עמוס חורב

[שמאל|ממוזער|250px|עמוס חורב (שני משמאל) במבצע חורב. משמאלו-[יצחק רבין ומימינו-יגאל אלון, 1949]]
**עמוס חורב** (נולד ב-30 ביוני 1924, כ"ח בסיוון ה'תרפ"ד) הוא מפקד עבר בפלמ"ח ואלוף בצה"ל, איש מערכת הביטחון וכן נשיא הטכניון בשנים 1973–1982. זכה בשנת 2011 בפרס ביטחון ישראל למפעל חיים.

## נעוריו ושירותו בפלמ"ח
עמוס חורב נולד כעמוס סוכצ'בר בירושלים ב-30 ביוני 1924. אביו, אליהו אליק סוכצ'בר, היה ממקימי תעש במחתרת בירושלים ומנהל בית המלאכה המכני של האוניברסיטה העברית בירושלים.

כנער נמנה עם מקימי תנועת הנוער "גורדוניה" בירושלים. למד בגימנסיה, ומגיל 14 היה חבר בארגון "ההגנה". היה מראשוני המתגייסים לפלמ"ח עם הקמתו בשנת 1941. בתחילה שובץ לפלוגה ו' בגבעת חיים ואחר כך עבר לעין החורש. בהמשך יצא לקורס מ"כים במשמר העמק, ולאחריו מונה למפקד כיתה בפלוגה ו' בכפר גלעדי. אחר-כך יצא לקורס נשק כבד (נכב"ד) ומקלעים בינוניים בג'וערה. בסוף שנת 1942 יצא לקורס מ"מים (קורס הקצינים של הפלמ"ח) בג'וערה, ולאחריו נתמנה לסגן מפקד מחלקה בפלוגה ו' בתל יוסף. בהמשך מונה למפקד המחלקה והשתתף בשחרור המעפילים ממחנה המעצר בעתלית. ב-1943 השתתף, יחד עם יוחאי בן-נון, בענישה בדרך של סירוס של אנס סדרתי ערבי.

ב-1945 מונה חורב למפקד פלוגה ו' בעין חרוד, ולאחר "ליל הגשרים" (יוני 1946) מונה למפקד פלוגה ח' בגדוד השישי. כעבור זמן קצר מונה לסגן-מפקד הגדוד השישי. במלחמת העצמאות שירת בחטיבת הראל תחת פיקודו של מפקד החטיבה יצחק רבין, ועם תחילת המלחמה פיקד על "שיירת חולדה". ב-17 באפריל 1948 נשלח לכבוש את הכפר סובא אולם חזר לקריית ענבים בבוקר מבלי שמילא את המשימה. במהלך המלחמה השתתף בקרבות רבים באזור ירושלים: במבצע נחשון, בכיבוש קטמון ומנזר סן סימון, בקרב בבית סוריק, בכיבוש בית מחסיר, בקרבות דרך בורמה, בקרבות באזור לטרון, בכיבוש צרעה, הר-טוב ואחרים. לקראת סוף המלחמה, עם תום ההפוגה השנייה, הצטרף למפקד חזית הדרום יגאל אלון, מונה לעוזרו של רבין (קצין המבצעים של החזית), והשתתף במבצע אבק, במבצע יואב, בכיבוש באר שבע, אילת ובמבצע חורב.

## שירותו בצה"ל
בשנת 1949 מונה חורב לתפקיד קצין המבצעים של חזית הדרום, שהפכה לאחר זמן-מה לפיקוד הדרום.

חורב ביקש להשתחרר ולצאת ללימודי הנדסה, ובהוראת דוד בן-גוריון הוצע לו ללמוד על חשבון הצבא. היציאה ללימודים התעכבה לזמן מה, ובינואר 1950, נשלח על ידי צה"ל ללימודים ב-MIT (המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס). ב-1952 קיבל את התואר מוסמך במדעים בהנדסת מכונות. עם שובו לארץ הקים את מחלקת אמצעי לחימה במטכ"ל, ועמד בראשה בשנים 1953–1954. ב-1954 מונה לתפקיד קצין חימוש ראשי (קחש"ר), תפקיד בו החזיק עד 1962.

במהלך כהונתו כקצין חימוש ראשי פיתח והרחיב את תחומי פעילותו של החייל, העלה את רמתו המקצועית וביסס את מעמדו בצה"ל. הוא היה אחראי לפיתוח מערכות נשק וארטילריה מתנייעת, כמו ניוד תותח הוביצר 155 מ"מ על שלדה של טנק שרמן וניוד מרגמה 120 מ"מ על גבי זחל"ם - פיתוח שזיכה את חיל החימוש בפרס ביטחון ישראל לשנת 1962. בתקופתו התחילו בהשבחה של טנקים מעודפי מלחמת העולם השנייה ולאחריה, ובהם טנקים מדגמי שרמן, צנטוריון ודגמי פטון M48 המוקדמים, פיתוח ויצור אמצעי ראיית לילה ועוד.

בשנת 1962 יצא ללימודים מתקדמים ב-MIT, ובשובו, במרץ 1965, מונה בשנית לקצין חימוש ראשי במינוי מיוחד, ובאוקטובר 1965 הועלה לדרגת אלוף. בשנת 1966 פרש מצה"ל ומונה לסגנו של פרופ' אפרים קציר, המדען הראשי של מערכת הביטחון. בשנת 1968 חזר לשירות פעיל והתמנה לראש אגף אפסנאות (אג"א, היום אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה - אט"ל) במטה הכללי. שירת בתפקיד זה עד ספטמבר 1972. מאוקטובר 1972 ועד 1973 שימש בתפקיד המדען הראשי של מערכת הביטחון. ב-1973 פרש סופית משירות הקבע. במהלך מלחמת יום הכיפורים שימש עוזר מיוחד של סגן הרמטכ"ל, האלוף ישראל טל.

## תפקידיו הציבוריים

עם פרישתו מצה"ל ב-1973 היה לנשיא הטכניון שבחיפה, תפקיד בו החזיק עד 1982.

בשנת 1974 מונה לראש ועדת החקירה להתרחשויות באסון מעלות

בשנת 1975 שימש יו"ר הוועדה המייעצת למחקר ופיתוח (מו"פ) ליד המדען הראשי של מערכת הביטחון

בשנת 1976 היה ממקימי המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית בטכניון.

כיהן כיו"ר רפא"ל במשך תשע שנים.

במהלך שנותיו תרם תרומה מכרעת בפיתוח הטכנולוגיה והתעשייה הביטחונית. הוא חבר מועצת האוניברסיטה הפתוחה, חבר הנהלת הטכניון וסניף אגודת ידידי הטכניון בישראל, נשיא בית יגאל אלון ויו"ר ועדת פרס ביטחון ישראל. ביוני 2010 מונה לחבר בוועדת הבדיקה לחקר המשט לעזה.

## פרסים והוקרה
* ביולי 2011, קיבל את פרס הנשיא על תרומה יוצאת הדופן לביטחון מדינת ישראל על מפעל חיים.
* בנובמבר 2021, נחנך ונקרא היכל הספורט החדש בטכניון - ע"ש עמוס חורב, על תרומתו רבת השנים לטכניון ולמדינת ישראל.
* ב-2022 זכה (יחד עם האלוף ישעיהו גביש) בפרס הרצוג לתרומה ייחודית לישראל.
* ב-2025 קיבל את אות "יקיר רמת השרון".

## חיים אישיים
חורב היה נשוי לשושנה (אשת חינוך, יועצת המחזור הראשון של תיכון אלון ברמת השרון) עד לפטירתה בשנת 2015.

בנם יחיעם, שנולד ב-1947, קרוי על שם יחיעם ויץ, שנהרג בליל הגשרים.

בתם הצעירה נירה נישאה ל, קצין שריון שנהרג במלחמת יום הכיפורים, היה נעדר וחורב השתתף במאמץ לאיתור גופתו.

בשנת 2020 פרסם חורב את ספרו האוטוביוגרפי - "זה מה שהיה", בהוצאת כרמל.

מתגורר ברמת השרון.

## לקריאה נוספת
***עמוס חורב**: **זה מה שהיה**; הוצאת כרמל, 2020.

## קישורים חיצוניים

* 
* עמוס חורב במאגר המידע של "בית יגאל אלון"
* עמוס חורב בדף "מפקדי החיל" ב-אתר חיל החימוש
* 
* עמוס חורב בדף "מפקדים לדורותיהם" ב-אתר אלר"ם
* 
* 
* 
* אפרת אברהם-ליבנה, המחמש מתש"ח, **אסכולה** מס' 6, חשוון תשפ"ב, נובמבר 2021
* נולדתי בירושלים לפני מאה שנה - עמוס חורב בריאיון לפודקאסט הטכניוניסטים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:רמת השרון: אנשי צבא
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:קציני חימוש ראשיים
קטגוריה:ראשי אט"ל
קטגוריה:מדענים ראשיים במשרד הביטחון
קטגוריה:נשיאי הטכניון
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל
קטגוריה:יו"ר רפאל
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי גורדוניה
קטגוריה:חיילי חטיבת הראל במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי חיל החימוש במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:זוכי פרס חיים הרצוג
קטגוריה:יקירי רמת השרון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924