open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הבנות ביילין – אבו מאזן

[ממוזער | שמאל | יוסי ביילין ואבו מאזן במשא ומתן על "[הסכם אוסלו א'|מסמך הצהרת העקרונות", הראשון בהסכמי אוסלו]]**ההבנות ביילין-אבו מאזן** נוסחו באוקטובר 1995 על ידי יוסי ביילין ומחמוד עבאס (אבו מאזן), באשר להסדר קבע כולל עתידי בין ישראל למדינה הפלסטינית. ביילין שימש בתקופה זו שר בממשלתו השנייה של יצחק רבין, ועבאס שימש כסגנו של יאסר ערפאת, יושב ראש הרשות הפלסטינית. השיחות נערכו בחסות שוודית. ההסכם פורסם לראשונה בתקשורת במרץ 1996, על ידי זאב שיף ב"הארץ".

ההבנות התבססו על החלטות האומות המאוחדות 242 ו-338 והציעו תוואי גבול חדש, המבוסס על הקו הירוק עם חילופי שטחים. המדינה הפלסטינית הייתה אמורה לקום ב-90% משטחי יהודה ושומרון, וה-10% הנותרים היו מועברים לישראל בתמורה לשטחים בצפון הנגב. ההסכם כלל גם העברת בקעת הירדן ושטחים בצפון ים המלח לפלסטינים בסוף 2007. בנוגע למעמד ירושלים, נקבע שחלוקת הריבונות תתבצע רק עם פתרון הקבע, וירושלים תישאר מאוחדת, אך דגל פלסטין יונף מעל הר הבית. בירת המדינה הפלסטינית הייתה אמורה להיות שכונת אבו דיס שתכונה "אל־קודס". המדינה הפלסטינית הייתה אמורה להיות מפורזת, ויוסכם בעתיד על דרכים למעבר בטוח בין רצועת עזה ויהודה ושומרון. ההסכם לא כלל הכרה של ישראל בזכות השיבה הפלסטינית, אך הציע פתרון אלטרנטיבי לבעיית הפליטים, שיוכלו לחזור למדינה הפלסטינית שתקום. ההתנחלויות יכלו להישאר בתנאי שלא יהיו ליישובים ל"יהודים בלבד".

ההסדר לא כלל באופן מפורש את סוף הסכסוך, אך קבע הסדרי ביטחון ל-12 שנה. ההבנות לא נחתמו רשמית על ידי הצדדים, ולא היו מחייבות. השיחות נוהלו בפועל בעיקר בין יאיר הירשפלד ורון פונדק לבין נציגי הרשות הפלסטינית, חוסיין א-ע'רא ואחמד ח'אלידי. כמו כן, גם חסן עספור ונמרוד נוביק השתתפו בחלק מהפגישות.

ההבנות לא הבשילו לכדי הסכם מחייב. ימים בודדים אחרי השגתן נרצח ראש הממשלה יצחק רבין. מחליפו שמעון פרס דחה את מסמך ההבנות. לאחריו נבחר ראש האופוזיציה בנימין נתניהו, שהתנגד לתהליך אוסלו. מאוחר יותר, במהלך השיחות על הסדר הקבע לקראת ועידת קמפ דייוויד, דחה אותן גם אהוד ברק.

## ראו גם
* יוזמת ז'נבה
* הסכמי אוסלו
* ועידת קמפ דייוויד (2000)

## קישורים חיצוניים
* הסכם ביילין אבו מאזן באתר של ביילין
* הנוסח המלא של ההסכם באתר של יוסי ביילין
* יוסי ביילין, ביילין אבו מאזן במלוא האחריות, הארץ, נובמבר 2001 - באתר של יוסי ביילין
* 
* 

## הערות שוליים
 

קטגוריה:תהליך השלום הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:הצעות לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:1995 בפוליטיקה
ישיבת דרך חכמה

**ישיבת דרך חכמה** הייתה ישיבה גדולה חרדית-ליטאית בירושלים. הישיבה הוקמה ב-2002 על ידי הרב אליעזר סילבר והרב יונתן וילנסקי. בשיאה מנתה 300 תלמידים. בשנותיה האחרונות התקשתה ברישום התלמידים ונסגרה ב-2023 כאשר תלמידי הישיבה המעטים שנותרו פוזרו בישיבות אחרות.

אחד מראשי הישיבה, הרב יהונתן וילנסקי, פתח באפריל 2023 ישיבה לבחורים מבוגרים (ישיבת קיבוץ) בשם 'קניין חכמה' ביחד עם הרב שמואל ניימן במבנה הישיבה בשכונת הר נוף בירושלים. לאחר כחודשיים התפלגה הישיבה על רקע חילוקי דעות בין הרבנים על צורת החינוך בישיבה. הרב ניימן פתח ישיבה בקריית יערים והרב וילנסקי המשיך את ישיבת ישיבת הקיבוץ בהר נוף.

במאי 2024 הכריז הרב וילנסקי על הקמת ישיבה גדולה חדשה בסגנון מחודש, יחד עם הרב משולם ברנדוין, ראש ישיבת חדוות התורה, שתשלב בחורים צעירים מישיבות תיכוניות ובחורים מבוגרים מישיבות רגילות שיקדמו אותם.לבסוף בעקבות חילוקי דעות עם הרב משולם ברנדוין הקמת הישיבה לא יצאה לפועל. ונשארת במתכונת ישיבת קיבוץ כשהיא משלבת בתוכה כולל אברכים בראשות הרב ברוך וילנסקי.

## היסטוריה
הישיבה הוקמה בשנת תשס"ב (2002) על ידי הרב אליעזר צבי סילבר, מחבר הספר דרך אליעזר ותלמידו של הרב נחום פרצוביץ, שכיהן עד אז כר"מ בישיבת עטרת ישראל, והרב יהונתן וילנסקי, שכיהן כר"מ בישיבת אור ישראל בפתח תקווה.

הישיבה שכנה בתחילה במבנה ארעי בשכונת סנהדריה בירושלים. לאחר שלושה חודשים עברה הישיבה למבנה בשכונת הר נוף בירושלים, השייך לעיריית ירושלים.

בשנותיה הראשונות הוציאה הישיבה כרך בשם "בדרכי החכמה" ובו חידושים של בחורי הישיבה על המסכת הנלמדת.

בעקבות מחלוקות משפטיות אודות הקצאת הבניין בירושלים עברה הישיבה באלול תשע"א למבנה של מדרשית נעם בפרדס חנה. בתחילת תשע"ב שבה לירושלים למבנה שבו שכנה ישיבת נר ישראל של חסידות גור, בסמיכות לרחוב בר-אילן בירושלים, ובשנת תשע"ד שבה לשכונת הר נוף לאחר שהוקצה לה שטח בשכונה.

ב-2018 גילתה הנהלת הישיבה כי בחורים שלומדים בישיבה השתתפו כניצבים בסדרה "שבאבניקים", והם סולקו מהישיבה.

ב-2021 החליטה הנהלת הישיבה לחלק את הישיבה לשתי מחלקות, מחלקה אחת של בחורים שמרנים ומחלקה שנייה של בחורים חרדים מודרניים. החלוקה נועדה לשמור על בחורים בני משפחות חרדיות שמרניות מהשפעות המודרניים. על פי תוכנית החלוקה לכל מחלקה יוקצה בית מדרש נפרד ואגפים נפרדים בפנימייה. בני הישיבה מכנים את תוכנית החלוקה בשם: 'הרעים והטובים'.
בהמשך השנה קבוצת הבחורים ’הרעים’ פתחה ישיבה משלה בשם שערי דעת בראשות הרב חננאל גרינוולד ושוכנת ביישוב בית מאיר.

בשנת 2022 הודיעו ראשי הישיבה כי הם אינם מקבלים תלמידים לשנה הבאה והישיבה תעבור למתכונת של ”קיבוץ”.

בחורף ה'תשפ"ג הודיעה הנהלת הישיבה לאחרוני התלמידים כי הישיבה סוגרת את שעריה, ומבנה הישיבה הושכר למוסדות שונים. במכתב ששלח ראש הישיבה הרב יונתן וילנסקי לבוגרי הישיבה הוא הודיע על הקמתה של ישיבה חדשה בשם "קניין חכמה", כשעמיתו הרב אליעזר סילבר יעמוד בראשות כולל אברכים בשכונת רמת שלמה בעיר.

הגורם לסגירת הישיבה מצוי במחלוקת, יש שתולים זאת בחלוקה לרעים והטובים שיצרה לישיבה שם גנאי, כשאחרים מכחישים זאת.

## צוות הישיבה
הר"מים שכיהנו בישיבה הם הרב יעקב שמואלביץ מראשי ישיבת מיר, הרב יוסף דוד רובינשטיין ראש ישיבת נתיבות התורה בבית שמש, הרב מרדכי יהודה לייב זק"ש (נכדו של הרב מרדכי יהודה ליב זק"ש), הרב אברהם פרלמן, הרב נתן קפלן, הרב יוסף גולדשטיין והרב בנימין גרילק. המשגיחים בישיבה היו הרב אהרן וילנר (לימים אחד ממשגיחי ישיבת אור אלחנן), והרב דורון דוד גולד.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

דרך חכמה
דרך חכמה
דרך חכמה
GOCE

**GOCE** (ראשי תיבות של Gravity Field and Steady-State Ocean Circulation Explorer) היה לוויין מחקר שנועד למפות את שדה הכבידה והגיאואיד של כדור הארץ. הלוויין שוגר במסגרת Living Planet Programme.

לאחר דחיות של קרוב לחצי שנה שנבעו מתקלות, שוגר הלווין על ידי סוכנות החלל האירופית ב-17 במרץ 2009 מקוסמודרום פלסצק שברוסיה באמצעות משגר רוקוט. הלווין נשא עליו גרדיומטר המאבחן שינויים קלים בכבידת היבשות והימים, במטרה להכין מפות גרוויטציה מדויקות של כדור הארץ. תוצאות המדידות ישמשו, בין היתר, למעקב אחר זרמי מים באוקיינוסים, מדידות של גובה המים והטמפרטורה, ומכאן - למעקב אחר השפעתם על האקלים הנוכחי ולחיזוי.

משקל הלווין כ-1,100 ק"ג, והוא שייט בגובה כ-270 ק"מ.

הלווין ביצע תמרון יציאה משירות בצורה לא מבוקרת וכניסה לאטמוספירת כדור הארץ ב- 11 בנובמבר 2013 (כך שמקום נפילת חלק ממרכיביו לא היה מתוכנן מראש).

## קישורים חיצוניים
* 

*דף הבית של החללית
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:גשושיות אירופאיות
דרכי הורוס

**דרכי הורוס** היו דרכים בצפון סיני, שקשרו בין ארץ ישראל ומצרים העתיקה. דרכי הורוס  נזכרו לראשונה בטקסט המצרי "סיפורו של שאנהת". הטקסט כנראה מתוארך לשלטונו של ססוסתריס הראשון (1943-1898 לפנה"ס). שנהאת היה פקיד מצרי שברח ממצרים לארץ רצ'נו (שמה של ארץ כנען במצרית קלאסית). בערוב ימיו הוא חזר למצרים ונעצר בדרכי הורוס, שם מפקד המשמר מבקש אישור מהמלך להכניס אותו למצרים. 

ישנם חוקרים שסבורים שבממלכה המצרית התיכונה התייחס המושג דרכי הורוס לנקודה על הגבול בין מצרים לסיני, שבה התבצע הרישום והאישור של הנכנסים והיוצאים ממצרים. אותה נקודה מזוהה עם מצודת הגבול בעיר סילה (סמוך לקנטרה של ימינו). 

בתקופת הממלכה המצרית החדשה ציין המושג דרכי הורוס את כל מערך הגבול בצפון סיני. בתקופה זו עברו בדרכי הורוס מלכי מצרים בדרכם לכיבושים באסיה. תחותימס השלישי עבר בדרכי הורוס בעשרה ימים והגיע לעזה, ומשם הוא המשיך וכבש את מגידו. בפפירוס אנסטאזי 1 מימיו של סתי הראשון, ובתבליט מקדש אמון בכרנך מימיו של רעמסס השני נזכרים יותר מעשרים תחנות- מצודות, ערים בצורות ובארות, שנבנו בצפון סיני בין סילה לעזה. חלק מהאתרים נחפרו ונסקרו כמו תל הבואה, חרובית ודיר אל בלח.

קטגוריה:דרכים וכבישים
קטגוריה:דרכים בארץ ישראל
קטגוריה:סיני
קטגוריה:מצרים העתיקה
גרזן מקור הברווז

שמאל|ממוזער|200px|גרזן מקור הברווז מלמעלה ומהצד (התמונה למטה)
[שמאל|ממוזער|250px|שיירה של [שמיים (עמים)|שמים יורדת למצרים בציור מבני חסן]]
**גרזן מקור הברווז** (**Duck bill axe**) הוא גרזן עשוי ברונזה, שהופיע במזרח התיכון בראשית תקופת הברונזה התיכונה 2 (1550-2000 לפנה"ס). גרזן זה התפתח טיפולוגית מגרזן העיניים (fenestrated axe) שהיה בשימוש בתקופת הברונזה הביינימית (2000-2300 לפנה"ס). 

הגרזן נמצא בחפירות בארץ ישראל. בין השאר, שלושה גרזני "מקור הברווז" התגלו בקברים מתקופת הברונזה התיכונה IIA באתר הארכאולוגי חפירות גשר ליד קיבוץ גשר.

גרזן זה מצויר בציור קיר בקבר בני חסן שבמצרים התיכונה; בציור נראה איש שמי מחזיק את הגרזן בצורה הפוכה, דבר שמלמד כנראה שפניו לשלום.

גרזן זה מופיע גם בידו של חבדד, אחיו של נסיך כנען, באחת מהחריטות שנתגלו בסרביט אל-ח'אדם, אזור מכרות הטורקיז בסיני, שבו נתגלה הכתב האלפביתי הקדום ביותר הידוע לנו, מהאלף השני לפנה"ס.

## קישורים חיצוניים

* תמונה של הגרזן מהאלף השני לפנה"ס

## הערות שוליים

[ימין|ממוזער|250px|גרזן מקור ברווז שנמצא ב[תל כברי]]

קטגוריה:גרזנים
קטגוריה:חיקסוס
קטגוריה:תקופת הברונזה התיכונה
אינוונציה

ממוזער|טקסט=צילום מסך המראה את התווים הראשונים של האינוונציה הרביעית בסולם די מינור, המקוטלג כ-BWV 775, מאת המלחין יוהאן סבסטיאן באך. האינוונציה כצורה מוזיקלית, בלעדית בעיקר ליצירותיו של באך|צילום מסך המראה את התווים הראשונים של האינוונציה הרביעית בסולם די מינור, המקוטלג כ-BWV 775, מאת המלחין יוהאן סבסטיאן באך. האינוונציה כצורה מוזיקלית, בלעדית בעיקר ליצירותיו של באך
**אינוונציה** (מאיטלקית – **Inventio** – "המצאה") היא צורה מוזיקלית אומנותית, פוליפונית, מתקופת הבארוק באירופה (ראשית המאה ה-18). הצורה מתייחדת בכך שהיא מופיעה באופן כמעט בלעדי ברשימת יצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך, וכתובה לכלי מקלדת. אינוונציות נוספות נכתבו בידי מלחין איטלקי בעל פרסום דל בשם פרנצ'סקו אנטוניו בונפורטי (1672–1749), אך אלו נותרו אלמוניות, בניגוד לאינוונציות הידועות של באך.

## האינוונציות ביצירתו של באך
הקומפוזיטור יוהאן סבסטיאן באך כתב חמש עשרה אינוונציות דו קוליות (רי"ב 772–786) וחמש עשרה אינוונציות תלת קוליות (רי"ב 787–801). כותרתן של האחרונות היא למעשה "סינפוניות". באך כתב כל אינוונציה (מכל סוג) בסולם שונה, כך שאין שתי אינוונציות מאותו סוג אשר כתובות באותו סולם. האינוונציות הדו קוליות, בשל פשטותן לרוב לא מנוגנות בקונצרטים, אלא נותרות יצירות לביצוע על ידי תלמידים ופסנתרנים חובבים. האינוונציות התלת קוליות המורכבות, לעומת זאת, כן מנוגנות בקונצרטים. פסנתרן יוצא דופן הוא גלן גולד, שהקליט את האינוונציות כולן. האינוונציות הדו קוליות מסוימות אף עובדו לדואטים של כלים שונים. יצירות נוספות בצורת אינוונציה נמצאות אצל באך בספר המקלדת לבנו וילהלם פרידמן באך.

## צורה ומאפיינים מוזיקליים

האינוונציות כאמור, כתובות לשניים או שלושה קולות עצמאיים, וכתובות לכלי מקלדת. הסכימה הכללית של האינוונציה היא למעשה פסקאות מוזיקליות, אשר מופרדות בקדנצות ברורות. לקראת כל קדנצה מתרחשת מודולציה לאחד הסולמות הקרובים לטוניקה, כאשר הפסקה המוזיקלית הבאה ממשיכה לרוב מאותו סולם אליו הובילה המודולציה האחרונה. הפסקה האחרונה נמצאת או מובילה חזרה אל הטוניקה ומסיימת בה. 

באינוונציות ניתן להבחין בשניים או יותר נושאים תמטיים. לרוב, יופיעו הנושאים אחד אחרי השני בקול מסוים, כאשר הקול הבא יכנס במהרה וישמיע את הנושאים באותו סדר כבקאנון, ובהתאם למבנה כניסת הקולות בפוגה. ישנם יוצאי דופן, כמו באינוונציה הדו-קולית בלה מז'ור, אשר פותחת בשני קולות כאשר כל אחד מהם מנגן נושא אחר מנושאי האינוונציה. לאחר תצוגת הנושאים מופיעות סקוונצות אשר מובילות אל הקדנצה החותמת פסקה מוזיקלית.

מכיוון שז'אנר זה הוא מצומצם מאוד, בעייתי להגדיר אותו בצורה מדויקת. עם זאת, ניתן לראות באינוונציה מאפיינים של חטיבות צורת סונאטה (כמו ביצירות רבות מאת באך ומלחיני בארוק נוספים); פתיחה בטוניקה והצגת הנושאים המוזיקליים, מעבר לחלק דרמטי יותר הפותח באחד הסולמות הקרובים (כמעט תמיד בדומיננטה), ואשר בו מספר מודולציות, ומן הסתם גם מספר זהה של קדנצות. אחרי החלק הזה, אשר ניתן לראות בו "פיתוח", יגיע חלק נוסף הזהה לרפריזה, ובו יופיעו הנושאים בשלמותם, כשחלק זה הוא לרוב בסולם הטוניקה, ותמיד יסיים בו.

מהירות ביצוע האינוונציות אינה מצוינת בכותרת כל יצירה. עם זאת, ביצוען נע בין בטמפו מתון (מודרטו) עד נמרץ, פרט לאינוונציה התלת קולית בדו מינור שהיא אינוונציה יחסית איטית, וקיימת בשתי גרסאות; גרסה פשוטה, וגרסה עם קישוטים מאת באך עצמו.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:צורות מוזיקליות
אליט

**אליט** הוא מרכיב מינרלי עיקרי בקלינקר של צמנט פורטלנד. 
נוסחתו הכימית: 3CaO·SiO2, שמו המקוצר לפי הכימיה של חומרים צמנטים: C3S.

אליט הוא אחד מארבעת המינרלים: אליט, בליט, טריקלציום וצליט המרכיבים את הקלינקר (ישנם עוד 5 מינרלים הנמצאים בקלינקר, אך הם לא מופיעים בצורה קבועה). תכולתו בקלינקר נעה בין 45 ל-50 אחוזים. 

האליט התגלה בשנת 1897 על ידי **טרנבום (Törneborn)** בעת שעסק בחקר מבנה המינרל טריקלציום סיליקט.

ב-1977 גילתה הגאולוגית שולמית גרוס את המינרל בתצורת חתרורים שבנגב, ולצורה הטבעית של המינרל (בניגוד לאליט שנוצר באופן מלאכותי) ניתן השם חתרוריט על שם המקום בו נתגלה.

## לקריאה [[נוספת]]
* רחל שלון, **חמרי מליטה**, ספרים טכניים "מידות", אוגוסט 1964.
* סורוקה, יצחק. **חומרי מליטה, מלט ובטון**. הטכניון - התחנה לחקר הבנייה, 1989, תשמ"ט. עמ' 79-80.

## ראו גם
* צמנט

קטגוריה:חומרי בניין
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
SAR-Lupe

שמאל|ממוזער|250px|איור של מערכת הלוויינים Sar-Lupe
**SAR-Lupe** היא מערכת של חמישה לווייני תצפית גרמניים, המופעלת על ידי משרד ההגנה של גרמניה. 
המערכת כוללת חמישה לוויינים במסלול LEO המשתמשים במכ"ם מִפְתָּח סינתטי, לשם תצפית על כדור הארץ, למגוון יישומים ביטחוניים. שם המערכת מורכב מראשי התיבות SAR (מכ"ם מִפְתָּח סינתטי) ו - Lupe, זכוכית מגדלת בגרמנית. המערכת מסוגלת לייצר הדמאות של כדור הארץ ברזולוציה מיטבית של כמטר אחד.

## לווייני המערכת
* 1 SAR-Lupe, שוגר לחלל ב - 19 בדצמבר 2006
* 2 SAR-Lupe, שוגר לחלל ב - 2 ביולי 2007
* 3 SAR-Lupe, שוגר לחלל ב - 1 בנובמבר 2007
* 4 SAR-Lupe, שוגר לחלל ב - 27 במרץ 2008
* 5 SAR-Lupe, שוגר לחלל ב - 22 ביולי 2008

כל לווייני SAR-Lupe שוגרו מרוסיה באמצעות משגר לוויינים מטיפוס קוסמוס 3 M.

## ראו גם
* COSMO-SkyMed

## קישורים חיצוניים

* מידע על הלוויינים באתר היצרן הגרמני OHB

קטגוריה:לוויינים גרמניים
ג'יימס באטלר, הדוכס השני מאורמונד

**ג'יימס באטלר, הדוכס השני מאורמונד** (באנגלית: **James Butler, 2nd Duke of Ormonde**; 29 באפריל 1665 - 16 בנובמבר 1745) היה חייל ומדינאי אירי, בנו של תומאס באטלר, הרוזן השישי מאוסורי ואשתו אמיליה, ונכדו של ג'יימס באטלר, הדוכס הראשון מאורמונד.

## ביוגרפיה
באטלר נולד בדבלין והתחנך בצרפת ובמכללת כרייסט צ'רץ' שבאוקספורד. לאחר מות אביו ב-1680 הוא ירש את תואר רוזן אוסורי. ב-1684 קיבל את הפיקוד על רגימנט פרשים באירלנד, ולאחר עלייתו לשלטון של ג'יימס השני הוא הועסק בחצר המלוכה ושירת בדיכוי מרד מונמות' ב-1685.

ב-1688 ירש את סבו בתור הדוכס מאורמונד, ולאחר מכן הצטרף אל ויליאם מאוראנז', שמינה אותו לקולונל של רגימנט הפרשים האישי שלו. על רגימנט זה פיקד בקרב בוין במסגרת מלחמת ויליאם באירלנד. באותה שנה מונה גם לנשיא טריניטי קולג' שבדבלין, וכיהן במשרה זו עד 1715. ב-1691 הוא שירת באירופה תחת פיקודו של ויליאם. לאחר עלייתה לשלטון של המלכה אן הוא התמנה למפקד כוחות הקרקע שפעלו ביחד עם סר ג'ורג' רוק בספרד, שם נלחם בקרב קדיס וקרב מפרץ ויגו במסגרת מלחמת הירושה הספרדית. לאחר שהושבע כחבר במועצת המלוכה הוא החליף את הרוזן מרוצ'סטר בתפקיד הלורד לוטננט של אירלנד, תפקיד אותו מילא בין 1703 ל-1707.

לאחר פיטוריו של הדוכס ממרלבורו ב-1711 החליף אותו באטלר בתפקיד קפטן-גנרל, והפך לעושה דברם של השרים הטורים, שמדיניותם הייתה להמשיך את המלחמה בארצות השפלה במקביל למתן פקודות סודיות לאורמונד לא לקחת חלק פעיל בתמיכה בבני בריתם שתחת פיקודו של הנסיך אויגן מסבויה.

בזכות תפקידו כקפטן-גנרל הוא היה לדמות מפתח במשבר שפרץ לאחר מותה של המלכה אן. אף על פי שתמך במהפכה המהוללת של 1688 הוא היה בעל נטיות טוריות, ומבחינה פוליטית היה מתומכיו של לורד בולינגברוק. בשנותיה האחרונות של אן הוא נחשד גם בנטיות יעקוביטיות, והתכתב עם בן דודו פירס באטלר (מפקד רגימנט יעקוביטי) וג'יימס פיץ ג'יימס, הדוכס הראשון מברוויק. אולם, הוא הצטרף לבולינגברוק והרוזן מאוקספורד בתמיכה הפומבית שלהם במלך ג'ורג' הראשון, שלמרות זאת פיטר אותו מתפקידו כקפטן-גנרל.
ביוני 1715 הוא הודח מכל תפקידיו, נמלט לצרפת, ובמשך תקופה קצרה התגורר עם בולינגברוק. ב-1716 החרים הכתר את כל אחוזותיו באמצעות חוק של הפרלמנט, אם כי חוק נוסף שנחקק לאחר מכן התיר לאחיו צ'ארלס לרכוש את האחוזות מחדש.

הוא נטל חלק במרד היעקוביטי של 1715, ולאחר מכן התגורר בספרד, שם התקרב לראשי המדינה ונהנה מגמלה מלכותית. הוא אף נטל חלק בתוכנית הספרדית לפלוש לאנגליה ב-1719 ולהמליך את ג'יימס פרנסיס אדוארד סטיוארט, אך הצי שלו נפגע קשות מסערה ליד גליסיה. בימיו האחרונים הוא התגורר בעיקר באביניון, שם סעדה אותו ליידי מרי וורטלי מונטגיו. אורמונד מת ב-16 בנובמבר 1745, ונקבר במנזר וסטמינסטר.

היה נשוי לליידי מרי סומרסט, בתם של הנרי סומרסט, הדוכס הראשון מבופורט ואשתו מרי קאפל. כמו כן, היה חבר במסדר הבירית ומסדר הדרדר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מפקדי הכוחות הבריטים וראשי המטה הכללי הבריטי
קטגוריה:גנרלים בריטים
קטגוריה:פוליטיקאים אירים
קטגוריה:דוכסים בריטים
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות עמיתים
קטגוריה:אבירים וגבירות של מסדר הדרדר
קטגוריה:אישים הקבורים במנזר וסטמינסטר
קטגוריה:ילידי 1665
קטגוריה:נפטרים ב-1745
הרי את

**הרי את** הוא אלבום סולו מאת הזמר והמפיק אסף אמדורסקי, שיצא לאור ב־2008. זהו אלבום האולפן החמישי של אמדורסקי, והראשון הכולל שירים מקוריים לאחר הפסקה של תשע שנים, מאז הוצאת "מנועים שקטים".

אף על פי שיצא כמה חודשים לאחר פרידתו המתוקשרת מאשתו מיכל אמדורסקי, אמדורסקי עצמו הדגיש במספר הזדמנויות כי האלבום, מעין אלבום קונספט העוסק ברובו בפרידה וזוגיות כושלת, אינו מתייחס לבעיות בנישואיו, וכי השירים נכתבו עוד לפני שהנושא היה על הפרק.

על האלבום כתב אמדורסקי: "שני צדדים יש לאלבום "הרי את". אחד קר, טכנולוגי ושכלתני, שני נוסטלגי, חמים וכזה שמחכה בעומק התמונה שיגלו בו חן. השיר הבא, שעל העטיפה נקרא "מהסוף להתחלה" אבל בעצם שמו האמיתי "סטארלייט" (אור כוכב) שייך לצד המופנם יותר באלבום.
הצד עם הבסים הדוביים, הפנדר-רודס, השירות המתפתלות, הגיטרה ווא-ווא והסינתסייזר ארפ-סולינה שנלקח מעזבון אולפני טריטון ולוכד בנשמתו את כל רגעי הסבנטיז הגדולים של תור הזהב ההוא".

האלבום יצא בגרסה רגילה בעלת דיסק בודד, ובגרסה במהדורה מיוחדת הכוללת דיסק עם שירי בונוס. הסינגל "ביחד" יצא כבר ב־2006, אך לבסוף הוחלט לשייך אותו לדיסק הבונוס. סינגלים נוספים שיצאו לקידום האלבום הם "רכבת לצפון" (במקור: "קקי בכנרת"), "גולשים" ו"בראשית". לאחר צאת האלבום יצאו הסינגלים "יש לך מקום", "סיני" ו"גשם מטאורי".

האלבום זכה לביקורות טובות, וקיבל מעמד זהב כחמישה חודשים לאחר צאתו.

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אסף אמדורסקי.
# "רכבת לצפון" - 4:14
# "יש לך מקום" - 3:49
# "סיני" - 3:35
# "נוגעת בחלום" - 4:16
# "" - 0:19
# "גולשים" - 5:04
# "מהסוף להתחלה" - 5:04
# "קרן שמש ראשונה" - 0:37
# "א. אוהב אותך" - 4:04
# "גשם מטאורי" - 3:42
# "מטוסים" - 3:39
# "בראשית" - 3:34
# "מסתכל על הים" - 3:42

**דיסק בונוס**
# "סיני (ביצוע חי)"
# "יש לך מקום (ביצוע חי)"
# "ביחד"
# "אחרית (נעימה)"
# "את לא לבד"

## קישורים חיצוניים

* אסף אמדורסקי מספר על יצירת השיר רכבת לצפון באתר כאן

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אסף אמדורסקי
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
אריסטוקרטיה (מעמד)

ממוזער|אריסטוקרטים צרפתים, ציור משנת 1774
**אריסטוקרטיה** (מיוונית: **αριστοκρατία,** ἀριστὀς = טוב יותר, κρατεῖν = שלטון, כלומר שלטונם של הטובים ביותר) הם בני אדם הנחשבים כשייכים למעמד החברתי הגבוה שבחברה ובתרבות בה הם חיים. המונח נובע מהמילה אריסטוקרטיה המייצגת צורת שלטון.

## היסטוריה
מעמדות גבוהים התקיימו ברובן המוחלט של החברות האנושיות לאורך ההיסטוריה. סימני ההיכר של מעמדות אלו היו בלבוש, בהתנהגות ובהפגנת העושר על-ידי בניית בתי מרחצאות, עריכת משתאות מפוארים ואירועים לבני המעמד העליון.

השימוש הראשון במונח היה באתונה לאזרחים צעירים אשר הובילו את הכוחות הצבאיים, כי אומץ בקרב נחשב כמידה טובה וכי אלו שהובילו את הכוחות הצבאיים היו "הטובים יותר".

באירופה של טרום ימי הביניים היה המושג בשימוש ככינויים של אלו שהתבלטו בכוחם וביכולתם הצבאית, מתוך אריסטוקרטיה זו התפתחה האצולה המערבית. כמו ביוון היו אלו אנשים שיכולתם הגופנית והצבאית והאומץ שהפגינו אפשרו להם לכנות עצמם כטובים ביותר.

המהפכה הצרפתית חידדה את ההבדל בין אריסטוקרטיה שהיא סטטוס שיוכי לבין מריטוקרטיה שהיא סטטוס הישגי. במשך השנים הפך המושג אריסטוקרטיה לשם נרדף לנהנתנות וזכויות מולדות.

## השימוש במונח בעת החדשה
ההשתייכות למעמד האריסטוקרטי משתנה מחברה לחברה. ישנן חברות בהן כדי שאדם ישתייך לאריסטוקרטיה היה עליו להשיג מעמד זה באופן אישי, למשל על ידי הפגנת יכולות צבאיות. זאת בניגוד לחברות אחרות, כמו הקשטרייה בהודו בהן המעמד בא בירושה והוא על הגבול שבין אצולה לאריסטוקרטיה. עם זאת, ישנן חברות בהן מתקיים שימוש חופף במושגים אצולה ואריסטוקרטיה ושניהם מתייחסים לאותה שכבת אוכלוסייה. אריסטוקרטיה המקבלת זכויות מעוגנות בחוק וזכאית להוריש את תאריה הופכת לאצולה.

במדינות בהן זכויות יתר עדיין עוברות בירושה המונח אריסטוקרטיה מתייחס לבני השכבה הנהנית מהסדר הירושה, כלומר, בעולם המערבי מתייחסים לבני האצולה המערבית.

במדינות שאין להן היסטוריה של אצולה או של מעמד אריסטוקרטי העובר בירושה, המושג אריסטוקרטיה מהווה מונח תחליפי לבורגנות כמייצג שכבת בעלי רכוש שהכסף נמצא במשפחותיהם מזה דורות מספר. בארצות הברית ומדינות הגירה נוספות המונח מציין את בני המשפחות הראשונות שהגיעו למדינה ואשר בזכות כך תפסו חזקה על רכוש (אדמות, מכרות) ומשרות שלטוניות.

## ראו גם
*אצולה
*אביר
*המעמד העליון
* אאופטרידים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סוציולוגיה
קטגוריה:ריבוד ואי שוויון
קטגוריה:קבוצות חברתיות
דניאל פינץ', הרוזן השני מנוטינגהאם

שמאל|ממוזער|250px|דניאל פינץ', הרוזן השני מנוטינגהאם
שמאל|ממוזער|250px|אן האטון
**דניאל פינץ', הרוזן השני מנוטינגהאם** (באנגלית: **Daniel Finch, 2nd Earl of Nottingham**; 2 ביולי 1647 - 1 בינואר 1730) היה מדינאי ופוליטיקאי אנגלי, בנו של הניג פינץ', הרוזן הראשון מנוטינגהאם.

## ביוגרפיה
ב-1673 נבחר פינץ' לפרלמנט הבריטי מטעם מחוז הבחירה גרייט בדווין, ולאחר מכן כיהן גם מטעם ליצ'פילד (1679–1682) וניוטאון (1981 - 1982). במקביל לתחילת כהונתו כנציג ניוטאון בפרלמנט הוא מונה ללורד הראשון של האדמירליות, וכיהן בתפקיד זה עד 1684. הוא היה אחד מהיועצים המלכותיים שחתמו ב-1685 על צו ההכרזה למלוכה של הדוכס מיורק, אך לאורך רוב כהונתו של ג'יימס השני לא היה חלק מחצר המלך. לאחר לבטים אחדים הוא החליט להצטרף לפלישתו של ויליאם מאוראנז', ולאחר הדחת ג'יימס השני היה בין אלה שזכו לתמורה מהמלך החדש.

הוא סירב לקבל את תפקיד הלורד צ'מברלין תחת ויליאם ומרי, אך הסכים לכהן כמזכיר המדינה. הוא כיהן גם כמזכיר המדינה למחלקה הצפונית (1689–1690, 1692–1693) וגם כמזכיר המדינה למחלקה הדרומית (1690 - 1693, 1702–1704). תחת שלטונה של המלכה אן הוא כיהן באותו משרד תחת סידני גודולפין, ופרש ממנו באופן סופי ב-1704. לאחר הכתרת ג'ורג' הראשון ב-1714 הוא הושבע כלורד נשיא המועצה, אך פרש מתפקידו ב-1716. ב-9 בספטמבר 1729 ירש את רוזנות וינצ'ילסי, שאוחדה עם רוזנות נוטינגהאם, אך מת ב-1 בינואר 1730.

ב-16 ביוני 1674 נישא לליידי אסקס ריץ', בתם של רוברט ריץ', הרוזן השלישי מוורוויק ואן צ'יק. בתם היחידה הייתה מרי פינץ', שנישאה לג'ון קר, הדוכס הראשון מרוקסברג. מרי הייתה גם המאהבת של ויליאם סאווילה, המרקיז השני מהליפקס, ואמה של דורותי סאווילה שנישאה לריצ'רד בויל, הרוזן השלישי מברלינגטון.

## משפחתו
ב-29 בדצמבר 1685 נישא לאן האטון, בתו של כריסטופר האטון, ויקונט האטון. לזוג נולדו עשרה ילדים:
* דניאל פינץ', הרוזן השמיני מווינצ'ילסי (24 במאי 1689 - 2 באוגוסט 1769): נישא לליידי פרנסס פילדינג ולאחר מכן למרי פאלמר. לא ידוע על צאצאים שלו.
* ויליאם פינץ' (? - 25 בדצמבר 1766): נישא לשארלוט פרמור. ילדיהם היו סופיה פינץ' ואחיו הצעיר ג'ורג' פינץ', הרוזן התשיעי מווינצ'ילסי. ויליאם היה דיפלומט ופוליטיקאי שכיהן בבית הנבחרים הבריטי והיה שגריר בשוודיה ובארצות השפלה.
* ג'ון פינץ' (1743 בקירוב - 1763)
* הנרי פינץ'
* אדוארד פינץ' (1697 בקירוב - 16 במאי 1771): נישא לאליזבת פאלמר, אחותה של מרי פאלמר. היו להם שלושה ילדים. מאוחר יותר שינה את שם משפחתו לפינץ'-האטון.
* אסקס פינץ' (מתה ב-23 במאי 1721): נישאה לסר רוג'ר מוסטין, ברונט מוסטין השלישי. לזוג נולדו שלושה ילדים.
* ליידי הנרייטה פינץ' (14 באפריל 1742): נישאה לוויליאם פיצרוי, הדוכס השלישי מקליבלנד. לא ידוע על צאצאים.
* מרי פינץ' (1701 - 30 במאי 1761): נישאה לתומאס ווטסון-ונטוורת', המרקיז הראשון מרוקינגהאם.
* ליידי שארלוט פינץ' (1711 - 21 בינואר 1773): נישאה לצ'ארלס סימור, הדוכס השישי מסומרסט, וילדה לו שתי בנות.
* אליזבת' פינץ' (1723 - 10 באפריל 1784): נישאה לוויליאם מארי, הרוזן הראשון ממנספילד. לא ידוע על צאצאים.

## קישורים חיצוניים

* רוזני נוטינגהאם במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
* מידע באתר thepeerage.com

קטגוריה:פוליטיקאים בריטים
קטגוריה:רוזנים בריטים
קטגוריה:חברי הפרלמנט של אנגליה (לפני 1707)
קטגוריה:חברי המועצה המלכותית
קטגוריה:ילידי 1647
קטגוריה:נפטרים ב-1730
פלאנט

**פלאנט** (**Planet**) (לשעבר יס פלאנט) היא רשת ישראלית של שישה מתחמי בתי קולנוע (מגה-פלקס), הנמצאים בבעלות חברת "תיאטראות ישראל", כחלק מרשת בתי הקולנוע רב חן.

## היסטוריה
ממוזער|250 פיקסלים|סמליל פלאנט שנקראה אז "יס פלאנט" (2013–2022)פלאנט נוסדה בשנת 2006 תחת השם **"יס פלאנט"**, בשל שיתוף הפעולה ומתן חסות מצד חברת שידורי הטלוויזיה "Yes". בדצמבר 2022 הופסק שיתוף הפעולה ושם הרשת הפך ל"פלאנט" בלבד.

המתחם הראשון נפתח בקניון איילון ברמת גן, ולאחר הצלחה ניכרת במכירות הכרטיסים, לאחר כשנתיים, בשנת 2008, נפתח המתחם השני בקניון לב המפרץ שבמפרץ חיפה, תוך שינוי שמו ל-Cinemall (מעין הלחם בסיסים באנגלית בין המילה קולנוע – Cinema וקניון – Mall).

ב-2012 נפתח במתחם השלישי במערב ראשון לציון, סמוך למתחם הסופרלנד. המתחם הרביעי במספר נפתח ב-2015 בירושלים, כחלקו העיקרי של "מרכז שרובר לתרבות". המתחם ממוקם בפאתי שכונת אבו תור, על ציר התיירות שבין שער יפו וטיילת ארמון הנציב, ברחוב נעמי 4, קרוב למתחם "התחנה הראשונה". הקמת המתחם במקום זה לוותה בהתנגדות שכנים שטענו למטרדי רעש והפרת אופי השבת. מיד לאחר פתיחתו נערכו מספר הפגנות מחאה בקרב האוכלוסייה החרדית, מרביתן בשכונות החרדיות עצמן הנמצאות מרחק רב ממתחם בית הקולנוע.

ב-2016 נפתח המתחם החמישי בעמק שרה שבעיר באר שבע, במתחם ישפרו פלאנט בעלות של כ-450 מיליון שקלים וב-2017 נפתח המתחם השישי בזכרון יעקב, במבנה הצפוני בקומה השנייה של המרכז המסחרי "מול זיכרון", על כביש 4.

נכון ל-2025, הרשת מונה כ-6 מתחמים ברחבי הארץ: רמת גן, חיפה, ראשון לציון, ירושלים, באר שבע וזכרון יעקב.[ממוזער|250px|המתחם ב[ירושלים]]
250px|ממוזער|250 פיקסלים|שמאל|פלאנט איילון
ממוזער|250 פיקסלים|בניין הכניסה במתחם ברמת גן
[ממוזער|250px|המתחם ב[ראשון לציון]]

## מתחמי פלאנט
* **פלאנט קניון איילון** – כולל 15 אולמות קולנוע ומתחם מזון מהיר.
* **פלאנט חיפה** – כולל 23 אולמות קולנוע ביניהם 4 אולמות VIP אולם 4DX ואולם ScreenX, והוא בית הקולנוע השלישי בגודלו בישראל. במתחם נפתחו מספר מסעדות ופאבים.
* **פלאנט ראשון לציון** – מתחם זה הוא הגדול ביותר בישראל ושל הרשת בכלל, עם 26 אולמות ביניהם מתחם VIP הכולל 4 אולמות, אולם IMAX בעל מסך רחב המשתווה לבניין בעל 4 קומות, גובהו כ־15 מטר ורוחבו כ־22 מטר, אולם 4DX בעל הכיסאות הזזים ואפקט הריחות בהתאם לעלילת הסרט, ואולם ScreenX בעל זווית צפייה פנורמית ב-270 מעלות המרחיבה את המסך אל קירות האולם בהתאם לעלילת הסרט, ושני אולמות אירועים. במתחם גם מסעדות המשקיפות אל האגם ואולם אירועים שנבנה צמוד למתחם.
* **[[מרכז שרובר לתרבות|פלאנט ירושלים]]** – כולל 3 קומות המאכלסות 16 אולמות קולנוע, אולם IMAX ואולם 4DX.
* **פלאנט באר שבע** – כולל 18 אולמות קולנוע הכוללים: אולמות VIP, אולם ScreenX, אולם 4DX ואולם IMAX.
* **פלאנט זכרון יעקב** – כולל 12 אולמות קולנוע שמתוכם שני אולמות VIP.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: רשתות בתי קולנוע
קטגוריה:yes הטלוויזיה בלוויין
קטגוריה:ראשון לציון: בתי קולנוע
קטגוריה:חיפה: בתי קולנוע
קטגוריה:רמת גן: בתי קולנוע
קטגוריה:ירושלים: בתי קולנוע
קטגוריה:באר שבע: בתי קולנוע
כרוב ניצנים

**כרוב ניצנים** או "כרוב בריסל" (שם מדעי: *Brassica oleracea Gemmifera*) הוא זן של כרוב הבר (*Brassica oleracea*), מין במשפחת המצליבים. זנים אחרים של אותו המין הם כרוב הגינה, ברוקולי וקולורבי. כרוב הניצנים מתאפיין בממדיו הקטנים (קוטר של 2.5–4 ס"מ), הוא צומח על גבעולים ארוכים, שעל כל אחד מהם צומחים 20–40 כרובים. מבחינת ערכו התזונתי, כרוב הניצנים עשיר בוויטמין K, בוויטמין C, בחומצה פולית ובסיבים תזונתיים.

אבותיו הביולוגיים של כרוב הניצנים בויתו ככל הנראה ברומא העתיקה. כרוב הניצנים כפי שהוא היום גודל לראשונה כנראה במאה ה-13 בבלגיה של היום, ולכן שם הצמח במספר שפות מתייחס לעיר בריסל, בירת בלגיה (למשל: באנגלית Brussels sprout, בספרדית Coles de Bruselas, באיטלקית Cavolini di Bruxelles, בטורקית Brüksel lahanası בפולנית Kapusta brukselska ובצרפתית Chou de Bruxelles).

## ערך תזונתי ובריאותי
כרוב ניצנים (כמו גם ברוקולי) מכיל סולפוראפן (Sulforaphane), כימיקל אשר מיוחסות לו יכולות אנטי-מיקרוביות (Antimicrobial), אנטי-סוכרתיות (Anti-diabetic) ואנטי-סרטניות. בישול של כרוב הניצנים מפחית את רמתו של הסולפוראפן אך באידוי, אפייה, טיגון או הכנה במיקרוגל רמתו נשמרת גבוהה.
כרוב הניצנים הוא גם מקור ל-Indole-3-carbinol - חומר שמגביר תיקון של DNA וייתכן שחוסם את גדילתם של תאים סרטניים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוגוסטין פירמוס דה קאנדול
קטגוריה:מצליבים
קטגוריה:ירקות
הוצאת ספרים קה"ת

שמאל|ממוזער|250px|סמל הוצאת קה"ת
[שמאל|ממוזער|250px|[בניין 770 (כפר חב"ד)|בניין 770 בכפר חב"ד, שבו חנות ההוצאה המרכזית בישראל]]

**קה"ת** (ראשי תיבות: **ק**רני **ה**וד **ת**ורה) היא הוצאת הספרים הרשמית של חסידות חב"ד. היא נוסדה בשנת ה'תש"ב (1942) על ידי האדמו"ר מחב"ד רבי יוסף יצחק שניאורסון. ההוצאה פועלת כאגף של המרכז לענייני חינוך.

## הוצאת הספרים
[ממוזער|החנות המרכזית של ההוצאה לאור בשכונת [קראון הייטס|250px]]
הוצאת הספרים נקראת קה"ת במשמעות כפולה: ראשי תיבות של "קרני הוד תורה" וכן חילוף האותיות של תק"ה, שנת הלידה של מייסד חסידות חב"ד, רבי שניאור זלמן מליאדי. ההוצאה מוציאה לאור את ספרי חסידות חב"ד ומטרתה הפצת תורתה של חסידות זו. עם זאת, בכמה מקרים הדפיסה קה"ת ספרים אחרים, דוגמת סדרת הספרים שדי חמד עם הוספות בשנת תשי"א, וספר דרך אמונה של הרב מאיר בן גבאי בשנת תשמ"ח.

ההוצאה הוציאה ספרי יהדות בשפות עברית, יידיש, אנגלית, רוסית, ספרדית, צרפתית, איטלקית, פורטוגזית, הולנדית, גרמנית, פרסית וערבית.

## אוצר החסידים
קה"ת מפעילה מערכת בשם **"אוצר החסידים"**, העורכת ומכינה לדפוס את ספרי אדמו"רי חב"ד וספרי חסידות שונים. המערכת מורכבת מקבוצת תלמידי חכמים בעלי בקיאות במיוחד בתורת החסידות. עבודת המערכת מתאפיינת בפיענוח כתבי היד העתיקים של אדמו"רי חב"ד, ציון מראי-מקומות, הערות ותיקונים, מפתח עניינים והוספות שונות הקשורות לתוכן הספר. כמו כן, מוציאה המערכת ספרי ביאורים לתורת החסידות וספרי חסידים בנושאים שונים העוברים עריכה תוכנית מלאה.

הרבי מליובאוויטש מונה על ידי חותנו אדמו"ר הריי"צ למנהל הוצאת הספרים, תפקיד בו המשיך גם לאחר התמנותו לאדמו"ר החסידות. מהלך שנות נשיאותו, נהג הרבי להשתתף במלאכת העריכה, בהכנת מפתחות לספרים, בהגהת עבודת חברי המערכת ועוד. הרבי היה מוסר הוראות לחברי המערכת אודות ספרים וכתבי־יד מסוימים שברצונו שיכינו אותם לדפוס, לעיתים תוך קביעת דדליין להשלמת הפרויקט.

החנות המרכזית של הוצאת הספרים נמצא בשכונת קראון הייטס מול בניין 770, משרדי קה"ת נמצאים בבניין המשרדים שמעל 770. מנהל ההוצאה הוא יוסף ברוך פרידמן, חתנו של הרב יהודה קרינסקי. את הסניף בישראל, השוכן במרתף בניין 770 בכפר חב"ד, מנהל מנחם מענדל (מני) וולף.

ההוצאה הוציאה גם את כתב העת שיחות לנוער.

## מאפייני ההוצאה
דרך עריכת הספרים לדפוס שהותוותה בידי הרבי מליובאוויטש בהיותו מנהל ההוצאה לאור בעלת מאפיינים ייחודיים, כגון:
* **מפתחות** - דגש מושם על מפתוח מפורט. הרבי עצמו כתב מפתחות כלליים לחלק ניכר מספרי החסידות. המפתחות כוללים מפתח עניינים, מפתח מובאות תורניות, מפתח שמות ועוד. מפתחות המובאות התורניות לספר לקוטי שיחות בלבד יצאו לאור בשני כרכים.
* **[[ביבליוגרפיה]] ורשימת דפוסים** - תיעוד מחקרי של מהדורות הספרים השונות בסוף כל ספר, כולל אלפי מהדורות, רובן בהיקף מצומצם, המצוינות, בסוף ספר התניא וספרים נוספים.
* **מראי מקומות והשוואות** - לכל מובאה מקורות מפורטים והפניות למקורות נוספים העוסקים בעניין.

## לקריאה נוספת
*זושא וולף, **הוצאת ספרים קה"ת** - תולדות הוצאת הספרים החב"דית, קה"ת, תשע"ג (2013).

## קישורים חיצוניים
* 
* ספרים בהוצאת קה"ת בטקסט
* י' אהרנסון, הוצאת ספרי החסידות הוותיקה בעולם, המבשר, מוסף קהילות, כ"ו בתמוז תשע"ח, באתר col

## הערות שוליים

קה"ת
קה"ת
קטגוריה:ארגוני חב"ד
קטגוריה:כתבי חב"ד
קטגוריה:יוסף יצחק שניאורסון
קטגוריה:מנחם מנדל שניאורסון
Oxford Classical Texts

שמאל|ממוזער|250px|אחד הכרכים בסדרה
**Oxford Classical Texts**  (בקיצור: OCTs), או בשמה האחר **Scriptorum Classicorum Bibliotheca Oxoniensis** היא סדרת ספרים אותה מפרסמת הוצאת אוניברסיטת אוקספורד. היא מכילה טקסטים מהספרות היוונית העתיקה והלטינית, כמו ה"אודיסיאה" של הומרוס ו"אינאיס" של ורגיליוס, בשפתם המקורית עם אפראט מדעי. הסדרה בדרך כלל אינה כוללת כתבים במדעי הטבע ובמתמטיקה כמו "יסודות" של אוקלידס.

כיוון שהספרים מיועדים בעיקר לסטודנטים של הלימודים הקלאסיים, כתובים המבוא וההערות באופן מסורתי בלטינית (כך שהספרים נכתבים בשפות הקלאסיות מהכותרת עד לאינדקס) ואין שום תרגום או הסבר בשפה מודרנית. כמה מהכרכים האחרונים, החל במהדורת 1990 של סופוקלס בעריכת יו לויד-ג'ונס ווילסון, שברו מסורת זו והם כוללים מבוא שנכתב בשפה האנגלית (אם כי הפירוש המדעי נותר עדיין בלטינית).

**Oxoniensis** הוא קיצור המשמש לציין בעיקר כרך בודד בסדרה (נכתב באופן מלא: editio Oxoniensis), ואינו מתייחס בדרך כלל לסדרה כולה, Teubneriana מתייחס ל-Bibliotheca Teubneriana, סדרה דומה ל-OCTs. אלו שמעוניינים בעזרה בקריאת המקורות הקלאסיים יוכלו להשתמש ב-Loeb Classical Library, הכוללת תרגום לאנגלית, או ב-Collection Budé, הכולל תרגום לצרפתית.

## קישורים חיצוניים

* סדרת Oxford Classical Texts בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד

קטגוריה:סדרות ספרים
תולעת סיכה

**תולעת סיכה** (שם מדעי: *Enterobius vermicularis*; מכונה באנגלית: **Pinworm**, קרויה גם **תולעת מרצע**) היא טפיל המצוי במעיים של בני אדם ובעיקר של ילדים. 

בעקבות הדבקה בתולעת סיכה עלולה להתעורר מחלה הנקראת "אנטרוביאזיס". בדרך כלל, ההדבקה מתרחשת דרך בליעה ועיכול של ביצי התולעת, היכולות להימצא על הידיים, על המזון ולעיתים גם במים. התסמין העיקרי הוא גירוד באזור פי הטבעת. 

במקרים קלים הטיפול פשוט, אך הדבקות המוניות בטפיל עשויות להוות בעיה קשה יותר לטיפול בעקבות הדבקות חוזרות. תפוצת התולעת היא כלל-עולמית, והידבקות בה חוצה גבולות ומעמדות חברתיים.

המיקרופילריה של תולעת הסיכה הם באורך 250-200 מיקרון ורוחבם 7-5 מיקרון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תולעים נימיות
לא יפריד דבר

**לא יפריד דבר** הוא אלבומו התשיעי של דני סנדרסון, שיצא בשנת 2009.

## רקע
את האלבום הקליט סנדרסון עם להקת הליווי שלו, שהתגבשה לכדי הרכב קבוע מאז 2005, כאשר ארבעה מחברי ההרכב (תמר אייזנמן, כפיר בן ליש, יותם בן חורין וקרן מלכה) שרים שירי סולו באלבום.

לאלבום צורפו שני שירים ותיקים של סנדרסון – "מהשתיל הזה", שהופיע כבר באלבומו "תולדות המים" בביצועה של גלי עטרי, ו"זאת שמעל לכל המצופה", שיר שכתב סנדרסון לשלישיית הגשש החיוור בשנת 1974, כשהיה עדיין חבר בלהקת "כוורת".

שיר הנושא, "לא יפריד דבר", נכתב במקור כבר בשנות ה-70 בראשית הקריירה של סנדרסון. הוא נכתב במקור באנגלית, תורגם לעברית מאוחר יותר ועובד ללהקת גזוז. הגרסה של "גזוז", שבוצעה על ידי מזי כהן, נגנזה. רק לאחר פטירתה של נעמי סנדרסון, רעייתו, הצליח סנדרסון להשלים את מלאכת העבודה על השיר והוא צורף לאלבום זה.

מתוך האלבום יצאו כסינגלים השירים "אתה לבד" (מקום 9 במצעד השנתי של רשת ג'), "אם בחיים לא נאהב" ושיר הנושא.

בניגוד לקו המשעשע הקליל המאפיין את רוב הקריירה של סנדרסון, אופיו של האלבום אישי וטעון רגשית, אף כי גם בו יש רגעים של הומור. בין היתר עוסק בו סנדרסון בהתמודדות עם מותה של רעייתו נעמי כארבע שנים לפני יציאת האלבום.

האלבום הופק בחברת התקליטים NMC בהפקת גלית קלדרון וצורף אליו DVD מיוחד המתעד את העבודה באולפן ההקלטות על האלבום.

## ביקורות
"לא יפריד דבר" התקבל באהדה בביקורת. בין היתר האלבום קיבל תשבחות על "הרעננות והתנופה", ונכתב כי סנדרסון מדגים באלבום את "יכולות ההלחנה ובניית ההרמוניות הנדירות שלו", ומתגלה שוב "כשחקן קבוצתי מוכשר, שיודע לתפעל את חברי הלהקה שלו ביעילות רבה".

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דני סנדרסון. המבצע הוא סנדרסון אלא אם מצוין אחרת.

## משתתפים באלבום
* דני סנדרסון - מילים, לחן, עיבוד והפקה מוזיקלית, גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, קולות ושירה
* כפיר בן ליש - אקוסטית, מפוחית וקולות
* יותם בן חורין - גיטרה בס וקולות
* תמר אייזנמן - אקוסטית, חשמלית וקולות
* קרן מלכה - קולות וכלי הקשה
* שי וצר - תופים וכלי הקשה
* שאול עשת - פסנתר וקלידים

**נגנים נוספים**
* חן שנהר - כינור
* אבנר קלמר - כינור, עיבוד וכלי מיתר
* גליה חי - ויולה
* מאיה בלזיצמן - צ'לו, עיבוד וכלי מיתר
* יאיר סלוצקי - טרומבון, עיבוד וכלי נשיפה
* עמית פרידמן - סקסופון טנור, עיבוד וכלי נשיפה
* ספי ציזלינג - חצוצרה, עיבוד וכלי נשיפה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* עופר שדמי, על עטיפת "לא יפריד דבר", בבלוג "סיפור, כיסוי"

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי דני סנדרסון
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
קטגוריה:אלבומים בעברית
אנדהאן, מלך סאסקס

**אנדהאן** (באנגלית: **Andhun**) היה מלך ממלכת סאסקס בשלהי המאה השביעית. ככל הנראה מלך אנדהאן לצד את'לוויל, או תחתיו, וייתכן שכל אחד מהם היה חבר במועצת זקנים (אלדרמן), והם שלטו יחדיו בממלכה, או כי את'לוויל שלט על כל הממלכה ואנדהאן שלט רק על חלק קטן ממנה, או שלט כמשנה למלך.

פרטים מועטים ידועים אודות מלכותו של אנדהאן. מרבית פרטים אלה ידועים מצווים מלכותיים אשר שרדו עד ימינו.

לאחר נפילתו של את'לוויל בקרב למול קאדוואלה, מלך ממלכת וסקס אשר פלש לממלכת סאסקס, הצליחו אנדהאן וברתאן אשר מלך לצידו, לגרש את קאדוואלה מהממלכה.

בשנת 686, ככל הנראה זמן קצר לאחר הניצחון על קאדוואלה תקפה ממלכת סאסקס את ממלכת קנט ואת הלות'היר מלכהּ. בראש צבא סאסקס עמדו אנדהאן וברתאן. מתקפה זו נועדה לתמוך בעליית אידריק אחינו של הלות'היר, לשלטון. ברתאן נהרג בקרב זה, וממלכת קנט וסאסקס נכבשו על ידי קאדוואלה. ייתכן כי גם אנדהאן נהרג בקרב זה, אולם הדבר אינו מוזכר בספרו של בדה ונרביליס "תולדות הכנסייה של האומה האנגלית".

## קישורים חיצוניים
* קורות חיים של מלכי סאסקס
* מלכי סאסקס באתר הBBC
* בדה ונרביליס, '''תולדות הכנסייה של האומה האנגלית''', ספר רביעי, פרק 15

קטגוריה:חללי קרבות
קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:מלכי סאסקס
רוית אלון

[ממוזער|שמאל|נבחרת ישראל בשחייה ליד [הגדר הטובה, חורף 1989.
מימין למעלה - אירית אפרתי, רוית אלון, המאמן חנן גלעד. באמצע מימין - המנהל דוד סיבור, סהר אלוני, איריס קומן, מיכל אמין, רויטל וילנאי, תמי לוין, הדס פדה, עינת גבאי, אורת בש. למטה מימין - גלעד רפאלי, יואב ברוק, רזיאל רימר, אליאב טל, שגיא שטיגמן, שגב פורת, ערן הירש, ברק עטר וכרמל לויתן|250px]]
**רוית אלון** (נולדה ב-1973) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה. בעלת מדליית כסף מהמכביה השלוש עשרה (1989).

## ביוגרפיה
אלון שחתה בקבוצת השחייה של מכבי קריית אונו בהדרכתו של המאמן אורי קליינמן.

### 1988
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1988 זכתה אלון במדליית כסף אישית, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:31.10 דקות, אחרי הדס פדה מהפועל נהריה (2:29.22 דקות) ולפני שרון אקסלרוד מהפועל נתניה (2:32.78 דקות).

### 1989
#### המכביה
בתחרות השחייה של המכביה ה-13 שנערכה ביולי 1989 בבריכת השחייה באוניברסיטת תל אביב זכתה אלון במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:29.47 דקות ובמקום השישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:11.07 דקות.

#### שחיינית מצטיינת באליפות ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה הוכתרה אלון בתואר השחיינית המצטיינת של התחרות כשזכתה ב-2 מדליות זהב, 3 מדליות כסף ו-2 מדליות ארד. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:26.63 דקות, שיפור לשיא בן ה-6 שנים של ליאור בירקאן (2:28.36 דקות), לפני גיתית פורת מהפועל גליל עליון (2:32.45 דקות) והדס פדה (2:34.78 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש נוסף של 9:07.47 דקות, לפני הפועל נהריה (9:21.23 דקות) והפועל ירושלים (9:29.83 דקות). מדליות כסף במשחה ל-100 מטר גב בשיא איש חדש של 1:09.35 דקות, אחרי הדס פדה שקבעה שיא ישראלי חדש של 1:08.86 דקות ולפני גיתית פורת (1:10.33 דקות), במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:12.98 דקות, אחרי מיכל אמין (2:10.88 דקות) ולפני שני טליתמן מהפועל נהריה (2:14.14 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:33.59 דקות, אחרי מיכל אמין (9:21.71 דקות) ולפני הדס ברכה מקבוצתה (9:40.52 דקות). מדליות ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:18.19 דקות, אחרי הפועל נהריה (4:13.69 דקות) והפועל בית ברל (4:17.41 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:54.27 דקות, אחרי הפועל נהריה שקבעה שיא ישראלי חדש של 4:38.37 דקות והפועל ירושלים (4:50.29 דקות).

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייניות גב ישראליות
קטגוריה:שחייניות חופשי ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:שיאניות ישראל בשחייה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
קרב לסנאיה

**קרב לסנאיה** היה קרב שהתרחש ב-9 באוקטובר 1708 בין הכוחות של רוסיה הצארית לבין כוח שוודי כחלק של מלחמת הצפון הגדולה. הקרב הסתיים בניצחון רוסי, לפי דבריו של פיוטר הגדול, ניצחון זה היה שלב חשוב לקראת הניצחון הרוסי המכריע בקרב פולטבה.

## רקע
הגנרל אדם לודוויג לוונהאופט היה מפקד של יחידה צבאית משמעותית שבסיסה היה בריגה. בקיץ 1708 הוא קיבל פקודה מקרל השנים עשר, מלך שוודיה לצאת דרומה ולחבור לכוח העיקרי בפיקוד המלך. על לוונהאופט הוטל להביא לכוח העיקרי אספקת חדשה של מזון ותחמושת לקראת המתקפה הכללית על מוסקבה.

מערך ההכנות התארך מעבר לצפוי וב-26 בספטמבר קרל השנים עשר החליט לשנות את התוכנית המקורית, עזב את המחנה שלו והחל בתנועה דרומה לכיוון אוקראינה במטרה לחזק את כוחותיו של הטמאן איוואן מזפה ולעבור את החורף בתנאים טובים.

פיוטר הגדול ידע על תוכניותיהם של השוודים והחליט לתקוף את הכוח של לוונהאופט עוד לפני שהלה יצליח להתחבר עם הכוח העיקרי. יחידה בפיקוד של אלכסנדר מנשיקוב החלה לנוע לכיוון השוודים. במהלך 8 שנות המלחמה, הרוסים לא הצליחו לנצח את השוודים בקרב ולכן הפיקוד השוודי לא התרשם מהמהלך.

## מהלך הקרב
שני הצדדים סבלו מאבידות משמעותיות במהלך הקרב. לקראת הערב החל לרדת שלג. לוונהאופט החליט על נסיגה במטרה להבטיח שלמות קרונות אספקה שהיו במחנה. חלק מהקרונות שימשו את השוודים לבניית מכשולים שהיו צפויים לעכב את הכוח הרוסי. הניסיון היה מוצלח ובהמשך השוודים הצליחו להעביר את כל הקרונות מעבר לנהר אבל כ-700 חיילים שוודים נהרגו במהלך זה. במטרה להתחבר לכוח העיקרי במהירות המרבית, לוונהאופט החליט לנטוש את התותחים ורוב אספקת המזון שהייתה בקרונות. החיילים החלו בביזת הקרונות וכ-1,000 מהם השתכרו. כאשר, ב-19 באוקטובר לוונהאופט הצליח להתחבר לכוח העיקרי, הוא הביא איתו רק כמחצית הכוח (כ-6,000) ולמעשה ללא אספקת תחמושת ומזון. הדבר רק הגביר את הבעיות הלוגיסטיות של קרל השנים עשר.

בנוסף לכך, הקרב לימד את הרוסים שהם מסוגלים להתמודד בשדה הקרב מול הכוח השוודי. הדבר היה חשוב מאוד להעלאת היכולת והמורל של החיילים לקראת קרב פולטבה שהתרחש 9 חודשים מאוחר יותר.

## קישורים חיצוניים

*  תיאור הקרב 
* תיאור הקרב 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רוסיה: קרבות
קטגוריה:שוודיה: קרבות
קרב לסנאיה
קרב לסנאיה
רז דר

**רז דר** (נולד ב-1 באפריל 1972) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה. בעל 3 מדליות כסף מהמכביה השלוש עשרה (1989).

## ביוגרפיה
דר גדל ברעננה ושחה בקבוצת השחייה של הפועל הוד השרון בית ברל (ה.ה.ב.ב.), בהדרכתם של המאמנים אורי שפר, אמנון קראוס וד"ר ברוך צ'יש.

### 1986
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1986 זכה דר במדליית ארד אישית, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 17:19.04 דקות, אחרי יוחאי ליפשיץ מהפועל יזרעאל (16:31.73 דקות) וערן הירש (16:55.53 דקות).

במשחה נועם (בריכת 25 מטר) שנערך בסוף דצמבר אותה שנה קבע דר במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 14 של 16:56.82 דקות.

### 1987
במסגרת תחרויות המוקדמות לאליפות ישראל למרחקים ארוכים (בריכת 25 מטר) קבע דר במשחה ל-1500 מטר שיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 16:38.65 דקות, שיפור של כ-18 שניות לשיאו.

### 1989
#### המכביה
בתחרות השחייה של המכביה ה-13 שנערכה ביולי 1989 בבריכת השחייה באוניברסיטת תל אביב זכה דר ב-3 מדליות כסף. במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:00.54 דקות, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:11.87 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 9:39.99 דקות ביחד עם יואב ברוק, שגב פורת וערן הירש.
#### שיאן ישראל
באליפות קנדה שנערכה בקלגרי בתחילת אוגוסט אותה שנה קבע דר שבמשחה ל-200 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 1:53.50 דקות, שיפור לשיא בן ה-6 שנים של אמיר גניאל (1:54.29 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 8:21.97 דקות, שיפור לשיא בן ה-9 שנים של גניאל (8:23.33 דקות).

#### שחיין מצטיין באליפות ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט אותה שנה הוכתר דר בתואר השחיין המצטיין של האליפות לאחר שזכה ב-3 מדליות זהב ו-3 מדליות כסף. הוא הוביל את קבוצתו לזכייה במקום הראשון הכללי בתחרות. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.21 שניות, כשניצח את השיאן הטרי יואב ברוק ב-4 מאיות השנייה (53.25 שניות) וזוהר וייס (53.48 שניות), במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.94 דקות, לפני יואב ברוק (1:55.39 דקות) וברק עטר (1:56.20 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:00.83 דקות, לפני ברק עטר (4:01.76 דקות) וניל מזרחי (4:17.36 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:26.93 דקות, אחרי עטר (16:09.34 דקות) ולפני ניל מזרחי (16:51.15 דקות), במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:18.38 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:06.76 דקות.

### 1990
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביולי 1990 זכה דר במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:00.66 דקות, לפני סרגיי פירוב (4:02.76 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.60 דקות, אחרי שגב פורת (1:54.55 דקות) ולפני יואב ברוק (1:54.93 דקות).

### 1991
באליפות ישראל שנערכה ביולי 1991 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.67 דקות, אחרי יואב ברוק (1:54.51 דקות) וערן הירש (1:55.22 דקות).

### 1995
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 1995 זכה דר במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.52 שניות, אחרי יואב ברוק (23.54 שניות).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחייה
קטגוריה:שיאני ישראל בשחייה
קטגוריה:רעננה: ספורטאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
הסכם רייסווייק

שמאל|ממוזער|250px|האובליסק
**הסכם רייסווייק** (הולנדית: **Vrede van Rijswijk**) היה ההסכם שסיים באופן רשמי את מלחמת תשע השנים, שבה נלחמה צרפת מול הברית הגדולה של אנגליה, ספרד, האימפריה הרומית הקדושה והרפובליקה ההולנדית.

המשא ומתן לניסוח ההסכם החל בחודש מאי 1697. הנציגים הצרפתים פעלו מהמטה שלהם בהאג, ובנות הברית פעלו מדלפט. הוועידה המכריעה נערכה בהֶאוּס טֶר ניוּבּוּרך בעיירה רייסווייק שבהולנד, הנמצאת בין האג לדלפט. ההסכם נחתם ב-20 בספטמבר 1697.

הצדדים לא הצליחו להגיע לסיכומים כלשהם בשבועות הראשונים של המשא ומתן, וביוני החליטו שני היריבים, ויליאם השלישי מאורנז' ולואי ה-14 מצרפת, למנות נציג אחד לכל צד שייפגש עם עמיתו באופן פרטי. השניים שנבחרו היו הרוזן הראשון מפורטלנד ודוכס בופלר. הם הצליחו להגיע לסיכום, אך תנאיו לא היו מקובלים על לאופולד הראשון מהאימפריה הרומית הקדושה וקרלוס השני מספרד. תוך זמן קצר החליטה ספרד לסגת מאי ההסכמה שלה, וב-20 בספטמבר נחתם הסכם השלום בין צרפת לשלוש המעצמות (אנגליה, ספרד והרפובליקה ההולנדית). לאחר מכן הצליח ויליאם לשכנע את לאופולד לקבל את תנאי הסכם השלום, עליו חתמו צרפת והאימפריה הרומית הקדושה ב-30 באוקטובר שלאחר מכן.

לפי ההסכם כל היישובים והאזורים שנכבשו במסגרת הסכמי ניימכן (1679) יושבו לריבון הקודם שלהם. לאחר מכן העבירה צרפת את פרייבורג, ברייזאך ופיליפסבורג לאימפריה הרומית הקדושה, אך שמרה על ריבונותה בשטרסבורג. מנגד היא קיבלה את הקולוניה סן-דומנג (לימים האיטי), פודוצ'רי (לאחר תשלום 16,000 פגודות להולנדים) ונובה סקוטיה, וספרד קיבלה את קטלוניה ואת המבצרים במונס, לוקסמבורג וקורטרייק.

דוכסות לורן, שבמשך שנים רבות נשלטה על ידי צרפת, הושבה ללאופולד יוזף, בנו של קרל החמישי, דוכס לורן. ההולנדים קיבלו אישור לשלוח חיל מצב לחלק מהמבצרים הראשיים בארצות השפלה הספרדיות, כולל נאמור ואיפר. לואי הסכים להכיר בוויליאם השלישי כמלך אנגליה, והבטיח לא לסייע יותר לג'יימס השני; הוא הפסיק את התערבותו בארכיבישופות קלן, והסיר את טענתו לבעלות על חלק מנסיכות הבוחר מפפאלץ.

בין 1792 ל-1794 נבנה על חורבות הארמון שבו נחתם ההסכם אובליסק הנקרא "Naald van Rijswijk" (המחט של רייסווייק). החומרים ששימשו בתהליך הבנייה של האובליסק נלקחו מחורבות הארמון, שנהרס ב-1790 בגלל הזנחה מתמשכת.

## ראו גם
* הסכם אוטרכט

## קישורים חיצוניים

* הסכם רייסווייק במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלחמת תשע השנים
קטגוריה:אנגליה: אמנות והסכמים
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה: אמנות והסכמים
קטגוריה:ספרד: אמנות והסכמים
קטגוריה:הרפובליקה ההולנדית: אמנות והסכמים
קטגוריה:המשטר הישן (צרפת): הסכמי שלום
קטגוריה:היספניולה: היסטוריה
קטגוריה:הסכמי שלום במאה ה-17
הסכם רייסווייק
שמואל רויטל

**שמואל רויטל** (15 באוקטובר 1928 - 18 ביוני 2015) היה משפטן ומומחה בתחומי תכנון ובנייה ושלטון מקומי, מחברם של ספרי משפט.

## ביוגרפיה
רויטל נולד ברובנו, באותה תקופה בשלטון פולין. עלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1935. הוא התגורר בילדותו ברעננה ולמד בבית הספר היסודי "מגד". כנער למד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה. שירת במלחמת השחרור בחטיבת אלכסנדרוני. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבל תואר דוקטור למשפטים בשנת 1972. שימש כמשפטן בשירות המדינה – במשרד מבקר המדינה וכסגן היועץ המשפטי של נציבות תלונות הציבור.

שימש מרצה לדיני תכנון ובנייה באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת בר-אילן ובמרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן.

## ספריו
***[[דיני התכנון והבניה (עוקדן)]]** – הוצאת סדן, עוקדן חוקים תקנות ופסקי דין בנושאי התכנון והבנייה, מלווים בפרשנות המחבר. העוקדן זיכה את ד"ר שמואל רויטל בפרס השלטון המקומי.
***דיני רישוי עסקים** – הוצאת סדן, 2009, עוקדן בנושא רישוי עסקים בישראל.

## קישורים חיצוניים
* ד"ר שמואל רויטל, עו"ד, באתר של הוצאת סדן
* 

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי בית ספר מגד (רעננה)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015