open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לואיזה, נסיכת פרוסיה

**הנסיכה לואיזה מפרוסיה** (בגרמנית: **Luise von Preußen**; 3 בדצמבר 1838 – 23 באפריל 1923) הייתה בתו של וילהלם הראשון, קיסר גרמניה, ואשתו של פרידריך הראשון, הדוכס הגדול מבאדן.

## ביוגרפיה
לואיזה נולדה ב-3 בדצמבר 1838 בברלין, לוילהלם, נסיך פרוסיה ואוגוסטה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך, בתם של קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך ומריה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה. לואיזה הייתה ביחסים קרובים עם אביה, לעומת זאת היחסים עם אמה היו יותר נוקשים ומרוחקים.

בשנת 1856 התחתנה לואיזה עם פרידריך, נסיך הכתר של באדן, ובתוך כמה שבועות כבר נכנסה להיריון. בשנת 1858 מת גיסה לודוויג השני, הדוכס הגדול מבאדן, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן.

לואיזה הייתה ידידה טובה של אחות גיסתה אליס, נסיכת הממלכה המאוחדת, בעוד שיחסיה עם גיסתה ויקטוריה, הנסיכה המלכותית היו לא ידידותיים במיוחד. לאחר שאליזבת, נסיכת הסן דחתה את חיזוריו של בנה של לואיזה פרידריך, והתחתנה עם סרגיי אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, התדרדרו עוד יותר היחסים בין השתיים.

בשנת 1866 הצטרפה הדוכסות הגדולה של באדן לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, על אף קרבת המשפחה עם ממלכת פרוסיה. לאחר התבוסה האוסטרית, לא נאלצה באדן לשלם פיצויים גבוהים בעקבות קשרי המשפחה. לואיזה הייתה בקשר ידידותי עם פלורנס נייטינגייל ועם קלרה ברטון, שאותה הכירה במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, ואף המליצה עליה לקבלת עיטור צלב הברזל, על פעולותיה בטיפול בחיילים הפצועים.

בשנת 1888 מתו תוך תקופה קצרה אביה, אחיה, בנה ואמה. בעקבות זאת גיסתה ויקטוריה, הנסיכה המלכותית התחברה עמה, ואף שכנעה את אמה ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת לתת ללואיזה את עיטור המסדר המלכותי של ויקטוריה ואלברט.

בשנת 1907 מת בעלה פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן, ובנה פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן עלה לשלטון במקומו. באותה שנה גם הוכתרה בתה ויקטוריה, נסיכת באדן למלכת שוודיה, עם עלותו של בעלה גוסטב החמישי, מלך שוודיה לשלטון.

לאחר תבוסת גרמניה במלחמת העולם הראשונה ובעקבות המהפכה הגרמנית התפטר בנה מהשלטון, ובני המשפחה נמלטו מהארמון. לאחר מכן התיישבו בני המשפחה בבאדן-באדן, וב-23 באפריל 1923 מתה לואיזה, כשבעת מותה היא הייתה הנכדה החוקית האחרונה של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ששרדה בחיים.

## משפחתה
בשנת 1856 התחתנה לואיזה עם פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
* פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן (1857–1928)
* ויקטוריה, נסיכת באדן (1862–1930), התחתנה עם גוסטב החמישי, מלך שוודיה.
* לודוויג, נסיך באדן (1865–1888)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פרוסיה:אישים
קטגוריה:נסיכות פרוסיה
קטגוריה:ילידות 1838
קטגוריה:נפטרות ב-1923
הארווי בירדמן, עורך דין

**הארווי בירדמן: עורך דין** (אנגלית: Harvey Birdman, Attorney at Law) היא סדרה מצוירת קומית המופקת בארצות הברית ומשודרת בCartoon Network במסגרת שידורי הלילה של הרשת המיועדים למבוגרים. הסדרה עוסקת בפעילויות היומיומיות במשרד עורכי דין שרוב העובדים בו הם גיבורי על ודמויות אחרות מסדרות מצוירות של האנה ברברה משנות השישים. 

כוכב הסדרה הוא גיבור העל לשעבר הארווי בירדמן (קולו של גארי קול), אשר בשל מחסור בעבודה בלחימה בפשע הפך לעורך דין. בכל פרק בירדמן מייצג דמות אחרת ממגוון הדמויות המפורסמות של האנה ברברה, ביניהם פרד פלינטסטון, משפחת סילוני, וסקובי דו.
רוב הדמויות הקבועות בסדרה לקוחות מהסדרה הישנה "בירדמן והשלישייה הגלקטית". פיל קן סבן, (קולו של סטיבן קולבר) הבעלים של החברה היה המפעיל של בירדמן בסדרה המקורית. רוב עורכי הדין מולם בירדמן מתמודד כמו רדוקטו, ספיירו וולטורו הם נבלים מהסדרה המקורית.

הסדרה זכתה להצלחה יחד עם שאר התוכניות ברצועת השידור שלה Adult Swim, בעיקר בקרב צופים בגיל הקולג'.

מספר שחקנים ידועים תרמו את קולותיהם לפרקים בסדרה, ביניהם מארק האמיל, פיטר מקניקול (קייג' מאלי מקביל), לואיס בלק ובילי ווסט.

שידורה של הסדרה החל ב-2001.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2000
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
תפוס את היום

**תפוס את היום** (באנגלית: **Seize the Day**) הוא ספר אמריקאי שיצא לאור לראשונה ב-1956 הוא הרומן הרביעי של סול בלו. הספר נחשב לאחת מיצירות הספרות הגדולות של המאה העשרים (על ידי מבקר הספרות הנודע ג'יימס ווד למשל). 

הסיפור עוסק ביום בחייו של וילהלם אדלר (הידוע גם בשם טומי וילהלם), שחקן כושל בשנות הארבעים לחייו. וילהלם מובטל, מרושש, פרוד מאשתו (שמסרבת לתת לו גט) ומרוחק מילדיו ומאביו. במהלך היום הוא נאלץ להתעמת עם נסיבות חייו ומה שהוביל אליהן, לקבל את המצב וללמוד לסלוח לעצמו ולאחרים.

רובין ויליאמס כיכב בסרט מ-1986 המבוסס על הספר.
## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
על בלימה

**על בלימה** (באנגלית: **Dangling Man**) הוא הרומן הראשון של סול בלו, שיצא לאור ב-1944. שם הספר מתייחס למצב בו מרגיש גיבור הסיפור, הנמצא במצב מעבר בין שני שלבים בחייו, ולכן תלוי על בלימה. 

הספר כתוב בצורת יומן, והסיפור עוסק בבחור צעיר ומובטל בשם ג'וזף, היחסים שלו עם אשתו וחבריו ותסכוליו מהחיים. ג'וזף גר בשיקגו ומחכה לצו גיוס מהצבא על מנת להצטרף למאמץ המלחמתי במלחמת העולם השנייה. היומן שלו משמש כמקום לווידוי מחשבותיו והוא מסתיים עם גיוסו ובתקווה שהשגרה של חיים בצבא תקל את סבלו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי 1944
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
אל-חג'אג' בן יוסף

ממוזער**אל-חג'אג' בן יוסף א-ת'קפי** (בערבית: **الحجاج بن يوسف الثقفي**) היה מושל עיראק בתקופה האומיית, תחת שלטונו של הח'ליף עבד אל-מלכ ונחשב בשל נחישותו ואכזריותו לאחד המושלים המוסלמים הידועים ביותר בהיסטוריה.

נולד בעיר טאיף שליד מכה בשנת 661 ומת בשנת 714 בעיר ואסט אשר בעיראק.

## מפקד הצבא האומיי בעת המרד של [[מכה]]
אל-חג'אג' הנהיג את הצבא האומיי שהתעמת עם המורדים של מכה שהיו מלוכדים סביב אבן אל-זביר שטען שהוא הח'ליף החוקי. התבצרות אבן אל-זביר בעיר מכה גרמה למבוכה רבה בקרב השלטון האומיי בגלל קדושתה הדתית של העיר ובגלל האיסור לפגוע במבנים דתיים בהם התבצרו המורדים ובמיוחד סביב הכעבה. למרות זאת, הצורך לדכא את המרד באופן מהיר גרם לאל-חג'אג' לפגוע גם במקומות הקדושים אשר התבצרו בהן המורדים ובכלל זה הכעבה. למרות שאל-חג'אג' הצליח לדכא את המרד ולהחזיר את האזור לשלטון האומיי, פגיעתו בכעבה גרמה למחאות רבות בקרב המוסלמים שראו אותו כדמות בלתי דתית. הצלחתו בדיכוי המרד שכנעה את הח'ליף עבד אל-מלכ למנותו למושל עיראק שהייתה ידועה כמוקד למרידות שונות בשל בעיות כלכליות ופוליטיות שהיו באזור. אל-חג'אג' מונה למושל עיראק במקום אחי הח'ליף, בִשר אבן-מרואן, בכך נפתחה מגמה חדשה בשושלת האומיית של מינוי מושלים מקצועיים במקום בני משפחה.

## מדיניותו הצבאית והשלטונית בעיראק
על מנת לדכא את המרידות שזוהו עם זרמים דתיים הוא אימץ מדיניות התנקשות בחיי המנהיגים הדתיים אשר הנהיגו את המרידות ובמיוחד התנקש בחייהם של עשרות מנהיגים דתיים שהפכו על ידי השיעים בתקופה יותר מאוחרת לקדושים דתיים. מדיניות ההתנקשות ודיכוי המרידות הפכה אותו לדמות שלילית במיוחד בקרב השיעים. אלו אימצו את דמותו של אל חג'אג' על מנת לתקוף את הסונים כאנשים שהזדהו עם השלטון האומיי שנתפס בעיניהם כשלטון חילוני ומושחת שפעל נגד "האסלאם האמיתי" - אסלאם בו ההנהגה הדתית נמצאת בידייה של משפחת הנביא מוחמד, מצאצאי הח'ליף עלי בן אבי טאלב.

לעומת הדעה השיעית, ההיסטוריוגרפיה הסונית רואה בחיוב מסוים את דמותו של אל-חג'אג', זאת על רקע ההתפתחות הכלכלית שהביא לאזור- הרפורמות החקלאיות אשר ביצע בעיראק כאשר עיבד אדמות חקלאיות שונות ובנה גשרים אשר חיברו בין האזורים החקלאיים והעניק לאיכרים הלוואות שונות. אל-חג'אג' נודע בבניית עיר ואסט שהפכה להיות הבירה של עיראק בתקופתו. בתקופתו הפכה השפה הערבית לשפה רשמית כאשר תרגם את הצווים המנהליים והשלטוניים מן הפרסית לערבית. כמו כן הנהיג רפורמה במטבע של המדינה. כמו כן הקפיד להוציא מחוץ לחוק את הנוסחים הרבים שהיו לקוראן על מנת לקבוע נוסח חוקי אחד לכלל הקהילה המוסלמית על מנת לצמצם את המתח בין הקהילות המוסלמיות סביב פרשנות הקוראן.

אבן ח'לדון (אלמקדמה פי עלם אל-תאריח', פרק 26) מזכיר מסורת אודות אל-חג'אג': כאשר הח'ליף עבד אל-מלכ שאל בדואי אודות שלטונו של אל-חג'אג' בעיראק. הבדואי שיבח את אל-חג'אג' ובאומרו כי 'הוא עשק את העם לבדו'. מסורת זו רומזת לכך שאל-חג'אג' שם קץ לאנרכיה בה העם נעשק על ידי בעלי כוח שונים.

## דמותו של אלחג'אג' בעת החדשה
בעת המלחמה בין איראן ובין עיראק, זרמים פוליטיים שיעים וסורים שהזדהו עם איראן כינו את נשיא עיראק סדאם חוסיין בשם אל-חג'אג' כדי לתאר אותו כאדם אכזרי שמדכא את השיעים כמו שנהג אל-חג'אג' בתקופתו.

הופעת סדרת טלוויזיה מצרית באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 אשר הנציחה את דמות של אלחג'אג' כדמות חיובית וגרמה למחאות רבות בקרב השיעים שראו אותה כסוג של פרובוקציה נגד השיעים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערבים
קטגוריה:בית אומיה
קטגוריה:ילידי 661
קטגוריה:נפטרים ב-714
המגן (סדרת טלוויזיה)

**המגן** (באנגלית: **The Shield**) היא סדרת דרמה המשכית אמריקאית, ששודרה ברשת FX בארצות הברית החל משנת 2002. הסדרה מספרת את סיפורם של ארבעה שוטרים מושחתים במחוז של לוס אנג'לס. יוצר הסדרה הוא שון ראיין (שלאחר מכן צירף אליו את קורט סאטר) והכוכב הראשי הוא מייקל צ'יקליס, שזכה בפרס אמי ובפרס גלובוס הזהב על גילום דמותו של ויק מאקי, הדמות הראשית בסדרה. שידורה של העונה השביעית והאחרונה החל בארצות הברית ב-2 בספטמבר 2008, ופרק הסיום של הסדרה שודר ב-25 בנובמבר 2008. הסדרה שודרה גם בישראל החל משנת 2003 בערוץ 3, וארבע העונות הראשונות שודרו מאוחר יותר גם בערוץ AXN. ב-2012 החלו שידורים חוזרים של כל פרקי הסדרה בערוץ HOT Zone.

## רקע
עלילת הסדרה מתרחשת במחוז פרמינגטון, מחוז בדיוני של לוס אנג'לס שבקליפורניה, המאוכלס בעיקר על ידי לטינים ושחורים. קודם לעלילת הסדרה הוקמה במחוז תחנת משטרה חדשה וניסיונית והפיקוד עליה הופקד בידיו של דייוויד אסוודה (מגולם על ידי בניטו מרטינס). ייסוד "יחידת ההסתערות" , יחידה מיוחדת שמטרתה להילחם בכנופיות הרחוב, הופקד בידיו של הבלש ויקי מאקי (מייקל צ'יקליס), למגינת לבו של אסוודה, ומאקי צירף אליה שלושה בלשים; שיין ונדרל (וולטון גוגינס), רוני גרדוקי (דייוויד ריס סנל) וקרטיס "לם" למנסקי (קני ג'ונסון). דמויות נוספות הן: קורין מאקי, אחות בבית-חולים ואשתו של ויק, קלודט וימס, בלשית (מגולמת על ידי סי-סי-אייץ' פאונדר), הולנד "דאץ'" וגנבאך, השותף של וימס (ג'יי קארנס), דני סופר (קתרין דנט), וג'וליאן לואו (מייקל ג'ייס), שניהם שוטרי סיור. אלו הן הדמויות בעונה הראשונה ואליהן הצטרפו דמויות נוספות עם התקדמות הסדרה.

### עלילה ראשית
ויק מאקי ושלושת חבריו ליחידה הם בלשים יעילים באופן יוצא דופן בפיצוח תיקים, כפי שהעיד מפכ"ל המשטרה בעונה מתקדמת: "היחידה הזו מפצחת תיקים בקצב הכי מהיר בעיר". אך הארבעה אינם שוטרים רגילים, כפי שלומד הצופה כבר בפרק הראשון, וגם "המגן" אינה סדרה רגילה. בפרק זה יורה מאקי למוות בראשו של בלש צעיר, טרי קראולי, שהושתל ביחידה על-מנת להביא ראיות שהארבעה, ומאקי בראשם, עוברים על החוק. "אתה חושב שמאקי עובד עבור סוחר הסמים?" שואל קראולי את אסוודה כאשר האחרון מנסה לשכנע אותו למצוא ראיות על הארבעה. "אני חושב שסוחר הסמים עובד עבור מאקי" משיב אסוודה.

מאקי מצטייר לפני הצופה כאדם וכאב טוב, אך גם כרוצח וגנב. "מאקי הוא אדם מסוכן אם אתה פושע, ומוסרי אם אתה אישה במצוקה או ילדיו האוטיסטים. מנקודת מבט אחת מאקי הוא שוטר מושחת. מזווית ראייה אחרת מאקי פועל ב'דרכים משלו' כדי להשיג 'צדק'" כותבת מירב קריסטל עבור ynet.

מאקי וחבריו ליחידה מנסים, בדרך כלל בהצלחה, לתמרן בין פיצוח תיקים והשלטת סדר ברחובות פרמינגטון, לבין גנבת כספי סמים, במטרה להעשיר את עצמם.

## פרקים

## פרסים
"המגן" הייתה מועמדת לפרסים רבים מאז עלתה למסכים, בהם פרס אמי, גלובוס הזהב, ולוויין הזהב, ורשמה אף מספר זכיות, בהן:
*פרס אמי (שחקן ראשי בסדרת דרמה), ניתן לשחקן מייקל צ'יקליס על גילום דמותו של ויק מאקי (2002)
*פרס גלובוס הזהב (סדרת הדרמה הטובה ביותר) (2002)
*פרס גלובוס הזהב (השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה), ניתן לשחקן מייקל צ'יקליס על גילום דמותו של ויק מאקי (2003)

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* המגן בסוני פיקצ'ורס
* המגן באתר FX Networks
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:FX Networks
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: סדרות
קטגוריה:זוכי פרס פיבודי
קטגוריה:סדרות דרמה המשכיות
קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בלוס אנג'לס
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2002
קרוז ביי

**קרוז ביי** (באנגלית: **Cruz Bay**) היא העיר המרכזית של האי סנט ג'ון שבאיי הבתולה של ארצות הברית - טריטוריה של ארצות הברית. בעיר מתגוררים 2,743 תושבים (2000)

## גאוגרפיה
העיר ממוקמת בחופו המערבי של האי והמהווה המרכז המסחרי והעסקי של האי. בעיר נמצא הנמל המרכזי של האי, ודרכו ניתן להגיע אל האי באמצעות מעבורות הנוסעות דרך קבע בין האי לבין האיים סנט תומאס ולטורטולה, וירג'ין גורדה וג'וסט ואן דייק שבאיי הבתולה הבריטיים.

עיקר כלכלת העיר מבוססת על התיירות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איי הבתולה של ארצות הברית: ערים
קונדור האנדים

**קונדור האנדים** (שם מדעי: *Vultur gryphus*) הוא עוף גדול ממדים ממשפחת הקונדוריים. הוא נקרא על שם הרי האנדים שבאמריקה הדרומית, שם הוא חי.

## מאפיינים
קונדור האנדים הוא אוכל שיירים, שניזון בעיקר מפגרים (מועדפים עליו פגרים גדולים, לדוגמה של איילים או פרים).

תחום תפוצתו מתמשך על פני הרי האנדים בדרום אמריקה, מוונצואלה וקולומביה בצפון (אזורים בהם מין זה נדיר במיוחד), ודרומה דרך אקוודור, פרו, צ'ילה, בוליביה ומערב ארגנטינה עד ארץ האש. תחום תפוצתו הלך וקטן החל מהמאה ה-19 בשל פעילויות אנוש.

למרות שאורכו קטן בכ-8 ס"מ משל הקונדור הקליפורני, מוטת כנפיו גדולה יותר. מוטת כנפיו נעה בין 270 ל-320 ס"מ, משקלו נע בין 8 ל-11 ק"ג, ואורך גופו נע בין 100 ל-130 ס"מ. אורך הזנב נע בין 33 ל-38 ס"מ. רק עופות ים והנשר המקראי משתווים לקונדור האנדים במוטת כנפיו העצומה. ראשו וצווארו האדומים-שחרחרים של הקונדור קירחים ולזכר כרבולת אפורה (לנקבה אין כרבולת). רוב הגוף שחור, מסביב לצוואר ישנה פלומה של נוצות לבנות, שבולטת במיוחד אצל הזכרים. על הכנפיים ישנם כתמים לבנים, הבולטים במיוחד אצל הזכרים.

קונדור האנדים מגיע לבגרות מינית בגיל 5-6 שנים. הזכר והנקבה דואגים לגוזל עד גיל שנה. הקונדור מקנן על הקרקע בצוקים גבוהים, ברום של עד 5,000 מטרים מעל גובה פני הים. מין זה עלול להימצא בקרוב בסכנת הכחדה עקב ציד בלתי חוקי וזיהום סביבתי.

נוצותיו של קונדור בוגר שחורות, מלבד רצועה של נוצות לבנות על הצוואר ופסים לבנים על נוצות הכנפיים של הזכרים הבוגרים, שמופיעות אחרי נשירת הנוצות הראשונה שלהם.

בתרבויות העתיקות של האנדים, ראו בקונדור את התגלמותו של אל כל יכול ששמו ויראקוצ'ה. הקונדור נחשב למייצג של עולם השמיים ויוחס לו התפקיד של העברת המתים לעולם הבא. כיום הקונדור משמש כסמל מדינות האנדים. במדינות קולומביה, צ'ילה, בוליביה ואקוודור, הקונדור נמצא על הסמל הלאומי.

## קישורים חיצוניים

* הצלת קונדור האנדים מהכחדה - באתר הארץ
* הקשר ביו הגריפון המיתולוגי לקונדור האנדים - באתר סנונית


קובץ:Vultur gryphus -upper body-8a.jpg
קובץ:Vultur gryphus -Doué-la-Fontaine Zoo, France-8a.jpg
קובץ:Vultur gryphus -Lotherton Hall, Aberford, near Leeds, England-8a.jpg
קובץ:Cóndor.jpg
קובץ:Condor des Andes mâle adulte.jpg
קובץ:Condor02 ST 98.jpg
קובץ:Andean Condor 085.jpg
קובץ:Vultur gryphus.jpg
קובץ:Coat of arms of Chile.svg|קונדור האנדים בסמל צ'ילה


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:קונדוריים
קטגוריה:ציפורים לאומיות
קטגוריה:אקוודור: סמלים לאומיים
קטגוריה:בוליביה: סמלים לאומיים
קטגוריה:צ'ילה: סמלים לאומיים
קטגוריה:קולומביה: סמלים לאומיים
קטגוריה:אקוודור: עופות
קטגוריה:צ'ילה: עופות
קטגוריה:בוליביה: עופות
קטגוריה:קולומביה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים בהרי האנדים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
ג'קוזי

[שמאל|ממוזער|250px|ג'קוזי באתר סקי ב[קנדה]]
250px|ממוזער|נער  בג'קוזי, בישראל
[250px|ממוזער|שמאל|ג'קוזי באונייה [קראון איריס]]
**גָ'קוּזִי** (בעברית: **אַמְבַּט עִיסּוּי**) הוא בריכה קטנה, מחוממת לטמפרטורות שבין 30 ל-40 מעלות צלזיוס, ובה משאבות משני סוגים: משאבות מים המפעילות פיות ("ג'טים - Jets") המותקנות בדופן הבריכה, ומפוח אוויר ("Blower") המזרים אוויר דרך חרירים בקרקעית הבריכה.

כאשר מופעלות משאבות המים, המים נדחסים בלחץ גבוה דרך הפיות ומתערבבים בהן עם אוויר באמצעות מנגנון מיוחד. סילון המים והאוויר המוזרק מן הפיות מערבל את המים בבריכה, ומאפשר עיסוי השרירים המופנים אליו. בבריכות ג'קוזי גדולות מותקנות הפיות בגבהים שונים כדי לאפשר עיסוי לכל שרירי הגוף.

כאשר מופעל מפוח האוויר, הוא מזרים אוויר דחוס לקרקעית הבריכה. האוויר משתחרר אל המים מחרירים הנמצאים בקרקעית הבריכה, ויוצר אפקט נוסף של עיסוי.

בריכות אלה מיועדות לשחרור והרפיית שרירים ולהנאה. מספר המשתמשים בג'קוזי משתנה לפי גודלו, ממשתמש בודד במתקן ביתי ועד כעשרה משתמשים במתקן ציבורי. בשל גודלה הקטן של בריכה זו, לא ניתן לשחות בה, והמשתמשים לרוב יושבים על מושבים המותקנים בדפנות הבריכה.

הג'קוזי מצוי לרוב כחלק ממתקני הספא, בבריכת שחייה, ולעיתים כמתקן עצמאי. 

מערכות ג'קוזי ציבוריות משתמשות בכלור או בברום לחיטוי המים. הכלור והברום עלולים להחמיר בעיות עור שאופייניות לסובלים מדלקות פרקים ואף לבעיות נשימתיות. בחלק מהמערכות הביתיות משמש לחיטוי גז אוזון המיוצר בג'קוזי בעזרת מכשיר הנקרא אוזונטור, כתחליף הולם לכלור ולברום.

## היסטוריה
ג'קוזי הוא למעשה שמה של החברה ג'קוזי העוסקת בייצור מתקני ג'קוזי - השם הפך באופן לא רשמי ממותג למעין שם גנרי כללי למוצר זה. מקור השם ג'קוזי הוא בשמם של האחים Jacuzzi (יש לקרוא: "יאקוצי") האיטלקיים, אשר היגרו מאיטליה לארצות הברית בתחילת המאה ה-20 והקימו את חברת "ג'קוזי" למשאבות. המצאת בריכת העיסוי מיוחסת לאחד האחים אשר בנו נפצע בתאונת דרכים ונזקק לפיזיותרפיה ממושכת. האב החליט לפתח מערכת עיסוי מבוססת מים בלחץ גבוה, והמציא את המערכת הנקראת עד היום על שם משפחתו.  

בתחילת שנות ה-60, זיהה אחד מבני דור השלישי ממשפחת הג'קוזי את הצורך הצרכני במוצר הבריאותי והחוויתי באותה מידה, לקראת אמצע שנות ה-70 כבר החלו לייצר את בריכות הג'קוזי בצורה שמתאימה לכמות אנשים גדולה יותר ברחצה אחת ומשם נולדה לה מערכת הספא מבין הראשונות בשנות ה-70, משנות ה-80 וה-90 ואילך, מערכות הג'קוזי הפכו להיות מעוצבות ויוקרתיות יותר.

## ראו גם

* אמבט קרח

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פנאי
קטגוריה:מרחץ
קטגוריה:כלים סניטריים
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
בומיס

**בומיס** (באנגלית: **Bomis**) הייתה חברת דוט-קום אשר הייתה פעילה בשנים 1996 עד 2007. החברה ידועה כיום בעיקר כחברה שאחראית ליצירת האנציקלופדיות המקוונות החופשיות נופדיה וויקיפדיה. החברה נוסדה ב-1996 על ידי ג'ימי ויילס, טים של ומייקל דייוויס.

העסק העיקרי של בומיס היה מכירת פרסומות בפורטל החיפוש של Bomis.com.

החברה ניסתה בתחילה מספר קונספטים לתוכן, כולל פיתוח פורטל לעיר שיקגו. האתר התמקד בתחילת הדרך בתוכן המיועד לגברים, כולל מידע על פעילויות ספורט, כלי רכב ונשים. Bomis זכתה להצלחה לאחר שהתמקדה בתכנים אירוטיים.

## התפקיד של בומיס ביצירת נופדיה וויקיפדיה
ממוזער|alt=The Bomis staff, summer 2000|צוות העובדים בחברת האינטרנט של ויילס בומיס בתקופה בה ויילס וסנגר פיתחו לראשונה את ויקיפדיה, קיץ 2000|ימין
במהלך שנת 2000 בומיס ייסדה את נופדיה אשר הייתה אנציקלופדיה מקוונת חופשית בה התוכן נכתב על ידי מומחים. בשלב מוקדם של הפרויקט בומיס שכרה את לארי סנגר כעורך הראשי של נופדיה. תהליך פיתוח התוכן היה איטי מדי ובשל כך הוחלט להשיק את ויקיפדיה על מנת שיופקו באתר טיוטות לנופדיה. ויקיפדיה הייתה בתחילת מיזם חברת בת של בומיס. ככל שהעלויות של ויקיפדיה עלו עם העלייה הפופולריות שלה, ההכנסות של בומיס ירדו כתוצאה מהתרסקות בועת הדוט-קום. מאחר שוויקיפדיה הייתה יקרה מדי בשביל שתמשיך לפעול תחת המימון של חברת בומיס, ויילס וסנגר החליטו שהמיזם ימשיך לפעול תחת מימון תרומות מהציבור הרחב. סנגר פוטר מבומיס ב-2002. התוכן בנופדיה אוחד לוויקיפדיה והוא חדל להתקיים ב-2003.

קרן ויקימדיה נוסדה ב-2003 עם חבר נאמנים שכלל את שלושת המייסדים של חברת בומיס (ויילס, דייוויס ושל) והיא הייתה ממוקמת בתחילה בסנט פטרבורג שבפלורידה, בה היה בסיס הפעילות של חברת בומיס. ויילס השתמש בכ-100 אלף דולרים מההכנסות של בומיס כדי לממן את ויקיפדיה לפני שהתקבלה ההחלטה להפוך את האנציקלופדיה לעמותה שפועלת ללא כוונת רווח. ויילס הפסיק להיות מנכ"ל בומיס בשנת 2004. של שימש כמנכ"ל החברה בשנת 2005, בעת שהיה בחבר הנאמנים של קרן ויקימדיה.

## קישורים חיצוניים

* Bomis.com בארכיון האינטרנט

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1996
יזיד בן אל-מוהלב

**יזיד אבן אלמֻהַלַּב** (בערבית: **يزيد بن المهلب**; 672–720) היה מושל בתקופת בית אומיה.

## ביוגרפיה
יזיד התחיל את הקריירה הצבאית שלו כמפקד צבאי באזור ח'וראסאן אשר בפרס מטעם מושל עיראק אל-חג'אג' בן יוסף. לתקופה זמנית קצרה הוא מונה למושל של ח'וראסאן. התקדמותו המהירה הגבירה את חששו של אל-חג'אג' ממנו שראה אותו כמתחרה פוטנציאלי לתפקידו בעיראק במיוחד בשל מדיניותו העצמאית בח'וראסאן. לכן ניסה לסלק אותו מתפקידו כמושל ח'וראסאן אולם ללא הצלחה בשל התנגדותו של השליט האומיי עבד אל-מלכ בן מרואן. 

אלחג'אג' ניצל את מותו של השליט ופיטר את יזיד מתפקידו ומינה אדם מקורב אליו. מותו של אלחג'אג' ועלייתו של השליט האומיי סלימאן בן עבד אל-מלכ לשלטון שהיה מקורב לחוג הפוליטי של יזיד גרמה לכך שיזיד מונה למושל עיראק וח'וראסן. יזיד ניצל את התקופה הזאת לקידום האינטרסים האישיים שלו כאשר הפך להיות אחד מבעל ההון העשירים הודות לניצול הכנסות מהמסים אשר גבה ובכך התגברו החשדות מצד השלטון המרכזי כלפי מקור הונו הרב דבר שהוביל לפיטוריו מתפקידו על ידי השליט הדתי עומר השני. 

יזיד התנגד לפיטוריו ומרד בשלטון המרכזי של דמשק כאשר ניסה לנצל את ההון אשר רכש בהידוק הקשרים עם חוגים שונים שהתנגדו לשלטון האומיי. 

החליפות האומיית שלחה צבא גדול אשר הביס את צבא יזיד. יזיד אבן אלמוהלב נהרג בקרב והמדינה הפקיעה את רכושה של משפחת אל-מוהלב שהפכה להיות משפחה ענייה אחרי שהייתה ידועה כמשפחה העשירה ביותר במדינה המוסלמית.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערבים
קטגוריה:ילידי 672
קטגוריה:נפטרים ב-720
צ'יקן ליטל

**צ'יקן ליטל** (באנגלית: **Chicken Little**) הוא סרט קומדיה אמריקאי בהנפשה ממוחשבת משנת 2005, המבוסס על הסיפור העממי "השמיים נפלו על הראש". צ'יקן ליטל נוצר בהפקה עצמאית של חברת וולט דיסני. הסרט הוא הסרט הדיגיטלי הראשון בתלת-ממד.

בישראל, הסרט הוקרן לראשונה בבתי הקולנוע בשנת 2005. בשנת 2011 יצאה לסרט גרסת תלת־ממד 3D לבלו-ריי. בשנת 2012 שודר בדיבוב לעברית בערוץ דיסני ישראל.

לסרט היה אמור לצאת המשכון בהפקת אולפני דיסניטון, אם כי בעקבות שינוי מוקד האולפן הוא בוטל.

## תקציר העלילה
עלילת הסרט מתחילה כשנה לאחר האירוע בו גרם צ'יקן ליטל למהומה גדולה באוקי-אוקס, העיירה השלווה בה הוא גר, כאשר טען כי 'השמיים עומדים ליפול' וכי חתיכה מהם פגעה בו. בעקבות האירוע הוא הפך למושא צחוקם של תושבי העיירה.

כעת הוא מנסה להחזיר לעצמו את כבודו ולזכות מחדש בהערכת אביו, וזאת באמצעות הצטרפות לקבוצת הבייסבול המקומית. הוא מצליח להביא לניצחון גדול של הקבוצה ולזכות בהערכת תושבי העיירה.

יום אחד שוב נופל עליו משהו מהשמיים. הוא נלחץ וחש כי חייזרים עומדים לכבוש את כדור הארץ. הוא נעזר בחבריו - אבי הברווזה המכוערת, פיש הדג המצחיק וראנט החזרזיר - כדי לחקור את התופעה ולהציל את העיירה.

## דמויות
* **צ'יקן ליטל**: גיבור הסרט.
* **באק קלאק**: אביו של צ'יקן ליטל. לשעבר שחקן בייסבול מצליח, פרש בגיל שלושים.
* **אבי הברווזה המכוערת**: ברווזה שמאוהבת בסתר בצ'יקן ליטל.
* **קירבי**: בנו של זוג חייזרים שפלשו עם חללית החייזרים לעיירה.
* **ראנט**: חזיר, חבר של צ'יקן ליטל. פוחד מרעשים מפחידים. מוצא שימושים מצחיקים לבטנו הרחבה.
* **דג-מחוץ-למים**: הדמות היחידה שלא מדברת בסרט. יוצר רעשים במים, אמיץ וחכם.
* **מר וולנסוורת**: כבש. מחנך הכיתה.
* **סגן-המנהל פטצ'יט**: כלב. זימן את אביו של צ'יקן ליטל עקב תאונה שנגרמה בגלל בנו ליטל רון.

## מדבבים בעברית
* **צ'יקן ליטל**: רן דנקר
* **באק קלאק**: אריה צ'רנר
* **אבי הברווזה המכוערת**: מיה דגן
* **קירבי**: לא דובבה
* **ראנט**: גורי אלפי
* **דג-מחוץ-למים**: עידו מוסרי
* **מר וולנסוורת**: יגאל שדה
* **סגן-המנהל פטצ'יט**: אבי אוריה

את השירים בסרט המדובב ביצעו סער בדישי ולירון לב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטי קומדיה מדע בדיוני משנות ה-2000
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:סרטי התבגרות
קטגוריה:סרטי אסונות
קטגוריה:סרטים לכל המשפחה
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:סרטי תלת-ממד
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים על תרנגולים
קטגוריה:סרטים על ברווזים
קטגוריה:סרטים על חזירים
קטגוריה:סרטים על דגים
קטגוריה:שועלים בתרבות
קטגוריה:סרטים על כבשים
קטגוריה:תרנגולי הודו בדיוניים
קטגוריה:סרטי פלישות חוצנים
קטגוריה:סרטי אנימציה על ידידות
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:אולפני ההנפשה של וולט דיסני: סרטים
אצבעונית

**אצבעונית** היא דמות אגדית מאת הסופר הדני הנס כריסטיאן אנדרסן, המופיעה בסיפור שפורסם לראשונה בשנת 1835. זוהי דמות קטנת ממדים וזעירה במיוחד, שגודלה כגודל זרת בלבד. 

כדמויות אחרות בספריו של אנדרסן, גם אצבעונית איננה מתאימה לדמות הגיבור הקלאסי, וייתכן שמאפיינים מסוימים בה מתאימים אף להגדרת אנטי גיבור. הגדרה זו אינה מתאימה במדויק, שכן בדמותה מודגש הניגוד בין גופה הזעיר לבין אומץ ליבה ושכלה החריף, שבעזרתם היא גוברת על קשיים רבים. 

סרט באותו שם בהפקת Golden Films יצא ישירות לווידאו בשנת 1992. סרט נוסף בעל אותו שם, בבימויו של דון בלות' ובהפצת האחים וורנר, יצא לאקרנים בשנת 1994. בסרט נישאה אצבעונית לקורנליוס, נסיך הפיות. היא עמדה להינשא לחולד מבוגר אבל סירבה בכל תוקף להינשא לו כי לא אהבה אותו. 

בשנות ה-70 העלתה השחקנית והזמרת הישראלית ציפי שביט מופע לילדים שנקרא "**טמבולינה**" (מאנגלית: "ת'מבלינה", שמה הלועזי של אצבעונית, המבוסס על המילה אגודל - Thumb). המופע התבסס על שירי הילדים של השחקן והזמר האמריקאי דני קיי, בסרט "הנס כריסטיאן אנדרסן", ושיר הנושא התבסס על סיפורה של אצבעונית. בשנת 1976 הוציאה שביט גם תקליט משירי המופע. 
 

## קישורים חיצוניים

* אצבעונית, בתרגום לאנגלית משנת 1872 - מתוך ויקיספר

קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:סיפורי הנס כריסטיאן אנדרסן
ג'אטי

**ג'אטי** (טמילית: சாதி, סנסקריט: जाति) היא חלק ממערכת הקאסטות בהודו. התרגום המילולי של המילה ג'אטי הוא לידה, חיים, או דרגה. באופן מעשי זוהי קבוצת השתייכות חברתית המכתיבה אורח חיים ומקצוע.

קאסטה (שם אירופי למבנה החברתי ההודי) היא מערכת ריבוד המסווגת על פי קבוצת שארות. לתוכה נולד האדם, אליה הוא משתייך, בתוכה הוא מתחתן, והיא אף מכתיבה את מנהגי האבלות ומנהגי טומאה וטהרה. למערכת החברתית והמעמדית בהודו ישנה חלוקה ראשית לווארנות (מילולית "צבעים") המתחלקות בחלוקה משנית לאלפי ג'אטי.

יש מקרים רבים בהם שם הג'אטי הוא גם שם המשפחה של האדם וגם מקצועו, למשל אדם ששם משפחתו "דהובי" יהיה שייך לג'אטי הכובסים ויתפרנס ככובס, ושם המשפחה Dasa יעיד על האדם כי הוא משרת או צאצא למשרתים העוסק בעבודות שירות.

יש לעיתים גם חלוקת משנה בתוך ג'אטי, לתתי קבוצות נפרדות (קלאנים), ולכל תת-קבוצה יהיו מאפיינים נפרדים. בניגוד לאיסור הנישואים בין ג'אטי שונות (אנדוגמיה), לעיתים ייתכנו נישואין בין בני קלאנים שונים השייכים לאותו ג'אטי (אקסוגמיה).

## קישורים חיצוניים
*על שיטת הקאסטות 
* 

קטגוריה:הודו: תרבות
קטגוריה:הינדואיזם
פרנסואה פנלון

**פרנסואה דה סליניק דה לה מוט פנלון** (בצרפתית: **François de Salignac de La Mothe-Fénelon**; 6  באוגוסט 1651 - 7 בינואר 1715) היה תאולוג נוצרי-קתולי וסופר צרפתי חבר האקדמיה הצרפתית.

פרנסואה פנלון נולד ב-6 באוגוסט 1651 למשפחת אצולה שהתרוששה מנכסיה, בטירת פנלון בכפר סנט מונדאן במחוז דורדון שבדרום מערב צרפת. משפחתו הועידה אותו לכמורה והוא החל ללמוד בעיר קאהור (כיום בחבל דרום הפירנאים) ולאחר מכן למד אצל הישועים בפריז. החל מ-1668 נשא דרשות וזכה בהצלחה כפרח כמורה. ב-1678 נתמנה על ידי הארכיבישוף של פריז למנהל "המוסד לקתוליות חדשות" שהוקדש ל"חינוך מחדש" של נערות ממשפחות האצולה שהוריהן המירו את דתם מפרוטסטנטים לקתולים. ב-1681 כתב את ה"מסה על חינוך נערות". ב-1685, בהמלצתו של ז'אק-בנין בוסואה, נתמנה על ידי המלך לואי הארבעה עשר למנהל קבוצת מיסיונרים קתולים בחבל פואטו שבמערב צרפת שבו התקיימה קהילה גדולה של פרוטסטנטים. ב-1688 הוצג בפני מאדאם דה מיינטנון, ובהמלצתה נתמנה למורהו הפרטי של לואי, דוכס בורגונדיה בן השבע, נכדו של המלך. באותה שנה פגש פנלון לראשונה את בת דודתו , הידועה בדרך כלל כמאדאם גיון. באותה תקופה, היא התקבלה היטב במעגל החברתי. פנלון התרשם עמוקות מאדיקותה ולימד אותה באופן פעיל. מאוחר יותר הוא יהפוך לחסיד ויגן על צורת הקויאטיזם שלה. ב-1693 הוא נבחר לאקדמיה הצרפתית.

ב-1695 נתמנה לארכיבישוף של העיר קמברה (כיום בחבל צפון פה דה קאלה), אך חיבורו "פירושים על דברי הקדושים באשר לחיים הפנימיים" (משנת 1697) גונה על ידי האפיפיור בהשפעת ז'אק-בנין בוסואה שהפך למתנגדו הגדול של פנלון בחצר המלכות. פנלון נאלץ לחזור בו ולהודות בטעותו. ב-1699 השלים את חיבור יצירתו "הרפתקאותיו של טלמאכוס". ברומן היסטורי זה שנכתב עבור תלמידו המלכותי הדוכס מבורבון, הוא מוביל את טלמאכוס, בנו של אודיסאוס גיבור המיתולוגיה היוונית, דרך מדינות שונות של העולם העתיק שבגלל עצות רעות שניתנו למנהיגיהן גררו את ארצותיהם למלחמות שגרמו להתרוששותן. בעיות אלה באו על תיקונן, בהתאם לרומן, הודות לעצותיו של חכם שוחר שלום שהמליץ על הימנעות מייצור דברי מותרות והביא לפיתוח החקלאות ולפריחה כלכלית. כמובן שהיה בכך משום רמז למצבה של צרפת בתקופתו של המלך לואי הארבעה עשר.

המלך, שראה בספר זה ביקורת על שלטונו האבסולוטי, אסר על הדפסת הספר וציווה לגרש את פנלון מחצר המלכות. לאחר שנת 1700 פנלון שב לקמברה שם המשיך בתפקידו כארכיבישוף. הוא דאג באופן אישי לחינוכם הדתי של אנשי עדתו וילדיהם. במשך החורף הקשה של 1709 הוא דאג למזון עבור הצבא הצרפתי שחנה באזור כהונתו.

פרנסואה פנלון נפטר בקמברה ב-1715.

## מורשתו
פרנסואה פנלון נחשב לאחד ממבשרי עידן האורות. ספרו "הרפתקאותיו של טלמאכוס" שימש במשך המאה השמונה עשרה כאחד הספרים החשובים לחינוכם של בני הנעורים בצרפת. אחדים מספריו, שנמצאו ברשות תלמידו המלכותי שנפטר ב-1712, נידונו לשריפה על ידי המלך לואי הארבעה עשר. כמה מספריו נתפרסמו אחרי מותו ובהם: "דיאלוגים על אמנות הנאום בצירוף מכתב לאקדמיה הצרפתית" (1718). "חשבון הנפש של מצפונו של מלך" (1734).

## קישורים חיצוניים

* תיאור חייו
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ילידי 1651
קטגוריה:כמרים צרפתים
קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:נפטרים ב-1715
...
מיל (מטבע)

250px|ממוזער|שמאל
**מיל** היה יחידת כסף בתקופת המנדט הבריטי, החלק ה-1,000 של הלירה הארץ ישראלית, שהונפק החל משנת 1927.

בשנת 1927 פרסמו שלטונות המנדט את דבר המלך במועצה על מטבעות פלשתינה (א"י) ולפיו נקבעה הלירה הארץ-ישראלית כהילך חוקי בשטחי המנדט, והיא חולקה ל-1,000 מיל.

המיל הונפק במטבעות של מיל אחד ושני מילים מנחושת, מטבעות של 5, 10 ו-20 מילים מקופרניקל (סגסוגת של נחושת וניקל) עם חור במרכזן (המטבע בן 10 מילים היה ידוע בתור "הגרוש עם החור"), ומטבעות של 50 מיל ו-100 מיל מכסף. במהלך מלחמת העולם השנייה הוחלפו מטבעות הקופרניקל במטבעות מנחושת, ומטבעות הכסף במטבעות מקופרניקל. כמו כן הונפק שטר של 500 מיל.

על מטבעות המיל הבריטי היה מודפס ערך המטבע, שנה, המילה פלסטין בערבית ואנגלית והצמד פלשתינה (א"י) בעברית.

גם לאחר הקמת המדינה ב-1948, ועד שנת 1952, שימש המיל (והלירה הארץ ישראלית) הילך חוקי.
המטבע היחיד שהוטבע במדינת ישראל היה בן 25 מיל. בצד הערך רשום: "25 מיל" עם 2 ענפי זית מסוגננים. בצד הנושא מצויר ורשום: "ישראל" ומצויר אשכול ענבים.  ממטבע זה הוטבעו בירושלים 42,650 יחידות ובהטבעה נוספת בחולון 650,000 יחידות.
בתאריך 6 בספטמבר 1950 הפסיק המטבע לשמש כהילך חוקי.

בשנת 1952, עם המעבר מהלירה הארץ ישראלית ללירה הישראלית, הוחלף שמו של המיל לפרוטה.

המיל הוא הבסיס למשחק הטלת המטבע המפורסם עץ או פלי, שכן מצידו האחד של המטבע חקוק "עץ" ומצידו השני הכתובת פלשתינה (א"י) או בקיצור "פלי".

### סדרת המנדט

### מיל במדינת ישראל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מטבעות
קטגוריה:מטבעות שיצאו משימוש
פרסקוט בוש

**פרסקוט שלדון בוש** (באנגלית: **Prescott Sheldon Bush**; 15 במאי 1895 – 8 באוקטובר 1972) היה סנאטור אמריקני מטעם מדינת קונטיקט ובנקאי בכיר בוול סטריט. הוא אביו של נשיא ארצות הברית ה-41, ג'ורג' הרברט ווקר בוש וסבו של הנשיא ה-43 ג'ורג' ווקר בוש.

## ביוגרפיה
בוש נולד למשפחה מהמעמד הגבוה, בקולומבוס שבאוהיו. בשנים 1908–1913 למד בניופורט, רוד איילנד. ב-1913 החל ללמוד באוניברסיטת ייל, שם היה חבר באחוות הגולגולת והעצמות, ובכך המשיך מסורת משפחתית של לימודים במוסד אקדמי זה. לאחר סיום לימודיו שירת בוש בצבא ארצות הברית, בזמן מלחמת העולם הראשונה. קיבל הכשרה מודיענית בורדן שבצרפת. ב-1921 נישא לדורותי ווקר ולזוג נולדו חמישה ילדים. ביניהם ג'ורג' הרברט ווקר, לימים הנשיא ה-41 של ארצות הברית. באותה התקופה החל לעבוד בסנט לואיס, מיזורי, והמשפחה חזרה לקולומבוס שבאוהיו בשנת 1923. בהמשך השנים המשיך לעבוד כאיש עסקים.

ב-1952 נבחר בוש לסנאט מטעם קונטיקט לאחר שגבר על המועמד הדמוקרטי אברהם ריביקוף. כסנטור הגדיר בוש את עצמו "פרוגרסיבי מתון". בוש התנגד לפעילותו האנטי-קומוניסטית של עמיתו למפלגה, הסנטור ג'וזף מקארתי ולתוכנית החלל האמריקאית וסייע להקים את חיל השלום. ב-1956 הוא ניצח שוב בבחירות, עם למעלה מ-55% מהקולות, ובשנת 1962 החליט שלא להתמודד לקדנציה שלישית.

נפטר בשנת 1972 ונקבר בקונטיקט.

## ראו גם
*משפחת בוש

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:קולומבוס (אוהיו): אישים
פרסקוט
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אבות של נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:חברי אחוות הגולגולת והעצמות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1972
ביוטין

**ביוטין** (**Biotin**) הוא תרכובת אורגנית המשמשת כוויטמין בבעלי חיים.

ביוטין משויך בדרך כלל לקבוצת ויטמין B, והוא מסומן כ-**B<sub>7</sub>**, אף שבמדינות מסוימות, כגון צרפת, הוא מסומן כ**וויטמין B<sub>8</sub>**. בנוסף לכך יש הרואים בביוטין ויטמין עצמאי ומסמנים אותו כ**וויטמין H**. ביוטין משמש כקואנזים (ראו בהמשך) וככזה הוא קרוי **קואנזים R** (בקיצור: **CoR**).

ביוטין מורכב משתי טבעות מאוחות: טבעת אוראידו (Ureido) המכילה שני אטומי חנקן וטבעת טטראהידרותיופן (Tetrahydrothiophene) המכילה אטום גופרית. לטבעת השנייה קשורה חומצה קרבוקסילית קטנה - חומצה פנטנואית - המכילה חמישה אטומי פחמן.

ביוטין מצוי בעיקר בכבד, במוצרי חלב, בשמרים ובחלמון (אך לא בחלבון) הביצה. התצרוכת היומית הדרושה אינה גבוהה ונעה בין 30 ל-200 מיקרוגרם. חיידקים השוכנים במעי של בעלי חיים מייצרים ביוטין, כך שהכמות היומית הדרושה לגוף מושגת בקלות וחוסר בביוטין נחשב לתופעה נדירה.

ביוטין משמש כקואנזים של מספר אנזימים שתפקידם להעביר קבוצת קרבוקסיל (**COOH**) מתרכובת אחת לשנייה. אחד האנזימים הללו, אצטיל קואנזים A קרבוקסילאז, מתניע את מסלול הסינתזה של השומנים בתא. אנזים אחר הזקוק לביוטין, פירובט קרבוקסילאז, מוסיף קרבוקסיל לפירובט, התוצר הסופי של הגליקוליזה, והופך אותו לאוקסלואצטט. זהו השלב הראשון בתהליך הגלוקונאוגנזיס (GNG) שבו מיוצר גלוקוז מפירובאט. ללא ביוטין עלול להיווצר מצב של היפוגליקמיה חמורה בצום ממושך. ביוטין משמש לפיכך כחוליה מקשרת בין שני מסלולים מטבוליים בסיסיים אלו, והוא חיוני לתהליך הנשימה התאית.

## חוסר
חוסר בביוטין עשוי לגרום לעור יבש ולדהנת, לפריחה, לציפורניים שבירות, לאנמיה ולעייפות, להיפוגליקמיה (ריכוז נמוך של סוכר בדם), לשיער דליל ושביר ולנשירת שיער. חוסר ממושך עשוי לגרום לבעיות נוירולוגיות, כגון כאב שרירים ודיכאון. צריכת יתר של ביוטין היא נדירה אך עלולה לגרום לריכוז גבוה מדי של סוכר בדם.

חוסר כזה עשוי להופיע אצל אנשים אשר צורכים חלבון ביצה נא (החלק הלבן של הביצה) בכמויות גדולות ולאורך זמן רב (מספר שנים). חלבון הביצה הנא מכיל אווידין (Avidin), חלבון הנקשר לביוטין בחוזקה והמונע את ספיגת הוויטמין במעי. תפקוד חלבון זה נפגע בבישול.

בנוסף, גורמים מספר פגמים גנטיים לשיבוש ביכולתו של הגוף להשתמש בביוטין.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ויטמינים
קטגוריה:חומצות קרבוקסיליות
קטגוריה:קואנזימים
ימת לדוגה

**ימת לַדוֹגַה** (ברוסית: Ла́дога או Ладожское о́зеро (לַדוֹז'שְקּוֹיֲה אוֹזֻרוֹ); בפינית: Laatokka (בעבר: Nevajärvi); בקרלית: Luadogu) היא ימת מים מתוקים בקרליה ובמחוז לנינגרד שבצפון-מערב רוסיה, תוחמת את המצר הקרלי  ממזרח, לא רחוק מסנקט פטרבורג והיא הימה הגדולה באירופה וה-14 בשטחה בעולם.

## גאוגרפיה
בימה כ-660 איים בעלי שטח כולל של כ-435 קמ"ר. רוב האיים, כולל ארכיפלג וולאם, קילפולה וקונבץ מרוכזים באזור הצפוני-מערבי של הימה. ימת לדוגה מתנקזת למפרץ פינלנד בשפך נהר נייבה. הימה ממוקמת כ-40 ק"מ ממזרח לסנט פטרסבורג. שטח פני המים הממוצע שלה 17,600 קמ"ר - בלעדי איים, אורכה 219 ק"מ, רוחבה הממוצע 51 ק"מ ועומקה הממוצע 51 מ'. העומק המרבי שלה, בנקודה מערבית לאי ולעם, הוא 230 מטר.

הימה נגישה לניווט כחלק מנתיב המים וולגה-בלטי המחבר בין הים הבלטי לנהר הוולגה וכחלק מתעלת הים הלבן-הים הבלטי המחברת את הים הלבן לים הבלטי. תעלת לדוגה  עוקפת את הימה מצדה הדרומי ומחברת בין הנייבה לנהר סוויר  על מנת להימנע מהפלגה בסער מימיה של הימה.

## אגן ניקוז
באגן הניקוז של ימת לדוגה כ-50,000 אגמים ו-3,500 נהרות הארוכים מ-10 ק"מ. בערך 85% מהמים הנכנסים לימה מגיעים דרך יובלים ופלגים, 13% מגיעים ממשקעים, ו-2% מגיעים ממי התהום.
* נהר סוויר מימת אונגה ממזרח בספיקה של 790 מ"ק לשנייה.
* נהר וולחוב מימת אילמן מדרום בספיקה של 530 מ"ק לשנייה.
* נהר וואוקסה ונהר בורנייה מימת סאימה בפינלנד שבצפון-מערב בספיקה של 540 מ"ק לשנייה.
* נהר סיאס מדרום בספיקה של 50 מ"ק לשנייה.
* נהר אולונקה מאגם אוטוזרו.

## היסטוריה
בעקבות מלחמת החורף הגדה הצפונית של האגם כולל העיירה הקרלית לאהדנפויה עברה לברית המועצות. במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר לנינגרד הייתה נתונה במצור, ימת לדוגה היה חבל ההצלה שחיבר אותה עם שאר ברית המועצות מספטמבר 1941 עד מרץ 1943. אספקה וציוד צבאי הובאו לעיר על פני ימת לדוגה, בנתיב שנקרא - דרך החיים. החולים והפצועים פונו מהעיר באותו מסלול.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

לדוגה, ימת
קטגוריה:המצר הקרלי
קטגוריה:רפובליקת קרליה: גאוגרפיה
קטגוריה:מחוז לנינגרד: גאוגרפיה
ימת אונגה

**ימת אונגה** (ברוסית: Онежское озеро) היא ימת מים מתוקים, השנייה בגודלה באירופה (אחרי ימת לדוגה). ימת אונגה שוכנת ברוסיה בחלקה במחוז וולוגדה, חלקה במחוז לנינגרד ובחלקה בקרליה. שטחה הוא כ-9,700 קילומטרים רבועים, והעומק המקסימלי שלה מגיע ל-127 מטרים.

מימי אונגה זורמים אל ימת לדוגה דרך נהר סוויר. על גדת ימת אונגה שוכנת העיר פטרוזבודסק שהיא בירת קרליה. בימת אונגה, על אחד האיים, נמצא מנזר קיז'י, יצירת אמנות ארכיטקטונית בנויה מעץ.

## קישורים חיצוניים

* 

אונגה, ימת
קטגוריה:רפובליקת קרליה: גאוגרפיה
מוריד הגשם (ספר)

**מוריד הגשם** (במקור: **The Rainmaker**) הוא רומן משפטי מאת סופר רבי-המכר ג'ון גרישם. ראה אור בשנת 1995.

"מוריד הגשם" היה לרב-מכר ובעקבותיו יצא סרט קולנוע בעל שם זהה.

ב-2025 החלו השידורים של סדרת טלוויזיה חדשה המבוססת על הספר חדשה ברשת USA.

הספר בתרגומו לעברית של עמנואל לוטם, נדפס בשלוש מהדורות בשנים 1995, 2002 ו-2008.

## תקציר העלילה
רודי ביילור (בסרט – משוחק על ידי מאט דיימון) הוא סטודנט למשפטים שבסמוך לסיום לימודיו באוניברסיטה מוצא את עצמו מתמודד מול חברת ביטוח עשירה ומושחתת, המיוצגת על ידי עורכי דין מהשורה הראשונה.

בסמסטר האחרון שלו כסטודנט, מתנדב רודי לתת ייעוץ משפטי ללא תשלום, לחבורת קשישים וכך פוגש את לקוחותיו הראשונים; דוני-ריי בלק בנם בן ה-19 של זוג פנסיונרים מהמעמד הנמוך חולה בלוקמיה וזקוק להשתלת מח עצם בעלות כספית גבוהה. חברת הביטוח שלהם מסרבת לשלם בעד הטיפולים הרפואיים ומשאירה את דוני-ריי לגסוס למוות. רודי מבין כי חברת הביטוח עשתה עוול גדול למשפחת בלק ויוצא למאבק נגדה. וכך, רודי, צעיר תפרן שבקושי סיים את לימודיו יוצא למערכה נגד עורכי הדין הטובים ביותר בעיר, כשלעזרתו עורך דין שלא עבר את מבחני הלשכה בשם דק שיפלט (דני דה ויטו) ושופט יחסית אוהד (דני גלובר).

## שם הספר
על פי הספר, "מוריד גשם" הוא עורך דין שמעלה בחכתו לקוחות עשירים ותיקים רווחיים.

ב-1997 הופק הסרט מוריד הגשם בכיכובו של מאט דיימון.


קובץ:מוריד הגשם 2002.jpg|מהדורת 2002
קובץ:מוריד הגשם 2008.jpg|מהדורת 2008


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי 1995
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
דומרה

שמאל|ממוזער|250px|דומרה
**דומרה** (רוסית: **Домра**) היא כלי מיתר רוסי בעל 3 מיתרים, שמכוונים כ מי לה רה (כמו 3 המיתרים העליונים בגיטרה) ו-4 מיתרים שמכוונים כמנדולינה.

מקורו ממונגוליה והוא נפוץ במוזיקה רוסית עממית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי מיתר
פסטיבל הסרטים הבין-לאומי במוסקבה

**פסטיבל הסרטים הבין-לאומי במוסקבה** (ברוסית: **Моско́вский междунаро́дный кино фестива́ль**) הוא פסטיבל הסרטים הוותיק בעולם אחרי פסטיבל הסרטים של ונציה.

## היסטוריה
לראשונה התקיים הפסטיבל במוסקבה, בשנת 1935. בהמשך הוא לא התקיים עד שחודש בשנת 1959. לפסטיבל הוזמנו חמישים מדינות שכל אחת הוזמנה להציג סרט אחד ארוך ושניים קצרים.

בין השנים 1959–1995 התקיים הפסטיבל אחת לשנתיים בחודש יולי. בפסטיבל ב-1961 השתתפו 57 מדינות. 80% מהסרטים בפסטיבל עסקו במלחמת העולם השנייה ובמאבק בנאצים.

בשנות ה-60 הוא נחשב לאחד מארבעת הפסטיבלים החשובים בעולם עם פסטיבל הקולנוע בקאן, פסטיבל ונציה ופסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין.

מאז 1995 הוא מתקיים אחת לשנה. הפרס היוקרתי ביותר בפסטיבל הוא פסל ג'ורג' הקדוש ההורג את הדרקון – סמלה של העיר מוסקבה. מאז שנת 2000 מכהן ניקיטה מיכאלקוב בתפקיד נשיא הפסטיבל.

## גלריה

קובץ:Pushkinsky Cinema 00.jpg|300px|תיאטרון "רוסיה" אירח את הפסטיבל מספר פעמים. ידוע כ"קולנוע פושקינסקי".
קובץ:RIAN archive 154043 Poetry festival near the Pushkin Monument in Moscow.jpg|300px|כיכר פושקינסקאיה ותיאטרון "רוסיה", 1984


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* MIFF באתר IMDb 

## הערות שוליים

קטגוריה:קולנוע ברוסיה
מוסקבה
מוסקבה
קטגוריה:מוסקבה: תרבות
קטגוריה:רוסיה: פסטיבלים
אדיוואסי

[שמאל|ממוזער|250px|אישה אדיוואסית ב[אודישה]]
המונח **אדיוואסי** (בהינדי: **आदिवासी**, תרגום מילולי: התושבים המקוריים) מתייחס לקבוצות אנשים שמוכרים בחוקה ההודית כשבטים (Scheduled Tribes).

תת-היבשת ההודית הייתה מיושבת על ידי שבטים שונים עוד לפני ההגירה של דוברי השפות ההודו אירופיות לצפון הודו, ולפני ההתיישבות של דוברי השפות הדרווידיות בדרום הודו. המונח "אדיוואסי" הוא מונח קיבוצי אשר מתייחס לכל אותם שבטים שהוכרו ככאלה באופן רשמי ואין מדובר בעם מסוים או בקבוצת עמים ממוצא משותף, שכן האדיוואסי מפוזרים בכל רחבי המדינה ודוברים שפות שונות. הקריטריונים שלפיהם אוכלוסייה מסוימת מוגדרת כשבט אינם חד משמעיים ונכללים בהם גורמים רבים, כולל אינטרסים כלכליים.

מעריכים כי מספרם של בני השבטים בהודו בתחילת המאה ה-21 נע סביב 84 מיליון נפש (כ 8% מכלל האוכלוסייה ההודית על פי מפקד 2001)

הריכוזים הגדולים של האדיווסי הם בשלושה מוקדים:
*בהרי ההימלאיה שבצפון הודו, בעיקר בביהר וג'הרקאנד, וכן בשבע המדינות האחיות שבצפון מזרח הודו (בחלקן, כמו במיזוראם, הם מהווים למעלה מ 50% מהאוכלוסייה).
*בגבעות של מדינת ראג'סטאן ובגבעות של מרכז הודו בעיקר במדינת אודישה ובמדינות הגובלות וכן לאורך נהר הנרמדה.
*קבוצות בדרום הודו, במדינות טאמיל נאדו, קרלה וקרנאטקה.
בנוסף, בטריטוריות כמו איי אנדמן וניקובר.

בנוסף על הודו ניתן למצוא אדוואסי גם בסרי לנקה ובפקיסטן.

## ראו גם

*ג'אט (קבוצה אתנית)

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:הודו: דמוגרפיה
קטגוריה:הודו: קבוצות אתניות
סארפי

**סארפּי** (בגאורגית: **სარფი**) הוא כפר קטן על שפת הים השחור, בגבול שבין טורקיה לגאורגיה.

כיום הוא שייך לאוטונומיה של אג'ריה. הוא היה בעבר חלק מפרובינציית לאזיסטן של האימפריה העות'מאנית. זהו מעבר הגבול היבשתי המרכזי שבין שתי המדינות, וצינור עיקרי של תנועת המסחר. במיוחד עבור חברות טורקיות שעושות עסקים בבתומי. סארפי ממוקם כ־12 ק"מ דרומית לעיר בתומי ו־20 ק"מ צפונית לעיר הטורקית הופה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: ערים
קטגוריה:הים השחור: יישובים
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:אג'ריה
קטגוריה:גאורגיה: גבולות
א' באלול

על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בא' אלול היא פרשת שופטים.

## חגים ומועדים
* ב' דראש חודש אלול.
* ראש השנה למעשר בהמה, לפי דעת חלק מהראשונים (כדעת רבי מאיר, ב).
* תחילתם של הימים הנוראים. במנהג אשכנז מתחילים ביום זה לתקוע בשופר לאחר תפילת שחרית, וכן מתחילים לומר את המזמור "לדוד ה' אורי וישעי" (תהילים כ"ז) בסוף התפילות.
* תחילתו של זמן אלול ושל שנת הלימודים כולה בעולם הישיבות.

## אירועים היסטוריים
*  – לפי פרקי דרבי אליעזר, יום עליית משה רבנו להר סיני לקבלת לוחות הברית השניים
*  (לפי המסורת היהודית) – נבואת חגי הראשונה, שבה הוא מוכיח על העצלות בשיקום בית המקדש (חגי א', א')
* ה'תרנ"ז – נפתח הקונגרס הציוני הראשון בבזל שבשווייץ
* ה'תר"פ – עלייה לקרקע של ביתניה עילית, ניסיון ההתיישבות הראשון של תנועת השומר הצעיר בארץ ישראל
* ה'תרצ"ט – הבריטים קבעו כי עולים "בלתי חוקיים" שיגיעו ארצה ייעצרו לזמן בלתי מוגבל, לצורך זה הוקם ליד עתלית מחנה מעצר למעפילים
* ה'תש"ג – תחילת חיסול גטו וילנה על ידי הנאצים
* ה'תשמ"ב – מלחמת שלום הגליל: כוח רב-לאומי נוחת בביירות כדי להשגיח על נסיגת אש"ף מלבנון
* ה'תשנ"ג – התחנה המרכזית החדשה של תל אביב נפתחת לפעילות, לאחר יותר מ-25 שנות בניה
* ה'תשפ"ג – פתיחה של דנקל – הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן

## נולדו
* ה'תק"ס – שמואל דוד לוצאטו (שד"ל), פרשן מקרא, בלשן עברי, מתרגם ופילוסוף איטלקי (נפטר ב-ה'תרכ"ו)
* ה'תרנ"ט – יעקב הרוזן, היסטוריון, חוקר ומחנך
* ה'תרפ"ו – יונת סנד, סופרת ישראלית
* ה'תרצ"ז – דסטין הופמן, שחקן קולנוע אמריקאי
* ה'תשי"ד – שלומי שבת, זמר מזרחי ישראלי
* ה'תשמ"ב – גד אלבז, זמר חסידי-מזרחי

## נפטרו
* ה'תרמ"ד – רבי חנוך העניך דב מייער האדמו"ר מאַלֶסק, בעל "לב שמח"
* ה'תרע"ג – הרב פנחס בילליטצער, אב"ד ק"ק סרנץ' ומחבר ספר 'גבעת פנחס'
* ה'תרע"ט – הרב מנחם מנדל חן, מחשובי רבני חב"ד בראשית המאה ה-20, סנגור במשפט בייליס
* ה'תשמ"ט – אביבה אורי, ציירת ישראלית
* ה'תשפ"א – הרב אברהם דב אוירבך, רבה הראשי של טבריה.

----
* ל' באב – ב' באלול
* אלול

## הערות שוליים

ל01
י01
ב' באלול

## חגים ומועדים
* בני עדות המזרח מתחילים באמירת הסליחות (ואם חל בשבת – מתחילים ימי הסליחות ביום ראשון, ג' באלול)

## אירועים היסטוריים
* ה'תרפ"ד – הוועידה העולמית הראשונה של תנועת "השומר הצעיר" נערכה בדנציג
* ה'תשל"א – בירושלים נערכה הפגנה ראשונה של "הפנתרים השחורים", בה ניתן ביטוי לרגשות של אפליה על רקע עדתי
* ה'תשל"ח – מנחם בגין ואנואר סאדאת מתחילים בשיחות שלום בקמפ דייוויד
* ה'תשמ"ו – 22 אנשים נהרגו בבית הכנסת "נווה שלום" באיסטנבול, בידי מחבלים מארגון הטרור של אבו נידאל
* ה'תשנ"ג – נחתם בחשאי הסכם אוסלו א' בין ישראל לאש"ף
* ה'תשנ"ז – חמישה הרוגים בפיגוע התאבדות כפול במדרחוב בן-יהודה בירושלים

## נולדו
* ה'תרע"ג – הרב שמואל הלוי ואזנר, מחשובי הפוסקים החרדים וראש ישיבת "חכמי לובלין" בבני ברק (נפטר בניסן ה'תשע"ה)
* ה'תרצ"ח – אליוט גולד, שחקן קולנוע אמריקאי
* ה'תשל"ד – אהרון רזאל, מלחין וזמר חסידי
* ה'תשל"ח – דודי קאליש, זמר ומלחין חרדי

## נפטרו
* ה'תקס"ט – רבי מיכל שייאר, ראש ישיבה במיינץ, ואב"ד וורמס ומנהיים. (נולד בה'תצ"ט)
* ה'תרצ"ה – הרב ציון כהן יהונתן, בעל "ציון במשפט תיפדה", "שערי ציון", ועוד
* ה'תש"ב – רבי אברהם יעקב פרידמן, האדמו"ר מבויאן למברג) בעל "נחלת יעקב"
* ה'תש"ו – רבי אליעזר הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ, בעל "דמשק אליעזר"
* ה'תשל"ג – אברהם הרצפלד, מראשי תנועת העבודה והמרכז החקלאי, ממחוללי ההתיישבות החקלאית העברית, חתן פרס ישראל
* ה'תשס"ו – יוסף הדר, מלחין ישראלי (נולד ב-ה'תרפ"ז)

----
* א' באלול – ג' באלול
* אלול

ל02
י02
ג' באלול

## חגים ואירועים החלים ביום זה

## אירועים היסטוריים ביום זה
* ה'תרנ"ג – לוח אחיאסף, האלמנך העברי הראשון, יוצא לאור לראשונה בעריכת בן אביגדור 
* ה'תרס"ג פרסום ראשון (בהמשכים) של "הפרוטוקולים של זקני ציון" בעיתון רוסי
* ה'תרס"ח – מתכנסת ועידת צ'רנוביץ, הוועידה הראשונה לשפה היידית, בצ'רנוביץ בירת דוכסות בוקובינה
* ה'תש"ד – המשלוח האחרון של יהודי צרפת למחנות ההשמדה בגרמניה
* ה'תשי"ח – חידון התנ"ך הבינלאומי הראשון נערך בירושלים, הזוכה הוא עמוס חכם
* ה'תשכ"א – הבחירות לכנסת החמישית, בהן זוכה מפא"י בראשות דוד בן-גוריון
* ה'תשנ"ג – נחתם הראשון בהסכמי אוסלו שבין מדינת ישראל ובין אש"ף – הארגון לשחרור פלסטין
* ה'תשנ"ז – אסון השייטת בו נהרגו 12 לוחמי הקומנדו הימי בלבנון

## נולדו
* ה'תקל"ט – הרב נחום טרייביטש, הרב הכולל של מוראביה ומחבר הספר "שלום ירושלים" על תלמוד ירושלמי (נפטר כ"ו בתמוז ה'תר"ב)
* ה'תר"י – הרב יהונתן אליאשברג, רבן של פומפיאן, מריאמפולה ווולקוביסק, מעסקני חובבי ציון (נפטר בה'תרנ"ט). 
* ה'תרמ"ד – שמואל יבנאלי (ורשבסקי) מפעילי תנועת הפועלים בארץ חקר את תולדות יהדות תימן, ושליחותו אליה ב–1911 עוררה גל של עליה משם (נפטר בה'תשכ"א)
* ה'תר"ן – יצחק שדה, אלוף בצה"ל וממנהיגי ההגנה (נפטר בה'תשי"ב)
* ה'תרס"ה – נחמה ליבוביץ, פרופסור, מורה ופרשנית לתנ"ך (נפטרה בה'תשנ"ז)
* ה'תש"ך – אבי קושניר, שחקן ומנחה ישראלי

## נפטרו
* ה'תק"ך (בקירוב) – רבי כליפא בן מלכא מאספי ואגאדיר, רב, מקובל, בלשן ופייטן מיהדות מרוקו.
* ה'תר"ח – רבי ישכר בער לייפר, אדמו"ר, מייסד חסידות נדבורנה. 
* ה'תרכ"ד – רבי משולם זוסיא השיל, האדמו"ר הרביעי מזינקוב
* ה'תרצ"ה – הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב הראשי לארץ ישראל, מייסד הרבנות הראשית לישראל וישיבת מרכז הרב ומגדולי התורה ואישי הרוח ביהדות בדורות האחרונים. (נולד ב-ה'תרכ"ה)
* ה'תש"ג – הרב יצחק ישעיה הלברשטאם האדמו"ר מטשכויב, בנו של רבי חיים הלברשטאם מצאנז.
* ה'תש"ג – הרב משה פרידמן, האדמו"ר מבויאן-קראקא
* ה'תש"ח – הרב שרגא פייבל מנדלוביץ', תלמיד חכם אמריקאי, מנהל ישיבת תורה ודעת
* ה'תשל"א – יהושע ברטונוב מבכירי שחקני התיאטרון הישראלי מ-1922 ב-"הבימה" בה גילם עשרות תפקידים, חתן פרס ישראל
* ה'תשנ"ד – אליהו לנקין, מפקד אלטלנה וחבר הכנסת (נולד ה'תרע"ה)  
* ה'תשס"ד – משה שמיר, סופר וחבר הכנסת (נולד ה'תרפ"א)
* ה'תשע"ו – הרב שאר ישוב כהן, רב דתי לאומי, רבה האשכנזי של חיפה
* ה'תשע"ז – הרב דוד פרץ, רבה הספרדי של טבריה (נולד ב ה'תרצ"ג)
* ה'תשפ"א – הרב אברהם יהושע צוקרמן, מרבני ישיבת הר המור

----

* ב' באלול – ד' באלול
* אלול

ל03
י03
אל-מסעודי

**עלי אבו אלחסן אלמסעודי** (בערבית: **ابو الحسن علي المسعودي**) היה היסטוריון וגאוגרף מוסלמי שנפטר בבגדאד בשנת 957 לספירה.
נחשב לגדול הגאוגרפים בדורו.

אל-מסעודי ידוע בשל ספרו הגאוגרפי וההיסטורי הגדול "שדות המרעה של הזהב ומכרות האבנים היקרות" ("מרוג' א-ד'הב"; נכתב בין השנים 943–947), שתיאר את האזורים הגאוגרפיים השונים בעולם ואת ההיסטוריה של העמים במאה העשירית לספירה. בספר הזה התייחס גם למנהגים התרבותיים אשר היו קיימים בתקופתו בארצות שונות, כגון הודו, סין, העמים הטורקים ושבטים שונים באפריקה. התייחסותו למנהגי אותה העת סייעה רבות למחקר האנתרופולוגי וההיסטורי בזמננו, והובילה להבנת התהליכים התרבותיים והחברתיים אשר עברו עמי המזרח מן המאה העשירית ועד ימינו.

אל-מסעודי תיאר את עמי הצפון של אירופה, חיבר דין-וחשבון קצר על "ארץ הפרנקים" והיסטוריה קצרה של מלָכֶיה מכלוביס הראשון ועד לואי הרביעי, שלדבריו התבסס בכתיבתה על ספר שחיבר בישוף פרנקי למען הנסיך של ספרד אל-חַכּם, בשנת 939. מסעודי גילה עותק של ספר זה במצרים בשנת 947. נראה כי זה היה הניסיון היחיד שעשה היסטוריון מוסלמי בימי הביניים לכתוב היסטוריה של המערב הנוצרי (גם אם בקווים כלליים בלבד).
כמו כן, הוא מספר בספרו על מלך הכוזרים שהתגייר בימיו של הח'ליפה הארון א-רשיד.

בספרו התייחס אל-מסעודי גם להיסטוריה של עם ישראל כאשר העדיף להשתמש בתנ"ך כמקור היסטורי, בחירה שבעטיה ספג ביקורת מצד ההיסטוריון והסוציולוג המוסלמי אבן ח'לדון שטען שצריך להעמיד את פסוקי התנ"ך לביקורת היסטורית ולא לקבל דברים שנראו שהם סותרים את ההיגיון האנושי. למרות הביקורת הזאת נשאר ספרו של אל-מסעודי מקור עיקרי להיסטוריה המוסלמית בפרט ולהיסטוריה העולמית והתרבותית בכלל במאה העשירית לספירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* Meadows of gold and mines of gems, תרגום לאנגלית של ספרו של אל-מסעודי

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים ערבים
קטגוריה:ילידי 896
קטגוריה:נפטרים ב-956
ד' באלול

## אירועים היסטוריים ביום זה

* ה'קנ"א – גזירות קנ"א: פרעות נגד היהודים בטולדו ובברצלונה; יהודים רבים עוזבים
* ה'תשכ"ה – דוד בן-גוריון, יוסף אלמוגי, שמעון פרס וחנה למדן מודחים ממפלגת מפא"י בגלל הקמת מפלגת רפ"י
* ה'תשס"ג – ועדת אור לחקר אירועי אוקטובר 2000 מציגה את מסקנותיה, הכוללות מסקנות אישיות נגד שלמה בן עמי, יהודה וילק ואליק רון, וביקורת על ראש הממשלה דאז, אהוד ברק

## נולדו
* ה'תרמ"א – אליעזר זיגפריד הופיין, בנקאי ועסקן ציבור: מנכ"ל בנק אנגלו– פלשתינה (ולימים בנק לאומי לישראל) ויו"ר מועצת המנהלים שלו: מאדריכלי כלכלת היישוב והמדינה
* ה'תרצ"א – רבי חי יצחק טברסקי, היה האדמו"ר מרחמסטריווקה בארצות הברית (נפטר ה'תשפ"ג)
* ה'תרצ"א – הרב ברוך דב פוברסקי, ראש ישיבת פוניבז' וחבר מועצת גדולי התורה
* ה'תשי"ד – הרב יוסף יצחק אהרונוב, היה יושב ראש אגודת חסידי חב"ד בישראל וצעירי אגודת חב"ד בישראל
* ה'תשכ"ב – ירמי קפלן, זמר רוק ומתופף ישראלי

## נפטרו
* ה'תל"א – רבי משה רבקש, רב בוילנא ומחבר "באר הגולה", מנושאי הכלים של השולחן ערוך.
* ה'תקצ"א – רבי יהודה אריה לייב תאומים, רבה של ברודי שבגליציה ומחבר שו"ת גור אריה יהודא. (נולד בה'תפ"ז)
* ה'תרנ"א – הירש (צבי) היינריך גרץ – מגדולי ההיסטוריונים של עם ישראל וחוקר מקרא, מפעל חייו "תולדות היהודים מן הזמנים הקדומים ביותר ועד ימינו".
* ה'תרנ"ד – הרב משה עידאן – רב, דיין ומקובל נודע. פעל באי ג'רבה ובעיר גאבס שבתוניסיה. (נולד בה'תר"ב)
* ה'תרפ"ו – רבי מאיר שמחה הכהן מדווינסק, בעל "משך חכמה" ו"אור שמח". (נולד בה'תר"ג)
* ה'תשמ"ו – הרב יצחק ידידיה פרנקל, הרב הראשי לתל אביב-יפו. (נולד בה'תרע"ד)
* ה'תשנ"ד – הרב אלתר הילביץ, מעורכי האנציקלופדיה התלמודית
* ה'תשנ"ד – רבי ידידיה מונסונייגו, הרב הראשי למרוקו.

----

* ג' באלול – ה' באלול
* אלול

ל04
י04