open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חסבולה

**חַסְבּוּלַה מַגוֹמֵדוֹב** או בקיצור **חסבולה**, ולעיתים **חסביק** או **מיני חָבִּיבּ** (נולד ב-7 ביולי 2002; ברוסית: **Хасбулла Магомедов**) הוא כוכב רשת דאגסטני מוסלמי.

חסבולה התפרסם לראשונה בסרטון טיקטוק ויראלי שיצא ב-2021, הודות למראהו הילדותי שנגרם כתוצאה מפגם גנטי. מאז, הוא שיתף פעולה עם מתאגרפים מפורסמים, ביניהם חביב נורמגומדוב ודיינה וייט.

## ביוגרפיה
חסבולה, שגובהו 1.01 מטרים בלבד, סובל מסוג של גמדות הנגרמת כתוצאה מחוסר בהורמון גדילה.

הוא שומר בקנאות על חייו הפרטיים. ידוע כי אביו, מַגוֹמֵד מגומדוב, מנהל עבורו את ענייניו הכלכליים, וכן מעורב בהפקת הסרטונים של בנו. בקיץ 2021, נודע כי לחסבולה יש אחות הסובלת מפגם גנטי דומה. הפצת מידע זה הובילה לשערורייה שבסופה נמחק חשבון האינסטגרם שלו, לנוכח איומים על מפיץ הידיעה.

## פעילות ברשתות החברתיות
ב-2022 התקיים עימות בין חסבולה לבין המשפיען הטג'יקי עבדו רוזיק , שאף הוא סובל מתסמונת דומה.

בספטמבר 2022, חסבולה חתם על חוזה של חמש שנים עם אליפות הלחימה האולטימטיבית.

במרץ 2023, ביקר חסבולה בארצות הברית באירוחם של האחים נלק, יוטיוברים אמריקאים. לאחר שובו לרוסיה, הוא ספג ביקורת חריפה על התעללות פיזית בחתול המחמד שלו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נמוכי קומה
קטגוריה:דגסטן: ספורט
קטגוריה:מתאבקים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-2002
היטליסט

ממוזער|לוגו המצעד
**היטליסט – מצעד המוזיקה הרשמי של ישראל** הוא מצעד סינגלים ישראלי אשר הוקם בידי אתר החדשות הישראלי מאקו באפריל 2023. זה מצעד המוזיקה הראשון בישראל המבוסס על שקלול של נתונים מפלטפורמות דיגיטליות ובהן יוטיוב, ספוטיפיי, אפל מיוזיק ורשתות חברתיות כגון טיקטוק, ולא על בסיס בחירת עורכים והצבעות מאזינים, להבדיל מהמצעד הרשמי של גלגלצ ומהעשירייה.

השיר הראשון שהגיע למקום הראשון במצעד הוא השיר שנבחר לייצג את ישראל באירוויזיון 2023, "Unicorn" של נועה קירל. המצעד השנתי הראשון של היטליסט שודר ב-14 בספטמבר 2023 בקשת 12 וברדיו תל אביב, ובו זכה "אהבה חולה" של פאר טסי בתואר "שיר השנה".

## רקע
על הקמת המצעד הכריז מאקו ב-20 במרץ 2023. לפי מאקו, המצעד הוקם כתחליף למצעדי המוזיקה הקיימים בישראל, המתבססים על הצבעות גולשים ובחירת עורכים, והוא "מציג את המצעד האמיתי של ישראל באמצעות פיתוח אלגוריתם ייחודי שמשקלל את הטעם של מאות אלפי ישראלים שמאזינים לשירים יום-יום בשלל פלטפורמות". המצעד הושק בחסות אפליקציית קוקה-קולה.

המצעד מתפרסם בכל יום שלישי בשעה 14:00 באתר מאקו. הוא כולל את המצעד הראשי, המורכב מ-100 השירים המושמעים ביותר על ידי ישראלים בפלטפורמות השונות, ומצעדים נפרדים לשירים ישראלים ובינלאומיים בהתאמה, הכוללים את השירים שנכנסו ל-100 המובילים מכל אחת מהקבוצות. כל אומן ישראלי אשר הכניס שיר למקום הראשון במצעד מקבל פסלון אישי מטעם מאקו על ההישג.

## שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד

הטבלה הבאה מציגה את השירים שהגיעו למקום הראשון בהיטליסט בכל שבוע – במצעד הכללי, במצעד הישראלי ובמצעד הבין-לאומי.
*הנתונים נאספו החל מספטמבר 2022, אבל המצעד עצמו הושק ב-mako באפריל 2023

## 2022

## 2023

## 2024

## 2025

## 2026

## אמנים במקום הראשון

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מצעדי מוזיקה ישראליים
ועדת שרים לעניין מוכנות הזירה האזרחית למצבי חירום

**ועדת שרים לעניין מוכנות הזירה האזרחית למצבי חירום** היא ועדה בממשלת ישראל, בראשות שר הביטחון המוסמכת לעסוק במוכנות הזירה האזרחית למצבי החירום השונים, לרבות בנושאי התגוננות אזרחית וכן בתרחישים אזרחיים כגון רעידות אדמה ואסונות טבע ובכלל זה בהיערכותם וכשירותם של הגורמים הממשלתיים ובהם הגורמים הממשלתיים האופרטיביים, למימוש אחריותם במצבי החירום השונים.

עבודת הוועדה מרוכזת על ידי המטה לביטחון לאומי בתיאום עם מזכירות הממשלה.

בעניין ההיערכות לרעידות אדמה, פועלת לצד ועדת השרים ועדת ההיגוי הבין-משרדית לרעידות אדמה.

## מבנה הוועדה וסמכויותיה
הרכב הוועדה הנוכחי ותחום סמכותה נקבעו בהחלטת הממשלה מס' 118 מיום 12 בפברואר 2023.

### הרכב הוועדה

## קישורים חיצוניים
* אתר ועדת שרים לענייני מוכנות הזירה אזרחית, באתר משרד ראש הממשלה

## הערות שוליים

קטגוריה:ועדות שרים
קטגוריה:ישראל: מינהל ציבורי
ועדת השרים לענייני שירות ביטחון כללי

**ועדת השרים לענייני [[שירות הביטחון הכללי]]**, היא ועדת שרים מיוחדת, הפועלת בהתאם לסמכויותיה הקבועות בחוק ובשם הממשלה בכל הנושאים שהממשלה נדרשת אליהם על-פי החוק.

בראש הוועדה עומד ראש ממשלת ישראל, והרכב שריה מצומצם.

## סמכויות הוועדה
**על פי [[חוק שירות הביטחון הכללי|חוק שירות הביטחון הכללי, התשס"ב-2002]] ועדת השרים תעסוק ב:**
* פעילות שירות הביטחון הכללי על-פי ייעודו ותפקידיו.
* אבטחת אישים.
* בניין הכוח של שירות הביטחון הכללי.
* תוכנית העבודה השנתית והרב-שנתית של שירות הביטחון הכללי.
* תקציב שירות הביטחון הכללי.
* הצעות החלטה ויוזמות חקיקה הנוגעות לפעילות שירות הביטחון הכללי.
* קבלת דין וחשבון שנתי ותקופתי שערך מבקר שירות הביטחון הכללי.
* כל נושא אחר שקשור לפעילות שירות הביטחון הכללי שראש הממשלה קבע שנסיבותיו מצדיקות שיידון בוועדת שרים זו.

## הרכב הוועדה

## קישורים חיצוניים
* עמוד ועדת השרים לענייני שירות ביטחון כללי, באתר משרד ראש הממשלה

קטגוריה:שירות הביטחון הכללי
קטגוריה:ועדות שרים
גרטרודה דוידוביץ'

[שמאל|ממוזער|250px|פסל של שחיינית מ[ביליץ, פולין, בדמותה של גרטרודה דוידוביץ', הוצב ליד שער הכניסה לבריכת השחייה החיצונית ברחוב קונופניצקה. נוצר על ידי I.R. גליקליך ב-1936.]]
**גרטרודה דוידוביץ**' (בפולנית: **Gertruda Dawidowicz**) הייתה שחיינית יהודייה-פולנייה. אלופה ושיאנית פולין בשחייה. היא זכתה ב-28 תוארי אליפות פולין.

## ביוגרפיה
דוידוביץ' נולדה וגדלה בביליץ (ביילסקו-ביאלה). היא התאמנה בקבוצת הכח ביליץ, לצידן של זאוברמן, פאני קנדל ולידיה פסטור היא התאמנה בבריכת השחייה פנורמה שנפתחה בשנת 1936, אחד המתקנים המודרניים ביותר באירופה. עד היום מוצגת בחזית בריכת השחייה פסל של נערה צעירה קופצת לבריכה בדמותה של גרטרודה דוידוביץ'.

### 1934
באליפות פולין שנערכה בשנת 1934 היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 3x100 מטר מעורב ביחד עם פאני קנדל ולידיה פסטור.

### 1935
ב, שנערכה בחיפה באפריל 1935, זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם פאני קנדל ולידיה פסטור בתוצאה של 7:11.2 דקות, אחרי אוסטריה (5:34.6 דקות) וארץ ישראל (6:02.6 דקות)

בתחרות שנערכה בקרקוב, היא זכתה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:21.2 דקות ובמשחה שליחות 3x100 מטר מעורב ביחד עם פאני קנדל ולידיה פסטור בתוצאה של 4:57.5 דקות

### 1936
באליפות פולין שנערכה בשנת 1936 היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי.

### 1937
קבוצת השליחות של ביליץ (גרטרוד, קנדל ודוידוביץ') קבעה במשחה שלחות 3x100 מטר מעורב שיא פולין

### 1939
באליפות שלזיה בשחייה שנערכה בתחילת יולי 1939 היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:16.5 דקות. שבועיים לאח מכן, באליפות פולין שנערכה בביליץ באמצע יולי אותה שנה לעיני 3500–4500 צופים היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:16.3 דקות, אחרי מירוסלבה קרטוכוילה מוורשה (1:15.4 דקות) וביחד עם חברותיה זאוברמן, פאני קנדל ולידיה פסטור הן זכו במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא פולין חדש של 5:47.7 דקות. שבועיים לאחר מכן, בתחרות בינלאומית שנערכה בהלסינקי פינלנד בסוף יולי בין מדינות איטליה פינלנד ופולין היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:32.3 דקות.

לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין היא הצליחה לברוח להונגריה למשפחתה ושם המשיכה באימוניה.

## חיים אישיים
דוידוביץ' התחתנה עם פוקס.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* תמונות של גרטרודה דוידוביץ'
* תמונה של גרטורודה דוידוביץ'

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודיות פולניות
קטגוריה:שחייניות יהודיות
קטגוריה:שחייניות פולניות
לחמניות כשרות לפסח

**לחמניות [[כשר לפסח|כשרות לפסח]]** הן לחמניות שלא נאפו מקמח שנטחן מאחד מחמשת מיני דגן – חיטה, שעורה, כוסמין, שיבולת-שועל ושיפון – שהחמיץ (תפח).

התחליף הנפוץ ביותר והעתיק ביותר לקמח חיטה, לצורך אפיית לחמניות בתקופת חג הפסח, הוא קמח המצה או תערובת של קמח מצה וקמח תפוחי אדמה.
במרוצת השנים, יצרני הקמח הוציאו לשוק תערובות קמחים להכנת מאפים לפסח שנמכרות למעשה במשך כל השנה תחת השם "קמח ללא גלוטן". תערובות אלה מכילות קמח תירס, קמח אורז, קמח כוסמת, קמח חומוס, קמח שקדים, עמילן תירס, קמח טפיוקה, קמח סורגום, קמח דוחן, קמח טף, קמח אמרנט ואף עמילן חיטה ביחסים שונים. לעידוד התפיחה מוסיפים לתערובות אבקת אפייה או שמרים יבשים. בשל הרכבן, חלק מתערובות אלה עשויות להיות כשרות רק ל"אוכלי קטניות". כמוכן אין הסכמה גורפת בין כל הגורמים לגבי כשרותו של קמח החיטה נטול הגלוטן (עמילן חיטה).

כל מתכוני הלחמניות הכשרות לפסח מבטיחים קבלת לחמניות "שלא צונחות, אווריריות, יפות, תפוחות, שלא נופלות מהלחמניות הרגילות", אך בפועל אין בצק עשוי תחליפי קמח חיטה יכול לחקות את מרקמו ואת טעמו של בצק השמרים העשוי קמח חיטה.

הסיבה לכך היא היעדר הגלוטן. גרעיני הדגנים מכילים שני חלבונים, הגלוטמין והגליאדין. ערבוב קמח החיטה עם מים ולישת הבצק שנוצר גורמים להפיכתם של חלבונים אלה לגלוטן אשר יוצר רשת מרחבית בינו לבין חלקיקי העמילן שבקמח. בועיות דו-תחמוצת הפחמן, הנפלטות כתוצאה מפירוק העמילן על ידי השמרים, נכלאות בתוך הרשת ויוצרות בצק אוורירי וגמיש אשר מתקשה באפייה ומקבל צורה יציבה. תפיחתו של הבצק (בתהליך של התססה והחמצה) מעניקה לו את טעמו המיוחד אך גם הופכת אותו ל"חמץ" שאסור לאכילה בפסח.

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי פסח
קטגוריה:סוגי לחם
אלפונס לגרוס

**אלפונס לגרוס** (באנגלית: **Alphonse Legros**; 8 במאי 1837 – 8 בדצמבר 1911) היה צייר, תחריטאי, פסל ומדליסט צרפתי. הוא עבר ללונדון ב-1863 ולאחר מכן קיבל אזרחות בריטית. הוא היה חשוב כמורה בתחיית התחריט הבריטי.

## ביוגרפיה
לגרוס נולד בדיז'ון; אביו היה רואה חשבון, והגיע מהכפר השכן Véronnes. בעודו צעיר, לגרוס ביקר בחווה של קרוביו, האיכרים והנופים של אותו חלק של צרפת היו הנושאים של יצירות רבות שצייר. הוא נשלח לבית הספר לאמנות בדיז'ון במטרה להיכנס למקצוע, למד אצל מאטר ניקולרדו, מעצב בתים וצייר תמונות. ב-1851 יצא לגרוס לפריז אבל כשעבר דרך ליון הוא נשאר שם שישה חודשים כצייר קירות אצל המעצב שקישט את הקפלה של הקרדינל בונלד בקתדרלה.

בפריז למד לגרוס אצל שארל-אנטואן קמבון, צייר תפאורות ומעצב בתיאטראות. הוא גם למד בבית הספר לציור של Lecoq de Boisbaudran שם מצא את עצמו מזדהה עם ז'ול דאלו ואוגוסט רודן. בשנת 1855, הוא השתתף בשיעורי הערב של בית הספר לאמנויות יפות. לגרוס למד את אמנות התחריט בסביבות 1857, ולימד את עצמו הכנת מדליות.

לגרוס שלח שני דיוקנאות לסלון פריז של 1857: אחד נדחה, והיווה חלק מתערוכת המחאה שארגן פרנסואה בונווין בסטודיו שלו; השני, שהתקבל, היה דיוקן פרופיל של אביו. עבודה זו הוצגה במוזיאון בטור כשחברו ז'אן-שארל קאזין היה אוצר התערוכה.

ב-1859 הוצג ל'אנג'לוס" של לגרוס, הראשון מבין ציורי פנים כנסייה שבזכותם הוא התפרסם. שנתיים לאחר מכן הוצג במוזיאון בדיז'ון.

הוא עבר לאנגליה ב-1863 וב-1864 נישא לפרנסס רוזטה הודג'סון. בתחילה חי על פי תפיסתו בציור. לאחר מכן הוא הפך למורה לתחריט בבית הספר לאמנות דרום קנזינגטון, וב-1876 התמנה למורה ביוניברסיטי קולג' בלונדון.

בזמן שלימד בבית הספר סלייד, למדה אצלו קבוצה גדולה של נשים, שזכו לכינוי "בנות סלייד". באמצעות תחום הפיסול שלו הוא עודד אותן לעיצוב מדליות המבוססות על סגנון הרנסאנס האיטלקי של דיוקן, שממחיש את הדמות, המקצוע או חייו של האדם המתואר. דוגאלד מקקול היה בין תלמידיו.

"בנות סלייד" קיבלו עבודות ממגוון אגודות וארגונים בשל היופי והמיומנות של עבודתן. בין התלמידות הבולטות ניתן למנות את האחיות קאסלה (אלה ונליה), ג'סי מאת'רסולה, פדורה גליכן, ליליאן סווינסון (לימים המילטון) ואלינור האל.

לגרוס התאזרח כבריטי בשנת 1881, ונשאר ללמד ביוניברסיטי קולג' במשך 17 שנים. הוא היה מצייר או מצייר לתלמידים את פלג הגוף העליון או את הראש תוך שעה או פחות. בבית הספר לציור הוא התעקש על קו מתאר טוב, שנשמר על ידי שפשוף דק של אומבר, ואז היה צריך לסיים את העבודה בציור אחד. הוא ראה במסע המסורתי לאיטליה חלק חשוב מההכשרה האמנותית, ונתן חלק ממשכורתו כדי להגדיל את ההכנסה הזמינה לסטודנטים לנסיעה.

לאחר שלגרוס התפטר מההוראה שלו ב-1892, חזר לדרך חייו הראשונה - ציור נופים מלאי דמיון, טירות בספרד וחוות בבורגונדי, תחריטים שונים כגון סדרת "ניצחון המוות" והמזרקות המפוסלות לגנים של הדוכס מפורטלנד במנזר וולבק.

לגרוס נפטר ב-8 בדצמבר 1911 בווטפורד.

## גלריה

 File:Alphonse Legros (1837-1911) - Head of an Old Man - 1933.68 - Manchester Art Gallery.jpg|דיוקן של איש זקן
File:Alphonse Legros (1837-1911) - Rehearsing the Service - N03135 - National Gallery.jpg|חזרה לטקס
File:Alphonse-legros-blessing-of-the-sea.jpg|תפילה על הים
File:Legros - Cupidon et Psyche.jpg|קופידון ופסיכה


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1837
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1911
תחנת ארליך

**תחנת ארליך** היא אחת מהתחנות בקו האדום כחלק מהדנקל, הנמצאת ביפו. מיקומה על שדרות ירושלים, סמוך להצטלבות עם רחובות ד"ר ארליך ונס לגויים. התחנה נמצאת בין תחנת איסקוב, 390 מטרים דרומית לה, לתחנת אצטדיון בלומפילד, 450 מטרים צפונית לה על אותה שדרה. התחנה היא תחנה עילית, ונקראת על שם רחוב ד"ר איסקוב, אליו היא סמוכה. עוברים בה הקווים R1 (לתחנה המרכזית של פתח תקווה) ו-R2 (לדפו קריית אריה). לכיוון דרום מגיעים שני הקווים אל תחנת הקוממיות.

התחנה נפתחה, יחד עם שאר הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן, בתאריך 18 באוגוסט 2023.

## מיקום
התחנה נמצאת על שדרות ירושלים, רחוב מרכזי ביפו, בקרבת חיבורו עם רחובות ד"ר ארליך ונס לגויים. בקרבת התחנה נתיב נסיעה אחד לכל כיוון. מוקדי העניין הקרובים לתחנה הם המכללה האקדמית תל אביב-יפו, סטודיו, וארבעה גני שעשועים.

בקרבת התחנה שתי תחנות אוטובוס, בהם עוברים קווים לתל אביב, חולון, בת ים, רמת גן, קריית אונו ופתח תקווה.
## פיגוע הירי

ממוזער|פרחים ונירות זיכרון בתחנת ארליך בעקבות הפיגוע.
באוקטובר 2024 התרחש בשדרות ירושלים פיגוע ירי שבו נרצחו 7 בני אדם ונפצעו 15, מתוכם שישה באורח קשה, ובמהלכו המחבלים עלו על הרכבת הקלה, רצחו ארבעה מנוסעיה ולאחר מכן ירדו בתחנת ארליך ורצחו שלושה בני אדם נוספים.

## ראו גם

* תחבורה בתל אביב ויפו

## קישורים חיצוניים

* תחנת ארליך באתר הדנקל
* תחנת ארליך באתר נת"ע
* תחנת ארליך באתר פרויקט תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:יפו: תחבורה
ארליך
נמל התעופה סזריה אבורה

**נמל התעופה סזריה אבורה** (בפורטוגזית: **Aeroporto Internacional Cesária Évora**) הוא נמל תעופה הממוקם באי סאו ויסנטה שבכף ורדה. הוא אחד משבעת נמלי התעופה במדינה ומדורג הרביעי מבחינת היקף הפעילות בו. משנת 2012 הוא קרוי על שם הזמרת תושבת האי סזריה אבורה.

## נמל התעופה
הנמל נפתח בשנת 1960, כחמישה קילומטר מדרום-מערב למרכזה של העיר מינדלו. בשנים 2005–2009 הוא הורחב על מנת שיוכל לקלוט טיסות בינלאומיות.

בנמל התעופה טרמינל מודרני בשטח של כ-11,000 מטר רבוע ומסלול טיסה יחיד באורך של 2,000 מטר.

בשנת 2019 עברו בנמל 253,077 נוסעים (השיא היה ב-2017 – 266,221) ו-214.116 טון מטען במסגרת 3,788 תנועות מטוסים.

מהנמל פועלות כארבע חברות תעופה. מרבית הפעילות בו היא של טיסות פנים לאיים סנטיאגו וסאל. פועלים ממנו גם קווי טיסה בינלאומיים לפורטוגל, להולנד ולצרפת.

## קישורים חיצוניים

אבורה, סזריה
קטגוריה:כף ורדה: שדות תעופה
ניקי בודזינסקי

**ניקול "ניקי" ג'אי בודזינסקי** (באנגלית: **Nicole "Nikki" Jai Budzinski**; נולדה ב-11 במרץ 1977) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת אילינוי. טרם שירותה בקונגרס האמריקאי, הייתה בודזינסקי ראשת הסגל במשרד הניהול והתקציב תחת ממשל ביידן.

## ביוגרפיה
בודזינסקי נולדה בפאוריה שבאילינוי. סבה, לאונרד, וסבתה היו שניהם חברי איגוד: האחד היה צייר המועסק על ידי מחוז בית הספר פאוריה, והשנייה כמורה באותו המחוז. בודזינסקי השלימה את לימודיה הגבוהים באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ולאחר מכן התמחתה בלשכתו של חבר הקונגרס דיק גפהארדט, במשרדו של הסנאטור פול סיימון ובארגון "הורות מתוכננת". בתום לימודיה האקדמיים עבדה עבור איגוד העובדים "עובדי מזון ומסחר מאוחדים" כמנהלת פוליטית לאומית בוושינגטון הבירה.

במהלך בחירות 2018 לתפקיד מושל אילינוי, הובילה בודזינסקי את ועדת הגישוש של ג'יי. בי. פריצקר, וכעבור זמן מה הייתה למנהלת במטה הבחירות שלו תוך התמקדות בייעוץ פוליטי, דוברות והסברה. לאחר היבחרו של פריצקר לתפקיד המושל, הייתה מנהלת צוות המעבר (Transition) של פריצקר.

עם השבעתו של פריצקר ב-14 בינואר 2019, מונתה בודזינסקי ליועצת בכירה בממשלו. היא עמדה בראש המועצה המייעצת לפסי רוחב (BAC), סוכנות ממשלתית האמונה על הרחבת גישה, אימוץ ושימוש בפס רחב באילינוי. בודזינסקי התפטרה מתפקידה זה במרץ 2020. היא עבדה לצד ג'ון פודסטה כדי לייעץ למרכז משאבי האקלים הלאומי והייתה מנכ"לית של המרכז לענייני עבודות נקיות באילינוי.

בפברואר 2021 מונתה בודזינסקי, בעקבות המלצה שניתנה לה בידי היועץ הבכיר לנשיא ג'ון פודסטה, לראשת הסגל במשרד הניהול והתקציב. במהלך כהונתה כראשת הסגל היא סייעה בהקמת החטיבה לתוצרת אמריקה במשרד הניהול והתקציב. ב-16 ביולי 2021 התפטרה בודזינסקי ושבה לאילינוי, לקראת תחילת הקריירה הציבורית שלה.

ב-24 באוגוסט 2021 הכריזה בודזינסקי על התמודדותה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לייצוג מחוז הקונגרס ה-13 של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית, שגבולותיו שורטטו מחדש לטובת הדמוקרטים. ביוני 2022 ניצחה בפריימריז את דייוויד פאלמר, וביום הבחירות הכלליות גברה על ריגן דירינג, מועמד המפלגה הרפובליקנית. היא הושבעה לתפקידה בראשית ינואר 2023 עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:פאוריה (אילינוי): אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:ראשי סגל בארצות הברית
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1977
הדווח המיוחד למצב זכויות האדם בשטחים הפלסטיניים הכבושים מאז 1967

**הדַווָח המיוחד למצב זכויות האדם בשטחים הפלסטיניים הכבושים מאז 1967** הוא תפקיד של  שנועד לעקוב אחר מצב זכויות האדם בשטחים הפלסטיניים ולדווח על כך.

תפקיד זה כפוף למועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם והוגדר באפריל 1993 על ידי קודמתה של המועצה, ועדת האו"ם לזכויות אדם (Commission on Human Rights).

בעלי תפקיד זה נבחרים לקדנציה בת שלוש שנים. בגלל החשדנות ההדדית במערכת היחסים בין האו"ם לישראל, משרד החוץ מונע לרוב את כניסתם לישראל או לשטחים הפלסטיניים, ומתייחס לדיווחיהם כהאשמות חד-צדדיות הנגועות באנטישמיות. ג'ון דוגארד ביקר בישראל וברשות הפלסטינית בשנת 2005, בתקופת כהונתו, ולאחר מכן הגיש לאו"ם דו"ח ובו טענות למדיניות אפרטהייד על ידי ישראל. ריצ'רד פאלק הוכרז כאישיות בלתי רצויה, כניסתו של מכרים ויביסונו נמנעה ב-2016, ומאז שמונתה פרנצ'סקה אלבנזה לתפקיד במאי 2022, ישראל לא נותנת לה אישור להיכנס.

## פרסומים
בעקבות התמרון הקרקעי ברצועת עזה במהלך מלחמת חרבות ברזל פרסמה הדווחית אלבנזה דו"ח הטוען שקיים יסוד סביר להניח שפעולות צה"ל בעזה נחשבות לביצוע רצח עם.

## בעלי התפקיד
*  רנה פלבר (שווייץ), 1993-1995
*   (פינלנד), 1995–1999
*   (איטליה), 1999–2001
*   (דרום אפריקה), 2001–2008
*  ריצ'רד פאלק (ארצות הברית), 2008–2014
*   (אינדונזיה), 2014–2016
*   (קנדה), 2016–2022
*  פרנצ'סקה אלבנזה (איטליה), החל מ-1 במאי 2022

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האומות המאוחדות
קטגוריה:משרות פוליטיות
קטגוריה:יחסי האו"ם–ישראל
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני
רודולף הראשון, מרקיז באדן-באדן

**רודולף הראשון, מרקיז באדן** (בגרמנית: **Rudolf I. von Baden**; 1230 – 19 בנובמבר 1288) שימש כעוצר של פרידריך הראשון, מרקיז באדן מ-1250 עד 1267, ולאחר מכן כיהן כמרקיז באדן מ-1268 ועד מותו ב-1288.

## ביוגרפיה
רודולף נולד ב-1230 והיה בנם של הרמן החמישי, מרקיז באדן-באדן ואירמנגרד, הרוזנת פלטינט של הריין. היא הייתה בתו של היינריך החמישי, רוזן הפלטינט של הריין. רודולף ירש את באדן, יחד עם אחיו הרמן השישי, עד שהרמן השישי התחתן עם המשפחה הדוכסית האוסטרית. רודולף הראשון הפך אז לשליט הבלעדי של באדן-באדן.

רודולף הראשון התחתן עם קוניגונדה מאברשטיין ב-1257. משפחת אברשטין הייתה בעמדה לגייס כסף עבור רודולף, והם הורישו חצי מטירתם עבורו. בשנת 1283, אוטו השני מאברשטיין מכר את המחצית השנייה של טירת אברשטין העתיקה לרודולף הראשון. במאה ה-14, הטירה הייתה מקום מגוריהם של מרקיזי באדן. בשנת 1250 החל רודולף הראשון בבניית טירת הוהנבאדן.

ב-23 באוגוסט 1258, המלך ריצ'רד מקורנוול נתן לעיר שטיינבך את צ'ארטר חוקי. רודולף ביקש מהמלך לעשות זאת. הלורדים מוויסנשטיין קנו מהמרקיז את טירתם ליבנק ואת הכפר Würm. רודולף הראשון הסתכסך עם הרוזנים של וירטמברג והבישופים של שטרסבורג על האגרה על הריין. המריבה עם וירטמברג הסתיימה בשנים מאוחרות יותר בגלל נישואיו של אחד מבניו של רודולף עם שושלת וירטמברג.

רודולף הראשון בנה כנסיות ומנזרים רבים. בגלל אהבתו לאמנות ולמינסאנג, רודולף זכה לשבחים על ידי בפו מבזל כאדם אדוק ומיטיב. הוא קבור במנזר ליכטנטל.

## משפחתו
ב-20 במאי 1257 התחתן רודולף עם קוניגונדה מאברשטיין, בתו של הרוזן אוטו מאברשטיין. נולדו להם הילדים הבאים:
* הרמן השביעי (1266 - 12 ביולי 1291)
* רודולף השני (נפטר ב-14 בפברואר 1295)
* הסו (1268 - 14 בפברואר 1295)
* רודולף השלישי (נפטר ב-2 בפברואר 1332)
* קוניגונדה (1265 - 22 ביולי 1310), נישאה ב-20 בדצמבר 1291 עם פרידריך השישי, רוזן צולרן
* אדלהייד (נפטרה ב-18 באוגוסט 1295); נזירה של מנזר ליכטנטל
* קוניגונדה (נפטרה ב-1310/1315); התחתנה ב-27 במרץ 1293 עם רודולף השני, רוזן ורטהיים
* אירמנגרד (1270 - 8 בפברואר 1320); נישאה ב-21 ביוני 1296 עם אברהרד הראשון, רוזן וירטמברג

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית צרינגן
קטגוריה:ילידי 1230
קטגוריה:נפטרים ב-1288
איסט וסט רקורדס

**איסט וסט רקורדס** (באנגלית: **East West Records**; מעוצב: **east***west*) היא חברת תקליטים שהוקמה ב-1955, המופצת ובבעלות וורנר מיוזיק גרופ, שבסיסה בלונדון, אנגליה.

## היסטוריה
עם היווסדה ב-1955 על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, לאיסט וסט רקורדס היה להיט שהופץ דרכה, בשם "Week End" של הקינגסמן. עם זאת, חברת התקליטים חדלה מלפעול עד 1990. באותה השנה, אטלנטיק שינתה את שמה ל**איסט-וסט רקורדס אמריקה** (באנגלית: **EastWest Records America**). בארצות הברית, הסמנכ"לית של אטלנטיק, סילביה רון, מונתה ליו"ר/מנכ"לית חברת התקליטים המתחילה. בחסותה של רון, איסט-וסט רקורדס אמריקה זכתה להצלחה גדולה עם מספר מוזיקאים שהוחתמו בה כדוגמת: AC/DC, Dream Theater ומיסי אליוט. במרוצת השנים, הופצו מאות אלבומים בהוצאת חברת התקליטים, כשחלקים מהם כוללים סוגות מוזיקליות שונות.

מספר אלבומים של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן הופצו בהוצאת איסט וסט רקורדס, ביניהם:
* *[[Eden]]* (נמכר בלמעלה משני מיליון עותקים)
* *[[Fly (אלבום)|Fly]]* (נמכר בלמעלה מ-250,000 עותקים)
* *[[Timeless (אלבום של שרה ברייטמן)|Timeless]]* (נמכר בלמעלה משלושה מיליון עותקים)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תקליטים
קטגוריה:חברות תקליטים של וורנר
קטגוריה:היפ הופ: חברות תקליטים
לאורך השדרה שאין בה איש

"**לאורך השדרה שאין בה איש**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית. את השיר הוציאה לאור בשנת 1972 חברת התקליטים "התקליט חיפה", והוא נכלל כרצועה השנייה באלבום "אילנית".

## על השיר
השיר נכתב על ידי יהודה עמיחי כסונטה והוא חלק ממחזור הסונטות "אהבנו כאן" שהתפרסם בספר הביכורים שלו, "עכשיו ובימים האחרים". שייקה פייקוב הלחין את השיר ואלברט פיאמנטה עיבד אותו.
"לאורך השדרה שאין בה איש" קיבל מספר פרשנויות שונות מהקהל בישראל. מחד, היו אלו שסברו כי מדובר על שיר אהבה נכזבת. חלק אף סוברים כי במהלכו הדוברת מעצימה את המתרחש בתוך נפשה של אישה שפוסעת לבדה, מול האילנות והרוח, כאילו היא הולכת נגד הנורמות החברתיות באשר לקשר רומנטי הטרוסקסואלי. מאידך, פלג ממאזיני השיר סוברים כי הנושא המתהווה בו הוא השואה, והתבודדות שחוו השורדים בתקופה זו.

כשהתראיינה ל-103FM ב-16 ביולי 2020 סיפרה אילנית על השיר ועל תהליך הפקתו:

ב-1955, בעת יציאת ספר השירים לאור, כתב עורך הספר, המשורר נתן זך כי הנושא המרכזי בשירי עמיחי הוא ה"שנינו ביחד" של האוהבים היוצרים בכך ישות חדשה. הוא רואה בשורת השיר הראשונה אסוציאציה ל"שנינו ביחד" בכך "שהפעמון משמיע לעיתים קרובות כפל־דנדון צליל ובת־קולו, ועל כן הוא גם מונה שניים.".

## הצלחה
ב-21 במאי 1972 נכנס השיר למצעד הפזמונים השבועי במקום ה-13. ב-18 ביוני עלה למקום הראשון, שם שהה שבוע אחד. לבסוף, ב-23 ביולי יצא מהדירוג השבועי, לאחר תשעה שבועות צעידה רצופה.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* לאורך השדרה שאין בה איש, באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אילנית
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יהודה עמיחי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שייקה פייקוב
קטגוריה:סונטות
קטגוריה:שירים על בדידות
קטגוריה:ריקודי עם בישראל: שירים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת התקליט חיפה
פקס עיתון

[ממוזער|תמונה של [הנפת הדגל באיוו ג'ימה, שהופצה במסגרת פקס עיתון של סוכנות הידיעות הבינלאומית AP]]
**הפקס עיתון** (או **עיתונות פקס**) היה סגנון של עיתונאות שהיה נפוץ משנות ה-40 של המאה ה-20, כשטכנולוגיית הפקס צברה תאוצה, עד למאה ה-21, כאשר העיתונות המקוונת החליפה אותה. הפקס עיתונים היו למעשה עיתונים וכתבי עת רבים שנערכו באמצעות תוכנות מחשב והופצו למנויי עיתוני פקס דרך מכשירי פקסימיליה. רוב הפקס עיתונים לא הכילו הרבה עמודים בתוכם, מכיוון שמכשיר הפקסימיליה היה יחסית מוגבל, במיוחד באותן התקופות. היתרון הבולט של הפקס עיתון היה שבאמצעותו היה ניתן להפיץ מידע עדכני באופן מהיר, בלי העלויות הכרוכות בהפצתו ושליחתו באמצעות שליח. רוב הפקס עיתונים הופצו בשעות הלילה, כאשר קווי התקשורת לא היו עמוסים, והקורא היה יכול לקרוא אותם בשעות הבוקר.

## היסטוריה
ב-19 במאי 1924, מדענים מן התאגיד AT&T הצליחו לשלוח 15 תצלומים מקליבלנד לעיר ניו יורק, אשר כללו תוכן לעיתונים. מאז החל להתפתח סגנון עיתונות חדש הנקרא בעברית "פקס עיתון", שבו דפי עיתונים היו נשלחים דרך פקס ללקוחותיהם.
ממוזער|ילדים שקוראים פקס עיתון ב-1938
מערכת הפקסימיליה פינץ' (The Finch Facsimile system) הוצגה בסוף שנות ה-30, ושימשה להעברת "עיתון רדיו" לבתים פרטיים. המערכת השתמשה במקלטי רדיו רגילים, ביתיים, המצוידים במדפסת נייר תרמית של פינץ'.

במהלך מלחמת העולם השנייה הועברו אלפי תצלומים מאירופה, ומאיי האוקיינוס השקט, לארצות הברית. סוכנויות הידיעות הגדולות (AP, UPI, רויטרס), הפיצו פקס עיתונים עם תמונות מהמלחמה ישירות לארצות הברית ולמדינות המערב. התמונה הידועה של הנפת הדגל באיוו ג'ימה בעצמה הופצה באמצעות פקס עיתון, ומכרה אלפי עותקים.

## כיום
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, הפקס עיתונים הגיעו לשיאם, אך מהר מאוד נכחדו מן העולם בשל תאוצתה של העיתונות המקוונת.

נכון לשנת 2023, התאגיד היחיד שעדיין מפיץ פקס עיתונים הוא חדשות קיוטו היפני (ביפנית: 共同通信社) ואף ידוע בעולם בתור התאגיד המודרני היחיד שעדיין משתמש בשיטה זאת. חדשות קיוטו מפיצים פקס עיתונים ביפנית ובאנגלית.

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונות
קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
STS-73

**STS-73** הייתה המשימה ה-18 של מעבורת החלל קולומביה. המטרה העיקרית הייתה ביצוי ניסויים בתחום חקר חוסר כבידה תוך שימוש במערכת USML-2 של ספייסלאב.

## צוות
* **מפקד המשימה** -  קנת באוארסוקס
* **טייס** -  קנת רומינג'ר
* **מומחה משימה 1** -  קתרין קולמן
* **מומחה משימה 2** -  מייקל לופס אלגריה
* **מומחה משימה 3** -  קתרין תורנטון
* **מומחה מטען 1** -  פרד לסלי
* **מומחה מטען 2** -  אלברט סקו

## נתוני משימה
השיגור היה מתוכנן ל-25 בספטמבר 1995 ונדחה מסיבות טכניות. בהמשך הוא נדחה עוד 5 פעמים. השיגור בוצע ב-20 באוקטובר 1995 מכן שיגור 39B במרכז החלל קנדי.

הצוות חולק ל-2 משמרות. המטרה העיקרית הייתה חקר חוסר כבידה תוך שימוש במערכת USML-2 של ספייסלאב. הניסויים הוכנו תוך התחשבות בממצאים שהתקבלו ממערכת USML-1 שפעלה במשימה STS-50 בשנת 1992. בקרת ביצוע רוב הניסויים הייתה באחריות מרכז החלל מרשל.

בנוסף למשימה מרכזית, במהלך הטיסה בוצעו מחקרים גם בתחומים אחרים לרבות גידול גבישים, מדע הבעירה, פיזיקת זורמים וגידול תפוח אדמה בחלל.

המעבורת נחתה במסלול נחיתה מס' 33 במרכז החלל קנדי ב-5 בנובמבר 1995.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* סיכום המשימה באתר נאס"א
* תיאור המשימה
* דיווח לעיתונות
* סרטון על המשימה

STS-073
קטגוריה:1995 בארצות הברית
מרי ג'יין גולד

**מרי ג'יין גולד** (באנגלית: **Mary Jayne Gold**; 12 באוגוסט 1909 – 5 באוקטובר 1997) הייתה יורשת אמריקאית, שמילאה תפקיד חשוב בסיוע ליהודי אירופה, אמנים ואנשי רוח ותרבות להימלט מגרמניה הנאצית בשנים 1940–1941, במהלך מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
גולד נולדה בשיקגו, אילינוי שבארצות הברית, למשפחה עשירה מאוד. היא למדה בבית הספר בדובס פרי, ניו יורק, וסיימה בית ספר באיטליה. בשנות ה-30, הכסף שלה אפשר לה ליהנות מהסצנה החברתית התוססת בלונדון ובפריז. כשהיא טסה במטוס הפרטי שלה, טיילה ברחבי אירופה, בילתה את זמנה במלונות יוקרה, עשתה סקי באתרי הנופש הטובים ביותר באלפים, והתרועעה עם האליטה של אותם זמנים.

## בזמן מלחמת העולם השנייה
גולד התגוררה בדירה בפריז, כשצרפת נפלה בידי הנאצים ב-1940. היא ברחה למרסיי, שלמרות שלא נכבשה על ידי הנאצים, הייתה בשליטתו של משטר וישי משתף הפעולה. במרסיי פגשה את מרים דבנפורט, סטודנטית אמריקאית לאמנות, ואת וריאן פריי, עיתונאי ואינטלקטואל אמריקאי שנשלח לסייע לפליטים על ידי הוועד לסיוע לשעת חירום. לפריי היו 3,000 דולר ורשימה קצרה של פליטים שמאוימים במעצר וגירוש על ידי סוכני הגסטפו, רובם יהודים. רבים צבאו על דלתו, בהם סופרים אנטי-נאצים, אמני אוונגרד, מוזיקאים ומאות אחרים שחיפשו נואשות כל סיכוי להימלט מצרפת. בהסכם שביתת הנשק בין גרמניה לצרפת המובסת, צרפת הסכימה "להסגיר על פי דרישה" פליטים לנאצים.

במקום לחזור לארצות הברית, גולד בחרה להישאר והצטרף לדיבנפורט ופריי יחד עם מתנדבים נוספים במחסה לפליטים ובארגון הבריחה שלהם דרך ההרים לספרד או על ידי הברחתם על סיפונן של ספינות משא המפליגות לצפון אפריקה או לנמלים בצפון או בדרום אמריקה. היא נעזרה בריימונד קורו, איש הלגיון הצרפתי שהפך לגנגסטר המקומי ואף הפך למאהב שלה.

גולד סייעה לסבסד את המבצע שבו ניצלו כ-2,000 פליטים, בין הנמלטים היו אמנים, אנשי רוח ותרבות בהם הפסל ז'אק ליפשיץ, האמן מארק שאגאל, הסופרת חנה ארנדט וחתן פרס נובל, הרופא והביוכימאי אוטו מאיירהוף.

בסתיו 1941, חזרה גולד לארצות הברית, בעוד קורו נסע לספרד והלאה לאנגליה, שם הפך לגיבור מלחמה.

## אחרי המלחמה
לאחר המלחמה, היא חילקה את זמנה בין דירתה בניו יורק לבין בית שבנתה בכפר גאסין במחוז ואר, לא הרחק מסן טרופה. ב-1980 היא כתבה על חוויותיה בזמן המלחמה בספר הזיכרונות "צומת דרכים מרסיי 1940", שיצא לאור על ידי ההוצאה לאור "Doubleday" ב-1980, ותורגם לצרפתית ב-2001 על ידי אליס סילו. האחוזה של מרי ג'יין גולד הושארה לפייר סובאג'.

גולד מעולם לא התחתנה ולא היו לה ילדים. היא מתה מסרטן הלבלב ב-1997 בווילה שלה בגסין.

אמו של אחיינית רבא שלה, אליסון לסלי גולד, היא מחברת ידועה של ספרים על השואה. היא מחברת הספר *Anne Frank Remembered: The Story of the Woman Who Helped Hide the Frank Family* (1987), שנכתב בשיתוף עם מיפ חיס .

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:יהודים שפעלו להצלה בתקופת השואה
קטגוריה:מצילים יהודים בשואה
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:נפטרים מסרטן הלבלב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1997
קוסמוס (לוויינים)

שמאל|ממוזער|200px|לוויין קוסמוס 149 במוזיאון
**קוסמוס** (ברוסית: **Ко́смос**) הוא שם שקיבלו לוויינים מתוצרת ברית המועצות ורוסיה. שם זה קיבלו לוויינים מתוכניות שונות, בעיקר לווייני ריגול מסיבות ביטחוניות אך גם לווייני ניסוי של תוכניות שונות, ניסוי של חלליות מאוישות, לווייני ניסוי טכנולוגי ולוויינים ששיגורם לא עבר בהצלחה. הלוויין הראשון שקיבל שם "קוסמוס" היה "קוסמוס 1" ששוגר ב-16 במרץ 1962. זה היה לוויין מסדרה DS-1 והוא קיבל את השם בדיעבד. שיטה זו נמשכה גם ברוסיה. בסך הכול שוגרו כ-2500 לוויינים שקיבלו שם "קוסמוס".

השיגורים בוצעו מקוסמודרום בייקונור, קוסמודרום פלסצק, קפוסטין יאר. סוג משגר נבחר בהתאם למשקל הלוויינים. חלק מהלוונים היו בעלי יחידת חזרה שהביאה לכדור הארץ חומר מודיעיני שנאסף.

בשנת 2009 לוויין "קוסמוס 2251" שיצאה משימוש התנגש עם לוויין אמריקאי "אירידיום 33" וזו הייתה התנגשות לא מתוכננת ראשונה של לוויינים בחלל.

## סוגים של לווייני קוסמוס
* שיגורים של תוכנית ונרה שכשלו
* שיגורים לא מאוישים של חללית מדגם "ווסחוד"
* שיגורים של תוכנית לונה שכשלו
* שיגורים לא מאוישים של חללית של חללית מדגם "סויוז"
* לוויינים מסדרה DS
* לוויינים מסדרה זניט
* לוויינים מסדרה סטרלה
* לוויינים של מערכת לגנדה
* לוויינים מסדרה פרסונה
* לוויינים של מערכת גלונאס
* קוסמוס 557 – שיגור לא מוצלח של תחנת החלל סאליוט
* קוסמוס 1408 – לאחר סיום פעילות כלוויין מודיעין אותות הושמד במסגרת ניסוי נשק נגד לוויינים

## קישורים חיצוניים

* תיאור לוויינים 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוויינים רוסיים
קטגוריה:לוויינים סובייטיים
ג'ון דאנקן

**ג'ון דאנקן** (באנגלית: **John Duncan**; 1866–1945) היה צייר סימבוליסט סקוטי. חלק ניכר מעבודותיו, מלבד דיוקנאות, תיארו אגדות ארתוריאניות, פולקלור קלטי ונושאים מיתולוגיים אחרים.

## ביוגרפיה
דאנקן נולד באזור היל-טאון של דנדי ב-19 ביולי 1866, בנו של קצב ומגדל בקר. ג'ון, לא התעניין בעסק המשפחתי והעדיף את האמנות החזותית. עד גיל 15 הוא הגיש קריקטורות למגזין המקומי "נורת' וויזארד" ולאחר מכן התקבל כעוזר במחלקת האמנות של העיתון "דנדי אדויטייזר". באותו זמן הוא גם היה תלמיד בבית הספר לאמנות בדנדי. בשנים 1887–1888 עבד בלונדון כמאייר מסחרי, ולאחר מכן נסע לאירופה כדי ללמוד באקדמיה של אנטוורפן בהדרכת צ'ארלס ורלט ובאקדמיה לאמנות של דיסלדורף.

ב-1889 חזר דאנקן לדנדי והציג בגלריות האמנות של ויקטוריה ואלברט. בשנה שלאחר מכן הוא הפך לאחד מהחברים המייסדים של האגודה לאמנויות גרפיות של דנדי (אגודת האמנות של דנדי). רוב הכנסותיו בתקופה זו הגיעו מעבודות דיוקן, כולל סוחר היוטה ג'ון ל. לוק וגברת האנטר מהילטון.

ב-1892 עבר דאנקן לאדינבורו כדי לעבוד עם הסוציולוג, הבוטנאי והאורבניסט פטריק גדס, שאותו פגש בדנדי. כחלק מתנועת התחייה הקלטית, דאנקן צייר ציורי קיר עבור אולמות המגורים בגן רמזי. הוא גם הפך לאמן הראשי של המגזין "אברגרין" של גדס 1895–1897. המגזין הציג גם עבודות של האמנית נל בקסטר והאמן רוברט ברנס. בין יתר הנושאים, דאנקן תיאר את בכחוס וסילנוס בסצנה מיתית. דאנקן שימש גם כמנהל בית הספר לאמנות "אולד אדינבורו" של גדס.

בשנת 1897 דאנקן חזר לדנדי והציג ציורים קלטיים וסמליים באיגוד האמנויות הגרפי, וגם באקדמיה הסקוטית המלכותית ובמכון המלכותי של גלאזגו. הוא המשיך ללמד אמנות ועיצוב, בדנדי YMCA, באוניברסיטה ובית הספר לאמנות במכון הטכני של דנדי. הוא גם יצר את קולקטיב העיצוב הראשון של דנדי על ידי איסוף קבוצה של כישרונות צעירים שיצרו והציגו יצירות אמנות דקורטיביות ועיצוב עבור האגודה לאמנויות גרפיות, כולל נל בקסטר, רוזה בקסטר, אליזבת ברט ואחותו של דאנקן ג'סי ווסטברוק.

הודות להשפעתו של פטריק גדס, בשנת 1900 מונה דאנקן כפרופסור במכון בשיקגו שנוסד על ידי פרנסיס ווילנד פרקר. הוא לא היה מאושר בשיקגו, ולאחר מותו של פארקר ב-1902 חזר דאנקן לסקוטלנד והתיישב באדינבורו, שם יחיה עד סוף ימיו.

## גלריה

 File:John Duncan (1913) Saint Bride.jpg|הכלה הקדושה, 1913
File:John Duncan - Iona.jpg|דיוקן של הלן שלאפ
File:Riders of th Sidhe (big).jpg|הרוכבים במירוץ מיתולוגי
File:John Duncan, 1930s - Four figures in a landscape.jpg|ארבע דמויות בנוף
File:John Duncan - Jehanne d'Arc et sa Garde écossaise - study.jpg|ז'אן דארק - רישום
File:John Duncan - 004.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1866
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1945
פאני קנדל

**פרנצ'יסקה "פאני" קנדל** (בפולנית: **Franciska "Fanny" Kandlówna**; ? – 1940) הייתה שחיינית יהודייה-פולנייה. אלופה ושיאנית פולין בשחייה. נספתה בשואה.

## ביוגרפיה
קנדל התאמנה בקבוצת הכח ביליץ, לצידן של זאוברמן, גרטרודה דוידוביץ' ולידיה פסטור היא התאמנה בבריכת השחייה פנורמה שנפתחה בשנת 1936, אחד המתקנים המודרניים ביותר באירופה.

### 1934
באליפות פולין שנערכה בשנת 1934 היא זכתה בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חזה ובמשחה שליחות 3x100 מטר מעורב ביחד עם גרטרודה דוידוביץ' ולידיה פסטור.

### 1935
ב שנערכה בחיפה באפריל 1935 היא זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם גרטרודה דוידוביץ' ולידיה פסטור בתוצאה של 7:11.2 דקות, אחרי אוסטריה (5:34.6 דקות) וארץ ישראל (6:02.6 דקות) וסיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:50.7 דקות.

בתחרות שנערכה בקרקוב, היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 3x100 מטר מעורב ביחד עם פאני קנדל ולידיה פסטור בתוצאה של 4:57.5 דקות.

### 1939
באליפות פולין שנערכה בביליץ באמצע יולי אותה שנה לעיני 3500–4500 צופים היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם חברותיה זאוברמן, גרטרודה דוידוביץ' ולידיה פסטור בשיא פולין חדש של 5:47.7 דקות.

לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין היא נהרגה בלבוב.

## קישורים חיצוניים

* 
*  תמונה של פאני קנדל, תמונה מספר 3
* Maccabiah Games before World War II 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודיות פולניות
קטגוריה:שחייניות יהודיות
קטגוריה:שחייניות פולניות
קטגוריה:נספות השואה
קטגוריה:ספורטאים שנספו בשואה
קטגוריה:נפטרות ב-1940
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1940
יבלת תפילה

[ממוזער|יבלת תפילה. מחוץ ל[מסגד אל-חראם]]
[ממוזער|[מוסא אבו מרזוק עם יבלת תפילה]]
**יבלת תפילה** (ערבית: زبيبة, זביבה) היא יבלת על המצח הקיימת אצל מוסלמים אדוקים, בעיקר במצרים.

האסלאם דורש ממאמיניו להתפלל חמש פעמים ביום (צלאה). תפילה הכוללת כריעה על מחצלת תפילה ונגיעה באדמה עם המצח. כאשר עושים זאת בחוזקה לפרקי זמן ממושכים, עלולות להתפתח יבלות על המצח שנחשבות כסימן של אדיקות. למשל, ההוכחות לאדיקותו של אנואר סאדאת היו יבלות על מצחו מהשתטחות חוזרת ונשנית בתפילה.

מנהג זה מוזכר בקוראן:

חלק מהמוסלמים מאמינים גם שביום תחיית המתים, היבלת הזו תאיר באור לבן עצום. עם זאת, גאווה אסורה באסלאם. אם גבשושית התפילה עלולה לגרום לגאווה, יש לנקוט באמצעי זהירות כדי לעצור היווצרות בליטה, שכן זכות התפילה עלולה להתבטל.

בהקשר למנהגים הגופניים בזמן התפילה, מלבד הופעת הסימן על גבי המצח, דווח על סימנים דומים גם על גבי המרפקים, ברכיים וקרסוליים.

## קישורים חיצוניים
* התייחסות ליבלת תפילה אצל 'גברים, נשים ואלוהים(ים)'

## הערות שוליים

קטגוריה:ראש-צוואר
קטגוריה:עור
קטגוריה:תסמינים וסימנים
קטגוריה:צלאה
לידיה פסטור

**לידיה פסטור** (בפולנית: **Lidka Pastor**) הייתה שחיינית יהודייה-פולנייה. אלופה ושיאנית פולין בשחייה.

## ביוגרפיה
פסטור התאמנה בקבוצת הכח ביליץ, לצידן של זאוברמן, גרטרודה דוידוביץ' ופאני קנדל היא התאמנה בבריכת השחייה פנורמה שנפתחה בשנת 1936, אחד המתקנים המודרניים ביותר באירופה.

### 1935
ב שנערכה בחיפה באפריל 1935 היא זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם גרטרודה דוידוביץ' ופאני קנדל בתוצאה של 7:11.2 דקות, אחרי אוסטריה (5:34.6 דקות) וארץ ישראל (6:02.6 דקות) וסיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:35 דקות

בתחרות שנערכה בקרקוב, היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 3x100 מטר מעורב ביחד עם פאני קנדל וגרטרודה דוידוביץ' בתוצאה של 4:57.5 דקות ובמדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:25.3 דקות, אחרי גרטוטרדה דוידוביץ' (1:21.2 דקות)

### 1939
באליפות החורף של פולין שנערכה בוורשה במרץ 1939 במזג אוויר סוער ותחת גשם חזק, היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-300 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:40.5 דקות. באליפות פולין שנערכה בביליץ באמצע יולי אותה שנה לעיני 3500–4500 צופים היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם חברותיה זאוברמן, גרטרודה דוידוביץ' ופאני קנדל בשיא פולין חדש של 5:47.7 דקות.

## קישורים חיצוניים
* 
*  תמונה של לידיה פסטור, תמונה מספר 3

## ראו גם

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודיות פולניות
קטגוריה:שחייניות יהודיות
קטגוריה:שחייניות פולניות
היפוניכיום

באנטומיה של האדם, **ההיפוניכיום** (באנגלית: **Eponychium**) הוא קרום עור מעובה בבסיס הציפורניים, הוא השכבה הראשונה של העור, אליו מחוברת הציפורן ועליו היא גדלה. האפוניכיום מורכב מתאי עור חיים עתירי עצבים וכלי דם בעוד שהציפורן היא תאי עור מתים. תפקידו להגן על האזור שבין הציפורן לאפידרמיס מפני חשיפה לחיידקים וזיהומים. כדי לשמור על האצבע והציפורן מזיהומים וחיידקים, אין לשייף או לקצץ את האפוניכיום.

בבעלי חיים פרסתנים, ההיפוניכיום הוא כמוסת הפרסה הנשירה  בעוברעם ובסייחים שזה עתה נולדו, ומהווה חלק מהפרסה הקבועה בבעלי חיים מבוגרים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציפורניים
משפחת סטמקר

**משפחת סטמקר** (גם **Satamkar או Satamker**) היא משפחה מבני ישראל שחיה במשך מאות שנים בקולאבה (כיום מחוז רייגאד) שבאזור קונקן, בהודו. רוב בני המשפחה עברו לישראל משנות ה-60 ועד שנות ה-80 של המאה ה-20; חלקם התיישבו במקום אחר בעולם.

## מקורות
מוצאה של משפחת סטמקר בכפר סאטמבה/וירג'ולי ממחוז ריגד במדינת מהאראשטרה, ליד החוף המערבי של הודו מדרום למומבאי. משפחה זו שייכת לקהילת בני ישראל, אחת משלוש הקבוצות של יהודי הודו. על פי המסורת, אבות בני ישראל היו יהודים שהגיעו להודו לפני כ-2000 שנה, התיישבו והתחתנו עם האוכלוסייה המקומית. מאמינים שהם גיירו את נשותיהם או לפחות שמרו על כמה מסורות יהודיות במשפחותיהם.

## החיים בקולאבה
בני ישראל חיים במחוז קולבה (היום: ראיגד) כבר קרוב לשמונה עשרה מאות שנים. אבות סטמקר נהגו להתגורר בכפרים שמהם האמינו שהם לקחו את שמות משפחתם (סטמקר = מסאטמבה (וירג'ולי), פנקר = מהעיירה שנקראת פן, אשטמקר = מהעיירה שנקראת אשטמי). סאטמבה פירושו, במראטהית, 'שבעה מנגו'. במשך מאות שנים עיסוקם העיקרי היה כבישת שמן. הם הפיקו שמן ממעין שומשום שנקרא *טיל* ונודעו בשם *שניוואר טלי* ("מכבשי שמן שבת"), כי לא עבדו בשבת.

## התיישבות ברחבי הודו
בסוף המאה ה-18 ובעיקר במהלך המאה ה-19 התגייסו הגברים לצבא. עם מסורת של אוריינות, הם מצאו תפקידים גם בממשל הקולוניאלי הבריטי, בשירות המדינה, ברכבת, בדואר, ובמכס. מאותה תקופה הם התיישבו בכל חלקי הודו (הודו ופקיסטן הנוכחית). רבים גרו במומבאי ועבדו כנגרים או קבלנים ('מיסטרי').

בתחילת המאה ה-19, חלקם עזבו את הכפרים שלהם למומבאי, ננדגאון, מהראשטרה ומקומות אחרים. רוב בני משפחת סטמקר התגוררו בסאטמבה/וירג'ולי עד שנות ה-70.

## הגירה מהודו
בין שנות ה-60 ל-1980, רוב משפחת סטמקר היגרו לישראל. רבים מבני ישראל כבר עזבו בשנות החמישים. חלקם חיים כיום בבריטניה, ארצות הברית, קנדה, צרפת, איטליה, ספרד, ברזיל ומדינות מערביות אחרות. חלק מהמשפחה עדיין מתגורר בהודו.

## אנשים עם שם המשפחה סאטמקר
* דניאל אברהם סטמקר (המכונה דניאל אברהם) – מייסד חברת הספנות "ד. אברהם ובניו" במומבאי; נאמן ונשיא לשעבר של בית הכנסת תאן.
* דוד יחזקאל סטמקר – נשיא וגזבר קהילת בני ישראל, היה גם נציג המועצה המרכזית היהודית בבומביי.
* חנוך סטמקר – שחקן קולנוע ועוזר במאי של מהבוב חאן, במאי בולט של סרטים הינדיים.
* סולומן סטמקר – נגר
* נתן סולומן סטמקר – מוזיקאי.
* דוד סולומן סטמקר – מוזיקאי.
* אביגיל דוד סטמקר – מורה למוזיקה.
* בנימין נתן סטמקר – מוזיקאי.
* שגולה נתן סטמקר – רקדן קלאסי הודי.
* רפאל דוד סטמקר – מוזיקאי בתעשיית הקולנוע ההינדי ונגן כלי הקשה.
* רינה נתן סטמקר (רינה אליהו דיגורקר) – רקדנית קלאסית הודית.
* חנניאל נתן סטמקר – מוזיקאי בתעשיית הקולנוע ההינדי וגיטריסט.
* דוד סולומן סטמקר – מוזיקאי.
* סוזן דייוויד סטמקר (סונאלי סוניל פנדס) – רקדנית סיטאריסטית ורקדנית הודית קלאסית.
* דניאל רפאל סטמקר – מוזיקאי ופסנתרן.
* רבי חננאל סטמקר

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

סטמקר
סטמקר
סטמקר
דפנה חיימוביץ'

**דפנה חיימוביץ**' (נולדה ב-14 בנובמבר 1948) היא סופרת ישראלית. חיימוביץ' עסקה בהדרכת מורים ובהנחלת השפה העברית לעולים. לאורך השנים פרסמה סיפורים קצרים ושירים בכתבי עת ספרותיים.

## ביוגרפיה
חיימוביץ' ילידת רחובות. למדה בתיכון דה שליט ברחובות. לאחר מכן למדה חינוך לגיל הרך במכללת לוינסקי ועבדה כגננת במשך שנתיים בקיבוץ רמת הכובש. בהמשך הייתה מחנכת כיתות א-ב, מדריכת מורים ומורה לעברית לעולים באולפן. בעלת תואר ראשון בתיאטרון מהאוניברסיטה העברית, ותואר שני בספרות, מגמת כתיבה, מאוניברסיטת בן-גוריון.

חברה באגודת הסופרות והסופרים העבריים וכן באקו"ם

## חיים אישיים
חיימוביץ' נשואה למרדכי, אמא לשני ילדים וסבתא לשישה נכדים. גרה בראשון לציון.

## ספריה
* לבדי ולא לבדי (ירושלים: דביר, 1984)
* ספורים במספריים (גבעתים: מסדה, 1986)
* חלומות בעננים (אור יהודה: ספרית מעריב, 1994)
* תלתלים (תל אביב: מטר הוצאה לאור, 2014)
* בית, עץ, געגוע (חבל מודיעין: כנרת, זמורה - מוציאים לאור, 2022)
* קיפודים רוקדים (בני ברק: מדיה 10 הוצאה לאור, 2023)
* הכוכבים של גלי ורני (בני ברק: מדיה 10 הוצאה לאור, 2023)

## פרסומים נוספים
* לפרוח עם שיר: על שירים ומשוררים – חוברת קריאה ועבודה (תל אביב: מודן, 1994)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* דפנה חיימוביץ' - פרסומים באתר הפנקס - כתב עת לילדים
* נעים להכיר, דפנה חיימוביץ' באתר סלונט, 2.6.2020
* דפנה חיימוביץ' פרסומים באתר סלונט
* ריאיון עם הבוגרת דפנה חיימוביץ באתר מכללת לוינסקי, מאי 2016
* דפנה חיימוביץ' באתר גוגל ספרים
* סיפור קצר: “אחרי המסיבה” מאת דפנה חיימוביץ’ באתר קורא בספרים, 26.1.2015
* דפנה חיימוביץ', חג הספר או גלגולו של שיר, ספרות ילדים ונוער, חוברת 141, דצמבר 2018
* דפנה חיימוביץ', פורים ביער, מסכות, גיליון 98, מרץ 2023

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון דה שליט
קטגוריה:בוגרי תיכון דה שליט
קטגוריה:בוגרות מכללת לוינסקי לחינוך
קטגוריה:בוגרי מכללת לוינסקי לחינוך
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
אנדראס טובה

**אנדראס טובה** (בגרמנית: **Andreas Toba**; נולד ב-7 באוקטובר 1990) הוא מתעמל גרמני.

## ביוגרפיה
טובה נולד בהנובר. אביו הוא המתעמל הרומני מריוס טובה. ב-2008 הוא זכה במדליית ארד עם הנבחרת שלו באליפות לילדים ונוער בלוזאן, ב-2009 החל להיות חבר בנבחרת הלאומית של גרמניה. באליפות גרמניה באותה שנה הוא היה במקום השישי ושביעי. לאחר מכן, באולימפיאדת 2012 היה במקום הרביעי.

באולימפיאדת 2016 עבר פציעה אך התחרה בסוס סמוכות ועזר לגרמניה להגיע לגמר, באותה שנה זכה בפרס במבי, פרס תקשורת גרמני.

באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021 הוא השתתף בתחרות בפעם השלישית. נבחרתו הגיע לגמר וסיימה במקום השישי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מתעמלים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1990
קטגוריה:מתעמלים גרמנים באולימפיאדת טוקיו (2020)
מצוקילס

**מצוקילס** זאת גרסה כשרה לפסח של המאכל המקסיקני הפופולרי צִ'ילָקִילֶס בה פיסות הטורטיה מוחלפות בפיסות מצה.

## אופן ההכנה
מצוקילס דומה מאוד למצייה (ביידיש מצה בריי). ההבדל הוא בתוספות המיוחדות למטבח המקסיקני.

תחילה שוברים מצה ומטגנים בשמן עמוק. את חתיכות המצה הפריכות מוסיפים למחבת בה סלסה אדומה או ירוקה, בצל מטוגן וביצים. התערובת מתבשלת עד שחתיכות המצה מתחילות להתרכך. מצוקילים מוגשים בדרך כלל יחד עם שמנת חמוצה, מיני גבינות, בצל פרוס, פרוסות אבוקדו או גואקמולה, פרוסות צנון, שעועית או כל ירק אחר לפי הטעם.

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי פסח
קטגוריה:מצות
קטגוריה:המטבח המקסיקני
קטגוריה:יהדות מקסיקו
קטגוריה:המטבח היהודי
ביורן נורדקוויסט

**ביורן אקסל גוטה נורדקוויסט** (בשוודית: **Björn Nordqvist**; 6 באוקטובר 1942) היה כדורגלן שוודי, ששיחק בעמדת הבלם.

## ביוגרפיה
נורדקוויסט שיחק בצעירותו במחלקת הנוער של עיר הולדתו אלסברג. בחודשי החורף, כאשר תנאי מזג האוויר לא אפשרו משחקי כדורגל, הוא נהג לשחק הוקי קרח.

נורדקוויסט זכה באלסוונסקאן עם נורשפין ובגביע ההולנדי עם פ.ס.וו איינדהובן. בשנת 1968, זכה בפרס גולדבולן, ככדורגלן השוודי הטוב ביותר של השנה. לאחר מכן נכנס להיכל התהילה של הכדורגל השוודי.

במהלך שנות ה-60 וה-70, היה נורדקוויסט קפטן נבחרת שוודיה ועשה לעצמו שם כאחד מגדולי הכדורגלנים בתולדותיה. הוא שיחק בשלושה מונדיאלים (1970, 1974 ו-1978), ורשם במדי הנבחרת 115 הופעות. הוא החזיק בשיא ההופעות במדי הנבחרת השוודית הזה עד שתומאס ראבלי עקף אותו ב-1994 לאחר שרשם את הופעתו ה-116 עבור שוודיה בחצי גמר מונדיאל 1994.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מגני כדורגל שוודים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שוודיה
קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1970
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1974
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1978
קטגוריה:כדורגלני נורשפין
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1942
טורטוק

**טורטוק** הוא כפר קטן בטריטוריית האיחוד ההודי של לדאק בין רכס קארקוראם להרי ההימלאיה, ואחד הכפרים הצפוניים ביותר של הודו, קרוב לקו השליטה בין הודו לפקיסטן. טורטוק ידוע בפירות שמגדלים בו, בעיקר משמשים.

טורטוק היה בשליטה פקיסטנית עד למלחמת הודו–פקיסטן השלישית, אז כבש הצבא ההודי את הכפר.

## היסטוריה
השבט המוכר ביותר שאכלס את טורטוק היה שבט דארדיק . בסביבות המאה ה-13 לספירה, הגיעו לטורטוק שני לוחמים בשם צ'ולי ויאנגדרונג. הם הרגו את המלך ובסופו של דבר רוב המקומיים ברחו מטורטוק לאורך הנחל ומעבר להר, אל הכפרים הנקראים כיום האנו, דאה ודומקאר. נכון לעכשיו, רוב האוכלוסייה בטורטוק הם צאצאים ישירים של צ'ולי ויאנגדרונג. טורטוק נשארה נסיכות עצמאית עד כיבוש בלטסטן על ידי האימפריה הסיקהית .

אנשי טורטוק היו בונים . האסלאם הגיע לטורטוק על ידי המטיף הפרסי סייד עלי שאה חמדני .

### מלחמות הודו–פקיסטן
שמאל|ממוזער|אנדרטת המלחמה בטורטוק
בתום מלחמת הודו–פקיסטן הראשונה עבר הכפר טורטוק לשליטת פקיסטן.

במהלך מלחמת הודו–פקיסטן השלישית, אזור זה היה המקום בו התקיים קרב טורטוק . ב-1999 התקיימה מלחמת קרגיל שהשפיעה על המקום. חלק מהמקומיים סייעו לכובשים הפקיסטנים.

#### שיטפונות
באוגוסט 2010, הכפר טורטוק הושפע משיטפונות שהתרחשו בכל אזור לדאק.

## תיירות
שמאל|ממוזער|נוף של עמק שיוק
טורטוק נפתח לתיירים בשנת 2010. הכפר משקיף לעמק מוריק ויש בו בית מלוכה עתיק.

זהו הכפר הגדול האחרון שבו מותרת פעילות תיירותית לפני קו השליטה.
ממוזער|ילדים בטורטוק
## דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של הודו מ-2011 , בטורטוק יש 384 משקי בית. שיעור האוריינות הוא 82.53%. תושבי טורטוק והכפרים הסמוכים לו מדברים את שפת הבלטי  יחד עם לדאקי  ואורדו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הודו: כפרים
קטגוריה:יחסי הודו–פקיסטן
קטגוריה:לדאק
בלה הורנשטיין

**אירנה בלה הורנשטיין** (בפולנית: **Irena Bella Hornstein**; 1 בפברואר 1916 - ?) הייתה אתלטית יהודייה-פולנייה. אלופת פולין (1937) והמכביה השנייה (1935) בריצת 800 מטר.

## ביוגרפיה
הורנשטיין התאמנה בקבוצת חשמונאי לבוב.

### 1935
#### אלופת המכביה
במכביה השנייה שנערכה באפריל 1935 היא זכתה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:49.4 דקות, לפני מרילה פרייוולד מפולין (2:52.6 דקות) ולוטה אייכהורן מגרמניה. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 200 מטר.

באליפות פולין שנערכה בקרקוב ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:37.4 דקות, אחרי אירנה שווידרסקה מפוזנן (2:33.4 דקות) ולפני יאדוויגה נובאצקה מוורשה (2:39.4 דקות)

### 1936
באליפות פולין באתלטיקה שנערכה בלודז' בתחילת יולי 1936 היא זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:33.6 דקות, אחרי יאדוויגה נובאצקה מוורשה (2:29.9 דקות) ולפני יאדוויגה וודניצקה מלודז' (2:37.0 דקות)

### 1937
#### אלופת פולין
באליפות פולין בריצת שדה שנערכה בקרקוב ב-18 באפריל 1937 היא זכתה במדליית זהב בריצת 1.15 ק"מ בתוצאה של 4:14.1 דקות, לפני מריה מוקה מבידגושץ' (4:19.0 דקות) ומריה טקיאלקי מקרקוב (4:24.8 דקות).

באליפות פולין באתלטיקה שנערכה בבידגושץ' מ-10 ועד 11 ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:44.9 דקות, לפני קלרה סוחוצקה מווראשה (2:49.6 דקות) ומריה מוקה מבידגושץ' (2:49.8 דקות)

### 1938
באליפות פולין שנערכה בגרודז'ונדז בסוף יולי 1938 היא זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:28.5 דקות, אחרי גרטרודה איבצ'וק מגרודז'ונדז (2:28.1 דקות) ולפני הלינה זבורובסקה וורשה (2:36.4 דקות)

## קישורים חיצוניים
* כל המנצחות באליפות פולין בריצת 800 מטר מוויקיפדיה 
* תמונות של בלה הורנשטיין

## הערות שוליים

קטגוריה:אצניות יהודיות
קטגוריה:אצניות פולניות
קטגוריה:אתלטיות יהודיות
קטגוריה:אלופות המכביה: אתלטיות