open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הפארק הלאומי הר הגעש פואס

**הפארק הלאומי הר הגעש פואס** (בספרדית: **Parque Nacional Volcán Poás**) הוא פארק לאומי בקוסטה ריקה במחוז אלחואלה, המשתרע על שטח של כ-65 קילומטרים רבועים; פסגת הר הגעש פואס  הממוקם בתוך הפארק, היא בגובה של 2,700 מטר מעל פני הים. השמורה שוכנת 31 ק"מ מצפון לעיר אלחואלה ונמל התעופה הבין-לאומי חואן סנטמריה , 50 ק" מעיר הבירה סן חוסה.

## תיאור הפארק והיסטוריה
הפארק הוקם ב-25 בינואר 1971. יש בו מסלול הליכה למרפסת תצפית הנמצאת בקצה המכתש הראשי. ב-13 באפריל 2017 הפארק נסגר למבקרים עקב התפרצות גדולה בערב 12 באפריל. התפרצויות נוספות, כולל בפסחא, 16 באפריל, גרמו לסגירת הפארק עד אוגוסט 2018.

במהלך השנים, הפארק נסגר לעיתים קרובות למבקרים כאמצעי זהירות בעקבות פליטות אדי מים וחומצה גופרתית. מצב הפארק משתנה מדי פעם מבחינת זמינות ביקורים. הר הגעש פואס התפרץ פעמיים לזמן קצר בספטמבר 2019.

הר הגעש ממוקם באזור השימור המרכזי בקוסטה ריקה  במחוז אלחואלה, ליד חוף האוקיינוס השקט של קוסטה ריקה, המקיף את האזור סביב הר הגעש פואס. רוחב המכתש הראשי הוא 290 מטר והוא פעיל למדי עם התפרצויות קטנות תכופות של גייזרים ולבה. אולם ההתפרצויות הגדולות האחרונות היו בין השנים 1952–1954. שני מכתשים נוספים מרכיבים חלקים מהפארק, מכתש פון פרנצויס הכבוי ומכתש בוטוס. אגם בוטוס  הוא אגם מכתש יפהפה עם מים ירוקים וקרים בקוטר של 370 מטרים. לוע הר געש בוטוס לא התפרץ במשך כ-7,500 שנה. שבילים מסומנים היטב מובילים לשני המכתשים הלא פעילים, אם התנאים מאפשרים זאת.
שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים|אגם בוטוס הוא מכתש לא פעיל הממוקם גם הוא בתוך הפארק הלאומי הר הגעש פואס.
[שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים|פעילות [פומרולה|פומארולות במכתש פואס]]

## צמחייה ובעלי חיים
הפארק מכיל מגוון מיני צמחים ובעלי חיים כגון הצמח מגנוליה פואסנה , ומיני ציפורי כולל אדום החזה בצבע חרס , גואן שחור , קורוקו הדור וסוגים של יונקי דבש, טנאגרים, לוכדי זבובים וטוקנים. בין היונקים בפארק נמנים זאבי ערבות, ארנבות ומרמיטות.

## גלריית תמונות

### גלריית תמונות בעלי חיים וצמחייה בפארק

## קישורים חיצוניים

* 
* הר הגעש פואס באתר למטייל
* סרטונים ביו טיוב, הפארק הלאומי הר הגעש פואס

## הערות שוליים

קטגוריה:קוסטה ריקה: גאוגרפיה
קטגוריה:קוסטה ריקה: הרי געש
קטגוריה:קוסטה ריקה: פארקים לאומיים
גנאדי וולנוב

**גנאדי וולנוב** (ברוסית: Геннадий Георгиевич Вольнов; 28 בנובמבר 1939 – 15 ביולי 2008) היה כדורסלן סובייטי, מהבולטים בשחקני נבחרת ברית המועצות בשנות ה־60 וה־70. השתתף בארבע אולימפיאדות וזכה במדליית זהב, שתי מדליות כסף ומדליית ארד. בנוסף זכה באליפות העולם ופעמים רבות באליפות אירופה.

## ביוגרפיה
וולנוב נולד במוסקבה. הוא החל לשחק כדורסל בבית הספר, ובשנת 1957 הוביל את נבחרת מוסקבה לזכייה באליפות הארצית לבתי ספר וזכה בתואר השחקן המצטיין. בעונת 1957/1958 החל לשחק בקבוצת הבוגרים של ספרטק מוסקבה, וכעבור עונה עבר לצסק"א מוסקבה. במדי צסק"א זכה שמונה פעמים באליפות ברית המועצות ושלוש פעמים בגביע אירופה לאלופות (כיום היורוליג) בשנים 1961, 1963 ו־1969. את הקריירה סיים בדינמו מוסקבה.

וולנוב היה שחקן מרכזי בנבחרת ברית המועצות בכדורסל. הוא זכה עמה בארבע מדליות אולימפיות: מדליית זהב באולימפיאדת מינכן 1972, מדליות כסף ברומא 1960 ובטוקיו 1964, ומדליית ארד במקסיקו סיטי 1968. כמו כן זכה עם הנבחרת באליפות העולם בכדורסל בשנת 1967 ובמדליית ארד בשנת 1963, ובשש אליפויות אירופה (1959, 1961, 1963, 1965, 1967, 1969).

וולנוב סיים את הקריירה הספורטיבית שלו בשנת 1972. בשנת 1971 סיים לימודים במוסד להשכלה גבוהה בתחום הספורט, ובהמשך עבד כמדריך ספורט באקדמיה צבאית וקודם לדרגת פרופסור.

וולנוב נפטר ב־26 בנובמבר 2008 ונקבר בבית העלמין ווסטריאקובסקויה במוסקבה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלנים סובייטים
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: כדורסל
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1939
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2008
שרה מובילה את הגר לאברהם (מתיאס סטום)

"**שרה מובילה את הגר אל אברהם**" הוא ציור שמן על בד מאת מתיאס סטום.

## הנושא המקראי

הציור מבוסס על הסיפור המקראי המתואר בספר בראשית פרק ט"ז. שרה, שהייתה עקרה, מוסרת את הגר, שפחתה המצרייה, לאברהם כדי להעמיד לו צאצא. להגר נולד בן בשם ישמעאל.

## תיאור היצירה

הקומפוזיציה מתאפיינת בפשטות, באיכות ביצוע גבוהה ובלוח צבעים עשיר במיוחד. האמן עושה שימוש בקיארוסקורו אופייני כדי להטעין את סצנת אור הנר במתח דרמטי. סטום מסתייע בטיפוסי דמויות החוזרים ביצירתו לשם בניית העלילה.

הגר מתוארת כנבוכה ומופתעת, וזרועה שמוטה ברפיון. שרה מובילה אותה לעבר אברהם והיא המשתתפת היחידה הנראית בטוחה במעשיה. אברהם נשען לאחור, מופתע מכך שאשתו מציעה לו את שפחתה. תנועתו יוצרת את צלעו הימנית של אלכסון עולה, המשתלב עם זרועה המושטת של הגר ויוצר מבנה מרכזי בצורת V, שעליו מבוססת הקומפוזיציה.

## תיארוך והקשר יצירתי

תיארוך יצירותיו של סטום מורכב בשל מיעוט הפרטים האנגרפיים הידועים עליו וכן משום שסגנונו לא השתנה באופן משמעותי לאורך הקריירה. ידוע כי שהה ברומא בשנים 1630–1632, ולאחר מכן עבר לנאפולי ולסיציליה. יצירתו היחידה החתומה והמתוארכת היא מזבח משנת 1641 המתאר את איסידורוס האיכר, שנוצר עבור כנסיית סן אגוסטינו בקאקמו.

סטום טיפל בנושא זה לפחות בשתי הזדמנויות נוספות: גרסה גדולה יותר הייתה בעבר בשוק האמנות בניו יורק, וגרסה נוספת, שבה הדמויות מוצגות באורך מלא, מצויה במוזיאון האמנות של גטבורג.

## ביזה והשבה

הציור היה בבעלות היינריך אובראַל (20 בדצמבר 1869, ירוסלב, גליציה – 27 בספטמבר 1939, מחנה הריכוז זקסנהאוזן). הוא עבר לברלין בשנת 1899 עם אשתו רבקה ושני ילדיהם וניהל עסק מצליח לאמנות ועתיקות. לקוחותיו כללו עד שנת 1933 גם את משרד החוץ הגרמני. בשל רדיפות הולכות וגוברות נאלץ לוותר על עסקו בין השנים 1936–1938.

בשל המשבר הכלכלי בשלהי שנות ה־1920 השתמש בחלק מיצירות אוספו כבטוחות להלוואות מבנק דרזדנר בדנציג. בשנת 1935 רכשה מדינת פרוסיה מן הבנק מקבץ של למעלה מ־4,000 יצירות אמנות ששימשו כבטוחות והעבירה אותן זמן קצר לאחר מכן למוזיאונים הממלכתיים של ברלין. במסגרת עסקה זו נכנסה היצירה לאוסף גלריית הציורים של ברלין תחת הכותרת Biblical Scene / Sarah Leading Hagar to Abraham.

היצירה הייתה אחת משלוש עבודות מגלריית הציורים שהושבו בשנת 2019 ליורשיו של אובראַל על ידי הקרן למורשת תרבות פרוסית. היא הוצגה בגמלדה-גאלרי עד ינואר 2019.

אובראַל גורש למחנה הריכוז זקסנהאוזן בספטמבר 1939 ונפטר שם באותו חודש. בשנת 1942 שמה קץ לחייה אשתו רבקה לאחר שקיבלה צו גירוש. בתם נמלטה מברלין בשנת 1938 והיגרה לארצות הברית בשנת 1940, ובנם נמלט ללונדון בשנת 1939. שניים מנכדיהם שרדו את השואה, ואחד מהם היה בין היורשים בעת השבת היצירות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ביזת יצירות אמנות בידי הנאצים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:מתיאס סטום: ציורים
קטגוריה:אברהם בציורים
קטגוריה:שרה בציורים
קטגוריה:הגר בציורים
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:גמלדה-גאלרי: ציורים
אלרגיה לפירות

**אלרגיה לפירות** היא תגובה חיסונית בלתי רצויה למגוון רחב של פירות הנאכלים ללא בישול, או כמרכיבים של מזונות שונים, ונשימה באזורי הכנה ובישול של מאכלי פירות וירקות. בין הפירות בעלי הגלעין שעלולים לגרום לאלרגיה: משמש, דובדבן, נקטרינה, אפרסק ושזיף, פרות ממשפחת הדלועיים: מלון ואבטיח, ממשפחת הוורדיים: אגס ותפוח, הדרים: תפוז, קלמנטינה, אשכולית. האלרגיה לפירות היא תוצאה של תגובת מערכת החיסון לחלבונים המצויים בפירות וירקות, הפרופילינים.  חלבונים אלה נמצאים בכל הצמחים ללא יוצא מן הכלל. בגלל תפקידם הביולוגי הקריטי כמווסתים של בניית "שלד התא" – הציטוסקלטון. מכיוון שכל תא צמחי זקוק לשלד כדי לגדול, להתחלק ולשמור על צורתו, החלבון הזה קיים בכל רקמה צמחית חיה.

## תסמינים
סינדרום אלרגיה לאבקה-מזון: הסינדרום של אלרגיה משולבת לאבקת צמחים ומזון מן הצומח הוא סינדרום נפוץ בגלל הימצאות חלבונים בעלי פוטנציאל לאלרגניות המצויים הן באבקת הצמחים והן בפירות וירקות. חשיפה לפירות שונים עלולה להוביל לאלרגיות משולבות בין פירות שונים ולהוביל לסינדרום של אלרגיה מורכבת לפירות-ירקות-אבקת צמחים-(Pollen-food Syndrome (PFAS גם יחד, הגורמים לתופעות של נזלת אלרגית בעונת האביב כתוצאה משאיפת אבקה. כ-14.4% עד 70% מכלל האוכלוסייה הסובלת מאלרגיה לאבקה מפתחת גם אלרגיה לפירות וירקות בגלל חלבוני פרופילינים הצמחים. ואצל אוכלוסיית הילדים הרגישים למזון נמצאו ש-5% עד 93%, התפתחות של אלרגיה לפירות וירקות. הסינדרום נפוץ במיוחד פירות בעלי גלעין: תפוח, משמש, דובדבן, אפרסק, אגס, שזיף בעונת האביב ומלון וקיווי בעונת הקיץ.
ממוזער|מיקרוגרף של חתך היסטולוגי של ושט, חולה עם דלקת אלרגית אאוזינופילית של הושט '''Eosinophilic esophagitis. הגדלה X200.''' צביעה בהמטוקסילין ואאוזין. תאי האאוזינופילים נראים בתמונה ככתמים אדומים מפוזרים ברקמת הושט.
דלקת אאוזינופילית של הוושט: מתבטאת בדלקת כרונית של הוושט (EoE) מתבטאת בתסמינים שונים: בחילות, הקאות, כאבי בטן אחר ארוחה וצרבת בייחוד אצל מבוגרים. הדלקת מתבטאת בריבוי של אאוזינופילים והפיכת הרקמה לספוגית.

### טיפול
הטיפול מתאפשר על ידי נקיטת מספר צעדים: דיאגנוזה של הרגישות ולאחריה הימנעות מאכילת פירות טריים או תבשילים המכילים את הגורמים לאלרגיה: טיפול תרופתי עם אנטיהיסטמינים, ובמקרים של אנפילקסיס, הזרקת אפינפרין. אמצעי יעיל למניעת אלרגיות לפירות הוא טיפול טרמי של הפרי הגורם לדנטורציה של חלבון הפרופילין ועל ידי כך, ביטול האפקט האלרגני שלו, בשונה מחלבוני  (LTPs) המצויים אף הם בצמחים ואחראים לאלרגיה לפירות שונים כגון משמש. חלבוני LTPs אינם רגישים לפירוק ההידרוליטי על ידי האנזים פפסין, המצוי בקיבה לעומת הרגישות לפפסין של חלבון הפרופילין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלרגיות למזון
קטגוריה:מזון
קטגוריה:מערכת החיסון
לנוער במדינות המערב

ב-29 בנובמבר 2015, פרסם עלי ח'אמנאי, המנהיג העליון של איראן, מכתב גלוי המיועד לצעירים במדינות המערב. זהו המכתב השני מסוגו, כאשר הראשון  פורסם בינואר 2015. שניהם הופצו דרך חשבונותיו ברשתות חברתיות שונות, כולל טוויטר, פייסבוק ואינסטגרם, תחת ההאשטאג #CommonWorry. המכתב השני עוסק בדעותיו של ח'אמנאי על הגורמים לפיגועי הטרור. הוא נכתב בתגובה לפיגועי נובמבר 2015 בפריז ולפעולות טרור אחרות, כגון התרסקות טיסה 9268 של מטרוג'ט והפיגועים בביירות (2015). נכון ל-26 בדצמבר 2015, המכתב תורגם ל-62 שפות.

## תוכן
בכאלפיים מילים, ח'אמנאי דן בסיבות לגל הטרור העולמי, וכינה זאת "דאגתנו המשותפת". הוא ציין את ההשפעה שהייתה למעצמות המערב הגדולות על פעולותיהן הצבאיות בעולם האסלאמי. הוא הזכיר את תפקידה לכאורה של ארצות הברית בהתפתחותן של קבוצות טרור כמו אל-קאעידה, טליבאן ודאעש - "הצאצאים של זיווג חסר מזל שכזה עם תרבויות מיובאות".

כמו כן, ח'אמנאי הצביע על "העם המדוכא של פלסטין", אשר "חווה את הטרור הגרוע ביותר ב-60 השנים האחרונות". על כך, הוא מתח ביקורת על ישראל, על בעלות בריתה ועל ארגונים בינלאומיים.

## תגובות
דווח כי חשבונות טוויטר שצייצו את המכתב הושעו זמנית עקב שליחת הודעות ספאם. חלקם הופעלו מחדש עם התנצלויות מהרשת ואזהרה מפני שליחת הודעות דומות.

## קישורים חיצוניים
* המכתב המקורי בפרסית
* המכתב המקורי באתר הרשמי של חמינאי
* סקירה מהירה של המכתב
* המסר השני של האימאם ח'אמנאי לנוער המערבי ב-62 שפות
* תרגום המכתב ל-58 שפות
* תרגום המכתב ל-30 שפות
* תרגום המכתב באתר הרשמי של חמינאי

## הערות שוליים

קטגוריה:מכתבים
קטגוריה:איראן: יחסי חוץ
קטגוריה:עלי ח'אמנאי
לוקס פראט

**לוקס פראט** הוא שחקן בריטי. הוא ידוע בעיקר בזכות גילום דמותו של ג'ק בעיבוד הטלוויזיוני של ה-BBC בעל זבוב. 

## קריירה
בשנת 2024, פראט לוהק לתפקיד ג'ק בעיבוד בן ארבעה חלקים של BBC One ו-BBC iPlayer לסדרה בעל זבוב, שנכתבה על ידי ג'ק ת'ורן ובוימה על ידי מארק מונדן.  הצילומים התקיימו במלזיה. 

הסדרה עלתה לראשונה בפברואר 2026 וזכתה לביקורות חיוביות, עם שבחים על הופעותיו ועל עיבודה העכשווי של הרומן מאת ויליאם גולדינג . 

ביוני 2025, HBO הודיעה כי פראט יגלם את דראקו מאלפוי בעיבוד הטלוויזיוני הקרוב של סדרת הארי פוטר, כאשר ג'וני פלין ילהק את לוציוס מאלפוי.  הצילומים היו אמורים להתחיל בקיץ 2025, לקראת יציאה צפויה לאקרנים ב-2027. 

## ביוגרפיה
פראט נולד וגדל בקורנוול שבאנגליה. בראיונות שונים ציין כי כבר בילדותו פיתח עניין מוקדם בסיפור סיפורים, ביצירת סרטים, במחול ובכתיבה, תחומי עניין אשר הובילו אותו לפנות ללימודי משחק ולפתח קריירה בתחום מגיל צעיר.

הוא הצטרף לקבוצת דרמה מקומית ובהמשך השתתף באודישן פתוח, אשר הוביל לקבלת תפקידו הטלוויזיוני המשמעותי הראשון בעיבוד ל-"בעל זבוב" הביע גם עניין עתידי לעסוק בבימוי ובכתיבה.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים ילדים בריטים
יאקופו פאציני

**יאקופו פאציני** (באיטלקית: **Jacopo Fazzini**; נולד ב-16 במרץ 2003) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקשר בפיורנטינה מהסרייה א'.

## קריירת מועדונים

פאציני גדל באקדמיות הנוער של ויארג'ו, קפצאנו ואמפולי. בעונת 2020/21 הוא זכה באליפות הנוער של הליגה האיטלקית עם קבוצת הנוער של אמפולי עד גיל 19. הבכורה בבוגרים שלו נרשמה ב-19 בינואר 2022 בהפסד 3–2 לאינטר בהארכה במסגרת הגביע האיטלקי, כאשר הוא נכנס כמחליף בדקה ה-97.

ב-25 ביוני 2025, פאציני חתם בשורות פיורנטינה בחוזה לחמש שנים עבור סכום בין תשעה לעשרה מיליון אירו. הוא שיחק לראשונה במדי הוויולה בניצחון החוץ 0–3 על פוליסיה ז'יטומיר האוקראינית במסגרת המפגש הראשון של פלייאוף הקונפרנס ליג, כשנכנס בדקה ה-86 במקום שר נדור.

## חיים אישיים

אביו של יאקופו, ג'ורג'ו היה שחקן טניס, בעוד שאחיו, תומאסו הוא שחקן כדורגל חופים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני אמפולי
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2003
מועצת ההנהגה הזמנית

**מועצת ההנהגה הזמנית** (בפרסית: **شورای انتقالی رهبری**) הייתה גוף שמילא באופן זמני את סמכויות המנהיג העליון של איראן לאחר ההתנקשות בעלי ח'אמנאי, המנהיג העליון עד לאותה נקודה. המועצה פעלה בין 1 במרץ ל-8 במרץ 2026, עד לבחירתו של מוג'תבא ח'אמנאי למנהיג העליון החדש.

המועצה הורכבה מנשיא איראן מסעוד פזשכיאן, ראש הרשות השופטת גולאם-חוסיין מוחסני-אז'אי ואייתוללה עלי-רזא אעראפי. אעראפי שימש בא כוחה של מועצת ההנהגה הזמנית. בתקופת פעילותה עלו הערכות כי ייתכן שיתמנה לראש המועצה.

## רקע
### סעיף 111
סעיף 111 לחוקת הרפובליקה האסלאמית של איראן קובע:

עם מותו של המנהיג העליון עלי ח'אמנאי, הוקמה מועצת ההנהגה הזמנית בהתאם לחוק.

## חברים

## ראו גם
* המנהיג העליון של איראן
* עלי ח'אמנאי
* מבצע שאגת הארי

## הערות שוליים

קטגוריה:מבצע שאגת הארי
קטגוריה:המנהיג העליון של איראן
קטגוריה:2026 באיראן
קינס

סמאל|ממוזער|200px|דגם של לוויין
**קינס** (בצרפתית: **Kinéis**) היא מערכת לווייני תקשורת צרפתית. להמערכת החלה לפעול בשנת 2018. היא מספת שירותי אינטרנט של הדברים ושירותי מיקום.

מעפיל המערכת ממוקם בטולוז. המשקיעים העיקריים במערכת הם CLS ו- CNES (המרכז הצרפתי הלאומי לחקר החלל). 

פרויקט קינס הושלם בשנת 2025 את שיגורם של 25 ננו-לוויינים מסוג CubeSat כדי לספק קישוריות ייעודית לאינטרנט של הדברים (IoT). לוויינים אלה פועלים במסלולים קוטביים סינכרוניי שמש בגובה של 650 ק"מ בחמישה מישורים מסלוליים. תצורה זו מבטיחה זמן ביקור חוזר של פחות מ-15 דקות בכל מקום על פני כדור הארץ. קינייס מבססת את הטכנולוגיה שלה על מערכת Argos, המספקת שירותי איסוף נתונים ומיקום ברוחב פס נמוך בתחום ה-UHF מאז 1987. כל לווין שוקל כ-30 ק"ג.

השיגורים בוצעו בשנים 2024/2025 כאשר כל שיגור כלל חמש לוויינים. כל השיגורים בוצעו מרוקט לאב - מתחם שיגורים 1 בעזרת משגר מדגם 
אלקטרון.

## קישורים חיצוניים
* 

* מידע על שיגורים ולוויינים
* תיאור המערכת

קטגוריה:לווייני תקשורת
קטגוריה:תוכנית החלל הצרפתית
קטגוריה:מערכי לוויינים
אריק קרבקה

**אריק קרבקה** (בצרפתית: **Éric Caravaca**; נולד ב-21 בנובמבר 1966) הוא שחקן צרפתי.

## ביוגרפיה
קרבקה נולד ברן, הוא למד תקופה ספרות, לאחר מכן למד בהקונסרבטואר הלאומי הגבוה לאמנות הדרמה, לאחר מכן למד באולפן השחקנים בניו יורק, אחרי שחזר לצרפת הוא החל את עבודתו בתיאטרון וזכה לתשומת לב ששיחק במחזה "מחכים לגודו".

ב-1996 שיחק לראשונה בסרט, ב-1999 שיחק תפקיד קטן של בחור באוטובוס בסרט "Rien à faire", באותה שנה שיחק ב-"C'est quoi la vie?", סרט על בחור העובד בחווה של אביו וחולם על חיים אחרים עד שבחורה משנה את חייו, על תפקידו קיבל את פרס סזאר.

ב-2001 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "La Chambre des officiers" המתבסס על רומן העוסק במלחמת העולם הראשונה, ב-2002 שיחק בסרט "Novo" אודות גבר הסובל מאמנזיה, ב-2005 ביים את סרטו הראשון "Le passager" בו גם שיחק.

ב-2008 גילם גבר העוסק בזנות בסרט ג'יגולו צרפתי, ב-2010 שיחק בסרט "Une petite zone de turbulences" המתבסס על ספר של הסופר האנגלי מארק האדון, באותה שנה גם שיחק בסרט השווייצרי "La petite chambre".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צרפתים ממוצא ספרדי
קטגוריה:תסריטאים צרפתים
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטואר של פריז
קטגוריה:שחקני תיאטרון צרפתים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1966
קייל אוסבורן

**קיילי סמית' אוסבורן** (באנגלית: **Kayle Smith Osborne**; נולדה ב-28 בפברואר 2002) היא שחקנית הוקי קרח קנדית מקצוענית המשחקת בתפקיד שוערת. היא משחקת בקבוצת ניו יורק סיירנס בליגת ההוקי המקצוענית לנשים (PWHL) ושוערת נבחרת קנדה בהוקי קרח נשים. היא סגנית אלופה אולימפית (מילאנו – קורטינה 2026).

## ביוגרפיה
אוסבורן נולדה בווסטפורט, אונטריו, לדבי סמית', ויש לה אח, קולין, ואחות, אמנדה. היא למדה בבית הספר התיכון ג'ון מקריי ושם שיחקה הוקי קרח, כדורגל וכדורעף.

### 2026
#### סגנית אלופה אולימפית
באולימפיאדת מילאנו – קורטינה היא הייתה לשחקנית הצעירה בנבחרת הקנדית וזכתה במדליית כסף לאחר הפסד בהארכה לארצות הברית במשחק הגמר 1–2. היא הייתה שוערת מחליפה אבל לא שיחקה באף משחק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יהודיות קנדיות
קטגוריה:שחקני הוקי קרח קנדים
קטגוריה:שחקני הוקי קרח יהודים
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת מילאנו – קורטינה (2026)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2002
תצפית נוף צופר

ממוזער
**תצפית נוף צופר** היא נקודת תצפית פנורמית השוכנת על גבעת הר צופר בערבה התיכונה, בסמוך לכביש 90 ומצפון למושב צופר. התצפית נחנכה ביולי 2024 ונפתחה למבקרים ללא תשלום, והיא מהווה מוקד עצירה למטיילים ולנוסעים בכביש הערבה בדרכם לאילת.

## רקע והקמה
היוזמה להקמת התצפית הייתה של ששון אליאס, ממקימי מושב צופר, שביקש להקים במקום תצפית לרווחת הקהילה, המטיילים והמבקרים בערבה. הקמת המצפה החלה בשנת 2021 כחלק מחגיגות ה־40 למושב צופר, ונמשכה כשלוש שנים בשיתוף תושבי המושב וחניכי מכינת צופר.
טקס חנוכת התצפית, שתוכנן להתקיים בחודש מאי 2024, נדחה בעקבות נפילתם של שלושה מבני המושב במהלך מלחמת חרבות ברזל בעזה: סמ"ר עידו אפל ז"ל, סמ"ר גלי שקותאי ז"ל וסמ"ר רואי אליאס ז"ל. לבסוף נחנכה התצפית לאחר דחייה של כשלושה חודשים.

אל הצפית מוביל שביל גישה מעגלי להולכי רגל באורך של כקילומטר, המתוחם באבנים מקומיות. בנקודת התצפית הוצב סלע קונגלומרט במשקל כ־15 טון, ונאספו אבני חול נוביות בצבעי אש ואבני צור מאזור הסמוך למושב. כמו כן הובאו סלעים מדרום הר חברון שהוצבו בצורת חצי גורן.

באתר הוקמו ארבע פינות ישיבה יצוקות בטון ושולחנות עם הטבעות קרמיקה צבעוניות. מעליהם הותקנו שמשיות הצללה עגולות מברזל, המעוטרות בהדמיה של עצי שיטה. במקום הוצבו גם דמויות אדם עשויות ברזל, וכן שלטי הכוונה והסבר על תולדות מושב צופר.

## הנוף הנשקף מהתצפית
מהתצפית נשקף נוף פנורמי של הערבה המדברית, מושב צופר ושטחי החקלאות שלו, בקעת הערבה ממזרח ומצפון, מצוק הצינים ממערב והגבול עם ירדן. ניתן לצפות גם לעבר "מובלעת צופר" ההיסטורית – שטח חקלאי בריבונות ירדנית שעובד על ידי תושבי צופר במשך 36 שנים במסגרת הסכם השלום בין ישראל לירדן, ונמסר לירדן בשנת 2020 עם תום תקופת החכירה.

מאיר צור, ראש המועצה אזורית הערבה התיכונה, אמר בטקס כי התצפית משמשת תזכורת לבני המושב שנפלו, ומסמלת גם את המשך צמיחתו של היישוב.


קובץ:תצפית נוף צופר.jpg|תצפית נוף צופר - סיפור המקום
קובץ:תצפית נוף צופר תמונת ארכיון.jpg|תצפית נוף צופר - מבט אל המושב
קובץ:תצפית נוף צופר - ארכיון צופר.jpg|תצפית נוף צופר - מבט לדרום מערב
קובץ:שלט הכוונה לתצפית.jpg|תצפית נוף צופר - שלט בכניסה למושב


## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צופר (מושב)
קטגוריה:ישראל: נקודות תצפית
קטגוריה:אנדרטאות לזכר חללי מערכות ישראל
קטגוריה:אנדרטאות מלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:אנדרטאות לחללים באירועים בודדים
ניקולו פורטיני

**ניקולו פורטיני** (באיטלקית: **Niccolò Fortini**; נולד ב-13 בפברואר 2006) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת המגן השמאלי בפיורנטינה מהסרייה א'.

## קריירת מועדונים

פורטיני גדל באקדמיית הנוער של פיורנטינה, שבה בלט וזכה עימה בגביע האיטלקי לנוער של עונת 2023/24.

באוגוסט 2024, הוא הושאל למועדון יובה סטאביה, שהעפיל באותה העונה לסרייה ב'. הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הגיעה בניצחון הבית 1–2 על סמפדוריה, שבו זכה לרשום בישול. שערו הראשון נכבש ב-16 בפברואר 2025 בניצחון הבית 0–3 על קוזנצה. באותה העונה במחוז קמפניה, הוא לא היה שחקן שגרתי בהרכב הפותח, אך סיים עם 26 הופעות, 2 שערים ו-4 בישולים, כשמבין שעריו היה השער המכריע ב-0–1 על סלרניטנה ב-5 באפריל.

כאשר השאלתו הסתיימה, הוא שב לפיורנטינה, בה השתלב כשחקן סגל קבוע. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-21 בספטמבר 2025 בהפסד הליגה 2–1 לקומו, כשנכנס כמחליף בדקה ה-22.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מגני כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני יובה סטאביה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2006
סילבן פרנסיסקו

**סילבן פרנסיסקו** (בצרפתית: **Sylvain Francisco**; נולד ב-10 באוקטובר 1997) הוא כדורסלן צרפתי ממוצא אנגולי המשחק בעמדת הרכז בז'לגיריס קובנה מליגת העל הליטאית בכדורסל והיורוליג, ובנבחרת צרפת בכדורסל.

## ראשית חייו וקריירה
הוריו של פרנסיסקו היגרו לצרפת מאנגולה בשל מלחמת האזרחים במדינה, והוא עצמו נולד בקרטיי וגדל באזור פריז יחד עם שמונה אחים ואחיות. הוא שיחק כדורסל במועדוני הנוער של ראסינג פריז, וילמובל ספורטס ו-AL רוש-לה-מולייר.

ב-2014 עבר לפלורידה שבארצות הברית, ושיחק כדורסל בקבוצות של בתי הספר התיכוניים מכון הספורט Elev8 בדלריי ביץ', מכינת ליברטי כריסטיאן בטבארס ואקדמיית וסט אוקס באורלנדו. הוא קיבל הצעות ממספר אוניברסיטאות בחטיבה I של ה-NCAA כדי לשחק כדורסל מכללות במדיהן, אך בחר לחזור לצרפת כדי לשחק באופן מקצועי.

## קריירה מקצועית
פרנסיסקו החל את קריירת הכדורסל המקצוענית שלו בעונת 2017/18 במדי לבלואה מטרופוליטנס מליגת העל הצרפתית בכדורסל והיורוקאפ. לאחר סיום העונה סירב להגיע לאימוני הקבוצה בתקווה להצטרף לליגת הפיתוח ובסופו של דבר ל-NBA, ובדצמבר חתם בפריז בסקטבול מהליגה הצרפתית השנייה בכדורסל. לאחר שתי עונות בפריז הוא חזר לליגת העל וחתם בקוראל רואן באסקט לעונת 2020/21.

ביוני 2021 חתם פרנסיסקו לעונה אחת בבאסקט מנרסה מליגת ה-ACB הספרדית וליגת האלופות בכדורסל. בקיץ 2022 שיחק בליגת הקיץ של ה-NBA במדי מילווקי באקס.

בעונת  שיחק פרנסיסקו בפריסטרי אתונה מליגת העל היוונית בכדורסל וליגת האלופות. הוא נבחר לחמישיית העונה בליגה היוונית לאחר שהעמיד ממוצעים של 12.6 נקודות, 2.9 ריבאונדים, 5.3 אסיסטים ו-1.5 חטיפות למשחק.

ב-20 ביולי 2023 חתם בבאיירן מינכן מהבונדסליגה הגרמנית והיורוליג. הוא זכה עם הקבוצה בדאבל של אליפות וגביע, ואף נבחר ל-MVP של פיינל פור הגביע הגרמני בכדורסל.

ב-1 ביולי 2024 חתם פרנסיסקו לשנתיים בז'לגיריס קובנה מליגת העל הליטאית בכדורסל והיורוליג. ב-1 במרץ 2025 הוא נבחר למצטיין המחזור ה-27 בעונת 2024/2025 ביורוליג (יחד עם קרליק ג'ונס) לאחר שקלע 25 נקודות, קטף 6 ריבאונדים ומסר 4 אסיסטים בניצחון 86–80 על הכוכב האדום בלגרד. בעונה זו עזר לז'לגיריס להחזיר את האליפות, לאחר שקלע את סל הניצחון וכפה משחק חמישי בסדרת הגמר, בה ניצחה בסופו של דבר קבוצתו 3–2 את ריטאס וילנה, ונבחר ל-MVP של הגמר.

באוקטובר 2025 נבחר פרנסיסקו למצטיין החודש בעונת 2025/2026 ביורוליג לאחר שהוביל את ז'לגיריס לפתיחת עונה טובה עם מאזן 6–2 תוך שהוא רושם 14.9 נקודות ו-6.8 אסיסטים בממוצע למשחק וקולע 54.1% לשתיים ו-40.4% לשלוש.

## קריירה בנבחרת הלאומית
[ממוזער|פרנסיסקו במדי [נבחרת צרפת בכדורסל, 2024]]
פרנסיסקו שיחק במדי נבחרת צרפת בכדורסל עד גיל 20 באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 2016. ב-24 בפברואר 2022 זומן לראשונה לנבחרת צרפת הבוגרת במסגרת מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2023, ושיחק במדיה במונדובאסקט 2023 וביורובאסקט 2025.

## קישורים חיצוניים

*פרופיל, באתר פיב"א החדש

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים צרפתים
קטגוריה:כדורסלני פריז לבלואה
קטגוריה:כדורסלני פריז
קטגוריה:כדורסלני קוראל רואן
קטגוריה:כדורסלני מנרסה
קטגוריה:כדורסלני פריסטרי אתונה
קטגוריה:כדורסלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורסלני ז'לגיריס קובנה
קטגוריה:כדורסלני נבחרת צרפת
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בספרד
קטגוריה:ספורטאים צרפתים ביוון
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בגרמניה
קטגוריה:צרפתים ממוצא אנגולי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1997
סנטיאגו פיירוטי

**סנטיאגו פיירוטי** (בספרדית: **Santiago Pierotti**; נולד ב-3 באפריל 2001) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקיצוני ולעיתים בעמדת החלוץ בלצ'ה מהסרייה א'.

## קריירת מועדונים

פיירוטי החל את קריירת הכדורגל שלו באקדמיית הנוער של קולון בשנת 2014. הופעתו הראשונה בקבוצה הבוגרת הייתה ב-12 באפריל 2019 במסגרת המפגש הראשון של גביע הליגה הארגנטינאי מול טיגרה, כשנכנס כמחליף של מרסלו אסטיגריביה בדקה ה-84; משחק שהסתיים בתוצאה מאופסת.

ב-13 בינואר 2024, דווח שלצ'ה מהסרייה א' הגיעה לסיכום עם קולון על העברתו של פיירוטי; העברה שהפכה לרשמית שלושה ימים לאחר מכן בחוזה עד ליוני 2027 עם אופציה לשנה נוספת. פיירוטי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-21 בינואר כמחליף בהפסד 3–0 ליובנטוס. שערו הראשון במדי הצהובים-אדומים נכבש ב-8 בנובמבר בתיקו הביתי 1–1 מול אמפולי. ב-31 בינואר 2025, פיירוטי כבש צמד בניצחון החוץ 1–3 על פארמה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו קולון
קטגוריה:כדורגלני לצ'ה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-2001
מריו מיניטי

**מריו מיניטי** (באיטלקית: **Mario Minniti**; 8 בדצמבר 1577 – 22 בנובמבר 1640) היה צייר איטלקי מתקופת הבארוק, שפעל בסיציליה לאחר שנת 1606.

## ביוגרפיה
נולד בסירקוזה שבסיציליה, והגיע לרומא בשנת 1593. שם נעשה לידידו, לשותפו ולדוגמן של צייר הבארוק המרכזי מיכלאנג'לו מריזי דה קאראווג'ו (1571–1610). עיקר פרסומו כיום נובע מזיהויו, או מהזיהוי המוצע שלו, כדוגמן ביצירות מוקדמות רבות של קאראווג'ו, ובהן: "נער עם סל פירות", "מגדת העתידות", "המוזיקאים", "נער הננשך על ידי לטאה" (בסבירות גבוהה), "בכחוס (קאראווג'ו)", "נגן הלאוטה", "קריאתו של מתי הקדוש" ו"מות הקדוש מתי".

לאחר שנת 1600 חדל להופיע כדוגמן, ככל הנראה בעקבות נישואיו. עם זאת, ייתכן שהיה מעורב יחד עם קאראווג'ו ואחרים בקטטת הרחוב שאירעה בשנת 1606, ואשר הסתיימה במותו של רנוצ'ו טומאסוני מידיו של קאראווג'ו. לפי הביוגרף שלו, מיניטי נמלט לסיציליה בעקבות מעשה הריגה, ומשם פנה בבקשה לחנינה, שבסופו של דבר ניתנה לו. ידוע כי אירח את קאראווג'ו במהלך שהותו של האחרון בסיציליה בשנים 1608–1609, ואף דאג עבורו להזמנה החשובה לציור "קבורתה של לוציה הקדושה". בסיציליה הקים סדנה מצליחה שעסקה ביצירות דתיות בהזמנה, ולבסוף היה לאיש עסקים מקומי מכובד.

בשל אופייה של יצירתו, שבה הופקו הציורים במאמץ שיתופי של עוזרים ותלמידים, לעיתים קרובות קשה לקבוע אילו יצירות או אילו חלקים מהן, נעשו במו ידיו של מיניטי. ברור כי הביא לסיציליה את הלקחים שלמד מקאראווג'ו, ובמיוחד את השימוש בקיארוסקורו דרמטי ואת תיאור הסצנות ברגע השיא הדרמטי שלהן. עם זאת, יצירתו (או ליתר דיוק תפוקת הסדנה שלו) ספגה ביקורת בשל "מוטיבים ממוחזרים ללא סוף" ו"ציורים דתיים חסרי ייחוד". למרות זאת, הוא זוכה להערכה רבה בסיציליה, וניתן אף לדבר על "אסכולת מיניטי" בהיסטוריה האמנותית של האי. 
[שמאל|ממוזער|353x353 פיקסלים|"חמשת הסימנים", סדנה של מריו מיניטי, המציגה קיארוסקורו [קיארוסקורו|קרוואגיסטי אופייני ושימוש בצבע. אגירה (אנה), סיציליה – כנסיית סנט אנטוניו]]

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קאראווג'יסטים
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1577
קטגוריה:נפטרים ב-1640
קונאן אנדרי

**קונאן אנדרי** (באנגלית: **Konan N'Dri**; נולד ב-27 באוגוסט 2000) הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק בעמדת הקיצוני ולעיתים בעמדת החלוץ בלצ'ה מהסרייה א'.

## קריירת מועדונים

ב-31 בינואר 2019, אנדרי חתם בשורות מועדון הכדורגל הבלגי, אויפן בחוזה עד לתום העונה. הופעת הבכורה שלו בליגה הגיעה ב-3 במרץ 2019 בהפסד 2–1 לרויאל אנטוורפן, כשנכנס כמחליף בדקה ה-76. שערו הראשון במדי אויפן נרשם בניצחון 1–3 על בירשחוט.

ב-21 ביולי 2023, עבר אנדרי לשורות קבוצה בלגית אחרת, לוון בחוזה לשלוש שנים.

ב-2 בפברואר 2025, חתם בשורותיה של לצ'ה מהסרייה א' בחוזה עד ל-30 ביוני 2028 עם אופציית הארכה לשתי עונות נוספות. הופעת הבכורה שלו במדי הצהובים-אדומים הגיעה בתיקו המאופס בליגה מול בולוניה, כשנכנס כמחליף לסנטיאגו פיירוטי. שערו הראשון במדי לצ'ה נכבש ב-14 בספטמבר בהפסד החוץ 4–1 לאטאלנטה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי כדורגל מחוף השנהב
קטגוריה:כדורגלנים מחוף השנהב
קטגוריה:כדורגלני אויפן
קטגוריה:כדורגלני לוון
קטגוריה:כדורגלני לצ'ה
קטגוריה:איבוארים שנולדו ב-2000
פרידה מוראדחאני

**פרידה מוראדחאני** (בפרסית: **فریده مرادخانی**; נולדה בשנת 1971) היא מהנדסת איראנית ופעילת זכויות אדם. היא אחייניתו של המנהיג העליון לשעבר של איראן, עלי ח'אמנאי.

מוראדחאני נעצרה מספר פעמים, כולל מעצר בינואר 2022 בכלא אווין, ככל הנראה בשל כך ששיבחה את הקיסרית של לפני המהפכה, פארה דיבה, והציעה לאפשר לה לחזור לאיראן. מוראדחאני שוחררה לאחר מכן בערבות.

ב-23 בנובמבר 2022 נעצרה מוראדחאני.

ב-25 בנובמבר 2022, שיתף אחיה מחמוד מוראדחאני היושב בצרפת סרטון בו קראה פרידה לממשלות זרות לנתק את כל הקשרים עם המשטר "הרצחני והורג הילדים" של איראן, וקבעה: "משטר זה אינו נאמן לאף אחד מעקרונותיו הדתיים ואינו מכיר חוקים או כללים מלבד כוח ושמירה על כוחו בכל דרך אפשרית". היא גם מתחה ביקורת על מה שתיארה כחוסר המעש של האומות המאוחדות, אשר מול "דיכוי גלוי ואכזרי של העם האיראני" פרסמו "רק כמה ביטויי צער והצהרות קצרות ולא יעילות".

## משפחתה
אימה של פרידה מוראדקאני, בדרי ח'אמנאי, היא אחותו של המנהיג העליון לשעבר של איראן עלי חמינאי. אביה של פרידה, עלי טהראני, היה דמות אופוזיציה בולטת שמת באוקטובר 2022.

אחיה מחמוד מוראדקאני מתגורר בצרפת.

## הערות שוליים

קטגוריה:עלי ח'אמנאי
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1971
קטגוריה:איראניות שנולדו במאה ה-20
ברונו טודסקיני

**ברונו טודסקיני** (בצרפתית: **Bruno Todeschini**; נולד ב-19 בספטמבר 1962) הוא שחקן שווייצרי.

## ביוגרפיה
טודסקיני נולד בנשאטל ולמד בבית ספר לדרמה בז'נבה, עם סיום לימודיו החל לעבוד בתיאטרון בפריז.

ב-1997 שיחק ב-"Territorio Comanche" סרט ספרדי המתבסס על רומן של ארתורו פרס-רוורטה הנכתב על פי חוויותיו ככתב צבאי במהלך המצור על סרייבו, ב-2000 שיחק בסרט "Le Libertin" על פי מחזה של אריק-עמנואל שמיט, ב-2002 שיחק בסרט "Une affaire privée" העוסק בבלש פרטי החוקר את היעלמותה של נעדרת.

ב-2004 שיחק ב-"Olgas Sommer", סרט גרמני שהוצג בפסטיבל מוסקבה, ב-2005 שיחק בסרט "ירושלים הקטנה" העוסק במשפחה יהודית בפריז, ב-2006 גילם גבר היושב בכלא בסרט "7 ans".

ב-2007 שיחק בסרט הדרמה האיטלקי "Nessuna qualità agli ero", ב-2008 שיחק בסרט "Nuit de chien" העוסק באנשים המנסים לברוח משלטון דיקטטורי, ב-2010 שיחק בסרט "אורלי" גבר בנמל התעופה אורלי בו מתאהבת הדמות הראשית, ב-2011 גילם את הבוס של אודרה טוטו בסרט "La Délicatesse".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה שווייצרים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1962
חוה (אנה ליאה מריט)

**חוה** או **חרטתה של חוה** (באנגלית: **Eve Overcome with Remorse**) הוא ציור שמן על בד מאת אנה ליאה מריט (1844–1930), חתום ומתוארך לשנת 1885.

## רקע
[200px|ממוזער|ימין|[אהבה ומוות (ווטס)|אהבה ומוות, ג'ורג' פרדריק ווטס]]
אנה ליאה מריט נולדה בפילדלפיה ולמדה אמנות בפריז, ברומא ובדרזדן, בטרם הגיעה ללונדון. החל משנת 1878 הציגה באקדמיה המלכותית לאמנויות. ציורה "אהבה נעולה בחוץ" (Love Locked Out 1890) היה היצירה הראשונה מאת אישה שנרכשה עבור קרן צ'נטרי, והוא נחשב ליצירתה הידועה ביותר. היצירה הוגתה כאנדרטה לזכר בעלה, הנרי מריט, שנפטר בתוך שנה מנישואיהם, ולעיתים מושווית לציורו של ג'ורג' פרדריק ווטס "אהבה ומוות" ("Love and Death") מבחינת נושא וקומפוזיציה. הציור "חרטתה של חוה" מוקדם ליצירה זו והוצג באקדמיה המלכותית בשנת 1885.

## תיאור היצירה
[200px|ממוזער|שמאל|[חוה מתחרטת, ג'ורג' פרדריק ווטס. ציור זה הוא אחד מתוך שלושה ציורים שכינה ווטס בשם "טרילוגיית חוה", המייצגים את עלייתה של חוה לחיים, את פיתויה ואת צערה לאחר נפילתה. הציורים נהגו במקור כחלק מתוכנית אפית רחבת־היקף בשם "בית החיים", אך בהמשך קיבלו צורה של שלוש קומפוזיציות עצמאיות. בציור נראית חוה מוכת חרטה, נשענת על עץ. הבשר הכבד וקווי המכחול היורדים מרמזים על נטל החטא והאשמה.]]
הציור מתאר את חוה יושבת על הקרקע בגן עדן, שקועה בחרטה על שהביאה לנפילת האדם. מאחוריה נראה עץ הדעת טוב ורע, ובקדמת התמונה מונח התפוח שממנו פיתה אותה הנחש לנגוס.

הנושא העניק לאמנית אפשרות לצייר לימוד אקדמי של העירום הנשי ולהציג את מיומנותה בטיפול בדמות העירומה. היצירה מציבה במרכזה דמות יחידה ומדגישה את מצבה הרגשי של חוה לאחר החטא.

בהקשר זה הוזכרה הקבלה לציורו של ג'ורג' פרדריק ווטס "חוה המתחרטת" ("Eve Repentant"), חלק מ״טרילוגיית חוה״ שעליה עבד שנים רבות.

## קבלת היצירה וביקורת

הציור הוצג באקדמיה המלכותית בשנת 1885 (מספר 126). הביקורות היו מעורבות. פ. ג'. סטיבנס, שכתב בכתב העת "Athenaeum", הסתייג מן היצירה. לעומתו, הארי קווילטר מן הטיימס ראה בה ״ביצוע יוצא דופן ויותר מלימוד טוב של העירום״. הוא ציין כי אף שבעבר הזכיר את מריט כציירת של הדמות העירומה וככתחריטאית, לא יצרה קודם לכן דבר כה מרשים כ״חוה״ זו.

בהתייחס להכשרתה הקונטיננטלית של מריט, השווה קווילטר את היצירה לעבודותיו של הצייר הצרפתי ז'אן־ז'אק הנר, אשר עיקר עיסוקו היה בדמות העירומה הנשית.

## תולדות בעלות

הציור נרכש מן האמנית בשנת 1885 במהלך תערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית על ידי האדריכל אלפרד ווטרהאוס. בין מבניו הבולטים בלונדון נמנים מוזיאון הטבע בדרום קנזינגטון ומשרדי חברת הביטוח פרודנשל בהולבורן, ובאותה עת היה מעורב בפרויקט המועדון הליברלי הלאומי בווייטהול פלייס.

בהמשך היה הציור בידי הגלריה Richard Green בלונדון. הוא נמכר במכירה אנונימית בבית המכירות כריסטי'ס בלונדון ב־8 ביוני 2006 (לוט 214), ושוב ב־4 ביוני 2009 (לוט 77), אז נרכש בידי הבעלים האחרון. ב־11 ביולי 2013 נמכר במחיר של 121,875 ליש״ט במסגרת מכירת "Important Victorian & British Impressionist Art".

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:אדם וחוה בציורים
קטגוריה:עצים בציורים
קלסי מאן

**קלסי מאן** (באנגלית: **Kelsey Mann**, נולד ב-16 בנובמבר 1974) הוא יוצר סרטים, אמן סטוריבורד ובמאי קולנוע אמריקאי. הוא ידוע בעבודותיו בפיקסאר ובסרטו "הקול בראש 2" (2024) שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר.

## ראשית חייו
קלסי מאן נולד ב-16 בנובמבר 1974 ב-Burnsvile  שבמינסוטה. הוא תיאר את עצמו כילד מתבודד שלא אהב תשומת לב.

מאן סיים את לימודיו בתיכון בורנסוויל בשנת 1993. הוא המשיך ללמוד באוניברסיטת צפון מישיגן, שם קיבל תואר ראשון באיור בשנת 1998.

## קריירה
### Cartoon Network
מאן החל את הקריירה שלו ב-Cartoon Network, שם עבד כאמן סטוריבורד על הסדרות "דאק דודג'רס", "Megas XLR", "My Gym Partner's a Monkey", "בית פוסטר לחברים דמיוניים" ו"מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים".

### פיקסאר
מאן הצטרף לאולפן האנימציה "פיקסאר" בשנת 2009 כשתפקידו הראשון היה אנימטור מפקח בסרט "בית ספר למפלצות". בהמשך התמנה לאותו תפקיד גם בסרטים "הדינוזאור הטוב" ו"קדימה". סרט הבכורה של קלסי מאן כבמאי היה הסרט הקצר "בית ספר למפלצות: מסיבת השנה", שהוא גם כתב את תסריטו, המתרחש במקביל לעלילת הסרט "בית ספר למפלצות".

בספטמבר 2022, במהלך אירוע D23 הודיעו כי מאן יביים את הסרט "הקול בראש 2" המהווה המשך לסרט "הקול בראש" משנת 2015, ויחליף את פיט דוקטר, במאי הסרט הראשון שהתעקש להיות מנהל ההפקה. הסרט, שיצא ב-14 ביוני 2024 היה מועמד לפרס אוסקר לסרט האנימציה הטוב ביותר והכניס מעל 1.6 מיליארד דולר בקופות ברחבי העולם.

## פילמוגרפיה
### סרטים באורך מלא

### סרטים קצרים

### סדרות טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:אנשי פיקסאר
קטגוריה:במאי סרטי אנימציה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
עמיאל אביבי

**עמיאל אביבי** (24 במרץ 1921 – 23 בינואר 1969) היה חוקר ישראלי בתחום האנטומולוגיה ובייחוד קדחת חוזרת אנדמית.

## היסטוריה
עמיאל אביבי נולד בתל-אביב לישראל אביבי ולרבקה סטרק אביבי. הוא למד בגימנסיה הרצליה, ולאחר שנתיים עבר ללמוד בבית חינוך לילדי העובדים "שלוה". בנעוריו היה חבר "הנוער העובד". כנראה דרך חברות זו הצטרף לקיבוץ "רמת יוחנן". בשנת 1948 נפטר אביו, והוא נאלץ לחזור לתל-אביב על מנת לעזור בפרנסת אמו. 

במלחמת העצמאות שימש כמפקד פלוגה בחטיבת עציוני. לאחר המלחמה החל ללמוד ביולוגיה באוניברסיטה העברית. לפרנסתו עסק בשמירה בלילות. עיקר עיסוקו היה במיפוי מערות הקשורות למחלת "קדחת המערות" מטעם "המכון למחקר ביולוגי בישראל" בנס ציונה.

בשנת 1969 נפטר כתוצאה מהתקף לב בביתו שבשכונת "נוף ים" בהרצליה. הוא נקבר בבית העלמין בחולון.

## קישורים חיצוניים

*

קטגוריה:סגל המכון למחקר ביולוגי בישראל
קטגוריה:חיילי חטיבת עציוני במלחמת העצמאות
קטגוריה:ביולוגים ישראלים
קטגוריה:הרצליה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
לאורנציו פרופטה

**לאורנציו פרופטה** (ברומנית: **Laurențiu Profeta**; 12 בינואר 1925 - 22 באוגוסט 2006) היה מלחין ופילוסוף יהודי רומני.

פרופטה נולד בבוקרשט, רומניה, במשפחה יהודית חובבת מוזיקה. האב למד נגינה בכינור והאח, הרופא אלפונס פרופטה, ניגן בקלרינט. לאורנציו פרופטה למד בבית ספר למוזיקה של ניקולאה לונגו ברחוב קומטה בבוקרשט. הוא המשיך את לימודיו בקונסרבטוריום של בוקרשט בשנים 1945 - 1949. במקביל ללימודי המוזיקה פרופטה למד פילוסופיה באוניברסיטת בוקרשט והשלים את לימודיו. הצטיינותו בלימודי המוזיקה הובילה לשליחתו למוסקבה להמשך לימודים.

## פרסים וציונים לשבח
* 1946 פרס ג'ורג'ה אנסקו
* 1953 פרס ג'ורג'ה אנסקו דרגה שלישית להלחנה
* 1959 ציון לשבח בתחרות הבינלאומית של הפסטיבל הבילאומי של הנוער ב-וינה
* 1959 מסדר העבודה דרגה שלישית
* 1969 פרס שלישי במאמאיה
* 1969 מסדר ההישג התרבותי דרגה שלישית
* פרס איגוד המלחינים בשנים 1968, 1969, 1977 ו-1984
* 1999 הפרס הגדול של איגוד המלחינים והמוזיקולוגים
* 1999 הפרס הראשון בפסטיבל הלאומי של שירי ילדים בקהיר
* 2000 דיפלומה להצטיינות עבור כלל פעילותו בפסטיבל מאמאיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוקרשט: אישים
קטגוריה:מלחינים יהודים רומנים
קטגוריה:פילוסופים יהודים רומנים
קטגוריה:ילידי 1925
קטגוריה:נפטרים ב-2006
התכווצות נרתיקית

[ממוזער|הדמיה של [נרתיק]]
**התכווצויות נרתיקיות** הן התכווצויות של שרירי האגן המקיפים את הנרתיק, במיוחד שריר הפאבוקוקסיגאוס. התכווצויות נרתיקיות הן בדרך כלל תגובה שרירית לא רצויה לאורגזמה. נשים יכולות לשלוט בשרירי הנרתיק כדי לבצע התכווצויות נרתיקיות כרצונן. התכווצויות נרתיקיות יכולות לשפר את החוויה המינית וההנאה עבור שני הצדדים במהלך קיום יחסי מין.

במחקר משנת 1982, התכווצויות האגן של 11 נשים אשר גירו את עצמן באופן ידני עד להגעת אורגזמה, נוטרו בו זמנית באמצעות גשש אנאלי וגשש וגינאלי. סמוך לתחילת האורגזמה, החלה סדרה של התכווצויות סדירות אצל 9 מהנשים, כאשר ההתכווצויות האנאליות והנרתיקיות הסתנכרנו זו עם זו. שלוש מהאורגזמות של הנשים כללו באופן עקבי רק סדרה של התכווצויות סדירות; אצל ששת נשים אחרות, האורגזמות נמשכו באופן עקבי מעבר לסדרה הסדירה עם התכווצויות לא סדירות נוספות. שתי נשים לא חוו כלל התכווצויות סדירות במהלך האורגזמות שדווחו. הנשים הראו הבדלים ניכרים במשך האורגזמה ובמספר ההתכווצויות. מחקר משנת 1994 אישר תוצאות אלו, אך הגיע למסקנה שחלק מהנשים חוות את האורגזמה שלהן באופן קבוע ללא התכווצויות, וחלקן מדווחות על התכווצויות במהלך האורגזמה רק מדי פעם.

התכווצויות נרתיקיות נגרמות הן מפעילות של אזורים מסוימים במוח והן משחרור הורמון האוקסיטוצין. משוער כי התכווצויות נרתיקיות במהלך אורגזמה יכולות להגביר את הסיכויים להריון, שכן הן מעבירות זרע במעלה מערכת הרבייה מהנרתיק אל צינורות הביציות, מה שמקטין את המרחק שעל הזרע לעבור. בנוסף, כאשר האישה פורייה, הזרע מועבר רק לצד השחלה הדומיננטית.

התכווצויות נרתיקיות לא רצוניות עלולות לנבוע מסיבות שאינן מיניות. התכווצות לא רצונית של השרירים סביב הנרתיק, בדרך כלל כתוצאה מחרדה, עלולה לגרום לווגיניזמוס.

אין לבלבל בין התכווצויות נרתיקיות להתכווצויות רחם.

## ראו גם
* טונוס
* רצפת האגן

## לקריאה נוספת
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נרתיק
קטגוריה:אורגזמה
קטגוריה:גינקולוגיה
המהמרים (הנדריק טר ברוחן)

**המהמרים** הוא ציור שמן על בד משנת 1623 מאת הנדריק טר ברוחן. היצירה נמנית עם אוסף הקבע של המכון לאמנות של מיניאפוליס ונרכשה בשנת 1960 באמצעות קרן William Hood Dunwoody. בשנת 2006 נשלחה לשימור במכון השימור של גטי בלוס אנג'לס, ולאחר מכן הוצגה בתערוכה ייעודית בשנת 2008.

## תיאור היצירה
בציור מתוארים שלושה חיילים מתווכחים סביב הטלת קובייה, אשר תוצאתה ככל הנראה זויפה. משהחייל המבוגר מבין כי הולך שולל, הוא אוחז באינסטינקטיביות בניצב חרבו, מחווה המגבירה את תחושת המתח בסצנה. קדמת התמונה הדחוסה מציבה את הדמויות קרוב מאוד למישור הציור ומזמינה את הצופה כמעין משתתף בשולחן המשחק. סצנות המתארות אירועים יומיומיים ואנשים מן השורה היו פופולריות בהולנד בראשית המאה ה־17. צמיחתה של הבורגנות הסוחרת הביאה לדרישה לציורים בקנה מידה קטן שנועדו לעיטור בתים פרטיים.

## שימור
הציור נשלח בנובמבר 2006 למכון השימור של גטי לתהליך טיפול שנמשך עשרה חודשים. במסגרת הבדיקה נערכו צילומי רנטגן מלאים של היצירה, והוצגו שלבי השימור השונים. במהלך העבודה הוסרו בזהירות שתי רצועות בד מודרניות שנוספו לצדי הציור במועד לא ידוע והרחיבו את הקומפוזיציה, ככל הנראה כדי להתאימה למסגרת מסוימת. לאחר הסרתן הותאמה המסגרת מחדש למידותיו המקוריות של הבד. בנוסף נוקה הציור והוסרו שכבות צבע מאוחרות ולכה מצהיבה, אשר חשפו מחדש את השימוש של האמן בצבעוניות עשירה ובקווי מתאר מודגשים.

ניתוח שכבות הצבע גילה שימוש בפיגמנט בשם סמלט (Smalt), פיגמנט כחול שקוף העשוי זכוכית גרוסה הצבועה בתחמוצת קובלט. מקורו במזרח הקרוב, והוא מופיע בציור האירופי החל מן המאה ה־15 ונעלם בהדרגה מן השימוש סביב שנת 1800. סמלט נחשב לפיגמנט "נמלט" בשל נטייתו לדהות ולהשחיר בחשיפה לאור ולאוויר, כך שכחול עשוי להיראות אפור עם הזמן.

לאחר השלמת השימור הוצג הציור במשך שישה חודשים בגלריות מרכז גטי, ולאחר שובו למיניאפוליס במרץ 2008 הוצג בתערוכה “Calling a Bluff: Hendrick Ter Brugghen’s The Gamblers” בגלריית Cargill בין 24 במאי ל־3 באוגוסט 2008. לאחר מכן שב לאולמות האוסף הקבוע של ציור אירופי במכון לאמנות של מיניאפוליס.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:הנדריק טר ברוחן: ציורים
חיל הים הקטרי

**חיל הים האמירי הקטרי** (בערבית: **البحرية الأميرية القطرية**, תעתיק: אל-בחריה אל-אמיריה אל-קטריה) הוא חיל הים של הכוחות המזוינים של קטר. חיל הים הקטרי כולל את משמר החופים שלו, משטרת הים ותותחי החופים.

## היסטוריה
עד קבלת העצמאות של קטר מבריטניה בשנת 1971 לא החזיקה המדינה בכוחות ימיים, אולם לאחר הקמתה גדלו הכוחות המזוינים שלה בקצב מהיר, כאשר בשנת 1992 השתייכו לחיל הים הקטרי על כ-700 חיילים. בשנות ה-90 של המאה ה-20 היו שלוש  מצרפת ליבת החיל, ומאוחר יותר נוספו אליו שש סירות סיור גדולות. בשנת 2010 השתייכו לחיל כ-1,800 איש, והוא השתתף בתרגילים ימיים יחד עם חיל הים של ארצות הברית וחילות הים של מדינות אחרות. ב-2026 שירתו בו כ-2,500 חיילים.

## ארגון
קטר אינה מסוגלת להחזיק צבא גדול ולכן היא מסתמכת על כוח קטן ונייד שמטרתו להדוף במהירות חדירות למים הטריטוריאליים שלה. למרות זאת, במהלך מלחמת איראן–עיראק חוותה קטר התקפות על ספינות מחוץ למים הטריטוריאליים שלה אך בסמוך אליהם, באופן שהדגיש את פגיעותה. בשנים שלאחר מכן הרחיבה קטר את חיל הים שלה, אך למרות ההתרחבות האיכות האנושית והציוד שלו נותרו ירודים, והוא היה בחוסר באימונים מכדי שיוכל להגן ביעילות על מי המדינה ועל הנכסים המסחריים הנמצאים בהם.

## הערות שוליים

קטגוריה:קטר: צבא וביטחון
קטגוריה:חילות ים
ז'רמי ז'אקה

**ז'רמי ז'אקה** (בצרפתית: **Jérémy Jacquet**; נולד ב-13 ביולי 2005) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בסטאד רן מהליג 1. הוא צפוי להצטרף לליברפול מהפרמייר ליג לקראת עונת 2026/27.

## קריירת מועדונים
### סטאד רן
ז'אקה, נולד בבונדי, פרבר צפון-מזרחי של פריז, והוא ממוצא גוואדלופי. הוא גדל באקדמיה של סטאד רן, וב-13 בינואר 2024, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 2–0 על ניס במסגרת הליגה הצרפתית. כשבועיים לאחר מכן, ב-29 בינואר 2024 הושאל ז'אקה לקלרמון פוט ששיחקה גם כן בליג 1 עד לתום העונה. בסיום העונה חוזה ההשאלה שלו בקלרמון פוט שירדה לליג 2 הוארך עד לתום עונת 2024/2025. ב-10 בינואר 2025 כבש ז'אקה את שערו הראשון בקריירה הבוגרת שלו בניצחון של קלרמון 1–0 על מרטיג. ב-3 פברואר 2025 השיבה רן את ז'אקה מהשאלה ואף נאלצה לשלם 900,000 אירו כפיצוי לקלרמון פוט על סיום החוזה לפני תומו. ז'אקה שיחק 11 פעמים במדי רן עד לתום העונה. וב-26 במאי 2025, האריך את חוזהו בקבוצה עד 2029.

### ליברפול
ב-2 בפברואר 2026, הסכים ז'אקה לעסקת טרום-חוזה בליברפול, במסגרתה השחקן יחתום בליברפול בקיץ ויצטרף אליה בעונת 2026/2027, כאשר על פי הדיווחים ליברפול התחייבה לשלם לסטאד רן סכום של 55 מיליון ליש"ט כדמי העברה בתוספת 5 מיליון ליש"ט עבור סעיפים נוספים.

## סטטיסטיקות קריירה
### מועדונים
מעודכן ל-7 בפברואר 2026

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:צרפתים ממוצא גוואדלופי
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני קלרמון פוט
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2005
חיה שרה קטרבורסקי

**חיה שרה קטרבורסקי** (1892(?) - 1 בדצמבר 1960) הייתה אשת חינוך עברייה, ילידת האימפריה הרוסית.

חיה שרה קטרבורסקי, בת יהושע ופייגה, נולדה בברסטצ'קה, האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה). ב-1908 בקירוב עלתה לארץ ישראל ונמשכה אל תחום החינוך. 

בשנת 1911 נפתחה מחלקת התחרה בבצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות, כחלק מבתי הספר למלאכת התחרה שפתחה שרה טהון. קטרבורסקי שימשה בה מורה לצד לייבקה הדביג (מאיר). המחלקה מנתה בשנה זו כ-45 תלמידות בין גיל 9 ל-16. רובן המוחלט היה מן הישוב הישן. בשנת 1912 נסגרה המחלקה בבית הספר, והיא המשיכה את פעילותה בבית הספר אוולינה דה רוטשילד. קטרבורסקי המשיכה ללמד במחלקה ומאוחר יותר עברה לנהל את המחלקה למלאכת יד שהוקמה בצפת.

בין השנים 1960-1935 לימדה בבית הספר למל בירושלים. כמו כן לימדה בבית המדרש למורים ע"ש דוד ילין.
## קישורים חיצוניים
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1960
כתמי מוות

[ממוזער|כתמי מוות ב[גופה]]
ממוזער|500x500 פיקסלים|ציר זמן של שינויים בנתיחה שלאחר המוות, כולל כתמי המוות
ממוזער|הדמיה של גופה לאחר התאבדות באמצעות תלייה. כתמי המוות מקובעים ברגליים ובגפיים העליונות הדיסטליות מכיוון שאלה היו החלקים התלויים.
**ליבור מורטיס** (מלטינית: 'ליבור' – צבע כחלחל), **postmortem lividity** (מלָטִינִית 'post mortem' – לאחר המוות ו-'lividitas' – כחול ושחור**), היפוסטזיס** (מיוונית 'היפו' – מתחת ו-'סטזיס' – דומם) **suggillation**, או **כתמי מוות**, הוא השלב השני של המוות ואחד מסימני המוות. זוהי שקיעה של הדם בחלק התחתון, או התלוי, של הגוף לאחר המוות, הגורמת לשינוי צבע העור לגוון אדום-סגול. כאשר הלב מפסיק לתפקד ואינו מזיז עוד את הדם, תאי דם אדומים כבדים שוקעים דרך הפלזמה על ידי פעולת כוח הכבידה. הדם נע מהר יותר בתנאים חמים ולאט יותר בתנאים קרים.

כתמי מוות מתחילים תוך 20–30 דקות, אך בדרך כלל אינם ניתנים לצפייה בעין האנושית עד שעתיים לאחר המוות. גודל הכתמים גדל בשלוש עד שש השעות הבאות. קיבוע הגופה יתחיל להתרחש במהלך פרק הזמן הזה, מה שגורם לכתמים להישאר ללא שינוי עקב חוסר תנועה. הכתמה מקסימלית תתרחש בין שמונה לשתים עשרה שעות לאחר המוות. אזורים של דם המצטבר במגע עם הקרקע יחווירו, או יישארו לבנים. הדם מצטבר ברקמות הבין-גופיות של הגוף. עוצמת הצבע תלויה בכמות ההמוגלובין המופחתת בדם. שינוי הצבע אינו מתרחש באזורים בגוף הנמצאים במגע עם הקרקע או עם חפץ אחר, שבו הנימים דחוסים.

## ישימות
חוקרי מקרי מוות יכולים להשתמש בנוכחות או בהיעדר של כתמי דם כאמצעי לקביעת זמן המוות המשוער. חוקרים משפטיים יכולים להשתמש בו גם כן, על מנת לקבוע האם גופה הוזזה או לא. לדוגמה, אם הגופה נמצאת שוכבת על בטנה, אך קיים כתם דם על גבו של הנפטר, החוקרים יכולים להסיק שהגופה הונחה במקור על גבה. צבע הכתם יכול לסייע בקביעת סיבת המוות. הרעלת פחמן חד-חמצני גורמת לצבע אדום.

בקרב חוקרי מקרי מוות וחוקרים אחרים, כגון בלשי רצח וחוקרי זיהוי פלילי, כתמי דם אינם נחשבים לדרך מדויקת למדידת זמן המוות, אלא כשיטה לקירובו. כתמי דם, יחד עם התקררות הגופה, צפידת מוות ופרקטיקות כגון אנטומולוגיה משפטית, משולבים לעיתים קרובות על ידי חוקרים כדי לאתר בצורה מדויקת יותר את זמן המוות המשוער.

## לקריאה נוספת
* Calixto Machado, "מוות מוחי: הערכה מחדש", ספרינגר, 2007, עמ' 74
* רוברט ג'י מאייר, "חניטה: היסטוריה, תיאוריה ופרקטיקה", מקגרו-היל פרופשיונל, 2005, עמ' 106–109
* אנתוני ג'יי ברטינו "מדע משפטי: יסודות וחקירות" South-Western Cengage Learning, 2008,

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוות
קטגוריה:דם
אנדרו פיקנס (מושל קרוליינה הדרומית)

**אנדרו פיקנס הבן** (באנגלית: **.Andrew Pickens Jr**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מקרוליינה הדרומית, איש המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, שכיהן כמושל קרוליינה הדרומית ה-46 בשנים 1816–1818.
## ראשית חייו
אנדרו פיקנס נולד בחווה המשפחתית במחוז אדג'פילד שבקרוליינה הדרומית, כבנם של הגנרל שלחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית אנדרו פיקנס, ושל רבקה פלוריד (לבין קלהון) פיקנס. מצד אימו הוא היה דודנו של הפוליטיקאי מקרוליינה הדרומית, סגן נשיא ארצות הברית ג'ון קלהון, ומצד אביו הוא היה דודנה של רעייתו של קלהון, הגברת השנייה פלוריד קלהון.

פיקנס למד באוניברסיטת בראון, שם הוא סיים את לימודיו ב-1801. ב-מלחמת 1812 הוא שירת כלוטננט קולונל בצבא ארצות הברית. לאחר המלחמה הוא הקים חווה משלו בשם "אאוטלנד", במחוז אדג'פילד, ועסק בעריכת דין. הוא גם בנה מעון בשם "הלקיון גרוב" בכפר אדג'פילד, ונשא לאישה את סוזאנה סמית' ויליקנסון.
## קריירה פוליטית
בדצמבר 1816 בחרה האספה הכללית של קרוליינה הדרומית בפיקנס כמושל קרוליינה הדרומית. הוא תמך בסלילת כבישים וכריית תעלות על ידי הממשלה, כלומר במדיניות של עבודות ציבוריות. במהלך תקופת כהונתו כמושל, החלה קרוליינה הדרומית ביישום תוכנית העבודות הציבוריות. מחיר הכותנה עלה לשיא שלו במהלך התקופה שלפני מלחמת האזרחים האמריקאית. מנגד, העיר צ'ארלסטון ספגה מגפת קדחת צהובה הרת אסון.

לאחר תום כהונתו כמושל, עבר פיקנס לאלבמה, וסייע בניהול המשא והמתן על ההסכם עם האינדיאנים משבטי המוסקוגי בג'ורג'יה. למשך תקופה קצרה ב-1829 הוא התגורר בעיר אוגוסטה. הוא גדל וחי ליד האינדיאנים, והיה לו קשר הדוק מאוד איתם.
## חיים אישיים
לפיקנס ולרעייתו סוזאנה נולדו בן ובת. בנם, פרנסיס פיקנס, היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ומושל קרוליינה הדרומית בעת פרישת המדינה מהאיחוד ערב פרוץ מלחמת האזרחים.

אנדרו פיקנס נפטר בפונטוטוק  שבמיסיסיפי ב-24 ביוני 1838. הוא נטמן בבית הקברות של כנסיית אולד סטון שבקלמזון , קרוליינה הדרומית.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1394-1395.


## קישורים חיצוניים
* אנדרו פיקנס באתר אגודת המושלים הלאומית 
* אנדרו פיקנס באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:מושלי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1779
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1838
מזכיר המדינה לענייני תחבורה (הממלכה המאוחדת)

**מזכיר המדינה לענייני תחבורה** (באנגלית: **Secretary of State for Transport**) הוא ראש משרד התחבורה של הממלכה המאוחדת ושר קבוע בממשלת בריטניה ובקבינט ממשלת בריטניה. מזכירת התחבורה הנוכחית היא היידי אלכסנדר שנכנסה לתפקידה ב-29 בנובמבר 2024.

## תחומי אחריות
#### תפקידי מזכיר המדינה לענייני תחבורה:
* אחריות כוללת לניהול משרד התחבורה על כלל היבטיו.
* הנחיית הצוות המיניסטריאלי במשרד.
* יישום סדרי העדיפויות של הממשלה בתחום התשתיות והניידות ותחבורה ירוקה.
* הבטחת רשת תחבורה בטוחה ונגישה.
* ניהול תקציב המשרד.
* אישור מינויים ציבוריים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלת בריטניה