open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יעקבוס קמבנליס

ממוזער|יעקבוס קמבנליס
**יעקבוס קמבנליס** (ביוונית **Ιάκωβος Καμπανέλλης**; 2 בדצמבר 1922 - 29 במרץ 2011) היה מחזאי, משורר וסופר יווני. קמבנליס כתב יותר מ-30 מחזות ונחשב לגדול מחזאי יוון בעת החדשה. הוא גם כתב טקסטים לשירים שהפכו פופולריים מאוד ביוון.

קמבנליס נולד באי היווני נקסוס ב-1922. ב-1934 עברה משפחתו לאתונה בעקבות קשיים כלכליים.

קמבנליס היה סטודנט צעיר באתונה בזמן הכיבוש הנאצי בזמן מלחמת העולם השנייה. בשנת 1943, כשהמצב ביוון הפך לבלתי נסבל בגלל הרעב והדיכוי הגרמני, הוא ניסה לברוח מיוון הכבושה לעבר שוויץ הנייטרלית. הוא נתפס על ידי הגסטפו בווינה (אוסטריה) בזמן שניסה לחצות את הגבול. משום שהיה מזוהה עם כוחות ההתנגדות ביוון. הנאצים ראו בו "אסיר פוליטי" מסוכן. לאחר שנתפס בווינה, הוא לא הוחזר ליוון אלא נשלח ישירות למחנה הריכוז מאוטהאוזן באוסטריה, שהיה ידוע כאחד המחנות האכזריים ביותר עבור אסירים פוליטיים ("דרג 3" – מחנות שנועדו להשמדה באמצעות עבודה). הוא שהה במחנה שנתיים (1943–1945). שם הוא היה עד לזוועות שבוצעו ביהודים (כולל אלו שהגיעו מסלוניקי ומהאי קורפו) ובשבויי מלחמה אחרים.

לאחר שחרורו ושובו לאתונה החל ללמוד תיאטרון.

הרומן היחיד שכתב, "מאוטהאוזן", מבוסס על חוויותיו כעציר במחנה הריכוז מאוטהאוזן. היצירה שימשה כהשראה עבורו לכתיבת מחזור שירים - הבלדה על מאוטהאוזן - שהלחין מיקיס תאודוראקיס. אחד השירים בשם "שיר השירים"  (Asma Asmaton) תורגם לעברית וידוע בביצועם (בנפרד) של ליאור ייני ושל אלינוער מואב.

## בקולנוע
קמבנליס גם כתב תסריטים לשני סרטים יוונים בולטים; "סטלה", בבימויו של מייקל קקויאניס ו"או דראקוס" בבימויו של ניקוס קונדורוס.

### "סטלה" (Stella, 1955)
זהו הסרט המפורסם ביותר בכיכובה של מלינה מרקורי. קמבנליס כתב את המחזה המקורי עליו מבוסס התסריט. 

במרכז העלילה סטלה, זמרת רמבטיקו בטברנה פופולרית. היא אישה חופשייה, עוצמתית, שמסרבת להיכנע למוסכמות החברתיות של יוון השמרנית. היא מתאהבת בכדורגלן (בגילומו של יורגו פונטאס), אבל כשהוא לוחץ עליה להתחתן ו"להתמסד", היא בוחרת בחופש שלה, גם אם המחיר הוא טרגי. הסרט מצולם באווירה של הטברנות, המקום שבו חיו ועבדו יהודי ויווני סלוניקי יחד. השיר המפורסם מהסרט, "Agapi pou 'gines dikopo mahairi" (אהבה שהפכה לחרב פיפיות), הוא שיר יווני נודע עד היום.

### "או דראקוס" (O Drakos / המפלצת של אתונה, 1956)
זהו סרט שנחשב ליצירת מופת של הקולנוע הניאו-ריאליסטי, בבימויו של ניקוס קונדורוס. 

במרכז העלילה פקיד בנק קטן ואפור (בגילומו של הקומיקאי הגדול דינוס אילופולוס בתפקיד דרמטי) אשר מגלה שהוא דומה דמיון מפתיע לפושע מבוקש ומסוכן המכונה "הדרקון". עולם הפשע של אתונה טועה לחשוב שהוא אכן הפושע המפורסם, ובפעם הראשונה בחייו, האיש הקטן והחלש הזה זוכה לכבוד, פחד והערצה. הוא נסחף לתוך המשחק הזה עד לסוף המר. הסרט עוסק בזהות. איך אדם פשוט יכול להפוך ל"מפלצת" או לגיבור בעיני אחרים רק בגלל נסיבות חיצוניות. ובכך ישנה ביקורת חברתית נוקבת על החברה היוונית שאחרי המלחמה – חברה שמחפשת גיבורים או שעירים לעזאזל.

## מיצירותיו
* 1963 "מאוטהאוזן", תורגם לעברית והופיע בהוצאת כתר, 2005.

## קישורים חיצוניים

* 
* הודעה על מותו, אתר Athens News 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחזאים יוונים
קטגוריה:משוררים יוונים
קטגוריה:סופרים יוונים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1922
קטגוריה:יוונים שנפטרו ב-2011
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אריסטו של סלוניקי
פרשת פקודי

270px|ממוזער|הכנת בגדי הכהונה
פרשת **פְּקוּדֵי** היא פרשת השבוע האחת-עשרה והאחרונה בספר שמות. על פי החלוקה לפרקים, היא מתחילה ב ומסתיימת בסוף הספר, .

הפרשה נפתחת בסיכום הכמויות והחומרים מהם הכינו בני ישראל בראשות בצלאל בן אורי ואהליאב בן אחיסמך את המשכן ואת כליו. לאחר מכן מתוארת הכנת בגדי אהרון ובניו הכהנים, בהם המעיל, האפוד, החושן, הציץ, של הכהן הגדול, והכתונת, האבנט, המצנפת והמכנסים אותם לבשו כל הכהנים. בסיום הפרשה מתוארת הבאת המשכן וכליו למשה, הקמת המשכן והשראת השכינה בו.

בשבת פרשת פקודי מסיימים את קריאת התורה של ספר שמות, ורבים נוהגים לקרוא בסיומה "חזק חזק ונתחזק". בשנה פשוטה, לרוב קוראים את הפרשה לפני ראש חודש ניסן ביחד עם פרשת ויקהל, ובשנה מעוברת, סמוך לראש חודש אדר ב' והיא נקראת לבדה.

## נושאים בפרשה
300px|ממוזער|כלי המשכן עומדים מוכנים בפני משה.
פרשת פקודי היא האחרונה בסדרת הפרשיות העוסקות בנושא יצירת המשכן, כליו ובגדי הכהונה. 
### החומרים והכמויות ששימשו להקמת המשכן
הפרשה נפתחת בדו"ח מפורט על התרומות שהתקבלו מן העם לצורך בניית המשכן. בין היתר מפורטות הכמויות של הזהב (אשר שימש להכנת חלק גדול מכלי המשכן וחלק מבגדי הכהונה), וכמויות הכסף אשר התקבל מתרומת מחצית השקל ושימש להכנת האדנים והווים לעמודי החצר.

### יצירת בגדי הכהונה
אחר כך בא תיאור הכנת בגדי הכהונה: האפוד והחושן, המעיל, הכותנות של אהרן ובניו, המצנפת, המכנסיים, האבנט, ולבסוף הציץ.

### הקמת המשכן והשראת השכינה
בסיום העבודה מביאים בני ישראל אל משה את המשכן, את כליו ואת בגדי הכהונה. כשראה משה שהמלאכה נעשתה כפי שה' ציווה אותם, הוא מברך את עושי המלאכה. 
לאחר מכן, ה' מצווה את משה להקים את המשכן, להציב את הכלים במקומם ולמשוח אותם בשמן המשחה, וכן להלביש את אהרן ובניו בבגדי הכהונה ולמשוח גם אותם. כל זאת, מצטווה משה לעשות ביום הראשון של החודש הראשון, בשנה השנייה ליציאת מצרים. אחרי הקמת המשכן שוכן ענן הכבוד, המסמל את נוכחותו של ה', על המשכן.

## תאריכי הקריאה
השבת בה קוראים את פרשת פקודי יכולה לחול בתשעה תאריכים שונים.

יחד עם פרשת ויקהל:
*שנת הכז - כ"ג באדר
*שנת גכה ושנת בשה - כ"ה באדר
*שנת בחג ושנת זשג - כ"ז באדר
*שנת זחא - כ"ט באדר
בנפרד:
*שנת השא - כ"ט באדר
*שנת השג - כ"ט באדר א'
*שנת החא - א' באדר ב'
*שנת גכז ושנת בשז - ב' באדר ב'
*שנת בחה ושנת זשה - ד' באדר ב'
*שנת זחג - ו' באדר ב'

## הפטרה
מפטירים בתיאור בניית בית המקדש בימי שלמה, ב. הספרדים והתימנים קוראים , האשכנזים קוראים מ (ובק"ק פוזנא התחילו ) עד , האיטלקים ב עד , ובנוסח רומניא הפטירו  עד . אם קוראים את אחת מארבע פרשיות, מפטירים בהפטרה מיוחדת לה.

* ברוב השנים שאינן שנים מעוברות, קוראים את פרשת פקודי ביחד עם הפרשה שלפניה, פרשת ויקהל, לרוב ביחד עם פרשת החודש ובשנים מסוג הכז ביחד עם פרשת פרה.
* בשנים פשוטות מסוג השא קוראים את פרשת פקודי לבדה, ביחד עם פרשת החודש.
* בשנים מעוברות פקודי תמיד נקראת לבדה.
* בשנים מסוג החא והשג היא חלה בשבת הסמוכה לראש חודש אדר ב', ולפיכך קוראים בה את הפרשה הראשונה מארבע פרשיות - פרשת שקלים.
* בשנים מסוג גכז, השג זחג ובחה, היא נקראת ללא אחת מארבע הפרשיות. רבים מהאשכנזים בארץ ישראל נוהגים שבשנים אלו קוראים גם את הפטרת ויקהל וגם את הפטרת פקודי.
* בקביעות זשה, לפי הדברי קהלת מפטירים רק את הפטרת פקודי, כי כבר קראו את הפטרת ויקהל בשבת שנייה של חנוכה. ואילו לפי הלוח לארץ ישראל גם בשנה זו מפטירים את הפטרת ויקהל ופקודי יחד.

## קישורים חיצוניים

;חיבור הפרשות
*ויקהל בנפרד ופקודי בנפרד - על קריאת שתי הפרשות בנפרד בשתי שנים סמוכות (תשפ"ד-תשפ"ה), באתר הוצאת לוח

*
פקודי
צמד ראות

**צמד ראוֹת** הוא הרכב מוזיקלי ישראלי של שניים מיוצאי להקת הרוק זקני צפת, מאור כהן ורע מוכיח.
## היסטוריה
כהן ומוכיח החלו לעבוד יחד על הוצאת אלבום מוזיקה בניו יורק ב-1995, אך הוא יצא רק ב-2000 בהוצאת "קדמא" ונשא את השם "צעצועים מהבית-ספר הישן". האלבום כולל טקסטים ושירה בהגשה הומוריסטית של כהן, והוא מנוגן בז'אנרים שונים בערבוביה, ביניהם רוק פסיכדלי, בלוז ומוזיקה אלקטרונית. את עטיפת האלבום ואת החוברת שצורפה אליו איירו חברי "חבורת החור" (דודו גבע, זאב אנגלמאיר ותמיר שפר) בסגנון קומיקס. 

האלבום כולל שני סיפורים בלשיים פרודיים שאותם קורא כהן בסגנון תסכיתי רדיו במסגרת הרצועות 7 ו-11 של האלבום. הסינגל "שקט שקט בייבי", בסגנון הדיסקו, זכה להצלחה. כהן המשיך לשיר שירים הומוריסטיים גם בשיתוף הפעולה שלו עם אורן לוטנברג במסגרת הצמד "הבליינים", שהחל ב-2001.

## חברי ההרכב
*מאור כהן
*רע מוכיח

## אלבומים
*צעצועים מהבית-ספר הישן (2000)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סופרגרופ
ראות
קטגוריה:אלבומי 2000
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
צ'ארלס אוגוסטוס פיצרוי

סר **צ'ארלס אוגוסטוס פיצרוי** (באנגלית: **Charles Augustus FitzRoy**; 10 ביוני 1796 - 16 בפברואר 1858) היה קצין בצבא הבריטי ואריסטוקרט, שהחזיק במשרת המושל בכמה קולוניות בריטיות במאה ה-19.

## חייו
### משפחה ואצולה
צ'ארלס היה הבן הבכור לגנרל לורד צ'ארלס פיצרוי ופרנסיס מאנדי. סבו, אוגוסטוס הנרי פיצרוי, הדוכס השלישי מגרפטון, היה ראש ממשלת בריטניה בין השנים 1768–1770.

אחיו למחצה, רוברט פיצרוי, היה חלוץ במדעי המטאורולוגיה, הידרוגרף, הקפטן של אוניית המחקר "ביגל" ומאוחר יותר מושל ניו זילנד.

### נעוריו ותחילת דרכו
צ'ארלס זכה לחינוך בבית הספר הארו שבלונדון, לפני שקיבל תפקיד בגדוד משמר הפרשים המלכותי בצבא הבריטי כבר בגיל 16. זמן קצר לאחר שמלאו לו 19 שנה, הגדוד שבו נלחם, לקח חלק בקרב ווטרלו, בו הוא גם נפצע. הוא נסע לקנדה התחתונה יחד עם דוכס ריצ'מונד ב-1818. ב-11 במרץ 1820, הוא נישא לליידי מארי לנוקס, ביתו של הדוכס מריצ'מונד, זמן קצר לאחר שקודם לדרגת הקפטן. ב-1825, הוא קודם לדרגת לוטננט קולונל והפך לראש המטה הבריטי בקייפ קולוני (כף התקווה הטובה).

אחרי שנים אחדות בשירות בכף, פיצרוי שב לאנגליה, וב-1831 נבחר להיות ציר בבית הקומונות, כמייצגו של ציבור הבוחרים של בארי סט. אדמונדס ממחוז סאפוק. הוא פרש מהפרלמנט ב-1833, וחי חיים שקטים בסופולק כאשר משפחתו משתמשת במוניטין שלה כדי למצוא לו תפקיד מכובד.

### מושל אי הנסיך אדוארד ואיי ליווארד
סר צ'ארלס מונה כסגן המושל השמיני של אי הנסיך אדוארד לחופה של קנדה ב-31 במרץ 1837, וקיבל את תואר האביר לפני עזיבתו. הוא חזר לאנגליה ב-1841, ומונה במהרה למושל של איי ליווארד, ליד איי הודו המערבית עד שנת 1845.

### מושל ניו סאות' ויילס
סר צ'ארלס נבחר להיות המושל העשירי של הקולוניה ניו סאות' ויילס על ידי לורד סטנלי ב-1845, וכך הוא ובנו הגיעו לקולוניה המרוחקת על סיפונה של HMS Carysfort ב-2 באוגוסט 1846. אשתו ושאר ילדיהם הצטרפו אליהם מאוחר יותר.

לאחר 16 חודשים בקולוניה, אשתו של סר צ'ארלס, מארי, נהרגה בתאונת כרכרה ב-7 בדצמבר 1847. פיצרוי המוטרד שקל להתפטר ולשוב לאנגליה, אבל מצבו הכלכלי לא אפשר לו לעשות זאת.

ב-1851, הוא קרא לעיירה גראפטון, ניו סאות' ויילס, על שמו של סבו אוגוסטוס פיצרוי, הדוכס ה-3 של גראפטון.

בסופו של דבר, נשאר סר צ'ארלס 8 שנים בניו סאות' ויילס, שבהן התחוללו שינויים רבים בקולוניות הבריטיות באוסטרליה, שהיו הצעדים הראשונים של אוסטרליה להפוך מאוחר יותר לפדרציה. ב-1853, פיצרוי מונה להיות המושל הבריטי באדמות ואן דימן שבטסמניה, דרום אוסטרליה וויקטוריה - לבסוף הפך להיות המושל הכללי של אוסטרליה, בזמן הקצר לפני הפיכתה הממשית לפדרציה. באמצעות כוחו הרב שניתן לו בקבלו את תפקידו החדש, היה שותף לדיונים רבים בנושא הקמת הפדרציה האוסטרלית.

### 1855 - 1858
1855 הייתה שנה רווית אירועים בשביל סר צ'ארלס פיצרוי. ב-28 בינואר הוא עזב את אוסטרליה וחזר לאנגליה. ב-11 בספטמבר, בנו הבכור, אוגוסטוס (קפטן ברגימנט הארטילריה המלכותי) נהרג בעיצומה של מלחמת קרים. ב-11 בדצמבר, הוא נישא למרגרט גורדון (אלמנתו של סוכן הקרקעות של מלבורן).

סר צ'ארלס אוגוסטוס פיצרוי נפטר בלונדון ב-16 בפברואר 1858 בגיל 61.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קצינים בריטים
קטגוריה:מושלי ניו סאות' ויילס
קטגוריה:אי הנסיך אדוארד
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:מסדר הגואלפים
קטגוריה:בריטים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1796
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1858
ולי קרהודה

**ולי קרהודה** (באלבנית: **Veli Karahoda**; נולד ב-4 בינואר 1968, פריזרן) הוא סופר ממוצא אלבני המתגורר בקוסובו.

## מספריו
### נובלות
* **טירת קפקא האלבנית**, 1991, בית ההוצאות גיון בוזוקו, פרישטינה, קוסובו.
* **השדים**, 2000, בית ההוצאות רילינדייה, פרישטינה, קוסובו.
* **שבע המילים האחרונות**, 2003, בית ההוצאות גיון בוזוקו, פרישטינה, קוסובו.

### נובלות קצרות/סיפורים קצרים
* **סיריוס וסיפורים אחרים**, 1994, בית ההוצאות רילינדייה, פרישטינה, קוסובו.
* **לוקרסיה**, 1995, בית ההוצאות רילינדייה, פרישטינה, קוסובו.

### [[שירה]]
* **שעון החול הצהוב**, 1992, חברת ההוצאות ארטסנטר, פרישטינה, קוסובו.
* *האקדמיה*', 1993, חברת ההוצאות בלנדאס, פרישטינה, קוסובו.

### [[מסה (חיבור עיוני)|מסות]]
* **יריד הגופות**, 1992, חברת ההוצאות ארטסנטר, פרישטינה, קוסובו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סופרים אלבנים
קטגוריה:קוסוברים
קטגוריה:ילידי 1968
רמון

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
הימים החיים (אפקוט)

[ממוזער|דג [נצרניים|נצרן באקווריום]]
**הימים החיים** או **הימים מלאי החיים** (באנגלית: **The Living Seas**) הוא ביתן המצוי בפארק השעשועים אפקוט בדיסניוורלד שבפלורידה. תמת הביתן הוא הרפתקאת מחקר תת-ימית בה "נלקחים" המבקרים לתחנת מחקר תת-ימית בשם "בסיס ימי אלפא".

## היסטוריה
בעת שהמתקן נפתח בשנת 1986 הוא היה האקווריום הגדול בעולם. כיום רק אקווריום ג'ורג'יה גדול ממנו. הביתן הוא מכל מי המלח הגדול בעולם. 
המבקרים במתקן "נלקחים" באמצעות "מעליות תת-מימיות" ל"בסיס ימי אלפא" ('Sea Base Alpha') בו נמצאים מתקנים שונים המראים למבקרים את העולם התת-מימי.
בשנת 2003 החל שיפוץ של המתקן על פי תמות ודמויות הסרט "מוצאים את נמו". כיום, לאחר השיפוץ שמו של המתקן שונה ל**הימים החיים עם נמו**.

## מתקנים ומסעדות בביתן

* מסעדת שונית האלמוגים
* הסרט "הים"
* מתקן "מוניות הים"
* "שיחת צבים עם קראש" מתקן המנפיש את דמויות הסרט למצוא את נמו.

## נתוני הביתן

* **פתיחה:** 15 בינואר 1986
* **מתכנן:** וולט דיסני אמג'ינירינג
* **מממן מקורי:** יוניטד טכנולוג'יז (עד 1998)
* **גודל האקווריום:**21,576,847 ליטרים (3,001,831 ליטרים מוחזקים כמלאי חירום)
** **מספר בעלי החיים באקווריום:** 8,500
* **גודל הביתן:**17,187 מ"ר
* **מספר מבקרים:** 2,200 מבקרים לשעה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דיסניוורלד
קטגוריה:אפקוט
קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:ארצות הברית: אקווריומים
קטגוריה:מוצאים את נמו
אורי שאלתיאל

**אורי שאלתיאל** (נולד ב-1970) הוא עיתונאי ועורך ישראלי.

## ביוגרפיה
שאלתיאל נולד בירושלים, בנם של העיתונאית והקריינית כרמית גיא ופרופ' אלי שאלתיאל.

שאלתיאל החל את הקריירה העיתונאית שלו בתחילת שנות ה-90, במדור הספורט של היומון "חדשות". בשנת 1999 היה ממקימי שבועון הכדורגל "ראשון". בשנים 2004–2005 שימש כעורך השבועון הירושלמי "כל העיר". בראשית 2006 מונה לעורכו של המקומון התל אביבי "העיר".

בשנת 2010 עזב שאלתיאל את "העיר", ומונה לתפקיד העורך הראשי הראשון של מגזין התרבות החדש "טיים אאוט ירושלים", המהדורה ירושלמית של Time Out תל אביב. במאי 2011, כשנה לאחר פרסום הגיליון הראשון, הודיע יובל סיגלר, בעלי העיתון ומוציאו לאור, על סגירת המהדורה הירושלמית בשל חוסר כדאיות כלכלית.

## חיים אישיים
שאלתיאל אב לשלושה ילדים.

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:סגל העיר
קטגוריה:עורכי כל העיר
קטגוריה:עורכי העיר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
אדולף אריק נורדנשלד

שמאל|ממוזער|250px|אדולף אריק נורדנשלד ומאחוריו ה"ווגה"
ממוזער|250px|מסעותיו מ-1878
הברון **(נילס) אדולף אריק נורדנשֶלד** (בפינית ובשוודית: **Adolf Erik Nordenskiöld**; 18 בנובמבר 1832 – 12 באוגוסט 1901), גאולוג, מינרלוג וחוקר ארצות ממוצא פיני-שוודי. נורדנשלד נולד בהלסינקי שבפינלנד (אז הדוכסות הגדולה של פינלנד, בשלטון רוסיה הצארית) ומאוחר יותר אולץ לחיות בגלות בשוודיה, בגלל עמדותיו בעד פינלנד עצמאית.

## ביוגרפיה

נורדנשלד נולד בהלסינקי, בירת פינלנד, אולם את מרבית ילדותו בילה באחוזה משפחתית במנטסלה. הוא למד בבית ספר בפורבו, עיר קטנה בחופה הדרומי של פינלנד. הוא למד מתמטיקה, כימיה, מינרלוגיה וגאולוגיה, וקיבל את תואר מסטר ב-1853 מאוניברסיטת הלסינקי. שנתיים אחר כך פרסם את עבודת המחקר שלו *Om grafitens och chondroditens kristallformer* (על צורות גביש של גרפיט וכונדרודיט).

נורדנשלד מונה למרצה למינרלוגיה באוניברסיטה. מסיבות פוליטיות היה עליו להימלט שנה לאחר מכן לשוודיה, שם נקרא למשרד המנהל של המחלקה המינרלוגית של המוזיאון השוודי להיסטוריה של הטבע ולפרופסורה במינרלוגיה באקדמיה השוודית למדעים.

נורדשלנד זכה לתהילת עולם בשל משלחות המחקר שבראשן עמד באזור הארקטי. בין השנים 1864–1873 הוא הוביל מספר משלחות מחקר לאי הארקטי שפיצברגן, שם חקר את הצמחייה, בעלי החיים והקרחונים. ב-1870 ניהל משלחת מחקר למערב גרינלנד. בין השנים 1878–1879 ערך את מסעו המפורסם ביותר, כשהפליג על גבי ספינת הקיטור וגה וגילה את המעבר הצפון-מזרחי. הספינה יצאה לדרכה ב-21 ביולי 1878 מנמל טרומסה שבנורווגיה מזרחה דרך המעבר הצפוני באוקיינוס הקרח הצפוני מצפון לסיביר, לכיוון אלסקה. ב-19 באוגוסט 1878 הגיע לכף צ'ליושקין בסיביר, שם נאלץ להמתין בשל הים הקפוא. לאחר שחצה את מצר ברינג המשיך דרך יוקוהמה ביפן, סינגפור, ציילון (סרי לנקה), תעלת סואץ, איטליה, מצר גיברלטר וחזרה לשוודיה. את המסע הוא סיים בקיץ 1879 בנמל סטוקהולם. בין לבין, לאור התעכבותו הרבה נשלחו אוניות לחפש אחריו, ביניהן האוניה שנט שטבעה וכל מלחיה נספו. בסיום המסע העניק לו המלך אוסקר השני תואר אצולה, ברון.

על שמו קרוי ארכיפלג נורדנשלד.

נורדשלנד היה דודם של קארל גוסטף אמיל מנרהיים ושל אוטו נורדנשלד.

## קישורים חיצוניים

* קורות חייו ומסעותיו של נורדנשלד 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדענים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:קרטוגרפים
קטגוריה:מגלי ארצות שוודים
קטגוריה:מינרלוגים
קטגוריה:מהגרים מפינלנד לשוודיה
קטגוריה:חוקרי האזור הארקטי
קטגוריה:מדענים שוודים
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:שוודים של פינלנד
קטגוריה:הלסינקי: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:חברי האקדמיה השוודית
קטגוריה:ילידי 1832
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1901
משה ברעם

**משה ברעם** (17 במרץ 1911 – 5 בדצמבר 1986) היה חבר הכנסת מטעם מפא"י והמערך ושר בממשלת ישראל.

## ביוגרפיה
ברעם נולד כמשה ברם בעיירה זדולבונוב שבווהלין שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה) לנח וחיה. כנער הצטרף לתנועת החלוץ ולתנועת דרור, שהייתה קשורה במפלגת פועלי ציון. סיים בית ספר למסחר בקובנה, וב-26 במרץ, בגיל 20, 1931 עלה לארץ ישראל באוניה "סיני".

לאחר עלייתו לארץ ישראל התיישב בירושלים, עבד כפועל בניין, היה חבר בתנועת הנוער "הבחרות הסוציאליסטית" ושימש בה כמדריך.

עבד ב. היה מראשי מפא"י בירושלים, חבר מועצת עיריית ירושלים, ומזכיר מועצת הפועלים בעיר. כמו כן היה פעיל ב.

בספטמבר 1948 מונה לחבר המועצה המייעצת שעל יד המושל הצבאי לירושלים.

כיהן כחבר כנסת במשך 18 שנים, מהכנסת הרביעית ועד הכנסת השמינית. בכנסת הרביעית כיהן כיושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, והיה חבר בוועדות הכנסת.

בין השנים 1974–1977, בממשלת רבין הראשונה, כיהן כשר העבודה. החל מ-16 בינואר 1977, עם פרישת שרי המפד"ל מן הממשלה, כיהן במשך כמה חודשים גם כשר הסעד במקום זבולון המר.

ברעם נפטר בג' כסלו תשמ"ז, בגיל 75, ונטמן בהר המנוחות.

## חיים אישיים
ברעם הכיר את אשתו גראציה (שהלכה לעולמה בשנת 2010 ונטמנה לצידו) בעת שהיה מדריך בתנועת הנוער והיא הייתה חניכה, בת למשפחה יהודית ענפה. אביה של גראציה הוא נצר למשפחה עזתית, שהכתה שורשים בארץ־ישראל במחצית השנייה של המאה ה-19. גראציה נולדה בבירות, גדלה ב בעיר העתיקה ועברה שם את מאורעות תרפ"ט. הם נישאו ב-1935 וגרו ברחוב שפרעם בשכונת נחלת אחים, בבית בו שני חדרים קטנים ומטבח של ארבעה מטרים רבועים שבית־שימוש היה בחוץ. נולדו להם ארבעה ילדים, שניים מהם התפרסמו בפעילויות שונות: עוזי ברעם כח"כ וכשר בממשלות ישראל, וחיים ברעם כעיתונאי ופרשן ספורט.

הסופר ניר ברעם הוא נכדו.

על שמו של משה ברעם נקראו רחוב בעירו ירושלים וגן המנורה במרכז ירושלים.

## אוטוביוגרפיה
* **לא בתלם**, תל אביב: עם עובד – תרבות וחינוך, תשמ"ב 1981.

## קישורים חיצוניים

* 
* , 
* 
* , 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפא"י
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך מפא"י-אחדות העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:חברי אספות הנבחרים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:יהודים מווהלין
משה
קטגוריה:מזכירי מועצות פועלים
קטגוריה:חברי מועצת העיר ירושלים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:נחלאות: אישים
קטגוריה:חברי הכנסת הרביעית
קטגוריה:חברי הכנסת החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת השישית
קטגוריה:חברי הכנסת השביעית
קטגוריה:חברי הכנסת השמינית
קטגוריה:יושבי ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל השבע עשרה
קטגוריה:שרי העבודה בממשלות ישראל
קטגוריה:שרי הרווחה והביטחון החברתי בממשלות ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
הרישיון לשימוש חופשי במסמכים של גנו

[שמאל|ממוזער|200px|[לוגו GNU]]
ה**רישיון לשימוש חופשי במסמכים של גנו** (באנגלית: **GNU Free Documentation License**, ובקיצור **GNU FDL** או **GFDL**) הוא רישיון מבית היוצר של גנו, המגן על זכויות היוצרים של יצירה כלשהי בצורה שונה ו"חופשית" יותר מזכויות היוצרים הסטנדרטיות, ובכך למעשה מסומנת יצירה זו כ"תוכן חופשי". מטרת הרישיון היא להגדיר מדריך, ספר או מסמך תפקודי ושימושי כלשהו כחופשי, כלומר: להבטיח לכל אחד את החופש לשכפל ולהפיץ את המסמך, עם או בלי שינויים, למטרות רווח או שלא למטרות רווח (אך תוך עמידה בתנאי הרישיון). מטרה נוספת של רישיון זה היא לשמור על זכותם של הכותבים והמוציא לאור לקבל הכרה והערכה בעבודה שעשו, מבלי להטיל עליהם את האחריות לשינויים שנעשו על ידי אחרים.

GNU FDL הוא מקרה פרטי של copyleft.

בשנות ה-2000 נודע הרישיון בשל השימוש בו על ידי קרן ויקימדיה ברוב מיזמיה (ובכללם ויקיפדיה); כל תרומה לוויקיפדיה (מלבד חלק מהתמונות) שוחררה תחת רישיון זה עד ליום 15 ביוני 2009. החל מיום זה חלק מהתרומות זמינות תחת רישיון GFDL ואילו הרוב מפורסם תחת רישיון של Creative Commons.

ב-2018 הוחלט שהחל מ-14 באוקטובר אותה שנה, לא ניתן יהיה להעלות למיזם "ויקישיתוף" קבצים המוגדרים כבעלי רישיון זה בלבד (ניתן יהיה להעלות קבצים ברישיון GFDL בתנאי שלצידו יוצג רישיון נוסף הקביל במיזם). זאת למעט טקסטים, סמלילים וצילומי מסך, שמקורם בתוכנות ברישיון GFDL.

## ראו גם
* הרישיון הציבורי הכללי של גנו

## קישורים חיצוניים

* 
* הטקסט הרשמי של הרישיון 
* תרגום לא רשמי לעברית של הרישיון

קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:רישיונות זכויות יוצרים
רוסלן פונומריוב

**רוסלן אולגוביץ' פונומריוב** (באוקראינית: **Русла́н Оле́гович Пономарьо́в**; נולד ב-11 באוקטובר 1983) הוא שחמטאי אוקראיני בדרגת רב-אמן, שהיה אלוף עולם מטעם פיד"ה בשנת 2002.

נכון לספטמבר 2025, מדורג במקום החמישי באוקראינה לפי מד כושר.

## ביוגרפיה
רוסלן פונומריוב נולד בגורלובקה שבאוקראינה בשנת 1983.

ב-1994 דורג פונומריוב במקום ה-3 באליפות העולם לשחמטאים עד לגיל 12. ב-1996 (גיל 12) הוא זכה באליפות אירופה עד גיל 18. בגיל 13 הוא זכה באליפות העולם מתחת לגיל 18. בגיל 14 הוא זכה בתואר רב-אמן, מה שהפך אותו לשחקן הצעיר בהיסטוריה שהחזיק בתואר זה.

ב-1998 הוא השתתף בתחרות בה הוא ניצח את אלכסנדר חליפמן. באולימפיאדת השחמט הוא זכה במדליית זהב, כשהוא משחק בלוח 2. בתחרות המועמדים לאליפות העולם ב-2002 הוא ניצח, כמו כן, בדו-קרב את אלוף העולם בתקופה זו, אנאנד. בכך הוא נהפך לאלוף העולם הצעיר ביותר (גיל 18). באותה שנה הוא זכה במקום השני (אחרי קספרוב) בתחרות השחמט בלינארס.

שנה לאחר מכן, רמתו ירדה בצורה משמעותית, והוא דורג רק במקום ה-11 וה-7, על אף שעל פי מד הכושר שלו היה במקום ה-3 בעולם. היו תוכניות שלפיהן הוא היה אמור לשחק נגד קספרוב, לקו וקרמניק ביאלטה, במסגרת "הסכם פראג" ושהמנצח יהיה אלוף העולם, ובכך יאוחדו הארגונים השונים, אך פונומריוב סירב לשחק משום ששמע שאם יהיה תיקו ביניהם הוא יאבד את תוארו.

בשנת 2005 הוא זכה במקום השני בגביע העולם בשחמט. בגביע העולם בשחמט 2007 הוא הודח ברבע הגמר. בגביע העולם בשחמט 2009 הוא הפסיד בגמר לבוריס גלפנד. בגביע העולם בשחמט בשנת 2011 הוא הודח בחצי הגמר.

ב-2006 הוא ניצח בתחרות השחמט לזכר טל (קטגוריה 20) ביחד עם פטר לקו ולבון ארוניאן.

בשנת 2010 הוא ניצח בתחרות השחמט בדורטמונד.

## מבחר תחרויות בהן השתתף
* גביע העולם: 2005, 2007,2009, 2011, 2013, 2017
* אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015
* התחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2025

## הופעותיו באולימפיאדות
רוסלן פונומריוב שיחק בנבחרת האולימפיות של אוקראינה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אלופי עולם בשחמט
קטגוריה:ילדי פלא בשחמט
קטגוריה:אלופי אוקראינה בשחמט
קטגוריה:אלופי אירופה עד גיל 18 בשחמט
קטגוריה:רבי-אמנים אוקראינים
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1983
קלוד ז'וזף ורנה

**קלוד ז'וזף ורנה** (בצרפתית: **Claude Joseph Vernet**; 14 באוגוסט 1714 – 3 בדצמבר 1789) היה צייר צרפתי.

## ביוגרפיה
נולד למשפחת ציירים בעיר אביניון שבחבל פרובאנס. כבר בהיותו בן ארבע עשרה עזר לאביו בציור דקורטיבי. ב-1734 נסע לאיטליה, ובדרכו צייר את נמל העיר מרסיי שבדרום צרפת. משהגיע לרומא נתקבל ללמוד בסטודיו של ברנרדינו פרג'וני, שעסק בציור נוף ימי. הוא עשה את דרכו המקצועית אט אט, עד שהפך לצייר נודע (בערך ב-1745). החל מ-1746 שלח את ציוריו לאקדמיה לציור ולפיסול בפריז, שהציגה אותם בתערוכותיה.

ורנה עבר לרומא בצעירותו היפה, שם למד אצל ברנרדינו פרגיוני ואדריאן מנגלארד. קלוד ז'וזף ורנה התגורר ברומא במשך כעשרים שנה, עד 1753, כאשר הוזמן על ידי המלך לואי החמישה עשר לשוב לצרפת כדי לצייר סדרת ערי נמל צרפתיות. סדרה זו מוצגת במוזיאון הלובר בפריז. משחזר לפריז, נבחר לחבר האקדמיה לציור ולפיסול, והציג את תמונותיו בתערוכותיה דרך קבע. במשך תשע שנים סייר ברחבי צרפת, ואחרי 1762 התיישב בפריז. לציוריו נודעה השפעה על ציירים רבים באירופה, באמריקה ובאוסטרליה.

קלוד ז'וזף ורנה נפטר בחדר עבודתו במוזיאון הלובר בפריז ב-1789.

[שמאל|ממוזער|250px|הסערה, שמן על בד, מוזיאון הצי, [פריז]]
[שמאל|ממוזער|250px|ספינה נטרפת בים, 1759, שמן על בד, מוזיאון חרונינגה, [ברוז']]

## מציוריו החשובים
* נמל ים-תיכוני (1745)
* סערה לחוף הים התיכון (1745)
* ספינה נטרפת בים (1759)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1714
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1789
אלסנדרו סלביו

**אלסנדרו סלביו** (באיטלקית: **Alessandro Salvio**; סביבות 1570 – סביבות 1640) היה שחמטאי איטלקי. אלסנדרו סלביו נחשב לשחקן בין הטובים בעולם בסביבות שנת 1600. הוא הקים אקדמיית השחמט בנאפולי שבאיטליה וכתב ספר שהתפרסם סביב 1604. הוא כתב בנוסף, עוד ספר שיצא לאור ב־1634.

בספרים שלו הוא ניתח את שיטות הפתיחה הפופולריות באותה תקופה: גמביט המלך ופתיחה איטלקית

## ספרים
* «Trattato dell' inventione et arte liberale del gioco di scacchi», Napoli, 1604
* Il Puttino, 1634

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סופרים איטלקים
קטגוריה:שחמטאים איטלקים
קטגוריה:עסקני שחמט
קטגוריה:איטליה: אישים בספורט
קטגוריה:ילידי 1570
קטגוריה:נפטרים ב-1640
וסלין טופאלוב

**וסלין אלכסנדרוב טופאלוב** (בבולגרית: **Весели́н Алексáндров Топа́лов**; נולד ב-15 במרץ 1975) הוא שחמטאי בולגרי בדרגת רב-אמן.

נכון לספטמבר 2025, מדורג במקום ה-25 בעולם והראשון בבולגריה לפי מד כושר.

## ביוגרפיה

וסלין טופאלוב למד מאביו לשחק שחמט בגיל 8. ב-1989 ניצח באליפות העולם מתחת לגיל 14. ב-1990 זכה במדליית כסף באליפות העולם מתחת לגיל 16. הפך לרב-אמן ב-1992. בשנת 2000 העפיל לגמר של המועמדים לאליפות העולם של פיד"ה.

הפך לאלוף העולם של פיד"ה ב-2005 לאחר שניצח באליפות עם 10 נקודות מ-14 אפשריות. בתחרות זו סירב לשחק קראמניק, שהפסיד לטופאלוב מספר פעמים בשנה שקדמה לה. טופאלוב הוא השחקן הרביעי בעולם שעבר את רף ה-2800 נקודות במד הכושר של פיד"ה (אחרי קספרוב, קראמניק ואנאנד).

בשנת 2008 וסלין טופאלוב ניצח בתחרות העל בבילבאו (קטגוריה 21).

באליפות העולם בשחמט 2012 הוא הודח ברבע הגמר על ידי גטה קמסקי. וסלין טופאלוב זכה בסבב הגרנד פרי השני (2013–2012).

בשנת 2014 בתחרות המועמדים הוא סיים במקום השמיני. בשנת 2016 בתחרות המועמדים הוא סיים במקום השמיני.

בשנת 2015 הוא ניצח בתחרות העל בנורווגיה.

## הופעות באולימפיאדות
טופאלוב הפך לראש הקבוצה הבולגרית באולימפיאדת השחמט ב-1994. באותה שנה בולגריה זכתה במקום החמישי.

בשנים 1994 ו-2014 הוא זכה במדליית זהב אישית. בשנים 1998 ו-2000 זכה במדליית כסף אישית.

## מבחר תחרויות נוספות בהן השתתף
* גביע העולם בשחמט: 2005, גביע העולם בשחמט 2007, 2009, 2013, 2015, 2019
* אליפות העולם בשח מהיר 2012
* תחרות המועמדים 2014
* גביע סינקפילד: 2014, 2016
* תחרות העל בנורווגיה 2015

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחמטאים בולגרים
קטגוריה:אלופי עולם בשחמט
קטגוריה:רבי-אמנים
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1975
קטגוריה:שחמטאים שעברו מד כושר 2800
PNA

**PNA** (ראשי תיבות באנגלית של **Peptide Nucleic Acid**, "חומצה פפטידו-גרעינית") חומצה הדומה במאפייניה ל-DNA ו-RNA אך שונה ב"עמוד השדרה" שלה. PNA נחשב תחליף חומצות אמינו מלאכותי, אך ישנן תאוריות שבאטמוספירת כדור הארץ הקדום נוצר כימיקל זה באופן ספונטני.
שמאל|ממוזער|320px|דוגמה למבנה PNA

## מבנה
בעוד "עמוד השדרה" של RNA עשוי משרשראות ריבוז (דיאוקסיריבוז ב-DNA), "עמוד השדרה" של PNA עשוי מחומצות אמינו (בעיקר N-אמינומתיל-גליצין) מחוברות בקשרים פפטידים. אל החומצות אמינו מחוברים לסירוגין, על כל חומצה אמינית שנייה, בסיסים חנקניים בדומה ל-RNA או DNA כדוגמת אדנין, ציטוזין גואנין וכו'. המרווחים בין הבסיסיים החנקניים ב-PNA הם של 3.4 אנגסטרם, בדומה למרווח הקיים ב-DNA וב-RNA. לכן ניתן ליצור צימוד ווטסון-קריק רגיל בין גדילי PNA לגדילי RNA או DNA ולקבל דו-גדילים מעורבים של המולקולות השונות.

## שימושים
מכיוון שלשדרה הפפטידית ב-PNA אין קבוצות פוספט מחוברות אליה (זאת בניגוד ל-DNA או RNA) היא נטולת מטען שלילי. חוסר זה במטען השלילי מקל על שרשרת PNA חד-גדילית להתחבר לשרשרת DNA חד-גדילית באפיניות חזקה יותר מאפיניות הקישור בין שני גדילי DNA רגילים. לכן דו-גדילים מעורבים של PNA וDNA מסוג זה משמשים רבות בשבבי DNA ומסייעים בכך באנליזות גנטיות יעילות יותר.

העדר המטען על שלד ה-PNA יכול לסייע בעתיד לטיפולים תרפיוטים מבוססי PNA לחדור ביתר קלות את קרום תא. תכונה נוספת של PNA היא היכולת להוליך חשמל.

## היפותזת [[מוצא החיים|תחילת החיים]]

ישנם מדענים הגורסים כי עקב תכונות היציבות היחסית של ה-PNA ביחס ל-RNA, ישנה אפשרות שהחיים המוקדמים על פני כדור הארץ נשאו מידע גנטי מבוסס PNA, אשר קדם להופעת ה-RNA. עם זאת, הזרם המרכזי של המדע אינו תומך בהשערה זו ומעדיף את תאוריית עולם הRNA הקדום. זאת מכיוון שאין עדויות לקיום PNA בטבע ומשום שהיווצרות ספונטנית של PNA על כדור הארץ הקדמון היא בלתי סבירה.

## ראו גם
* פולימרים
* הנדסה גנטית

## קישורים חיצוניים

* מאמר על מודל תאים מלאכותיים מבוסס PNA מתוך המגזין מדע פופולרי (אנגלית)

קטגוריה:חומצות גרעין
קטגוריה:פולימרים
אינסיי (גו)

**אִינסֵיי** (insei) הוא כינוי יפני לתלמידים הלומדים את משחק הגו באופן רשמי בשאיפה להפוך למקצוענים. האינסיי לומדים בנִיהוֹן קִי-אִין (Nihon Ki-in), התאחדות הגו היפנית. בכל שנה נבחרים בתחרויות 3-4 תלמידים ההופכים למקצוענים. כדי להפוך לאינסיי, נדרשת חסות משחקן מקצועי ובקשה לניהון קי-אין. אין דרך רשמית לבקש חסות משחקנים מקצועיים.

האינסיי יכולים להפוך למקצוענים עד גיל 36.

## קישורים חיצוניים
* הניהון קי-אין 
* האינסיי ביפן 

קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
טלק

**טלק** (מפרסית: **تالک**) הוא מינרל סיליקטי ממשפחת הפילוסיליקטים (סיליקטים במבנה בצורת לוחיות) השייך לקבוצת הסמקטיט במשפחת מינרלי החרסית. הוא מופיע לרוב במקבץ עלעלי או סיבי וקשה מאוד להבחין בגבישים המרכיבים אותו. הלוחיות המרכיבות אותו ניתנות לכיפוף אך אינן גמישות. הטלק שמנוני למגע.

טלק הוא מינרל מותמר שהוא תוצאה של התמרה של סיליקטים של מגנזיום כדוגמת הפירוקסן, האמפיבול, האוליבין ומינרלים דומים נוספים. הטלק מצוי בדרך כלל בסלעים מותמרים בסיסיים כתוצאה מהתמרה של המינרלים שהוזכרו.

טלק הוא המינרל עם הקשיות הנמוכה ביותר (דרגה 1 מתוך 10 בסולם מוס). ותכונות אלה מנוצלות לשימושים רבים.

מקומות בהם מוצאים את הטלק כוללים מכרות במחוז ארייז' בצרפת, הרי האפלצ'ים, קליפורניה וטקסס שבארצות הברית, גרמניה, פירנצה באיטליה, טירול באוסטריה, טרנסוואל בדרום אפריקה ואיי שטלנד בסקוטלנד.

מקור השם מפרסית (تالک – תאלכּ), משם הגיע לערבית (طَلْق – טַלְק), וממנה ללטינית של ימי הביניים (talcum).

## שימושים
סלע הבנוי מטלק אפרפר מחוספס קרוי אבן-סבון או סטיאטיט ובשימוש לתנורים, כיורים, משטחי עבודה, לוחות מיתוג חשמל וכו'. בטלק נעשה שימוש בקוסמטיקה (כאבקת טלק), כאחד המרכיבים בהכנת צבעים, כחומר סיכה, כחומר מילוי בתעשיית הנייר. טלק הוא אחד המרכיבים באבקה לתינוקות, אבקה עוצרת דימום שתפקידה למנוע פריחות באזור המכוסה על ידי החיתול. הגיר בו משתמשים חייטים עשוי מטלק כמו גם הגיר בו נעשה שימוש בעבודות מתכת. כמו כן נעשה שימוש בטלק כתוסף מזון או בתרופות.

בעבר היו חששות שמא הטלק גורם למחלות ריאות אולם מנהל המזון והתרופות בארצות הברית (ה-FDA) מסווג את הטלק **שאינו מכיל** סיבי אזבסט כחומר בטוח. 
ב-2024 ארגון הבריאות העולמי (IARC) סיווג את הטלק כחומר ש"ככל הנראה מסרטן", אם כי יש מערערים על איכות המחקרים.

### פסק דין תקדימי בתביעה בקשר לשימוש בטלק
באוקטובר 2025 חויבה חברת ג'ונסון אנד ג'ונסון לשלם סכום של 966 מיליון דולר למשפחתה של אישה מקליפורניה, מיי מור, שנפטרה מסרטן מסוג מזותליומה (סרטן הקשור לחשיפה לאסבסט). חבר מושבעים קבע כי מחלתה נגרמה משימוש ממושך במשך כ-60 שנה באבקת הטלק לתינוקות של החברה. זהו סכום הפיצויים הגבוה ביותר שנפסק עבור תובע בודד ב-15 השנים האחרונות שבהן מתנהלות התביעות בנושא הטלק. ג'ונסון אנד ג'ונסון ממשיכה להכחיש כי הטלק שלה מכיל אסבסט או גורם לסרטן, והודיעה כי בכוונתה לערער על הפסיקה. נכון לאוקטובר 2025 החברה עומדת בפני למעלה מ-70,000 תביעות דומות בנוגע לקשר בין אבקת הטלק לסרטן השחלות ולמזותליומה, לאחר שהסירה את המוצר מהמדפים ברחבי העולם ב-2023.

## קישורים חיצוניים
ממוזער|250px|אבקת טלק

*טלק באתר webmineral
*טלק באתר geology.com
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצת הסמקטיט
קטגוריה:מינרלי חרסית
קטגוריה:פילוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלי מגנזיום
קטגוריה:מינרלים יוצרי סלעים
קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:אבקות
פאט סאליבן

**פאט (פאטריק) סאליבן** (באנגלית: **Patrick Sullivan**; 2 בפברואר 1887 - 17 בפברואר 1933), מפיק קולנוע ואנימטור אוסטרלי-אמריקאי. ידוע בעיקר בשל סרטוני הראינוע המצוירים של פליקס החתול שהפיק בין השנים 1919–1930.

## חייו
סאליבן נולד בסידני (ניו סאות' ויילס, אוסטרליה). בין השנים 1905–1907 צייר קומיקס עבור העיתון "העובד". ב-1909 היגר לאנגליה וניסה את מזלו בתחומים שונים: אגרוף, שירה, ריקוד, כמו גם ציור קומיקס. ב-1914 היגר לארצות הברית. תחילה עסק בציור רצועות קומיקס, מאוחר יותר עבר לאנימציה ואף הקים אולפן משלו.

דמותו של פליקס החתול הופיעה לראשונה בסרטון "השטויות של פלין" שהופק באולפנו של סאליבן בשנת 1919. 
קיימת מחלוקת אם סאליבן יצר את דמותו של פליקס, או האנימטור אוטו מסמר שעבד באולפנו. פליקס החתול היה הדמות המצוירת הפופולרית ביותר בקרב צופי הראינוע בשנות ה-20. הקרדיט לדמות יוחס לסאליבן מאז היווצרה, בין השאר הוא טען זאת בריאיון עיתונאי וחתימתו הופיעה על רצועות הקומיקס. כמקובל אז, עקב היותו בעליו של האולפן, הוא היה בעל זכויות היוצרים על יצירותיהם של עובדיו. רק שנים רבות לאחר מותו טענו מסמר, אנשי צוות מאולפנו של סאליבן והיסטוריונים של קומיקס, כי מסמר הוא שהיה יוצרו של פליקס.

ב-1928 המפיצים ביטלו את חוזהו של סאליבן עקב סירובו להתקדם מראינוע לקולנוע. כששינה את דעתו ב-1930 הפיק שני סרטונים מדובבים שנחלו כישלון בקופות. בעקבות כישלונותיו הידרדר מצבו הבריאותי והנפשי. מותה של אשתו מרג'ורי במרץ 1932, מוטט אותו וכשנפטר ב-1933 הותיר את אולפנו בקריסה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מפיקי קולנוע אוסטרלים
קטגוריה:אנימטורים
קטגוריה:מהגרים מאוסטרליה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1887
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1887
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1933
כפר טרומן

**כְּפַר טְרוּמַן** הוא מושב במישור החוף, בתחומי מועצה אזורית חבל מודיעין. היישוב קרוי על שמו של נשיא ארצות הברית ה-33, הארי טרומן.

## שם
היישוב קרוי על שמו של הארי טרומן, שכיהן כנשיא ארצות הברית בשנים 1945–1953. בשנת 1947 תמך טרומן בהקמת מדינה יהודית, ואחרי הכרזת העצמאות היה הראשון שהכיר במדינת ישראל ונקט מדיניות ידידותית כלפי המדינה הצעירה.

## הקמת היישוב
כפר טרומן נוסד בשנת 1949 על אדמות הכפר הערבי הנטוש בית נבאלא. המייסדים היו חיילים משוחררים יוצאי הפלמ"ח מחטיבת הראל, ולכן שמו הראשון של היישוב היה "בני הראל". באמצע 1949 הם התיישבו באופן זמני בבית הספר הערבי בכפר בית נבאלא, ובאוקטובר 1949 התיישבותם אושרה על ידי המוסדות המיישבים והם התיישבו באופן זמני במחנה הצבא הבריטי בית נבאללה. ביוני 1950 הסכים נשיא ארצות הברית, הרי טרומן, שייקרא יישוב על שמו בצפון ישראל ובספטמבר 1950 התקיים טקס קריאת שם למושב של בני הראל על שם טרומן. בארצות הברית גויסו כספים למען הקמת המושב. ביוני 1952 עמדו במקום 47 בתים. לכל מתיישב ניתנו 27 דונם ובית מחובר לחשמל. למקום סופק מים וכביש הוביל אליו, אולם רבים מהמתיישבים נטשו ובתחילת 1955 נותרו 15 משפחות מבוססות משקית. בשנת 1954 הובאו למקום משפחות במסגרת מן העיר אל הכפר אבל הן עזבו.

גרעין של 30 משפחות מיוגוסלביה הובאה לתגבר את המקום, אך מהם נשארו רק שתיים. במסגרת מן העיר אל הכפר הובאו, בשנת 1956, 35 משפחות של פועלי בניין.

## גאוגרפיה
המושב נמצא במישור החוף, בתחומי מועצה אזורית חבל מודיעין, כשלושה ק"מ ממזרח לנמל התעופה בן-גוריון, דרומית לכביש 453, צפונית לכביש 1 ולמושב חדיד ומערבית למושב בית נחמיה.

הגישה למושב מתבצעת דרך כביש 453 המחבר בין נמל התעופה בן-גוריון למועצה המקומית שוהם.

שטח המושב כ-1,700 דונם.

## אוכלוסייה
לפי נתוני הלמ"ס לשנת 2021 אוכלוסיית המושב מונה כ-908 תושבים.

בכפר פועלים מעון יום ושני גני ילדים.

## אתרים
במושב עסקים רבים ושונים. כמו כן, בתחומי המושב שרידי כנסייה ביזנטית, שתוקנה ושונתה בתקופה הערבית, ובה רצפת פסיפס צבעונית, מזבח אבן וכתובת יוונית..

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* כפר טרומן באתר המועצה האזורית חבל מודיעין
* "אטלס ההתיישבות בישראל" אטלס שמות היישובים והמקומות בישראל 2004, חנה ביתן
*  טקס אבן הפינה לכפר טרומן, יומני כרמל ספטמבר 1950

## הערות שוליים

ימין|ממוזער|250px|הכיכר בכניסה למושב, שנקראת בשמו הקודם של המושב, "בני הראל"
ימין|ממוזער|250px|אבן זיכרון לאירוע קריאת היישוב כפר טרומן על שם נשיא ארצות הברית, 1950

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים, מחוזות ומדינות הנקראים על שם נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:הנצחת הארי טרומן בישראל
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
קימברים

ממוזער|300px|מפת נדידת השבטים הטווטונים והקימברים
ה**קימברים** היו שבט גרמאני עתיק שמוצאו היה כנראה מחצי האי יוטלנד בצפון אירופה.
 
בסוף המאה ה-2 לפנה"ס החלו להגר בני שבט זה דרומה. כבר בשנת 113 לפנה"ס החלו בני שבט זה לנוע לעבר מעברי האלפים, שהם סוחפים איתם, ככל הנראה, גם מספר שבטים קלטיים וגאליים.

הגירתם של הקימברים דרומה הובילה להתנגשותם עם הרפובליקה הרומית ולפריצתה של מלחמת הקימברים והטווטונים. הקימברים הנחילו לכוחות רומא מפלה אחר מפלה, בשנת 113 לפנה"ס בנוריקיום, בשנת 109 לפנה"ס בעמק הרון, ובשנת 105 לפנה"ס בקרב אראוסי, ליד אורנז' של ימינו.

קרב אראוסי היווה את התבוסה הגדולה של הרומאים מאז תבוסת קרב קאנאי בשנת 216 לפנה"ס, ומעריכים שכ-80 אלף חיילים רומאים נפלו בו חלל.

לאחר הקרב בחרו הקימברים להמשיך מערבה לעבר גאליה וחצי האי האיברי ולא להמשיך דרומה לאיטליה. בשנת 103 לפנה"ס החלו הקימברים לחזור מזרחה. צבאם תוגבר בשבטים הטווטוניים ולווה על ידי שבטים קלטיים וגאליים שנגררו אחריהם. לפני שהגיעו לאיטליה התפלגו הקימברים ומלוויהם, על מנת לחדור לאיטליה דרך שני מעברים שונים של האלפים. הקימברים הצליחו לחדור למישור האיטלקי מצפון, לאחר שחצו את האלפים דרך מעבר סן ברנאר הגדול. הקונסול הרומי של שנת 102 לפנה"ס, קווינטוס לוטאטיוס קאטולוס, שהיה מופקד על גזרה זו, לא הצליח לעוצרם, נסוג אל מעבר לנהר הפו והשאיר את כל השטח שבין הפו לאלפים לשליטת הקימברים.
 
שליטתם של הקימברים על עמק הפו לא נמשכה זמן רב. באביב של שנת 101 לפנה"ס חצה הצבא הרומאי, שמנה על פי ההערכה כ-50 אלף איש, בראשות הקונסול גאיוס מריוס והפרוקונסול קטאלוס את נהר הפו והחל לנוע לעבר הכוח המרכזי של הקימברים.

ב-30 ביולי (לפי המסורת הרומית) נפגשו הצבאות הקימברי והרומי ליד ורקלה (Vercellae) בשדות הרודים. הצבא הרומי נחל ניצחון מוחץ: רוב הצבא הקימברי, כ-65,000 איש ומלכם בראשם, נפלו חלל, ועשרות אלפים נפלו בשבי. 

השבט חוסל למעשה בידי מריוס, ורק שרידים מעטים שלו הוסיפו להתקיים במכורתם שביוטלנד.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:שבטים גרמאניים
קטגוריה:מלחמות רומיות
קטגוריה:יוטלנד
שכחו אותי בבית

ממוזער|כרזה בישראל לסרט
**שכחו אותי בבית** (באנגלית: **Home Alone**; מילולית: "לבד בבית") הוא סרט קולנוע קומי אמריקני משנת 1990. במרכז הסרט השחקן מקולי קאלקין, שמגלם את קווין מקאליסטר, ילד בן שמונה שבטעות נשכח לבדו בביתו, כשמשפחתו טסה לצרפת בחופשת חג המולד. בעקבות הצלחת הסרט יצאו לו חמישה סרטי המשך, קאלקין התפרסם בעת יציאת הסרט לאקרנים, וסרטי ההמשך שלו עובדו למשחקי וידאו.

רוב הסרט צולם בפרבר ווינטקה המשתייך לפרוורי החוף הצפוני של שיקגו, אילינוי.

## תקציר העלילה
משפחת מקאליסטר עומדת לצאת לחופשה בפריז שבצרפת בחג המולד, ובני המשפחה העוזבים בחיפזון שוכחים בבית את קווין (מקולי קאלקין), בנם בן השמונה. כשקווין מגלה שמשפחתו שכחה להעיר אותו, ושהבית לרשותו – זה מסב לו הנאה.

זוג פורצים, המסתובב בשכונות אמידות בחיפוש אחר בתים לפרוץ אליהם, מגיעים לשכונה שבה גר קווין. כיוון שרבים עוזבים את בתיהם עקב החג, השניים מתכננים לפרוץ לביתו של קווין, אך קווין מטעה אותם לחשוב שהבית מלא אנשים. כשזה לא מצליח הוא מטמין מלכודות ברחבי הבית, ומצליח למנוע מהפורצים לגנוב את תכולת ביתו. קווין לבסוף מצליח להסגיר את הפורצים למשטרה, כאשר במשטרה מבינים שהם אלו שפרצו גם לשאר בתי השכונה, כאות סימן שהם משאירים את הברזים פתוחים, ועל כך קיבלו את השם "השודדים הרטובים".

אימו של קווין מגיעה הביתה לאחר הלילה שעבר קווין. הבית מסודר לקראת בואם של משפחתו, ולמרות שהאם הייתה בטוחה שרק היא חזרה הביתה לאחר ששכחה את בנה בבית, ושאר המשפחה ממשיכים את החופשה, אב המשפחה מחליט להקדים את הגעתם הביתה, וכלל המשפחה מגיעים מיד אחרי אימו, וקווין מתאחד עם בני משפחתו שמיהרו לשוב לביתם.

## דמויות ראשיות
* **קווין מקאליסטר** (מקולי קאלקין) – ילד צעיר וכוכב הסרט.
* **באז מקאליסטר** (דווין רטריי) – אחיו הבוגר של קווין.
* **הארי ליים** (ג'ו פשי) – אחד מהגנבים. שותפו הוא מרב מרצ'נטס.
* **מרב מרצ'נטס** (דניאל שטרן)  – אחד מהגנבים. שותפו הוא הארי ליים.
* **קייט מקאליסטר** (קתרין אוהרה) – אמו של קווין מקאליסטר, העושה הכול כדי להגיע אל בנה שנשכח.
* **פיטר מקאליסטר** (ג'ון הרד)  – אביו של קווין מקאליסטר.

## הכנסות
הסרט גרף כ-476 מיליון דולרים ברחבי העולם, כאשר מתוכם הגיעו 285 מיליון דולר מארצות הברית ומקנדה. במהלך סוף השבוע הראשון להצגתו, כבר הגיעו ההכנסות מהסרט ל-17 מיליון דולר – מיליון דולר פחות מהתקציב המקורי של הסרט, שעמד על כ-18 מיליון דולר.

## המחזמר בישראל
בשנת 2011 יצא מחזמר ישראלי המבוסס על הסרט בשם "הצילו – שכחו אותי בבית" בו שיחקו יון תומרקין, אורנה דץ, טל מוסרי, שרון צור, רוני דואני, דון לני גבאי, יעקב כהן, אביעד בנטוב, אודי גוטשלק ומיקי קם.

## קישורים חיצוניים

*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1990
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי חג המולד
קטגוריה:סרטי פלישה לבית
קטגוריה:סרטי כריס קולומבוס
קטגוריה:שכחו אותי בבית (זיכיון)
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת ג'ון ויליאמס
מקורי וחבורתו

**מקורי וחבורתו** (בצרפתית: **La Bande à Ovide**) היא סדרת אנימציה קנדית בת 65 פרקים שהופקה לטלוויזיה בשנים 1987–1989 בשיתוף-פעולה בלגי-קנדי.

השידור הראשון של הסדרה בישראל היה בערוץ הראשון ב-1992 ולאחר מכן שודר גם בערוץ הילדים ב-1993.

את שיר הפתיחה של הסדרה בגרסה העברית ביצעה לימור שפירא.

## תקציר העלילה
הסדרה עוסקת בהרפתקאותיהם של מקורי הברווזן וחבריו אשר גרים באי טרופי מבודד. יחד הם מתמודדים בכל פרק עם אתגרים שונים ולעיתים רבות צריכים לסכל את מזימותיו של האויב המושבע שלהם חשי הנחש אשר חותר להשתלט על האי. האי מלא במסכי טלוויזיה בהם צופים החבורה. הודות לטלוויזיה המקליטה הניידת של מקורי, הוא מסוגל לעקוב אחר הנעשה באי ולדעת מה חשי זומם.

## דמויות ראשיות
* **מקורי** - הדמות הראשית. מקורי הוא ברווזן כחול חכם, אחראי וטוב לב, מנהיגה הלא רשמי של החבורה.
* **בטנון** - ברווזן צהוב שהוא בן דודו השמנמן של מקורי. בטנון הוא הטבח והגנן של החברה. מגדל תרנגולות לצורך הביצים שלהן. 
* **פולו** - לטאה אדומה עם כובע כחול אשר נושא עימו תמיד מטאטא.
* **טמבה** - טוקן לבן שמנמן וידידותי עם מקור ורוד. בעל חנות שיש בה כל דבר.
* **חשי** - הנבל הראשי בסדרה. חשי הוא נחש פיתון ערמומי אשר מקנא במיוחד במקורי ומנסה כל העת להיפטר ממקורי ולהשתלט על האי. תמיד מהופנט בצפייה בטלוויזיה.
* **לוקי** - טוקן שמנמן לבן שהוא העוזר הטיפש של חשי. נוהג לשאת סוכריה על מקל. שובר לעיתים את הקיר הרביעי כשהוא מגיע למסקנה כלשהי.
* **מגישת החדשות** - ברווזונת ורודת שיער אשר מספקת כל העת עדכוני חדשות בשידורי הטלוויזיה באי אשר לעיתים רבות מסייעות למקורי לסכל את מזימותיו של חשי.
* **זחל-עץ** - זחל שנראה כמקלון עץ שמנקב חורים. פולו נוהג לרדוף אחריו.
* **איי** - עצלן שאומר כל הזמן "איי-איי-איי".
* **דו, רה ומי** - שלישיית קואלות שחולקות עץ עם איי. מעוצבים לפי שלושת הקופים (לדו יש אוזניות, לרה משקפי שמש ומי שם את ידיו על הפה ופולט רק מילה אחת כשהוא מזיז אותן). היצורים הנבונים ביותר באי.
* **מירה** - קנגורו ממין נקבה. הגיעה לאי מאוסטרליה עקב רדיפת ציידים. גרה באוהל. משתמשת בתרופות טבעיות. משתמשת בבומרנג ובחץ וקשת כנשקיה.

## מדבבים
הדיבוב המקורי לעברית הופק בתחילת שנות ה-90 ובוים על ידי שפרירה זכאי.

בגרסה העברית השתתפו בדיבוב הדמויות:
* איציק סיידוף (מקורי,דו ודמויות שונות)
* עפרון אטקין (חשי)
* אהרון קפלן (פולו)
* אילן וייל (טמבה, דמויות שונות)
* יעקב בוך (בטנון, דמויות שונות)
* גיל זמק (לוקי)
* שרית סרי (מירה, קריינית החדשות, ודמויות שונות)
* שפרירה זכאי (רה ודמויות שונות)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות הנפשה קנדיות
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:ברווזים בדיוניים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-1980
מרמוסט

**מרמוסט** (שם מדעי: *Callithrix*) הוא סוג של פרימט השייך למשפחת המרמוסטיים.
## מאפיינים
אורכם של המרמוסטים הוא כ-20 ס"מ. לסוג מאפיינים פרימיטיביים ביחס לשאר הקופים: טפרים במקום ציפורניים, שערות חישה על פרק כף היד, ומבנה מוחם פרימיטיבי. טמפרטורת גופם משתנה באופן חריג, שינוי היכול להגיע ל-4 מעלות ביום.

קופי המרמוסט פעילים מאוד. הם חיים בחופה העליונה של עצי היער, וניזונים מחרקים, פירות ועלים. החותכות התחתונות שלהם ארוכות, ובעזרתן הן יכולים לנקוב חורים בגזעי וענפי עצים כדי להיזון על הגומי שבתוכם. חלק מהמינים הם אוכלי גומי מומחים.

המרמוסטים (יחד עם הגיבונים) הם בין הפרימטים היחידים שמנהלים אורח חיים מונוגמי. הם חיים בקבוצות משפחתיות קטנות הכוללות זוג וצאצא. נראה שהם טריטוריאליים. ברוב המינים, המלטות תאומים הן הנורמה ושלישיות אינן נדירות. ההורים מגלים דאגה רבה לצאצא, והאב הוא זה שנושא אותו בעת שהמשפחה נודדת.

המרמוסט מוזכר במחזהו של ויליאם שייקספיר, הסערה, כאשר קאליבן אומר שידריך את אדונו החדש סטפאנו "כיצד ללכוד את המרמוסט הזריז" לאוכלה, באי הבודד בו מתרחש המחזה (מערכה שנייה, תמונה שנייה).
## מינים
*מרמוסט מצוי (*Callithrix jacchus*)
*מרמוסט שחור-טופר (*Callithrix penicillata*)
* *Callthrix kuhlii*
*מרמוסט ג'ופרי (*Callithrix geoffroyi*)
* *Callithrix flaviceps*
* *Callithrix aurita*
## גלריה

Callithrix kuhlii.jpg
Common Marmoset - REGUA - Brazil MG 9443 (12930870165) (2).jpg|מרמוסט מצוי
Callithrix penicillata no JB-RJ.jpg
Callithrix flaviceps.jpg


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1777
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן כריסטיאן ארקסלבן
קטגוריה:מרמוסטיים
פרס טשרניחובסקי

**פרס טשרניחובסקי לתרגום מופת** הוא פרס המוענק על ידי עיריית תל אביב-יפו. הפרס נקרא על שם המשורר שאול טשרניחובסקי, בהתאם להחלטת מועצת העיר משנת 1942. טשרניחובסקי השתתף בניסוח תקנון הפרס ואף נכח בחלוקתו הראשונה בשנת תש"ג-1943.

הפרס מתחלק לשני חלקים: חלקו הראשון, פרס לתרגום מופת בתחום הספרות יפה; חלקו השני, פרס לתרגום מהספרות המדעית.

בעקבות רפורמה בחלוקת הפרסים העירוניים, הפרס מחולק מדי שנתיים.

## זוכים

## קישורים חיצוניים

* 
* הזוכים בפרס טשרניחובסקי

## הערות שוליים

*
טשרניחובסקי
טשרניחובסקי
קטגוריה:תרגום
קטגוריה:הנצחת שאול טשרניחובסקי
לגליזציה

**לֵגָלִיזַצְיָה** (בעברית: **הַתָּרָה לפי חוק**) היא הסרת איסור שקיים לגבי פעולה שאינה חוקית, או חקיקת חוק שמתיר פעולה שהייתה בעבר מחוץ לחוק. באופן גס, ניתן לדבר על לגליזציה מוחלטת, ועל לגליזציה מבוקרת.

## לגליזציה מוחלטת או מבוקרת
לגליזציה עשויה להיות מוחלטת, דהיינו מצב בו האיסור מוסר באופן מוחלט וללא שום סייג, או מבוקר, דהיינו האיסור מוסר באופן מחושב ושקול כביכול. הבחירה בתהליך מסוים כרוכה בגורמים רבים ובבדיקת כל מקרה לגופו.

## סיבות לביצוע לגליזציה
ללגליזציה של פעולות שהיו אסורות בעבר יכולות להיות סיבות שונות, ביניהן:
* שינוי בערכים - לדוגמה, החברה הופכת לסלחנית יותר כלפי מי שהעדפותיו המיניות שונות מאלה של הרוב. עקב כך, המחוקק מבטל חוקים האוסרים יחסי מין חד-מיניים.
* הכרה של המחוקק בחוסר יעילות של איסור גורף, ואימוץ איסורים פחות גורפים שמאפשרים למדינה פיקוח טוב יותר - לדוגמה, האיסור הגורף על מכירת משקאות אלכוהולים בארצות הברית ("חוק היובש") נכשל, ולכן בוטל והוחלף בחוקים המסדירים מכירת משקאות חריפים לבגירים, אוסרים על מכירתם לקטינים, ומגבילים את מכירתם לבעל רישיון מתאים.
* התאמת החוק לשינויים טכנולוגיים - לדוגמה, בטיחות כלי הרכב והכבישים משתפרת, ובעקבות כך המחוקק מעלה את מהירות הנסיעה המותרת.
לעיתים לגליזציה נובעת מכמה מהסיבות יחד: לגליזציה של סמים קלים לדוגמה, שהונהגה בכמה מדינות, קשורה גם בהכרה בחוסר יעילות החוק וגם בשינוי בערכי החברה.

שאלת הלגליזציה קשורה פעמים רבות בסוגיות ערכיות הנתונות לוויכוח ציבורי. המתנגדים ללגליזציה של סמים קלים למשל טוענים שהיא מעדיפה את הפרט על חשבון הכלל, ושהשימוש בסמים פוגע לא רק במשתמש אלא גם במשפחתו וחבריו. אחרים לעומתם טוענים לחירות וחופש הפרט, וגורסים שאין לממשלה סמכות מוסרית לנטילת חופש זה כאשר האדם אינו פוגע בסביבתו. ליברטנים תומכים בליברליזציה של מה שמוגדר בעיניהם כ"פשעים חסרי-קורבנות", כגון שימוש בסמים מכל סוג, שימוש בנשק למטרות הגנה עצמית, וזנות.

## לגליזציה ודה-קרימינליזציה
יש להבחין בין לגליזציה לבין דה-קרימינליזציה, שמסירה את ההיבט הפלילי מעבירה מסוימת, אך אינו הופכת את העבירה לחוקית לגמרי. לדוגמה בישראל זנות אינה מהווה עבירה פלילית, אך סרסרות כן. גם שימוש בסמים קלים אינו נאכף במדינות רבות בעולם, אך הסוחר בהם יענש בחומרה.

## קישורים חיצוניים
* חדשות לגליזציה בארץ ובעולם
* כמה שווה לגליזציה בישראל - מכון ירושלים
* עלה ירוק: "לגליזציה בישראל שווה 3 מיליארד ש"ח בשנה"
* מכון ירושלים: יותר לגליזציה - פחות תאונות דרכים

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים משפטיים
קטגוריה:דיני עונשין
קטגוריה:מדיניות ציבורית
מוריגן הכתם

**מוריגן הכתם** או **ג'ון דורי** (באנגלית: **John Dory**; שם מדעי: *Zeus faber*) הוא דג ממחלקת מקריני סנפיר, בעל גוף צר, גבוה ופחוס מצדדיו. למוריגן הכתם תכונה ייחודית: פיו משתרבב קדימה. מצב זה מסייע למוריגן הכתם ללכוד את טרפו. גם גופו הדק, אשר קשה להבחין בו, מאפשר לו להתקרב אל הטרף מבלי להתגלות. מוריגן הכתם נפוץ מאוד באוקיינוס השקט (וההודי) ואפשר למצוא אותו גם בחופיו המזרחיים של האוקיינוס האטלנטי, בחופי הים התיכון ובישראל. סימן ההיכר שלו הוא הכתם השחור, המוקף בטבעת צהובה, הנמצא בכל צד של גופו (במרכז).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:זאוסאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
נווארה

**נווארה** (בספרדית: **Comunidad Foral de Navarra**, בבסקית: **Nafarroako Foru Erkidegoa**) היא אחת מ-17 הקהילות האוטונומיות של ספרד ונמצאת בצפון המדינה. גובלת בצרפת בצפון, באראגון במזרח, בלה ריוחה בדרום ובארץ הבסקים במערב. שטחה 10,391 קמ"ר ומספר התושבים בשנת 2005 היה 593,472 נפש, מהם כשליש בעיר הבירה פמפלונה. נווארה מורכבת ממחוז יחיד בעל אותו שם.

בנווארה 272 ערים ומועצות מקומיות, בהן גם טודלה עירו של בנימין מטודלה. השפות הרשמיות הן ספרדית ובסקית. מ-810 ועד 1610 נשלטה נווארה על ידי מלכים, וגבולותיה השתנו. למרות גודלה הקטן בימי הביניים המאוחרים, נווארה מילאה תפקיד משמעותי בפוליטיקה הבין-לאומית. לא רק ששליטיה היו מעורבים מקרוב בענייני צרפת, הממלכה גם שלטה על המעבר הראשי לספרד שבהרי הפירנאים והייתה מדינת חיץ בין גסקוני, קסטיליה ואראגון. בשנת 1512 כבש פרדיננד הקתולי את החלק הספרדי בנווארה, ובשנת 1515 הוא סופח רשמית לכתר הקסטיליאני. החלק הצרפתי של נווארה, על המדרון הצפוני של הפירנאים המערביים, נותר ממלכה נפרדת עד 1589, ואז שולב בצרפת.

קבוצת הכדורגל אוססונה, המשחקת בלה ליגה ממוקמת בעיר פמפלונה.

## ראו גם
* ממלכת נווארה

## קישורים חיצוניים

* 
* הפרלמנט של נווארה
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ספרד: קהילות אוטונומיות
קטגוריה:ספרד: מחוזות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1982
קטגוריה:גבול ספרד–צרפת
צבעוני המדבר

[שמאל|ממוזער|200px|מרבד פריחה בהר הנגב הגבוה, עם '''צבעוני המדבר''', [שמשון הדור ובן-שלח מנוצה]]

**צִבְעוֹנִי הַמִּדְבָּר** (שם מדעי: *Tulipa systola*) הוא מין גאופיט מהסוג צבעוני, הפורח בצבע אדום כהה. חוקרים מסוימים רואים בו תת-מין של צבעוני ההרים, ולא מין עצמאי.

## מאפיינים
צבעוני המדבר בעל פרח דמוי גביע בעל 6 עלי עטיף צבעוניים. הפרח בגודל בינוני בצבע אדום כהה ללא זר בהיר סביב הכתם השחור הנמצא בצבעוני ההרים. הגבעולים של הפרח קצרים. העלים מסולסלים בצבע אפור ירוק. צבעוני המדבר גדל בישראל בנגב הצפוני (יער להב), בהר הנגב, במדבר יהודה, אזור מכתש רמון ובנחל צין העליון. הפריחה בחודשים פברואר עד מרץ.

## גלריה

קובץ:אורן פרז - צבעוני במדבר.jpg|alt=
קובץ:Negev Mountains in spring 1.jpg|alt=
קובץ:Tulipa systola2.JPG|alt=
קובץ:Tulipa systola (7061734579).jpg|alt=


## לקריאה נוספת
***[[החי והצומח של ארץ ישראל]]**. משרד הביטחון – ההוצאה לאור והחברה להגנת הטבע. 1983. כרך 11 עמוד 204. 
***[[הבריטניקה החדשה לנוער]]**, כתר הוצאה לאור בע"מ, כרך 14 עמוד 126.

## קישורים חיצוניים

* הצבעוני תעודת זהות
* מיני צבעוני באתר רשות הטבע והגנים
* מידע על צבעוני המדבר

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1885
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוטו סטף
קטגוריה:שושניים
קטגוריה:ארץ ישראל: שושניים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:פרחים אדומים בארץ ישראל
קטגוריה:הנגב: הצומח