open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בית הכנסת בדובריץ'

**בית הכנסת בדובריץ**' היה בית כנסת אשר פעל בעיר דובריץ' בצפון-מזרח בולגריה בין השנים 1887–1949.

## היסטוריה

תיעוד לנוכחות יהודים ספרדים בדובריץ' קיים מאמצע המאה ה-18, עת נשלט האזור על ידי האימפריה העות'מאנית. ב-1835 פרצה שרפה באדירנה אשר גרמה נזקים כבדים לרובע היהודי, ובעקבותיה עזבו משפחות רבות את העיר, התיישבו בערי הבלקן השונות ומספר מצומצם מהן הגיע גם לדובריץ'. לאחר פרעות הסופות בנגב שהתחוללו בשטחי האימפריה הרוסית, הגיעו לעיר עשרות משפחות שנמלטו משטחי האימפריה והקהילה גדלה משמעותית. לאחר הגעת הפליטים הוקם בית הכנסת. ב-1900 נכללה הקהילה ברשימת 34 הקהילות היהודיות המאורגנות בנסיכות הבולגרית ומנתה 175 נפשות.

ככל הנראה בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה כ-250 נפשות ומרביתם עלו לישראל לאחר הקמתה. ב-1949 נותרו בדובריץ' 57 יהודים. בראשית המאה ה-21 לא התגוררו יהודים בעיר.

## המבנה
בית הכנסת נחנך ככל הנראה ב-1887. רב הקהילה האחרון היה ליאון בכר. אף על פי שלאחר הגעת פליטי פרעות הסופות הנגב הייתה מרבית הקהילה אשכנזית נוהלו התפילות בבית הכנסת בנוסח הספרדים, ורבני הקהילה היו ספרדים. ב-1949 בית הכנסת פסק מלפעול. הבניין נשמר ומשמש אולם חזרות למקהלת בית הספר הסמוך.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

דובריץ'
דובריץ'
Lana Del Ray (אלבום)

***Lana Del Ray*** (בעברית: "**לנה דל ריי**") הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי. האלבום יצא לאור ב-4 בינואר 2010, על ידי חברת התקליטים . מתוך האלבום לא יצאו סינגלים.

בנוסף לכך, מוכר האלבום גם בשם *Lana Del Ray A.K.A. Lizzy Grant*.

## רקע והפקה
האלבום הופק על ידי דייוויד קאנה. האלבום בשונה מהאלבומים שיצאו אחריו, הופץ תחת שמה של לנה דל ריי ותחת השם "ליזי גרנט" שבאותה התקופה שימש אותה גם כן. האלבום עלה לאייטונס ב-4 בינואר 2010, בסמוך לצאתו.

לאחר שהוציאה בשנת 2012 את *[[Born to Die]]*, שזכה להצלחה עולמית, אמרה דל ריי כי היא חולמת להוציא את האלבום הזה מחדש.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2010
קטגוריה:אלבומי לנה דל ריי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
יוסף רומנוביץ' בומאגין

**יוסף רומנוביץ' בּוּמַאגִין** (ברוסית: **Иосиф Романович Бумагин**; 17 באוקטובר 1907 - 24 באפריל 1945) היה יהודי סובייטי, שעוטר כגיבור ברית המועצות לאחר מותו, בגין פועלו כמפקד מחלקת מקלעים של חיל רגלים במהלך מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
נולד בעיר הרדוק של גוברניית ויטבסק של האימפריה הרוסית במשפחתו של פועל. למד שבע שנים בבית ספר. בהמשך עבר לבירוביג'ן שם עבד במפעל עגלות. שירת בצבא האדום בין השנים 1929–1934 ובמהלך השירות הצטרף למפלגה הקומוניסטית בשנת 1932.

ב-1941 גויס שוב עם תחילת הפלישה הגרמנית לברית המועצות. ב-24 באפריל 1945 במהלך כיתור כוחות ורמאכט שנותרו באזור העיר ברסלאו (כיום ורוצלב שבפולין) שיתק עמדת אש אחת עם רימונים ונפגע במהלך ניסיון שיתוק עמדת אש נוספת. נפטר מפצעיו.

נקבר בבית הקברות בדרום-מערב ורוצלב בחלק של הקצינים הסובייטיים.

על בסיס החלטת מפקד הרגימנט מ-26 באפריל 1945, בצו נשיאות ברית המועצות מ-27 ביוני 1945 הוענק על פועלו עיטור "גיבור ברית המועצות" בתוספת עיטור לנין ועיטור "כוכב הזהב" לאחר מותו.

## משפחתו
אשתו גניה ובת ליובוב.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:רוסים וסובייטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1945
Kill Kill

***Kill Kill*** (בעברית: "**להרוג להרוג**") הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי, אשר יצא תחת שמה, ליזי גרנט. אשר יצא לאור ב-21 באוקטובר 2008, על ידי חברת התקליטים .

השיר "Yayo" נכלל בהמשך גם באלבום הבכורה של דל ריי Lana Del Ray, וב-Paradise, בגרסאות שונות.

## רקע וכתיבה
במקור תוכנן המיני-אלבום להיקרא *The Ocean*, אך בהמשך החליט מפיק האלבום דייוויד קאנה לשנות אותו ל-*Kill Kill* בטענה שהשם המקורי "משעמם". מיני-האלבום מכיל בתוכו שירים בסגנון הג'אז, פופ, אלקטרוני, רוק ובלוז.

הביקורות שהופנו כלפי המיני-אלבום טענו כי הוא מתקשר אל סגנון האמריקנה.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-2008
קטגוריה:אלבומי לנה דל ריי
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
בוקר טוב ילד

**בוקר טוב ילד** (באנגלית: **Good Morning Son**) הוא סרט דרמה ישראלי שכתב וביים שרון בר-זיו. הסרט הוקרן בבכורה ארצית בפסטיבל חיפה 2018. הסרט הוקרן בבתי הקולנוע בישראל בשנת 2019. זהו סרטו השני של שרון בר זיו ("חדר 514") והוא משחק בו בתפקיד הראשי לצד קרן מור.

## עלילה

**עומרי** (אביב אלקבץ) הוא לוחם בחטיבת הצנחנים, שנפצע קשה ושרוי בתרדמת. **אמו** (קרן מור), **אביו** (שרון בר-זיו) ו**אחותו** (הדר ברוך), מתלכדים סביבו. מערכת היחסים המשפחתית מתוחה ומלאת קונפליקטים, אבל ביחד עם חבריו ליחידה, האהבה לעומרי מאפשרת התמודדות עם המשבר ומעניקה תקווה חדשה.

## משחק ודמויות

## פרסים ומועמדויות

## הפקה
הסרט הופק על ידי יונתן רוזנבאום, מיכאל רוזנבאום ומרק רוזנבאום; יצא בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי, משרד התרבות והספורט והמועצה הישראלית לתרבות ואמנות.

## קישורים חיצוניים

*
*


**מן הביקורת**
*
*
*
*
*

**ראיונות**
*

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2018
בלי דם

**בלי דם** (באנגלית: **No Blood**) הוא סרט ביכוריו של הבמאי והתסריטאי הישראלי יוסף אל-דרור. הסרט הוקרן בבכורה ארצית בפסטיבל חיפה 2018.

## עלילה

**מאני** (דני איסרליש), מורה לכתיבה עם עבר מסתורי, מוזמן לפגישה שמערערת ושולחת אותו למסלול חוצה גבולות. הוא נע באזור דמדומים נפשי ופוליטי וחושף במקרה ספקולציה על שתי מפלצות ישראליות - "ביטחון המדינה" ו"הטלוויזיה". **רוני** (אודי רוטשילד), בחורה שהוא יוצא בעקבותיה, ו**חוקר** שיוצא בעקבותיו (ששי סמוכה), מייצרים חשדנות ותעתוע וצורך בפרשנות מתמדת.

## משחק ודמויות

## פרסים ומועמדויות

## הפקה
הסרט הופק על ידי לירן עצמור ויצא בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי, ברודקאסט, מפעל הפיס והמועצה הישראלית לתרבות ואמנות.

## קישורים חיצוניים

*

**מן הביקורת**
*
*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2018
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2019
הגולם (סרט, 2019)

**הגולם** (באנגלית: **The Golem**) הוא סרט אימה אמריקאי עצמאי בהפקה ישראלית שבוים על ידי צמד האחים יואב ודורון פז לפי תסריט של אריאל כהן. הסרט הוקרן בבכורה ארצית בפסטיבל אוטופיה 2018.
הועמד לעשרה פרסים בינלאומיים מתוכם שלושה פרסי אופיר. הוקרן בבתי קולנוע בחו"ל ונמכר לנטפליקס. ע"פ פרסום של הניו יורק טיימס באוקטובר 2020 הסרט הוא אחד מ-13 הסרטים הכי מפחידים של נטפליקס.

## עלילה
עיבוד קולנועי לאגדת הגולם מפראג. מגפה קטלנית ופולשים חיצוניים מאיימים על שלומה של קהילה יהודית באירופה. **חנה** (חני פירסטנברג), חברה צעירה בקהילה, פונה אל תורת הקבלה והמיסטיקה היהודית כדי למצוא מושיע שיגן על המקומיים מפני סביבתם האלימה, אך היצור שמגיע חזק והרסני מכפי שהייתה יכולה להעלות על הדעת.

## משחק ודמויות

## פרסים ומועמדויות

## הפקה
[250px|ממוזער|שמאל|כרזת הסרט ב[רוסית]]
הסרט הוא קופרודוקציה ישראלית-אמריקאית שהופק על ידי שלום אייזנבך וצולם באוקראינה.

## קישורים חיצוניים

*

**מן הביקורת**
*
*
*
*

**ראיונות**
*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי אימה
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים משנות ה-2010
קטגוריה:סרטי אימה מ-2019
אולאוס לורנטי

**אולאוס לורנטי** (בשוודית: **Olof Larsson**, נפטר ב-25 ביוני 1438) היה ראש הכנסייה השוודית בשנים 1432–1438.

אולאוס לורנטי נולד באופלנד. הוא למד באוניברסיטת פראג, אוניברסיטת לייפציג וסורבון. בשנת 1417 הוא מונה לתפקיד ניהולי בקתדרלת אופסלה. בשנת 1419 בשליחות אריק מפומרניה הוא נסע לרומא במטרה לשכנע את האפיפיור מרטינוס החמישי להדיח את ראש הכנסייה השוודית המכהן. לאור הקשרים שהיו לו בחצר, אולאוס לורנטי הצליח במשימה וראש הכנסייה הוחלף. למרות זאת, כאשר המשרה התפנתה המלך לא מיהר להעביר אותה לאולאוס לורנטי. אף על פי שהיה לו מינוי מהאפיפיור, המלך הכיר בו רק כעבור שלוש שנים בשנת 1435. באותה שנה הוא חנך את קתדרלת אופסלה שבנייתה החלה עוד במאה ה-13. בשנת 1436, ראשי הכנסייה הצטרפו למרד נגד המלך המכהן, שבסופו של דבר אריק מפומרניה נאלץ לתת זכויות נוספות לאצילות שוודית.

לפי ההשערה, אולואס לורנטיס נפטר מהרעלה וככל הנראה קרל השביעי, מלך שוודיה היה אחראי על זה.

## לקריאה נוספת
* ביאטה לוסמן "Olaus Laurentii", Svenskt biografiskt lexikon, vol. 28, pp. 134–136.

קטגוריה:אנשי דת שוודים
קטגוריה:נפטרים ב-1438
פרידריך גרינאנגר

**פרידריך גרינאנגר** (בגרמנית: **Friedrich Grünanger**; 25 בינואר 1856, סיגישוארה, האימפריה האוסטרית – 14 בדצמבר 1929, זלצבורג, הרפובליקה האוסטרית הראשונה) היה אדריכל ממוצא סקסוני טרנסילבני אשר פעל בנסיכות בולגריה משלהי המאה ה-19 ועד ראשית המאה ה-20. נודע במבני הציבור הרבים אשר תכנן בבולגריה, אשר עימם נמנים בית הכנסת בסופיה ובית הכנסת בבורגס.

## קורות חייו
פרידריך גרינאנגר נולד בסיגישוארה שהייתה תחת שלטון האימפריה האוסטרית. הוא רכש השכלה יסודית ותיכונית בעיר הולדתו. ב-1877 יצא ללימודי אדריכלות באקדמיה לאמנויות היפות בווינה , שם למד אצל פרידריך פון שמידט . הוא אימץ את סגנון האר נובו והיה חבר בתנועת הזצסיון הווינאי. בהמשך תכנן גם באופן אקלקטי כגון בסגנון נאו-בארוק ונאו-מורי. ב-1879 הגיע לבולגריה ומונה לאדריכל העיר ראזגרד. בהמשך היה אדריכל החצר של אלכסנדר באטנברג, נסיך בולגריה ושל פרדיננד הראשון, מלך בולגריה.

הוא פעל בבולגריה במשך כשלושה עשורים ותכנן מבני ציבור רבים, בעיקר בבירת בולגריה, סופיה. בנוסף למבנה בית הכנסת בסופיה, תכנן מבני ציבור כגון: הגלריה הלאומית לאמנויות של בולגריה , הפקולטה לתאולוגיה של אוניברסיטת סופיה והסמינר התאולוגי בסופיה . ב-1908 סיים את תפקידו ועבר להתגורר בזלצבורג. בין השנים 1911–1914 שב לסופיה כדי להשלים את עבודתו בהקמת הסמינר התאולוגי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נאלץ לעזוב את העיר ולשוב לזלצבורג.

הוא נפטר ב-1929. רחוב ברובע אוֹבְצָ'ה קוּפֶּל  בסופיה נושא את שמו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים אוסטרים
קטגוריה:אדריכלים בולגרים
קטגוריה:אדריכלים הונגרים
קטגוריה:סופיה: אישים
קטגוריה:סקסונים טרנסילבנים
קטגוריה:ילידי 1856
קטגוריה:נפטרים ב-1929
טייגלעך

ממוזער|שמאל|270px|טייגלעך רותחים בדבש
**טייגלעך** (או טייגלאך, מיידיש: "בצק קטן") הוא מאכל מתוק המשתייך למטבח היהודי האשכנזי. הטייגלעך הן יריעות בצק קשורות בלולאה אותן נהוג לטגן בסירופ מתוק או דבש. הטייגלעך מוגש ככיבוד בחגים ראש השנה, סוכות, שמחת תורה ופורים.
ממוזער|323x323 פיקסלים|טייגלעך מוכנים

## היסטוריה
מקורו של הטייגלעך עוד מימי הרומאים, הם לקחו פיסות בצק, בישלו אותם בדבש וקראו למאכל ורמיקולוס. יהודי איטליה אימצו את המאכל למטבחם אך הוא נעלם בהדרגה בתקופת ימי הביניים. בתחילת המאה ה-12 רבנים שחיו בשטח גרמניה וצרפת של ימינו, ציינו כי הם אוכלים יריעות בצק מתוקות מצופות בדבש להם קראו ורמסל או ורימילש וכי המאכל מוגש כמנת פתיחת בארוחת השבת. המנה עברה שינוי שמות, בתקופה מסוימת הוא נקרא גרמסל ולאחר מכן חרמסל במזרח אירופה. הטייגלעך מוגש בעיקר בראש השנה, שכן בחג זה נהוג לאכול מאכלים מתוקים או מצופים בדבש כדי לסמל מעבר נעים ומבורך לשנה חדשה.

בראש השנה תשפ"ב, זכה המאכל לעניין ולפרסום בעקבות פוסט של מייסד פייסבוק מארק צוקרברג, שסיפר כי רעייתו הכינה טייגלעך לרגל החג.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח האשכנזי
קטגוריה:עוגיות
רעידת האדמה בקליפורניה (יולי 2019)

**רעידות האדמה ב[[קליפורניה]]** היו שתי רעידות אדמה עיקריות שהתרחשו ב-4 ביולי 2019 ב-17:33:48 לפי השעון המקומי (ב-00:33:48 בשעון UTC) וב-5 ביולי 2019 ב-20:19:52 לפי השעון המקומי (6 ביולי 2019 ב-03:19:52 בשעון UTC). כתוצאה מרעידת אדמה זו נהרג אדם אחד ו-25 נפצעו. נכון ל-2021, זו רעידת האדמה החזקה ביותר באזור במאה ה-21 .

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר גאולוגיה
קליפורניה (יולי 2019)
2019)
קטגוריה:קליפורניה: אסונות טבע
קטגוריה:2019 בארצות הברית
קופה אמריקה 2021

**קופה אמריקה 2021** (בפורטוגזית: **CONMEBOL Copa América Brasil 2021**) הוא הטורניר ה-47 של קופה אמריקה, גביע אליפות אמריקה הדרומית לנבחרות בכדורגל הנערך בברזיל בין 13 ביוני ל-10 ביולי 2021. הטורניר היה אמור להתקיים ב-2020 אך נדחה בשל מגפת הקורונה. בנוסף ל-10 הנבחרות הדרום אמריקאיות המשתתפות באופן קבוע בטורניר, הוזמנו שתי נבחרות נוספות, נבחרות אוסטרליה וקטר, לבסוף שתיהן ביטלו את השתתפותן.

ארבע הנבחרות הראשונות מכל אחד משני הבתים עלו לשלב רבע הגמר, בו שיחקו בהצלבה, כלומר הקבוצה שסיימה במקום הראשון בבית שיחקה מול הקבוצה שסיימה רביעית בבית המקביל, השנייה שיחקה מול השלישית וכן הלאה.

על פי התכנון הטורניר היה אמור להתקיים במקביל בארגנטינה ובקולומביה, אבל שתי המדינות ביטלו את האירוח בגלל התפשטות נגיף הקורונה, לכן החליטה ההתאחדות הדרום אמריקאית שהטורניר יערך בברזיל.

משחק הגמר נערך ב-10 ביולי באצטדיון המרקנה בריו דה ז'ניירו, ובו ניצחה נבחרת ארגנטינה את נבחרת ברזיל בתוצאה 0–1.

## אצטדיונים




## נבחרות

 
 
 
 
 (מחזיקת הגביע) (מארחת) 
 
 
 
 

## המשחקים
### שלב הבתים
#### בית א'

ארבע הנבחרות שיסיימו את שלב הבתים בארבעת המקומות הראשונים יעפילו לשלב רבע הגמר, בו ישחקו מול ארבע הנבחרות שיסיימו ראשונות בבית המקביל, בהצלבה.

----

----
----
----

#### בית ב'

4 הנבחרות הממוקמות בארבעת המקומות הראשונים בכל בית יעלו לשלב רבע הגמר.

----

----

----
----

### שלב הנוקאאוט

#### רבע הגמר

----

----

----

#### חצי הגמר

----

#### משחק על המקום השלישי

#### גמר

## סטטיסטיקה
מרכז||ממוזער|200px|ליונל מסי, סיים כמלך שערי הטורניר
### מלכי השערים
**4 שערים**
*  ליונל מסי
*  לואיס דיאס

**3 שערים**
*  לאוטרו מרטינס
*  ג'אנלוקה לפאדולה

**2 שערים**
*  פאפו גומס
*  איירטון פרסיאדו
*  ארווין סאבדרה
*  ניימאר
*  אנדרה קרייו
*  אדינסון קבאני
*  אדוארדו ורגאס
*  אנחל רומרו
*  לוקאס פאקטה
*  יושימאר יוטון

### מלכי הבישולים
**5 בישולים**
*  ליונל מסי
**3 בישולים**
*  ניימאר
**2 בישולים**
*  כריסטיאן קואבה

## מצטיינים
**מצטייני הטורניר:**

**נבחרת הטורניר:**

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קופה אמריקה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2021
קטגוריה:תחרויות כדורגל בארגנטינה
קטגוריה:תחרויות כדורגל בקולומביה
*
קטגוריה:2021 בברזיל
אולסון (עיר)

**אולסון** () היא עיירה במחוז מרה ורומסדל בנורווגיה. לאולסונד נמל לים והיא ידועה באדריכלות אר נובו.

## היסטוריה
על פי האגדה מייסד השושלת הנורמנית רולו הוא יליד האי ייסקה שמצפון-מערב לאולסון. פסלו של רולו מוצב בפארק באולסון.

ב־1835 מנתה אוכלוסיית אולסון 482 תושבים. אולסון הוכרה כעיירה ב־1848. בשנים 1875 ו־1922 הועברה חלק מבורגונד הסמוכה לתחומי אולסון. ב־1900 מנתה אוכלוסיית אולסון כבר 11,777 תושבים.

בלילה של 23 בינואר 1904 חוותה העיירה שרפה קשה. העיירה שנבנתה בעיקרה במבני עץ, עלתה בלהבות ותושבי העיירה נאלצו לעוזבה בין לילה. אדם אחד נספה בשרפה, ו־10,000 תושבים נותרו ללא קורת גג. הקייזר וילהלם השני מגרמניה נהג לנפוש בסונמרה (Sunnmøre), ובעקבות השרפה שלח שלוש ספינות מצוידות להקמת מגורים זמניים לתושבים. בהמשך נבנתה העיירה מחדש תוך שימוש באבן ובלבנים בסגנון אר נובו, בהתאם לאדריכלות שהייתה נהוגה באותה העת. בשל כך בנויה העיירה ברובה בסגנון אחיד, כשרוב המבנים נבנו בין 1904 ל־1907.

במהלך הכיבוש הגרמני של נורווגיה במלחמת העולם השנייה, זכתה אולסון לכינוי "לונדון הקטנה" בשל ההתנגדות לכיבוש. 180 מתושבי העיירה נהרגו במלחמה.

ב־1968 אוחדה רוב בורגונד לאולסון ובכך האוכלוסייה בעיירה יותר מהכפילה את עצמה והגיעה ל־38,589 תושבים. ב־1977 הופרד האי סולה מאולסון.

## גאוגרפיה
העיירה בנויה על מספר איים. מרכז העיירה בנוי על האיים אספויה (Aspøya) ונורוויה (Nørvøya), ובאיים הסה (Hessa) ואוקסנויה (Oksnøya) נמצאים בתי מגורים. האי אלינגסויה מחובר באמצעות מנהרה תת-ימית באורך של כ-3.5 ק"מ (Ellingsøytunnelen).

שדה התעופה של אולסון (שסימול IATA שלו הוא AES) משמש למספר טיסות ביום לאוסלו, ברגן, טרונדהיים וקופנהגן.

## ערים תאומות

* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נורווגיה: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1837
בית הכנסת בבורגס

**בית הכנסת בבורגס** היה בית כנסת אשר פעל בעיר בורגס בבולגריה מ-1909 ועד 1949.

## היסטוריה

### ייסוד הקהילה
תיעוד ראשון בכתב לקהילה יהודית בבורגס מצוי מ-1828. ב-1900 נכללה קהילת בורגס ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בנסיכות הבולגרית ומנתה 800 נפשות. בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 מנתה הקהילה היהודית בעיר כ-3,000 נפשות. במהלך מלחמת העולם השנייה גורשו מקצת מיהודי בורגס אל מחוץ לבולגריה בשל היותם "נתינים זרים", וכן לערי שדה ברחבי בולגריה. לאחר המלחמה נמנו בבורגס 1,100 יהודים, רובם המוחלט עלו לישראל לאחר הקמתה. ב-1949 נמנו בעיר 175 יהודים. בראשית המאה ה-21 התגוררו בבורגס כמה עשרות יהודים.

## המבנה
בית הכנסת נבנה בין השנים 1905–1909 ובנייתו מומנה על ידי הנדבן יצחק פְּרֶזֶנְטִי, בן הקהילה, שאף רכש את חלקת הקרקע עליו נבנה בית הכנסת. חזית המבנה נבנתה בסגנון אדריכלי מורי, ובתוכו אולם תפילה גדול, אשר משני צידיו מרפסות פנימיות. מאחר שהתוכניות האדריכליות המקוריות אבדו, קיימת מחלוקת בין חוקרים לגבי זהות האדריכל שתכנן את המבנה. מרבית החוקרים, ובעיקר חוקרים בני זמננו, סבורים שמדובר בפרידריך גרינאנגר, ומקצתם סוברים שמדובר באדריכל ריקרדו טוסקאני , אשר תכנן מבני ציבור רבים בבורגס. בשלט הנצחה בעברית על קיר המבנה מצוין שהוא תוכנן על ידי טוסקאני. ב-1949, לאחר העלייה ההמונית לישראל, נזנח המבנה והפך למחסן. בהמשך, באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, שוכנה בו גלריה לאמנות, והמבנה עבר שיקום וחידוש. ב-2000 בוצעו במקום עבודות שיפוץ, ובמסגרתן נוקה הטיח מן הקירות ומתקרת המבנה, ונתגלו כתובות בעברית וסמלי יודאיקה כגון מגן דוד ומנורת שבעת הקנים, והוחלט לשמרם ולחדשם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בורגס
בורגס
בורגס
האצטדיון המרכזי (מורמנסק)

**האצטדיון המרכזי** בעיר מורמנסק (רשמית: **אצטדיון ההסתדרות המרכזי**, ברוסית: **Центральный стадион профсоюзов**) הוא אצטדיון כדורגל המשמש כמגרשה הבייתי של קבוצת הכדורגל סבר מורמנסק.

האצטדיון נבנה בהזמנת ממשלת המחוז ונחנך ב-17 ביולי 1960. במשך שנים שימש כמגרש הבית של קבוצת הכדורגל ספרטק מורמנסק ושימש גם למשחקי טניס, בנדי וענפי ספורט אחרים והוא מתקן הספורט הגדול ביותר במחוז מורמנסק.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל ברוסיה
קטגוריה:מורמנסק
ז'וזף נואל סילבסטר

**ז'וזף נואל סילבסטר** (בצרפתית: **Joseph-Noël Sylvestre;** 1847–1926) היה צייר צרפתי. התבלט בציורים של סצנות מהתקופה הקלאסית ומראשית ימי הביניים. הוא נולד בבזייה בדרום מערב צרפת ב-24 ביוני 1847. תחילה קיבל הכשרה כאמן בטולוז על ידי תומא קוטור, ולאחר מכן בבית הספר לאמנויות יפות בפריז על ידי אלכסנדר קבנל. הוא היה חסיד של הסגנון הרומנטי של האמנות האקדמית, הידוע גם בשם "אמנות הכבאים" .

## גלריה

קובץ:Sylvestre La Mort de Seneque 1875.jpg|מותו של סנקה (1875)
קובץ:Sylvestre Ducar decapite Flaminius (Trasimene).jpg|האציל הגאלי דוקאריוס  עורף את ראשו של המפקד הרומי גַאיוּס פלַאמִיניוּס נֶפּוֹס בקרב אגם טראסימני (1882)
קובץ:Sylvestre Le Sac de Rome 1890.jpg|בזיזת רומא על ידי הברברים ב-410 (1890).
קובץ:Sylvestre Rude sur Arc de Triomphe 1893.jpg|פרנסואה ריד  עובד על שער הניצחון (1893).


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:קצרמר אמנות
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1847
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1926
יאגו המעמקים

**יאגו המעמקים** או **יָגוֹ הַמְּצוּלוֹת** (שם מדעי: *Iago omanensis*) הוא מין ממחלקת דגי הסחוס וממשפחת הכרישוניים. 

הוא מצוי במערב האוקיינוס ההודי, מהים האדום עד צפון מערב הודו, בין קווי הרוחב 30° N ו-10° N, בין עומק של 110 עד 2,200 מטרים. אורכם של הזכרים מגיע ל-37 ס"מ בעוד שאורכן של הנקבות מגיע ל-58 ס"מ. הוא ניזון בעיקר מסילוניות. המין תואר מדעית לראשונה ב-1939. במפרץ אילת דגים אותו באופן מלאכותי. הוא אינו מסוכן לאדם. 

האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע הגדיר את יאגו המעמקים במצב שימור ללא חשש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1939
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון רוקסבורו נורמן
קטגוריה:כרישוניים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
The Family Book

**The Family Book** (בעברית: **ספר המשפחה**) הוא ספר ילדים של טוד פאר שיצא לאור ב-2003. הספר נותן פרטים על חיי היומיום של כל מיני משפחות, ביניהן גם משפחות חד-מיניות. הספר זכה לשבחים על הגיוון . הספר הושם ברשימת ספרי הקיץ של מערכת החינוך  בוושינגטון די. סי., ארצות הברית. ספר זה, יחד עם מספר ספרים אחרים בעלי תוכן להט"בי הוסר ממערכת החינוך של הכפר ארי , אילינוי, ארצות הברית לאחר שמספר הורים התלוננו בכך שנמצא בספר זוגות חד-מיניים. הספר תורגם ל-6 שפות.

ב-2004, זכה הספר ב .

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 


## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:ספרות להט"ב
קטגוריה:ספרים שצונזרו
גביע המדינה בכדורגל נשים 2014/2015

**[[גביע המדינה בכדורגל נשים]]** לעונת **2014/2015** היא התחרות ה-17 מאז היווסדה. משחקי התחרות החלו ב-14 בדצמבר 2014 ומשחק הגמר נערך ב-13 במאי 2015 והסתיים בניצחון של מכבי כישרונות חדרה על אס"א תל אביב בדרך לזכייה ראשונה בתואר.

בתחרות השתתפו 8 קבוצות ליגת נשים ראשונה (לפי התקנון האקדמיה לכדורגל בנות לא לוקחת חלק בגביע המדינה) ו-5 קבוצות מליגת נשים שנייה. לפי תקנון התחרות, בעונה זו התקיימו 4 סיבובים. כל הקבוצות (ליגות נשים ראשונה ושנייה) החלו להשתתף בסיבוב הראשון פרט לקבוצה אחת שהוגרלה להתחיל בסיבוב השני. כיוון שלסיבוב זה שהיה גם רבע הגמר העפילו 7 קבוצות, אחת הקבוצות מאלו שהעפילו לשלב זה קיבלה כרטיס חופשי לחצי הגמר.

## שמינית הגמר
הסיבוב הראשון בתחרות היה למעשה שמינית הגמר. בסיבוב זה השתתפו 12 קבוצות. קבוצת בנות סכנין קיבלה בהגרלה כרטיס חופשי לסיבוב הבא.

## רבע הגמר
אל רבע הגמר העפילו 6 הקבוצות שניצחו בשמינית הגמר ובנות סכנין שקיבלה בהגרלה כרטיס חופשי לשלב זה. כיוון שהעפילו לשלב זה 7 קבוצות, התקיימו רק שלושה משחקי רבע גמר. מכבי באר שבע קיבלה בהגרלה את המקום הנוסף בחצי הגמר.

## חצי הגמר
משחקי חצי הגמר התקיימו ב-7 וב-8 באפריל באצטדיון עירוני רמלה.

## הגמר

## ראו גם
*עונת 2014/2015 בליגת כדורגל נשים ראשונה

## קישורים חיצוניים
* עונת 2014/2015 בגביע המדינה בכדורגל נשים, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* עונת 2015–2014 כדורגל נשים בישראל, באתר RSSSF
* מכבי כישרונות חדרה העפילו לגמר גביע המדינה באתר פלאשנט - חדשות חדרה והסביבה, 9 באפריל 2015
* 
* 
* 

קטגוריה:2014 בישראל: כדורגל
קטגוריה:2015 בישראל: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2014
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2015
קטגוריה:גביע המדינה בכדורגל נשים
ת'ורולפור ארנאסון

**ת'ורולפור ארנאסון** (באיסלנדית: **Þórólfur Árnason**; נולד ב-1957) הוא איש עסקים איסלנדי. בעבר כיהן כראש עיריית רייקיאוויק.

לאחר סיום הלימודים באוניברסיטת רייקיאוויק וקבלת ותואר שני מאוניברסיטה טכנית בקופנהגן, ת'ורולפור ארנאסון כיהן במספר תפקידי ניהול באיסלנד. כאשר חלק של מפלגות הקואליציה בעיריית רייקיאוויק דרשו התפטרות של ראש עיר, סוכם להביא מבחוץ איש שלא מעורב בפוליטיקה העירונית. המטרה הייתה שעיר תנוהל על ידי איש מקצוע שלא יעסוק בפוליטיקה עירונית. הוא נאלץ לפרוש בנובמבר 2004 בעקבות מעורבותו בפרשת חברות דלק איסלנדיות בתקופה שהוא ניהל אחד מהם.

לאחר התפטרות, במאי 2005 הוא מונה למנכ"ל חברת Icelandic Group מחברות הגדולות בתחום הדייג.

החל משנת 2010 הוא מכהן כמנכ"ל של תאגיד תחבורה באיסלנד.

## קישורים חיצוניים
* קורות חיים 

קטגוריה:ראשי עיריית רייקיאוויק
קטגוריה:ילידי 1957
ריטקרפט סקוטקר

**ריטקרפט סקוטקר** (באנגלית: **Rytecraft Scootacar**) היא מכונית מיקרו פתוחה, מתוצרת **British Motorboat Manufacturing Company** אשר יוצרה בבריטניה בין השנים 1934–1940.

יוצרו כ-1,000 יחידות.

## גרסה ראשונית (1934)

בגרסה הראשונית של הדגם לא נבנתה דוושת בלם, הנהג היה מרים את הרגל מעל דוושת התאוצה (דוושת הגז) כדי להאט או לעצור, והמכונית הגיבה באמצעות בלם מכני גולמי שפעל על גלגל אחורי אחד.

ההילוכים היו בעלי מהירות אחת, לפני מצמד צנטריפוגלי. זה נתן מהירות קדימה בלבד. לא היה הילוך אחורי. הנהג היה צריך להרים את המכונית ולהפוך אותה לכיוון האחר.

תאורה חיצונית לא הורכבה בדגם.

מחיר הדגמים הראשונים עמד על 70 שטרלינג.

בהמשך נבנתה גרסת 98 סמ"ק שכללה פדלים (דוושות) קונבנציונליים ותמסורת 3 מהירויות + הילוך אחורי.

## גרסאות

* 1 מושב (מנוע 1 צילינדרים 98 סמ"ק).
* 2 מושבים (מנוע 2 צילינדרים 250 סמ"ק) .

## תמונות

קובץ:Rytecraft - 1935 - 98 cc - 1 cyl - Kolkata 2013-01-13 2997.JPG | "ריטקרפט סקוטקר"
קובץ:Rytecraft 1936.JPG | "ריטקרפט סקוטקר", שנת 1936
קובץ:Rytecraft Scootacar 1935 seitlich.JPG | "ריטקרפט סקוטקר", שנת 1935
קובץ:Rytecraft Scootacar 1935 schräg.JPG | "ריטקרפט סקוטקר", שנת 1935
קובץ:Rytecraft Scootacar 1935 Interieur.JPG | "ריטקרפט סקוטקר", שנת 1935 - מבט לתא הנהג


## ראו גם
* מכונית מיקרו

## קישורים חיצוניים

* 
* "ריטקרפט סקוטקר" (facebook.com/watch)

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1934
קטגוריה:כלי רכב בריטיים
קטגוריה:כלי רכב מנוע אחורי
ניקולאס ריי

**ניקולאס ריי** (באנגלית: **Nicholas Ray**; 7 באוגוסט 1911 - 16 ביוני 1979) נולד בשם **ריימונד ניקולס קינזל הבן** (**Raymond Nicholas Kienzle Jr.**) היה במאי, תסריטאי, ושחקן קולנוע אמריקאי, שנודע בעיקר בשל סרטו מרד הנעורים (Rebel Without a Cause).

ריי זכה להערכה גם בשל מספר רב של סרטים עלילתיים באורך מלא שיצר בין 1947 לבין 1963 בהם:ding Bigger Than Life, Johnny Guitar, They Live by Night, In a Lonely Place, רוח מעבר לאוורגליידס ו-55 יום בפקינג וכן בשל סרט ניסיוני שייצר בשנות השבעים בשם אנחנו לא יכולים ללכת הביתה שוב, אשר הושלם רק לאחר מותו של ריי מסרטן ריאות. סגנונו מתאפיין בקומפוזיציות המוקפדות בתוך פריים הסינמסקופ והשימוש הראוותני בצבע. לריי הייתה השפעה חשובה על הגל החדש הצרפתי. בביקורת מפורסמת לסרטו של ריי "ניצחון מר" כתב ז'אן לוק גודאר, "הקולנוע הוא ניקולס ריי".

## פילמוגרפיה (במאי)

## פילמוגרפיה (שחקן)

## קישורים חיצוניים

* 
* תמונות של ניקולס ריי במהלך ביצוע של *אנחנו לא יכולים ללכת הביתה שוב*
* המאמר של ''הניו יורקר''
* *[http://www.lafuriaumana.it/index.php/archives/52-lfu-5/270-kathryn-bigelow-and-sarah-fatima-parsons-nicholas-ray-the-last-interview ניקולס ריי: הראיון האחרון]* עם קתרין ביגלו ושרה פטימה פארסונס
* קרן ניקולס ריי
* עופר ליברגל, הקולנוע ש ניקולאס ריי, באתר סריטה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1979
גאולה (סרט)

**גאולה** (באנגלית: **Redemption**) הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2018 שביימו יוסי מדמוני ובועז יהונתן יעקב וכתבו בשיתוף עם ארז קו-אל בהפקת מרק רוזנבאום. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל קרלובי וארי בו זכה משה פולקנפליק בפרס השחקן הטוב ביותר והסרט זכה בפרס איחוד הכנסיות הניתן ליצירות המעלות דיון רוחני או דתי, ובבכורה ארצית בפסטיבל ירושלים בו זכה הסרט בשלושה פרסים. הבכורה האמריקנית של הסרט הייתה בפסטיבל טורונטו.

## עלילה
**מנחם** (משה פולקנפליק), בעבר סולן כריזמטי של להקת רוק, הוא היום אב חוזר בתשובה לילדה בת שש. כדי לממן טיפול חדשני ויקר למחלה של בתו **גאולה** (אמילי גרנין), הוא מאחד את להקתו לסיבוב הופעות אחרון. החיבור המחודש לעולם הישן שלו ולחברי הלהקה, שהקשר עמם נותק, פותח מחדש את משקעי העבר. המסע להצלת הבת הופך למסע להצלת האב, ומנחם מבין שבלי חיבור מחודש לעבר ולמוזיקה שלו הוא לא ימצא גאולה.

## משחק ודמויות

## פרסים ומועמדויות

## הפקה
[250px|ממוזער|שמאל|כרזת הסרט ב[אנגלית]]
הסרט הופק על ידי מרק רוזנבאום, מיכאל רוזנבאום ויונתן רוזנבאום; הוא יצא בתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, קרן ליאון רקנאטי, משרד התרבות והספורט, המועצה הישראלית לתרבות ואמנות, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי וקרן אבי חי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

### ביקורות
* 
* 
* 
* 
* 
* }

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2018
קטגוריה:סרטי יוסי מדמוני
קטגוריה:פסטיבל הקולנוע קרלובי וארי
מחלבות גד

250px|ממוזער|שמאל|מוצרי מחלבות גד
**מחלבות גד** היא חברה ציבורית ישראלית המפעילה מחלבה השוכנת בבת ים ומייצרת גבינות, יוגורט ומעדני חלב.

## היסטוריה
המחלבה הוקמה בשנת 1980 בראשון לציון על ידי עזרא גד כהן, כהמשך לפעילות בתחום זה שהחלה על ידי סבו, עזרא כהן, בתחילת המאה העשרים בטורקיה, נמשכה עם עליית הסב לארץ ישראל, והתפתחה למחלבה בשוק לוינסקי בשם "מחלבת הכהנים". בשנת 2018 היו מכירות המחלבה 4.2% משוק החלב בישראל, והיא המחלבה הרביעית בגודלה בישראל, אם כי בפער ניכר משלוש מתחרותיה הגדולות ממנה. בניגוד למתחרות אלה, החברה אינה מתמקדת בייצור חלב וגבינות בסיסיות כגון גבינת קוטג', אלא במוצרים יקרים יותר.

בשנת 2006 מחלבות גד נכנסו כשותפים ובשנת 2014 רכשה את מחלבת גדישון מקיבוץ נחשון שהוקמה בשנת 1996.

ביוני 2016 רכשה קרן "גרין לנטרן" 49% מהבעלות במחלבה, לפי שווי של כ-300 מיליון ש"ח. יתר 51 האחוזים נותרו בידי עזרא גד כהן, שהמשיך להיות מנכ"ל החברה. בהמשך הפך עזרא גד כהן ליו"ר פעיל. 

בסוף 2018 רכשה חברת דיסקונט קפיטל, זרוע ההשקעות של בנק דיסקונט, 20% מהמחלבה מידי "גרין לנטרן".

בין 2018 ל-2023 היה בבעלות החברה זיכיון להפצת המותג "פסטה נונה".

ב-2021 רכשה החברה את מחלבה מבית יצחק. 

המחלבה פונה למגוון הלקוחות בשוק הישראלי ומתהדרת בכשרות הרב רובין עבור קהל היעד.

בספטמבר 2025 גייסה החברה 280 מיליון ש"ח לפי שווי (לפני הכסף) של 725 מיליון ש"ח, והפכה לחברה ציבורית הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

בנובמבר 2025 הוכרז כי מחלבות גד, בשיתוף פעולה עם רימילק, תתחיל לשווק קו מוצרי "חלב חדש" המבוסס על טכנולוגיית ייצור חלבון החלב של רימילק.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

גד
קטגוריה:בת ים: חברות
קטגוריה:תעשיית מזון בישראל
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:קרן גרין לנטרן
אלמז מנגיסטו

**אלמז מנגיסטו** (נולדה ב-25 ביולי 1993) היא עיתונאית ישראלית, המשמשת כיום ככתבת וכמגישה בחברת החדשות של קשת 12.

## ביוגרפיה
מנגיסטו נולדה באתיופיה ולה שישה אחים. היא עלתה לישראל עם משפחתה בשנת 1996. תחילה התגוררה המשפחה באתר קראוונים בחיפה, ולאחר מכן עברה למעלה אדומים.

סיימה לימודי משפטים בקריה האקדמית אונו.

מנגיסטו שירתה בגלי צה"ל ככתבת וכמפיקה. לאחר מכן החלה לעבוד כתחקירנית במהדורת החדשות "שישי" בערוץ עשר. בהמשך החלה לשמש ככתבת בערוץ, ושימשה כמבזקנית ומנחת משדרים מיוחדים בחדשות 13.

בדצמבר 2020 עברה לחברת החדשות של קשת 12 ככתבת משפט, מבזקנית ולעיתים הגישה את מהדורת "שלוש".

ב-2021 הנחתה לצד דני דויטש את טקס פרסי ישראל, ששודר בכאן 11. ב-2022 הנחתה לצידה של הילה קורח את טקס הדלקת המשואות ה-74. ב-2025 הנחתה את טקס השאת המשואות הרשמי ביום הזיכרון לשואה ולגבורה באתר יד ושם.

בשנת 2025 החלה להנחות באופן קבוע את מהדורת ״12 בצוהריים״ המשודרת קשת 12.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:סגל חדשות 13
קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות אתיופיה
קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:מגישות חדשות ישראליות
קטגוריה:מגישי חדשות ישראלים
קטגוריה:מעלה אדומים: אישים
קטגוריה:מתנחלות
קטגוריה:בוגרות הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1993
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
אורורה גאלי

**אורורה גאלי** (באיטלקית: **Aurora Galli**; נולדה ב-13 בדצמבר 1996) היא כדורגלנית איטלקייה, המשחקת בעמדת הקשר באברטון ובנבחרת איטליה.

## קריירה בינלאומית

היא לקחה חלק ביורו 2017 ובמונדיאל 2019, שבו הבקיעה שלושה שערים: צמד במחזור השני של שלב הבתים נגד נבחרת ג'מייקה, ושער בשלב שמינית הגמר נגד נבחרת סין.

## תארים
**טורס**
* הסופר קאפ האיטלקי (1): 2013

**יובנטוס**
* אליפות איטליה (2): 2017/18, 2018/19
* הגביע האיטלקי (1): 2018/19

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלניות איטלקיות
קטגוריה:קשריות כדורגל איטלקיות
קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:ילידות 1996
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1996
להיטים מצוירים משלנו

**להיטים מצוירים משלנו** הוא סרט הנפשה ישראלי לילדים משנת 1992, אשר כולל בתוכו שלושה סרטים קצרים שכל אחד מהם מבוסס על סיפור ילדים, כאשר הסיפורים הם "מיץ פטל" מאת חיה שנהב, "דירה להשכיר" מאת לאה גולדברג ו"הכינה נחמה" מאת מאיר שלו. הפקת הסרט נעשתה על ידי אולפני אנימה, כאשר הוא בוים על ידי יוסי אבולעפיה, הופק על ידי דודו שליטא, חיים עמית ולנה ינובסקי והולחן על ידי מיכאל ויינמן ובני נגרי.      

הסרט הופץ לראשונה להקרנה ביתית בשנת 1992 על ידי חברת ההפצה "קלסיקלטת", תחילה ב-VHS ומאוחר יותר ב-DVD. כמו כן, הסרטים הקצרים שנכללים בתוכו נמכרו בנפרד ובמארזים שונים. אורך הסרט הוא כ-43 דקות.      

## עלילה
הסרט מחולק לשלושה סרטים קצרים, כאשר כל סרט מציג סיפור ילדים אחר. הסרט הראשון מציג את הסיפור "מיץ פטל" אשר נכתב על ידי חיה שנהב, כאשר לפני תחילת הסרט הושמע השיר "מיץ פטל" שבוצע על ידי לימור שפירא ונכתב על ידי שפרירה זכאי. הסרט השני מציג את הסיפור "דירה להשכיר" אשר נכתב על ידי לאה גולדברג, כאשר הסיפור סופר על ידי זאב מתווך דירות. הסרט השלישי מציג את הסיפור "הכינה נחמה" אשר נכתב על ידי מאיר שלו, כאשר בסיום הסרט הוסבר שלבי הפקתו.

## מדבבים
הדיבוב בוים והופק על ידי שפרירה זכאי באולפני קולינור.
* אבי חדש – אריה
* עפרון אטקין – ג'ירפה
* איציק סיידוף – מיץ פטל / תרנגולת / חזיר / כין זקן
* דב רייזר – מספר "מיץ פטל" / כינון זעיר / הדוד רפי
* אריאל פורמן – זאב מספר "דירה להשכיר" / איש קירח
* לימור שפירא – נמלה / חתולה / הכינה נחמה / כינה שמנה / רינה
* שפרירה זכאי – ארנבת / קוקייה / אמא של אורי
* אלון אופיר – זמיר
* רחל אטאס – יונה
* מאיר שלו – מספר "הכינה נחמה"

## ביקורות
עטרה אופק כתבה על הסרט בעיתון "חדשות" שההנפשה שלו היא "תאווה לעיניים". היא הסבירה ש"הרקעים מרהיבים כמו אגדה, הדמויות חינניות ומלאות אופי, והלב מלא גאווה" מפני שמדובר בסרט ישראלי. כשהיא דירגה את שלושת הסרטים הקצרים, היא אמרה שבעינה הסרט הכי טוב הוא "הכינה נחמה", אחריו "דירה להשכיר" ולבסוף "מיץ פטל", בטענה שהתקשה להתחרות בקריינות המצוינת של קלטת הטייפ שנעשתה בהשראתו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי ילדים ישראליים
קטגוריה:סרטי הנפשה ישראליים
קטגוריה:סרטים מצוירים ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי אנימציה שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:קלטות ילדים ישראליות
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1992
קטגוריה:קלסיקלטת: קלטות
בית הכנסת בשומן

**בית הכנסת בשומן** היה בית כנסת אשר פעל בעיר שומן בבולגריה מ-1860 ועד 1950.

## היסטוריה

ב-1780 הוצב בשומן הקצין היהודי חיים אהרן אשכנזי אשר שרת בצבא העות'מאני כרופא חיל המצב שחנה בעיר. הוא קיבל היתר מהשלטונות להתיישבות יהודים ובהדרגה זרמו לעיר משפחות יהודיות להן הוקצתה חלקת קרקע בין מסגד טומבול  והמדרסה, ובתוכה נבנתה שכונת חצר (מלאדינו: קורטיז'ו). ב-1830 נבנה במרכז שכונת החצר בית כנסת מעץ. לאור הגידול המואץ במספר בני הקהילה הוחלט להקים מבנה בית כנסת חדש וזה נחנך ב-1860. ב-1878, ציינה הוועדה הרומנית לקונגרס ברלין כי בשומן מתגוררת קהילה יהודית בת 1,000 נפשות. ב-1900 נמנתה קהילת שומן ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בנסיכות בולגריה ומנתה 1,200 נפשות. לאחר מלחמת העולם הראשונה, חל קיטון הדרגתי במספר בני הקהילה ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 616 נפשות. במאי 1943 הגיעו לעיר מאות מיהודי סופיה אשר גורשו לערי השדה, ומקצתם נותרו להתגורר בשומן. עם סיום המלחמה נמנו בעיר 1,000 יהודים, רובם עלו לישראל לאחר הקמתה. ב-1949 התגוררו בשומן 84 יהודים ובראשית המאה ה-21 נמנו בה 40 יהודים.

## המבנה
כאמור, ב-1830 הוקם צריף בית כנסת במרכז שכונת החצר, אשר הפך לצר מלהכיל את מספר המתפללים. כאשר הוחלט להקים מבנה חדש ומודרני פרצה מחלוקת בין צעירי הקהילה אשר ביקשו להקים מבנה מפואר ברוח עידן התחייה הלאומית הבולגרית לבין הוותיקים שביקשו להקים מבנה צנוע כדוגמת קודמו. ידם של הצעירים הייתה על העליונה וב-1860 נחנך המבנה החדש בן שתי הקומות. ב-1943 התקין מהנדס ממגורשי סופיה שעון שמש על קיר המבנה וזה הפך לאחד מסמלי העיר. ב-1950, לאחר העלייה ההמונית לישראל פסק השימוש בבית הכנסת והוא הפך למחסן. ב-1964 הועברו שתי פרוכות מבית הכנסת בשומן לבית הכנסת בסופיה. בתקופת הרפובליקה העממית של בולגריה תוכנן להסב את המבנה לאולם קונצרטים, אך התוכניות לא מומשו. ב-1975 הוכרז המבנה אתר מורשת בולגרי, אך לא בוצעו בו עבודות שיקום כלשהן. ב-1995 קרסה תקרת המבנה ומספר שנים לאחר מכן נהרס באופן יזום על ידי הרשות המקומית. שתי מזרקות אבן שהיו בחזית בית הכנסת שרדו. על אחת מהן חקוקה כתובת בעברית: "כל ישראל ערבים זה לזה". שתי המזרקות הועברו לחצר מוזיאון ההיסטוריה של שומן.

## הערות שוליים

שומן
שומן
ישראל דמוקרטית

**ישראל דמוקרטית** הייתה מפלגת שמאל ציונית ישראלית שעל התמודדותה בבחירות לכנסת העשרים ושתיים הודיע ב-26 ביוני 2019 ראש ממשלת ישראל לשעבר אהוד ברק, העומד בראשה. לקראת הבחירות הצטרפה המפלגה למרצ ולמפלגה הירוקה לריצה משותפת במסגרת רשימת המחנה הדמוקרטי. המפלגה למעשה פורקה מכיוון שלא התמודדו חברי המפלגה ברשימת העבודה-גשר-מרצ.

## היסטוריה
[ממוזער|130px|[אהוד ברק, מקים ויו"ר המפלגה]]
ביוני 2019, לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, הודיע אהוד ברק, כי בכוונתו להקים מפלגה לצורך חזרתו לפוליטיקה והתמודדותו לבחירות לכנסת. בהודעתו על הקמת המפלגה לא פסל ברק אפשרות לאיחוד עם מפלגת העבודה, על מנת לפעול יחד "לסיום משטר נתניהו". בפועל לא הוקמה מפלגה וברק נשען על התשתית של מפלגת העצמאות אותה הקים ב-2011 לאחר הפילוג ממפלגת העבודה.

ב-26 ביוני הכריז ברק על הקמתה של מפלגה חדשה, כשלצידו ניצבו יאיר גולן, יפעת ביטון וקובי ריכטר. ב-30 ביוני הצטרף למפלגה יאיא פינק, ששובץ ברשימת מפלגת העבודה לכנסת ה-21. ב-1 ביולי הצטרפה למפלגה נעה רוטמן, נכדתו של יצחק רבין. למחרת הצטרפה למפלגה עורכת הדין שגית פרץ-דרעי, שהייתה בעבר חברה במפלגת "הבית היהודי". היא פרשה מהמפלגה בהמשך. ב-14 ביולי הצטרף למפלגה מנכ"ל שלום עכשיו לשעבר, אבי בוסקילה.

המפלגה יצאה בקמפיין שסיסמתו: "מדינת בנימין נתניהו או מדינת ישראל".

ב-25 ביולי 2019 הודיעו מרצ, ישראל דמוקרטית והמפלגה הירוקה על ריצה משותפת ברשימה שתיקרא "המחנה הדמוקרטי". במסגרת המהלך עברה הח"כית סתיו שפיר ממפלגת העבודה להנהגת המפלגה הירוקה. אהוד ברק שובץ במקום העשירי אחרי מועמדים אחרים ממפלגתו.

לקראת הבחירות לכנסת ה-23 התפרקה רשימת המחנה הדמוקרטי. נציגה היחיד של ישראל דמוקרטית, יאיר גולן, הצטרף למפלגת מרצ, אשר רצה ברשימת העבודה-גשר-מרצ, ללא ישראל דמוקרטית וללא המפלגה הירוקה.

## חברי כנסת

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפלגות ציוניות
קטגוריה:ישראל: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:ישראל: מפלגות שמאל
קטגוריה:הבחירות לכנסת העשרים ושתיים
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2019
אחר צהריים סתווי

**אחר צהריים סתיווי** (ביפנית: **秋刀魚の味**; בתעתיק: **Sanma no aji**; בתרגום חופשי: טעם הסאמנה ; באנגלית: **An Autumn Afternoon**) הוא סרט דרמה יפני משנת 1962. זהו סרטו האחרון של הבמאי יסוג'ירו אוזו, שמת שנה לאחר מכן בגיל 60. בסרט מככב השחקן הקבוע של אוזו, צ'ישו ריו  בתור שוהי היראימה, אב משפחת היראימה, שבמהלך הסרט מבין את חובתו לארגן את נישואי בתו. הסרט מדבר על השלמה עם המוות ופרידה מן החיים, על קבלת הזקנה לצד הערצה לצעירים הנטושים.

כיום הסרט נחשב על ידי רבים לאחד מסרטיו הטובים ביותר של אוזו.

## עלילה

טוקיו, 1962. שוהי היראימה (צ'יסהו ריו) הוא אלמן מזדקן עם בן נשוי בן 32, בשם קוליצ'י, ושני ילדים לא נשואים: מיצ'יקו, בת 24 וקאזו, בן 21. גיל הילדים וזכרונותיהם מאמם, מעידים על כך שהיא מתה לפני סוף מלחמת העולם השנייה, אולי בהפצצת טוקיו. לאחר נישואיו קוליצ'י עבר לגור עם אשתו בדירה קטנה והותיר את הטיפול באביו לשני אחיו הקטנים.

## קבלה וביקורת
### קבלה
הסרט נחשב על ידי רבים ליצירת מופת. מבקר הקולנוע רוג'ר אברט הציב את הסרט ברשימת הסרטים הטובים ביותר שלו, וכתב: "מדי פעם אני חוזר לאוזו, מרגיש צורך להרגע ולהשתקם. הוא אדם בעל הבנה מעמיקה של טבע האדם, ואין הוא מתבטא בהצהרות דרמטיות אודותיו. אנחנו כאן, אנחנו מקווים להיות מאושרים, אנחנו רוצים להצליח, אנחנו נעולים בתוך הבדידות שלנו, החיים ממשיכים." הסרט מחזיק בדירוג של 95% "טריות" ביקורות מצטברות באתר Rotten Tomatoes, בהתבסס על 19 ביקורות, עם ממוצע של 8.9/10.

### מדיה ביתית
אוסף קריטריון פרסמה את הסרט בארצות הברית ב־DVD בשנת 2008, ובBlu-ray בשנת 2014.

ב־2013 הוא הוצג במסגרת הקרנה מחודשת של סרטים קלאסיים בפסטיבל הקולנוע בקאן.

## קישורים חיצוניים

* An Autumn Afternoon: A Fond Farewell (אחר צהריים סתיווי: פרידה חביבה), מאמר מאת ג'ף אנדרו  ב-Criterion Collection 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים על אלכוהוליזם
קטגוריה:סרטים ביפנית
קטגוריה:סרטים יפניים
קטגוריה:סרטי 1962
צ'זארה זאוואטיני

**צ'זארה זאוואטיני** (באיטלקית: **Cesare Zavattini**; 20 בספטמבר 1902 – 13 באוקטובר 1989) היה תסריטאי איטלקי ואחד התאורטיקנים הראשונים והחשובים של תנועת הנאו-ריאליזם בקולנוע האיטלקי.

## ביוגרפיה
ממוזער|זאוואטיני ב-1953
ממוזער|זאוואטיני ב-1980
צ'זארה זאוואטיני נולד בלוזארה, ליד רג'ו אמיליה שבצפון איטליה. בתחילה למד משפטים באוניברסיטת פארמה, אך בהמשך הקדיש את עצמו לכתיבה. בשנת 1930 הוא עבר למילאנו, ועבד עבור מו"ל הספרים והמגזין אנג'לו ריזולי. הוא החל לייצר סרטים בשנת 1934, זאוואטיני קיבל את התסריט הראשון שלו ואת וקרדיט על סיפור בשנת 1936. באותו זמן הוא כתב את העלילה של הקומיקס "סטורן נגד כדור הארץ" (1936-1937) עם פדריקו פדרוצ'י והמאייר ג'ובני סקולאריו ו"טופולינו" (1937-1946).

ב-1935 הוא פגש לראשונה את ויטוריו דה סיקה, מפגש שהוליד שותפות ארוכת שנים, בהן יצרו ביחד כעשרים סרטים, ביניהם יצירות המופת:
* מצחצחי הנעליים (1946)
* גונבי האופניים (1948)
* נס במילאנו (1951)
* אומברטו דה (1952)
* אתמול, היום ומחר (1963)

בשנת 1952, זאוואטיני נתן ריאיון למגזין הסרטים האיטלקי "Magazine 2", שפורסם בשם "כמה רעיונות בקולנוע". שלוש עשרה הנקודות שמנה זאוואטיני בראיון נחשבות למניפסט של הנאו-ריאליזם האיטלקי.

זאוואטיני הגדיר את עקרונות התנועה הנאו ריאליסטית כך:

בניסיונו היחיד בהוליווד, כתב זאוואטיני את התסריט עבור ילדי סאנצ'ז (1978), המבוסס על ספרו של אוסקר לואיס באותו שם אודות משפחה מקסיקנית.

בשנת 1979 זכה בפרס לאות כבוד על תרומתו לקולנוע בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה ה-11, ובשנת 1983 נמנה בין חבר השופטים בפסטיבל ה-13.

זאוואטיני מת ברומא ב-13 באוקטובר 1989. הוא היה אתאיסט.

## אזכורים בתרבות
בסיפור הקצר "לה סנטה" מאת חתן פרס נובל לספרות, גבריאל גארסיה מארקס, ישנה דמות הנקראת על שם זאווטיני. בסיפור, הדמות היא מורה לקולנוע.

## שיתופי פעולה
זאוואטיני חתום למעלה מ-80 סרטי קולנוע. בין הבמאים המפורסמים עמם שיתף פעולה נמנים:

## פילמוגרפיה חלקית
* מצחצחי הנעליים (1946)
* גונבי האופניים (1948)
* נס במילאנו (1951)
* אומברטו דה (1952)
* לה צ'וצ'ארה (1960)
* אתמול, היום ומחר (1963)
* שדה החמניות (1970)

## ביבליוגרפיה
* "תיזות על הנאו-ריאליזם"(1954), מתוך: **במאים ואנשי קולנוע על הקולנוע**, עורך איתן גרין, תרגם: יהושע קנז, הוצאת עם עובד ספריית אופקים, 1987.

## קישורים חיצוניים

* Cesare Zavattini ב-15 באוקטובר 2006
* Cesare Zavattini - אתר רשמי , הוצא ב-15 באוקטובר 2006
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאי קולנוע איטלקים
קטגוריה:קומיקסאים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1902
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1989
קסם של מפלצת

**קסם של מפלצת** (באנגלית: **Abominable**; בתרגום חופשי: **מתועב**) הוא סרט פעולה-פנטזיה אמריקאי בהנפשה ממוחשבת של אולפני ההנפשה של דרימוורקס. הסרט יצא לאקרנים ב-27 בספטמבר 2019. את הסרט ביימה וכתבה ג'יל קולטון, ומדבבים בו קלואי בנט, אלברט צאי, טנזינג נורגיי טריינור, אדי איזרד, שרה פולסון וסאי צ'ין.

סדרת טלוויזיה המשמשת כהמשכון לסרט הופקה תחת השם "אוורסט והעיר הנעלמת", אשר כוללת עשרים פרקים המתפרסים על שתי עונות. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים וב-HOT באזז.

## תקציר העלילה
כאשר הנערה לי מגלה יטי צעיר בגג ביתה שבשאנגחאי, היא וחבריה, ג'ין ופנג, מכנים אותו "אוורסט" ויוצאים למסע גדול כדי למצוא את משפחתו של הייטי במקום הגבוה ביותר על כדור הארץ, הר האוורסט. בדרכם של שלושת החברים לעזור לאוורסט לחזור לביתו בבטחה, עומדים ורניש, איש מרושע אשר רוצה לתפוס את היטי, ומדענית בשם דוקטור זארה.

## מדבבים
* קלואי בנט – לי
* אלברט צאי – פאנג
* טנזינג נורגיי טריינור – ג'ין
* אדי איזרד – ורניש
* שרה פולסון – ד"ר זארה
* סאי צ'ין – ניי ניי
* מישל וונג

### מדבבים בעברית
* עומר גולדמן - לי
* חנה לסלאו - ניי ניי
* עומר שטיינברג - ג'ין
* איתי סולומון - פאנג
* זוהר מידן - ד"ר זארה
* דייוויד זיסקינד - ורניש
* טליה ברקאי - אמא
* צביקה פורמן - מפקד השומרים
* יובל בינדר
* אילנית גרשון
* גיא זיידמן

## הפקה
הסרט היה אמור להיקרא במקור "אוורסט", אולם ב-18 במאי 2018 הוכרז כי שם הסרט יהיה Abominable.

## קישורים חיצוניים
* 

* טריילר מדובב של הסרט

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטי תלת-ממד
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:דרימוורקס הנפשה: סרטים
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:סרטים סיניים
קטגוריה:סרטי אנימציה של אולפני יוניברסל
גונתר ראמין

**גונתר ורנר האנס ראמין** (בגרמנית: **Günther Werner Hans Ramin**; 15 באוקטובר 1898 – 7 בפברואר 1956) היה נגן עוגב, מנצח, מלחין ומחנך גרמני במחצית הראשונה של המאה ה-20.

## ביוגרפיה

ראמין, בן לכומר, נולד בקרלסרוהה, גרמניה. בגיל 12 התקבל למקהלת הנערים סנט תומאס המהוללת של כנסיית תומאס בלייפציג, על ידי מי שהיה אז הממונה על השירה בכנסייה, גוסטב שרק. באותה עת היה קארל שטראובה, נגן העוגב, המנצח, המוציא לאור והתומך במוזיקה של מקס רגר, עוזרו של שרק, והוא נתן דעתו על כישרונו של ראמין כנגן עוגב ומלחין. בהמשך, כששטראובה קיבל עליו את משרת הממונה על המוזיקה בכנסיית תומאס, היה ראמין לעוזרו וממלא מקומו בשעת הצורך כמנצח מקהלה ומנהל.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה גויס ראמין לשירות צבאי; אף על פי כן, הצליח לעמוד בהצטיינות בכל בחינותיו בקונסרבטוריון של לייפציג בינואר 1917 וב-30 במאי 1918 הודיע לו שטראובה במכתב לחזית על בחירתו לנגן עוגב בכנסיית תומאס. ראמין שב מן המלחמה ונכנס לתפקידו, משרה בה החזיק במשך עשרים ושתיים שנים עד פרוץ מלחמת העולם השנייה.

ראמין בנה קריירת ביצוע מצליחה כנגן עוגב קונצרטי; עם זאת, בשנות ה-30' הקדיש את זמנו יותר ויותר לניצוח. הוא קיבל עליו את ניהול התאחדות המורים לשירה (Lehrergesangsverein) בלייפציג ב-1923 ועבד בקביעות עם מקהלת הגוונדהאוס. בשנת 1935 התמנה למנצח המקהלה הפילהרמונית שליד הפילהרמונית של ברלין, מינוי שהעצים את פרסומו. הוא היה נגן העוגב בעצרת המפלגה הנאצית בנירנברג ב-1936, שם ניגן בעוגב שנבנה במיוחד לתכלית זו, הגדול ביותר בגרמניה באותו זמן. בראש השנה האזרחית 1940 התמנה ראמין למנצח מקהלת תומאס בכנסיית תומאס, כמחליפו של קארל שטראובה, משרה בה החזיק עד מותו. לאחר מינוי זה, הקדיש ראמין את זמנו לביצוע היצירות הכוראליות של באך, והקנה לו ולמקהלה תהילה בינלאומית בשני קונצרטים ברוסיה 1953 ובדרום אמריקה 1955. שנה לאחר סיור זה, האחרון בחייו, לקה ראמין באירוע מוחי פתאומי ומת ב-27 בפברואר 1956.
ממוזער|בול גרמני שהוצא ליובל ה-100 לגונתר ראמין
כמה מהקלטותיו של ראמין יצאו מחדש על תקליטורים. הידועה ביותר בהן היא הגרסה רבת-השבחים (אם כי מקוצרת מאוד) שלו מ-1941 למתאוס פסיון של באך, עם הסולנים קארל ארב, טיאנה למיץ וגרהרד היש. ראמין היה פעיל גם כמורה לעוגב. בין תלמידיו הנודעים כריסטוף אלברכט, קארל ריכטר, האנס-מרטין שניידט והלמוט ואלכה.

## קישורים חיצוניים

* אתר באך-קנטטה, גונתר ראמין, הקלטות מיצירות באך
*  אתר באך-קנטטה, גונתר ראמין, ביוגרפיה קצרה
* יוטיוב, קנטטות מאת באך, בביצוע מקהלת הנערים סנט תומאס ותזמורת הגוונדהאוס, בניצוח גונתר ראמין
* אתר מוזיקת בארוק, על גונתר ראמין ומקהלת הנערים סנט תומאס
* אותנטיקסאונד.אורג, על גונתר ראמין

קטגוריה:נגני עוגב גרמנים
קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:מורים למוזיקה בגרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1956
ים הקוסמונאוטים

**ים הקוסמונאוטים** (באנגלית: **Cosmonauts Sea**; ברוסית: **Море Космонавтов**) הוא השם המוצע לים שולי, בדרום האוקיינוס הדרומי, הנמצא למול חוף הנסיך אולב וארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה.

הים המוצע נמצא בין קו אורך 30 ° מזרח לקו אורך 50 ° מזרח.

שטחו של ים זה 699,000 קילומטרים רבועים.

ים הקוסמונאוטים גובל בים שיתוף הפעולה שממזרח לו, ובים ריסר-לארסן שממערב לו.

בשל טמפרטורת המים הנמוכה (והקרובה לנקודת הקיפאון), ים הקוסמונאוטים מכוסה קרח במרבית ימות השנה.

בין השנים 1973 ו- 1986 נוצרו מספר פוליניות בין קרח ים הקוסמונאוטים לבין החוף האנטארקטי.

פוליניות אלה הגיעו לשיא גודלן ב-25 ביולי 1980, כששטחן הגיע ל-137,700 קילומטרים רבועים, פוליניה ענקית זו נעלמה לאחר מספר שבועות ב-16 באוגוסט 1980.

## היסטוריה
בשנת 2002, הציעה רוסיה לארגון ההידרוגרפי הבינלאומי את השם לאזור זה בטיוטה, אשר לא אושרה על ידי הארגון ההידרוגפי הבינלאומי (וכל עוד אישור זה לא ניתן, השם אינו רשמי). שמו של ים זו מופיע במפות ואטלסים רוסיים, אך לא במפות של נשיונל ג'יאוגרפיק (החברה הגאוגרפית הלאומית של ארצות הברית). 

### מקור השם
שם הים ניתן לו בשנת 1962 על ידי המשלחת האנטארקטית הסובייטית, לכבוד הקוסמונאוטים הסובייטים שהיו הראשונים שהגיעו לחלל.

## לקריאה נוספת
• Comiso and Gordon, 1987: "**Recurring polynyas over the Cosmonaut Sea and the Maud Rise**", Journal of Geophysical Research, vol 92,pages 2819-2833. 

## קישורים חיצוניים
* ים הקוסמונאוטים באתר האנציקלופדיה הרוסית הגדולה 

## הערות שוליים

קטגוריה:האזור האנטארקטי
הקוסמונאוטים
מנדלברויט (עוגייה)

**מנדלברויט** (מיידיש: **מאַנדעלברויט**; בעברית: **לחם שקדים**) במדינות דוברות אנגלית, או **קמישברוט** באוקראינה, היא עוגייה המשתייכת למטבח האשכנזי המזרח-אירופאי. שם העוגה ביידיש הוא הלחם בסיסים: פירוש המילה "ברוט" הוא "לחם", ופירוש המילה "מנדל" הוא "שקד מצוי", שכן המרכיב העיקרי בעוגייה הוא שקדים. את העוגיה אופים פעמיים, תחילה מכינים כיכר לחם גדול, ולאחר אפייתו חותכים אותו לפרוסות קטנות ואופים אותן פעם נוספת כדי לקבל מרקם פריך יותר. המאכל היה פופולרי במזרח אירופה בקרב רבנים, סוחרים ויהודים נודדים, שנשאו אותו עימם במסעותיהם מעיר לעיר. 

לא ברור מהם שורשי המנה. כפי הנראה, העוגייה התפתחה בעקבות הביסקוטי האיטלקי. אומנם שניהם פריכים, אך המנדלברוט פריך יותר מן הביסקוטי כי הוא מכיל כמות גדולה יותר של שמן וחמאה.

למנדלברוט מתכונים שונים ומגוונים. הגרסאות הנפוצות ביותר כוללות שקדים, אגוזים, קינמון, שבבי שוקולד או פירות מסוכרים.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:המטבח האשכנזי
קטגוריה:עוגיות
קטגוריה:מאכלי שקדים
קטגוריה:המטבח היהודי: קינוחים
ים ד'אורוויל

**ים ד'אורוויל** (באנגלית: **D'Urville Sea**) הוא ים שולי באוקיינוס הדרומי, מצפון לחוף של ארץ אדלי, שבמזרח אנטארקטיקה. 

## היסטוריה
### מקור השם
ים זה נקרא על שמו של הקצין ומגלה הארצות הצרפתי ז'ול דומון ד'אורויל.

## קישורים חיצוניים

* ים ד'אורוויל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* ים ד'אורוויל באתר האנציקלופדיה הרוסית הגדולה

קטגוריה:האזור האנטארקטי
ד'אורוויל
ד'אורוויל
כריסטוף אלברכט

**כריסטוף אלברכט** (בגרמנית: **Christoph Albrecht**  4 בפברואר 1930 – 24 בספטמבר 2016) היה נגן עוגב, מנצח, מלחין, מוזיקולוג ומחנך מוזיקה גרמני.

## ביוגרפיה
כריסטוף אלברכט נולד בזלצוודל. הוא למד נגינה בעוגב אצל גונתר ראמין. משנת 1943 עד 1948, שירת כנגן העוגב בכנסיית סנטה מריה בזלצוודל. ב-1953 התמנה לאחראי על המוזיקה בקתדרלת נאומבורג ולמרצה בבית  הספר למוזיקה כנסייתית בהאלה. ב-1960 היה למנהל בית הספר למוזיקה כנסייתית בדרזדן. בין השנים 1976 ל-1992 היה נגן עוגב ומנצח מקהלה בכנסיית סנטה מריה בברלין.  

הוא יצא למסעות רבים כנגן עוגב, בהם הופיע בקונצרטים ורסיטלים ברחבי אירופה ובארצות הברית. הוא חיבר ספרים אחדים בנושאי ליטורגיה ותורת המזמורים. כמו כן כתב בהרחבה על מוזיקת קודש מן המאה ה-16 עד המאה ה-18, והייתה לו חלק חשוב בפרסום יצירות נשכחות רבות מאותה תקופה. כריסטוף אלברכט מת בברלין ב-2016.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נגני עוגב גרמנים
קטגוריה:מוזיקולוגים גרמנים
קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:מורים למוזיקה בגרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1930
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2016
טי ג'יי הובאן

**טי ג'יי הובאן** (באנגלית: **T.J. Hoban**; נולד בשנת 1972) הוא שחקן אמריקאי.

## ביוגרפיה
הובאן נולד בשיקגו ומגיל צעיר החל להופיע על במות.

ב-1998 שיחק מודל עירום בקומדיית המצבים "The Simple Life" של CBS, באותה שנה גם גילם הולוגרמה בסרט "בבילון 5: נהר הנשמות" המבוסס על סדרת הטלוויזיה בבילון 5.

ב-1999 הופיע בסדרה אלי מקביל.

ב-2000 הופיע בסדרה "סוף סוף סוזן" עם ברוק שילדס.

ב-2000 ו-2006 הופיע בפרקים של אופרת הסבון תשוקות בתפקידים שונים.

ב-2002 גילם דוגמן בסברינה המכשפה הצעירה.

ב-2007 שיחק בשני פרקים של היפים והאמיצים.

ב-2008 שיחק חשפן בסדרה לאס וגאס, בשנה זו גם שיחק סנטה קלאוס עם שרירים בתוכנית האירוח של ג'יי לנו.

ב-2009 שיחק ב.

ב-2011 שיחק, כתב והפיק את הסרט הקצר "Venice Heat" בו שיחקה בין היתר שירלי ג'ונס.

ב-2012 שיחק בסדרה מייק ומולי

הוא שיחק גם במספר פרקים של קומדיית המצבים פילדלפיה זורחת.

כדוגמן כושר ובריאות הוא הופיע בין היתר על שערי המגזינים "Muscle & Fitness" ו"Men's Fitness", הוא נחשב לאחד הדוגמנים המובילים בתחום זה והופיע על מאות מגזינים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972