open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יוסף בן-פורת (ניצב)

**יוסף בן-פורת** (**מידז'ירלצקי**; 24 בינואר 1906 – 10 במרץ 1993) היה ממייסדי משטרת ישראל וחבר מטה המשטרה בדרגת ניצב, ומנכ"ל משרד המשטרה. ממייסדי קיבוץ עין שמר.

## ביוגרפיה
בן-פורת נולד בלודז' שבפולין בשם **יוסף מידז'ירלצקי**, בן למשפחה מרובת ילדים. אביו היה בעל דוכן לעיתונות וכרטיסי לוטו.

בנעוריו היה פעיל בתנועת "השומר הצעיר" והיה מראשי התנועה בעירו לודז'. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל. היה בין מייסדי קיבוץ עין שמר וחבר הקיבוץ. באותן שנים הוא הצטרף לארגון "ההגנה".

כחבר "ההגנה" מילא בן-פורת תפקידים שונים, בהן מפקד גוש הרצליה (1938–1940) ומפקד מחוז חיפה (1947). בשנים 1938–1940 שירת בן-פורת גם כנוטר במסגרת משטרת המנדט.

עם קום המדינה ביקש יעקב דורי מבן-פורת להצטרף למטה הארצי של משטרת ישראל ולסייע בהקמתה. שימש ראש אגף מנהלה. ב-1950 השתחרר ומונה למנכ"ל שחם. בהמשך חזר לשירות במשטרה, שימש עוזר למפכ"ל המשטרה, משנת 1959 בדרגת ניצב, והיה אב בית הדין המשמעתי. בשנת 1968 הושאל למשרד המשטרה, ושימש מנכ"ל המשרד עד 1975.

היה נשוי לרחל (ספירו), שעלתה יחד עמו ארצה בשנת 1925, ואב לשלושה:  (שהיה הילד השלישי למניין ילדי קיבוץ עין-שמר, שירת בפלמ"ח ונהרג בקרב על צפת בתש"ח, מלחמת השחרור), גיורא בן-פורת (ארכיטקט) וורדה בן-פורת.

## ספריו
* **מחסום לתוהו: שנים מכריעות בתולדות משטרת ישראל**, תל אביב: משרד הביטחון, תשמ"ח 1988.
* **כברת דרך**, תל אביב: ספרית פועלים, תש"ם 1980.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:עין שמר: אישים
קטגוריה:מנכ"לי המשרד לביטחון הפנים
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:ראשי אגף תמיכה לוגיסטית
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
בנימין גלעד

**בנימין גלעד** (17 בספטמבר 1924, י"ח באלול ה'תרפ"ד – 12 באפריל 2003, י' בניסן ה'תשס"ג) היה ניצב במשטרת ישראל.

## ביוגרפיה
גלעד נולד בפולין ועבר בה את מלחמת העולם השנייה. בתום המלחמה הוא עלה ב-1946 לארץ ישראל במסגרת ההעפלה, אך נעצר והועבר למחנות המעצר בקפריסין. בשנת 1947 התאפשרה עלייתו ועם פרוץ מלחמת העצמאות הוא התנדב לשורות הפלמ"ח ולחם באזור ירושלים. בספטמבר 1949 התגייס גלעד למשטרת ישראל.

במהלך 32 שנות שירותו במשטרה מילא גלעד תפקידי פיקוד ומטה רבים. תפקידו הראשון היה כמפקד תחנת המשטרה במגידו. בין השנים 1951–1973 הוא היה בין מייסדי משמר הגבול ושירת בו כמפקד פלוגה וכקצין יישובים ומתקנים ארצי. לאחר מכן הוא הועבר חזרה למשטרה ומונה למפקד הראשון של מרחב השרון שהוקם באותה שנה (1973). בשנת 1975 הועבר גלעד לשמש סגן מפקד מחוז דרום ובשנת 1978 הוענקה לו דרגת ניצב, עם מינויו לראש אגף המנהלה.

בשנים 1980–1981 כיהן גלעד כראש היחידה לתפקידים מיוחדים במשרד הפנים. לאחר מכן הוא פרש מהמשטרה ובשנותיו בגמלאות היה בין מייסדי מועדון רבי הניצבים והניצבים ומונה למנכ"ל חברת קרנות השוטרים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:גולי מחנות המעצר בקפריסין
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:ראשי אגף תמיכה לוגיסטית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
בול תמים

שמאל|ממוזער|בול תמים מהמהפכה הרוסית בשנת 1918, נדיר למצוא את הבול במצב משומש.
בבולאות, **בול תמים** (באנגלית: **Mint stamp**) הוא בול דואר שמעולם לא נעשה בו שימוש לשליחת דואר ולכן מעולם לא בוטל. המשמעות היא שבול כזה יכול להילקח מאוסף הבולים הישר לשימוש בדואר בהנחה שרשות הדואר אשר הנפיקה את הבול עדיין קיימת ועדיין מאשרת את תקפותו של הבול. לרוב אין זה צעד הגיוני מבחינה כלכלית שכן המחירים שהיו תקפים לפני חצי מאה כבר אינם תקפים היום.
אספנים וסוחרים אחדים משתמשים במונח "תמים" עבור בולים שמעולם לא ניתלו באמצעות מדבק או כאלה שמעולם לא השתמשו בשכבת הדבק בצד האחורי שלהם. המונח תמים מחמיר יותר מהמונח "לא היה בשימוש" שמתייחס לבולים אשר להם סימני מדבק בחלקם האחורי או ששכבת הדבק האחורית חסרה.

## קישורים חיצוניים

* רק בולי תמים שמעולם לא נתלו באלבום באמצעות מדבק

קטגוריה:בולאות
קטגוריה:דואר
לנדשטול

**לנדשטול** (בגרמנית: **Landstuhl**, נהגה לָנדשְטוּל) היא רשות מקומית קטנה במחוז קייזרסלאוטרן במדינת ריינלנד-פפאלץ בגרמניה אשר מונה כ-9,000 נפש.

בסמוך ללנדשטול נמצאים בית החולים הצבאי האמריקאי לנדשטול ובסיס חיל האוויר האמריקאי רמשטיין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* תצלומים מלנדשטול, PBASE

קטגוריה:ריינלנד-פפאלץ: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
סיטוס אינברסוס

**סיטוס אינברסוס** (בלטינית: **Situs inversus**, לפי מילון מונחי האקדמיה ללשון העברית: **חִלְּפוּת אֵיבָרִים**) היא הפרעה מולדת שבה האיברים הפנימיים בגוף נמצאים בסדר הפוך מהמיקום הרגיל שלהם. הסדר הרגיל של האיברים שאיתו נולדים רוב בני האדם נקרא בשפה מדעית "Situs solitus". שכיחות התופעה היא פחות מאדם אחד ל-10,000. ההפרעה אינה גורמת בדרך כלל לסיבוכים רפואיים כלשהם.

## השפעה על האנטומיה
ההפרעה משפיעה על כל האיברים בתוך בית החזה והבטן. ברוב המקרים האיברים ממוקמים באופן הפוך במישור הסגיטלי (החיצי) של גוף האדם (מישור דמיוני החוצה את גוף האדם לשניים). הלב ממוקם בצד ימין של בית החזה, הקיבה והטחול נמצאים בצד ימין של הבטן, ובעוד שהכבד וכיס המרה נמצאים בצד שמאל. הריאה השמאלית מחולקת לשלוש אונות והריאה הימנית מחולקת לשתי אונות (בניגוד למצב הרגיל). כלי הדם, העצבים, נימי הלימפה והמעיים הפוכים אף הם.

## משמעויות נוספות

סיטוס אינברסוס היא לרוב הפרעה תורשתית רצסיבית, אולם היא יכולה לעבור באופן רצסיבי בתאחיזה לכרומוזום X או להיווצר אצל תאומי ראי.

לרוב אנשים בעלי סיטוס אינברסוס יכולים לחיות חיים שגרתיים ובריאים, ללא סיבוכים רפואיים עקב מצבם הייחודי. אולם, אצל 5 עד 10 אחוזים מבעלי ההפרעה, מתלווה אל סיטוס אינברסוס גם מום לב מולד.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מומים מולדים
אלברטופוליס

[ממוזער|שמאל|250px|ה[אלברט הול.]]
[ממוזער|שמאל|250px|חזית [מוזיאון ויקטוריה ואלברט.]]
**אלברטופוליס** (באנגלית: **Albertopolis**) הוא כינויו של אזור בדרום קנזינגטון בלונדון בירת הממלכה המאוחדת. אזור זה משתרע בין דרך קרומוול ואזור "קנזינגטון גור" (Kensington Gore).
## אתרים
האזור כולל מספר רב של מוזיאונים ומרכזי תרבות, ובהם:
* המוזיאון להיסטוריה של הטבע הכולל כיום גם את המוזיאון לגאולוגיה;
* האלברט הול;
* הקולג' המלכותי לאמנות;
* הקולג' המלכותי למוזיקה;
* החברה הגאוגרפית המלכותית;
* אימפריאל קולג';
* מוזיאון המדע;
* מוזיאון ויקטוריה ואלברט;
* אנדרטת אלברט.

בעבר פעלו באזור גם המוסדות הבאים:
* בית הספר המלכותי לאדריכלות ימית (בין השנים 1864–1873;
* בית הספר המלכותי לתפירה (בין השנים 1903–1987);
* בית הספר המלכותי לעוגבנים (בין השנים 1904–1991).

## היסטוריה
אזור אלברטופוליס נרכש על ידי הוועדה המלכותית לתערוכה של 1851 באמצעות רווחים שנותרו מהפעלת התערוכה הגדולה של 1851 שנערכה בהייד פארק הסמוך. הוועדה תכננה את הבנייה ואזור וקראה לכביש הראשי החוצה את האזור מצפון לדרום, על שמה של התערוכה - דרך התערוכות. בראש הוועדה פעל הנסיך אלברט בעלה של המלכה ויקטוריה - והאזור החל להיות מכונה "אלברטופוליס" - "עירו של אלברט" - הן כסטירה על פעילותו של הנסיך ולחלופין כאות הוקרה על פעילותו. לאחר מותו של הנסיך פסק השימוש בכינוי והוא נקרא "מרכז דרום קנזינגטון". בשנות ה-60 של המאה ה-20 שבו להשתמש בשם זה - בעיקר בדיונים בדבר שימור אופיו של האזור והבנייה הוויקטוריאנית בו.

## תיאור האזור
דרך התערוכות היא הציר המרכזי החוצה את האזור מצפון לדרום. מצפון לדרך ממוקמת אנדרטת אלברט בגני קנזינגטון ולמולה האלברט הול - אולם האירועים המנציח אף הוא את זכרו של הנסיך. לאורכו של ציר זה ממוקמים המוזיאונים של האזור.

## לקריאה נוספת
* פ. שפרד (עורך), סקר של אזור לונדון: אזור דרום קנזינגטון, 1975.

## קישורים חיצוניים
*תיאור אזור אלברטופוליס באתר מוזיאון ויקטוריה ואלברט
*הוועדה המלכותית לתערוכה של 1851

קטגוריה:לונדון: שכונות
קטגוריה:קנזינגטון וצ'לסי
קטגוריה:לונדון: מוזיאונים
קטגוריה:הנסיך אלברט
תומאש הובוצ'ן

**תומאש הובוצ'ן** (בסלובקית: **Tomáš Hubočan**; נולד ב-17 בספטמבר 1985) הוא כדורגלן עבר סלובקי ששיחק בעמדת הבלם.
## ביוגרפיה
תומאש הובוצ'ן, המכונה "הובו", התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קבוצת הצמרת של הליגה הסלובקית מ.ש.ק. ז'ילינה. בשנת 2004 הוא עבר לשחק בקבוצת הבוגרים של המועדון, עמה זכה באליפות הליגה בעונת 2006/07.

ב-11 בפברואר 2008 הועבר הובוצ'ן לקבוצה הרוסית זניט סנקט פטרבורג תמורת סכום של 3.8 מיליון אירו, הסכום הגבוה ביותר ששולם אי פעם למועדון סלובקי תמורת שחקן. בקיץ 2014 עבר לדינמו מוסקבה. ב-8 ביולי 2016 חתם לשלוש שנים במרסיי הצרפתית. ב-7 בספטמבר 2018 הושאל לטרבזונספור הטורקית לעונה אחת. ב-4 בספטמבר 2019 חתם באומוניה ניקוסיה הקפריסאית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סלובקים
קטגוריה:בלמי כדורגל סלובקים
קטגוריה:ז'ילינה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מ.ש.ק. ז'ילינה
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני טרבזונספור
קטגוריה:כדורגלני אומוניה ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני קרמיוטיסה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובקיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:סלובקים שנולדו ב-1985
קואיצ'י טוהיי

**קוֹאִיצִ'י טוׂהֵיי** (藤平光一, Tōhei Kōichi; 20 בינואר 1920 – 19 במאי 2011) היה אייקידוקא בעל דרגת דאן עשר, הדרגה הגבוהה ביותר באייקידו. בשל שליטתו בשפה האנגלית הוא נחשב לאדם שיבא את האייקידו לעולם המערבי. טוהיי הוא גם המקים של חברת הקי וסגנון האייקידו שין שין אייקידו (מילולית אייקידו עם גוף ונפש מאוחדים).

## טוהיי ואייקידו
טוהיי נולד בטוקיו בשנת 1920, הוא היה ילד חולני וחלש, ולכן אביו שלח אותו כנער ללמוד ג'ודו. אמנם אימוני הג'ודו חיזקו את גופו, אך כשהחל ללמוד לקראת הקולג' הוא חלה בדלקת קרום הריאה והחל לסבול מכאבי חזה קשים ונאלץ לקחת חופשה של שנה.

כדי לא להחזיר את גופו למצב החלוש בו היה קודם לכן, טוהיי החל לעסוק במדיטציה ובתרגילי מיסוגי. במקביל הוא הצטיין בפן הרוחני של הג'ודו, ולמד את התאוריה של הנפש והמח בהקשר של אמנויות לחימה. לאחר שהוא התאושש ממחלתו לחלוטין, הוא הסיק שאימוני התודעה שלו הם שריפאו אותו, והוא החל לעסוק בקיאצו, שיטה שבה לוחצים על נקודות בגוף של המטופל ובכך מאריכים את הקי שלו. טוהיי מגדיר את השיטה כדרך לתת למטופל לרפא את עצמו.

לאחר המאבק בדלקת קרום הריאה, טוהיי שב לאימוני הג'ודו, אך אלה לא סיפקו אותו. הוא רצה אימונים שאינם רק פיזיים, והוא חש שבג'ודו הוא לא יוכל לקבל את זה, עם זאת הוא המשיך להתאמן. בשנת 1940 כשהיה בן 19, המליץ לו המאמן שלו ללכת לפגוש את מוריהי אואשיבה, מייסד האייקידו. בתקופה הזו למרות שאואשיבה עוד לא הכריז על האייקידו כאמנות חדשה, היה ברור שהוא עוסק בדבר שונה מכל שאר אמני הלחימה.

על פי עדותו של טוהיי, כשרק הגיע לדוג'ו והחל ללמוד אצל המורים שהיו תלמידיו של אואשיבה הוא לא השתכנע שאייקידו היא האמנות בשבילו. אך כשאואשיבה עלה למזרן והחל להדגים את הטכניקות על המורים הוא החל להשתכנע. לטענתו הוא הבין את הכח של האייקידו רק לאחר שאואשיבה ביקש ממנו לנסות ללפות אותו וטוהיי לא הצליח אפילו לתפוס את המורה. מאותו רגע החל טוהיי ללמוד אייקידו, לצד כך שהמשיך לעסוק בדיטציה ומיסוגי.

לאחר חצי שנה שבה למד עם אואשיבה, הוא נשלח ללמד אייקידו באקדמיה המשטרתית. זה היה לפני שקיבל כל דירוג שהוא באייקידו, לבסוף בזמן שירותו הצבאי אואשיבה העניק לו דאן חמש.

בשנת 1942 טוהיי גויס לצבא היפני והוצב בסין כמפקד יחידה. טוהיי התייחס לחייליו יפה, וכן (יחסית לקציני אחרים בכוח הכיבוש) לאסירים הסינים.

## לאחר המלחמה
בשנת 1953 טוהיי נשלח להוואי ללמד שם אייקידו. כעבור זמן מה הוואי הפכה למרכז האמריקאי של אייקידו, ובכלל מרכז עולמי גדול מאוד. שם טוהיי ייסד את השיטה שלו.

הוא קיבל מאואשיבה דרגת דאן עשר, הדרגה הגבוהה ביותר באייקידו בשנת 1969, לאחר שסירב לאותה ההצעה כמה שנים קודם לכן.

במשך השנים טוהיי פיתח שיטה ייחודית לאייקידו ששמה דגש גדול יותר על עבודה עם הקי ופחות על טכניקות. טוהיי גם כתב הגות רבה בנושאים של הפילוסופיה של האייקידו וארבעת העקרונות שלו, שהם: נקודת המרכז, הזרמת הקי, רגיעה בשליטה ושמירה על משקל כלפי מטה, משמשים זרמים שונים של האייקידו דוגמת הסיידוקאן.

## הערות שוליים

קטגוריה:אמני לחימה יפנים
קטגוריה:אייקידו
קטגוריה:אמני אייקידו
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1920
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2011
מרכוס בראון

**מרכוס ג'יימס בראון** (באנגלית: **Marcus James Brown**; נולד ב-3 באפריל 1974 בווסט ממפיס, ארקנסו) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הקלע.

## קריירה מקצוענית
### קריירת ה-NBA
לאחר 4 עונות בהן שיחק עבור נבחרת הכדורסל של אוניברסיטת מוריי סטייט מקנטקי, נבחר בראון בסיבוב השני של דראפט 1996 על ידי הפורטלנד טרייל בלייזרס מה-NBA. בראון שותף בעונתו הראשונה ב-21 משחקים בלבד, בהם קלע בממוצע 3.9 נקודות בפחות מ-9 דקות למשחק. בעונתו השנייה חתם בונקובר גריזליס אך לא שותף באף משחק ושוחרר במהלך העונה. לקראת עונת 1999–2000 הוחתם על ידי דטרויט פיסטונס, אך שוחרר לאחר ששותף בשישה משחקים בלבד בהם לא בלט.

### קריירה באירופה
לאחר ששוחרר מהגריזליס חתם בראון ב-1998 בקבוצת פו אורטז מליגת העל הצרפתית, הוא הוליך אותה לזכייה באליפות ואף נבחר ל-MVP של הליגה. פציעה בברך, שספג במשחק האחרון של סדרת הגמר, הביאה להשבתתו מכדורסל למשך כל עונת 1999. לאחר הניסיון הכושל השני שלו בליגת ה-NBA, שב בראון לליגה הצרפתית וחתם בקבוצת הכדורסל לימוז' עימה זכה בשלושה תארים קבוצתיים: אליפות הליגה, הגביע הצרפתי וגביע קוראץ', גם בעונה זו נבחר בראון ל-MVP של הליגה הצרפתית ובנוסף נבחר ל-MVP של הפלייאוף.

בשנת 2000 חתם בבנטון טרוויזו מליגת העל האיטלקית ששיחקה באותה עונה גם ביורוליג. בראון קלע בממוצע 17.2 נקודות למשחק בליגה האיטלקית ו-19.9 ביורוליג. לאחר עונה זו חתם בראון באפס פילזן מליגת העל הטורקית בה שיחק במשך שנתיים וזכה עימה בשני גביעים ושתי אליפויות. ב-38 משחקיו ביורוליג עם פילזן קלע בראון 18.6 נקודות בממוצע למשחק.

ב-2003 עבר בראון לצסק"א מוסקבה מליגת העל הרוסית, ברוסיה שיחק במשך שתי עונות בהן זכה עם צסק"א בשתי אליפויות, גביע אחד והגיע עימה פעמיים לפיינל פור של היורוליג. בשתי עונותיו במועדון נבחר בראון ל-MVP של הליגה הרוסית ופעם אחת לחמישיית העונה של היורוליג, הוא קלע בממוצע 16.6 נקודות למשחק בליגה המקומית, ו-17.2 ביורוליג.

ב-2005 הצטרף לאוניקאחה מאלגה מליגת העל הספרדית, יחד עם מלאגה זכה באליפות ספרד לעונת 2005–2006, אך בעונתו שנייה במועדון נפצע ושיחק ב-13 משחקים בלבד בליגה. ב-2007 חתם בז'לגיריס קובנה מליטא וסייע לה לזכות באליפות, הוא עזב את הקבוצה בעקבות קשיים כלכליים שחוותה והצטרף באוקטובר 2008 לשורות מכבי תל אביב.
לאחר עונה אחת במדי מכבי חזר בראון לקבוצת ז'לגיריס קובנה, הוא זכה עימה באליפות וגביע הליגה הבלטית, ובמאי 2010 מונה למאמנה לאחר שדריוש מסקוליונאס פוטר במהלך סדרת הגמר נגד ריטאס וילנה.

באוקטובר 2011 פרש מכדורסל מקצועני.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל שחקן באתר היורוליג
* סטטיסטיקות ב-NBA ובקולג' באתר BasketballReference.com

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ארקנסו
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני פו אורטז
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני בנטון טרוויזו
קטגוריה:כדורסלני אנאדולו אפס
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:כדורסלני ז'לגיריס קובנה
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני לימוז'
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:ארקנסו: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של מארי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
מייק באטיסט

**מייקל ג'יימס "מייק" באטיסט** (באנגלית: **Michael James "Mike" Batiste**; נולד ב-21 בנובמבר 1977 בלונג ביץ', קליפורניה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי המחזיק באזרחות בולגרית ששיחק בעמדות הפורוורד והסנטר. גובהו 2.04 מטר.

באטיסט שיחק בליגת הקולג'ים עבור אוניברסיטת המדינה של אריזונה במשך שלוש עונות. הוא לא נבחר בדראפט ה-NBA ועבר לשחק באירופה, במועדון הבלגי ספירו שרלרואה (עונת 2001-2000) ובמועדון האיטלקי, לורבנטיה בייאלה (2002-2001).

לאחר שנתיים של קריירה אירופית באטיסט חתם בקבוצת ה-NBA, ממפיס גריזליס בה שיחק 75 משחקים בהם קלע 6.4 נקודות והוריד 3.4 ריבאונדים בממוצע. לאחר עונה אחת עזב את המועדון וחתם בלוס אנג'לס קליפרס, אך זמן קצר לפני תחילת העונה נחתך מן הקבוצה. באטיסט נותר ללא קבוצה ובמשך עונה שלמה לא שיחק כלל במסגרת כלשהי. ביולי חתם במועדון הפאר היווני פנאתינייקוס, בו שיחק עד שפרש מכדורסל. עם פאנתייקוס זכה באטיסט שמונה פעמים באליפות יוון, שש פעמים בגביע היווני ובשלוש באליפות היורוליג, כשבעונת 2006-07 השיג את כל התארים במקביל.

ביולי 2012 חתם באטיסט לעונה בפנרבחצ'ה הטורקית.

באוגוסט 2013 חתם שוב בפנאתינייקוס, ובסיום העונה פרש מכדורסל.

## תארים
* **[[ליגת העל היוונית בכדורסל|אליפות יוון]]:** 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2014
* **[[הגביע היווני בכדורסל|הגביע היווני]]:** 2005, 2006, 2007, 2007, 2008, 2009, 2012, 2014
* **אליפות ה[[יורוליג]]:** 2007, 2009, 2011

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר פנאתינייקוס

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים בולגרים
קטגוריה:קליפורניה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני ממפיס גריזליס
קטגוריה:כדורסלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורסלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורסלני ספירו שרלרואה
קטגוריה:כדורסלני ביאלה
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של אריזונה
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים אמריקאים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
גיבורי הדגל

**גיבורי הדגל** (באנגלית: **Flags of Our Fathers**) הוא סרט קולנוע משנת 2006 אשר בוים על ידי קלינט איסטווד ועוסק בחיילים שהניפו את דגל ארצות הברית על פסגת הר סוריבאצ'י לאחר כיבושו בקרב איוו ג'ימה. הסרט מבוסס על ספרם של ג'יימס בראדלי ורון פאוורס הנושא את אותו השם, ואחד משני הסרטים שביים והפיק איסטווד המתארים את קרב איוו ג'ימה משתי נקודות המבט של הצדדים שלחמו בו. "גיבורי הדגל" עוסק בצד האמריקאי של הקרב ואילו "מכתבים מאיוו ג'ימה" עוסק בנקודת המבט היפנית.

## תקציר עלילה
הסרט מספר את סיפורם של שישה חיילים שהניפו את הדגל באיוו ג'ימה וצולמו בתצלום מפורסם על ידי ג'ו רוזנטל. שלושה מהחיילים נהרגים במהלך הקרבות, אך שלושה מהם שורדים - ג'ון בראדלי, רני גאגנון ואיירה הייז (מגולמים על ידי ראיין פיליפה, ג'סי ברדפורד ואדם ביץ' בהתאמה). השלושה מוחזרים לארצות הברית כדי לשמש כ'סמלים' של מסע תרומות, שמטרתו העלאת המורל של הציבור ושכנועו לקנות איגרות חוב כדי לממן את הוצאות המלחמה. הסרט עוסק בשאלה "מיהו גיבור?", כששלושת החיילים הניצולים מתויגים כגיבורים על אף שהם אינם חשים כך, ושבמציאות הם סובלים מהזיכרונות הקשים מהקרב. בסרט סצנות מלחמה רבות, בהן משולבים אפקטים מיוחדים רבים של פיצוצים ויריות.

מלבד הקטעים שמתרחשים בעבר, הסרט גם כולל קטעים מההווה, בהם נראים יחסיהם של ג'יימס בראדלי (מגולם על ידי תומאס מקארתי) ואביו, ג'ון בראדלי, שהיה אחד ממניפי הדגל ששרדו. בסרט גם נראים קטעי ראיונות שערך ג'יימס בראדלי עם חבריו של אביו בעת התהליך שעבר כדי לכתוב את ספרו.

באופן כללי, הסרט נע בשלושה מישורי עלילה מקבילים: הראשון הוא סיפור הקרב, השני הוא סיפור מסע התרומות והשלישי הוא ראיונותיו של ג'יימס בראדלי עם חבריו של אביו.

## מאחורי התסריט
הסרט מתאר מאורעות שקרו במציאות, כמו הנפת הדגל ומסע התרומות. שמות החיילים, תווי פניהם ולעיתים גם אופיים (כמו במקרה של איירה הייז) מציאותיים גם כן.

## צאתו לאקרנים, הכנסותיו, פרסים
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-20 באוקטובר 2006, ואילו לישראל הוא הגיע ב-8 בפברואר 2007. הוא הופק בתקציב של 55 מיליון דולר, והכנסותיו ברוטו הגיעו לכ-65 מיליון דולר.

איסטווד היה מועמד לפרס גלובוס הזהב על בימוי הסרט, שזכה גם בשתי מועמדויות לפרס אוסקר, לקול הטוב ביותר ולעריכת הקול. אולם בכל אספקט, "גיבורי הדגל" זכה להצלחה פחותה מזו של "מכתבים מאיוו ג'ימה", שהכניס יותר בקופות, וכן זכה ביותר פרסים.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קרב איוו ג'ימה
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים אנטי-מלחמתיים
קטגוריה:סרטי קלינט איסטווד
קטגוריה:סרטי פרמאונט
הרלדיקה סוציאליסטית

**הרלדיקה סוציאליסטית** הוא ביטוי אשר מתייחס לסגנון ייחודי ששימש ועודנו משמש לעיצוב סמלי מדינות קומוניסטיות וסוציאליסטיות. למרות שימוש רווח למדי במונח שלט אצולה, רוב הסמלים הללו אינם מהווים שלטי אצולה במובן הרלדי מסורתי מאחר שהם חסרים אלמנטים בסיסיים - למשל מגן.

## מקורות
לאחר היווסדה, נזקקה ברית המועצות לסמלים, שלטי אצולה, דגלים וחותמות - אך לא רצתה לעשות שימוש בסמלים הרלדיים מסורתיים, שנתפסו כבעלי שורשים פיאודלים וקונוטציות ריאקציונריות. לפיכך הוחלט לעשות שימוש בסגנון אשר ימוקד בסמלי האידיאל הקומוניסטי של חברה משגשגת הנתמכת על ידי פועלים.

## מאפיינים
כמה סמלים טיפוסיים להרלדיקה סוציאליסטית הם:
* בד, דגל או רקע אדומים
* הפטיש והמגל
* הכוכב האדום
* שיבולי דגנים או תבואת צמח מתורבת אחר
* גלגלי שיניים
* שמש זורחת
* נוף כלשהו
* חפצים תעשייתיים מודרניים, כגון עמודי חשמל

## התפתחויות
סמל ברית המועצות הווה דוגמה ראשונה להרלדיקה סוציאליסטית. בעקבותיה, מספר מדינות במזרח אירופה, אפריקה ואסיה החלו להשתמש בסמלים באותו הסגנון.

איטליה היא המדינה היחידה שאחד מסמליה היה בסגנון ההרלדיקה הסוציאליסטית ולא הייתה גרורה של הגוש המזרחי.

רומניה יצרה מסורת הרלדית חדשה ומעוררת מחלוקת. *מועצת המדינה להרלדיקה* של **הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה** שילבה סצנות נוף ונושאים תיירותיים ביחד עם פריטים מודרניים (כגון אסדות קידוח) וסמלים הרלדיים ישנים - בסגנונות מעוצבים – לשלט אחד.

ב-1974 החליפה הונגריה את שלטי האצולה של 83 ערים בסמלים סוציאליסטיים בסגנון רוסי. במהלך זה הוחלפו כל הסמלים ההרלדיים העתיקים בסמלים סוציאליסטיים אשר הוכתרו בכוכב אדום.

## הווה
פירוק ברית המועצות ונפילת משטרים קומוניסטים אחרים באירופה הביאו להיעלמות רוב סמלי ההרלדיקה הסוציאליסטית באירופה - אשר הוחלפו מחדש בשלטי אצולה קודמים, או כאלו חדשים לגמרי. עם זאת, סמל בלארוס הנוכחי מזכיר בצורתו את סמלה של בלארוס הסובייטית.

דוגמאות נוספות ניתן למצוא בסמלי מדינות אשר היוו חלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה - סמל מקדוניה המודרני הושאר אותו סמל מתקופת **הרפובליקה הסוציאליסטית של מקדוניה**. סמל סרביה המודרני הומלץ לשימוש על ידי הפרלמנט, אך למעשה, סמל **[[הרפובליקה הסוציאליסטית של סרביה]]** אף-הוא עדיין בתוקף ונעשה בו שימוש חוקי.

הרלדיקה סוציאליסטית עודה קיימת ביבשות נוספות ומשמשת בסמלי מדינות אסייתיות שונות, כגון הרפובליקה העממית של סין, וייטנאם וצפון-קוריאה וכן באפריקה, שם ניתן להבחין, למשל, בסמל אנגולה וסמל מוזמביק כמייצגי הרלדיקה סוציאליסטית.

## ראו גם
* הרלדיקה
* סמל הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה
* סמל לאוס

## לקריאה נוספת

* Stephen Slater, "The complete book of Heraldry" London 2002


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הרלדיקה
*
נמשים (אלבום)

**נמשים** הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת אמילי קרפל. האלבום יצא לאור ב-15 באוגוסט 2008. ונבחר לאלבום השנה של ערוץ 24 וראש 1. את האלבום הפיקו מוזיקלית תומר אדם לנצינגר, שעבד ביחד עם עופר מאירי על האלבום הראשון של מטרופולין, וניר אוורבוך.

## הפקה
קדמו ליציאתו הסינגלים "טיפה", "כאן אני עומדת" ו"נמשים". הסינגל "טיפה" זכה להצלחה גדולה בתחנות הרדיו ובטלוויזיה, ו"נמשים" להצלחה גדולה עוד יותר. הסינגל הגיע למקומות גבוהים במצעדים השבועיים בתחנות הרדיו (ביניהן גלגלצ ורשת ג') ואף בתוכנית "המבוקשים" של ערוץ 24. לשירים "טיפה" ו"נמשים" צולמו גם קליפים.

השיר "חוץ ממך" המופיע באלבום, תורגם והוקלט לגרסה נוספת בשפה האנגלית NO ONE ELSE, והוא מושמע בפרסומת של בר רפאלי ונועם טור לחברת "פוקס".http://www.youtube.com/watch?v=8sKofc7BX14&feature=related עוד נכלל באלבום, השיר "אינך מבקש דבר" ("למי שאינו מאמין") שכתבה לאה גולדברג וכן גרסת כיסוי לשירה של להקת בוטן מתוק בקרקס "יום עדין".

על כל העיבודים באלבום היו אחראים אמילי קרפל, תומר אדם לנצינגר וניר אוורבוך.

## רשימת השירים

## אמנים משתתפים
הפקה מוזיקלית ועיבודים: תומר אדם לנצינגר וניר אוורבוך - סינתים, מקלדות, פסנתר, תכנות תופים, תכנות מחשב. אלי נחום - גיטרה חשמלית, בס. ניר מנצור - תופיםאמן אורח: אסף אמדורסקי דואט "בין השורות". אמן אורח: סמי בירנבך "עונות". יונתן לוי - בס.

## סינגלים

## קליפים
*טיפה (בימוי: אופיר לובל) http://www.youtube.com/watch?v=fHNF6z0Vz_Y&feature=related
*נמשים (בימוי: אופיר לובל) http://www.youtube.com/watch?v=TkwWPzwCHT8

## קישורים חיצוניים

* אמילי קרפל באתר "סטריאו ומונו"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2008
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
שירותי בריאות

[ממוזער|ריכוזים גלובליים של משאבי בריאות, כפי שמתוארים לפי מספר ה[רופא|רופאים לכל 10,000 אנשים, לפי מדינה. הנתונים מקורם ב-World Health Statistics 2010, דו"ח של ארגון הבריאות העולמי.]]
**שירותי בריאות** הם שיפור הבריאות באמצעות מניעה, אבחון, טיפול, שיפור או ריפוי של מחלות, פציעות וליקויים פיזיים ונפשיים אחרים אצל אנשים. שירותי הבריאות ניתנים על ידי אנשי מקצוע בתחום הבריאות ותחומי בריאות בעלי ברית. רפואה, רפואת שיניים, רוקחות, מיילדות, סיעוד, אופטומטריה, אודיולוגיה, פסיכולוגיה, ריפוי בעיסוק, פיזיותרפיה, אימון אתלטי ומקצועות בריאות נוספים מהווים כולם שירותי בריאות. המונח כולל עבודה שנעשתה במתן טיפול ראשוני, טיפול משני וטיפול שלישוני, כמו גם בבריאות הציבור.

הגישה לשירותי בריאות עשויה להשתנות בין מדינות, קהילות ויחידים, בהשפעת תנאים חברתיים וכלכליים וכן ממדיניות בריאות. מתן שירותי בריאות פירושו "שימוש בזמן בשירותי בריאות אישיים כדי להשיג את התוצאות הבריאותיות הטובות ביותר האפשריות". גורמים שיש לקחת בחשבון במונחים של גישה לטיפול רפואי כוללים מגבלות כספיות (כגון כיסוי ביטוחי), חסמים גאוגרפיים ולוגיסטיים (כגון עלויות הובלה נוספות והיכולת לקחת חופשה בתשלום כדי להשתמש בשירותים כאלה), ציפיות חברתיות-תרבותיות ומגבלות אישיות ( חוסר יכולת לתקשר עם ספקי שירותי בריאות, אוריינות בריאות לקויה, הכנסה נמוכה). מגבלות על שירותי בריאות משפיעות לרעה על השימוש בשירותים רפואיים, על יעילות הטיפולים ועל התוצאה הכוללת (רווחה, שיעורי תמותה).

מערכות בריאות הן הארגונים שהוקמו כדי לענות על צורכי הבריאות של אוכלוסיות ממוקדות. על פי ארגון הבריאות העולמי (WHO), מערכת בריאות מתפקדת היטב דורשת מנגנון מימון, כוח עבודה מיומן ושכר הולם, מידע אמין שניתן לבסס עליו החלטות ומדיניות ומתקני בריאות מתוחזקים היטב כדי לספק תרופות איכותיות. וטכנולוגיות.

מערכת בריאות יעילה יכולה לתרום לחלק משמעותי מהכלכלה, הפיתוח והתיעוש של המדינה. שירותי בריאות הם גורם מכריע חשוב בקידום הבריאות והרווחה הגופנית והנפשית הכללית של אנשים ברחבי העולם. דוגמה לכך הייתה ההדברה העולמית של אבעבועות שחורות בשנת 1980, שהוכרזה על ידי ארגון הבריאות העולמי, כמחלה הראשונה בהיסטוריה האנושית שחוסלה על ידי התערבויות רפואיות מכוונות.

## ראו גם

* מדיקר  - שירותי בריאות של ארצות הברית
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בריאות
קטגוריה:בריאות הציבור
קטגוריה:כלכלת בריאות
קטגוריה:מדעי הרפואה
האח הגדול ("1984")

ממוזער|שמאל|250px|ההיררכיה החברתית שבראשה האח הגדול
**האח הגדול** (באנגלית: **Big Brother**) הוא מונח שנטבע בספר "1984" של ג'ורג' אורוול. בספר, האח הגדול הוא כינוי למנהיג כל-יכול הנהנה מפולחן אישיות ומצוי מעל לכל ביקורת.

האח הגדול הוא מנהיג מפלגת הסוצאנג (הלחם של "סוציאליזם אנגלי") השולטת באוקיאניה, מדינה דמיונית בה מתרחשת עלילת הספר. עלייתו התחילה בשנות השישים של המאה העשרים, כשכל מנהיגי המהפכה המקוריים של המפלגה הוצאו להורג בטיהורים הגדולים. עשור לאחר מכן, האח הגדול היה כבר מנהיגה הבלתי מעורער של המפלגה. אולם אורוול רומז בספר שהאח הגדול הוא דמות בדיונית שנוצרה על ידי המפלגה, כדי לשמש כמוקד ההזדהות עם המפלגה, כיוון שקל יותר להרגיש קרבה לאדם מאשר לגוף או לרעיון אידאולוגי. כחיזוק לכך אפשר להביא את העובדה שהאח הגדול הפך דמות מיתולוגית, פרטי הביוגרפיה שלו מעורפלים, לא ידוע מתי נולד, והאמונה הרווחת היא שהוא לעולם לא ימות. אין אדם באוקיאניה היודע את שמו האמיתי או שראה אותו פנים אל פנים.

"האח הגדול" הפך מטבע לשון המתייחס לשלטון טוטליטרי או כזה שיש בו מאפיינים טוטליטריים. המציאות הדיסטופית שמתאר אורוול ב-"1984" רותמת אמצעים טכנולוגיים מתקדמים לפיקוח ולניטור של חיי הפרט, תחת הסיסמה "האח הגדול - עינו פקוחה", ולכן המונח "האח הגדול" משמש לעיתים קרובות בהתייחסות לפעולות שפוגעות בפרטיות, בין אם מעורבים בהן מוסדות המדינה ובין אם מעורבים בהם חברות מסחריות.

דמותו של האח הגדול מבוססת בעיקרה על דמותו של יוסיף סטלין, אך גם על רודנים אחרים כמו אדולף היטלר ומאו דזה-דונג. השם "האח הגדול" הוא פרפרזה על הכינוי "האבא הגדול" שניתן לסטלין.

## ראו גם
*חדר 101
*פנאופטיקון
*הזכות לפרטיות
*1984 (ספר, מונחים)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:פרטיות
קטגוריה:1984 (ספר)
אח
אנדרטת הקיבוצים

**אנדרטת הקיבוצים** הוקמה לזכר חברי הקיבוצים שנפלו במערכות ישראל, נמצאת ביער הקיבוצים סמוך למשמר העמק.

## רקע
המיקום של האנדרטה נבחר בעיקר מאחר שהוא מהווה נקודת תצפית נוחה על עמק יזרעאל, שהיה אזור בו הייתה התיישבות קיבוצית ענפה בשנים הראשונות להקמת קיבוצים בישראל ובשל הקרבה לג'וערה ומערת הפלמ"ח. המקימים בחרו באזור זה שלהשקפתם יצר סוג של משולש דמיוני של צלעות מורשת הגנה וההתיישבות. הרעיון להקמת האנדרטה נתקל בהתנגדויות רבות. הדילמה העיקרית הייתה בעצם נחיצות הקמתה היות שבמקומות רבים בארץ יש אנדרטאות לחברי הקיבוצים שנפלו במערכות ישראל. לבסוף נתקבלה ההחלטה ונבחר המקום - גבעה נישאה ביער משמר העמק. המקום נבחר בגלל היותו צופה על עמק יזרעאל, ערש ההתיישבות, וקרבתו לג'וערה ולמערת הפלמ"ח בקיבוץ משמר העמק, דבר המאפשר ליצור את המשולש הווירטואלי של מורשת ההגנה.
משרד הביטחון התנה את אישורו ותמיכתו בתנאי שלא יהיה ציון שמות החללים באתר. הועלה רעיון לבנות עמדת מחשב במקום ובה רשימת החללים. לבסוף הוחלט לחקוק באתר את שמות הנופלים מהחלל הראשון משה ברסקי חבר קיבוץ דגניה א עד ימינו, סה"כ 3050 שמות.

האנדרטה תוכננה על ידי הפסל סלו שאול חבר קיבוץ עין גב. היא בנויה בצורה של מגדל תצפית עשוי מבטון חשוף. גרם מדרגות מגיע לראש המגדל וממנו תצפית על קיבוץ משמר העמק ועמק יזרעאל. על קיר בטון באתר חקוקות מילותיו של ס. יזהר: **נזכור אחים, בנים ורעים אשר יצאו עמנו בפלוגות הלוחמים. אנחנו חזרנו והמה לא ישובו עוד.** קרן קיימת לישראל הכשירה לאנדרטה דרך כורכר משולטת, באורך 6 ק"מ מג'וערה.

בתחילת הדרך, מצד שמאל, אפשר להבחין בשני עמודי אבן גדומים – גבוה ונמוך לזכר שני חברי קיבוץ עין השופט. הגבוה לזכר שלמה קורץ, הנמוך לזכר נכדו ליאור צ'רן. ב-7 באוקטובר 1989 ירדו השניים לחקור מערה באזור ונקברו חיים.

האתר נחנך רשמית ב-29 באוגוסט 2007 בטקס בהשתתפות שר הביטחון אהוד ברק ונשיא המדינה שמעון פרס.

## גלריית תמונות

קובץ:Kibbutzim Memorial 2022 01.jpg|אנדרטת הקיבוצים
קובץ:PikiWiki Israel 42167 Kibbutzim Memorial.jpg|טבלת הקדשה באנדרטת הקיבוצים
קובץ:Kibbutzim Memorial 2022 03.jpg|שמות החללים לפי קיבוץ
קובץ:Kibbutzim Memorial 2022 02.jpg|שמות החללים מבט כללי
קובץ:PikiWiki Israel 42168 Kibbutzim Memorial.jpg|מילותיו של המשורר ס. יזהר באנדרטה
קובץ:האתר המשופץ.jpg|האנדרטה עם דגלים בשנת 2015
קובץ:Memorial to Shlomo Kurtz and his grandson Lior in Hakibbutzim forest.jpg|אנדרטת זיכרון לשלמה קורץ ולנכדו ליאור צ'רן בצד הדרך לאנדרטת הקיבוצים
קובץ:View from the kibbutzim memorial on kibbutz mishmar hanegev and Jezreel Valley.jpg|הנוף מהתצפית הסמוכה לאנדרטה


## קישורים חיצוניים

*אנדרטת הקיבוצים - הנופלים במערכות ישראל, באתר הקיבוצים
*דבר המשפחות השכולות באנדרטת הקיבוצים - 14.5.2014, באתר הקיבוצים
*

## הערות שוליים

קיבוצים
קיבוצים
קטגוריה:משמר העמק
טל (פירושונים)

**[[טל]]** הוא כינוי לתופעה המתרחשת בדרך כלל בלילה, שבה מִתְעַבִּים אדי מים באוויר לטיפות על עלוות צמחים ועל הקרקע.

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים ולנשים
*
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
דרום קנזינגטון

[ממוזער|שמאל|250px|מפגש [דרך ברומפטון הישנה ורחוב פלהאם, בסמוך לתחנת קנזינגטון של הרכבת התחתית של לונדון.]]
[ממוזער|שמאל|180px|מגדל המלכה, [המכללה האימפריאלית]]
**דרום קנזינגטון** (באנגלית: **South Kensington** - "סאות' קנזינגטון") היא שכונה ברובע המלכותי של קנזינגטון וצ'לסי שבעיר לונדון, בירת הממלכה המאוחדת, כ־3.9 ק"מ דרומית־מערבית לצ'רינג קרוס ולכיכר טרפלגר.

## גאוגרפיה
אין הגדרה מדויקת של השכונה, אולם מקובל לזהות את השכונה עם האזורים הנמצאים סביב תחנת הרכבת התחתית של לונדון של דרום קנזינגטון וכן את האזור שסביב דרך התערוכות. בשכונה נמצאים המוזיאון להיסטוריה של הטבע, מוזיאון ויקטוריה ואלברט, מוזיאון המדע, בית באדן-פאוול, האלברט הול, אימפריאל קולג' והקולג' המלכותי למוזיקה (אף שיש המשייכים אותה לאזור נייטסברידג').

השכונה נמצאת על הגבול שבין שכונת נייטסברידג' (הנמצאת מזרחית לה) לבין צ'לסי הנמצאת מערבית ודרומית לה.

## היסטוריה
אזור דרום קנזינגטון היה אזור חקלאי עד אמצע המאה ה-19. במקום היו ערוגות ירק ועצי פרי אשר סיפקו מזון לשוקי לונדון. בעקבות הצלחת התערוכה הגדולה שנערכה בשנת 1851 בהייד פארק הסמוך, נרכש שטח של כ-352,000 מ"ר על ידי הוועדה המלכותית לתערוכה של 1851 במטרה להקים במקום מוסדות תרבות (כיום שטח זה כולל את אזור אלברטפוליס לאורכה של דרך התערוכות). בשל הצלחת מוסדות התרבות שנבנו במקום החלו בשנות ה-60 של המאה ה-19 להקים בשכונה בתי מגורים, והשכונה התפתחה במהירות ומשכה אליה בעלי אמצעים רבים אשר בנו בפרוור את בתיהם (השכונה הייתה באותה עת מחוץ לשטחי לונדון). שם השכונה "דרום קנזינגטון" נבחר למטרה זו - שייוך השכונה לשכונת קנזינגטון היוקרתית הצפונית לאזור (בה נמצאים ארמון קנזינגטון וגני קנזינגטון היווה צעד שיווקי שנועד למצב את השכונה כמותג ולהפרידה משכונת צ'לסי הסמוכה שהייתה שכונת פועלים. הקמת תחנת הרכבת התחתית בשנת 1868 הפכה את איחוד הפרוור עם לונדון לוודאי.

## ראו גם

* הבית הדק

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר רובע קנזינגטון וצ'לסי

קטגוריה:לונדון: שכונות
קטגוריה:קנזינגטון וצ'לסי
וייטסנייק

שמאל|ממוזער|250px|וייטסנייק בהופעה
**וייטסנייק** (באנגלית: **Whitesnake**) היא להקת הארד רוק בריטית, שהוקמה בשנת 1978 על ידי דייוויד קוברדייל (לשעבר מלהקת דיפ פרפל בין השנים 1973-1975). הלהקה הייתה פעילה בעיקר בשנות השמונים, והגיעה לשיא ההצלחה שלה באלבומה הקרוי על שם הלהקה משנת 1987. באלבום זה ובאלבום שיצא אחריו (בו ניגן הגיטריסט הידוע סטיב ואי) הלהקה שינתה את סגנונה המוזיקלי מהארד רוק בלוזי להארד רוק עם מאפיינים רבים הלקוחים מז'אנר הגלאם מטאל שהיה פופולרי מאוד באותה תקופה.

הלהקה חזרה לפעילות ב-2002, עם הרכב שונה מהמקורי אך עדיין עם הסולן המקורי ומקים הלהקה דייוויד קוברדייל. במהלך השנים החליפה הרכב הלהקה השתנה פעמים רבות. בשנות קיומה הוציאה 12 אלבומי אולפן.

## חברי הלהקה הנוכחיים
* דייוויד קוברדייל - שירה
* דאג אולדריץ' - גיטרה מובילה (חבר בלהקה מ-2002)
* רב ביץ' - גיטרה מובילה (חבר בלהקה מ-2002)
* אוריה דאפי - גיטרה בס (חבר בלהקה מ-2005)
* טימוטי דרורי - קלידים (חבר בלהקה מ-2002)
* כריס פרייזר - תופים (חבר בלהקה מ-2007)

## דיסקוגרפיה
* Snakebite
* Trouble
* Lovehunter
* Ready an' Willing
* Come an' Get It
* Saints & Sinners
* Slide It In
* Whitesnake
* Slip of the Tongue
* Restless Heart
* Good to Be Bad
* Forevermore

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות גלאם מטאל
קטגוריה:להקות הארד רוק
קטגוריה:להקות מטאל
קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:שישיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות רוק בריטיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1978
מעכה

**מַעֲכָה** הוא שם תנ"כי שניתן הן לגברים והן לנשים, ומתייחס למספר דמויות מקראיות.

## הדמויות ששמן הוא מעכה
### מעכה בן [[נחור אחי אברהם|נחור]] וראומה
אחיהם או אחותם של טבח, גחם ותחש: 

### מעכה אשת [[מכיר בן מנשה]]
אימם של פרש ושל שרש: 

### מעכה [[פילגש]] [[כלב בן יפונה#כלב בן יפונה וכלב בן חצרון|כלב בן חצרון]]

### [[מעכה בת תלמי|מעכה]] בת [[תלמי, מלך גשור|תלמי]] מלך [[גשור (ממלכה)|גשור]]
אשת דוד ואם אבשלום ותמר: 

### מעכה אבי מלך [[גת (עיר פלשתית)|גת]]
אבי אכיש מלך גת, שאליו ברחו עבדי שמעי בן גרא בעת מלכות שלמה: 

כמה עשרות שנים קודם לכן נמלט דוד אל המלך אכיש בן **מעוך**, ועל כן ייתכן כי מעוך הוא מעכה: 

### מעכה בת אבישלום

אשת רחבעם ואמם של אביה מלך יהודה ושל עתי, זיזא ושלמית: 
מעכה הודחה מתוארה על ידי אסא, בשל עבודת האלילים שנהגה:  (תיאור דומה ב; וראו גם ).
*בספר דברי הימים היא נקראת "בת-אבשלום", ומכאן שהייתה נכדתה של מעכה אשת דוד: 
*במלכים א' ט"ו ב נכתב כי אמו של אבים היא מעכה בת אבישלום, אך במקור אחר נאמר כי אמו היא מיכיהו בת-אוריאל מן-גבעה: .
*באותו פרק ט"ו במלכים א' נכתב כי מעכה בת-אבישלום היא אימו של אסא (ומכאן: אשתו של אביה): .

### מעכה אשת יעיאל
.

### מעכה אבי חנן
חנן היה גיבור חיל בצבא דוד: .

### מעכה אבי שפטיהו
שפטיהו היה נגיד שבט שמעון בתקופת המלך דוד: 

## ראו גם
* אבל בית מעכה
* האישה החכמה מאבל בית מעכה

## קישורים חיצוניים
* השם **[https://www.tora.us.fm/tnk/find.php?q=מעכה מעכה]**, ב"אתר הניווט בתנ"ך"

*W. Ewing, Maacah, Maachah, at the International Standard Bible Encyclopedia, 1915


קטגוריה:אישים בספר דברי הימים
קטגוריה:נשים בתנ"ך
קטגוריה:אישים בספר בראשית
קטגוריה:עוצרים
אלכסיי אינאורי

**אלכסיי אינאוּרי** (בגאורגית: **ალექსი ინაური**; ברוסית: **Алексей Николаевич Инаури**, אלקסיי ניקולאייביץ' אינאורי; 20 באפריל 1908 – 1993) מפקד צבאי גאורגי-סובייטי שעמד בראש הק.ג.ב. הגאורגי ("הוועדה לביטחון המדינה") במשך מעל ל-30 שנה (1954-1986) והפך את הארגון בגאורגיה לאחד מהיעילים ביותר מבין מדינות ברית המועצות. בגיל 85, בדרגת קולונל-גנרל ומעוטר בעיטור גיבור ברית המועצות, הוא נרצח בבתומי.
## חייו
אינאורי נולד בגורי למשפחת גאורגית-אוסטית מעורבת, בתקופת שלטון האימפריה הרוסית בגאורגיה. בשנת 1927 הוא התנדב לצבא האדום. בשנת 1931  הוא סיים במסגרת הצבא האדום את בית הספר לקציני חיל הפרשים לעמי צפון הקווקז ההרריים. בשנת 1932 הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. לפני כן, עם התפרצות פעולות האיבה הסובייטיות-גרמניות במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא היה מפקד חטיבתי באוקראינה, ובמהלך המלחמה עמד בראש דיוויזיית חיל פרשים. בשנת 1948 הוא סיים את לימודיו כבוגר האקדמיה הצבאית של המטה הכללי הרוסי (Военная академия Генерального штаба Вооруженных Сил Российской Федерации), ועד שמונה כשר הפנים של גאורגיה הסובייטית, בשנת 1953, הוא פיקד על מספר יחידות צבאיות. בצעד חסר תקדים לקציני צבא, הצטרף אינאורי, יחד עם מפקד המחוז הצבאי של עבר הקווקז אלכסיי אנטונוב, לוועד המרכזי של גאורגיה בראשות ואסיל מז'אוונדזה, שהיה בעצמו קצין בצבא הסובייטי.

בשנת 1954 מונה אינאורי למפקד הק.ג.ב. הגאורגי במקום ולדימיר דקנוזוב, תפקיד אותו מילא עד 1986. תקופת כהונתו התאפיינה בסדרת התפרצויות ותקומתן של תנועות דיסידנטיות אנטי-סובייטיות בגאורגיה, שאותן דיכא בתוקף על ידי הטלת משמעת קפדנית בתוך הק.ג.ב. הגאורגי, ופריסה נרחבת של רשתות ריגול שהסתננו לקבוצות הדיסידנטים ואף לשורות הכנסייה הגאורגית.

באוקטובר 1964, הוא מילא תפקיד חשוב ב"הפיכת החצר" שהדיחה את ניקיטה חרושצ'וב. הוא ליווה את המנהיג הסובייטי מהדאצ'ה שלו בפיצונדה לפגישה מיוחדת ראשי הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות (ЦК КПСС) במוסקבה שם הודח. בשנת 1967 קודם אינאורי לדרגת קולונל-גנרל, וזמן קצר לפני פרישתו, בשנת 1985, הוא קיבל את עיטור גיבור ברית המועצות. שנה לאחר מכן פרש. בשנת 1993 נרצח אינאורי בהתנקשות, בנסיבות בלתי ברורות, בבתומי שלחוף הים השחור.

## מקורות
* מיכאל פאריש (1993), '''הטרור הקטן יותר''', עמ' 257,  

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא גאורגים
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:גאורגיה: התקופה הסובייטית
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:אוסטים
קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של המטה הכללי
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1908
קטגוריה:נפטרים ב-1993
קטגוריה:גאורגים שנפטרו ב-1993
הרלדיקה כנסייתית

[150px|ממוזער|שלט האצולה האפיפיורי של [פרנציסקוס]]

**הרלדיקה כנסייתית** היא שיטה הרלדית אשר פותחה במקור על ידי הכמורה הנוצרית לסימון מסמכים, אך השימוש בה התרחב כדי לסמל את זהותם של אנשים ומוסדות. השימוש בהרלדיקה במערכות סמלים רשמיות נפוץ בכנסייה הקתולית, בה רוב הבישופים (וגם האפיפיור) מחזיקים בשלט אצולה אישי. שימוש דומה נעשה גם בכמורה האנגליקנית, הלותרנית, הקתולית המזרחית והאורתודוקסית. הרלדיקה כנסייתית נבדלת משיטות הרלדיות אחרות בעיטורים מיוחדים הנלווים למגן ומהווים סמל דרגה. קיים שימוש נרחב בהתקנים הרלדיים מסוימים, כגון מוטו ומגינים בצורות שונות - אך התקנים אחרים, למשל תומכים או ציצה, נפוצים פחות.

עיטור חשוב בהרלדיקה של הכנסייה הקתולית (ובכנסיות נוספות במרכז ומערב אירופה) הוא ה-גאלֶרוֹ - כובע כמורה נמוך כיפה ורחב-תיתוֹרָה. צבעו והקישוטים הנלווים אליו מצביעים על דרגה. הכובע האדום נפוץ למדי כסמל של חשמן, אך משמעות צבעי הכובע עשויה להשתנות בין כנסיות וזרמים שונים. גדילים התלויים לכובע מהווים סמל לדרגה גבוהה ככל שמספרם רב יותר. בכנסיות המזרח השונות משמשים עיטורים של סמלי דת האופייניים להן - כגון כובעי כמורה שונים וכן אדרת או גלימה. עיטורים נוספים בהם נעשה שימוש הרלדי כוללים צלב נוצרי, מטה כמורה ו-מִיטְרֶה (mitre) - מעין מצנפת. שלט האצולה של האפיפיור עושה שימוש בסמלים הרלדיים ייחודיים - כתר אפיפיורי (מכונה טיארה, tiara) או מצנפת (מִיטְרֶה), מפתחות ולפעמים גם סמלים נוספים כגון פליום או שמשייה.

מוסדות, כגון בתי-ספר ודיוקסיות משתמשים בשלטי אצולה הנקראים "לא-אישיים" (אימפרסונליים) או "מאוגדים" (משותפים) ובהם מתקיימת מסורת הרלדית שונה מעט, בה השימוש במיטרה ובמטה הכמורה נפוץ יותר מאשר בשלטי אצולה אישיים.

## קישורים חיצוניים

* הרלדיקה כנסייתית באנציקלופדיה הקתולית (1913)
* 

*
American Historical Review

**American Historical Review** (AHR) הוא הפרסום הרשמי של האגודה ההיסטורית האמריקאית (AHA), גוף בו חברים אקדמאים, פרופסורים, מורים, סטודנטים, היסטוריונים, אוצרים ואחרים, אשר נוסד ב-1884 "למען קידום מחקר ההיסטוריה, איסוף ושימור המסמכים והפריטים ההיסטוריים, ולהפצת המחקר ההיסטורי". AHR מכוון לקוראים המתעניינים בכל התקופות וההיבטים של ההיסטוריה, ולא (כפי שניתן היה להניח) רק או אפילו בעיקר למומחים המתעניינים בהיסטוריה האמריקאית.

כתב העת רואה אור בפברואר, אפריל, יוני, אוקטובר ודצמבר כפרסום אקדמי דמוי ספר ובו מאמרי מחקר וביקורות ספרים, ועוד (כל גיליון חובק כ-400 עמודים). בכל שנה מתפרסמים בו כ-25 מאמרים ומסות סקירה ו-1,000 ביקורות ספרים. נוסד ב-1895 ומעיד על עצמו כ"כתב עת הקובע את הרף למקצוע ההיסטוריה בארצות הברית", ולו כ-18,000 מנויים, בעיקר ספריות של אוניברסיטאות וקולג'ים ופרופסורים להיסטוריה.

משרדי המערכת של AHR ממוקמים באוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון, שם מפיק סגל קטן את הפרסום תחת פיקוחם של תריסר חברי מערכת. החל מגיליון אוקטובר 2007 (Volume 112, Number 4), כתב העת רואה אור בהוצאת אוניברסיטת שיקגו.

## קישורים חיצוניים

* 

* עמוד הבית של AHR
* עמוד הבית של התאחדות ההיסטוריונים האמריקאית
* הגיליון הנוכחי של AHR

קטגוריה:כתבי עת להיסטוריה
אנה שניידר

**אנה שניידר** (נולדה ב-14 בנובמבר 1947) היא משפטנית ישראלית שהייתה היועצת המשפטית לכנסת ושופטת בבית משפט השלום בירושלים.

## חייה
אנה שניידר נולדה ב-14 בנובמבר 1947 בפולין. באפריל 1957 עלתה לישראל. ב-1971, כארבע שנים לאחר שסיימה את שירותה הצבאי, סיימה את לימודי המשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. את התמחותה עשתה בפרקליטות מחוז ירושלים ובבית משפט השלום בעיר. בפברואר 1973, לאחר שסיימה את ההתמחות, הוסמכה כעורכת דין והחלה לעבוד בלשכה המשפטית של אגף המכס והמע"מ, שם עבדה עד 1988. בשנים 1989 – 1993 שימשה יועצת משפטית לרשות המיסים – אגף המכס ומע"מ

בין השנים 1994–2001 שימשה יועצת משפטית לוועדת הכספים ולוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת.

בשנת 2001, לאחר שהתקבל חוק המעניק ליועץ המשפטי של הכנסת מעמד עצמאי, המאפשר לו לייצגה בפני ערכאות משפטיות, המליצה ועדה בראשות שופט בית המשפט העליון בדימוס, גבריאל בך על שלושה מועמדים לאיוש התפקיד. יושב ראש הכנסת, אברהם בורג, בחר בשניידר, והיא החליפה בתפקיד את צבי ענבר שפרש לגמלאות.

שניידר התערבה במאבק להוצאת חוקים שאינם תקציביים מחוק ההסדרים, ופרסמה חוות דעת בנושא. בכנס שנערך בשנת 2003 הביעה תסכול רב מכך שחברי הכנסת התעלמו מהמלצתה לפצל את הדיונים בחוק ההסדרים לוועדות הרלוונטיות, אך היא הגנה על הכנסת בדיון שנערך בבג"ץ בעתירת התנועה לאיכות השלטון נגד חוק ההסדרים. בעקבות פרשת ההצבעות הכפולות הקים יושב ראש הכנסת, רובי ריבלין, ועדת בדיקה שכללה את קצין הכנסת יצחק שד"ר ואת שניידר.

שניידר כיהנה גם כחברה בוועדה להכנת כללי אתיקה לחברי הכנסת עד שסיימה תפקידה כיועצת המשפטית והוחלפה בנורית אלשטיין. בשנת 2005 מונתה לשופטת בבית משפט השלום בירושלים.

בשנת 2008 הוגשה תלונה לנציבות תלונות הציבור על שופטים נגד השופטת שניידר. בתלונה טען המתלונן כי שניידר מתחה עליו ביקורת בפסק הדין לפיה התגלה בפניה "כמי שסימן לעצמו אג'נדה להתעשר על חשבון בעלי בתי הקפה ומכאן תביעותיו המרובות נגדם". הנציבות דחתה את טענת המתלונן בקובעה, כי אין מניעה שבית משפט ימתח בפסק דין ביקורת על צד לדיון, על סמך החומר שלפניו, וכי מדובר בקביעות לגיטימיות שאין הנציבות מתערבת בהן. עם זאת הוער לשניידר, כי ככלל ראוי שבית המשפט יימנע מאמירת דברים פוגעניים, אם אין הדבר דרוש לצורך הכרעה בדין. בנובמבר 2016 פרשה לגמלאות.

כלתה היא העיתונאית טל שניידר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:היועצים המשפטיים לכנסת
קטגוריה:שופטות בית משפט השלום בירושלים
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בירושלים
קטגוריה:משפחת בית־אור-לוין
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולות בשנות ה-1950
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
ג'ק קולמן

**ג'ון מקדונלד קולמן** (באנגלית: **John MacDonald Coleman**; נולד ב-21 בפברואר 1958), הידוע בכינויו **ג'ק קולמן** הוא שחקן אמריקאי.

## ביוגרפיה
קולמן נולד בפנסילבניה. הוא למד בתיכון "סולברי" ובאוניברסיטת דיוק. אחרי שקולמן סיים את לימודיו הוא הצטרף למכון התיאטרון הלאומי.

## קריירה
הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה באופרת הסבון "ימי חיינו". הוא שיחק בסדרה מ-1981 עד 1982 ולאחר מכן שיחק בסדרה "שושלת" בין 1982 ל-1988. ב-1991 שיחק בסרט "חזרתו של אליוט נס" וב-1997 שיחק בסרט "זמן תחת אש" לצד בריאן קראנסטון.  

קולמן הופיע בתפקידי אורח בסדרות "הרשת" (1999), "", ניפ/טאק", "ללא עקבות", "החיים על פי ג'ים" ו-"הפמליה". 

ב-2006 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרה "גיבורים" בתור נוח בנט, אביה של קלייר (היידן פנטייר) למשך כל 4 עונות הסדרה, שהאחרונה הסתיימה ב-2010. בשנת 2015 שב עם תפקידו בתור נוח בנט במיני-סדרה "גיבורים: התחייה". 

בשנת 2016 שיחק בסרט "*The Submarine Kid*", בכיכובו של פין ויטרוק. בשנת 2021 גילם את ד"ר דאגלס בנקס בסדרת הדרמה "פשוט ג'ו" מבית NBC. 

### חיים אישיים
ב-1996 קולמן נישא לבת' טוסנט, וב-1999 נולדה להם ביתם, טס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
ס. דארקו

**ס. דארקו** (באנגלית: **S. Darko**) הוא סרט אמריקאי משנת 2009, מסוגת דרמה/מותחן פסיכולוגי/מדע בדיוני, אשר בוים על ידי כריס פישר. הסרט משמש כהמשך לסרט "דוני דארקו" (2001), אשר זכה במשך השנים למעמד של סרט פולחן. אף אחד מכוכבי הסרט הראשון לא משתתפים בסרט, למעט מי שגילמה את סמנתה אחותו של דוני, השחקנית דביי צ'ייס.

הסרט יצא ישירות לצפייה ביתית ב-DVD וב-Blu-ray ב-12 במאי 2009. לאחר מכן, הופץ גם באקרנים באירופה בצורה מצומצמת מאוד.

## תקציר העלילה
עלילת הסרט מתרחשת בקיץ 1995, כשבע שנים לאחר סיום הסרט הקודם. סמנתה דארקו (מגולמת על ידי דביי צ'ייס), אחותו הקטנה של דוני דארקו, היא בת 18. מותו הטרגי של אחיה השפיע רבות על סמנתה ומשפחתה. סמנתה מבלה את רוב זמנה הרחק ממשפחתה לצד חברתה הטובה קורי (בריאנה אביגן). השתיים מחליטות לנסוע לחופשה בלוס אנג'לס, אבל לאחר שהרכב שלהם מתקלקל באופן בלתי צפוי, השתיים מוצאות את עצמן בבית קטן ונטוש בלב המדבר. בהמשך, לאחר שמטאוריט מתרסק בקרבת מקום, סמנתה נתקפת בחזיונות מוזרים.

## דמויות
* **סמנתה (סם) דארקו** (דביי צ'ייס) אשר גילמה את סמנתה דארקו בסרט המקורי היא הדמות הראשית.
* **טרודי** (אליזבת' ברקלי)
* **רנדי** (אד ווסטוויק)
* **קורי** (בריאנה אביגן)
* **פרנק הארנב** (ג'סטין צ'טווין)
* **עיראק ג'ק** (ג'יימס לאפרטי)
* **ג'רמי** (ג'קסון ראת'בון)
* **ביילין** (זולאי הנאו)

## ראו גם
* דוני דארקו

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מסתורין אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מסע בזמן
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מותחן פסיכולוגיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2009
אנדיז'ן (מחוז)

**מחוז אנדיז'ן** (באוזבקית: **Андижон вилояти**/**Andijon viloyati**; ברוסית: **Андижанская область** - **אנדיז'נסקאיה אובלסט**; בפרסית: **ولایت اندیجان**, תעתיק: **ולאית אנדיג'אן**) הוא המחוז המזרחי ביותר באוזבקיסטן. המחוז, השוכן באזור הנקרא עמק פרגנה, גובל במחוזות נמנגן ופרגנה מצפון-מערב ומדרום-מערב בהתאמה ובקירגיזסטן משאר הכיוונים. המחוז מחולק לארבע עשרה נפות ושתי ערים ובירתו היא העיר אנדיז'ן שעל שמה הוא קרוי. המחוז משתרע על פני 4,300 קמ"ר ולפי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2025, אוכלוסייתו מנתה כ-3.46 מיליון בני אדם.

## חלוקה מנהלית
מחוז פרגנה מחולק לחמש עשרה נפות וארבע ערים:

## קישורים חיצוניים
 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוזבקיסטן: מחוזות
בלגרביה

250px|ממוזער|שמאל|דרך בלגרייב

**בלגרביה** (באנגלית: **Belgravia**) היא שכונה במרכז לונדון הנמצאת ברובה ברובע הסיטי של וסטמינסטר, כאשר חלקה המערבי נמצא ברובע המלכותי של קנזינגטון וצ'לסי. השכונה גובלת בשכונת נייטסברידג' בצפונה, ממזרח לשכונה שוכן ארמון בקינגהאם, בדרומה נמצאת פימליקו ובמערבה גובלת השכונה ברחוב סלואון, ובשכונות נייטסברידג' וצ'לסי.

## היסטוריה
מרבית השטח בו ממוקמת השכונה כיום היה בבעלותו של ריצ'רד גרוונר, המרקיז השני מווסטמינסטר . גרוונר פיתח את השטח בשנות ה-20 של המאה ה-19 בעזרת הקבלן תומאס קיוביט . במרכז השכונה, סביב כיכר בלגרייב  וכיכר איטון , נבנו בתי טרסה רחבים. כבר מראשיתה הייתה זו אחת השכונות האופנתיות ביותר בלונדון, בשל מיקומה - בין ארמון קנזינגטון לארמון בקינגהאם, ובשל העובדה שהשכונה נבנתה כשכונת מגורים יוקרתית ושקטה ללא מבני עסקים חנויות. כיום ממוקמות בשכונה שגרירויות רבות.

בין היתר התגוררו בשכונה ראשי ממשלת בריטניה: סטנלי בולדווין, ארתור נוויל צ'מברלין ומרגרט תאצ'ר, וכן לורד ראנדולף צ'רצ'יל (אביו של וינסטון צ'רצ'יל), ג'ורג' פיבודי, פרדריק שופן, ויוויאן לי, בריאן אפשטיין, איאן פלמינג, שון קונרי, רוג'ר מור, מרי שלי, אלפרד טניסון, רומן אברמוביץ', ג'ואן קולינס ושרה ברייטמן.

כיום נחשבת השכונה לאחת השכונות היקרות ביותר בלונדון.

## ראו גם
* בלגרביה (סדרת טלוויזיה)

## קישורים חיצוניים

*מפת השכונה
* 

קטגוריה:קנזינגטון וצ'לסי
קטגוריה:וסטמינסטר
קטגוריה:לונדון: שכונות
אבן חושן

**אבן חושן** היא הוצאת ספרים עברית המיועדת להוצאת ספרים בפורמט אמנותי, המתמחה בספרי אומנות ושירה. בספרי ההוצאה יש הקפדה רבה על המראה החיצוני של הספר מתוך הכרה ביבליופילית שלספר יש ערך לא רק כטקסט מודפס וכרוך אלא גם כחפץ חומרי אמנותי. 

הוצאת "אבן חושן" הוקמה בשנת 1994 על ידי ההיסטוריון ואוצר האומנות עוזי אגסי המשמש כמו"ל, והיא פועלת מרעננה. 

במסגרת ההוצאה יצר אגסי מספר סדרות הקרויות לפי שמות אבני החושן כגון; "פטדה" - סדרה לשירה, "אחלמה" - סדרה לספרי ילדים, "ספיר" - סדרה לספרים במהדורות מצומצמות הכרוכים באופן אומנותי ומכילים הדפסים ממוספרים וחתומים על ידי אמנים (כמשה גרשוני, אביבה אורי, נפתלי בזם, אורי ליפשיץ), "ברקת" - סדרה לספרי קודש בפורמט אומנותי ו"נופך" - סדרה לפרוזה עברית. בנוסף מוציאה ההוצאה ספרים ייחודיים בנושאי אמנות פלסטית ואומנות הדפוס והטיפוגרפיה ומציעה שירותי כריכה אמנותית. רוב ספרי ההוצאה מודפסים בגופן העברי האלגנטי דרוגולין.

משנת 1998 מפרסמת ההוצאה את כתב העת "שבו" לשירה, בעריכתו של עוזי אגסי.

## ספרים בולטים בהוצאה
* ישראל פנקס, **בים העתיק שלנו** עם הדפסים של לאה ניקל
* משה שמיר, **אברהם בבוקר** עם הדפסים של מנשה קדישמן
* אלזה לסקר-שילר, **עליך אחלום חרישית**, בתרגום נתן זך עם הדפסים של יגאל תומרקין
* חיים גורי, **85 שירי אהבות** עם רישומים של אביגדור אריכא
* צ'סלב מילוש, **אור יום** ו**זה**, בתרגומו של דוד וינפלד, עם רישומים מאת רפי לביא
* תום זיידמן פרויד, **[[מסע הדג]]**, בתרגומו של חיים נחמן ביאליק
* לאה גולדברג, **שיר | עיר** - שירים גנוזים של המשוררת
* שמעון בוזגלו, **מדשאות הוליווד**
*ורדה ברגר, **כוכב החיים, Planet of life** שירים וציורים 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:קליגרפיה
קטגוריה:דפוס עברי
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1994