open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
האריה שאהב תות

250px|ממוזער|שמאל|גן סיפור "האריה שאהב תות" בחולון
**האריה שאהב תות** הוא ספר לגדולים מאת הסופרת והמשוררת הישראלית תרצה אתר. הסיפור פורסם לראשונה במסגרת ספרה של אתר "יעל מטיילת" (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1971). בשנת 2003 יצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד מחדש כספר נפרד, מעוטר באיוריו של הצייר דני קרמן. הספר עובד להצגות ילדים שונות.

ראה אור בתרגום לערבית מאת רג'אא בכריה (رجاء بكرية).

## תקציר הסיפור
הסיפור מתמקד באריה המבקש לאכול תותים, ותותים בלבד, אך ביער שבו הוא גר אין תותים. בעוד שאמו הלביאה מנסה לשכנע אותו לאכול מאכלים אחרים, האריה מתעקש לאכול רק תות. כאשר ילדים מטיילים ביער ובאמתחתם תות, מבקש האריה לטעום מהמאכל, אולם הילדים נבהלים ובורחים מהמקום. האריה טועם מהתות שמצא בתיקיהם שנותרו מאחור ואוכל את כל התותים שהם השאירו, כתוצאה מכך הוא החליט שהוא לא אוהב תותים. החוויה משנה את גישתו של האריה ומאותו יום ואילך הוא אוכל בתיאבון את האוכל שנותנת לו אמו.

### העקשנות
הסיפור מצביע על חשיבותה של העקשנות, שהיא תכונה המסייעת בהתמודדות של ילדים עם מצבים שנדרש בהם מאמץ, ומביאה אותם שלא לוותר ולסגת מהפעולה. כן היא מצביעה על התפתחות עצמאית, ופיתוח אישיות אינדיבידואלית, בה הילד מפעיל שיקול דעת אישי ומביע את רצונותיו בנפרד מרצונותיהם של הוריו.

### מוסר השכל
כאשר ילד מתעקש על דבר מה, על אף שההתעקשות יכולה להיות מתסכלת עבור ההורה, יש לאפשר לו להתנסות וללמוד בעצמו ואף בדרך "הקשה", מה הדבר הנכון עבורו. עם זאת, קיימת ביקורת כלפי הספר על כך שהוא מחנך לקונפורמיות, בכך שבסופו של הסיפור האריה "...אוכל רק מה שאמא שלו מכינה ולא רוצה דברים שאין ... והוא כבר לא בוכה ולא מתנהג כמו טיפש".

בנוסף, הסיפור הוא גם תובנה עבור מבוגרים וילדים כאחד, והיא שלפעמים אנחנו רוצים מאוד משהו אבל כשאנחנו מקבלים אותו סוף סוף אז מתגלה לנו שהוא בכלל לא דבר רצוי עבורנו. זוהי תובנה הנוגעת ברבדים העמוקים של הנפש האנושית, בדומה למגע הזהב של המלך מידאס.

ב-28 ביולי 2013 נחנך בחולון גן סיפור "האריה שאהב תות" ובו פסליו של אסף ליפשיץ.

### עיבוד לתיאטרון
* הצגת ילדים שעלתה בישראל בהפקת "משגב עורי הפקות" ומבוססת על הספר שכתבה (תרצה אתר). סמדר שיר כתבה את המחזה, הלחין את המוזיקה משה דץ, עיבד מוזיקלית חזי שקד, ביימה מור פרנק, ושיחקו בה צחי נוי/גיל וסרמן, גילי ורנר, קרן ראובן, ונירית אהרוני. ההצגה עלתה על הבמות משנת 2005 ועד 2018.

* הצגת ילדים נוספת שעלתה בישראל המבוססת על הספר בכיכובה של מיקי (מיכל מוכתר) בהפקת "משגב עורי הפקות".

## קישורים חיצוניים
* האריה שאהב תות, הוצאת הקיבוץ המאוחד
* גן סיפור בחולון "האריה שאב תות", באתר עיריית חולון
* "זמן הורים" - האריה שאהב תות  - הנחיות וטיפים להורים לקריאת הסיפור
* למה "האריה שאהב תות" הוא ספר בעייתי, באתר בקבוק
* 
* גיא פולתה
*, האריה שאהב תות, פוסט בדף פייסבוק הסיפור מאחורי - מבית הספרייה הלאומית, 13 בינואר 2025

## הערות שוליים

קטגוריה:תרצה אתר
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי 1971
קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:הוצאת הקיבוץ המאוחד: ספרי ילדים
קטגוריה:אריות בתרבות
קטגוריה:ספרים על בעלי חיים
בחירת נשיא מדינת ישראל

[200px|ממוזער|שמאל|[17 בפברואר 1949, הנשיא הראשון חיים ויצמן נשבע אמונים בבניין המוסדות הלאומיים]]
במסגרת **בחירת נשיא מדינת ישראל** בוחרת הכנסת את נשיא מדינת ישראל.

הליך בחירת הנשיא  מוסדר בחוק יסוד: נשיא המדינה. כל 120 חברי הכנסת רשאים להציע מועמד שהוא אזרח ישראל ותושב ישראל לתפקיד הנשיא. ההצבעה נערכת בין חברי הכנסת, והיא הצבעה חשאית, זאת על מנת להבטיח כי חברי הכנסת יצביעו לפי שיקול דעתם האישי, ולא לפי שיקולים מפלגתיים ולחצים קואליציוניים. ההצבעה החשאית גרמה למספר הפתעות בעבר. בשנת 1983 גבר חיים הרצוג על מועמד הקואליציה מנחם אלון, ובשנת 2000 ניצח משה קצב את שמעון פרס.

 קובע כי על הנשיא להיבחר ברוב של 61 חברי כנסת, בין אם הוא מועמד יחיד, ובין אם מתמודדים מולו מועמדים נוספים. אם אף אחד מהמועמדים לא השיג את הרוב הדרוש, נערכת הצבעה נוספת. כך אירע בשנת 2000, כאשר בסיבוב ההצבעה הראשון קיבל משה קצב 60 קולות, לעומת 57 לשמעון פרס, ורק בסיבוב ההצבעה השני השיג קצב את הרוב הדרוש. 

על פי תיקון מס' 9 לחוק, אם אף אחד מהמועמדים לא השיג את הרוב הדרוש, נערכת הצבעה נוספת שבה משתתפים רק שני המועמדים שקיבלו את קולותיהם של מספר חברי הכנסת הגדול ביותר בהצבעה הראשונה. המועמד שקיבל בהצבעה השנייה את רוב הקולות של חברי הכנסת המשתתפים בהצבעה ומצביעים בעד אחד המועמדים - הוא הנבחר; קיבלו שני מועמדים מספר קולות שווה, חוזרים על ההצבעה. 

בשנת 2003 תוקן סעיף 8, ונוספה בו הוראה הקובעת כי אם גם בסיבוב שבו נותר מועמד יחיד הוא אינו מצליח להשיג את הרוב הדרוש, ההצבעה נדחית ב-30 ימים. במקרה זה, ניתן להציע מועמדים נוספים. מטרת התיקון להבטיח את בחירתו של הנשיא תוך תמיכה רחבה ככל האפשר של הכנסת, ולמנוע מצב שבו נשיא המדינה נבחר על ידי מיעוט של חברי הכנסת. הוראה דומה נקבעה במקביל גם באשר למבקר המדינה. 

עם בחירתו, מתחיל הנשיא בכהונה אחת בת שבע שנים (לפי הלוח העברי). בעבר הייתה תקופת הכהונה חמש שנים, ולא הייתה הגבלה על מספר הכהונות, אך חוק היסוד תוקן בעניין זה ב-1998. מטרת התיקון הייתה למנוע הישנות המקרה שאירע בבחירת הנשיא באותה שנה, בהן מועמד נוסף (שאול עמור) הציג את עצמו לבחירה אל מול נשיא מכהן (עזר ויצמן).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
ניי-סיר-סן

**ניי-סיר-סֶן** או **נֶאִי-סור-סן** (בצרפתית: **Neuilly-sur-Seine** – "ניי שעל הסן") הוא פרוור אמיד מאוד ממערב לפריז במחוז רמות הסן, עם אוכלוסייה של כ-61,500 תושבים. ניי-סיר-סן היא אחת הקומונות הצרפתיות שבהן ההכנסה הממוצעת לנפש היא בין הגבוהות ביותר, ומתגוררים בה רבים מאנשי הבורגנות הצרפתית, בהם עורכי דין, אנשי ממשל וידועני קולנוע וטלוויזיה. כמו כן פועלים בה מטות של תאגידים רבים.

יער בולון והנהר סן גובלים מדרום וממערב בניי-סיר-סן, והבולוואר פריפריק (כביש הטבעת של פריז) חוצה אותה מצפון.

בשנת 1919 נחתם בניי-סיר-סן חוזה ניי, שהסדיר את תנאי כניעתה של בולגריה בתום מלחמת העולם הראשונה.

בשנים 1983–2002 כיהן ניקולא סרקוזי כראש העיר.

## אתרים
שאטו דה ניי, שבתחומה היה מקום מגורים ממלכתי חשוב בתקופת המונרכיה של יולי, מהווה מוקד תיירות למבקרים בפרוור. הכנסייה הקהילתית סאן-פייר דה-ניי (Saint-Pierre de Neuilly) הושלמה על פי תוכניות של האדריכל לואי אנרי אלפרד דוברן לאחר מותו, על ידי בנו לואי אלפונס דוברן. בשנים 1913–1914 נוספו שתי רצועות למבנה הנאו-גותי, שנמצא בו פסל מרשים של הבתולה מהמאה ה-17, והציור "ישו בגן הזיתים" (1672 ,Le Christ au jardin des Oliviers) מאת קלאודיו קואלו (Coello).

בית הכנסת בניי-סיר-סן הוא בית הכנסת העתיק ביותר שבפרוורי פריז.

## ערים תאומות
*
*
*
* (יחסי ידידות)

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:או-דה-סן: ערים
הדמיית זרימה

[שמאל|ממוזער|300px|מודל מוקטן של מטוס [ססנה במנהרת רוח עם הליום. ניתן לראות את המערבולות בקצה הכנפיים, וקווי הזרימה הכלליים וסטייתם.]]
**הדמיית זרימה** (באנגלית: **Flow visualization**) בדינמיקת נוזלים, היא שיטה שמטרתה להפוך דפוסי זרימה (סביב גופים) לנראים, ובכך לדלות מידע איכותי או כמותי אודותם.

## סקירה
ניתן להבין את הדמיית הזרימה ברמות שונות. ברוב הזורמים השקופים (אוויר, מים וכדומה) לא ניתן יהיה לראות את דפוסי הזרימה סביב גופים מבלי להשתמש בשיטות או אמצעים מתאימים. 
ברמה התאורטית, ידועים לנו המשוואות השלטות בתנועת הנוזלים (משוואות נאוויה-סטוקס), אך הן משוואות דיפרנציאליות חלקיות ולא ליניאריות, ובשל סיבוכן הרב מעט פתרונות שימושיים להן. ניתן אמנם לפותרם  באמצעות מחשבים מודרניים ולקבל בסופו של דבר תוצאה מספרית, אולם תוצאות אלו עשויות להיות מרוחקות מהטבע, וחובה לאמתן בניסויים. 
היבט נוסף של משוואות אלו הוא הצלחה בחיזוי תבניות זרימה של נוזלים ברמות שונות. תבניות כגון אלו מוכרות לכולנו: מערבולות בעת ריקון אמבטיה, טורנדו, טבעות עשן, ענני עשן בצורת פטריה (לרב מתגובה לפיצוץ), חוטים ה"שורקים" ברוח חזקה וקריסות גשרים.

## שיטות הדמיה
בניסויים מתחום מכניקת הזורמים ניתן לדמות זרימה בשלוש דרכים:  
* הדמיית משטח זרם: חושפת רצף של קווי זרימה בקצוות הגוף. שמן צבוע המוכנס לדופן מנהרת רוח, מספק דוגמה טובה לכך. השמן מגיב למאמץ גזירה הפועל על המשטח ויוצר תבנית זרימה. 
* מעקב אחר מסלול הזרימה (של חלקיק): ניתן להוסיף לנוזל חלקיקים כמו עשן כדי לעקוב אחר תנועתו, ובנוסף להאיר חלקיקים אלו באמצעות יריעת לייזר, על מנת לאפיין את תבנית הזרימה. בדרך זו ניתן גם למדוד את מהירות הזרימה של החלקיקים (לדוגמה, באמצעות שחזור שדה מהירות מתמונות חלקיקים עוקבי זרימה) ונקודות חיכוך בתווך. 
* שיטות אופטיות: בחלק מהזרימות ניתן לאפיין את דפוס הזרימה על פי שינויים במקדם השבירה. לדוגמה, שיטות כגון: שדוגרפיה, אינטרפרומטריה, ושיטת תצלום שלירן. בצורה דומה, ניתן להוסיף גוונים (לרוב נוזליים) לזורם כדי למדוד ריכוזים וצפיפויות חומרים.

## יישומים
בדינמיקת נוזלים חישובית, פתרון מספרי למשוואות המרכזיות עשוי לספק את כל תכונות המרחב והזמן של החומר. כמות עצומה של מידע מעין זה צריכה לקבל מימוש מעשי ולכל הפחות חזותי. לכן הדמיית זרימה חשובה בפן החישובי באותה מידה כמו הפן הניסויי בדינמיקה נוזלית.

## הפניות

* 
* 
* 
* 
* 


## ראו גם
* סוגי זרימה
* מכניקת זורמים
* דינמיקת נוזלים

## קישורים חיצוניים

*Flow visualization techniques.
*Flow visualization algorithms.
*Educational Particle Image Velocimetry (e-PIV) - resources and demonstrations

קטגוריה:אווירודינמיקה
קטגוריה:הידרודינמיקה
מרסל אלכסנדר ברטראן

**מרסל אלכסנדר ברטראן** (בצרפתית: **Marcel Alexandre Bertrand**; 2 ביולי 1847 – 13 בפברואר 1907) היה גאולוג צרפתי.

## חייו ועבודתו
ברטראן, בנו של המתמטיקאי ז'וזף ברטראן, נולד בפריז ב-1847 והחל את לימודיו באקול פוליטקניק ב-1867. שנתיים אחר כך למד באקול דה מין (École Nationale Supérieure des Mines de Paris - בית הספר למהנדסי מכרות, המשתייך לגרנד אקול והיום מכשיר מהנדסי תעשייה). עם סיום לימודיו עבד בכמה משרות במזרח צרפת, והחל ב-1877 הוא הצטרף למיזם המיפוי הגאולוגי של צרפת. בתפקידו זה ביצע מיפוי גאולוגי של אזורים בפרובאנס, בהרי היורה ובאלפים. ב-1886 הוא קיבל משרת פרופסור לגאולוגיה ב"אקול דה מין" שבו הוכשר. ב-1896 הוא נבחר לאקדמיה הצרפתית למדעים במקומו של לואי פסטר שמת שנה קודם לכן.
ברטראן הוא בין האבות המייסדים של הטקטוניקה המודרנית. תרומותיו העיקריות היו "תאוריית הגל" בתחום האורוגנזה (היווצרות ההרים) והשערת הגלישון. ברטראן הקדיש שמונה שנים לחקר הסטרטיגרפיה של הרי היורה בתחום צרפת. ממחקריו עלה הצורך למצוא מנגנון שיסביר את נוכחותם של "פגמים", "ליקויים" ו"עיקומים" שנמצאו בהרים סמוך לבזאנסון. ממחקר דומה בהעתק גלרוס הסיק ברטראן כי מדובר בהעתק הפוך שהסיט את המסלע ב-40 קילומטרים, והניח כי מנגנון זה יצר את האלפים. את תוצאות מחקריו פרסם ב-1884 במאמר "דיווח על מבנה האלפים של גלרוס ואגן הפחם הצפוני".

לגלישונים קרא ברטראן "Nappe" – (בצרפתית: מפת שולחן), לתופעה עצמה - *Nappe de charriage*, ופיתח את התפיסה לפיה הן נוצרות בתהליכי קימוט והעתקה. תאוריית הגל שלו תיארה בנייה של קמטים מאסיביים של קליפת כדור הארץ הנמשכים על פני עידנים גאולוגיים רציפים הקרויים תקופות האורוגנזה הקלדונית, ההרציניאנית, והאלפינית. מאוחר יותר הוא הוסיף את התקופה ההורוניאנית שהתרחשה בעידן הפרקמבריון.

ב-1886 זכה ברטראן בפרס ואיאן (Prix Vaillant) מטעם האקדמיה למדעים של צרפת. ב-1888 זכה ברטראן בפרס פונטאן (Fontannes) מטעם החברה הגאולוגית של צרפת (Société géologique de France). ב-1890 זכה שוב בפרס ואיאן, וב-1893 בפרס פטי ד'אורמואה (Petit d'Ormoy).

ברטראן נישא ב-1886 למטילדה מסקאר (Mascart Matilda) בתו של הפיזיקאי אֶלֶתֵר מסקאר (Éleuthère Mascart). לזוג נולדו חמש בנות. הבכורה, ז'אן (Jeanne), נהרגה לנגד עיניו במפולת סלעים ב-1900, בהיותה בת 13, והוא התקשה להתאושש מהמהלומה. מרסל ברטראן נפטר בפריז ב-1907, ארבעה חודשים לפני הגיעו לגיל 60.

## קישורים חיצוניים

* (Wilfrid Kilian, ''Marcel Alexandre BERTRAND (1847-1907'' 
* (Pierre Termier, '' MARCEL BERTRAND (1847-1907'' 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאולוגים צרפתים
קטגוריה:מדענים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1847
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1907
עוף ירושלים

250px|ממוזער|שמאל|משאית חלוקה של "עוף ירושלים"
**עוף ירושלים** היא חברה ישראלית העוסקת בשחיטת עופות ושיווקם.

## היסטוריה
משחטת עוף ירושלים הוקמה בנובמבר 1964 בבית שמש כשותפות של חברת תעשיות כפר (שהייתה בעצמה שותפות של מדינת ישראל והסוכנות היהודית) ושל האגודה לפיתוח ״פרוזדור ירושלים״ שהייתה בבעלות מושבי וקיבוצי האזור. בתחילה שווק כל תוצרתה בהיקף של כ-2.5 טון בירושלים, אולם עם התרחבות הייצור ל-6 טון ביום שהיווה כ-75% מכושר הייצור של המשחטה, לקראת סוף שנת 1965, שווק רק כשליש מתוצרתה בירושלים והשאר שווק באזור מישור החוף בו הושגו מחירים יותר טובים. בשנת 1966 העבירה חברת תעשיות כפר את מניותיה בעוף ירושלים לאגודה לפיתוח פרוזדור ירושלים. במשחטה היו קווים לשחיטת תרנגולים וקו לשחיטת הודים וכן מפעל לעיבוד מוצרי בשר ומפעל לעיבוד פסולת עופות. בתחילת דרכה, תוצרתה שווקה באופן בלעדי על ידי תנובה.

בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 צבר עוף ירושלים הפסדים. המפעל היה מיושן ומשרד הבריאות דרש שיפורים בקווי השחיטה כתנאי להמשך קיום המשחטה. בשנים 1984–1985 הוחלט להרחיב את המפעל כדי להכין אותו למאה ה-21, בניגוד לדעת משרדי הממשלה אשר טענו שאין צורך בהרחבה וסירבו להעניק להרחבה הטבות של מפעל מאושר. מנהלי המשחטה הניחו שענף השחיטה יגדל באופן מהותי ושהכשר העדה החרדית הבלעדי למשחטת עוף ירושלים יאפשר להם למכור תוצרת רבה. בהקמת המפעל החדש הושקעו 11 מיליון דולר, והוא החל לפעול בשנת 1988. במהרה הגיעה המשחטה לפירוק וכינוס נכסים, וביוני 1992 נרכשה עוף ירושלים על ידי תעמ"ת, אגודה-אחות של תנובה. בשלב זה במשחטה היה קו שחיטה של פטם בלבד ולא של הודו. בשנת 1996 החליטה תנובה לסגור את המשחטה ושלחה מכתבי פיטורין ל-120 מעובדי המשחטה. עם זאת, המשחטה המשיכה לפעול.

היום עוף ירושלים מהדרין בע"מ היא חברה פרטית המפעילה משחטה באזור תעשייה עטרות. החברה נחשבת לאחד השחקנים הראשיים בתחום שיווק עופות בכשרות מהדרין וכן בייבוא בשר בקר ובשר כבש מחו"ל, ובנוסף, החברה עוסקת ביבוא ירקות קפואים. בשנת 2008 נכרת הסכם בין עוף ירושלים ונטו מלינדה סחר על שיווק משותף של עופות בכשרות של הרב מחפוד. בשנת 2009 רכשה חברת עוף ירושלים מבנה באזור תעשייה עטרות לצורך הרחבת המשחטה במקום.

בשנת 2011 הוקם מפעל לעיבוד מוצרי בשר במבנה חדש באזור התעשייה עטרות, בכשרויות מהדרין של בד"ץ שארית ישראל, בד"ץ הרב רובין ובד"ץ יורה דעה. בהמשך התחילו גם התאחדות קהילות החרדים לשחוט במקום.

בשנת 2012 הוקמה מדגרה בשותפות עם קיבוץ מענית.
בראשית שנת 2015, החלה בשחיטה מיוחדת לחסידי חב"ד בהשגחתו של הרב מרדכי ביסטריצקי, רב קהילת חב"ד בצפת. המהלך הביא לקפיצת מדרגה בשיווק "שחיטת ליובאוויטש", ברחבי הארץ.

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיית בשר בישראל
קטגוריה:בשר עוף
אית'ן ואן סקייבר

**אית'ן דניאל ואן סקייבר** (באנגלית: **Ethan Daniel Van Sciver**, נולד ב-3 בספטמבר 1974 ביוטה) הוא מאייר קומיקס אמריקני הידוע בעבודותיו לכותרי גרין לנטרן, סופרמן/באטמן, New X-Men ופלאש: לידה מחדש.

## ביוגרפיה
ואן סקייבר נולד ביוטה וגדל בדרום ניו ג'רזי. הוא החליט לפתח קריירה כאמן קומיקס לאחר שצפה בסופרמן: הסרט כילד, אך החל לקרוא חוברות קומיקס רק בעקבות חוברות *The Man of Steel* של ג'ון ביירן, השכתוב שנעשה לדמותו של סופרמן בעקבות המשבר בעולמות האינסופיים של שנת 1986. הוא הושפע בעיקר ממיני-סדרה *Fantastic Four vs. X-Men* של כריס קלרמונט וג'ון בוגדנוב.

כניסתו של ואן סקייבר לתעשיית הקומיקס הייתה בגיל 19, והוא תרם לכותרים מצליחים של חברות מארוול קומיקס ו-DC קומיקס. עבודתו הראשונה העיקרית הייתה בכותר *[[בארט אלן|Impulse]]* יחד עם הכותב טוד דזאגו. הוא החל בעבודתו המשותפת עם הכותב ג'ף ג'ונס בסיפור *The Flash: Iron Heights*. בשנת 2005, ואן סקייבר וג'ונס עמדו מאחורי החזרתו של האל ג'ורדן ליקום DC כגרין לנטרן העיקרי, במיני סדרה "גרין לנטרן: לידה מחדש", לפני שהחלו את הכרך הרביעי של סדרת הכותרים.

בשנת 2007, ג'ונס, ואן סקייבר, דייב גיבונס ואייבן רייז הפיקו את המיני סדרה מלחמת חיל סינסטרו, החלק השני בטרילוגיית סיפורי גרין לנטרן. הסיפור הציג את חיל סינסטרו, האנטיתיזה של חיל הפקחים הירוקים ואשר מונהגת בידי הגרין לנטרן לשעבר סינסטרו. הסדרה עיצבה מחדש את חיל הפקחים והציגה את הספקטרום הרגשי שמספק כוח לחילות צבעים נוספים.

ואן סקייבר שימש כאמן אורח בחוברת *[[ליגת הצדק|Justice League of America Vol.2 #20]]* (יוני 2008). עבודתו בשנת 2009 כללה את המיני סדרה "פלאש: לידה מחדש" ואיור העטיפות לחוברות גרין לנטרן והלילה האפל ביותר.

עבור חברת מארוול קומיקס, ואן סקייבר אייר מספר חוברות בהרצתו של גרנט מוריסון של New X-Men, וכן את חוברת *[[וולברין|Wolverine #179]]*.

## קישורים חיצוניים

* אית'ן ואן סקייבר במסד הנתונים Comic Books DB

## הערות שוליים

קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
הוד חפר

**הוד חפר** הוא מפעל לשחיטה ולעיבוד של מוצרי בשר הודו ובשר עוף, טריים וקפואים.

## תולדות המפעל
בניית המפעל הושלמה בדצמבר 1974 והוא נחנך בטקס חגיגי באפריל 1975. המפעל היה בבעלות של 51% של משקי גרנות ו-49% של מושבי השרון. הוא זכה למעמד של מפעל מאושר והעסיק באמצע שנות ה-80 520 עובדים. בשנת 1985 הוא ייצר כ-16,000 טון בשר שהיה כ-44% מכושר הייצור שלו והוא צבר גירעונות. בתקופה זאת המפעל הפעיל לחץ על חקלאי הסביבה על מנת שלא ישלחו את העופות שלהם למשחטות אחרות.

בין השנים 1990–2005 הפעילה "הוד חפר" בשותפות עם חברת העוף המעולה את חברת "הוד מעולה שיווק".

בסוף שנת 2007 רכשה גרנות, באמצעות חברת הבת שלה, אמבר, את חלקה של מושבי השרון והייתה לבעלים מלאים של החברה. באוקטובר 2009 רכשה "קבוצת א-ת" (חברה משותפת של "תנובה" ו"אמבר") את "הוד חפר" מידי חברת "אמבר".

ב-6 בנובמבר 2014 אירעה דליפת גז מסוג אמוניה במפעל באזור עמק חפר. כתוצאה מכך נהרג הכבאי, המנוח רס"ר סאמר עסלי ז"ל מכפר קרע, בן 34 שנים, הותיר אחריו אלמנה ושני יתומים בני 4 שנים ושנה. בנוסף, 16 אנשים נפצעו בדרגות שונות.

ב-7 באפריל 2015 אירעה דליפת גז מסוג אמוניה במפעל, מספר כבישים נסגרו לנסיעה.

## פרשת הכשרות

למפעל הוד חפר היה כשרות מהדרין בהשגחת הרב ורנר מחדרה. הרב דוד ורנר, בגיבוי הרבנות הראשית, אסר באפריל 2000 על משחטת "הוד מעולה" למכור עופות שנפסלו על ידי משגיחי הכשרות למעדניה שעסקה במכר של בשר לא-כשר ליהודים. המעדניה עתרה לבג"ץ ובעקבות זאת הסכימה הרבנות להעניק תעודת כשרות למשחטה גם אם תמכור למעדניה עופות לא כשרים, אולם קבעה שלא תנתן למשחטה כשרות מהדרין. בית המשפט העליון פסק כי פרקטיקה זו של הרבנות פסולה והורה להעניק להוד מעולה תעודת כשרות למהדרין. לאחר פסיקת הבג"ץ העניקה הרבנות תעודת כשרות להוד מעולה, אך הודיעה בפרסום שלה שהדבר נעשה רק בהוראת בג"ץ. בעקבות זאת נתקבלו במשחטה ביטולים רבים של הזמנות והמשחטה עמדה בפני סכנה עסקית חמורה. המשחטה פנתה לרבנות והתחייבה שלא תמכור את העופות הלא כשרים למעדניה. המעדניה עתרה שנית לבג"ץ בדרישה שהמשחטה תחזור למכור לה את העופות הלא כשרים. השופט מישאל חשין, בפסק דין נוסף, הגיב בחריפות רבה על התנהלות הרבנות באומרו:  יתר על כן חשין המליץ לכנסת לבטל את חוק איסור הונאה בכשרות בשל השימוש הבלתי ענייני שנעשה בו. במקום זאת יש, לדעתו, להסתפק בחוק הגנת הצרכן, שאוסר על הצגת מזון לצרכן בצורה שגויה. בנוסף, קרא חשין ליועץ המשפטי לממשלה לשקול העמדת אנשי הרבנות לדין על בזיון בית המשפט. עם זאת, הרבנות עמדה על דרישתה שמשחטות לא תמכורנה עופות לא כשרים ליהודים והמשחטה המשיכה לסרב למכור עופות לא כשרים למעדניה.

במאי 2013 הודיע הרב דוד יחיאל ורנר רב העיר חדרה, על הורדת רמת הכשרות של המפעל ממהדרין לרגילה, עקב כך הודיע הרב אליעזר מלמד שנכון שלא לאכול ממוצרי הוד חפר. הרב יוסף קרסיק, רב היישוב בת חפר והמועצה האזורית עמק חפר, שהמפעל מצוי בתחומו, מעניק כיום כשרות למפעל. כמו כן יש בדיקה של עופות שמועברים מבד"צ לכשרות הרבנות.

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיית בשר בישראל
קטגוריה:בשר עוף
Refrain

"**Refrain**" (בעברית: "**פזמון חוזר**") היה השיר המנצח של תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 1956, אשר נכתב על ידי אמיל גרדז וג'ו וומארד, שבוצע על ידי ליס אסיה אשר ייצגה את שווייץ. שיר זה היה השיר הראשון שניצח בתחרות האירוויזיון בתולדותיה, אך שיר זה לא היה הביצוע הראשון של שווייץ. הסיבה לכך היא שכללי התחרות ב-1956 אפשרו (בפעם הראשונה והיחידה) שכל מדינה תופיע עם שני שירים. אסיה שרה שני שירים בתחרות זו: האחד הוא "Das alte Karussell" ("הקרוסלה הישנה") בגרמנית, והשני הוא "פזמון חוזר" אשר הושר בצרפתית.

השיר מזרם השאנסון הקלאסי. הוא מתאר את האהבה האבודה של "גיל ההתבגרות" של הזמרת ומקונן על סיפור זה.

השיר הושר תשיעי בסדר ההופעות בליל התחרות, לאחר שקורי ברוקן ייצגה את הולנד עם השיר "Voorgoed voorbij" ("עבר-חלף לתמיד") ולפני שמוני מארק ייצגה את בלגיה עם השיר "Le plus beau jour de ma vie" ("היום היפה בחיי"). שיר זה הגיע למקום הראשון, למרות שמספר הנקודות שניתנו לשיר לעולם לא נחשפו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 1956
קטגוריה:שירי שווייץ באירוויזיון
קטגוריה:שירים שזכו באירוויזיון
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:שירי ליס אסיה
ניו יורק בלייד

**הניו יורק בלייד** (באנגלית: **The New York Blade**) היה עיתון שבועי אמריקאי המיועד להומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב) אשר יצא בניו יורק בין השנים 1997 ל-2009. העיתון הכיל חדשות, בידור, ושירות היכרויות לנשים וגברים.

## היסטוריה
הניו יורק בלייד החל כמהדורה מקומית של וושינגטון בלייד. זהות המשקיעים בעיתון עוררה מהומה עם ההודעה על הקמתו, ובתחילת דרכו תקפו פעילים למען זכויות להט"ב את מקימיו לאחר שנודע כי איש העסקים וילבור רוס יהיה מעורב בעיתון. בשנת 2001 נרכש הניו יורק בלייד, יחד עם וושינגטון בלייד, על ידי חברת עיתונות הלהט"ב "Window Media". בשנת 2007 הוא נמכר לחברת "HX Media". בפברואר 2009 החליפה העיתונאית קאט לונג את מי ששימש כעורך הראשי עד אז, מונה טרנטון סטראוב. ביולי 2009 הופסקה הפצת העיתון, עת עמדה תפוצתו על 22,000 עותקים שחולקו חינם.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:עיתונות להט"ב
קטגוריה:להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:להט"ב: היסטוריה
רוברט לוין

**רוברט לוין** (באנגלית: **Robert D. Levin**; נולד ב-13 באוקטובר 1947) הוא נגן, מלחין ומוזיקולוג יהודי-אמריקאי, המנהל האמנותי של פסטיבל המוזיקה של סרסוטה.

## קורות חייו
### לימודים
לוין נולד בניו יורק. את לימודי הפסנתר החל בגיל חמש ובגיל 12 נסע לפריז ללמוד אצל נדיה בולאנז'ה, לימודים שהיו לו גילוי וחוויה. לאחר מכן למד באוניברסיטת הרווארד וסיים את לימודיו שם בהצטיינות ב-1968, בכתיבת תזה שכותרתה "היצירות הלא-גמורות של וולפגנג אמדאוס מוצרט". במקביל ללימודיו בהרווארד למד לוין פסנתר, עוגב, סולפג' קונטרפונקט, הלחנה וניצוח. בין מוריו היו ז'אן קאסאדסי, קליפורד קרזון, רובר קאסאדסי ונדיה בולאנז'ה, שטפאן וולפה ואלעזר דה קארווליו.

### קריירה אקדמית

עם סיום לימודיו בהרווארד נענה לוין להזמנת רודולף סרקין להיות לראש המחלקה לתאוריה במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה. מפי סרקין נודע לו, כי מאחורי ההזמנה יוצאת הדופן לצעיר בן 20 שאך זה סיים את לימודיו עמדה המלצתה של נדיה בולאנז'ה, שבהמשך אף ביקשה שיחליף אותה בתפקידה, זמן קצר לפני מותה. בהמשך התמנה לפרופסור חבר למוזיקה ומתאם תאוריה ב"סאני פרצ'ייז", וב-1975 היה לפרופסור מן המניין. בשנים 1986 עד 1993 כיהן כפרופסור לפסנתר בבית הספר הגבוה למוזיקה פרייבורג שבגרמניה. ב-1993 התמנה לפרופסור למוזיקה באלמה מאטר שלו, אוניברסיטת הרווארד, משרה בה הוא מכהן גם בהווה.

הקריירה האקדמית של לוין משלבת לימוד והדרכה בביצוע מוזיקה - בעיקר נגינה בכלי מקלדת אך גם ניצוח - עם הוראת תאוריית המוזיקה, בדגש על תולדות המוזיקה הקלאסית.

## תרומות בתחום ההלחנה

לוין השלים ושיחזר מספר יצירות קלאסיות, בייחוד יצירות לא-גמורות מאת מוצרט, וכן משל באך.
מלאכת ההשלמה שלו ליצירות לא-גמורות של מוצרט, בהן הרקוויאם ברה מינור והמיסה הגדולה בדו מינור, נחשבת לגדול בהישגיו. ברקוויאם של מוצרט בנה מחדש את הפוגה על "אמן" מתוך סקיצות של מוצרט עצמו. ג'ון אליוט גרדינר הזמין אותו לחבר חלקים תזמורתיים חסרים לחמישה פרקים מתוך קנטטות של יוהאן סבסטיאן באך, כמו Ach! ich sehe, itzt, da ich zur Hochzeit gehe, רי"ב 162 ובהמשך לכך באו עוד יצירות חשובות, אם כי פחותות בהיקפן.

### יצירותיו
* 2 סונאטות לקלרינט (1961; 1967-68)
* 2 קטעים קצרים לפסנתר (1966-67)
* סונאטה לבסון (1965-66)
* חמישייה לכלי נשיפה מעץ
* רביעיית פסנתר 1(1964-65)
* סונאטה לפסנתר (1962)

## קריירה כנגן
כנגן, נודע לוין ביותר בסולן בקונצ'רטי מן התקופה הקלאסית, ובעיקר ב"מומחיותו" בטיפול ביצירות מוצרט. הוא נודע בנסיונותיו להשיב לקדמותם נוהלי ביצוע מתקופת המלחין, כגון אלתור קדנצות.

רוברט לוין ישב בחבר השופטים בתחרות רובינשטיין בשנת 2011.

## משפחה
רוברט לוין נשוי לתלמידתו בעבר, יא-פה, פסנתרנית ילידת טאיוון. השניים מופיעים בצוותא בנגינה בארבע ידיים.

## קישורים חיצוניים


* An article by Levin regarding improvisation and Mozart
* Hear Robert Levin in concert from WGBH Boston
* SEED article about improvisation, heavily featuring Levin

* האתר של עומר שומרוני, ריאיון עם רוברט לוין, שופט בתחרות רובינשטיין 2008 27 במרץ 2008
* יוטיוב, "אינטרמצו עם אריק", רוברט ויא-פה לוין אוגוסט 2011

## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקולוגים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה באמריקה
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקולוגים יהודים
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת המדינה של ניו יורק בפרצ'ס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרייבורג למוזיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
מקנזי קרוק

**פול מקנזי קרוק** (באנגלית: **Paul Mackenzie Crook**; נולד ב-29 בספטמבר 1971) הוא שחקן וקומיקאי אנגלי. קרוק הוא כוכב קומדיית המצבים הבריטית "המשרד" וסדרת סרטי "שודדי הקאריביים".

## ביוגרפיה
קרוק נולד בעיירה במחוז קנט, דרום מזרח אנגליה. הוא בנם של שילה, מנהלת בית חולים, ושל מייקל קרוק, עובד בחברת התעופה "בריטיש איירווייז".

קרוק נאלץ לעבור בתור ילד טיפול הורמונלי עקב אי סיפוק הורמון גדילה לגופו. הוא גדל והתחנך בעיירה דארפורד, שם גם עסק מגיל צעיר בתיאטרון.

מתגורר כיום עם אשתו ושני ילדיו בפרבר מיוסוול היל שבצפון לונדון.

## קריירת משחק
קרוק החל את דרכו בתוכנית הסאטירה הלילית "מופע ה-11 בלילה", בה הופיע לצד קומיקאים כגון סשה ברון כהן במספר פרקים.

בשנת 2001 קיבל קרוק את תפקיד גארת' קינאן, עוזרו התמהוני של איש המכירות טים קנטרברי, בסיטקום הבריטי המצליח "המשרד". התפקיד שביצע בשלוש עונותיה של הסדרה פרסם אותו לראשונה; בעקבותיו היה מועמד לפרס פריצת השנה בטקס פרסי הקומדיה הבריטית.

קרוק התפרסם ברחבי העולם בזכות הופעות קומיות בתפקיד משני, בתור הפיראט ראגטי בעל העין התותבת, בשלושה מסדרת סרטי "שודדי הקאריביים".

קרוק גילם את סדרן התיאטרון במלודרמה הביוגרפית "למצוא את ארץ לעולם לא". בעיבוד הקולנועי למחזה "הסוחר מוונציה" גילם את לנסלוט גובו, משרתו הטיפש של המלווה בריבית היהודי שיילוק (אל פצ'ינו). קרוק הופיע גם בקומדיית המיסטיקה התקופתית "האחים גרים למבוגרים בלבד", בתור הידיק עוזרם של האחים גרים.

בשנת 2008 שיחק בפנטזיה הספרותית "עיר הגחלת", לאחר מכן במערבון האקשן "סולומון קיין" משנת 2009 ובדרמה המוזיקלית "סקס סמים ורוקנרול" משנת 2010.

## פילמוגרפיה נבחרת

### קולנוע

*סטיל קרייזי (1998)
*שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה (2003)
*הסוחר מוונציה (2004)
*צ'רצ'יל: שנות הוליווד (2004)
*חיי המין של אנשי תפוחי האדמה (2004)
*למצוא את ארץ לעולם לא (2004)
*האחים גרים למבוגרים בלבד (2005)
*שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת (2006)
*אף פעם לא אהיה שלך (2007)
*שודדי הקאריביים: סוף העולם (2007)
*רוצה להיות כוכבת פורנו (2007)
*פעם שלישית החוצה (2008)
*עיר הגחלת (2008)
*דוריט הקטנה (2008)
*סולומון קיין (2009)
*סקס סמים ורוקנרול (2010)
*איירונקלאד (2011)
*מזג אוויר עליז לחתונה (2012)
*בסתר (אנ') (2013)
*צ'אנס אחרון (2013)

### טלוויזיה

*המשרד (2001 - 2003)
*משחקי הכס (2013)
*כמעט אנושי (2014-2013) 
*גבעת ווטרשיפ (2018)
*בריטניה (2019-2018)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קומיקאים בריטים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1971
ניקולאי לביצ'ב

**ניקולאי ולדימירוביץ' לביצ'ב** (ברוסית: **Николай Владимирович Левичев**; נולד ב--23 במאי 1953 בפושקין, לנינגרד) הוא מדינאי רוסי, לשעבר מנהיג מפלגת רוסיה הוגנת מאז ה-16 באפריל 2011 ועד 2013. 

בשנים 2007–2012 הוא עמד בראש סיעת המפלגה בדומה הממלכתית, הבית התחתון בפרלמנט הרוסי.

## ביוגרפיה
למד בבית הספר בעיר לנינגרד באותה כיתה עם סרגיי מירונוב. ב-1976 סיים את לימודיו בפקולטה לפיזיקה של אוניברסיטת לנינגרד. הוא המשיך ללימודי הדוקטורת אך לא סיים ולא קיבל את התואר. לביצ'ב למד גם באקדמיה למדעי החברה של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ולאחר מכן עבר הכשרה באקדמיה של פקידי המדינה. עבד במנגנון של קומסומול ובהסתדרות העובדים של ברית המועצות. 

בשנת 1991, לאחר פירוק ברית המועצות היה צורך לשנות את מיקום העבודה. הוא הקים והיה מנכ"ל ההוצאה לפועל "קליוץ'-ס." והיה שותף בהקמת המפלגה הרוסית לחיים. בשנת 2004 לביצ'ב היה ראש מטה קמפיין הבחירות של סרגיי מירונוב במרוץ הנשיאותי. הוא היה סגנו של מירונוב, ומאז 2007 הוא עומד בראש סיעת רוסיה הוגנת בבית התחתון של הפרלמנט הרוסי.

ב-16 באפריל 2011 התמנה לראש המפלגה, לאחר התפטרות של מייסד המפלגה סרגיי מירונוב. בשנת 2011, לאחר הבחירות לדומה התמנה לסגן ראש נציגות המפלגה בדומה. בדצמבר 2011 התמנה לסגן יושב ראש הדומה. באביב 2012 השתתף בהפגנות נגד זיוף הבחירות באסטרחן והיה לחבר דומה בכיר ראשון שנפגע בהפגנות. בשנת 2013 מירונוב מונה מחדש לראש המפלגה ולביצ'ב הודח. הוא התמודד לתפקיד ראש עיריית מוסקבה, אך הפסיד.

לביצ'ב קיבל את מדליית שיתוף הפעולה של משרד התובע הכללי הרוסי כמי שסייע לפתח את מערכת התביעה וחיזוק שלטון החוק. באוקטובר 2009, נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב העניק לו את תעודת הכבוד הנשיאותית, תעודת הוקרה שהוענקה לו על פעילותו החברתית ומאמציו ביישומי חקיקה.

## משפחתו
הוא נשוי לוולנטינה פיודורובנה לביצ'בה. לזוג אין ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* הערך לביצ'ב, ניקולאי באתר Lenta.ru 

קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:חברי הדומה הממלכתית
קטגוריה:סגני יו"ר הדומה הממלכתית
קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה הוגנת
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1953
ז'אן קאסאדסי

**ז'אן קאסאדסי** (בצרפתית: **Jean Casadesus**  7 ביולי 1927 – 20 בינואר 1972) היה פסנתרן צרפתי, בנם של הפסנתרנים הנודעים רובר וגבי, ובן-אחיינם של אנרי קאסאדסי ומריוס קאסאדסי.

## קורות חיים
ז'אן קאסאדסי נולד בפריז. הוריו לימדוהו נגינה בפסנתר ולאחר לימודים בקונסרבטואר של פריז, בשנת 1940, עבר עם הוריו לארצות הברית, להמשיך את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון.

בשנת 1946 זכה בתחרות סולנים צעירים של תזמורת פילדלפיה והופעתו הראשונה הייתה ב-1947 עם תזמורת זו בנגינת הקונצ'רטו בסול מז'ור של ראוול, בניצוח יוג'ין אורמנדי. מכאן ואילך קצר הצלחה כפסנתרן קונצרטים, בסיורים באירופה, ישראל ודרום אמריקה וכמורה לפסנתר, בעיקר בקונסרבטוריון פונטנבלו האמריקאי. בין תלמידיו הנודעים רוברט לוין.

ז'אן והוריו ביצעו יחדיו קונצ'רטי של מוצרט לשניים ושלושה פסנתרים. הם הקליטו יצירות אלה עם התזמורת הסימפונית של קולומביה ועם תזמורת קליבלנד בניצוחו של גיאורג סל ועם תזמורת פילדלפיה בניצוח יוג'ין אורמנדי.

בשנת 1953 נשא לאישה את אוי ז'יראר, בתו של הצייר אנדרה ז'יראר. לזוג נולדה בת בשם אגנס.

ז'אן קאסאדסי נהרג בתאונת דרכים בקנדה בראשית שנת 1972. אביו מת באותה שנה בפריז.

בשנת 1973 קרל קורט כתב אורטוריה לזכרו של המלחין.

## קישורים חיצוניים


* Brief biography of Jean Casadesus with photographs on the Casadesus family site</div>

## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרנים צרפתים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:משפחת קאסאדסי
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בקנדה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1927
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1972
Unplugged (אלבום של אריק קלפטון)

**Unplugged** הוא אלבום הופעה של אריק קלפטון אשר הוקלט ב-16 בינואר 1992, עבור סדרת ההופעות האקוסטיות, MTV Unplugged, אשר הופקה על ידי רשת MTV.

האלבום זיכה את קלפטון בשישה פרסי גראמי: תקליט השנה, אלבום השנה, שיר השנה, ביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר - זמרים, ביצוע הרוק הווקאלי הטוב ביותר - זמרים, שיר הרוק הטוב ביותר. השיר Tears in Heaven זכה בשלושה מתוך ששת התארים. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד Billboard 200, מכר למעלה מעשרה מיליון עותקים בארצות הברית והגיע למעמד של אלבום זהב.

ההופעה נערכה באולפני בריי פילפ שבווינדזור אשר באנגליה, אל מול קהל צופים מצומצם. מלבד השירים שנכללו באלבום, כללה ההופעה שלושה שירים נוספים: My Father's Eyes, Circus Left Town ו-Worried Life Blues. הגיטרה האקוסטית מתוצרת מרטין עליה ניגן קלפטון במהלך ההופעה, נמכרה בשנת 2004 במכירה פומבית תמורת סכום של 791,500 דולר.

## רשימת השירים

## מבצעים
* אריק קלפטון - שירה, גיטרה אקוסטית
* אנדי פיירווטר-לאו - גיטרה אקוסטית
* ריי קופר - כלי הקשה
* נתן איסט - באס אקוסטי, קולות רקע
* סטיב פרוון - תופים
* צ'אק ליבל - קלידים
* קטי קיטסון - קולות רקע
* טסה ניילס - קולות רקע

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לאלבום השנה
קטגוריה:אלבומי יהלום בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי יהלום בקנדה
קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
נווה רבין

ממוזער|201x201px
**נווה רבין** היא אחת משתי השכונות המודרניות באור יהודה (חלק מבקעת אונו). השכונה נבנתה כשבמרכזה "פארק רבין", וסביבו שני מעגלי בניינים השוכנים ברחובות "צפריר" ו"ניצן". במעגל הפנימי נמצאים כיום 8 בניינים ושלושה בניינים במעגל חיצוני. במעגל החיצוני שכונת בתים פרטיים, בניינים משותפים נוספים ושכונת "אוריון". בשכונה נמצאים מוסדות חינוך הכוללים גנים (צבר וברוש) ובית הספר היסודי על שם אהוד מנור. 

השכונה תוכננה על ידי האדריכל גרשון צפור. 

ב־2013 נבנה פרויקט "אוריון" הכולל 6 בניינים פנימיים ועוד 5 בניינים מדורגים. בהמשך נבנה מרכז קניות MINI בחזית הפארק. כיום נבנה פרויקט "אוריון 2" הכולל 3 בניינים לצדי מתחם הקניות MINI.

## מיקום
השכונה שוכנת בסמוך לכביש 412 מדרום,  נווה מונוסון ממזרח, וכביש 461 מצפון.
ממוזער|200x200px

## היסטוריה
השכונה הוקמה החל משנות ה-90 לאחר הפשרת קרקעות חקלאיות ומכירתן בצורת מדורגת בעסקאות "קומבינציה" מול הקבלנים. 

בשלב א' נבנו 4 בניינים ראשונים ברחוב צפריר אשר יועדו לאוכלוסיית אור יהודה לשיכון זוגות צעירים. בשלב ב' נבנו זוג הבניינים ניצן 4 וניצן 6 על ידי חברת "בוני התיכון" וכן זוג הבניינים ניצן 12 וניצן 14 – אלו שווקו תחת השם "נווה הוד" כתת-שכונה בנווה רבין. כל אלה נושקים לפארק המרכזי במעגל הפנימי של המבנים בשכונה. במקביל החלה בנייה של מספר בניינים במעגל החיצוני של השכונה, בסמוך לנווה מונוסון. 

בשנת תשס"ז הוקם בית הספר היסודי אהוד מנור, ובסמוך לו גני ילדים, בית הכנסת השכונתי ומגרש ספורט.
במהלך שנת 2010 נסללה יציאה ישירה אל כביש 412 לכיוון יהוד וראשון לציון.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אור יהודה: שכונות
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן גרשון צפור
קטגוריה:הנצחת יצחק רבין
ראטקו מלאדיץ'

[שמאל|ממוזער|250px|הגנרל ראטקו מלאדיץ' מגיע לתיווך שיחות של [האומות המאוחדות בסרייבו ביוני 1993. תצלום של מיכאיל אבסטאפייב]]
**ראטקו מלאדיץ**' (בסרבית: **Ратко Младић**; נולד ב-12 במרץ 1942) הוא פושע מלחמה סרבי בוסני , שהיה הרמטכ"ל של צבא רפובליקה סרפסקה בזמן מלחמת בוסניה (1992–1995).
מלאדיץ' היה מבוקש בעיקר בגלל השתתפותו ברצח העם הבוסני בעיירה סרברניצה , הנקרא "טבח סרברניצה", שהתנהל בזמן מלחמת בוסניה, ובמצור על סרייבו  והואשם בפשעי מלחמה ובפשעים נגד האנושות. סרביה הציעה 10 מיליון אירו על ראשו וארצות הברית הציעה 5 מיליון אירו.

מלאדיץ' נעצר בסרביה בשיתוף אינטרפול וסוכנות הביון הסרבית ב-26 במאי 2011,
והורשע בבית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר בהאג. בעקבות מעצרו של מלאדיץ', הודיע נשיא סרביה בוריס טאדיץ', כי זהו "סיום פרק אפל בהיסטוריה של סרביה". כמו כן, המעצר נחשב לצעד משמעותי בהתקדמות סרביה להצטרף אל האיחוד האירופי.

## משפטו בבית הדין הבינלאומי בהאג
[שמאל|ממוזער|250px|הפגנת תמיכה במלאדיץ' ב[באניה לוקה לאחר מעצרו]]
ב-3 ביוני 2011 החל משפטו של מלאדיץ' בבית הדין הבין-לאומי בהאג. מלאדיץ' סירב להגיב לאישומים נגדו, וטען שהוא חולה מאוד. הוא נשאר במעצר עד הדיון הבא בענינו בארבעה ביולי 2011.

ב-4 ביולי השופט בבית הדין הבין-לאומי בהאג השמיע למלאדיץ' את האישומים נגדו, שכללו בין היתר אישומי רצח עם, פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות. בעת ההשמעה, סירב מלאדיץ' להקשיב לאישומים ללא עורך דינו והורחק מבית הדין בליווי אבטחה עקב הפרעותיו לדיון.והשופטים השיבו בשמו "לא אשם" לכתב האישום ככתוב בחוקת בית הדין. ב-16 במאי 2012 החל שלב הצגת הראיות במשפטו. ב-22 בנובמבר 2017 הוא הורשע בכל סעיפי האשמה (פרט לסעיף 1) כחבר במפעלים פליליים משותפים שונים ונידון למאסר עולם.

ב-8 ביוני 2021 ערעורו נדחה.

## ראו גם
* מלחמת בוסניה
* טבח סרברניצה
* רפובליקה סרפסקה
* הפדרציה של בוסניה והרצגובינה
* מלחמות יוגוסלביה
* סלובודן מילושביץ'
* רדובאן קרדז'יץ'

## קישורים חיצוניים

* רצח העם הבוסני ביוגוסלביה ומניעתו של רצח עם בקוסובו באתר "הוועד למאבק ברצח עם".
* חדשות מתעדכנות בנושא משפטי פושעי רצח העם ביוגוסלאביה באתר "הוועד למאבק ברצח עם".
* מהלך המשפט של מלאדיץ' ועדכונים אחרונים (אנגלית) באתר בית המשפט הבינלאומי לענייני יוגוסלביה, בהאג.
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא סרבים
קטגוריה:מלחמת בוסניה: אישים
קטגוריה:רפובליקה סרפסקה
קטגוריה:גנרלים בצבא יוגוסלביה
קטגוריה:מורשעים ברצח עם
קטגוריה:אנשים שהורשעו על ידי בית הדין הפלילי הבין-לאומי ליוגוסלביה לשעבר
קטגוריה:ילידי 1943
האיחוד הכלכלי האירואסייתי

**האיחוד הכלכלי האירואסייתי** (ברוסית: **Евразийский экономический союз**) הוא ארגון כלכלי בינלאומי שמיועד לייצר גבולות מכס משותפים בין המדינות החברות בו, ולעודד שיתופי פעולה כלכליים בין המדינות החברות. הארגון הוקם לראשונה בשנת 2001 בשם **הקהילה הכלכלית האירואסייתית** (רוסית: **ЕврАзЭС, Евразийское экономическое сообщество**) ובשנת 2014 פורק והוקם מחדש בשמו הנוכחי.

## היסטוריה

ימין|ממוזער|300px|פסגת מדינות הקהילה הכלכלית האירואסייתית, 31 במאי 2001
ב-10 באוקטובר 2000 חבר המדינות העצמאיות הגיעו להסכם הקמת הקהילה הכלכלית האירואסייתית שמטרתו לייצר שוק חופשי משותף ולהתמודד עם אתגרי הגלובליזציה ולייעל את שיתוף הפעולה בין המדינות.

ב-2004 רוסיה הצטרפה לקהילה הכלכלית המרכז אסייתית על מנת לחזק את נוכחותה במרכז אסיה. עד מהרה מוסקבה הציעה לפרק את הקהילה הכלכלית של מרכז אסיה ולאחדה אל תוך ארגון הקהילה הכלכלית האירואסייתית. בשנת 2005 אוזבקיסטן הביעה התעניינות ושאר המדינות הצטרפו לתמיכה בהצעה. ב-25 בינואר 2006 שני הארגונים הללו התמזגו רשמית.

ב-16 באוקטובר 2008 אוזבקיסטן פרשה מהארגון.

ב-1 ביולי 2010 הוקם איחוד המכס בין רוסיה, בלארוס וקזחסטן. המדינות אישרו הקמת מרחב כלכלי משותף בינואר 2012.

במאי 2014 בפגישת חברי המועצה העליונה של הקהילה הכלכלית האירואסייתית, שנערכה באסטנה, נשיאי רוסיה קזחסטן ובלארוס חתמו על חוזה הקמת האיחוד הכלכלי האירואסייתי.

## המדינות החברות
ממוזער|300px|מפת האיחוד

### נשיאות האיחוד
מדי שנה מתחלפת נשיאות האיחוד ונבחרת מדינה חדשה. בשנת 2015 נבחרה בלארוס.

## מוסדות האיחוד
* המועצה העליונה
* המועצה הבין-ממשלתית
* המועצה הכלכלית
* בית הדין
* הבנק האירואסייתי לפיתוח
* הלשכה הבינלאומית לחקירת תאונות תעופה ותקריות חמורות (Международное бюро по расследованию авиационных происшествий и серьезных инцидентов ברוסית).

## ראו גם
*האיחוד האירופי

## קישורים חיצוניים

* 

* האיחוד האירואסייתי הכלכלי
* הקהילה האירואסייתית הכלכלית

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מדע המדינה
קטגוריה:אירופה: כלכלה
קטגוריה:אסיה: כלכלה
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים
קטגוריה:ארגונים בין-ממשלתיים
קטגוריה:אירופה: ארגונים
קטגוריה:משקיפים בעצרת הכללית של האומות המאוחדות
אוניברסיטת ליטא למדעי הבריאות

**אוניברסיטת ליטא למדעי הבריאות** (באנגלית: **Lithuanian University of Health Sciences**; בליטאית: **Lietuvos sveikatos mokslų universitetas**) היא אוניברסיטה ציבורית ומחקרית בקובנה שבליטא ללימודי מקצועות הרפואה אשר נוסד בשנת 1919, ידוע במיוחד בשל תוכניות בין לאומיות במקצועות רפואה, בריאות, והוטרינריה שמציעה לתלמידיה, ונחשבת למוסד האקדמי המוביל במקצועות הרפואה מבין המדינות הבלטיות.

## היסטוריה
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1919 והחלה את פעילותה כפקולטה לרפואה כחלק מאוניברסיטת ליטא (כיום Vytautas Magnus University).
בשנת 1950, בעקבות סגירתה של אוניברסיטת ליטא, הוחלט על הקמתה כמוסד נפרד ללימוד רפואה והוא המוסד לרפואה בקובנה (Kaunas Medical Institute). בשנת 1998 שונה שמה לאוניברסיטת קובנה לרפואה (Kaunas University of Medicine). בספטמבר 2010 שונה שמה לזה הנוכחי בעקבות איחודה עם האקדמיה הליטאית לווטרינריה.
האוניברסיטה מאפשרת תוכנית לימודים בשפה האנגלית משנת 1990.

## האוניברסיטה כיום
באוניברסיטה קיימות שבע פקולטות: הפקולטה לרפואה, הפקולטה לרפואת שיניים, הפקולטה לרוקחות, הפקולטה לסיעוד, הפקולטה ללימודים וטרינריים, הפקולטה ללימודי בריאות הציבור והפקולטה לגידול בעלי-חיים בחקלאות.

כמו כן משמשת האוניברסיטה כמוסד הגדול ביותר בליטא למחקר רפואי, במסגרתו פועלים: בית החולים האוניברסיטאי של קובנה ולצדו שישה מרכזי מחקר רפואיים העוסקים בין היתר בתחומי המחקר הביו-רפואי, הקרדיולוגיה, האנדוקרינולוגיה והפסיכו-פיזיולוגיה, וכמו כן במסגרת האוניברסיטה פועלים שתי מרפאות גדולות לטיפול בעלי-חיים.

האוניברסיטה לוקחת חלק במספר מיזמים רפואיים המרוכזים על ידי ארגון הבריאות העולמי של האו"ם (WHO) ובפרויקטים בינלאומיים אחרים.

משנת 2013 ניתן ללמוד בשפה האנגלית לתארים ברפואה, רפואת שיניים, סיעוד, רוקחות, וטרינריה ובריאות הציבור. נכון לשנת 2014 מספר הסטודנטים הזרים הלומדים בשפה האנגלית עומד על כ-550, מרביתם בפקולטה לרפואה כללית (כ-370 סטודנטים) ובפקולטה לרפואת שיניים (כ-140 סטודנטים).
נכון לשנת 2020, כ-400 סטודנטים יהודים ישראלים לומדים באוניברסיטה בתוכנית הבין לאומית למקצועות הרפואה ורפואת שיניים.

## גלריה

Kauno klinikos 2007-07-28.jpg|בניין הספרייה ומרכז המידע של האוניברסיטה
Kauno_klinikos_2006_07_23.jpg|הבניין הראשי של בית החולים האוניברסיטאי של קובנה
Kmu.jpg|צוות הניהול האוניברסיטאי


## קישורים חיצוניים

* 

* מידע באתר FAIMER לאוניברסיטאות לרפואה בחו"ל (אנגלית)
* מידע נרחב על האוניברסיטה באתר Medstudy (בעברית)
* מידע על האוניברסיטה באתר Medical Doctors (בעברית)

ליטא למדעי הבריאות
קטגוריה:קובנה: מבנים
קטגוריה:ליטא: בריאות ורפואה
גבי קאסאדסי

**גבי קסאסדסי** (בצרפתית: **Gaby Casadesus**; 9 באוגוסט 1901 – 12 בנובמבר 1999) הייתה פסנתרנית ומורה צרפתיה, אשתו של הפסנתרן הצרפתי המפורסם רובר קאסאדסי ואמו של הפסנתרן ז'אן קאסאדסי.

## ביוגרפיה
גבי, ל'אוטה בשם נעוריה, למדה בקונסרבטואר של פריז אצל לואי דיאמר ומרגריט לונג וזכתה בפרס הראשון לפסנתר בגיל 16. בהזדמנות זו היא התוודעה אל קלוד דביסי, שהיה השופט באחת התחרויות שבהן השתתפה. בשנת 1923 זכתה בפרס פאז'ה, שהיה הפרס היוקרתי ביותר בצרפת שנשים יכלו לזכות בו בשנים ההן.

בשנת 1921 נישאה לפסנתרן רובר קאסאדסי וייסדה עמו את דואו רובר וגבי קאסאדסי, שהרבה לבצע ולהקליט יצירות מן הרפרטואר לארבע ידיים. גבי הייתה שם סולנית ידועת-שם. היא הכירה את מוריס ראוול, גבריאל פורה, פלורן שמיט ומוריץ מושקובסקי, ועזרתם תרמה לפרשנויותיה. הרפרטואר שלה כלל גם את פליקס מנדלסון, שאת ביצועי יצירותיו קידמה בהצלחה, ויצירות של מלחינים מתקופת הבארוק.

גבי קאסאדסי לימדה בארצות הברית, בסמינר הקיץ של אוניברסיטת מוצרטיאום בזלצבורג, ב"סקולה קאנטורום" בפריז, באקדמיה על שם מוריס ראוול בסן-ז'אן דה לוז ובקונסרבטוריון האמריקאי בפונטנבלו. בין תלמידיה הנודעים דונה אמאטו, דויד דבו ורודי טות'.

בשיתוף עם גראנט יוהנסן ואודט ואלאברג וורצבורגר ייסדה גבי קאסאדסי את תחרות הפסנתר הבינלאומית של שם רובר קאסאדסי בקליבלנד, אוהיו.

## כתבים
* הוצאות רבות-ערך של יצירות לפסנתר מאת ראוול ודביסי,
* ספר על טכניקת פסנתר (עם פיליפ לאסר), Ma technique quotidienne (פריז, 1992)
* ספר זכרונות (עם ז'קלין מולר) Mes noces musicales (פריז, 1989)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:משפחת קאסאדסי
קטגוריה:פסנתרניות צרפתיות
קטגוריה:ילידות 1901
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1901
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-1999
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1999
Nightmare (אלבום)

**Nightmare** (בעברית: סיוט) הוא אלבום האולפן החמישי של להקת ההבי מטאל "Avenged Sevenfold". האלבום יצא לאור ב-27 ביולי 2010 דרך חברת התקליטים "Warner Bros. Records". אלבום זה הוא הראשון של הלהקה שהוקלט ללא המתופף ג'יימס אוון סאליבן, שהוחלף עקב מותו על ידי המתופף מייק פורטנוי מלהקת דרים ת'יאטר. האלבום הפך לאלבום זהב ובשנת 2021 אף קיבל מעמד של אלבום פלטינה.

בשונה משלושת האלבומים הקודמים, נושא האלבום Nightmare חשוך יותר ואפל. שירים כגון Nightmare, Danger Line, So Far Away ו-Save Me עוסקים במוות ובחלקם יש אלמנט מסוגת הדת' מטאל.

שירים כמו Welcome To The Family ו-Save Me שיש בהם שימוש נרחב יחסית של גראולינג המיוחס בדרך כלל לז'אנר הדת' מטאל נחשבים כשירים מהתקופה הישנה של אוונג'ד סוונפולד, שיכול להעיד שהלהקה חוזרת מעט אל השורשים.

האלבום הוקדש למתופף הקודם של אוונג'ד סוונפולד The Rev שנפטר וכולל את השיר "So Far Away" שנכתב עבורו. השיר הוא השיר הראשון שנכתב על ידי חבר הלהקה סיניסטר גייטס, והוא נחשב לאחד השירים המוצלחים של הלהקה.

## שירים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי פלטינה בארצות הברית
ג'ון הולדרן

**ג'ון פ. הולדרן** (באנגלית: **John Holdren**; נולד ב-1 במרץ 1944) הוא מדען ויושב ראש משרד מדיניות המדע והטכנולוגיה של הבית הלבן. הולדרן שימש כיועץ לנשיא אובמה בענייני מדע וטכנולוגיה.
בעבר היה הפרופסור לענייני מדיניות סביבתית בבית ספר קנדי לממשל באוניברסיטת הרווארד ויושב ראש משרד המדע, הטכנולוגיה ופרויקט מדיניות הציבור במרכז בלפר למדע ויחסים בינלאומיים.

## ביוגרפיה
הולדרן נולד ב-1 במרס 1944 בפנסילבניה, ארצות הברית. למד לתואר ראשון באוניברסיטת MIT במסצ'וסטס ולדוקטורט באוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה. הולדרן התמקצע באווירונאוטיקה, אסטרונאוטיקה ובפיזיקה של הפלזמה. 

הולדרן הרצה במשך 13 שנה באוניברסיטת הרווארד ובאוניברסיטת ברקלי במשך יותר משני עשורים. הולדרן התמקד בשינויים סביבתיים גלובליים, בטכנולוגיות מבוססות אנרגיה ומדיניות ובמדיניות המדע והטכנולוגיה.

בין השנים 1994 ל-2001 שימש את ביל קלינטון כיועץ לענייני מדע. שמונה שנים לאחר מכן מנה על ידי הנשיא אובמה כיועצו האישי לענייני מדע וכ-יושב ראש משרד מדיניות המדע והטכנולוגיה.
מבחינה פוליטית הולדרן חבר במפלגה הדמוקרטית.

## דילול אוכלוסייה
הולדרן כתב יותר מעשרים מאמרים והשתתף בעריכה של עשרות ספרים. נושאו העיקרי במאמרים מוקדמים היה התפוצצות אוכלוסין. ב-1969 פרסם מאמר עם המחבר פול ארליך ובו נאמר ש-"שום טכנולוגיה חדישה לא תמנע את הסבל העתידי -אם לא ינקטו צעדים מידיים ויעילים לשליטה באוכלוסייה".
הולדרן הוא מן המחברים של הספר משנת 1977 - Ecoscience: Population, Resources, Environment בו הוא מציע מודלים אפשריים לפתרון בעיית פיצוץ אוכלוסין.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של ג'ון הולדרן באתר הבית הלבן
* ג'ון הולדרן באתר אוניברסיטת הרווארד

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל הבית הלבן
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
קטגוריה:סגל בית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד
רבי חנינא בר פפא

רבי **חנינא בר פפא** היה אמורא בבלי בדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל.

## קורות חייו
רבי חנינא היה בקי ביותר באגדה, והוא מוזכר תמיד באגדות הש"ס. גם בתלמוד הירושלמי מובאים אמרותיו, ושם הוא מוזכר בשם "רבי חיננא בר פפא".

ייתכן שהוא אותו אמורא רבי חנינא בר פפי, גם הוא תלמידו של רבי יוחנן, שכן רבי חנינא בר פפא מוזכר יחד עם רבי אבהו ורבי יצחק נפחא. וכן גם חבריו של רבי חנינא בר פפי היו רבי אבהו ורבי יצחק נפחא.

### פטירתו
בתלמוד מסופר כי לרבי חנינא הייתה ידידות קרובה עם מלאך המוות. כאשר בא זמנו להסתלק מהעולם, ומלאך המוות קיבל הוראה ליטול את נשמתו מהעולם, בא מלאך המוות לרבי חנינא והודיע לו כי הגיע זמנו. רבי חנינא, שהיה חבירו של מלאך המוות, ביקש ממנו שימתין שלושים יום כדי שיוכל לחזור על כל תלמודו, שכן מקובל כי .

לאחר שלושים יום בא לפניו מלאך המות, אמר לו רבי חנינא: הראה לי את מקומי בעולם הבא. הסכים מלאך המוות, אך רבי חנינא בר פפא דרש שמלאך המוות יתן לו את סכינו, כדי שלא יבהיל אותו בדרך. כאשר שמע זאת מלאך המוות, הוא נזכר במעשה שעשה לו חבירו של רבי חנינא, רבי יהושע בן לוי, שגם הוא ביקש את סכינו של מלאך המוות בדרך לראות את חלקו בעולם הבא, אך כאשר הגיע לעולם הבא הוא קפץ פנימה יחד עם הסכין, ולא הסכים להחזירו בשום פנים ואופן עד שיצתה בת קול שביקשה ממנו להחזיר את הסכין. מכיוון שכך, ביקש מלאך המוות להתחמק מהבקשה ואמר לרבי חנינא: האם חושב אתה שאתה בדרגתו של רבי יהושע בן לוי? השיב רבי חנינא בתוקף: הבא ספר תורה והראה לי דבר מה שלא קיימתי! אמר לו מלאך המוות: מנהגו של רבי יהושע בן לוי היה, שכאשר היה לומד תורה הוא היה הולך ללמוד במיוחד ליד אנשים החולים במחלה ששמה "בעלי ראתן" שכל מי שעומד לידם עשוי לחלות במחלה נוראה, כשהוא בטוח בתורה שתגן עליו מהמחלה המסוכנת. האם גם אתה עשית כך? כאן נשאר רבי חנינא ללא תשובה.

למרות זאת, כאשר נפטר רבי חנינא בר פפי, הפסיק עמוד של אש בין מיטתו לקהל, דבר שמקובל בידי חכמי התלמוד, שהוא נעשה רק לבודדים בדור, אחד או שניים אך לא יותר, ומכאן, שאף על פי שרבי חנינא לא עסק בתורה ליד "בעלי ראתן", דרגתו הייתה נעלית מעל כל בני דורו. כאשר רצו חכמי הדור להתעסק בגופתו ולקוברו, הם לא יכלו לגשת אליה, מכיוון שעמוד האש הפסיק בינם לבינה. התקרב אליו רבי אלכסנדרי ואמר לפני מיטתו של רבי חנינא: עשה בשביל כבוד חכמי התורה, שיוכלו להתעסק בכך ולקוברך בכבוד, וסלק מכאן את עמוד האש. אך לא הייתה כל תגובה. רבי אלכסנדרי חזר על הבקשה באופן אחר "עשה בשביל כבוד אביך", אך גם כאן לא הייתה כל תזוזה, עד שאמר לו "עשה בשביל כבוד תורתך" ואז הסתלק משם עמוד האש.

## מתורתו
*דרש רבי חנינא בר פפא  פסוק זה שר העולם אמרו. בשעה שאמר הקב"ה  ב[בריאת ה]אילנות, נשאו דשאים קל וחומר בעצמן אם רצונו של הקב"ה בערבוביא למה אמר למינהו באילנות ועוד קל וחומר ומה אילנות שאין דרכן לצאת בערבוביא אמר הקב"ה למינהו, אנו על אחת כמה וכמה, מיד כל אחד ואחד יצא למינו פתח שר העולם ואמר יהי כבוד ה' לעולם ישמח ה' במעשיו.
*רבי חנינא בר פפא  כתיב לקראת צמא התיו מים וכתיב הוי כל צמא לכו למים אם תלמיד הגון הוא לקראת צמא התיו מים ואי לא הוי כל צמא לכו למים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי רבי יוחנן
GAZ-69

שמאל|ממוזער|200px|GAZ-69
**GAZ-69** (ברוסית: **ГАЗ-69**) היה רכב שטח מתוצרת ברית המועצות שיוצר על ידי חברות גא"ז ואוא"ז. חלק ניכר מכלי רכב זה שימש את הצבא ואת זרועות הביטחון האחרים בברית המועצות.
הרכב פותח במשרדי התכנון של חברת גא"ז בשנים 1946–1948. הייצור הסדרתי במפעלי גאז החל בשנת 1953. בשנת 1954, במקביל לייצור במפעלי גא"ז, החל ייצור של GAZ-69 גם במפעל אוא"ז. בשנת 1956 הייצור שלו במפעלי גאז הופסק ועד לשנת 1973 הוא יוצר אך ורק במפעלי אוא"ז. בשנת 1973 הופסק ייצורו של GAZ-69 בברית המועצות. בסך הכל יוצרו כ-600 אלף רכבים.
שמאל|ממוזער|200px|דגם GAZ-69A
בנוסף לייצור בברית המועצות יוצר GAZ-69 גם ברומניה ובקוריאה הצפונית ברישיון סובייטי.

הרכב יוצא ל-56 מדינות שונות בעולם, בחלק מהן נמצא בשימוש עד היום. במהלך מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים כמה עשרות GAZ-69 נפלו שלל בידי צה"ל. אחד מהם ניתן לראות במוזיאון בתי האוסף בתל אביב.
שמאל|ממוזער|200px|GAZ-69 נושא טילי נ"ט במוזאון בתי האוסף בתל אביב

## דגמים
* GAZ-69 – הדגם הבסיסי. זהו דגם בעל 2 דלתות. בתוך מרכב הרכב מותקנים שני מושבים מקדימה – לנהג ומלווה, בחלק אחורי – שני ספסלים מתקפלים המותקנים לאורך המרכב. על הספסלים בחלק האחורי ניתן להסיע 6 אנשים (3 מכל צד) או לקפל אותם, כדי לפנות מקום להשאת מטענים שונים.
* GAZ-69A – דגם בעל 4 דלתות. כונה "דגם חקלאי" (הוא סופק בתור רכב עבודה למנהלי קולחוזים) או רכב מפקדים. בדגם זה בחלק האחורי במקום ספסלים הותקן מושב רכב תקני ל-3 אנשים (כמו ברכב פרטי).
* GAZ-46 – רכב אמפיבי על בסיס GAZ-69.
* 2P26 – בחלק האחורי של הדגם זה הותקנה מערכת לשיגור טילי נ"ט מסוג 3M6 Shmel.
* ARO IMS-57 – ההעתק הרומני של GAZ-69.

## מידות ומשקל
* אורך: 3.850 מ'.
* גובה כללי: 2.030 מ'
* רוחב כללי: 1.750 מ'.
* מרחק סרנים: 2.300 מ'.
* כושר העמסה: עד 500 ק"ג.
* משקל כולל: 1.525 טון.
* נפח מכל דלק – 60 ליטר.
[שמאל|ממוזער|200px|שרידי GAZ-69A בקרבת צומת אורחה שב[רמת הגולן]]

## מפרט טכני
* מנוע בנזין 4 צילינדרים,
* נפח מנוע - 2120 סמ"ק
* הספק מנוע - 55 כ"ס (במהירות סיבוב של 3600 סל"ד).
* תיבת הילוכים ידנית - 3 הילוכים + הילוך אחורי.
* יחס דחיסה – 6.2-6.5
* קיבולת מכל הדלק: 60 ליטר.
* מהירות מרבית – 90 קמ"ש (בכביש).
* מס' נוסעים: 8 (בדגם GAZ-69) ו-5 בדגם GAZ-69A.

## קישורים חיצוניים

* תמונות של GAZ-69 בשירות של צבאות שונים
* תמונה של GAZ-69 בשירות צה"ל
* אתר המוקדש ל־GAZ-69 

קטגוריה:כלי רכב צבאיים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1953
קטגוריה:כלי רכב סובייטיים
קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:כלי רכב גא"ז