הקבינט של גרמניה

**הקבינט הפדרלי** או **הממשלה** **הפדרלית** (בגרמנית: **Bundeskabinett**, או ****, בקיצור: **BReg**, השם המלא בגרמנית: Die **Bundesregierung der Bundesrepublik Deutschland**, השם המלא בעברית: **הממשלה הפדרלית של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה**) הוא הרשות המבצעת של גרמניה.

הממשלה הפדרלית של גרמניה מורכבת מן הקנצלר הפדרלי ומן השרים הפדרליים, בהתאם לסעיף 62 לחוקת הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (Grundgesetz, GG). יחד הם מהווים את הקבינט הפדרלי (Bundeskabinett), ובראשו עומד הקנצלר.

הקבינט מורכב מהקנצלר (ראש הממשלה) ושרים שונים. נוהלי הקבינט מושתתים על סעיפים 62 עד 69 בחוקת גרמניה.

לקנצלר ולחברי הקבינט האחרים מותר להיות גם חברי הבונדסטאג, ורובם למעשה אכן מחזיקים בשני התפקידים בו-זמנית.

הקבינט המכהן, הקבינט של מרץ, שבראשו עומד הקנצלר פרידריך מרץ, החל את כהונתו ב-6 במאי 2025.

## עקרונות העבודה של הקבינט
חוקת גרמניה קובעת שלושה עקרונות מרכזיים המסדירים את אופן פעולתה של הממשלה הפדרלית (סעיף 65 לחוק היסוד):

### עקרון הקנצלר (Kanzlerprinzip)
הקנצלר קובע את הקווים המנחים של המדיניות הממשלתית ונושא באחריות הכוללת לכך. סמכות זו מכונה גם “סמכות קביעת הקווים המנחים” (Richtlinienkompetenz). במסגרת זו רשאי הקנצלר להגדיר את הכיוון המדיני הכללי, אשר במסגרתו פועלים השרים.

### עקרון המשרד (Ressortprinzip)
כל שר פדרלי מנהל את תחום אחריותו באופן עצמאי ובאחריות אישית. עם זאת, עליו לפעול במסגרת הקווים המנחים שקבע הקנצלר. הקנצלר אינו רשאי להתערב באופן שרירותי בסמכויות השרים, אלא במסגרת ההיררכיה החוקתית שנקבעה.

### עקרון הקולגיאליות (Kollegialprinzip)
במקרה של חילוקי דעות בין שרים, ההכרעה מתקבלת במסגרת הקבינט כולו. הקנצלר משמש כמגשר, ובהיותו "ראשון בין שווים" (primus inter pares), ניתנת לו בפועל ההכרעה הסופית במקרים בעלי חשיבות מיוחדת.

## תהליך המינוי לקבינט
ממוזער|שמאל|מבט אווירי על הרובע הממשלתי, ברלין - 2016
הקנצלר נבחר על ידי הפרלמנט הפדרלי (בונדסטאג) על פי הצעתו של נשיא גרמניה. עם זאת, הבונדסטאג רשאי להתעלם מהצעתו של הנשיא (תרחיש אשר מעולם לא קרה). במקרה זה הפרלמנט עשוי לערוך הצבעות נוספות תוך 14 יום ולנסות לבחור אדם אחר לתפקיד. במקרה ומועמד כלשהו מצליח להיבחר על ידי רוב הפרלמנט – הנשיא מחויב למנותו. אם הבונדסטאג לא מצליח בכך, תיערך הצבעה אחרונה ביום ה-15 לאחר הבחירות. אם גם בשלב זה אף מועמד לא מצליח לקבל את רוב הקולות, הנשיא רשאי למנות את המועמד שקיבל הכי הרבה קולות בהצבעה האחרונה. אופציה אחרת העומדת בפני הנשיא היא לפרק פיזור הפרלמנט והכרזה על בחירות תוך 60 יום.

לאחר הבחירות בבונדסטאג, הקנצלר הנבחר מקבל את כתב המינוי בארמון בלוו. זה הרגע שבו המתמודד המנצח נכנס לתפקידו. לאחר טקס המינוי, חוזר הקנצלר לבונדסטאג, על מנת להישבע לתפקיד. לאחר שנשבע, הקנצלר החדש חוזר לארמון בלוו על מנת להציג את מועמדיו לחברות בקבינט. הנשיא הוא זה שממנה רשמית את חברי הקבינט החדשים. לאחר מינוי השרים הם חוזרים לבונדסטאג ונשבעים את לתפקיד.

### הקמת קבינט בממשלת קואליציה
כאשר מוקמת ממשלת קואליציה, הקנצלר כפוף מבחינה פוליטית להסכמים הקואליציוניים שנחתמו בין המפלגות השותפות. הסכמים אלה מגובשים במשא ומתן בין המפלגות, לרוב טרם הקמת הממשלה, וקובעים את קווי המדיניות המשותפים ואת חלוקת התיקים.

קואליציה היא שיתוף פעולה בין שתי מפלגות או יותר, שלהן יחד רוב בבונדסטאג (הפרלמנט הפדרלי). כאשר מפלגות אלה מרכיבות את הממשלה, מדובר בממשלת קואליציה.

## עבודת הקבינט
הקבינט הפדרלי ממלא תפקיד מרכזי בעבודת הממשלה. ישיבותיו מתקיימות בדרך כלל אחת לשבוע, בימי רביעי, בראשות הקנצלר. בהיעדרו, מנהל את הישיבה סגנו. קוורום לקיום ישיבה הוא נוכחות של הקנצלר או סגנו ולפחות מחצית מחברי הקבינט.

לישיבות משתתפים השרים הפדרליים וכן דובר הממשלה ושרי המדינה (Staatsminister), אף שאינם נמנים פורמלית עם חברי הקבינט.

בישיבות אלה דנים חברי הקבינט ומחליטים על יוזמות מרכזיות של הממשלה, ובהן:

* הצעות חוק,
* תקנות,
* תוכניות פעולה,
* דוחות ממשלתיים,
* ותקציב המדינה.

עבודת הקבינט מוסדרת בתקנון הממשלה הפדרלית (Geschäftsordnung der Bundesregierung), המאושר על ידי הנשיא הפדרלי.

בהצבעות הקבינט, קולו של הקנצלר הוא הקול המכריע במקרה של שוויון קולות. בנוסף, כדי שהממשלה תוכל להתגבר על התנגדות רשמית (וטו) של שר האוצר, שר המשפטים או שר הפנים בהצבעה חוזרת, החוק מחייב שהקנצלר יצביע יחד עם דעת הרוב.

השרים תלויים בקנצלר גם ברמה המנהלית; נדרשת הסכמתו הברורה לכל היעדרות של שר ממושב הממשלה ליותר משלושה ימים, לנסיעות לחוץ לארץ, וכן לצורך קבלת הזמנות מגורמים בחו"ל.

## תפקוד הקבינט
הקנצלר עומד בראש הקבינט הפדרלי, ולפיכך כהונת הקבינט כרוכה ישירות בכהונתו. כהונת הממשלה מסתיימת עם סיום כהונת הקנצלר, בין אם בעקבות בחירת קנצלר חדש, הצבעת אי־אמון קונסטרוקטיבית או הקמת ממשלה חדשה לאחר בחירות. עד למינוי ממשלה חדשה, ממשיכים הקנצלר והשרים לכהן כממשלת מעבר עד הבחירות.

הקנצלר מציע לנשיא גרמניה את מינוי השרים ופיטוריהם. לנשיא תפקיד פורמלי בלבד בהליך זה, והוא מחויב לפעול בהתאם להצעת הקנצלר. הקנצלר קובע את חלוקת תחומי האחריות בין השרים, רשאי לשנותם במהלך כהונת הממשלה ואף למנות שרים ללא תיק. הקנצלר רשאי לכהן גם כשר במקביל לתפקידו כראש הממשלה.

חוקת גרמניה קובעת מספר מגבלות באשר להרכב הממשלה. כך, הקנצלר אינו רשאי לשמש במקביל כשר ההגנה, המשפטים או הכלכלה, ועליו למנות שרים נפרדים לתיקים אלה. במקרה של חילוקי דעות בין שרים, ההכרעה מתקבלת במסגרת הקבינט, בדרך כלל ברוב קולות; במסגרת עקרון הקנצלר, רשאי הקנצלר לקבוע את הקווים המנחים למדיניות.

הקנצלר ממנה אחד משרי הממשלה לסגן קנצלר. בממשלות קואליציה נוהג תפקיד זה להינתן לנציג המפלגה השותפה הבכירה. בהיעדר הקנצלר ממלא סגנו את מקומו. במקרה של פטירה או נבצרות, משמש סגן הקנצלר כממלא מקום עד לבחירת קנצלר חדש בידי הבונדסטאג.

## תפקידים

## משרדי ממשלת גרמניה
* קנצלר גרמניה
* סגן הקנצלר
* הקנצלר הפדרלי (BKAmt)
* משרד הפנים, הבינוי והקהילה (BMI)
* משרד האוצר (BMF)
* משרד החוץ הפדרלי (BMF)
* משרד ההגנה (BMVg)
* משרד הכלכלה והאנרגיה (BMWi)
* משרד התחבורה והתשתיות הדיגיטליות (BMVI)
* משרד הבריאות (BMG)
* משרד החקלאות והמזון (BMEL)
* המשרד לפיתוח ושיתוף כלכלי (BMZ)
* המשרד למשפחות, האזרחים הוותיקים, הנשים והנוער (BMFSFJ)
* המשרד לאיכות הסביבה, שמירת הטבע ובטיחות גרעינית (BMU)
*משרד המשפטים והגנת הצרכן (BMJV)
* משרד העבודה והרווחה (BMAS)
*משרד החינוך והמחקר (BMBF)
*משרד הקנצלרות הפדרלית (BKAmt)
*המשרד הפדרלי לשיכון, פיתוח עירוני ובנייה (BMWSB)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*