open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לפטין

שמאל|ממוזער|250px|מבנה הלפטין
**לפטין** הוא הורמון חלבוני השייך לקבוצת אדיפוקין. הוא מיוצר בתאי שומן וברקמות שומניות. משם זורם הלפטין במחזור הדם עד שהוא מגיע אל המוח. ההורמון ממלא תפקיד מרכזי בוויסות צריכת אנרגיה והוצאתה על ידי ויסות התיאבון וחילוף חומרים.

הלפטין מורכב מ-167 חומצות אמינו ושמו נגזר מהמילה היוונית **Leptos** שפירושה "רזה".

את הורמון הלפטין גילו ג'פרי פרידמן וצוותו באוניברסיטת רוקפלר שבניו יורק בשנת 1994, דרך ניסויים בעכברי מעבדה בעלי מוטציה מסוג ob/ob אשר גרמה להם להשמנה יתרה.

מטרלפטין מנוצל כתרופה לסוכרת.
## דיכוי תיאבון
הורמון הלפטין מופרש מרקמת שומן (רמתו פרופורציונית לרמת השומן בגוף). הלפטין מדווח להיפותלמוס על מצבי שובע, ומפחית את התיאבון, וכתוצאה מכך יש ירידה בתצרוכת הקלורית. במצבים של רעב, תת תזונה או אנורקסיה, רמות הלפטין תהיינה נמוכות. אצל אנשים בעלי עודף משקל, רמות הלפטין תהיינה גבוהות, אולם בגלל תנגודת ללפטין (אשר מתרחשת כנראה בגלל רוויון של הרצפטורים ללפטין בהיפותלמוס) לא ידוכא התיאבון. 
מנגנון הפעולה של לפטין בוויסות שובע ורעב:
בעת שובע, מופרש לפטין מרקמת שומן. הלפטין מגרה הפרשה של POMC, גן המקודד למגוון של הורמונים, וכתוצאה מכך מופרש ההורמון אלפא MSH, שהוא נגזרת של ה-POMC ובעל תפקיד במנגנון ויסות הרעב והשובע. חוסר ב-POMC יביא להפחתת ההפרשה של ההורמון אלפא MSH, ומכאן להשמנה. 
בנוסף לכך, ההורמון ACTH הוא נגזרת נוספת של חלבון POMC, ועל כן חוסר ב- POMC יביא, מלבד להשמנה, גם לתופעות של אי ספיקת בלוטת יותרת הכליה (מחלת אדיסון) וכן לפיגמנטציה שאינה תקינה (ילדים ג'ינג'יים). 

ההורמון אלפא-MSH נקשר לקולטן בשם MC4R, וגורם ל**דיכוי התיאבון**. פגם בקולטן יגרום להשמנה מגיל מאוד צעיר- יאופיין בין היתר גם בגובה רב יחסית מול האוכלוסייה (ילדים בעלי עודף משקל, וגבוהים). זהו הפגם הגנטי השכיח ביותר אשר גורם להשמנה של כ-5%.

במצבי רעב, רמת הלפטין נמוכה ונוצרים אנטגוניסטים תחרותיים ארוכי טווח (NPY, AGRP) של הקולטן MC4R, המונעים קשירה של אלפא MSH, ומעודדים תיאבון. 

## תפקידים אחרים

ללפטין יש תפקידים נוספים, מלבד תפקידו בבקרת מנגנון השובע והרעב:
#וויסות מערכת החיסון, המטו-פויזיס, אנגיוגנזיס (יצירת כלי דם חדשים), והתפתחות עצם. אצל אנשים עם תת-תזונה קשה או רעב, יש מעט לפטין, וכתוצאה מכך יש שינוי בוויסות מנגנון החיסון עם נטיית יתר להופעת זיהומים. כך גם אצל אנשים עם משקל עודף, בעלי תנגודת ללפטין (כפי שהוסבר לעיל). 
#השפעה על העצם: קיימים רצפטורים ללפטין על פלטת הגדילה של העצם, הוא מגרה פרוליפרציה (התרבות) של תאי סחוס ושל גדילת העצם. 
#מערכת ההתבגרות המינית- ללפטין יש ככל הנראה השפעה על גירוי מרכזי של ההורמון GNRH (הורמון משחרר הורמון גדילה, אשר מביא לשחרור של הורמוני המין.). נמצא כי מוטציה בגן ללפטין גורמת לתופעות של השמנה קשה, וכן להיפו-גונדיזם כתוצאה מתת ההשפעה על מערכת הורמוני המין. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הורמונים
TCO

**TCO** הם ראשי תיבות של **Total Cost of Ownership**, ובתרגום לעברית: **עלות הבעלות הכוללת**, מהווה שיטת הערכה כלכלית המיועדת לעזור לצרכנים ומנהלי מפעלים לשערך את העלויות הישירות והעקיפות המתייחסות לרכישה של (אבל לא רק) תוכנה או חומרה של מחשבים. הערכת TCO אידיאלית מציעה סיכום המשקף לא רק את עלות הרכישה אלא את כל ההיבטים של השימוש העתידי ותחזוקת הציוד, המכשיר או המערכת הנשקלת. 

עלות הבעלות הכוללת מביאה בחשבון, בין השאר, את עלויות אימון אנשי תמיכה ומשתמשי המערכת, עלויות הקשורות בתקלות או השבתות (יזומות ושאינן כאלה), מקרים של ביצועים ירודים (למשל אם משתמשים ממתינים זמן רב), עלויות של פריצות אבטחה (אובדן מוניטין ועלות השחזור), עלויות מוכנות לאסון והתאוששות ממנו, שטח נדרש, חשמל, הוצאות פיתוח, מערך בדיקה, בקרת איכות, הוצאות גדילה, ועוד. מכאן שלעיתים TCO נחשב כראשי תיבות של **Total Cost of Operation**, כלומר "עלות תפעול כוללת". כאשר TCO מיושמת כחלק מחישובי כדאיות (כגון ROI, IRR, EVA, ROIT, RJE), ה-TCO מספק את הבסיס לעלות כדי להחליט על הערך הכלכלי של ההשקעה.

לדוגמה, ההחלטה לקנות מחשב יכולה להיות מלווה בניתוח TCO הבא: העלות הגבוהה של מחשב חזק מיצרן ידוע, מתאזנת אל מול עלויות התיקונים וההחלפה המוקדמת של מחשב זול יותר מיצרן נחות. בשקלול שאר הגורמים מחיר הרכישה הוא רק הצעד הראשון בחישוב העלויות לאורך חיי המוצר.

שיטה זו הומצאה לראשונה על ידי חברת המחקר גרטנר בשנת 1987 ומאז פותחה במספר מתודולוגיות וכלי תוכנה שונים. רכישת ציוד יכולה לכלול מחיר רכישה, תיקונים, תחזוקה, שדרוגים, שירות ותמיכה, רשת תקשורת, אבטחה, הכשרת משתמשים ורישוי תוכנה בין שאר ההוצאות.

תעשיית הרכב עושה שימוש נרחב בעקרון ה-TCO. בהקשר זה, ה-TCO מאפיין את מחיר הבעלות על רכב מרגע הרכישה, דרך אחזקתו ולבסוף במכירתו כרכב משומש. מחקרי TCO השוואתיים בן דגמים שונים של מכוניות עוזרים לצרכנים לבחור את המכונית שתתאים לצרכיהם ולתקציבם.

צרכנים רבים, ארגונים וממשלות נכשלים בהבנת וחישוב ה-TCO, ובמקום זאת נשענים על TCA (מחיר רכישה כולל) כדי לקבל את ההחלטות לגבי רכישה. כמו כן, בכמה מקרים, קניינים לא מביאים בחשבון את כל העלויות המיוחסות ל-TCO, מאחר שיחידות אחרות בארגון נושאות בעלויות אלו (מושג הקרוי הזזת עלות). קורה לא אחת שתוצאות חישוב ה-TCO סותרות באופן משמעותי חישובי TCA, והוא הרבה יותר רלוונטי בהחלטה לגבי הנחיצות של כל השקעת הון, במיוחד בשוקי אשראי מודרניים. בנוסף בהתייחס גם להערכת עלויות של עסק עם כל הפרויקטים והתהליכים שלו, מפיקים על ידי ה-TCO את הריווחיות של העסק.

## "עלות בעלות כוללת" כנגד "עלות שימוש כוללת"
מאחר שאין "בעלות" על תוכנה (אלא רישיון לשימוש), קיימת טענה ש-TCO הוא מושג מטעה בהקשר זה. יש הטוענים כי "עלות שימוש כוללת" או "עלות שכירות כוללת" הם מושגים מתאימים יותר בהקשר זה.

קטגוריה:עלויות
קטגוריה:מימון
FXO

**FXO** (ראשי תיבות באנגלית של **Foreign Exchange Office**) הוא התקן הממלא תפקיד של טלפון המתחבר לרשת הטלפון הציבורית (PSTN). בדומה לטלפון רגיל, הוא אחראי ליצירת חיווי on-hook ("שפופרת מונחת") ו־off-hook ("שפופרת מורמת").

דוגמאות להתקני FXO הם טלפונים אנלוגיים, מודמים (אנלוגיים, להבדיל ממודמי ADSL או מודמי כבלים) ופקסים. כמו כן ישנם כרטיסי FXO עבור מחשבים אשר מאפשרים לתוכנה להתחבר לרשת הטלפוניה. לדוגמה, התקן שמחבר שירות VoIP לרשת הטלפון.

מול התקן FXO נמצא התקן FXS, בדרך כלל של מרכזיית הטלפון.

## קישורים חיצוניים
* מידע נוסף מאתר VoIP Wiki

קטגוריה:טלפוניה: טכנולוגיה
קלוד ריינס

**קלוד ריינס** (באנגלית: **Claude Rains**; 10 בנובמבר 1889 - 30 במאי 1967) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אנגלי.

## ביוגרפיה
קלוד ריינס נולד בלונדון ב-1889 אביו, פרדריק ריינס, היה שחקן תיאטרון. הוא למד את הצדדים הטכניים של עבודת התיאטרון בהיותו עוזר למנהל במה. ב-1913 אחרי שהופיע לראשונה בארצות הברית, חזר לאנגליה והתגייס לגדוד הסקוטי, במלחמת העולם הראשונה נפגע מהתקפת גזים, והיה עיוור בעין ימין כל חייו.

סר הרברט בירבוהם טרי, מייסד האקדמיה המלכותית לדרמה, הכיר בכשרונותיו ומימן את שיעורי שיפור הדיבור שהיה זקוק להם.
בשנים שאחר המלחמה ביסס את עצמו כשחקן תיאטרון וגם הופיע לראשונה בקולנוע בסרט אילם בריטי "בנה את ביתך". בשנות ה-20 היה ריינס מורה באקדמיה המלכותית לדרמה, ובין תלמידיו היו ג'ון גילגוד ולורנס אוליבייה. אחת מתלמידותיו, איזבל ג'ינס, הייתה לאשתו הראשונה.

בסוף שנות העשרים נסע שוב לארצות הברית והופיע בתיאטרון בניו יורק. הקריירה ההוליוודית שלו החלה ב-1932 כשעשה מבחן בד עבור יוניברסל סטודיו. בזכות קולו הערב התקבל להופעתו הראשונה בסרט מדבר "הרואה ואינו נראה". בשנים הבאות היה אחד השחקנים העסוקים בחברת האחים וורנר. הוא שיחק במגוון תפקידים והיה במיטבו כשגילם דמויות של נבלים. בשנת 1939 התאזרח בארצות הברית.

ריינס לא זכה מעולם בפרס האוסקר על אף שהיה מועמד לאוסקר ארבע פעמים. המועמדויות היו על תפקידיו ב"מר סמית הולך לוושינגטון", "מר סקפינגטון", בעלה הנאצי של אינגריד ברגמן בסרטו של אלפרד היצ'קוק "הנודעת", ותפקידו הידוע ביותר קפטן רינו, מפקח המשטרה המושחת ב"קזבלנקה". ב-1946 היה לשחקן הראשון שדרש וקיבל מיליון דולר על תפקיד בסרט "קיסר וקלאופטרה" בו גילם את דמותו של יוליוס קיסר.

ב-1951 חזר להופיע בהצלחה בברודוויי וזכה בפרס הטוני על הופעתו ב"חשיכה בצהריים" (Darkness at Noon). בשנים האחרונות לחייו הופיע בטלוויזיה (הבולטת בהופעותיו הייתה בסדרת "אלפרד היצ'קוק מציג"). הוא המשיך להופיע בסרטים עתירי תקציב כמו לורנס איש ערב ו"הסיפור הגדול ביותר".

ריינס נפטר בשנת 1967 בלקוניה שבניו המפשייר.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* All Things Claude אתר המוקדש לקלוד ריינס
* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקנים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:זוכי פרס דונלדסון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1889
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1967
קרוספייר

**קרוספייר** (**Crossfire**) היא להקת הארד רוק/גלאם מטאל ישראלית, אשר החלה את פעילותה בשנת 2000 ומבקשת להחיות את סגנון הרוק האמריקאי של שנות ה-80. הלהקה הוציאה מספר סינגלים ואלבום אחד. נכון לשנת 2008 הלהקה חתומה על חוזה הקלטות עם החברה האמריקאית פריס רקורדס.

## פעילות
הלהקה הוציאה 3 סינגלים:
הראשון הוא שיר מקורי בשם "Never Give It Up" (להיט קליט ומדבק בסגנון שנות ה-80). השני מכיל את המחרוזת מקדם האירוויזיון 2005 - שיתוף בין קרוספייר לזמר יזהר כהן, בה ביצעו קרוספייר, בסגנונם האופייני לשנות ה-80, שניים מלהיטיו של יזהר - "עולה עולה" ו-"אבניבי".
הסינגל השלישי מכיל 3 שירים מתוך אלבום הבכורה: Never Give it Up ,HeartBreaker ו- Running Away.

סינגל נוסף ולא רשמי של קרוספייר (שהופץ באופן חלקי) הוא "The King of Rock", שיר כבד יחסית לסגנון של קרוספייר. השיר לא נכנס לאלבום הראשון (וגם לא מתוכנן להיכנס לאלבום השני, שהקלטותיו מתוכננות להתחיל במרץ 2006).

אלבומם הראשון, Dirty Games, הוקלט במהלך שנת 2005 באולפנים שונים בישראל והפקתו הסופית נעשתה על ידי המפיק George Horn באולפני "Fantasy Studios" בלוס אנג'לס בקליפורניה). ב-2006 הפיק באיו היל, מפיק על של להקות גלאם משנות ה-80 (הפיק בין השאר את אליס קופר, טוויסטד סיסטר ועוד) רמיקס לשיר Heartbreaker. בספטמבר 2007 חתמה הלהקה על חוזה עם חברת התקליטים האמריקאית פריס רקורדס והאלבום זכה להפצה עולמית .

באמצע מאי 2008 עזבו את הלהקה הסולן, אסף עינב, והמתופף, יובי חייבי, בשל סיבות אישיות. הסולן המחליף יהיה הסולן של להקת ריח מטאל, רמי שלמון. להרכב החדש כבר נקבעו הופעות בפאבים באזור המרכז.

### הופעות
במקביל להופעות בהן מבצעת הלהקה את החומר שכתבה, חברי הלהקה התמחו בהופעות מחווה לענקית הרוק האמריקאית Guns N' Roses ומאוחר יותר גם לבון ג'ובי. הלהקה הופיעה גם בפסטיבל מטאליסט 2005, ואף זכתה לחמם את זמר הרוק הכבד האנגלי פול דיאנו, לשעבר סולן איירון מיידן, אשר הופיע בארץ באותה שנה.

## חברי הלהקה
כל חברי הלהקה בחרו לעצמם שמות במה, כדי להתאים עצמם לרוח המוזיקה משנות ה-80 אותה הם מנגנים.
* אסף עינב ("Rikki Reckless") - שירה וקולות (פרש ב-2008)
* גלעד פסטרנק ("Jessy Bullet") - גיטרה וקולות
* אורן זיו ("A.C. Black") - באס וקולות
* איתי טרגנו ("Terry Taragano") - קלידים וקולות
* יובי חייבי ("Sticky Stix") - תופים
* רמי שלמון (החל מ-2008)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:להקות גלאם מטאל
קטגוריה:להקות מטאל ישראליות
הראשית

בפילוסופיה ובמדע, "**עיקרון ראשוני**" הוא הנחה או קביעה בסיסית שאינה ניתנת לגזירה מהנחות או קביעות אחרות. עקרונות ראשוניים בפילוסופיה נגזרים מהסיבה הראשונית, ומלומדים באריסטוטליות, בעוד שגרסאות מעודנות של עקרונות ראשוניים מכונות "אקסיומות" בגישה הקנטיאנית.

במתמטיקה ובלוגיקה פורמלית, עקרונות ראשוניים מכונים "אקסיומות" או "אקסיומות יסודיות". בפיזיקה ובמדעים אחרים, עבודה תאורטית נחשבת כמתבססת על "עקרונות ראשוניים" (או "ab initio") אם היא מתחילה ישירות מרמת המדע המבוסס ואינה נשענת על מודלים אמפיריים או התאמות פרמטריות. **חשיבה מעקרונות ראשוניים** מורכבת מפירוק נושא מסוים לאקסיומות היסודיות בתחומו, לפני שמתקדמים בהסקת מסקנות תוך בירור אילו מהן רלוונטיות לשאלה הנדונה. תהליך זה כולל השוואת מסקנות ביחס לאקסיומות שנבחרו ובחינת התאמתן לחוקי היסוד. פיזיקאים נוהגים לשלב מושגים נגד-אינטואיטיביים תוך חזרה והעמקה.

### לוגיקה פורמלית
במערכת לוגית פורמלית, כלומר מערכת של קביעות שאינן סותרות זו את זו, ייתכן שניתן לגזור חלק מהמשפטים מתוך אחרים. לדוגמה, בסילוגיזם הבא:

"כל בני האדם בני תמותה; סוקרטס הוא אדם; לכן, סוקרטס הוא בן תמותה" – הקביעה האחרונה נגזרת משתי הראשונות.

"עיקרון ראשוני" הוא אקסיומה שאינה ניתנת לגזירה מתוך משפטים אחרים באותה מערכת. דוגמה קלאסית לכך היא היסודות של אוקלידס, שבהם מאות משפטים גאומטריים ניתנים לגזירה מתוך קבוצת הגדרות, אקסיומות ומושגים ראשוניים – שלושת סוגי הקביעות הללו מהווים עקרונות ראשוניים.

### פילוסופיה
בפילוסופיה, "עקרונות ראשוניים" נגזרים מעמדות הנובעות מן הסיבה הראשונית, ומכונים לרוב "מושגים אפריוריים" וטענות אפריוריות, בניגוד למושגים אפריוריים, טענות אפריוריות וטיעונים אפריוריים, לעומת טענות, הנמקות וטיעונים *אפוסטריוריים*, שהם מסקנות הנגזרות לאחר תהליך ההיקש וההיסק. עקרונות ראשוניים מטופלים לרוב במסגרת הפילוסופיה של הידיעה (תורת ההכרה – אפיסטמולוגיה), אך הם מהווים מרכיב משמעותי גם בכל דיון מטאפיזי.

בפילוסופיה, "עקרונות ראשוניים" נתפסים לעיתים קרובות כמקבילים ל"אפריורי", "דאטום" (נתון) ול"הסקה אקסיומטית".

## הערות שוליים

ראשית
ראשית
מאיר שניצר

**מאיר שניצר** (נולד ב-1950) הוא מבקר אמנות, עיתונאי, פובליציסט ומחבר ספרים ישראלי.

## ביוגרפיה
שניצר למד בחוג לקולנוע וטלוויזיה של אוניברסיטת תל אביב, ולאחר לימודיו עבד בסינמטק תל אביב ושימש כאיש יחסי־הציבור של חברת "סרטי נח", של בני הדודים מנחם גולן ויורם גלובוס. בשנת 1980 היה ממייסדי המקומון התל אביבי "העיר" לצד חנוך מרמרי. הוא שימש כעיתונאי ומבקר קולנוע, כעורך מוסף "הארץ", כסגן עורך ה"העיר", ומבקר הקולנוע של העיתון "חדשות". במאי מונה 1988 לעורך "העיר", תפקיד בו שימש עד 1990.

לאחר מכן החל לבקר סרטי קולנוע במדורים שונים במקומונים "העיר" ו"כל העיר", בתחנת הרדיו "קול ישראל" ובעיתונים "הארץ" ו"מעריב", שם עסק בביקורת סרטים ותוכניות טלוויזיה במשך עשרים שנה. טוריו העיתונאיים בעיתון "מעריב" התפרסמו גם באתר האינטרנט nrg של העיתון. בשנת 1994 הוציא לאור שניצר את ספרו "הקולנוע הישראלי", לקסיקון סרטי קולנוע ישראליים.

שניצר נודע בעקבות עתירה לבג"ץ שהגיש ב-1988, בעת שכיהן כעורך "העיר", נגד הצנזור הצבאי הראשי, שידועה כ"בג"ץ שניצר". בעתירה זו יצאו שניצר והעיתונאי אלוף בן נגד החלטת הצנזורה לאסור פרסום כתבה שהכילה קטעים שעסקו בביקורת אודות תפקודו של ראש "המוסד" ועיתוי החלפתו. העתירה, שהייתה הפעם הראשונה שבה עמד היקף סמכותו של הצנזור הצבאי הראשי לביקורת שיפוטית, התקבלה על ידי שופטי בג"ץ.

שניצר זכה לפרסום גם עקב פרשה בה הפך לקורבן התקף זעם של דודו טופז, שבמהלכה שבר טופז את משקפיו של שניצר בעקבות ביקורת חריפה שכתב האחרון על תוכניתו של טופז בשנת 1995. לאחר המקרה תבע שניצר את טופז וזכה בפיצוי של 62,500 שקלים.

כמבקר קולנוע נודע שניצר בקשיחותו הרבה ובדרכו המסוגננת לקטול סרטים.

בנובמבר 2012, כחלק מתהליך רכישת "מעריב" על ידי שלמה בן צבי, פוטר שניצר מהעיתון, יחד עם עובדים נוספים.
זמן קצר לאחר פיטוריו נמנה, יחד עם אחדים ממפוטרי "מעריב", עם ראשוני השבועון החדש, "סופהשבוע". באוקטובר 2021 סיים את תפקידו כמבקר הקולנוע של "מעריב".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:מבקרי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מבקרי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל העיר
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:עורכי העיר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
מל בלאנק

**מלווין ג'רום "מל" בלאנק** (באנגלית: **Melvin Jerome "Mel" Blanc**; 30 במאי 1908 – 10 ביולי 1989) היה מדבב סרטים מצוירים יהודי-אמריקאי.

בלאנק היה אחד המדבבים המפורסמים ביותר בקולנוע האמריקאי ונודע כ"האיש בעל אלף הקולות". בלאנק היה שותף להמצאת מספר רב של דמויות מצוירות מפורסמות של האחים וורנר ושל האנה-ברברה שאותן גם דיבב. המפורסמת שבהן היא דמותו של באגס באני בעל המבטא הברוקליני. הוא דיבב את רוב הדמויות ב"לוני טונס", את ברני ראבל ודינו בסדרה "משפחת קדמוני", את קוזמו ספייסלי בסדרה "משפחת סילוני" ועוד דמויות רבות עד מותו.
בנוסף, דיבב את אותן דמויות בסרט של וולט דיסני "מי הפליל את רוג'ר ראביט" שנה לפני מותו.

דמויות מצוירות נוספות שדיבב בלאנק:
* אלמר פאד (לוני טונס, לאחר מות המדבב המקורי, ארתור קיו בראינט)
* דאפי דאק (לוני טונס)
* פורקי פיג (לוני טונס)
* יוסמיטי סאם (לוני טונס)
* טאז השד הטסמני (לוני טונס)
* סילבסטר החתול (לוני טונס)
* טוויטי (לוני טונס)
* וודי הנקר (וודי הנקר)
* ספידי גונזלס
* קוזמו ספייסלי (משפחת סילוני)
* ברני ראבל (משפחת קדמוני וסדרות-בת)
* דינו (משפחת קדמוני)
* באגס באני (לוני טונס)

הוא דיבב גם את הרובוט טוויקי בסדרה הבדיונית "באק רוג'רס במאה ה-25", בכיכובו של גיל ג'רארד ובהפקתו של גלן א. לארסון.

בלאנק היה בונה חופשי.

בלאנק מת ב-1989 כתוצאה מדום לב. מצבתו נושאת את הכיתוב: "זה הכול, אנשים!"(באנגלית: **"!That's all Folks")**.

## טריוויה
בזמן הקלטת הקולות של באגס באני, היה בלאנק לועס גזר ומיד יורק אותו לתוך מרקקה, וזאת משום שבליעה של הגזר הייתה אורכת זמן רב מדי. הטענה הנפוצה שהוא היה אלרגי לגזר איננה נכונה; הוא אמנם לא חיבב במיוחד גזר חי, אך לא היה אלרגי. ניסיונות להשתמש בפירות וירקות אחרים להשמעת הקול לא עלו בהצלחה, משום שהקול שנשמע לא היה דומה מספיק לקולו של הגזר. 

## קישורים חיצוניים

* 
* דנה קסלר, חיות וחיוכים: סיפורו של האיש מאחורי באגס באני ואלף קולות אחרים, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי", 16 בינואר 2025
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:יהודים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:מדבבים יהודים אמריקאים
קטגוריה:לוני טונס
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: רדיו
קטגוריה:מעוטרי היכל התהילה של מסדר דה-מוליי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1989
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
מקלעת הזרוע

שמאל|ממוזער|193x193px|מבט קדמי על כתף ימין. באיור נראים מקלעת הזרוע והמבנים מסביבה
**מקלעת הזרוע** (TA: Brachial Plexus) הוא מבנה מסועף של סיבי עצב המתחיל מעמוד השדרה הצווארי, עובר דרך הצוואר ובית השחי ומסתיים בזרוע. כל עצבי הגפה העליונה מקורם במקלעת הזרוע. מכאן, שכל פגיעה במקלעת הזרוע תתבטא בפגיעה בתפקוד הגפה העליונה.

## אנטומיה

מקלעת הזרוע מקורה בחמישה עצבים ספינאליים הפורצים מחלקו הנמוך של עמוד השדרה הצווארי: C8, C7, C6, C5 ו-T1. עצבים C5-7 ממוקמים מעל לחוליות הצוואר התואמות, ואילו עצבים C8 ו-T1 ממוקמים מתחת לחוליות C7 ו-T1 בהתאמה. בדומה לעצבים ספינאליים אחרים, גם כעת עצבים C5-T1 מתפצלים לכדי ענף קדמי ואחורי אשר מעצבבים מבנים נפרדים; הענפים הקדמיים של עצבים C5-T1 מהווים חלקו הראשון של הפלקסוס הברכיאלי, ונקראים **שורשים** (Roots). שאר חלקי הפלקסוס הברכיאלי מכונים **גזעים** (**Trunks**), **חטיבות** (**Division**), **כבלי עצב** (**Cords**), וסעיפים סופיים (**Branches**).

חמשת השורשים מתאחדים לשלושה **גזעים** (Trunci plexus brachialis):

* הגזע העליון (Superior Trunk) אשר מהווה איחודם של שורשי עצב C5 ו- C6. 
* הגזע האמצעי (Middle Trunk) הוא המשכו של שורש עצב C7.
* והגזע התחתון (Inferior Trunk) הוא איחודם של C8 ו- T1.

כל אחד מהגזעי מתחלק לשתי **חטיבות,** קדמית ואחורית, כך שנוצרות שש חטיבות - מהן שלוש אחוריות (Posterior Divisions) ושלוש קדמיות (Anterior Divisions).

שש החטיבות מתאחדות ליצירת שלושה **כבלי עצבים**:
* הכבל האחורי (Posterior Cord) - נוצר מאיחוד של שלוש החטיבות האחוריות.
* הכבל הצידי (Lateral Cord) - איחודן של החטיבות הקדמיות של הגזעים העליון והאמצעי.
* הכבל התיכון (Medial Cord) - המשכה של החטיבה הקדמית של הגזע התחתון.

שמותיהם של כבלי העצבים ניתנו ביחס לכלי דם מרכזי הממוקם גם הוא באזור בית השחי - העורק האקסילרי (עורק בית השחי). זהו עורק מאסיבי שמזין את הגפה העליונה, מקורו בעורק התת-בריחי, ובהגיעו לזרוע הוא משנה את שמו לעורק הברכיאלי. שלושת כבלי העצבים מקיפים את העורק האקסילרי, ומלווים אותו בדרכו לגפה העליונה.

בהמשך למקלעת הזרוע ומתוכה, מסתעפים העצבים השונים של הגפה העליונה.

## פיצולים סופיים - Terminal Branches
הפלקסוס הברכיאלי מסתיים ב-14 פיצולים סופיים, מביניהם 5 פיצולים מרכזיים:

* העצב השרירי-עורי (Musculocutaneous Nerve)
* עצב בית השחי (Axillary Nerve)
* העצב הרדיאלי (Radial Nerve)
* העצב המדיאני (Median Nerve)
* העצב האולנרי (Ulnar Nerve)

ממוזער|תמונה של העצבוב העורי בגפה העליונה (Dermatomes)
עצבים אלו מסוכמים בטבלה הבאה:

## ראו גם
* מקלעת העצה
* עצב תת-בריחי

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
יחידת רימון (1970)

**יחידת רימון** (נקראת גם **סיירת רימון**) הייתה יחידה מובחרת בצה"ל הכפופה לפיקוד הדרום, אשר פעלה לסירוגין משנת 1970 עד 2005 ותפקידה העיקרי היה לחימה בטרור הפלסטיני ברצועת עזה.

## היסטוריה
בשנת 1970 הטיל אלוף פיקוד הדרום, אריאל שרון, על סרן מאיר דגן, יוצא סיירת צנחנים ומפקד פלוגה באחד מגדודי החטיבה, להקים יחידה ללחימה בטרור ברצועת עזה. יחידה זו הייתה מודל מוקדם ליחידות המסתערבים (יחידת דובדבן וימ"ס) וביצעה פעילות דומה. לימים העיד דגן כי לוחמי היחידה הוכשרו בירי מהיר באקדחים מסוגים שונים ואומנו להגיב מהר תחת אש. על חיילי היחידה הוטל לפעול בשטח הרצועה, בדגש על המרחבים האורבניים, יחד עם אנשי שב"כ, במטרה לאתר, לעצור ולחסל מחבלים. פעילות היחידה הייתה שנויה במחלוקת, על פי עדותו של דניאל עוקב. בשנת 1971 הוביל דגן את לוחמי היחידה במבצע "תעשייה", במהלכו התחזו הלוחמים לניצולי ספינת דיג טרופה שהגיעו מלבנון לרצועת עזה והצליחו להרוג את בכיר המחבלים ברצועת עזה באותה עת.

היחידה הועברה לחטיבת הבקעה בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 והמשיכה לפעול כמחלקת הסיור של החטיבה עד שנת 2005, אז הועברה לאחריות גדוד נצח יהודה ופעלה שם כמחלקת סיור.
 
בדצמבר 1998 הוקם הגדוד מחדש, כגדוד בט"ש לגזרת יהודה ושומרון.

בשנת 2010 הוקמה בפיקוד הדרום יחידה חדשה בשם "יחידת רימון", שנסגרה גם היא בשנת 2018 ולוחמיה שובצו והועברו ליחידות מגלן ודובדבן בחטיבת הקומנדו.

## שם היחידה
גרסה אחת למקור שמה של היחידה הוא באירוע בו מצאה היחידה מצבור של רימוני יד מתוצרת רוסית ששימשו את המחבלים. במקום לפוצץ אותם פיצוץ מבוקר או פשוט להחרימם, החליטו ביחידה למלכדם באמצעות נטרול המנוף וקיצור פתיל ההשהייה של הרימונים מזמן של 5 שניות לשנייה אחת בלבד. כאשר המחבלים ניסו מאוחר יותר להשתמש ברימונים הללו כנגד כוחות צה"ל, רבים מהם התפוצצו להם בידיים. עם זאת, האלוף במיל' מאיר דגן, מקים היחידה ומפקדה, ציין כי הסיפור הוא רק מיתוס, והיחידה קרויה על שם עץ הרימון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

רימון
רימון
קטגוריה:חיל הרגלים הישראלי
תמר מרום

**תמר מרום** (נולדה ב-10 בדצמבר 1970 בשם **תמר מרכוס**) היא שדרנית רדיו, כותבת ותסריטאית ישראלית, זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה.

## ביוגרפיה

תמר מרום החלה את הקריירה התקשורתית שלה בגלי צה"ל, שם שירתה כעורכת מוזיקלית ועורכת תוכניות. בין התוכניות שערכה: "נכון לעכשיו", "תוכנית הצהריים של מרב מיכאלי", "קשה בבוקר". הנחתה יחד עם רונית כפיר את התוכנית "לילה טוב", עם מיכל ניב את התוכנית "היפות והאמיצות" בעונתה הראשונה ברדיו תל אביב, ואת התוכנית "ציפורי לילה מתקשות" עם ארז טל.

בשנת 1993 ערכה את עונתה הראשונה של תוכנית הטלוויזיה "שישי חי" בזכיינית "קשת". בשנת 1996 כתבה את התוכנית "העולם המופלא" ששודרה בערוץ 2. בשנת 1998 החלה לכתוב, יחד עם אורי גרוס, את התסריט לתוכנית הבידור "רק בישראל", אותה הנחו ארז טל ואורנה בנאי.

השתתפה בכתיבת התוכניות "שוטטות", "פלורנטין" ו"השיר שלנו". בשנת 2001 ביימה, יחד עם רם נהרי, את הסרט "כוכב זורח מעל הלב".

בשנת 2005 כתבה את תוכנית הדרמה "אמא'לה", בכיכובה של אורנה בנאי. על תוכנית זו זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה - התסריט הטוב ביותר בסדרה קומית-דרמטית.

בשנת 2011 הייתה התסריטאית של סדרת האינטרנט "עד הבאזזר".

בשנת 2013 כתבה ויצרה את סדרת הטלוויזיה "מקימי" לפי ספרה של נועה ירון-דיין באותו השם.

באפריל 2015 מונתה למנהלת מחלקת הדרמה של "רשת".

## חיים אישיים
תמר מרום גרה בתל אביב עם בן זוגה ושלושת ילדיה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:מגישות ציפורי לילה
קטגוריה:מגישי ציפורי לילה
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תסריטאים
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
עין עבדת

**עין עבדת** הוא מעיין בהר הנגב, הנובע בנחל צין ומוגדר כגן לאומי.

## תיאור
עין עבדת הוא מעיין הנובע כשלושה ק"מ דרומית למדרשת בן-גוריון וכארבעה ק"מ צפונית לחורבת עבדת. דרך יורדת ממדרשת בן-גוריון לגן הלאומי עין עבדת. הנחל יוצר קניון צר ועמוק בסלע הקירטון הרך והלבן. מי המעיין יוצרים בדרכם פלג, מפל בגובה 15 מטר ובריכות. המפל נשפך לבריכה שעומקה שמונה מטר. בגדות הפלג ישנה צמחייה המושכת בעלי חיים ביניהם יעלים ונשרים. המקום הוא גן לאומי עם שתי כניסות לחלקו העליון ולחלקו התחתון, וניתן לבקר בו בשעות מוגדרות ומוגבלות כמו בכל גן לאומי לטובת בעלי החיים החיים באזור. בנחל צומחת חורשה של צפצפת הפרת, עץ הצומח בנאות מדבר ומתאפיין במגוון רחב של צורות עלים.

קניון עין עבדת בנחל צין מתחיל במקום בו עוזב הנחל את רמת עבדת ומתחבר בין הרמה ורכס חתירה. קניון עין עבדת הוא קניון טבעי בסלע הגיר הלבן ובו אבני צור שחורות וחומות. בקניון עין עבדת נובעים שלושה מעיינות: עין מעריף, עין עבדת ועין מור. עין עבדת הוא מעיין שכבה. מי הגשמים זורמים מתחת לאדמה על שכבה אטומה עד שהם מגיעים לפתח יציאה באזור הקניון. ליד עין מור צומחת אלה אטלנטית גדולה שגילה מוערך ב-250 שנים. המצאות האלה האטלנטית מרמזת על אפשרות שהאזור היה גשום יותר בעבר.

שביל המטיילים באתר עובר ליד מערות נזירים שהתגוררו והתבודדו במקום בתקופה הביזנטית. במערות ישנם חדרים וגומחות ששימשו כארונות. הנזירים גם חצבו את גרמי המדרגות כדי להקל את הגישה שלהם למים. מעל עין מעריף סמוך לראש השביל העולה מעיין עבדת נמצאים שרידים של מגדל מרובע אף הוא מהתקופה הביזנטית אשר שימש את הנזירים לתצפית ושמירה על החלקות החקלאיות שלהם. בראש הקניון מרפסת תצפית המשקיפה על מפל עין מעריף אשר גובהו כ-60 מטר מעל עין עבדת וסביבו צמחייה צפופה.

## גלריה

קובץ:משפחה בעין עבדת.jpg|בריכה בעין עבדת
קובץ:עין עבדת מבט מלמעלה 4.jpg|עין עבדת והמפל במבט מלמעלה
קובץ:יעלים בעין עבדת.jpg|יעלים בסמוך לעין עבדת
קובץ:ערוץ הקניון, עין עבדת.jpg|השתקפות בעין עבדת
קובץ:עין עבדת מבט מלמעלה 2.jpg|נחל עבדת
קובץ:עין עבדת חורף 2016.jpg|נחל עבדת ועין עבדת
קובץ:עין עבדת 2016 01.jpg|עין עבדת וקניון נחל עבדת
קובץ:עין עבדת 2016 03.jpg|עין עבדת והמפל
קובץ:השתקפות בקניון עין עבדת.jpg|עין עבדת


## ראו גם
* עבדת

## לקריאה נוספת
* **[[אריאל (אנציקלופדיה)|אנציקלופדיה אריאל]] לידיעת הארץ** מאת זאב וילנאי, הוצאת עם עובד.
* **[[כל מקום ואתר]]** תשל"ח 1978, משרד הביטחון – ההוצאה לאור וכרטא.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* עין עבדת באינדקס, פורטל התיירות לישראל
* 
* 
*  שמורת הטבע עין עבדת 1969, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הנגב: גנים לאומיים
עבדת
קטגוריה:נחל צין
רב-תאיים

ממוזער|230px|אצות Undaria pinnatifida מקבוצת ה-Ochrophyta.
[ממוזער|230px|דבורת [בומבוס מאביקה קרד. הצמחים ובעלי החיים הם הקבוצות הידועות והנפוצות ביותר של רב-תאיים.]]
**רב-תאיים** הם יצורים המורכבים ממספר גדול של תאים, להם תפקידים שונים. הם בעלי נוזל מתווך המאפשר מעבר חומרים בין התאים מפנים הגוף והחוצה. הם נבדלים מחד-תאיים שלהם תא בודד המשמש כמרכז הגוף ללא תלות בתאים אחרים, מה שמגביל את גודלם לצורה מיקרוסקופית.

## טקסונומיה
בעבר, **רב-תאיים** הייתה קבוצה טקסונומית גדולה של ממלכת החי, שכללה את כל האורגניזמים שאינם חד-תאיים. כיום מקובל לחלק את היצורים החיים באופן שונה. ישנן שלוש על-ממלכות, ורק באחת – האאוקריוטים – ישנן ממלכות בעלות רב-תאיים, הכוללות את בעלי החיים (מקבוצת הרב-תאיים האמיתיים), צמחים, פטריות אמיתיות, פרוטיסטים, סטראמנופילס ועוד. קבוצות אלה אינן קרובות אלא פוליפילטיות.

## התפתחות רב-תאיים
מעריכים כי יצורים רב-תאיים הופיעו לראשונה לפני מיליוני שנים. בניסוי גידלו שמרים במבחנה, אספו את הכבדים ששקעו וגידלו אותם שוב ושוב. הופיעה מוטציה של גושי תאים קטנים דמויי פתיתי שלג, שגם בהתחלקותם אינם נפרדים לשמרים בודדים. כשהשרו מוטציה שמונעת שימוש בחמצן, גושי התאים גדלו והפכו דחוסים וקשיחים. 

בשנת 2016 הוכרזה השמורה האקולוגית מיסטייקן פוינט כאתר מורשת עולמי של אונסק"ו, מכיוון שהיא מכילה את הממצאים העתיקים ביותר שנמצאו של מאובנים של יצורים רב-תאיים. השמורה היא המחשה פיזית ייחודית לנקודת מפנה דרמטית בתולדות מוצא החיים על פני כדור הארץ – נקודה בה לאחר כמעט 3 מיליארד שנים של התפתחות, הופיעו לראשונה יצורים מורכבים יותר מבחינה ביולוגית. 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* [מקור לייצור רב - תאי, [ג'ון טיילר בונר]]
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איקריוטים
קטגוריה:שמות עממיים של יצורים
קונרד ויידט

**הנס וולתר קונרד פיידט** (בגרמנית: **Hans Walter Conrad Veidt**, בגרמנית פַייט; 22 בינואר 1893 – 3 באפריל 1943) היה שחקן גרמני אשר לאחר קריירה משגשגת בקולנוע הגרמני עבר להוליווד ושיחק במספר סרטים מצליחים, לרבות "קזבלנקה".

## ביוגרפיה
פיידט נולד בפוטסדם, גרמניה. במהלך קריירת המשחק שלו שיחק בלמעלה ממאה סרטים, חלקם סרטים קלאסיים. בין היתר בסרטי הקולנוע האקספרסיוניסטי הגרמני כגון "הקבינט של ד"ר קליגרי" (1919), סרט שהיווה פריצת דרך צורנית וסגנונית. ב-1919 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "שונה מהאחרים", והיה בכך כנראה לראשון ששיחק דמות של הומוסקסואל בקולנוע. תפקידו כנבל בסרט "האיש שצוחק" (1928) היווה השראה לדמות הג'וקר בסדרת הקומיקס "באטמן" ובסרטים שנעשו על פיה. כן שיחק בסרט הגרמני המדבר הראשון "הארץ ללא נשים" ("*Das Land ohne Frauen*") אשר הוקרן לראשונה בשנת 1929.

פיידט היה נשוי שלוש פעמים, ואחת מנשותיו הייתה יהודייה. על אף שלא היה יהודי במוצאו, החשיב עצמו כיהודי, ובכל טופס בו נדרש למלא את דתו רשם "יהודי". בדעותיו התנגד לנאציזם, ומשעלה אדולף היטלר לשלטון בגרמניה בשנת 1933, התקבלה בגסטפו החלטה לרצוח אותו. ויידט חש כי חייו בסכנה ונמלט לבריטניה, שם המשיך בעשייתו הקולנועית. בין הסרטים הראשונים בהם הופיע היו "היהודי הנודד" (1933) ו"היהודי זיס" (1934) (על פי ספרו של ליון פויכטוונגר) סרטים פרו-יהודיים, אשר הביעו התנגדות לנאציזם. "היהודי זיס" בגרסתו הפרו-יהודית של ויידט תפס את תשומת לבו של יוזף גבלס, שר התעמולה הנאצי, אשר יזם הפקת גרסה נאצית שהיא אחד מסרטי התעמולה האנטישמיים החריפים שנוצרו אי פעם.

באנגליה חבר ויידט לבמאי מייקל פאואל. שיתוף פעולה זה יצר מספר סרטים מצליחים כ"מרגל בשחור" (1939), "הברחה" (1940) והסרט הקלאסי "הגנב מבגדד" (1940) שם שיחק את ג'עפר, הווזיר האכזר. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, תרם את מרבית רכושו לטובת מאמץ המלחמה הבריטי.

לאחר שנת 1940 עבר להוליווד שם שיחק את תפקידו הזכור ביותר, המיור הנאצי היינריך שטראסר, המתאנה לגיבוריו החיוביים של הסרט, המפרי בוגארט ואינגריד ברגמן, בסרט "קזבלנקה" (1942). פיידט היה השחקן בעל המשכורת הגבוהה ביותר בצוות השחקנים ב"קזבלנקה". תפקידו זה הוא כנראה התפקיד הזכור ביותר בקריירה הקולנועית של פיידט, ולמעט סרט בשם "מעל לכל חשד" שצולם בשנת 1943 (ואשר אף בו שיחק את הנאצי האכזר) הייתה זו שירת הברבור הקולנועית שלו.

בשנת 1943 מת ויידט מהתקף לב בעת משחק גולף בלוס אנג'לס.

## ראו גם
* ההתנגדות הגרמנית לנאציזם
*הצלת יהודים במהלך השואה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מתנגדים גרמנים למשטר הנאצי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני ראינוע
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1893
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1943
מרדכי בן-זאב

[250px|ממוזער|שמאל|מרדכי בן זאב מימין ו[זאב ברלינסקי בתיאטרון סמבטיון, 1956]]
**מרדכי בן-זאב** (2 ביולי 1916 – 19 בנובמבר 2010) היה שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי. ממייסדי תיאטרון חיפה.

## קורות חיים
מרדכי בן זאב נולד כמרדכי גימיינר, לאביו זאב גימיינר ולאמו שיינדל (לבית פרידמן)  בוורשה שבפולין.

ב-1923, כשהיה בן שש, עלה ארצה עם משפחתו ולמד בבית הספר תחכמוני.

עבד כמלח והיה מראשוני הספנים בנמל תל אביב.

בשנת 1936 נבחן על ידי צבי פרידלנד והתקבל לסטודיו שלו יחד עם עדה טל, בתיה לנצט, יצחק שילה, נחום בוכמן, אברהם ניניו ועוד. הוא שיחק בהבימה בתפקידים קטנים ופרש היות שהוותיקים לא נתנו לצעירים להתקדם. הוא הקים סטודיו דרמטי של המשמרת הצעירה ליד ההסתדרות בתל אביב והיה ממקימי התיאטרון הקאמרי בו שיחק בשנים 1945–1956.

בשנת 1954 נסע לניו יורק ולמד משחק אצל לי שטרסברג.

בשנת 1956 התפטר מהקאמרי ויסד ביחד עם זאב ברלינסקי את תיאטרון סמבטיון - בימה זעירה לסאטירה.

התיאטרון התקיים בשנים 1957–1960 ונסגר תוך הפסדים כבדים.

בן זאב עבר לשחק ביידיש ביחד עם שמעון דז'יגאן.

בשנת 1961 היה ממייסדי תיאטרון חיפה.

מתפקידיו החשובים על הבמה: הזקן קנדי ב"על עכברים ואנשים", ג'וקסר ב"יונו והטווס" של שון או'קייסי, חליסטקוב ב"רביזור" של ניקולאי גוגול, אדש ברדש ב"חפץ" של חנוך לוין בתיאטרון חיפה ועוד. כן הופיע במספר הצגות יחיד: "ידיה של אאורידיס" של הסופר המקסיקני פדרו בלוך, "יומו של משוגע" לפי גוגול ו"אהבה מאוחרת" לפי עמוס עוז.

בן זאב שיחק במספר סרטים, ובהם: "קללה לברכה" (בתפקיד יצחק), "אקסודוס", "דליה והמלחים" (בתפקיד צ'ייני צ'אנג, עוזר הטבח), "אני אוהב אותך רוזה" (בתפקיד זבן), "הגלולה", "מציצים" (בתפקיד אלטמן), "צ'רלי וחצי" (בתפקיד ארליך), "חגיגה לעיניים" (בתפקיד שוקן), "יופי של צרות" (בתפקיד מנדל), "דודה קלרה" (בתפקיד אדון כהנא), "הגונב מגנב פטור" (בתפקיד קניין החולצות מהונג קונג), "השועל בלול התרנגולות" (בתפקיד גורביץ' האב / פועל במפעל), "שרגא קטן", "אדון לאון" (בתפקיד קלמן) ו"המאהב" (בתפקיד מנהל המוסך).  

הוא שיחק גם בתוכניות טלוויזיה: ב"דלת הקסמים" (בתפקיד דוקטור טוביה גוטמן) ובפרק בסדרת הטלוויזיה "עברית בסימן טוב" בתפקיד גולומבק, גונב הסמובר.

## משפחתו
לבן זאב ולרעייתו בתיה, מורה במקצועה, נולדו שלושה ילדים: איש הרדיו והזמר דורי בן זאב, הפזמונאית חמוטל בן זאב והשחקן ערן בן זאב. נכדתו עו"ד אודליה קדמי היא משנה לראש מועצת זכרון יעקב.

ב-1988 קיבל תואר "יקיר חיפה" וכן כתב אוטוביוגרפיה בשם "זאב במה".

בשנותיו האחרונות כונה "זקן שחקני ישראל", מאז שמת השחקן נתן כוגן שהיה מבוגר ממנו.

בן-זאב נפטר בגיל 94 ונקבר בזכרון יעקב.

## ספריו
***זאב במה**, הוצאת נוצה וקסת, 1988
* **סיפורי רחוב**, הוצאת תמוז, 1993

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ביישוב
מרדכי
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (תל אביב)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
קטגוריה:אישים הקבורים בזכרון יעקב
מערכת מידע ניהולי

**מערכת מידע ניהולי** (באנגלית: Management Information System, בקיצור **MIS**) היא מערכת מידע שנועדה לסייע למנהלים בדרג התפעולי (דרג הביניים) לקבל החלטות ביצועיות שוטפות, וכך לשפר את פעילות הארגון. מערכות מסוג זה משרתות את תחומי התכנון, קבלת ההחלטות והפיקוח על תהליכים מובנים אשר ניתן לבצע בצורה ממוחשבת. המערכות מסכמות נתונים בצורה סטטיסטית ומספקות מידע מנותח למנהלים. בניגוד ל-TPS שהאורינטציה שלה היסטורית, ה-MIS יכולה להשליך גם לגבי מגמות ונתוני מכירות בעתיד.

המערכת בנויה מאוסף של מודולים. חלק מהמודולים יכולים לפעול באופן אוטומטי לחלוטין. לדוגמה, מודול להזמנת חומר גלם, אשר מבצע אוטומטית תהליך של הזמנת מלאי כאשר הוא מזהה ירידה ברמת המלאי מתחת לסף שהוגדר לו מראש.

סוג נוסף של מודולים משמשים לבקרת תהליכים. מודולים אלו עוסקים בשליטה ובקרה ומוציאים התרעה כאשר מזוהה מצב לא תקין בתהליך. בעקבות ההתרעה, המנהל יכול להפעיל החלטה אנושית או להפעיל בעזרת התוכנה מודול נוסף של קבלת החלטות.

## ראו גם
*מערכת תומכת החלטה (DSS)
*מערכת עיבוד תנועות (TPS)
## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכות מידע
ברנדי צ'סטיין

**ברנדי צ'סטיין** (באנגלית: **Brandi Chastain**; נולדה ב-21 ביולי 1968) היא כדורגלנית עבר אמריקנית וכיום שדרנית בערוצים ABC ו-ESPN.

## קריירה
צ'סטיין למדה בתיכון ארכיבישוף מיטי בסן חוזה שבקליפורניה, והובילה אותו לזכייה בשלוש אליפויות לאומיות.

ב-1986 החלה ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, וזכתה בתואר רוקי העונה. לאחר מכן עברה ניתוח ברגליה והחמיצה את עונות 1987 ו-1988. ב-1989 עברה לאוניברסיטת סנטה קלרה, והובילה אותה לשני פיינל-פור של ה-NCAA.

את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ארצות הברית ערכה ב-18 באפריל 1991 במשחק נגד נבחרת מקסיקו. צ'סטיין זכתה באותה שנה במקום הראשון בגביע העולם עם הנבחרת. ב-1993 סייעה לנבחרת לזכות בגביע הזהב שנערך בניו יורק.

ב-8 באוגוסט 1993 פרשה מהנבחרת האמריקנית, אך לקראת המשחקים האולימפיים של שנת 1996 חזרה לנבחרת ועזרה לה לזכות במדליית זהב.

שיא הקריירה של צ'סטיין היה בגביע העולם 1999. צ'סטיין כבשה בבעיטת עונשין את שער הניצחון בגמר נגד נבחרת סין. לאחר הבקעת השער צ'סטיין הורידה את חולצתה ונותרה לבושה בחזיית ספורט בלבד. בעקבות הצלחתה בטורניר זכתה למספר חוזי חסות, שהבולט מביניהם היה מטעם נייקי בסך מיליון דולר.

משחקה האחרון בנבחרת היה ב-6 בדצמבר 2004 אחרי אולימפיאדת אתונה. צ'סטיין הייתה ממייסדות ליגת ה-WUSA, ושיחקה בה מ-2001 ועד 2003.

## קישורים חיצוניים

* 

* גביע העולם בכדורגל - ברנדי צ'סטיין 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:סן חוזה (קליפורניה): אישים
קטגוריה:מגנות כדורגל אמריקאיות
קטגוריה:כדורגלניות אמריקאיות
קטגוריה:מגני כדורגל אמריקאים
קטגוריה:כדורגלניות גולד פרייד
קטגוריה:כדורגלניות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורגלניות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:כדורגלניות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: כדורגל
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית אמריקאיות: כדורגל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנטה קלרה
קטגוריה:חברות היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:קליפורניה: כדורגלנים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1968
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
אהבה זה כואב

**אהבה זה כואב** היא סדרה דרמה רומנטית ישראלית בתשעה פרקים, זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה, ששודרה בערוץ ישראל 10 בשנת 2004. בשנת 2008 נרכשו הזכויות לתבנית הסדרה על ידי רשת ABC האמריקאית, אך לא הגיעה לשלב ההפקה. הסדרה הוקרנה בשידור חוזר בערוץ "YES ישראלי".

## עלילה
הסדרה עוקבת אחר דנה (דנה מודן), מנחת טלוויזיה מצליחה של תוכנית בידור ובישול בשם "תעשי ממנו קציצות", שבן זוגה, אדי (אוהד קנולר), נוטש אותה במפתיע. חברתה מיקה (דורית בר-אור), מייעצת לדנה המדוכדכת לנסות להתאושש מן הפרידה בקיום יחסי מין עם האדם הראשון שתפגוש. דנה מיישמת את העצה ושוכבת עם המוסכניק המטפל במכוניתה, אורן (אסי כהן). אירוע זה מוביל לרומן בין השניים, מבעדו נחשפים המתחים והכאבים המלווים קשר רומנטי בין שני אנשים שרקעם שונה מאוד. בין השאר מעוררת האהבה בין דנה לאורן תגובות מהם ומהסובבים אותם לשוני במוצא העדתי, להבדל בגישה לאהבה בין גברים לנשים, ולרומן בין אישה מבוגרת יותר, ובעלת מעמד, לגבר צעיר יותר, שמעמדו המקצועי אינו ברור.

## הפקה
הסדרה בוימה על ידי רם נהרי, נכתבה על ידי דנה מודן ונערכה על ידי שבי גביזון. "אהבה זה כואב" הוקרנה כאשר מעמדו של ערוץ 10 במדרוג היה בשפל. הסדרה לוותה בשפע קדימונים, קצרה הצלחה רבה במדרוג, והייתה לסדרה המשמעותית הראשונה של ערוץ 10 שערערה את שליטתו המוחלטת של ערוץ 2 במדרוג. כמו כן, פרק הבכורה של הסדרה שודר בערוץ 10 ללא פרסומות, באופן חריג.

הסדרה הייתה ניסיון ראשון בתחום הדרמה, בהיקף זה, למודן, והציגה את כהן, שהיה ידוע עד אז בעיקר כחבר בצמד הקומי "אסי וגורי", כשחקן מוכשר ורב-פנים. הסדרה זכתה בפרס "הדרמה הטובה ביותר" לשנת 2004 בטקס הטלוויזיה של קרן מקור, בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי של חיפה ובטקס האקדמיה לטלוויזיה ישראלית, בו זכה כהן בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה ישראלית.

על אף התגובות החיוביות לסדרה בקרב הצופים, הביקורות והפרסים בהם זכתה, הודיעה היוצרת דנה מודן כי לא תופק לה עונה נוספת. לאחר סיום הסדרה שודרה תוכנית של "מאחרי הקלעים" על הפקת הסדרה. התוכנית זכתה לכ-13% מדרוג (רייטינג) בממוצע.

## דמויות

### דמויות ראשיות
ממוזער|250px| מתוך "אהבה זה כואב"
* **דנה** (דנה מודן): מנחת תוכנית טלוויזיה מצליחה, בת 32, המתגוררת במרכז תל אביב.
* **אורן** (אסי כהן): מוסכניק בן 26 המתגורר בדרום תל אביב (במקור מאשדוד), שמעולם לא חווה מערכת יחסים זוגית.
* **מיקה** (דורית בר-אור): חברתה התל אביבית בת ה-30 של דנה.
* **עמי** (עמי סמולרצ'יק): עובד במוסך בן 25, וידידו הטוב של אורן.

### דמויות נוספות
* **אדי** (אוהד קנולר): תל אביבי בן 33 הנוטש את דנה, אך בהמשך שב ומנסה לחדש את הקשר עמה.
* **רמי** (גל זייד): גבר נשוי ומבוגר, הבוגד באשתו בקביעות, בין השאר עם מיקה.
* **סמדר** (דורית לב-ארי): אשתו של רמי וידידתן של דנה ומיקה, שאינה מודעת לבגידותיו של בעלה.

## קישורים חיצוניים

* 
* אהבה זה כואב - אתר הבית של הסדרה
* אהבה זה כואב בסדרתיות, כאן הסכתים
* פרקים מלאים של "אהבה זה כואב" לצפייה ישירה ב-וואלה! VOD 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות דרמה רומנטיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2004
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תוכניות וסדרות
ככה לא מתנהגים

**"ככה לא מתנהגים"** היא סדרה מוקומנטרית בכיכובו של גורי אלפי, ששודרה בשנת 2005 בערוץ 2, במסגרת זכיינית השידור רשת. הסדרה עלתה לאוויר ביום השידורים הראשון לאחר המעבר לשידור של שתי זכייניות, קשת ורשת, בערוץ 2 וזכתה לרייטינג גבוה. 

הסדרה עוקבת אחר חיפושו של אלפי אחר תשובות לשאלות הנוגעות להתנהגות בני האדם. נושאיהם של ששת פרקי הסדרה היו: פחד, תחרותיות, ניקיון, שקר, עצבנות ומציצנות. אלפי, אשר מנחה את התוכנית, מעניק פן הומוריסטי בחקירת העניינים. הנושאים השונים נבחנים על ידי מומחים, סופרים וחוקרים, ומשודרים בתוכנית בעזרת שחקנים ובדרנים רבים, ביניהם רותם אבוהב, מריאנו אידלמן, עינב גלילי, נתי קלוגר, שי אביבי וליאור שליין. בשנת 2005 היא נכנסה יחד עם "השמינייה" לרצועת השידור של הערוץ הישראלי בארצות הברית ובאירופה.

## ראו גם
* מה זה השטויות האלה?!

## קישורים חיצוניים

* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2005
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
מה זה השטויות האלה?!

**מה זה השטויות האלה?!** היא סדרה דוקו-קומית ישראלית בכיכובה של הקומיקאית עדי אשכנזי. הסדרה שודרה בערוץ 2, במסגרת "שידורי קשת", ואחר כך שודרה בקשת 12, בהפקת חברת מטר הפקות.
בשנת 2008 רשת השידור האמריקאית "CBS" רכשה את התוכנית וכן רשתות הטלוויזיה באיטליה, בספרד ובמדינות נוספות רכשו גם את הפורמט.

כל פרק בסדרה עוסק בנושא מסוים בחברה האנושית בכלל והישראלית בפרט. אשכנזי, אשר מעניקה לתוכנית פן הומוריסטי, עוברת מצבים מסוימים הכלולים בנושא הכללי, ומתחקרת מומחים, אנשי מקצוע וחברים לעולם הבידור, בשילוב קטעי סטנד-אפ ממופעה הקשורים לנושא. העונה הראשונה זכתה למדרוג (רייטינג) ממוצע גבוה, והיא המשיכה לעונות בקשת.

העונה הרביעית עלתה לשידור ב-14 במאי 2010, וב-1 בספטמבר 2016 עלתה לשידור העונה חמישית.
אחרי שלושה פרקים בלבד הופסק שידור העונה החמישית ללא כל הסבר, ורק במאי 2017 שבה התוכנית ללוח השידורים ושודרו עוד שלושה פרקים בעונה המקוצרת.

במרץ 2018 החל שידורה של העונה השישית בערוץ קשת 12. בעונה זאת השתנה מעט הפורמט ומלבד קטעי הסטנד-אפ המצולמים, מראיינת עדי אשכנזי זוגות שונים הנשאלים על ניסיונם בנושאי הפרקים השונים אך ללא צילום סיטואציות קומיות כבעונות הקודמות, אם כי לעיתים נכללו סרטונים ביתיים שצילמה. עונה זו נקראת "**[[שיטת אשכנזי]]**". בתום העונה נוסף פרק שליקט חלקים מקטעי הסטנד-אפ מפרקי העונה יחד עם צילומים מבימוי הסטנד-אפ שלא הופיעו בפרקים עצמם.

ביולי 2021 החל שידורה של העונה השביעית בקשת 12 וגם היא נקראה "שיטת אשכנזי".

## ראו גם
* ככה לא מתנהגים

## קישורים חיצוניים

* עדי אשכנזי בתוכניות קשת, באתר mako
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2005
צרמט

**צרמט** (בגרמנית: **Zermatt**) היא עיירת נופש בשווייץ, הנמצאת למרגלות הר המטרהורן בקנטון ואלה שבדרום מערב שווייץ, כ-10 קילומטרים מהגבול עם איטליה. רוב תושבי הכפר הם נוצרים-קתולים דוברי גרמנית. צרמט מוכרת בעיקר בזכות היותה אתר סקי המושך אליו גולשי סקי מכל רחבי העולם בשל גובהו הרב (3,820 מטר), המאפשר גלישה על קרחון לאורך כל השנה, הנוף המרהיב, וכן בזכות הקרבה להר מטרהורן המפורסם. 

האוכלוסייה הקבועה בצרמט כוללת בסביבות 4,000 אנשים, אף על פי שמספר התושבים משתנה במידה ניכרת במשך עונות השנה בשל תיירים, מטפסי הרים, וגולשי סקי הפוקדים את המקום ומשמשים בה כמקום לינה. הכפר ממוקם בתוך עמק בין כמה הרים, ובגובה 1620 מטרים.

כלכלתה של צרמט מושתתת כמעט כולה על תיירות, והיא מוכרת כאתר סקי ונופש. 

ההעפלה הראשונה לפסגת המטרהורן בוצעה בשנת 1865 על ידי משלחת בראשותו של מטפס ההרים הבריטי אדוארד וימפר.

כדי למנוע זיהום אוויר שיהרוס את התדמית הנאה של הכפר והאזור, אין כלל אפשרות להיכנס עם מכוניות לצרמט. התנועה בתוך הכפר היא ברכבים המונעים על חשמל  המיוצרים בשטח הכפר על ידי חברת STIMBO וכרכרות סוסים. 
אפשר להגיע לצרמט עם רכבת שיניים העושה דרכה מהעיר ויספ (Visp) או לחנות בכפר הסמוך טש (Täsch) ומשם להגיע ברכבת או בהסעות.

אתר הסקי של צרמט מציע מסלולים באורך 185 ק"מ. הוא מקושר לאתר הסקי האיטלקי צ'רוויניה, ויחד הם מציעים מסלולים באורך 313 ק"מ. האתר מורכב משלושה אזורי גלישה - קליין מטרהורן, גורנרגרט ורוטורן פרדייז. באזור קליין מטרהורן יש קרחון המאפשר גלישה לאורך כל השנה. אל אזור גורנרגרט מגיעים בנסיעה ברכבת שיניים.
הרכבלים לקליין מטרהורן ולרוטורן פרדייז ורכבת השיניים לגורנרגרט פועלים כל השנה, ומשרתים בקיץ את המטיילים הרבים המגיעים לצרמט.

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע מפורט על צרמט בוויקיטיולים 
* 
* 
* 
* 

ימין|ממוזער|200px|בתי צרמט והמטרהורן ברקע

קטגוריה:אתרי סקי בשווייץ
קטגוריה:אזורים ללא מכוניות
קטגוריה:ואלה: ערים
Concerto for Group and Orchestra

**Concerto for Group and Orchestra** הוא אלבומה הרביעי של להקת דיפ פרפל. ונחשב לאלבום פורץ דרך בתחום החיבור בין סגנונות המוזיקה השונים אשר שולבו בו: מוזיקה קלאסית תזמורתית עם להקת רוק המנגנת על כלים חשמליים. את היצירה עצמה שחולקה לשלושה חלקים: אלגרו, אנדנטה ופרסטו, הלחין קלידן הלהקה המוזיקאי ג'ון לורד, שהתנסה כבר בנושא יחד עם הלהקה באלבומיה הקדומים של דיפ פרפל ביצירות קצרות כדוגמת Anthem ו-April.

היצירה היא אינסטרומנטלית ברובה, למעט שני קטעים בהם שולב גם סולן הלהקה איאן גילן. התזמורת שנבחרה לנגן את היצירה הייתה התזמורת הפילהרמונית המלכותית בניצוחו של המלחין המודרני מלקולם ארנולד. היצירה נוגנה בפני קהל ב"רויאל אלברט הול" שבלונדון וזכתה לביקורות נלהבות. ההופעה תועדה באלבום ובסרט. שנה לאחר מכן הקליטה דיפ פרפל יצירה שנייה בשם **Gemini Suite**, אשר ירדה ברמתה מיצירה מקורית זו, וסיימה תקופה בלהקה בה שולבו יצירות קלאסיות לצד רוק באלבומיה ובהופעותיה.
האלבום כולל, לבד מהיצירה המרכזית, שני קטעים מהרפורטואר של הלהקה: הקטע האינסטרומנטלי Wring That Neck ו-Child in Time.
מספר שנים לאחר ההופעה, כאשר ג'ון לורד ביקש לנגנה שוב, נתגלה כי כל תווי הנגינה ליצירה אבדו. מעריץ נלהב של היצירה, מוזיקאי בעצמו, נטל על עצמו את מלאכת השחזור של התווים בסיועו של ג'ון לורד, והיצירה שוחזרה לחלוטין בשנת 1999.

## השירים באלבום

## מבצעים
**חברי להקת דיפ פרפל**
*ג'ון לורד - קלידים
*ריצ'י בלקמור - גיטרה
*איאן גילן - שירה
*רוג'ר גלובר - גיטרה בס
*איאן פייס - תופים

**סולנים אורחים**
*מילר אנדרסון
*רוני ג'יימס דיו
*סאם בראון

**משתתפים נוספים**
*Steve Morse Band
*דייס לארו - גיטרה בס
*רוד מורגנשטיין - תופים

## קישורים חיצוניים

* מילות השיר שביצירה
* מאמר מקיף על היצירה
* פרטים על היצירה שנוגנה בשנת 1969
* פרטים על היצירה באתר "thehighwaystar" שנוגנה מחדש בשנת 1999

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2003
קטגוריה:אלבומי דיפ פרפל
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
דגל אוטווה

**דגל אוטווה** הוא דגלה של המטרופולין אוטווה, בירתה של קנדה. הוא מעוצב בשני צבעים - ירוק ו המופרדים ביניהם בעיצוב הכולל במרכזו את האות "O", המעוצבת בעיצוב מודרני של עלה עץ האדר, סמלה של קנדה, וכן מייצגת את מגדל השלום  המשולב במבנה המרכזי של בניני הפרלמנט הקנדי.

הדגל אומץ עם הפיכתה של אוטווה למטרופולין ב-1 בינואר 2000. שני הצבעים נבחרו על מנת לסמל את העיר החדשה - הכחול את נהרות העיר; והירוק את היערות שמסביבה ואת איכות החיים.

דגלה הקודם של העיר היה בעיצוב דגל תלת-צבעי ובו הצבעים סגול, אדום וכחול: הסגול סימל את המלוכנים בעיר, האדום את הליברליסטים, והכחול את הטורים. דגל זה אומץ בשנת 1901 וקודם להחלפתו היה הדגל העירוני העתיק ביותר בקנדה, כמו כן לא היה פופולרי בקרב אוכלוסיית העיר. בשנת 1987, בניסיון להפוך את הדגל לפופולרי, הוטען סמל העיר במרכזו.

## קישורים חיצוניים
* 
* דגל אוטווה באתר עיריית אוטווה 

קטגוריה:אוטווה
אוטווה
קטגוריה:אונטריו: סמלים
מרטין אנדרסן נקסה

**מרטין אנדרסן נקסה** (בדנית: **Martin Andersen Nexø**; 26 ביוני 1869 - 1 ביוני 1954) היה סופר דני. 

## ביוגרפיה
נקסה נולד למשפחה גדולה בשכונה ענייה מאוד של קופנהגן, דנמרק. משפחתו עברה לנקסה (משם לקח את שמו השני) בשנת 1877. בצעירותו סבל משחפת, אך הצליח להירפא ממנה. אחרי קריירה קצרה כפועל למד בתיכון עממי ומאוחר יותר עבד כעיתונאי. באמצע שנות ה-90 של המאה ה-19 סייר במסעותיו בדרום אירופה, וספרו Soldage (משנת 1903) מבוסס במידה רבה על מסעות אלה.

כאיש הספרות היפה היה נקסה נתון בתחילה, כמוהו כ**יוהנס ו. ינסן**, להשפעת הפסימיזם של סוף המאה (Fin de siècle), אך במשך הזמן אימץ נקודת השקפה מוחצנת יותר והצטרף לתנועה הסוציאל-דמוקרטית. מנקודה זו ואילך בלטה הנטייה החברתית בספריו. ספרו המוכר והמתורגם ביותר הוא, קרוב לוודאי, **פלה הכובש**, שהכרך האחרון שלו הושלם בשנת 1910. חלקו הראשון של הספר היה נושאו של הסרט "פלה הכובש", שהופק בשנת 1987. יצירתו הגדולה השנייה היא **[[דיטה בת-אדם]]** (1917–1921), ספר המעלה על נס את האישה העובדת והקרבתה העצמית כאם לזולתה. סרט דני, גרסה של החלק הראשון של ספר זה, הופק בשנת 1946. בשנותיו האחרונות, בין 1944 ל-1956, כתב טרילוגיה, שלא הושלמה מעולם. הטרילוגיה הייתה בחלקה המשך ל"פלה הכובש", ובחלקה אוטוביוגרפיה מוסווית. 

נקסה הירבה לכתוב על מעמד הפועלים, והיה בעל עמדות קומניסטיות שהשתקפו בספרים שכתב.  הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית הדנית, אם כי לא ניתק לגמרי את קשריו עם הסוציאל-דמוקרטים עד 1933. תמיד תמך בלב שלם בברית המועצות, ועמדתו זו השפיעה במובנים רבים על הדורות הבאים של סופרים שמאלנים. המשטרה הדנית אסרה אותו כקומוניסט בשנת 1941, בתקופת הכיבוש הנאצי, אך הוא השתחרר ועבר לשוודיה הנייטרלית. משוודיה נסע לברית המועצות, משם שידר ברדיו לדנמרק ולנורווגיה (שהייתה אף היא תחת הכיבוש הנאצי).

אחרי המלחמה עבר לדרזדן, שהייתה אז בגרמניה המזרחית, שם קיבל תואר אזרח כבוד. בין השאר, קרוי על שמו בית ספר תיכון בדרזדן.

נקסה מת בדרזדן בשנת 1954 ונקבר בקופנהגן.

כסופר יצא שמו לתהילה בעולם, ועד קריסת הקומוניזם במזרח אירופה המשיך להיחשב לסופר דגול שם. מעמד זה עתיד מן הסתם לדעוך שם בשנים הבאות, אך אין ספק שמקומו של נקסה מובטח בין הסופרים החברתיים החשובים של אירופה, כמו מקסים גורקי.

## תרגומים לעברית
***דיטה בת אדם**, ספריית פועלים, הדפסה ראשונה 1947, הדפסה רביעית 1987, תרגום מנשה לוין
***פלה הכובש**

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים דנים
קטגוריה:מרקסיסטים
קטגוריה:אמנות והגות במפנה המאה העשרים
קטגוריה:חולי שחפת
קטגוריה:ילידי 1869

קטגוריה:דנים שנפטרו ב-1954
בורסק

**בורסק** (ברומנית: **Borsec**, בהונגרית: **Borszék**) - היא עיירה במחוז הרגיטה כמאה ק"מ מצפון מזרח לעיר טרגו מורש. העיירה הייתה ידועה בעבר כעיירת נופש וקיט, אך כיום מקור התעסוקה העיקרי של בני המקום הוא מפעל המים המינרליים של בורסק ומכרות הפחם בקרבת מקום, ונושא התיירות הוזנח לחלוטין. רוב תושבי המקום ממוצא הונגרי.

## דמוגרפיה
אוכלוסיית בורסק מונה 2,585 נפש (מיפקד 2011), מתוכם 1,975 (76.8%) ממוצא הונגרי.

## היהודים בבורסק
היהודים הראשונים התיישבו בבורסק בשנות ה-70 של המאה ה-19 עם התפתחות המקום עקב גילוי המים המינרליים.
היהודים רכשו במקום וילות להשכרה לנופשים (הן עומדות כיום בשיממונן), ניהלו בתי הארחה והסעדה כשרים ועסקו במסחר ובמלאכה.
בקצה העיירה המרוחק מהמעיינות המינרליים הוקמו מנסרות עצים ובתי מלאכה לתעשיית העץ, ואף היה במקום מפעל לפסנתרים בבעלות יהודית.
בין שתי מלחמות העולם התווספו למקום יהודים ממרמורש שעסקו בתעשיית העץ ובמסחר בבקר.
במקום הוקם בית כנסת גדול יחסית (כמאה מושבים) ביחס לאוכלוסייה היהודית והוא שימש גם את הנופשים היהודים במקום.
בתקופת מלחמת העולם השנייה, עם כניסת ההונגרים למקום, עזבו רבים מיהודי בורסק את המקום והנותרים גורשו מאוחר יותר לגטו רגין וביוני 1944 הועברו משם לאושוויץ.
כיום אין יהודים במקום.

## קישורים חיצוניים

* האתר של מפעל המים המינרליים של בורסק
* אתר התיירות של בורסק

קטגוריה:רומניה: עיירות
קטגוריה:טרנסילבניה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה