאי 1914 - 28 בינואר 2007) היה סופר עברי.

## ביוגרפיה
אהרן ירושלמי נולד בוולקוביסק שבפולין (כיום בתחום בלארוס) ליוסף ולאה, אח לאליעזר ירושלמי ולאביו של ליאון יוריס. ילדותו ושנות נעוריו עברו עליו בבית יהודי חרדי. הוא למד ב'חדר', ואחר כך בבית הספר "תחכמוני" בעיר ביאליסטוק. ירושלמי עלה לארץ ישראל לבדו בראשית שנות ה-30.

בשנת 1934 נשא ירושלמי לאישה את יהודית שבאה ממשפחה ותיקה בישראל, המתייחסת למשפחת המדפיס ישראל ב"ק (נינתו). עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי, ושירת במסגרת יחידת קומנדו ביוון. הוא נפל בשבי הגרמנים, אך הצליח להימלט. הוא נתפס שוב, ושוב נמלט, ונעזר בחברי המחתרת היוונית. אומץ לבו ותושייתו הוכרו על ידי הבריטים, והוא זכה בעיטור מכובד, עיטור העוז מטעם מלכת בריטניה.

עם הקמת מדינת ישראל וצה"ל זכה ירושלמי באות הלוחם בנאצים, ובעיטור לוחמי המדינה.

לאחר מלחמת העולם השנייה נודע לירושלמי שרוב משפחתו בפולין נשמדה בשואה. ספריו, רומנים וסיפורים קצרים, עוסקים רובם בסיפור חייו בעת המלחמה, במחנות השבי ובמסתור ביוון. וכן כתב גם רומן מפתח מחיי האמנים והבוהמה בתל אביב בשנות החמישים והששים.

נפטר בבת ים ב-28 בינואר 2007.

## ספריו
***אהבות נעורים**, ירון גולן תל אביב, 1999.
***בדידות**, סיפורים, ירון גולן תל אביב 1994.
***הבופור ועוד סיפורים**, ירון גולן תל אביב, תשנ"א 1991.
***הבית מאבני כורכר**, ירון גולן תל אביב, 1993.
***ברבה ליאונידס**, פואמה, טרקלין תל אביב, 1973.
***הגזע**, ירון גולן תל אביב 1995.
***החוש הששי**, ירון גולן, תל אביב, 1990.
***יום אחרי**, ירון גולן, תל אביב, 2001.
***כוכבים דועכים**, רומן, עדית תל אביב, תשכ"א 1961.
***המאבק**, ירון גולן, תל אביב, 1999.
***סוף הדרך**, ירון גולן, תל אביב, 1992.
***הענפים**, סיפור על רקע היסטורי, אל"ף, תל אביב, 1980.
***שלושה שברחו**, פרקי שבי ביוון ובגרמניה, עיינות, תל אביב, תשי"ז 1957.
***שתי נשים וגבר**, רומן מחיי הבוהמה התל אביבית בשנות החמישים והשישים, ירון גולן, תל אביב, תשנ"ח 1998.
***שתי פגישות**, רשפים, תל אביב, תשמ"ז 1987.

## קישורים חיצוניים
* הרצל חקק, מאמר מפורט על חייו ויצירתו של ירושלמי, 4 בנובמבר 2006, אימגו
* הרצל חקק, אהרון ירושלמי / הפסנתר- ניתוח הסיפור, אימגו, 23 בינואר 2008

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:מתנדבי היישוב שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מקבלי עיטורים בריטיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון