open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הקורפוס הראשון (סוריה)

**הקורפוס הראשון** הוא קורפוס של הצבא הסורי אשר מורכב מחמש דיוויזיות ואחראי על מרחב דמשק, הגבול עם ישראל והגבול עם ירדן. הוא הוקם בשנת 1985 יחד עם שני הקורפוסים הסדירים האחרים כחלק משינוי מבני בצבא הסורי, עד לאותה השנה הדיוויזיות היו תחת פיקוד ישיר של פיקוד הצבא.

הקורפוס הוא אחד משלושת הקורפוסים העיקריים והסדירים של הצבא הסורי. ארבע הדיוויזיות של הקורפוס מוצבות לאורך הגבול עם ישראל, לאורך הגבול עם ירדן וסביב דמשק.

## מלחמת האזרחים בסוריה

מאז שנת 2011, חלק מיחידות הקורפוס לוקחות חלק פעיל בלחימה כנגד המורדים כחלק ממלחמת האזרחים בסוריה. לפי עדויות שונות הדיוויזיה החמישית אף ביצעה פשעי מלחמה בלחימה סביב העיר דרעא (שם היא מוצבת דרך קבע), בנוסף ישנן עדויות דומות גם כנגד הדיוויזיה התשיעית לגבי לחימה של חלק מיחידותיה באזור אל-תל. ניתן להניח שבשל מיקום יחידות הקורפוס, יחידות נוספות השתתפו בלחימה לאורך אזור הגבול עם ישראל ופאתי דמשק.

בנוסף לדיוויזיות הקורפוס הראשון, ישנן שתי חטיבות עצמאיות אשר שוכנות דרך קבע לאורך הגבול עם ישראל; החטיבה הרגלית ה-90 מצפון והחטיבה הרגלית ה-61 מדרום. נכון ליוני 2014, ישנם דיווחים על כך שהחטיבה ה-61 התפוררה כמעט לחלוטין תחת הלחימה כנגד המורדים באזור הגבול עם ישראל. ב-23 ביולי 2014 מפקדת החטיבה ה-90 ממערב לעיירה אל כום הייתה יעד לתגובת נגד של צה"ל כתגובה לירי של טיל נ"ט מכיוון סוריה שהרג את הנער מומחד קראקרא.

## מבנה ויעוד
* **[[הדיוויזיה החמישית של סוריה|הדיוויזיה החמישית]]** (משוריינת): שוכנת בדרעא, מחוז דרעא ומורכבת מהחטיבה המשוריינת ה-12, החטיבה המשוריינת ה-15, החטיבה הממוכנת ה-112, החטיבה הממוכנת ה-132 והרגימנט הארטילרי ה-175.

* **[[הדיוויזיה השביעית (סוריה)|הדיוויזיה השביעית]]** (ממוכנת): שוכנת בקתנה, מחוז ריף דמשק ומורכבת מהחטיבה הממוכנת ה-68, החטיבה הממוכנת ה-121, החטיבה הממוכנת ה-88, החטיבה המשוריינת ה-78 ורגימנט ארטילריה.

* **[[הדיוויזיה התשיעית של סוריה|הדיוויזיה התשיעית]]** (משוריינת): שוכנת באל שרעיה, מחוז דרעא ומורכבת מהחטיבה המשוריינת ה-33, החטיבה המשוריינת ה-43, החטיבה המשוריינת ה-34, החטיבה הממוכנת ה-52 ורגימנט ארטילריה.

* **[[דיוויזיית הכוחות המיוחדים ה-15 של סוריה|דיוויזיית הכוחות המיוחדים ה-15]]**: שוכנת בהר הבשן ומורכבת משישה רגימנטים של כוחות מיוחדים: הרגימנט ה-35, ה-41, ה-45, ה-46, ה-47 והרגימנט ה-53.

* בנוסף, ישנם מספר יחידות עצמאיות בהם ארבעה רגימנטים של כוחות מיוחדים ושתי חטיבות חיל רגלים עצמאיות; החטיבה הרגלית ה-61 והחטיבה הרגלית ה-90.

## קישורים חיצוניים
* דו"ח ארגון זכויות האדם 'Human Rights Watch'.

## הערות שוליים

קטגוריה:יחידות צבא סוריות
קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה
קטגוריה:גייסות
מס כשר

"**המס הכשר**" (או "**המס היהודי**") הוא עלילה/אגדה אורבנית שהופצה על ידי ארגונים אנטישמיים, ארגוני "עליונות לבנה" וארגונים רדיקליים אחרים. לטענתם, חברות מזון משלמות בניגוד לרצונן, וכך גם הצרכנים משלמים בלי ידיעתם, כספים לארגונים יהודיים, שנועדו לתמוך במיזמים ציוניים ובישראל.

הרקע לטענות אלו הוא התשלום שחברות מזון משלמות כדי לקבל תו כשרות למוצריהן.

## עלילה
גופים אנטישמיים, ארגוני "כוח לבן" וארגונים רדיקליים אחרים מפיצים את האגדה האורבנית לפיה תו ההכשר שניתן למוצרי מזון מהווה מס מיוחד שנגבה מלקוחות בלי ידיעתם. בנוסף, הם טוענים כי חברות מזון "נסחטות" ונאלצות לשלם "מס כשר" כדי למנוע חרם על מוצריהן, ושמס זה משמש לתמיכה במיזמים ציוניים ובמדינת ישראל.

לפי קתלין מ. בלי (Kathleen M. Blee), פרופסורית לסוציולוגיה מאוניברסיטת פיטסבורג, ישנן קבוצות גזעניות שמעודדות את הצרכנים להימנע מ"מס כשר" על ידי החרמת מוצרים כשרים. בכנס הביקורת השנתי לאירועים אנטישמיים (Annual Audit of Antisemitic Incidents) בשנת 2000 דווח על ידי ארגון בני ברית קנדה כי ארגונים גזעניים עודדו צרכנים לבקש מהממשלה החזר מס, בשל "המס היהודי", שהתבטא בתשלומי מס ההכנסה שלהם.

בשנת 1997 רשות המס הקנדית דיווחה על תופעה של עלונים המעודדים צרכנים לבקש ניכוי מס לתשלומי המס שלהם "מכיוון שהם תרמו לכאורה לארגונים דתיים יהודיים כאשר הם רכשו מוצרים כשרים". שרת המס הקנדית ג'יין סטיוארט ציינה כי "המסר המועבר בעלונים אלו הוא פוגעני ביותר לקהילה היהודית בפרט, ולאוכלוסייה הקנדית בכלל. "ניכוי המס" המתואר איננו אלא בדיה ואני מפצירה בכל משלמי המיסים להתעלם מהמסר המופץ בעלונים אלו".

## תו הכשרות
תו הכשרות נועד להגדיל את היקף המכירות של המוצר, ותהליך קבלת ההכשר הוא וולונטרי. תווי הכשרות מעודדים את רכישת המוצר לא רק בקרב יהודים, אלא גם בקרב מוסלמים, מאמיני הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי וקבוצות אוכלוסייה אחרות.

## הערות שוליים

קטגוריה:עלילות אנטישמיות
קטגוריה:אגדות אורבניות
כשר
דוד יעקובסון

הרב **דוד יעקובסון** (1852–1926) - היה רבה של העיירה לובביץ' בימי כהונתו של האדמו"ר שלום דובער שניאורסון.

## ביוגרפיה
נולד בעיירה לובביץ' בשנת ה'תרי"ב (1852) לרב בן-ציון יעקובסון. בגיל 14 נישא ללאה - בתו של הרב אברהם זליקסון - רבה של לובביץ' דאז. לאה הייתה בת 12 ביום נישואיהם. נולדו להם 14 ילדים, מתוכם ידועים שמות של תשעה: זלמן, זלדה, לזאר, יוסף, אבא, ריסיה (ראיסה), ריבה, טאיבה, אידה.

עם פטירתו של הרב זליקסון בשנת ה'תרמ"ב (1882) דוד יעקובסון מונה על ידי האדמו"ר שמואל שניאורסון, לתפקיד הרב הראשי של העיירה.[ממוזער|המלצת הרב דוד יעקובסון לרב [גרשון חן שנכתבה ב-12 בינואר 1912, כ"ד בטבת תער"ב|טקסט=|ימין]]

רבי יוסף יצחק שניאורסון כותב עליו: 

רוב שנות כהונתו עברו בימי כהונת האדמו"ר שלום דובער שניאורסון. בימיו העיירה הגיעה לשיא פריחתה - היא הפכה למרכז החשוב ביותר של חסידות חב"ד. העיירה הייתה יישוב גדול יחסית - על פי מרשם האוכלוסין של 1897 בלובביץ' התגוררו 2,711 תושבים, מהם 1,660 יהודים. היא הייתה אז מרכז יהודי להשכלה דתית ומקצועית, תעשייה ומסחר.

## קישורים חיצוניים
* מאמרו של Юрий Окунев (יורי אוקונב) "Найден фотопортрет знаменитого раввина Любавичей – родины Хабада" באתר "Заметки по еврейской истории"

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבני חב"ד במאה ה-20
קטגוריה:ילידי 1852
קטגוריה:נפטרים ב-1922
קטגוריה:חסידי אדמו"ר מהר"ש
שדה מרס (סנקט פטרבורג)

שמאל|ממוזער|250px|מבט אווירי על שדה מרס.

[שמאל|ממוזער|250px|שדה מארס בשלהי [המאה ה-19.]]
ממוזער|מראה אל ארמון מיכאיל מהכיכר
**שדה מרס** (ברוסית: **Ма́рсово по́ле** - "מארסובו פוליי") הוא פארק רחב ידיים במרכז העיר סנקט פטרבורג שברוסיה. הפארק קרוי על שם אל המלחמה הרומי מרס. שטחו של הפארק 90 דונם.

מצפון לפארק מצויים ארמון השיש וכיכר סובורוב, ממערב לפארק קסרקטיני גדוד פבלובסקי, ממזרח מצוי גן הקיץ ומדרום לפארק מצוי נהר המויקה.

## היסטוריה
כאשר העיר סנקט פטרבורג הוקמה על ידי הצאר פיוטר הגדול אזור הפארק היה אזור מיוער שכונה בשם "המדשאה הגדולה". באזור אורגנו טקסים לרגל סיום המלחמה הצפונית הגדולה, ולאזור ניתן השם "שדה התענוגות". בשנת 1740 נבנו בפארק שבילים.

בשנת 1777, לאחר בניית ארמון הקיץ בתכנונו של האדריכל ברתולומאו רסטרלי עבור קיסרית רוסיה יקטרינה הגדולה, שונה שם הפארק ל"מדשאת הצארינה". בשלהי המאה ה-18 הפך הפארק למחנה אימונים צבאי, ונערכו בו צעדות של צבא רוסיה, אימונים ומצעדי ניצחון.

בשנת 1799 הוצב בפארק אובליסק לזכרו של פיוטר רומיאנצב, ובשנת 1801 הוצבה בפארק אנדרטה לזכרו של אלכסנדר סובורוב. בשנת 1805 שונה שם הפארק לשמו הנוכחי, והאנדרטה של סובורוב הועברה לכיכר סובורובה.

לאחר מהפכת אוקטובר בשנת 1917 הפסיק הפארק לשמש כמחנה אימונים צבאי והפך לאתר הנצחה. ב-23 במאי 1917 נקברו בפארק קורבנות מהפכת פברואר, והוקם בו קבר אחים ל-184 מתוך 1,382 האזרחים שנהרגו במהפכה.

בין השנים 1917–1919 הוקמה בפארק אנדרטה ל"לוחמי המהפכה" בתכנונו של האדריכל לב רודנב. בשנת 1918 שונה שם האתר ל"אתר הנצחה לקורבנות המהפכה" אולם בשנת 1944 הושב לאתר שמו הקודם.

בשנת 1943, בתקופת המצור על לנינגרד במהלך מלחמת העולם השנייה, הוסב הפארק לגן לגידול ירקות עבור תושבי העיר הרעבים ובאותה שנה הוצבו 16 פנסים לא הרחק מגשר ניקולאי הסמוך.

בתחילת שנות האלפיים הוסרו העיצובים המתכתיים הסמוכים לאש התמיד. האתר משמש בעיקר כאתר הנצחה וטיולים, אך משמש לעיתים גם כבמה להפגנות כפי ששימש בינואר 2017 כשנערכה בו הפגנה כנגד העברת קתדרלת איסק הקדוש לחסות הכנסייה. כך גם במחאות שפרצו במרץ 2017

## אש תמיד
ב-6 בנובמבר 1957 הוקמה במרכז הפארק אש תמיד - הראשונה שהוקמה ברחבי רוסיה. מאתר זה הועברה האש לאש התמיד שהוקמה בסמוך לחומת הקרמלין במוסקבה בשנת 1967.
## קבר אחים
האתר שימש כקבר אחים להרוגי מהפכת פברואר, ביניהם מפגיני מרד יארוסלב שפרץ ביולי 1918, אנשי צבאו של הגנרל ניקולאי יודניץ'. כמו כן קבורים בפארק: משה אוריצקי, ראש השירות החשאי הראשון של פטרוגרד (נרצח ב-30 באוגוסט 1918); משה גולדשטיין, שר הדפוס והתעמולה הסובייטי (נרצח ב-20 ביוני 1918); חיילי רובאי לטביה וביניהם הקומיסר סמיון נחימסון ואחרים.

## אתרים

## קישורים חיצוניים

* שדה מארס באתר האנציקלופדיה של סנקט פטרבורג
* תיאור שדה מארס 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סנקט פטרבורג: פארקים
קטגוריה:סנקט פטרבורג: כיכרות
קטגוריה:סנקט פטרבורג: אנדרטאות
קרנית - קרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים

**קרנית - קרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים** היא תאגיד שהוקם ב-1975 מכוח חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים ותפקידו להבטיח פיצוי לנפגע שנגרמו לו נזקי גוף בתאונת דרכים שאינו יכול לקבל פיצוי מחברת ביטוח.

הסיבות העיקריות לאי יכולת לקבל את הפיצוי מחברת הביטוח הם:
*הנוהג האחראי לפיצוי אינו ידוע – למשל נפגעי תאונות "תאונת פגע וברח".
*אין לנוהג ביטוח לפי פקודת הביטוח – נפגעים מרכב שהיה נהוג על ידי נהג חסר רישיון נהיגה או רכב גנוב או רכב שנעשה בו שימוש בניגוד לתנאי הפוליסה (דוגמת עסק של הסעת נוסעים בשכר) נפגעים על ידי רכב שלא בוטח כחוק (עקב אי תשלום הפרמיה). במקרה זה חברת הביטוח של הרכב הפוגע אינה צריכה לפצות את הנפגע אלא קרנית, אולם קרנית יכולה לאחר מכן לתבוע בהודעת צד ג את הנהג שנהג ברכב הפוגע ו/או את בעל הרכב הפוגע עבור הסכום ששילמה לנפגע.
*המבטח עצמו חדל פירעון – נפגעים מרכב שהיה מבוטח בחברת ביטוח אשר נכנסה להליכי פירוק.

הקמת קרנית מילאה את החללים, שנותרו בהסדר הכללי של "פיצוי מהיר לכל נפגע".

במקביל להקמת קרנית הוקמה "קרנית-שטחים" שהייתה אחראית לפיצוי נפגעים מתאונות בשטחי יהודה ושומרון ורצועת עזה. במסגרת הסכם אוסלו א' הועבר תפקידה לקרן שהוקמה על ידי הרשות הפלסטינית לפיצוי נפגעי תאונות דרכים.

למימון פעילות הקרן משמש חלק מפרמיית ביטוח החובה, המועבר לקרן. לקרן מינהלה שאותה ממנה שר האוצר. מנכ"ל הקרן מדצמבר 2010 הוא רו"ח איתן השחר.

## קישורים חיצוניים
* 
* חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים, תשל"ה-1975.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: תאונות דרכים
קטגוריה:חברות ביטוח ישראליות
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
קטגוריה:ישראל: תאגידים סטטוטוריים
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1975
אנטולי פירסוב

**אנטולי וסילייביץ' פירסוב** (ברוסית: **Анатолий Васильевич Фирсов**; 1 בפברואר 1941 – 24 ביולי 2000) היה שחקן הוקי קרח סובייטי ששיחק בעמדות חלוץ מרכזי וצד שמאל. פירסוב נחשב לאחד משחקניה הגדולים של צסק"א מוסקבה ונבחרת ברית המועצות, איתה זכה 3 פעמים במדליית הזהב אולימפית.

אנטולי פירסוב נולד במוסקבה. לאחר ששיחק בקבוצת הנוער של ספרטק מוסקבה, קודם פירבוס בשנת 1954 לקבוצת הבוגרים של המועדון. בשנת 1961 הוא עבר לצסק"א מוסקבה, והיה בין הכוכבים הגדולים של הקבוצה.

בשנת 1964 נכלל פירסוב לראשונה בנבחרת ברית המועצות בהוקי קרח והיה שותף לזכייתה באליפות עולם. הוא וקבצתו זכו באליפות ברציפות עד לשנת 1971. פירוסב היה ידוע בחבטותיו החזקות, ולעיתים נרשמו מקרים בהם שוערים נפגעו מהדיסקית אותה חבט למרות הציוד המגן.

בזירה הביתית זו הייתה תקופה של שליטה מלאה של מועדון צסק"א מוסקבה בהוקי הסובייטי. בהתאם לכך, פירסוב זכה 9 פעמים באליפות ברית המועצות. בתקופת השתתפותו בליגה הסובייטית הוא זכה 3 פעמים בתואר השחקן החשוב ביותר.

בשנת 1973 הפסיק פירסוב את השתתפותו בתחרויות והחל לאמן. בשנים 1976–1977 אימן את נבחרת הנוער של ברית המועצות, ובשנים 1972–1977 אימן את קבוצת האם שלו. בשנת 1987 עזב פירסוב את הספורט התחרותי והחל לאמן ילדים בלבד.

בשנת 2000 נפטרה אשתו של פירסוב והוא בילה ליד קברה מספר ימים. פירסוב לא התאושש מהאירוע ונפטר גם הוא זמן קצר לאחר מכן.

## קישורים חיצוניים

* סיכום הופעות של אנטולי פירסוב
* 

קטגוריה:שחקני הוקי קרח סובייטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: הוקי קרח
קטגוריה:מאמני הוקי קרח רוסים
קטגוריה:מאמני הוקי קרח סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת אינסברוק (1964)
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת גרנובל (1968)
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת סאפורו (1972)
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1941
קטגוריה:נפטרים ב-2000
תעלה נגד טנקים

[ממוזער|250px|כוחות שריון והנדסה קרבית פורשים גשרים על תעלת נ"ט שנחפרה לצורך תצוגת [סדרת קרב משולב|סק"מ.]]
**תעלה נגד טנקים** (תעלת נ"ט) היא תעלה שנועדה למנוע מעבר של טנקים ורכב קרבי משוריין. התעלה רחבה דייה כך שטנק לא יכול לעבור על פניה ועמוקה מספיק כך שכאשר הטנק ייפול לתוכה הוא לא יוכל לצאת (למשל: על ידי נסיעה אחורנית). חלק מתעלות הנ"ט אף מוסוות על מנת שכוח האויב לא יראה אותן ואז יוכל להתכונן אליהן בעוד מועד. כמו כן, כאשר התעלה מוסווית טנקים יכולים ליפול אל תוך התעלה, דבר שמשבית אותם בפועל. כיום רוב צבאות העולם מצוידים באמצעים לטפל בתעלות נ"ט, בהם גשרים ניידים וטנקי גישור שנועדו לגשר על התעלה, וציוד מכני הנדסי שיכול לפרוץ את התעלה ולמלא אותה בעפר. בדרך כלל, טנקי הגישור נועדו לאפשר מעבר מהיר של התעלה כדי להמשיך בהסתערות ובקרב (הנדסת סער) בעוד שתפקיד הדחפורים הוא למלא את התעלה בעפר ובכך לאפשר מעבר של כוחות גדולים בבטחה וביעילות (מעבר קבע). בצה"ל החיל האחראי על חפירת תעלות נ"ט מחד ועל פריצתן וגישורן מאידך הוא חיל ההנדסה הקרבית.

בישראל ישנן תעלות נ"ט, שנחפרו במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים כנגד חיל השריון הסורי וכיום משמשות את חיל ההנדסה לאימונים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ביצורים
קטגוריה:אמצעי לחימה נגד טנקים
אלפרין

**אלפרין** (הלפרין, הלפרן, היילפרין, בהגייה מזרח אירופאית נוספת גם גלפרין, אלפר, אלפרוביץ', אלפרט) הוא שם משפחה יהודי המבוסס על שם העיר היילברון שנוצר לא יותר מאוחר מסוף המאה ה-16. שם משפחה שייך לארבע משפחות רבנים מן האימפריה הרוסית, פולין ונסיכויות גרמניה בין המאות ה-16  עד ה-18.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
תיכון הלבבות השבורים

**תיכון הלבבות השבורים** (באנגלית: **Heartbreak High**) הייתה סדרת טלוויזיה אוסטרלית, ששודרה בין 1994 ל-1999. הסדרה עסקה בתלמידי בית הספר התיכון הדמיוני הארטלי שבסידני ובסוגיות המעסיקות בני נוער.

ארבע העונות הראשונות של הסדרה (עד 1996) שודרו בערוץ 10 האוסטרלי ושלוש העונות האחרונות (מ-1997 ואילך) שודרו ברשת ABC. בנוסף, שודרה במדינות רבות ברחבי העולם, בהן איחוד האמירויות הערביות, אינדונזיה, איסלנד, אסטוניה, ארגנטינה, ארצות הברית, בלגיה, בריטניה, גרמניה, הודו, הולנד, הונגריה, יוון, ליטא, מקדוניה, מקסיקו, נורווגיה, ספרד, סרביה, פולין, פורטוגל, פרו, צ'ילה, צ'כיה, צרפת, קוסובו, קנדה ורוסיה. בישראל, שודרה הסדרה בערוץ 1.

הסדרה היוותה קרש קפיצה לכמה מהשחקנים שגילמו בה את בני הנוער, ובהם אלכס דימיטריאדס (עונה 1), אדה ניקודמו (עונות 1 ו-3 עד 5), קאלן מאלווי (עונות 5 עד 7), לארה קוקס (עונות 5 עד 7) ולוק ג'ייקובז (עונה 7). סיימון בייקר גילם מורה בעונה הרביעית.

## קישורים חיצוניים

* אתר heartbreak-high.com 
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:סדרות נעורים אוסטרליות
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
בית החולים עין גדי

**בית החולים עין גדי** היה בית חולים ששכן ברחוב מזא"ה 10 בתל אביב. הבניין, שתוכנן על ידי האדריכל יהודה מגידוביץ בסגנון האקלקטי, נבנה בשנת 1922 כבית מגורים למשפחת ברסקי. הבניין נמכר והוסב לשימוש כבית חולים בניהולו של ד"ר חיים (אמיל) שטיין. הבניין עבר שינויים רבים ושימש בית חולים במשך עשרות שנים (בתחילה בית חולים עין גדי ולאחר מכן בית החולים הגריאטרי "הדר לזקן".
לבסוף הפך המבנה עם תוספות הבניה למבנה מגורים מעורב, במסגרת מיזם שימור מבנים (בניצוח האדריכלית ניצה מצגר סמוק) שהסתיים בשנת 2012.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* מפת תל אביב, 1930 (באנגלית) עם סימון הסנטוריום. באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור

## הערות שוליים

עין גדי
קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי מגורים
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים לשימור
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן יהודה מגידוביץ'
עין גדי
קטגוריה:תל אביב לפני הקמת מדינת ישראל
קטגוריה:לב העיר
קרקטר האוריינטציות

בטופולוגיה וגאומטריה **קרקטר האוריינטציות** של יריעה M הוא קרקטר כפלי של החבורה היסודית \chi:\pi_1(M) \to \{1,-1\}, המודד עד כמה M "איננה אוריינטבילית". הקרקטר טריוויאלי אם ורק אם היריעה M אוריינטבילית. הגדרת הקרקטר מבוססת על כיסוי האוריינטציות.

## רקע

תהי M יריעה. אוריינטציה על היריעה היא מושג מקומי: בכל נקודה x \in M של היריעה אפשר להגדיר את האוריינטציה בנקודה בתור אוריינטציה על המרחב המשיק T_x M (חיובית או שלילית). נסמן את קבוצת האוריינטציות בנקודה x ב \operatorname{orient}_M(x) (זו קבוצה בת שני איברים). ניתן לאגד קבוצות אלו למרחב כיסוי \operatorname{orient}_M. כיסוי דו-יריעתי זה נקרא כיסוי האוריינטציות.

אפשר לזהות דרך כיסוי האוריינטציות את כל האוריינטציות האפשריות של היריעה. ניתן להתייחס אל כיסוי האוריינטציות כאל תחליף אוריאנטבילי עבור יריעה לא אוריאנטבילית.

## הגדרה
נקבע נקודה x \in M. אנו מקבלים פעולת מונודרומיה 
של החבורה היסודית \pi_1(M) על הסיב של \operatorname{orient}_M. פעולה זו מגדירה קרקטר כפלי,
\chi: \pi_1(M) \to \{1,-1\}.

קרקטר זה נקרא **קרקטר האוריינטציות**. הקרקטר לוקח איבר של החבורה היסודית אל 1 אם האיבר שומר על האוריינטציה, ואחרת אל -1.

## אוריינטביליות
כעת נראה כיצד ניתן לקבוע בעזרת הקרקטר האם יריעה קשירה היא אוריינטבילית. ראשית, היריעה אוריינטבילית אם ורק אם כל מסילה בה שומרת על האוריינטציה. תנאי זה שקול להיותה של כל מסילה **סגורה** שומרת אוריינטציה, ואפילו שקול לכך שכל מסילה סגורה סביב **נקודה אחת** שומרת על האוריינטציה (ללכת ולחזור). כעת, שמירה על אוריינטציה אינווריאנטית להומוטופיה (זאת משום שניתן לכסות את המסילות על ידי סביבות שהומאומורפיות לכדור, שהוא אוריינטבילי), ולכן מספיק לבדוק זאת על איברי החבורה היסודית. ולכן, **יריעה קשירה <math>M</math> היא אוריינטבלית אם ורק אם קרקטר האוריינטציות שלה טריוויאלי**. במקרה שיש ייצוג נוח של החבורה, מספיק לבדוק את הטענה על היוצרים, כלומר - יריעה היא אוריינטבילית אם ורק אם כל יוצר של החבורה היסודית שלה שומר את האוריינטציה. עבור יריעות רבות, החבורה מוצגת סופית, ועל כן יש לבצע את הבדיקה עבור מספר סופי של מסילות.

למעשה, ניתן לנסח טענה חזקה יותר, הקשורה לאבליניזציה של החבורה היסודית, השווה גם לחבורת ההומולוגיה הראשונה של המרחב. מפורשות, האיזומורפיזם \operatorname{H}_1(X) \cong \operatorname{Ab}(\pi_1(X)) הוא איזומורפיזם טבעי, ולכן מספיק (והכרחי) לבדוק האם ההעתקה המושרית \operatorname{H}_1(M) \to \{-1,1\} היא טריוויאלית כדי לקבוע האם היריעה אוריינטבילית.

## שימושים
בעזרת קרקטר האוריינטציות ניתן להוכיח את קריטריון האוריינטביליות הבא:

**טענה:** תהי M יריעה טופולוגית. נניח שלחבורה היסודית שלה אין תת-חבורות מאינדקס 2.
אז M אוריינטבילית.

**מסקנה:** יריעה פשוטת קשר היא אוריינטבילית.

## קישורים חיצוניים
* Orientation character, ב-Manifold Atlas 

קטגוריה:טופולוגיה
קטגוריה:טופולוגיה אלגברית
קטגוריה:גאומטריה
המטרה: הבית הלבן

**המטרה: הבית הלבן** (באנגלית: **Olympus Has Fallen**) הוא סרט מותחן אקשן בבימויו של אנטואן פוקואה ובכיכובם של ארון אקהרט, מורגן פרימן וג'רארד באטלר שגם הפיק את הסרט. הסרט יצא לאקרנים במרץ 2013 וגולל את קורותיה של מתקפת ארגון גרילה צפון קוריאני על הבית הלבן, תוך התמקדות בניסיונותיו של סוכן השירות החשאי האמריקאי בניסיונו לחלץ את נשיא ארצות הברית מידיהם. הסרט זכה לביקורות מעורבות אך להצלחה קופתית משגרף כ-161 מיליון דולר לעומת תקציב הפקה של 70 מיליון דולר.

## תקציר העלילה
מייק בנינג, סוכן בשירות החשאי של נשיא ארצות הברית, ובעברו לוחם ביחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית, מלווה את הנשיא ורעייתו לטקס יוקרתי. במהלך הנסיעה הלימוזינה שלהם מחליקה על הכביש הקפוא וחווה תאונה קטלנית.

בנינג מצליח להציל את הנשיא ממוות אך לא את הגברת הראשונה שנהרגת במקום. בנינג מפוטר מהשירות החשאי ומוחלף על ידי סוכן אחר.

כ-18 חודשים לאחר מכן, בזמן שהמתיחות בין דרום לצפון קוריאה עולה לשיאה, הנשיא נכנס לחדרו בבית הלבן בעבור פגישה עם ראש ממשלת קוריאה הדרומית ומבקש סיוע צבאי ופתרון לבעיית המתיחות.

טרוריסטים משתלטים על הבית הלבן, ארגון גרילה ששמו KUF חוטפים את הנשיא ואנשי ממשל בכירים והם הופכים לבני ערובה שבאותו זמן הם מחסלים סוכנים, שוטרים ואנשי הבית. מייק בנינג מחליט לפצות על האירוע שהוקדם לו מלפני 18 חודשים ומנסה להצילם.

## שחקנים ודמויות

## מוזיקה
את המוזיקה לסרט כתב והלחין המוזיקאי טרבור מוריס.

## סרטי המשך
סרט ההמשך לסרט נקרא בשם "המטרה: לונדון", הסרט יצא לאקרנים ברחבי ארצות הברית במרץ 2016. צוות השחקנים של הסרט הראשון: אהרון אקהרט, ג'רארד באטלר, מורגן פרימן ואנג'לה באסט שבו לגילום דמויותיהם מהסרט הראשון.

סרט ההמשך מתרחש בלונדון. ראש הממשלה הבריטי נפטר ולהלוויתו מגיעים מנהיגים ואנשים חשובים מכל רחבי העולם, דבר שמנהיגי העולם הערבי מתכוונים לנצלו. אך מה שמתחיל כאירוע הבטוח בעולם, הופך במהרה לתוכנית קטלנית להרוג את המנהיג החזק ביותר בעולם ולשחרר חזון מחריד לעתיד. רק לשלושה אנשים יש את הכוח לעצור זאת: נשיא ארצות הברית בנג'מין אשר (המגולם על ידי אהרון אקהרט), ראש השירות החשאי מייק בנינג (המגולם על ידי ג'רארד באטלר), וסוכנת MI6 הבריטי.

בנוסף שוחרר גם סרט שלישי בסדרה, "המטרה: שומר הראש".

## ראו גם
* וושינגטון על הכוונת – סרט בעל עלילה דומה שיצא באותה שנה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
ז'אנר:פעולה/אקשן
קטגוריה:סרטי פלישה לבית
קטגוריה:הבית הלבן בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סרטים שבוימו על ידי אנטואן פוקואה
קטגוריה:סרטים שצולמו בלואיזיאנה
הארט (להקה)

**הארט** (באנגלית: **Heart**) היא להקת רוק אמריקנית שזכתה לפופולריות לראשונה בקנדה ולאחר מכן בארצות הברית וברחבי העולם.

## פעילות
לאורך ארבעת העשורים שבהם הלהקה פעילה, היא עברה שלושה הרכבים שונים, כאשר האחיות אן וילסון (סולנית) וננסי וילסון (גיטריסטית) נשארות בלהקה בכל הרכב. הלהקה התפרסמה באמצע שנות ה-70 עם שירים שהושפעו מרוק כבד ומהבי מטאל לצד מוזיקת פולק. בראשית שנות ה-80 הפופולריות של הלהקה ירדה, אך ב-1985 היא חזרה לאור הזרקורים ואף חוותה הצלחה גדולה יותר בשנות ה-90 עם בלדות רוק מצליחות. בשנות ה-2000, באלבומיה *Jupiter's Darling* (2004), *Red Velvet Car* (2010) ו-*Fanatic* (2012), חזרה "הארט" לסגנון הרוק הכבד והפולק האקוסטי.

אלבומיה של "הארט" נמכרו במעל ל-30 מיליון עותקים ברחבי העולם, ובמעל ל-22 מיליון עותקים בארצות הברית. ב-2005 דורגה הלהקה במקום ה-57 במצעד "100 האמנים הגדולים של הרוק הכבד" של VH1. אלבומיה הגיעו לעשירייה הראשונה במצעד המכירות של בילבורד בשנות ה-70, ה-80, ה-90 ובעשור השני של המאה ה-21, והיא נמנית עם להקות הרוק הכבד המצליחות ביותר מבחינה מסחרית בתולדות הרוק. ב-2013 נכללה הלהקה בהיכל התהילה של הרוק אנד רול.

עם להיטיה המוכרים של הלהקה נמנים "Crazy on You" (1976), "Barracuda" (1977), "Never" (1985) ו-"Alone" (1987).

האלבום השמיני של הלהקה, *[[Heart]]*, נמנה במקום 44 ברשימת NPR, "150 "האלבומים הגדולים בכל הזמנים שעשו נשים".

ימין|ממוזער|250px|ננסי וילסון (משמאל) ורוג'ר פישר בהופעה ב-1978

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:להקות הארד רוק
קטגוריה:להקות פולק
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:הרכבים ולהקות שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:שישיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1973
קטגוריה:להקת אחאים
משטרת לטרון

**משטרת לטרון** היא תחנת משטרה שהוקמה בשנת 1940 בלטרון על ידי שלטונות המנדט הבריטי, כאחת מ-11 מצודות טגארט שנבנו בתחילת מיזם מבני המשטרה (Police Building Programme) שיזם סר צ'ארלס טגארט. התחנה שלטה על הדרך מתל אביב לירושלים.

על פי תוכנית החלוקה היה אזור לטרון בשטח המדינה הערבית. ב-18 במאי 1948 השתלט הלגיון הערבי על בניין המשטרה הבריטית, ששלט על הכביש היחיד המקשר את אזור השפלה לירושלים והיה לפיכך בעל חשיבות אסטרטגית בקרב על ירושלים.

בין 25 במאי ו-18 ביולי 1948 התנהלה במקום סדרה של קרבות עזים בין חטיבות ההגנה וצה"ל לבין הלגיון הערבי שבהם ניסתה ישראל לכבוש את משטרת לטרון, אך נכשלה. קרבות אלה כללו את:
* מבצע בן נון א': בלילה שבין 24 במאי 1948 ל-25 במאי נערך ניסיון ראשון לכבוש את לטרון. הכוח התוקף, בפיקודו של שלמה שמיר, כלל את חטיבה שבע (1450 לוחמים), שאך זה הוקמה, מתוגברת בגדוד 32 מחטיבת אלכסנדרוני (450 לוחמים). הכוח נכשל בניסיונו לכבוש את הנקודות השולטות ברכס לטרון ונסוג לאחר שספג אבדות קשות.
* מבצע בן נון ב': ב-30 במאי נערך ניסיון שני לכבוש את מתחם לטרון, על ידי חטיבה שבע בסיוע גדוד מחטיבת גבעתי. במהלך המבצע הצליח צוות קרב משולב מגדוד 73 של חטיבה 7 לפרוץ את טבעת ההגנה החיצונית של תחנת המשטרה, אך ניסיונו לפוצץ פרצה בקיר המשטרה נכשל, והוא נסוג לבסוף לאחר שהושמד כמעט לחלוטין. בחצר המשטרה נותרו 31 הרוגים ישראלים וארבעה זחל"מים.
* מבצע יורם: המבצע נערך בלילה שבין 8 ביוני ל-9 ביוני 1948, בהשתתפות כוחות מחטיבת הראל ומחטיבת יפתח, שניסו לכבוש משלטים של הלגיון הערבי באזור לטרון. 
* ב-18 ביולי 1948 לקראת כניסת ההפוגה השנייה לתוקף, בוצע ניסיון לכבוש את תחנת המשטרה. המשימה הוטלה על פלוגה של חטיבת יפתח ועל מספר זחל"מים וטנק קרומוול של חטיבה 8. הטור המשוריין יצא מאל-קובאב והתקדם לעבר תחנת המשטרה בלטרון. כאשר הגיעו לתחנת השאיבה במחצית הדרך פתח הטנק באש על המשטרה. בעת שילוח הפגז השלישי נתקע התרמיל בקנה והטנק נסע אחורה כדי לתקן את התקלה. קשר לקוי גרם לכך שמפקד שדרת הזחל"מים ראה בכך אות לנסיגה ופקד על הזחל"מים לסגת. מפקד הפעולה לא רצה לסכן את חיל הרגלים בהתקפה ללא סיוע ופקד על נסיגה כללית. 

לאחר כישלונות אלה נותרה לטרון בשליטת ירדן עד למלחמת ששת הימים.

ב-6 ביוני 1967, היום השני למלחמת ששת הימים, כבשה חטיבת קרייתי, בפיקודו של משה יטבת, את מתחם לטרון, בקרב שנמשך כשעתיים, ללא הרוגים לצה"ל. 

בשנת 1978 החלה היוזמה להקמת "יד לשריון" במקום  - אתר הנצחה לחללי חיל השריון במערכות ישראל. לשם כך הוקמה "העמותה להקמת יד לשריון", שעסקה במימוש היוזמה במשך שנים אחדות. אתר "יד לשריון" כולל מוזיאון לתולדות השריון ואוסף של כלים משוריינים הכולל טנקים, גשרים ניידים, זחל"מים, נגמ"שים ושריוניות. אוסף זה הוא מהגדולים בעולם ומכיל מעל מאה פריטים, ביניהם טנקי המרכבה (סימן 1-4) של צה"ל, כלי שלל שנתפסו מצבאות ערב במלחמות ישראל וכלים מיוחדים שנקנו לצורך התצוגה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

לטרון
קטגוריה:לטרון
קטגוריה:לטרון במלחמת העצמאות
קטגוריה:שביל ישראל
סווארכה

**א-סוארכה** (בערבית: **سواركة**) היא חמולה בדואית בת 250,000 בני אדם (ויש הטוענים שאף 700,000 או מיליון) החיים בפזורה בין שטחי ערבות מואב, יהודה ושומרון, רצועת עזה ובחצי האי סיני.

## מוצאם
לטענת בני השבט שהתראיינו לכתבה של ערוץ 1 על צבי מסיני מוצאם הוא מיהודים, תושבי ארץ ישראל בתקופה העות'מאנית, שאוסלמו או התאסלמו עם השנים (בקרבם יש מסורת על "רעב גדול" בו ליהודים לא היה מה לאכול שבגללו באה ההתאסלמות). לדבריהן של זקנות השבט שרואיינו בכתבה למוצאם היהודי של הסווארכה יש עדיין עדות כיום בעזרת שמירת מנהגים יהודיים כמו: הדלקת נרות בשבת, הימנעות מהדלקת אש בשבת, מנהג ברית המילה שנערך לבן הנולד ביום השביעי להיוולדו ולא בגיל 13 כנהוג באסלאם, על מנהג הייבום, שלפיו לאחיו של בעל אישה שנפטר יש זכות ראשונים לשאת אותה לאשתו (אם תרצה בכך) ומנהג הדומה להפרשת חלה. בכתבה גם נטען שבקבריהם של בני השבט ישנו כוך מיוחד להנחת נר נשמה לזכר הנפטר, מה שלא נהוג בקברי ערבים-מוסלמים.

יש מהם חלק שרואה בעצמם "יהודים לכל דבר ועניין", עשה שיבה ליהדות ועיברת את שמותיהם ואת שמות משפחותיהם וחי כיום במדינת ישראל.

## היסטוריה
ממוזער|מקאם נבי סווארכה
סמוך לכפר סבא, לא רחוק מקבר בנימין בן יעקב, נמצא מקאם המכונה "מקאם נבי סווארכה", אולם לא ברור הקשר שלו לבני השבט מעבר לשם הדומה.

במסגרת מבצע חגורה שחורה ירה צה"ל טיל אל פחון בדיר אל בלח והרג 8 בני משפחה אחת מהשבט, ובהם 5 ילדים. דובר צה"ל בערבית אביחי אדרעי הודיע כי אבי המשפחה, רסמי אבו מלחוס, היה מפקד חוליית משגרי רקטות של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני אולם עד מהרה התברר כי ההרוגים חפים מפשע.

## פזורת השבט בסיני
בני הסווארכה בסיני יושבים בריכוז שבצפון חצי האי, באזור שבין רצועת עזה לסבחת אל-ברדוויל שבסיני. בשנת 1968 הוערך מספרם בכ-8,000 נפש. בני השבט משליטים את כוחם על אזור אל-עריש ועל קו צינור הגז לישראל ולירדן. שמו של שבט הסווארכה בסיני נקשר במספר פעילויות לא-חוקיות, בעיקר בנושא הברחת מסתננים מאפריקה לתוך שטחי מדינת ישראל דרך גבול ישראל–מצרים. בחודש נובמבר 2011 דווח בתקשורת העולמית על כך שבני שבט הסווארכה ביחד עם בני שבט התיאהא הבדואים בסיני מעורבים במעשי התעללות במסתננים אריתראים, ברציחתם ובעקירת איבריהם ומכירת האיברים הללו לרופאים ממצרים.

עלו טענות לפיהן בני השבט בסיני לוקחים חלק בהברחת מסתננים אפריקאים ממצרים ללוב. אותם מסתננים מהגרים בסופו של דבר מחופי לוב לאירופה בספינות ובסירות.

לאחר המהפכה במצרים, הכריז איברהים אל-מאניי, אחד השייח'ים הבולטים של הסווארכה בחצי האי סיני, כי שבטו ישתף פעולה עם צבא מצרים וכוחות הביטחון שם.

ב-2017 הוכרז בתקשורת המצרית כי שבט הסווארכה, כמו שבטים בדואים אחרים בסיני, ייקחו חלק במאבק נגד מחוז סיני של המדינה האסלאמית.

בפיגוע במסגד א-ראודה בסיני ב-24 בנובמבר 2017, נטבחו 235 אנשים בעת תפילה על ידי שלוחת ארגון הטרור המדינה האסלאמית חטיבת שייח' עומר חדיד בחצי האי סיני. רוב ההרוגים היו בני שבט הסווארכה. מקורות ביטחוניים במצרים סיפרו לג'קי חוגי כי הפיגוע נעשה בתגובת נקם של המדינה האיסלאמית נגד ראשי השבט, שסירבו לתת חסות ומקלט לאנשיו ובנוסף הביעו תמיכה בצבא המצרי.

## לקריאה נוספת
*הסתננות מאפריקה לישראל
## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות הטוענות למוצא יהודי
קטגוריה:קהילות יהודיות שהמירו את דתן
קטגוריה:שבטים בדואים
קטגוריה:משפחות ערביות
קטגוריה:סיני
קטגוריה:הסתננות מאפריקה לישראל
כדור גולף

ממוזער|כדור גולף ליד גומה
**כדור גולף** הוא כדור המשמש למשחק גולף.

לפי כללי המשחק, כדור גולף שוקל לא יותר מ-45.93 גרם ובעל קוטר של לא פחות מ-42.67 מ"מ. כדורי הגולף כפופים לבדיקה ואישור של ה- (לשעבר חלק מ בסקוטלנד) ו (USGA); כדורי גולף שלא עומדים בתקנות אינם יכולים לשמש בתחרויות.

ממוזער|כדורי עור
## היסטוריה
כדורי הגולף הראשונים היו כדורי עץ ששימשו בין המאה ה-14 למאה ה-17. כדורים אלה היו עשויים מעץ קשה כגון עץ אשור ונעשו על ידי נגרים עם הכלים של אותו הזמן. במאה ה-17 הוצג כדור העור שנוצר מנרתיק עור ממולא בנוצות ומצופה בצבע. יצירת כדור זה הייתה תהליך ארוך שדרש זמן רב, על כן הכדורים היו יקרים מאוד וכדור עלה בין 2 שילינג ל-5 שילינג, השווים לבין 10 ל-20 דולרים. לכדורים אלה היו כמה חסרונות: את הכדור היה קשה לעשות בצורה עגולה לחלוטין, ועל כן הכדור לא התגלגל באופן סדיר; כשהכדור נרטב מרחק הגלגול שלו קטן. אף על פי כן, כדורים אלה שימשו ככדורי הגולף הרשמיים עד המאה ה-19.

בשנת 1848 הכומר  המציא כדור גומי שנעשה משרף מיובש. כדורים אלה היו נוחים וזולים יותר לייצור, והיו עגולים יותר ובעלי מבנה אווירודינמי יותר טוב. במהרה הפכו כדורי הגומי לכדורים המועדפים. התגלה כי כדורים מחוספסים יותר טובים, והומצא כדור שנודע בשם: "קוצים", כי הצורה על הכדור דומה לאטד. פריצת הדרך הבאה הייתה כשהומצא כדור הגולף המגולגל, שהיה גומי מגולגל עטוף. בשנות ה-60 הוצג גומי סינתטי חדש שהוכח כעמיד יותר לעטיפת כדורים.

בשנת 1967 חברת  הייתה הראשונה ליצור כדור גולף מוצק. כיום, המפרט של כדור הגולף ממשיך להיות מנוהל על ידי הגופים השולטים של המשחק; R&A ואיגוד הגולף האמריקאי (USGA).

## עיצוב
בשנת 1905 מהנדס ויצרן אנגלי בשם ויליאם טיילור ערך בדיקה כדי לקבוע איזה משטח יוצר טיסה טובה יותר, ופיתח כדורים עם חריצים ברווח קבוע. באותו הזמן רווחו כדורים עם חריצים בצורת רשת וחריצים בצורת קוצים, אך עיצוב החריצים הפך לדומיננטי בשל העובדה שהוא עף יותר גבוה. בכדורים שנמכרים כיום יש בין 250 ל-450 חריצים, אך יש כדורים עם יותר מ-1,000 חריצים. כדורי הגולף נועדו להיות סימטריים ככל האפשר מאז מחלוקת שנבעה מ, כדור שיוצר בשנות ה-70 המאוחרות כלל חריצים רגילים בקו האמצע וחריצים רדודים במקומות אחרים, ונפסל על ידי USGA, שנאלצה בשנת 1985 לשלם 1,300 מיליון דולרים כפיצוי. כדורי הגולף בדרך כלל לבנים, אך גם זמינים בצבעים אחרים המסייעים במציאת כדור שנאבד. כדורים בדרך כלל מודפסים עם סמלים או מספרים כדי לזהותם עם שחקנים.

## קישורים חיצוניים

* The Science Behind Golf Balls
* A History of the Golf Ball
* Golfball guide
* 

קטגוריה:גולף
גולף
מישל בקוס

**מישל בקוס** (בצרפתית: **Michel Bacos**; 3 במאי 1924 – 26 במרץ 2019) היה קברניט טיסה 139 של חברת אייר פראנס מתל אביב לפריז, שנחטף לאנטבה ב-27 ביוני 1976 על ידי מחבלים גרמנים חברי "תאי המהפכה" ומחבלים ערבים חברי "החזית העממית לשחרור פלסטין". הוא והנוסעים שוחררו במבצע יונתן. בגין תפקודו במהלך החטיפה קיבל בצרפת את אות אביר לגיון הכבוד ובישראל ניתן לו אות הוקרה מראש ממשלת ישראל יצחק רבין.

## ביוגרפיה
נולד בפורט סעיד שבמצרים, שם אביו עבד כעורך דין. שירת בצבא צרפת החופשית במהלך מלחמת העולם השנייה.

בקוס היה קברניט טיסת אייר פראנס 139 מתל אביב לפריז ב-27 ביוני 1976. במטוס מדגם איירבוס A300 שהו 248 נוסעים ו-12 אנשי צוות אוויר. לאחר חניית ביניים באתונה, שבה עלו המחבלים, נחטף המטוס ונתיבו הוסט ללוב. לאחר שתדלקו את המטוס הפנו החוטפים את המטוס לאנטבה שבאוגנדה.

יומיים לאחר חטיפת המטוס באנטבה החליטו החוטפים להפריד בין הנוסעים הישראלים לשאר הנוסעים. את שאר הנוסעים החזירו במטוס לצרפת ואילו הנוסעים הישראלים הוחזקו בטרמינל הישן שבנמל התעופה הבינלאומי אנטבה.

בעת ביצוע ההפרדה ביקשו החוטפים לשחרר את קברניט הטיסה בקוס ואת 12 חברי צוות האוויר שעימו, אך בקוס התעקש להישאר עם הנוסעים הישראלים מכיוון שהרגיש אחריות כלפיהם. מאוחר יותר קיבל על כך את אות אביר לגיון הכבוד (העיטור האזרחי הגבוה ביותר בצרפת) וכן בישראל ניתן לו אות הוקרה מראש הממשלה דאז יצחק רבין.

הנוסעים הישראלים ועמם בקוס שוחררו על ידי צה"ל מידי החוטפים במבצע יונתן.

החטופים הישראלים מזכירים עד היום כיצד התעקש בקוס להישאר עם "הנוסעים שלו" ואיך דאג לצרכיהם. בין בקוס לבין החוטפים לא נוצרו יחסים כלשהם והוא דיבר איתם רק כשהיה צריך להשיג משהו עבור החטופים. עם זאת, מדי פעם עלו גם שאלות על החטיפה. 
ממוזער|שלט רחוב על שמו של מישל בקוס בעיר נתניה
נפטר ב-26 במרץ 2019, בגיל 95. הובא למנוחות לצלילי "התקווה", על פי בקשתו.

רחוב על שמו קרוי בעיר נתניה בסמוך למלון כרמל וטיילת המצוק.

### ראיונות לתקשורת
בריאיון ליעל ערבה עיתון מעריב בשנת 2006 סיפר בקוס על החזרה לשגרה לאחר החטיפה. לאחר החטיפה הוא קיבל חופשה להתאוששות ו"כבר לאחר 15 יום ביקשתי לחזור לטוס, וביקשתי שהטיסה הראשונה שלי תהיה לתל אביב". כך היה, ומאז הוא טס על הקו עוד כשש שנים עד שיצא לפנסיה.

לכל אורך השנים המשיך בקוס להגיע לישראל, ובעיקר לאזכרות ליוני נתניהו שנהרג בפעולת החילוץ. שמר על קשר עם סורין הרשקו שנפצע קשה במבצע, ובראיון שנערך איתו בגיל 92 אמר "אינני מסוגל לבוא לישראל, אבל אני מקווה שתטפלו בסורין כל חייכם כדי להודות לו על הקורבן שהקריב".

לדעתו של בקוס כעת יותר בטוח לטוס בשמיים מאשר באותן שנים. "למרות שאני בפנסיה כבר 24 שנים ואני כבר לא כל כך בעניינים אני חושב שהביטחון הרבה יותר הדוק, בעיקר לאחר פיגועי 11 בספטמבר באמריקה והפיגוע הגדול באירופה (פיגועי 11 במרץ 2004 במדריד)".

בקוס גם לא פיתח דעות מוצקות לגבי הטרור בעקבות ניסיונו האישי, אבל הוא התייחס גם לאירוע החטיפה של החייל גלעד שליט בעזה ולדרישתם של החוטפים לשחרר אסירים.  אמר בקוס והוסיף כי .

## חיים אישיים
בשנת 1982 יצא לגמלאות.
היה נשוי לרוזמרי, דיילת גרמנייה ושניהם חיו בעיר ניס שם נפטר, הותיר אחריו 3 ילדים ו-7 נכדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טייסים צרפתים
קטגוריה:מבצע יונתן
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:ניצולי תקריות ואסונות תעופה
קטגוריה:עובדי אייר פראנס
קטגוריה:בני ערובה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1924
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2019
דוקטור פאוסטוס (קומיקס)

**דוקטור פאוסטוס** (באנגלית: **Doctor Faustus**) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס קפטן אמריקה ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברות *Captain America #107* מנובמבר 1968 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. 

דוקטור פאוסטוס הוא האלטר אגו של יוהאן פנהוף, פסיכיאטר ואשף קרימינלי מווינה, אוסטריה. הוא מרבה להתגאות בעובדה כי הוא "רב-אמן בכל הנוגע למוחם של אנשים", וידוע בשל שיטות הלוחמה הפסיכולוגית שלו. שיטותיו מערבות בדרך כלל הפעלת מניפולציה על אויביו בדרך שלפיה הם יהרגו את עצמם. בהופעתו הראשונה, דוקטור פאוסטוס גרם לסיוטים והזיות לסטיב רוג'רס מתוך מאמץ לגרום לו לאבד את שפיותו. כמו כן, הוא טיפל בחשאי בפגי קרטר חולת האמנזיה, שהייתה אהובתו של רוג'רס מימי מלחמת העולם השנייה, וכן חטף את שרון קרטר ואת הוריה בניסיון להשמיד את קפטן אמריקה. לאחר מכן, פאוסטוס רכש כלי נשק גנובים מ"תעשיות סטארק" כדי לאיים על העיר ניו יורק וארגן התאגדות של פושעים, אך מזימתו סוכלה בידי קפטן אמריקה.

דוקטור פאוסטוס נחשב למת למשך מספר שנים, עד שבתקופת מלחמת האזרחים של מארוול התגלה חי במסווה כפסיכיאטר עבור סוכנות הביון  ותחת שירותו של הגולגולת האדומה, יריבו המושבע של קפטן אמריקה. הוטל עליו להפעיל מניפולציה רגשית על שרון קרטר להתקרב לסטיב רוג'רס, ובסופו של דבר להתנקש בחייו. נעצר לאחרונה בידי פלקון והאלמנה השחורה כדי לתת עדות אופי במשפטו של חייל החורף על השיטות בהן שטפו את מוחו כדי להפוך לכלי נשק. 

שמו מבוסס על המחזה דוקטור פאוסטוס מאת המחזאי האנגלי כריסטופר מארלו, כשלעצמו מבוסס על דמותו בחיים של יוהאן גאורג פאוסט, אלכימאי ואסטרולוג גרמני. פאוסטוס הופיע בסדרת האנימציה "ספיידרמן וחבריו המופלאים", ובסדרת הלייב אקשן "הסוכנת קרטר" בגילום השחקן ראלף בראון כנבל הראשי. בסדרת הלייב אקשן "סוכני", מכונת שטיפת המוח של ארגון הידרה נקראת "פאוסטוס" כביצת פסחא לדמותו של פנהוף.

## ראו גם
* הוגו סטריינג' - דמות בדיונית דומה של חברת DC קומיקס המתחרה.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:קפטן אמריקה
גלינה קולקובה

**גלינה אלכסייבנה קולקובה** (ברוסית: **Галина Алексе́евна Кулакова**; נולדה ב-29 באפריל 1942) היא ספורטאית סובייטית בעבר, בענף סקי למרחקים (קרוס קאנטרי). היא אלופה אולימפית, בעלת 8 מדליות, מהן 4 זהב, מהן 3 מדליות זהב באולימפיאדת סאפורו (1972) ואלופת עולם בעלת 10 מדליות, מהן 5 זהב.

קולקובה זכתה 39 פעמים בתואר אלופת ברית המועצות בתחרויות אישיות ומרוצי שליחים.

## ביוגרפיה
קולקובה נולדה בכפר באודמורטיה למשפחת מרובת ילדים (2 אחים ו-7 אחיות). אביה נהרג במלחמת העולם השנייה. מגיל קטן היא החלה לעבוד ברפת. בשנת 1962 היא סיימה בית הספר למורים ואחר כך בית ספר למורי ספורט. בתקופה זו היא החלה להתאמן בסקי. בשנת 1967 היא נכללה בנבחרת ברית המועצות.

באולימפיאדת גרנובל (1968) זכתה קולקובה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בתחרות ל-5 ק"מ. לאחר שהובילה ברוב שלבי התחרות, היא נפלה ב-500 מטר לפני הסיום. ומדליית ארד, בתחרות שליחות ומקום שישי בתחרות ל-10 ק"מ.

### אלופת עולם
בשנת 1970 עברה קולקובה במהלך תחרויות ארציות, ניתוח קשה. לאחר הניתוח חזרה להתאמן ובאליפות העולם שנערכה בהרי הטטרה שבצ'כוסלובקיה (באותה העת) זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד.

### אולימפיאדת השיא
באולימפיאדת סאפורו (1972) זכתה קולקובה ב-3 מדליות זהב, בכל שלושת מדליות זהב האפשריות והייתה לספורטאית המצטיינת במשחקים.

באליפות העולם שנערכה בפאלון שבשוודיה בשנת 1974 זכתה קולקובה ב-3 מדליות זהב.

באולימפיאדת אינסברוק (1976) זכתה קולקובה ב-2 מדליות, זהב וארד. בתחרות ל-5 ק"מ היא סיימה במקום השלישי, אך התברר שהיא לקחה ספריי נגד נזלת, המכיל אפדרין האסור בשימוש וכתוצאה מכך היא נפסלה. למרות הפסילה היא קיבלה אישור להשתתף בהמשך התחרויות. היא זכתה במדליית זהב בתחרות שליחות ובמדליית ארד בתחרות ל-10 ק"מ.

באליפות העולם שנערכה בלאהטי שבפינלנד בשנת 1978 זכתה קולקובה במדליית ארד בתחרות שליחות 4x5 ק"מ ופעמיים במקום רביעי בתחרות ל-5 ק"מ ובתחרות ל-10 ק"מ.

באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980) בהיותה בת 38 זכתה קולקובה במדליית כסף בתחרות שליחות 4x5 ק"מ. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בתחרות ל-10 ק"מ ובמקום שישי בתחרות ל-5 ק"מ.

באליפות העולם שנערכה באוסלו שבנורווגיה בשנת 1982 סיימה קולקובה במקום חמישי בתחרות ל-20 ק"מ, במקום 10 בתחרות ל-10 ק"מ ובמקום 13 בתחרות ל-5 ק"מ. לאחר התחרות היא פרשה מספורט תחרותי וחזרה לכפר בו נולדה.

כיום, היא מתגוררת באחד מכפרי האזור ומנהלת מוזיאון סקי, הקרוי על שמה.

## קישורים חיצוניים

* גלינה קולקובה באתר הפדרציה הבין-לאומית לסקי *Fis-Ski* 
* 

קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת גרנובל (1968)
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת אינסברוק (1976)
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980)
קטגוריה:מעוטרי המסדר האולימפי
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:אלופות אולימפיות סובייטיות: סקי למרחקים
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית סובייטיות: סקי למרחקים
קטגוריה:ספורטאיות שנשללה מהן מדליה אולימפית
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית סובייטיות: סקי למרחקים
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1942
פרנצ'סקו אונופריו מנפרדיני

**פרנצ'סקו אונופריו מנפרדיני** (באיטלקית: **Francesco Onofrio Manfredini**; 22 ביוני 1684 - 6 באוקטובר 1762) היה מלחין וכנר מטוסקנה, בן זמנם של באך וויואלדי. יצירותיו מלמדות על השפעת האחרון עליו.

## חייו
מנפרדיני נולד בפיסטויה לנגן טרומבון. הוא למד נגינה בכינור אצל ג'וזפה טורלי בבולוניה, חלק ממדינת האפיפיור דאז. למד הלחנה אצל ג'אקומו אנטוניו פרטי, מאסטרו די קאפלה בזיליקת פטרוניוס הקדוש, לאחר שתזמורת הכנסייה פוזרה ב-1696.

התמנה לכנר, בסביבות שנת 1700, בכנסיית סן ספיריטו שבפרארה. בשנת 1704 שב לבולוניה והועסק בתזמורת בזיליקת פטרוניוס הקדוש המחודשת. משפרסם את יצירותיו לראשונה מונה חבר באקדמיה פילהרמוניקה

החל מ-1711 בילה ארוכות במונקו, ככל הנראה בשירותו של הנסיך אנטואן ה-I. הנסיך היה תלמידו של לולי ממנו ירש את שרביט המנצח. טיב יחסיו המדויק עם חצר מונקו ומשך שהותו בה אינו ברור. מנפרדיני מוזכר לראשונה ברשומות החצר ב-1712. אחת העדויות לטיב יחסיהם הוא העובדה שהנסיך היה סנדק של אנטואן פרנצ'סקו, בנו של מנפרדיני, ונראה שנקרא על שם סנדקו. במהלך שהותו במונקו נולדו לו ארבעה ילדים נוספים, שנים מהם גדלו להיות מוזיקאים בעלי חשיבות בזמנם, וינצ'נזו היה ל"מאסטרו די קאפלה" האופרה האיטלקית בסנט פטרבורג וג'וזפה לזמר קסטרטו.
העובדה שמנפרדיני אינו מוזכר בפרוטוקולי החצר עד 1727 כנראה מעידה על התרצות שני הצדדים מנוכחותו בחצר הנסיך. אותה השנה חזר לעיר הולדתו, פיסטויה, כ"מאסטרו די קאפלה" בקתדרלת סן פיליפ, משרה בה החזיק עד מותו.

## יצירתו
אף על פי שידוע כי הלחין אורטריות כחלק ממשרותיו בכנסייה, לא נותר להן תיעוד וכך כיום רק יצירותיו הכלליות נותרו חלק מרפרטואר הביצוע. יצירתו הראשונה הייתה קובץ של 12 סונטות קאמריות אותן כינה "קונצ'רטיני דה קאמרה" אופוס 1.
ב-1709 הוציא לאור את "סינפוניות כנסייתיות" (Sinfonie da Chiesa) אופוס 2. מעין השלמה של הסונטות הראשונות שפרסם. 

ב-1718 הוציא לאור בבולוניה את שנים-עשר הקונצ'רטי גרוסי לשני כינורות, תזמורת כלי קשת וקונטינואו, אופוס 3, שהוקדשו לפטרונו. בספריית הנסיך נמצאו גם עותקים של אופוס 2 פרי עטו. 
כמו כן פרסם 6 טריו סונטות לשני כנורות ובאסו קונטינואו.

מניחים כי מרבית יצירתו אבדה לאחר מותו, רק 43 יצירות שיצאו לאור ומגוון כתבי יד מוכרים. יצירותיו שכן יצאו לאור הן דוגמה, עשויה להפליא לסוגת הקונצ'רטי גרוסי, ראיה לכישרונו בהמצאת מלודיות ללא כל מאמץ.
ידוע הקונצ'רטו לחג המולד שלו וזה מבוצע לעיתים עם אלה של קורלי ולוקטלי.

## קישורים חיצוניים

* פרנצ'סקו מנפרדיני, באתר פרויקט ספריית התווים הבין-לאומי 

קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1684
קטגוריה:נפטרים ב-1762
אלי הללי

**אלי (אליהו) הללי** (29 בדצמבר 1947 – 20 בפברואר 2004) היה ראש עיריית דימונה בין השנים 1983–1989. שירת כממלא מקום ראש העיר בקדנציה הקודמת לבחירתו בראשותו של ז'אק אמיר.

הללי, נולד בתוניסיה ליעקב ואנה אללי. בעקבות גילויי אנטישמיות החליטו הוריו לעלות לישראל. הללי עלה כשהיה בן שמונה והגיע למעברה בדימונה. שם גדל, והיה לבוגר מחזור א' בבית הספר התיכון בדימונה. אביו, יעקב היה אחד מחברי מועצת העיר דימונה עם הקמתה.

אחרי שירותו הצבאי התחיל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים שם עשה תואר במדעי המדינה, ושם גם הכיר את אשתו פנינה (פאולין), מתנדבת מאוסטרליה שהגיעה מיד אחרי מלחמת ששת הימים. במקביל ללימודיו עבד במשרד החוץ בירושלים. בשנת 1969 נישא לפנינה וכעבור שנה, ב-1970, נולדה בתם הבכורה ענת. חודשים ספורים אחרי לידת ענת, ב-1970, ובמהלך הלימודים קיבל הצעה ממשרד החוץ לצאת לשליחות מטעמו כצפן, ועקב כך הפסיק את לימודיו.

הללי יצא לשליחות לז'נבה והשתתף בשיחות השלום ב-1972, בשנה זו נולדה בתו השנייה טל. בהמשך שהייתו בז'נבה, ב-1975, נולד בנו עדי יעקב. בסוף 1977, אחרי שבע שנים בשווייץ, עזב את משרד החוץ במטרה לחזור לעירו דימונה ולשרת בה כראש העיר.

אחרי קדנציה בה היה ממלא מקום ראש העיר ז'אק אמיר, נבחר הללי לראש עיריית דימונה ושירת בכהונה זו במשך קדנציה אחת.
ב-1985 נולדה אביב, בתו הקטנה. במהלך הקדנציה, חולל שינויים רבים בפני העיר, בתדמיתה, בתעסוקה ובתרבות.

במהלך שנות שירותו כראש העיר נבנו בדימונה:
* היכל התרבות (כיום על שם אלי הללי),
* אמפיתיאטרון,
* מרפאת שיניים עירונית,
* ספרייה עירונית,
* מרכז תקשורת,
* אולם ספורט על שם ניסים גאון,
* קונסרבטוריון חדש,
* היכל הילד,
* בית הכנסת החדש,
* מפעל דייל.

תדמית העיר שינתה פניה, פרחים נשתלו בגנים ציבוריים, נבנו גני משחקים חדשים ונולדה הסיסמה: "פרח במדבר" ו"אני דימונאי גאה".

בנושא התרבות וחינוך שינה הללי את פני העיר: התקיימו ערבי נוער "מוזיקפה" במרכז הקהילתי, התקיימה מועצת נוער עירונית, "הבימה" קיימה סדרת מנויים בדימונה, נולדה ה"חוויה הדימונאית" - להקה בנויה מבני דימונה שהפיקה שני מופעים גדולים לרגל חגיגות 30 שנה לדימונה, להקת המחול "סופה במדבר" הגיעה להישגים רבים, נבנה מרכז מחול בבית צוקר בעיר, אנריקו מסיאס הגיע להופיע בהיכל התרבות, התזמורת העירונית ייצגה את דימונה באנדרנך, בגרמניה.

אחרי קדנציה, עת נכשל בבחירות הבאות, עבר הללי לניהול במחוזות שונים:
ניהל את חברת שיכון ובינוי בבאר שבע.
יצא לשליחות נוספת מטעם משרד האוצר כנציג הבונדס בליון שבצרפת.
אחרי שלוש שנות שליחות חזר, וניהל חברת כוח אדם (ס.ג. עובדים) ולאחריה הקים וייסד את בית אבות "אבות הנגב" של רשת משען בבאר שבע.
במהלך שבע שנות ניהול בית האבות בבאר שבע, חלה אלי הללי בסרטן . אחרי שלוש שנים, בהן לא הפסיק את עבודתו ותרומתו לקהילה, נפטר ב-17 בפברואר 2004 . הוא הובא למנוחות בבית העלמין בדימונה .

הללי הותיר אישה - פנינה, וארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית דימונה
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי תוניסיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
Super Smash Bros. Melee

**סופר סמאש ברוס מילי** (**Super Smash Bros. Melee**, בתרגום חופשי: "האחים סופר-כוח") הוא משחק לחימה המהווה ספין אוף (Spin off) לדמויות הדגל של משחקי נינטנדו. המשחק מיועד לקונסולת גיימקיוב, הוא הופץ בשנת 2001 על ידי חברת נינטנדו, והוא השני בסדרת סופר סמאש ברוס.

המשחק נחשב למשחק הנמכר ביותר בקונסולת הגיימקיוב.

## עלילה ותוכן המשחק
עלילת המשחק היא כמו במשחק הראשון, אולם הדמויות הם בעצם גביעים. במשחק זה נוספו שני מצבי משחק חדשים בנוסף למצב הקלאסי ולמצב הלחימה בקבוצות:

*מצב ההרפתקה: במצב זה דמות מהמשחק עוברת מסע בין משחקים שונים ונלחמת בדמויות בהתאם לשלב והיא גם כוללת סרטונים קצרים באמצע. בסוף המשחק הדמות נלחמת מול ג'יגה באוזר שהוא באוזר בגרסה ענקית ועוצמתית.
*מצב האול - סטארס: בשלב זה ניתן להילחם מול כל לוחמי המשחק בבת אחת (השלב הזה מתקבל רק כאשר מקבלים את כל הדמויות).

## הדמויות
גם במשחק זה מופיעות דמויות ממשחקי נינטנדו המובילים במשך השנים:

### דמויות חוזרות
* **[[מריו]]** - סופר מריו
* **[[דונקי קונג]]** - דונקי קונג
* **[[לינק (האגדה של זלדה)|לינק]]** - האגדה של זלדה
* **סאמוס** - מטרויד
* **[[יושי]]** - יושי
* **[[קירבי (דמות)|קירבי]]** - קירבי
* **פוקס מקלאוד** - סטאר פוקס
* **[[פיקאצ'ו]]** - פוקימון
* **[[לואיג'י (מריו)|לואיג'י]]**- סופר מריו
* **קפטן פאלקון** - אף-זירו
* **נס**- ארת'באונד
* **[[ג'יגליפאף]]** - פוקימון

### דמויות חדשות
* **[[הנסיכה פיץ']]** - סופר מריו
* **[[באוזר]]** - סופר מריו
* **מטפסי הקרח** - אייס קליימברס
* **שיק** - האגדה של זלדה
* **[[הנסיכה זלדה|זלדה]]** - האגדה של זלדה
* **[[דוקטור מריו]]** – דוקטור מריו
* **[[פיצ'ו]]** – פוקימון
* **פאלקו לומברדי** - סטאר פוקס
* **מארת**' - פייר אמבלם
* **[[לינק (האגדה של זלדה)|לינק הצעיר]]** –  האגדה של זלדה
* **גאנונדורף** - האגדה של זלדה
* **[[מיוטו]]** – פוקימון
* **רוי** – פייר אמבלם
* **מר "גיים אנד וואץ'"** - Game & Watch

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי לחימה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2001
קטגוריה:משחקי קרוס-אובר
קטגוריה:משחקי גיימקיוב
קטגוריה:Super Smash Bros.
קטגוריה:משחקי וידאו קואופרטיבים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
תחנת משטרה

[שמאל|ממוזער|250px|[משטרת מעלות-תרשיחא שוכנת במצודת טגארט, אחת מרשת של תחנות משטרה שהקימו בארץ ישראל שלטונות המנדט הבריטי]]
250px|ממוזער|שמאל|תחנת משטרה
ממוזער|שוטרים עם עציר בתחנת משטרה
**תחנת משטרה** היא מטה משטרה מקומי המופקד על פעילות המשטרה באזור מוגדר. בתחנת משטרה מרוכזת פעילות השוטרים וממוקמים המשרדים והמתקנים הדרושים לשם כך.

מרכיבים עיקריים של תחנת משטרה בישראל:
* עמדת היומנאי ממוקמת בכניסה לתחנת המשטרה, כנקודת גישה ומיון ראשונית עבור הפונים לבקשת שירותי התחנה. העמדה ממוקמת בקרבת תאי המעצר ובחלק מהתחנות היומנאי ממונה על הנעשה בהם.
* משרדי התחנה המשמשים את יחידות הסיור, החקירות, המודיעין והמנהלה.
* תאי מעצר משמשים למעצרם של חשודים ושל מי שהוצאו נגדם צווי מעצר.
* מתקנים לציוד התחנה, כגון נשקייה, חניון למכוניות המשטרה, חדר מוצגים, אולם תדרוך, חדר אוכל או מזנון וכדומה.

תחנות המשטרה מוגבלות בכוח האדם העומד לרשותן ובמשאבים שלהן. הן תחת פיקוד של יחידות גדולות יותר (מרחבים, נפות, מחוזות - תלוי בצורת הארגון של משטרת ישראל באותה תקופה) ומקבלות ממטות המרחבים שירותים, שהן אינן מסוגלות לספק, כמו מעבדת זיהוי פלילי, יחסי ציבור, טיפול בכלי רכב, פרשים, כלבנים וכדומה.

עובד סוציאלי בתחנת משטרה אינו שוטר, אלא עובד משרד הרווחה. בתוקף תפקידו הוא מושאל לתחנת משטרה ביישוב.

בהיותן סמל מובהק של השלטון, משמשות תחנות משטרה לעיתים יעד לפיגועי טרור.

## בקולנוע ובטלוויזיה
תחנת משטרה משמשת פעמים רבות כזירת אירועים עיקרית בסרטי קולנוע ובסדרות טלוויזיה. דוגמאות:
* סדרת הטלוויזיה האמריקאית "בלוז לכחולי המדים".
* "האמת העירומה" - סדרת טלוויזיה ישראלית המתנהלת כולה בתחנת משטרה.
* "חוק וסדר" - סדרת דרמה משטרתית ומשפטית, שהופקה עבור רשת NBC האמריקנית.
* "ברוקלין 99" - סדרת קומדיה, כיום ניתן לצפות בה בנטפליקס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:משטרה
Super Smash Bros. Brawl

**סופר סמאש ברוס ברול** (**Super Smash Bros. Brawl**, בתרגום חופשי: "האחים סופר-כוח") הוא משחק לחימה המהווה ספין אוף (Spin off) לדמויות הדגל של משחקי נינטנדו. המשחק מיועד לקונסולת Wii, הוא הופץ בשנת 2008 על ידי חברת נינטנדו, והוא השלישי בסדרת סופר סמאש ברוס. במשחק זה משתתפות לראשונה שתי דמויות שלא שייכות לנינטנדו: סנייק מקונאמי וסוניק הקיפוד מסגה.

## עלילה ותוכן המשחק
עלילת המשחק היא כמו במשחק הראשון והשני, וכל מצבי המשחק נשארו ועברו שדרוגים:

מצב ההרפתקה שודרג ונקרא **סופר סמאש ברוס ברול: שליחי החלל התחתון**. מצב זה מאפשר לשחק בכל הדמויות השחיקות לפי סיפוריהן ולפי השגתן בעלילה, במהלך המשחק ניתן לשחק בקבוצה אחרת של דמויות, הסרטונים הקצרים מציגים את עלילות ההרפתקה.

"שליחי החלל התחתון" מספר על טורניר גדול שעורכות כל גיבורי המשחק עד שלפתע צבא "החלל התחתון" ומנהיגם השר העתיק פולשים לעולם ומנסים להשמידו ולהעבירו לעולם אחר, החלל התחתון.
חלק מהיריבים שייכים למשחקי נינטנדו שונים למשל הרובוטים שהיו פעם לצידי ה-NES, רייקוואזה ממשחקי פוקימון, פיטי פיראנה מסופר מריו ורידלי היריב של סאמוס. כמו כן ניתן להילחם ביריבים חדשים שנוצרו בשביל המשחק.

## הדמויות
גם במשחק זה מופיעות דמויות ממשחקי נינטנדו המובילים במשך השנים:

### דמויות חוזרות
* **[[מריו]]** - *[[מריו (זיכיון)|סופר מריו]]*
* **[[דונקי קונג]]** - *[[דונקי קונג]]*
* **[[לינק (האגדה של זלדה)|לינק]]** - *[[האגדה של זלדה]]*
* **סאמוס אראן** - *[[מטרויד]]*
* **[[יושי]]** - *יושי*
* **[[קירבי (דמות)|קירבי]]** - *[[קירבי (סדרת משחקים)|קירבי]]*
* **פוקס מקלאוד** - *[[סטאר פוקס]]*
* **[[פיקאצ'ו]]** - *[[פוקימון]]*
* **[[לואיג'י (מריו)|לואיג'י]]** - *סופר מריו*
* **קפטן פאלקון** - *[[אף-זירו]]*
* **נס** - *[[ארת'באונד]]*
* **[[ג'יגליפאף]]** - *[[פוקימון]]*
* **הנסיכה פיץ** - *סופר מריו*
* **באוזר** - *סופר מריו*
* **מטפסי הקרח** - *אייס קליימבר*
* **שיק** - *האגדה של זלדה*
* **[[הנסיכה זלדה]]** - *האגדה של זלדה*
* **פאלקו לומברדי** - *סטאר פוקס*
* **מארת** - *[[פייר אמבלם]]*
* **גאנונדורף** - *האגדה של זלדה*
* **מר "גיים אנד וואץ'"** - *[[Game & Watch]]*

### דמויות חדשות
* **מטה נייט** - *קירבי*
* **פיט** - *[[קיד איקרוס]]*
* **סאמוס (חליפת האפס)** - *מטרויד*
* **ווריו** - *WarioWare*
* **סוליד סנייק** - *[[מטאל גיר (סדרת משחקים)|מטאל גיר]]*
* **אייק** - *פייר אמבלם*
* **מאמן פוקימונים** (מפקד על שלושה פוקימונים: סקווירטל, אייביזור וצ'ריזארד) - *פוקימון*
* **דידי קונג** - *דונקי קונג*
* **לוקאס** - *ארת'באונד*
* **[[סוניק הקיפוד (דמות)|סוניק הקיפוד]]** - *[[סוניק הקיפוד]]*
* **המלך דידידי** - *קירבי*
* **קפטן אולימר** - *[[פיקמין]]*
* **לוקאריו** - *[[פוקימון]]*
* **ר.ו.ב.** - *Gyromite*
* **[[לינק (האגדה של זלדה)|לינק המצויר]]** - *האגדה של זלדה*
* **וולף אודונל** - *סטאר פוקס*

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:משחקי לחימה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2008
קטגוריה:משחקי קרוס-אובר
קטגוריה:משחקי Wii
קטגוריה:Super Smash Bros.
קטגוריה:משחקי וידאו קואופרטיבים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן