open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שלמה אלכסנדר

250px|ממוזער|שמאל|שלמה אלכסנדר בצעירותו במעבדה
**שלמה אלכסנדר** (4 בספטמבר 1930 – 7 באוגוסט 1998) היה פיזיקאי ישראלי, חתן פרס ישראל למדעים מדויקים לשנת ה'תשנ"ג (1993).

## ביוגרפיה
אלכסנדר, בנו של ארנסט אלכסנדר, נולד בפרייבורג שבגרמניה וגדל בירושלים. הוא למד לתואר ראשון ב. במסגרת עבודת דוקטורט, בהנחיית שאול מייבום ממכון ויצמן למדע, הוא בנה ספקטרוסקופ לתהודה מגנטית גרעינית שהיווה לימים את הבסיס לשיטת דימות תהודה מגנטית והיה הישג טכנולוגי בינלאומי. באמצעות מכשיר זה הוא חקר מבנה נוזלים ופיתח שיטות למחקר תגובות כימיות.

כבתר-דוקטורנט עבד אלכסנדר במעבדות בל בארצות הברית, לצד פיל אנדרסון, ועסק בחקר תכונות מגנטיות של מתכות ובחקר מוליכי על. עם חזרתו למכון ויצמן הוא הקים מעבדה ניסיונית לחקר תכונות מוצקים ושלבי המעבר בין מצבי צבירה.
לאחר מותו של יואל רקח עבר אלכסנדר לאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים אלו הוא זכה לפרסומו העיקרי, כתאורטיקן בתחום הפיזיקה של החומר המעובה. הוא המשיך בתחום זה גם לאחר חזרתו למכון ויצמן, בשנת 1989. בשנת 1995 הוא פרש ממחקר פעיל.

אלכסנדר זכה להוקרה בינלאומית, היה חבר האקדמיה האירופית למדעים ושימש פרופסור בקולג' דה פרנס. בישראל הוא היה חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וחתן פרס ישראל למדעים מדויקים לשנת 1993.
בשנת 1998 נהרג אלכסנדר בתאונת דרכים והותיר את רעייתו, אסתר ושלושת ילדיהם.

## קישורים חיצוניים

* שלמה אלכסנדר - האיש שלא חדל מלשאול
* הספד לשלמה אלכסנדר ב-Physics Today
* 

קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה   
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: פיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למדעים מדויקים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: פיזיקה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
לאזאר לוי

[ממוזער|לאזאר לוי עם [התזמורת הסימפונית NHK, אוקטובר 1950]]
**לאזאר לוי** (בצרפתית: **Lazare Lévy**; מוכר יותר בצורה ממוקפת: **כלאזאר-לוי**; 18 בינואר 1882 – 20 בספטמבר 1964) היה פסנתרן, מלחין ומורה יהודי-צרפתי, שהופיע במסעות קונצרטים ברחבי אירופה, בצפון אפריקה, בישראל, בברית המועצות וביפן.

## קורות חיים

לאזאר לוי נולד בשנת 1882 בבריסל שבבלגיה להורים צרפתים. הפדגוג ווירטואוז הפסנתר לואי דיאמר (1843–1919) לקח את הילד המוכשר תחת חסותו בקונסרבטואר של פריז, ולוי זכה בפרס הראשון של הקונסרבטואר בשנת 1898. נוסף ללימודי הפסנתר למד גם הרמוניה וקונטרפונקט. בין חבריו ללימודים ולנגינה בצוותא היו אלפרדו קאזלה, אלפרד קורטו, ג'ורג'ה אנסקו, פייר מונטה, מוריס ראוול וז'אק טיבו. בגיל עשרים הופיע לוי בקונצרט הבכורה שלו בתזמורת קולון, בנגינת הקונצ'רטו בלה מינור של רוברט שומאן בניצוח אדואר קולון. לאזאר-לוי, פדגוג ברוך-השפעה, מלחין, נגן עוגב ופסנתרן וירטואוז, ניגן בביצועי בכורה יצירות מאת מלחינים צרפתיים בני זמנו, בהם פול דיקא ודריוס מיו. כמו כן היה מתומכיו המוקדמים של איסק אלבניס, שאת "איבריה" שלו (הספר הראשון) ניגן בשנת 1911.

ברסיטלים הראשונים של לוי היה נוכח קאמי סן-סנס, שחיווה את דעתו מן השורה הראשונה, כי לוי מחונן "בשילוב הנדיר של שלימות טכנית ומוזיקליות".

בשנתו העשרים וחמש היה לוי שותף לכתיבת Méthode Supérieure לפסנתר בהוצאת דיאמר (שלוי היה לעוזרו), אף כי בשנים הבאות המליץ על טכניקת פסנתר אישית וחדשנית בהרבה, שהייתה כרוכה במידה רבה יותר בטכניקת יד וזרוע מאשר בטכניקת אצבעות צרופה, כשכריות האצבעות לוחצות לעומק על הקלידים.

לוי היה פרופסור מכובד להוראת הפסנתר בקונסרבטואר של פריז, תחילה כמורה זמני (1914-16 ו-1921-23) ובהמשך כמחליפו של קורטו (1923-40; התמנה מחדש 1944-53).

כיהודי בצרפת הכבושה במלחמת העולם השנייה, היו חייו תלויים על בלימה, אך הוא שרד הודות לתנועה מתמדת, ערנות בלתי פוסקת, ישיבה במחבוא, חיים בשמות לא-לו ובמסמכים מזויפים. משרתו בקונסרבטואר נמסרה למרצ'ל קיאמפי ולא הושבה לו. בנו הצעיר, פיליפ, לוחם מחתרת בולט, הוסגר לגסטאפו בידי שני משתפי פעולה נאצים צרפתים, נאסר ונשלח למחנה הריכוז דראנסי, שם זוהה כיהודי ועונה בידי קצין האס-אס אלויס ברונר.

בין תלמידיו היו קלרה הסקיל, סולומון קוטנר, מוניק האס, לוקס פוס, ג'ון קייג', קזימייז' סרוצקי, מרסל דופרה ועוד וירטואוזים רבים, המוכרים בעיקר בצרפת של ימינו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים יהודים צרפתים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים צרפתים
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטואר של פריז
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:מורים למוזיקה בצרפת
קטגוריה:נגני עוגב צרפתים
קטגוריה:נגני עוגב יהודים
קטגוריה:נגנים יהודים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1882
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1964
אתר הנופש הפולינזי של דיסני

שמאל|ממוזער|250px|לוגו אתר הנופש
**אתר הנופש הפולינזי של דיסני** (באנגלית: **Disney's Polynesian Village Resort**) הוא בית מלון הממוקם לחופי לגונת שבעת הימים המלאכותית, בסמוך לפארק הנושא ממלכת הקסם. המלון ממוקם בחלקו הצפוני של אתר הנופש דיסניוורלד במדינת פלורידה שבארצות הברית.

המלון נפתח ב-1 באוקטובר 1971, והיה אחד משני המלונות שנפתחו בעת הקמת אתר הנופש (השני היה אתר הנופש העכשווי של דיסני). המבנה נבנה בתמה פולינזית ואוקיאנית, ונועד ליתן למבקרים בו אשליה של שהות באיי הים הדרומי.

## עיצוב המלון ותכנונו
בדומה למבנה אתר הנופש העכשווי של דיסני, המלון תוכנן על ידי ולטון בקט והוקם על ידי חברת תאגיד הפלדה של ארצות הברית. חדרי המלון נבנו באתר אחר והובאו לאתר המלון. במרכז המלון הוקם מבנה שכונה "המבנה הטקסי הגדול" (Great Ceremonial House) -שעוצב על פי מבנה האספה המלכותי של טהיטי. במבנה מרכזי זה מוקמו הלובי של המלון, אתרי ההסעדה והחנויות. בסמוך למבנה המרכזי הוקם יער טרופי ובו 75 זנים של צמחים האופייניים ליער טהיטי, וכן מספר מפלי מים. בעת הקמתו היו במלון 492 חדרים אשר מוקמו ב-8 מבנים ארוכים שנקראו: באלי היי, בורה בורה, פיג'י, הוואי, מאווי, סמואה, טהיטי וטונגה (שמות איים באוקיינוס השקט) . באותה עת סברו שניתן יהיה לשפץ את המלון על ידי הוצאת החדרים ממקומם והחלפתם, אולם לימים התברר שלא ניתן להוציא את החדרים מבלי לערער את המבנה, והחדרים שופצו באופן קונבנציונלי. 

בדומה למלון העכשווי, במלון הפולינזי הוקמה תחנה של המונורייל אשר הובילה את אורחי המלון לפארק השעשועים הסמוך. כמו כן מערכת של סירות הובילה מבקרים אל פארק השעשועים. כיום, מערכת של אוטובוסים מקשרת את המלון לייתר פארקי השעשועים שנבנו.

בשנת 1978 הורחב המלון בראשונה ונבנה בית ארוך נוסף (שנקרא על שם האי אוהאו). בשנת 1985 נוספו שני מבנים ארוכים נוספים למלון (שנקראו על שם מואוראה ופאגו פאגו), וכיום במלון 847 חדרים. 

בשנת 1999 שונו שמות האגפים - ובמקום להיקרא על שם איי הוואי, נקראים כיום המבנים על שם איים באזור פולינזיה: באלי היי שינה שמו לטונגה, בורה בורה לניווה, הוואי לסמואה, מאורי לררוטונגה, מואוראה לטהיטי, אוהאו לטוקלאו, פאגו פאגו לרפה נוי, סמואה לטובלו, טהיטי לאאוטארואה, וטונגה להוואי.

חדרי המלון הם הגדולים ביותר בחדרי מלונות דיסני - כ-50 מ"ר רבועים לכל חדר.

בעת הקמת המלון יכלו המבקרים להתרחץ בלגונת שבעת הימים המלאכותית, שחופי חול נבנו סביבה, ומתקני גלים הוצבו בה על מנת ליצור אשליה של אוקיינוס. בדיעבד התברר שמכונות הגלים גורמות לארוזיה (שחיקה) של קו החוף והן הוסרו. כיום אורחי המבנה רוחצים בבריכות שנבנו בתמה פולינזית, ובסמוך לבריכה שנבנתה בשנת 2001 הוקם מבנה דמוי הר געש ובו מפלי מים ומגלשות מים.

## גלריה

Poly Tuvalu-Beach.jpg|אגף טובלו של המלון
Waterfall at the Polynesian.jpg|במבנה המרכזי של המלון אתר המדמה יער טרופי האופייני לפולינזיה
POLY_NaneaPool.jpg|בריכת המלון ו"הר הגעש" הסמוך לה


## קישורים חיצוניים

* 
* תצלומי בניית האתר

## הערות שוליים

קטגוריה:דיסניוורלד
קטגוריה:דיסני: בתי מלון
קטגוריה:פלורידה: מבנים
לשוננו

**לשוננו** הוא כתב עת מדעי לחקר הלשון העברית והתחומים הסמוכים לה. הוא יוצא לאור על ידי האקדמיה ללשון העברית. כתב העת נוסד בשנת 1929 ועורכו הראשון היה ד"ר אברהם צפרוני.

## היסטוריה
כתב העת יצא לראשונה בשנת 1929 על ידי ועד הלשון העברית (הגוף שקדם לאקדמיה ללשון העברית). מטרתו עם ייסודו הייתה לשמש במה "לחקירות הלשון והסגנון על ידי בלשנים מומחים, המבקשים דרכים לשכלול לשוננו ושיפורה" (מתוך ההקדמה לכרך הראשון).

כתב העת נוסד בשעה שהלשון העברית עדיין נלחמה על מקומה ועל עיצובה, וחלק מהמאמרים בו הוקדשו להצעות שינוי ותיקון עניינים הנוגעים לשימוש היומיומי בשפה. בכרך הראשון, למשל, פורסמה רשימת חידושי לשון עבור שמות צמחים ומחלותיהם, וכן הועלתה ההצעה (שלא נתקבלה) לסמן את הדגש החזק באמצעות סימן הדגש הערבי, כדי להבחינו מן הדגש הקל.

עם הזמן שינה "לשוננו" את סגנונו והפך לכתב עת מדעי, המשמש במה למחקרים אקדמיים. לשם פרסום מאמרים בעלי אופי עממי יותר הקימה האקדמיה כתב עת אחר בשם **לשוננו לעם** (שמו הנוכחי: "העברית"), הנחשב ל"אח הקטן" של "לשוננו".

המאמרים המתפרסמים ב"לשוננו" עוסקים בלשון העברית על כל רבדיה (לשון מקרא, לשון חז"ל, לשון ימי הביניים, עברית ישראלית), וכן בלשונות שמיות קרובות (בעיקר הארמית לניביה). לכתב העת יש נטייה מסוימת לכיוון הפילולוגיה הקלאסית בשונה מהבלשנות התאורטית. כל המאמרים עוברים שיפוט לפני פרסומם.

מבין כתבי העת האקדמיים העוסקים בלשון העברית (כגון: מחקרים בלשון, מסורות, בלשנות עברית, חלקת לשון, דעת לשון ועוד) זוכה "לשוננו" ליוקרה רבה ביותר, בישראל ומחוצה לה.

## עורכים
במשך השנים ערכו את כתב העת אנשים שונים. להלן שמות עורכי כתב העת לפי סדרם הכרונולוגי:
* אברהם צפרוני (תרפ"ט-תרצ"ד),
* נפתלי הרץ טור-סיני (תרצ"ד-תשי"ד),
* זאב בן-חיים (תשט"ו-תשכ"ה),
* יחזקאל קוטשר (תשכ"ו-תשל"ו),
* שרגא אברמסון (תשל"ג-תש"ם),
* יהושע בלאו (תשמ"א-תשנ"ט),
* משה בר אשר (תש"ס-תשע"ט).
* אהרן ממן (מאז תש"ף).

## קישורים חיצוניים
* על "לשוננו", באתר האקדמיה ללשון העברית
* 
* מאמרים שפורסמו ב"לשוננו", באתר רמב"י
*  
* משה בר-אשר, "לשוננו: שמונים שנה שבעים כרכים", **לשוננו** ע, 2008. 
קטגוריה:האקדמיה ללשון העברית
קטגוריה:ישראל: כתבי עת מדעיים
קטגוריה:עברית
קטגוריה:ישראל: כתבי עת למדעי היהדות
התאחדות התעשיינים בישראל

**התאחדות התעשיינים בישראל** היא הארגון היציג של מגזרי התעשייה בישראל.

## היסטוריה
התאחדות התעשיינים נוסדה בשנת 1921 בשם "התאחדות בעלי התעשייה ונותני העבודה". ארבע שנים לאחר מכן התפרקה שותפות זו והוקמה מחדש בשם "התאחדות בעלי התעשייה בארץ-ישראל", ששמה שונה לימים ל"התאחדות התעשיינים". מטרת התאחדויות אלו הייתה בגיוס כספים עבור קיום המפעלים בארץ ישראל, התמודדות מול האיגודים המקצועיים שהוקמו באותה עת (ובראשם הסתדרות העובדים הכללית), וכן גיבוש מדיניות אחידה אל מול הרשויות בנושאי מכס והגבלות ייבוא וייצוא.

באמצע שנות השלושים הוקם על ידה ביוזמת נשיאה הראשון, אריה שנקר, "הבנק הארצישראלי לתעשייה" שבהמשך שונה שמו ל"הבנק הישראלי לתעשייה".

בשנת ה'תשס"ח (2008) הוענק להתאחדות פרס ישראל על מפעל חיים - תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. ועדת השופטים נימקה זאת באמרה: 

## ארגון
התאחדות התעשיינים נמנית כיום על שלושת הגופים המרכזיים המשפיעים ביותר על עיצוב משק מדינת ישראל, לצד ממשלת ישראל והסתדרות העובדים הכללית. בהתאחדות חברים למעלה מ-2,000 חברים ממגזרי התעשייה השונים: הפרטית, הציבורית, הממשלתית והקיבוצית.

בהתאחדות חברים:
* איגוד ההיי-טק הישראלי
* איגוד תעשיות הטקסטיל והאופנה
* איגוד הכימיה, הפרמצבטיקה ואיכות הסביבה
* איגוד תעשיות מוצרי בנייה וצריכה
* איגוד תעשיות המזון
* איגוד תעשיות מתכת, חשמל ותשתית
*איגוד התעשייה הקיבוצית

ההתאחדות מייצגת את המעסיקים אל מול ההסתדרות והממשלה ונשיא ההתאחדות משמש גם כנשיא נשיאות המגזר העסקי בישראל.

## פרסים ומעורבות חברתית
התאחדות התעשיינים לוקחת חלק בתחרויות ופעילויות חינוכיות שביניהן ניתן למנות את:
* פרס התעשייה - ניתן לתעשיינים בכירים וותיקים, עבור תרומתם הגדולה לתעשייה ולחברה הישראלית.
* תחרות הממציא הצעיר (ע"ש אסף שני ז"ל) - תוכנית חינוכית בשיתוף מפעל חוד מתכות, המתקיימת מדי שנה ומזמינה תלמידי בית ספר לשלוח את המצאותיהם על מנת לעודד יזמות ומחשבה.

## ראשי ההתאחדות

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
*  אספה כללית של התאחדות בעלי התעשייה, יומני כרמל, ינואר 1949 (התחלה 1:28)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*לירון וילנסקי וקובי סודרי, , גלי צה"ל, 23 אפריל 2020
* 
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:התאחדות התעשיינים בישראל
קטגוריה:ארגוני מעסיקים בישראל
קטגוריה:ארגונים ומוסדות ביישוב
קטגוריה:זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 2008
קטגוריה:אגודות עות'מאניות
אבחזיה עילית

ממוזער
**אַבְּחַזְיָה עִלִּית** (בגאורגית: **ზემო აფხაზეთი**; באבחזית: **Аҧсны хыхьтəи**) הייתה חלקה הצפון-מזרחי של אבחזיה שנותר לאחר מלחמת אבחזיה (1992-1993) בשליטת גאורגיה. מספטמבר 2006 ועד לאוגוסט 2008 ישבה הממשלה הגולה של אבחזיה בכפר הראשי צ'חאלתה, אולם מצב זה השתנה עם פלישת רוסיה לקודורי ולמערב גאורגיה באוגוסט 2008, כאשר אבחזיה עילית נכבשה על ידי צבא הממשלה הבדלנית של אבחזיה, ובכך השלימה הממשלה הבדלנית את שליטתה המלאה בכל חלקי אבחזיה.

## גאוגרפיה
שמאל|ממוזער|250px|שקיעה חורפית בכפר אז'רה
אבחזיה עילית גבלה מצפון בפדרציה הרוסית, ממזרח במחוז הגאורגי סמגרלו וסוואנתי עילית (או במחוז ההיסטורי סוואנתי) וממערב ומדרום בשטחי אבחזיה שנשלטו על ידי הבדלנים האבחזים.

מבחינה גאוגרפית כללה אבחזיה עילית את עמק קודורי, רכס צ'חאלתה ומעבר מארוחי (მარუხი) בגבול רוסיה-גאורגיה. אוכלוסיית האזור מנתה בשנת 2002 1,956 איש, רובם סוואנים, קבוצה אתנית של גאורגים. שטח אבחזיה עילית היווה כ-17% מסך שטחה של אבחזיה, ומקומה היה בנקודה אסטרטגית חשובה בגובה. היא קרובה יחסית לבירת המחוז הבדלני, סוחומי, ולערים אחרות.

## היסטוריה

המונח אבחזיה עילית נכנס לשימוש לאחר הצלחת המבצע הגאורגי לייצוב השליטה הגאורגית בקודורי ביולי 2006, והיה בשימוש בעיקר על ידי פקידים רשמיים של גאורגיה והמדיה. אף על פי שלגאורגים לא הייתה שליטה יציבה בעמק קודורי קודם לכן, לא הצליחו הבדלנים האבחזים לכבוש את האזור, ומאז 1994 שלט באזור הלוחם המקומי אמזר קוויציאני, שסולק במבצע המשטרתי ב-2006. כוח המשקיפים של האו"ם בגאורגיה (UNOMIG) נשלח למחוז כדי לפקח על פירוז האזור.

[שמאל|ממוזער|250px|מקום מושבו של [הממשל דה יורה של אבחזיה באבחזיה עילית מה-27 בספטמבר 2006]]
ב-27 בספטמבר 2006, ביום השנה ה-13 לנפילת סוחומי לידי הבדלנים האבחזים ובעלי בריתם מצפון הקווקז, שינתה הממשלה הגאורגית את שם האזור לאבחזיה עילית והכריזה עליו כ"מרכז מנהלתי זמני" של אבחזיה והמטה של הממשל דה יורה של אבחזיה. למרות מחאות הבדלנים האבחזים, נחנך באותו יום המשרד החדש של הממשל הגולה על ידי משלחת רמת דרג מטביליסי: נשיא גאורגיה, מיכאיל סאקשווילי, והפטריארך הגאורגי איליה השני.

האזור זכה לתוכנית שיקום גדולה שכללה שיקום תשתיות ותגבור שירותי הביטחון. ועדת הבחירות המרכזית של גאורגיה ייסדה את מחוז הבחירה של אבחזיה עילית, דבר שאפשר לתושבים, בפעם הראשונה בהיסטוריה של גאורגיה, להצביע בבחירות לרשויות המקומיות בגאורגיה ב-5 באוקטובר 2006..
שמאל|ממוזער|250px|שלט אבחזיה עילית (ზემო აფხაზეთი) בדרך המובילה אליה
ב-12 באוגוסט 2008 השלים צבא אבחזיה את השתלטותו על אבחזיה עילית במהלך פלישת רוסיה לגאורגיה. המערכה באזור אבחזיה החלה עם כיבוש עמק קודורי בתחילה והמשיכה לכיבוש חלקים במערב גאורגיה גופא. בכך השלימו האבחזים את השתלטותם על אזור הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה לשעבר.

## ראו גם
* אבחזיה הקטנה

## קישורים חיצוניים

* הפצצת אבחזיה עילית, 17.5.2007, יוטיוב
## הערות שוליים

קטגוריה:אבחזיה: פוליטיקה
קטגוריה:אבחזיה: גאוגרפיה
קטגוריה:הסכסוך האבחזי-גאורגי
קטגוריה:אזורים מפורזים
בנימין אלג'ם

ממוזער|
**בנימין (בני) אלג'ם** (באנגלית: **Binyamin "Beny" Alagem**; נולד ב-1953) הוא יזם ואיש עסקים ישראלי-אמריקאי.

## ביוגרפיה
בני אלג'ם נולד בישראל בשנת 1953, ושירת בצה"ל כנהג טנק.

בשנות ה-70 של המאה ה-20 הקים אביו של אלג'ם, בשיתוף עם אריה גבעוני, את חברת "אלג'ם את גבעוני", שיצרה תנורי חימום הפועלים בגז. אלג'ם היגר לארצות הברית. בשנת 1986 ורכש יחד עם שני שותפים ישראלים-אמריקאים את "פאקרד-בל" האמריקנית, מותג של יצרני טלוויזיות ומכשירי רדיו שהוקם בשנת 1933. הוא פתח חברה חדשה בשם מותג זה שהפכה ליצרן מחשבים-אישיים מוזלים, בדומה לחברת קומודור בראשית אותו עשור. בנוסף, אלג'ם היה הראשון להציע לרוכשי המחשבים תמיכה טלפונית בחינם.

החברה נחלה הצלחה, ובשנת 1994 הייתה ליצרן המחשבים הגדול בארצות הברית, והרביעי בגודלו בתבל. אולם, חברת קומפאק החלה לנגוס בנתח השוק שלה באמצעות מחירי היצף, ובתגובה מיזג אלג'ם את פאקרד-בל עם חברת NEC היפנית בשנת 1996, ונותר בתפקיד נשיא חטיבה בחברה המאוחדת. בספטמבר 1997 לקה אלג'ם באוטם שריר הלב ושנה לאחר מכן, כשברקע עומדים ההפסדים המאמירים, עזב אלג'ם את החברה. בהצהרה הרשמית על העזיבה היא הוסברה בנסיבות בריאותיות, אך מאוחר יותר סיפר אלג'ם כי הגורם היה אי-הסכמות עם משקיעים ומנהלי החברה האחרים.

בינואר 1999 ניסה אלג'ם לשוב אל הענף, ברוכשו את שם המותג AST מחברת סמסונג. AST נמנתה עם חמשת גדולי יצרני המחשבים בראשית שנות התשעים, אך אלג'ם, שתכנן למכור מחשבים-אישיים באופן ישיר ובמחירי רצפה, לא הצליח לשחזר את הצלחותיו משנות השמונים באקלים העסקי הקשה של שנת 1999, ועד לקיץ 2001 התפוגג שמה של AST משוק המחשבים האמריקאי.

בדצמבר 2003 רכש אלג'ם את בית-המלון "בוורלי הילטון" מהיזם ואיש הטלוויזיה האמריקאי מרב גריפין. שווי העסקה הוערך ב-130 מיליון דולר. אלג'ם הוסיף להשקיע בנדל"ן ובמגוון מיזמי טלקומוניקציה. בשנת 2004 עמד אלג'ם בראשות קבוצה שניגשה למכרז השליטה בבזק, אך הפסיד לקבוצתו של יזם ישראלי-אמריקאי אחר, חיים סבן.

אלג'ם מתגורר בקליפורניה ונחשב למקורב של מי שהיה מושל המדינה, ארנולד שוורצנגר, ואף סייע בארגון ביקורו של האחרון בישראל. אלג'ם משקיע בישראל באמצעות חברת אלקמינו-קפיטל-גרופ שבבעלותו, ונציגו בישראל הוא שאול קוברינסקי.

## ראו גם
* פאקרד בל (מחשבים)

## קישורים חיצוניים
* כתבה על עזיבת אלג'ם את נק באתר הביזנס ווייר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה יהודים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפוליטכנית של מדינת קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קלנגלה

מחוז **קלנגלה** (באנגלית, בסוואהילי: **Kalangala**; מכונה גם: **Ssesse**, בעברית: **ססה**) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, קלנגלה.

## רקע
### היסטוריה
בשנת 1989 עוד היה המחוז נפה במחוז מאסאקה. בשנת 1996 התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי.

מחוז קלנגלה הוא ארכיפלג בצפון מערב אגם ויקטוריה. הארכיפלג מונה 84 איים הנקראים איי ססה, מתוכם רק 43 איים מיושבים. 4.8% משטח המחוז הם יבשה והשאר מכוסה מים.

מכיוון שהמחוז אינו מחובר יבשתית לשאר המדינה, קיים מערך סירות ומעבורות שמאפשר גישה בין המחוז לשאר חלקי המדינה.

### גאוגרפיה
המחוז גובל במחזות ואקיסו ומפיגי מצפון, במחוז מוקונו מצפון מזרח, בטנזניה מדרום, במחוז ראקאי מדרום מערב, במחוז מאסאקה ממערב ובמחוז קלונגו מצפון מערב. מטה המחוז יושב במחוז ואקיסו. עיר הבירה של המחוז יושבת באי הגדול ביותר במחוז, בוגלה, שגודלו 296 קמ"ר.

### כלכלה
רוב כלכלת המחוז נשענת על דיג, כאשר דייגי המחוז מהגרים אחרי התזוזות העונתיות של הדגים. ענפי כלכלה מרכזיים נוספים של תושבי המחוז הם תיירות, בזכות החופים השקטים ויערות הגשם הטרופיים של המחוז, המהווים גורם משיכה לתיירים מקומיים וזרים, וחקלאות, בדגש על סחר בעצים. המשק החי במחוז מורכב מעזים, צאן, עופות, ברווזים וחזירים.

### אקלים
במחוז קלנגלה יש מזג-אוויר לח. כמות הגשם השנתית היורדת במחוז היא בין 1,125 ל-2,250 מ"מ. עונת הגשמים מגיעה לשיאה בחודשים מרץ עד מאי, ואוקטובר עד נובמבר.

### דמוגרפיה
קצב גידול האוכלוסייה הוא 6.8% בשנה. בדומה למדינות נוספות ביבשת אפריקה, שכיחות נגיף האיידס במחוז גבוהה, וככה"נ כשליש מתושבי האי נושאים את הנגיף.

## גלריה

קובץ:Africa Uganda Kalangala Island.jpg|רחוב במחוז
קובץ:A garden on Lutoboka landing site in Kalangala.JPG
קובץ:Africa Uganda Scenic Kalangala Beach.jpg|שקיעה בחופי עיר הבירה, קלנגלה
קובץ:Africa Uganda Kalangala Island Scenic.jpg
קובץ:A fisherman in a boat in Kalangala.JPG|סירת דיג
קובץ:Fishermen in Kalangala drying silver fish.JPG|הכנת ציוד דיג
קובץ:Chest of fish hooks for fishing nile perch in Kalangala.JPG
קובץ:Silver fish in Kalangala.JPG|דגי כסף, מהדגים הנפוצים בשטח הימי של המחוז


## קישורים חיצוניים

* 

* מחוז קלנגלה, מדריך התיירות של אוגנדה

## הערות שוליים

קלנגלה
קטגוריה:אגם ויקטוריה
פוקר (תעופה)

ממוזער|250px|פוקר ספין - המטוס הראשון של פוקר
[שמאל|ממוזער|250px|[פוקר איינדקר]]
[ממוזער|שמאל|250px|מטוס האימון [פוקר S-11 אינסטרוקטור]]
ממוזער|250px|פוקר F50 בשרות KLM
ממוזער|250px|פוקר F100 - אחרון ההצלחות
**פוקר** (**Fokker**) הייתה חברה הולנדית לייצור כלי טיס ומוצרי חלל, שנקראה על שם מייסדה אנתוני פוקר.

תחילתה של החברה בגרמניה בשנת 1912, והיא עברה להולנד ב-1919. שיא פריחתה היה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, שבהן שלטה בשוק התעופה האזרחית. פוקר פשטה את הרגל בשנת 1996.

תחילת דרכה של החברה הייתה כאשר אנתוני פוקר בן ה-20 ייצר את המטוס ההולנדי הראשון שטס בארצו, בשם **ספִּין** (spin - עכביש). פוקר עבר לברלין, ובה ייסד את חברת Fokker Aeroplanbau. מאוחר יותר עבר לשוורין בחבל פומרניה, שבה ייסד ב-22 בפברואר 1912 חברה בשם Fokker Aviatik GmbH.

## במלחמת העולם הראשונה
פוקר החל לצבור הון כאשר מכרה מספר מטוסי "ספין" לממשלת גרמניה. עד מהרה הוקם מפעל על אדמת גרמניה, שהחל בייצור מטוסים עבור חיל האוויר הגרמני. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, עשתה גרמניה שימוש רב במטוסי הפוקר, וביולי 1915 הגיע לחיל האוויר הגרמני מטוס ה"פוקר איינדקר", שעשה שמות בחילות האוויר של הממלכה המאוחדת וצרפת.

ייחודו של מטוס זה היה בשילוב של מקלע שפנדאו כמכונת ירייה של המטוס, שבה ירה הטייס בין להבי המדחף הקדמי. עקרון ההמצאה היה צרפתי, אך הוא היה מגושם ולא יעיל, וכשנפל מטוס צרפתי עם מנגנון זה בשטח גרמניה, למד פוקר את שיטת הפעלתו ושכלל אותה, כך שהירי יהיה מסונכרן עם סיבובי המדחף ולא יגרום לו נזק. פוקר התגאה באוטוביוגרפיה שלו, שמטוסו היה מטוס הקרב המודרני הראשון, בכך שמערכת הירי שלו הייתה משולבת אינטגרטיבית עם שאר מערכות המטוס.

הבריטים התקשו להתמודד עם כלי יירוט מסוכן זה, ורק יותר משנה לאחר מכן הצליחו להכניס לזירה מטוסים בעלי יכולת ירי שיכלה להתמודד עם זו של הפוקר. דגמים חדשים של פוקר יצאו בהמשך הדרך, אך חלקם נחשבו לאכזבות והופנו לזירה הרוסית, המאתגרת פחות. לקראת תום המלחמה כבר פינה הפוקר את מקומו במרכז הזירה לטובת מטוסים מתוצרת יצרנים אחרים.

## בין שתי מלחמות העולם
לאחר מלחמת העולם הראשונה, עבר מפעלו של פוקר להולנד, וחילות אוויר נוספים רכשו את מטוסיו. בין השאר יוצר הפוקר DC.I, שנרכש על ידי חיל האוויר של הולנד. למטוס היו שתי מכונות ירייה שנשלטו על ידי הטייס, בנוסף לשני רובים שנשלטו על ידי איש צוות נוסף.

מטוס שנחשב לטוב במיוחד היה ה-C.V., שבו הוחלפו הכנפיים והמנועים, קלות הטיפול בו שופרה לאין ערוך, וטייסים אהבו לטוס בו עקב נוחות התפעול שלו. מטוס זה שירת ביותר מעשרה חילות אוויר שונים.

## בחיל האוויר הישראלי
בתחילת דרכו, בחן חיל האוויר הישראלי את מטוסי הפוקר S-11 אינסטרוקטור כמטוסי אימון. המטוס היה בשימוש בשנים 1952–1953, במקביל למטוסי הסטירמן. המטוס נדחה לבסוף עקב מורכבות מערך המכשירים שלו, מנועו הייחודי ובעיקר כן הנסע שלו שהיה שביר ונטה להתפרק לעיתים קרובות. ב-1953 עברו המטוסים לטייסת הקלה, וב-1954 נמכרו עשרת המטוסים.

## ראו גם
* פוקר איינדקר
* פוקר DR.I

## קישורים חיצוניים

* 
* ענר גוברין, פוקר זה לא משחק, בטאון חיל האוויר

*
קטגוריה:יצרני מטוסים
קטגוריה:חברות הולנדיות
קבועים טריגונומטריים מדויקים

[250px|ממוזער|הקבועים הבסיסיים על [מעגל היחידה הם כפולות של 30 ו45 מעלות.]]
ייצוג **קבועים טריגונומטריים מדויקים** על ידי ביטויים מתמטיים שימושי להמרת ביטויים טריגונומטריים  לביטויים רדיקלים (ביטויים מהצורה \sqrt[n]{a}).

ערכי סינוס, קוסינוס וטנגנס של כפולות 3° ניתנים לפיתוח על ידי זהויות טריגונומטריות מתוך הערכים הידועים של 0°, 30° ו-45°.

הרשימה כאן אינה שלמה, כיוון שניתן להמשיך ולחלק כל זווית נתונה לזוויות קטנות ממנה.

## רשימת קבועים
ערכים נוספים מחוץ לטווח הרשימה ניתן לחשב בקלות על ידי זהויות טריגונומטריות.

### 0°

### מצולע בעל 60 צלעות - 3°

### מצולע בעל 30 צלעות - 6°

### מצולע בעל 20 צלעות - 9°

### מצולע בעל 15 צלעות - 12°

### מתורסר, מצולע בעל 12 צלעות - 15°

### מעושר, מצולע בעל 10 צלעות - 18°

### סכום זוויות: 9° + 12° = 21°

### מתומן, מצולע בעל שמונה צלעות - 22.5°

### סכום זוויות: 12° + 12° = 24°

### סכום זוויות: 15° + 12° = 27°

### משושה, מצולע בעל שש צלעות - 30°

### סכום זוויות: 18° + 15° = 33°

### מחומש, מצולע בעל חמש צלעות - 36°

### סכום זוויות: 21° + 18° = 39°

### סכום זוויות: 21° + 21° = 42°

### ריבוע, מצולע בעל ארבע צלעות - 45°

### משולש, מצולע בעל שלוש צלעות - 60°

## קישורים חיצוניים
* Constructible Regular Polygons
* Naming polygons
* 

*
טריגונומטריים
עידו גנדל

**עידו גנדל** (נולד ב-1977) הוא מייקר, מתרגם, עורך וסופר ישראלי הכותב בעיקר בסוגות המדע הבדיוני והפנטסיה.

## ביוגרפיה
עידו גנדל הוא בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה ובסוציולוגיה ותואר שני בפסיכולוגיה קוגניטיבית מטעם אוניברסיטת תל אביב.

הבלוג שלו, "הבייט הלבן", שעוסק בנושאי מייקינג (בעיקר מערכות אמבדד, תיכנות ואלקטרוניקה), פעיל מאז שנת 2012 והוא בין הבלוגים הבודדים בתחום בשפה העברית.

סיפוריו הקצרים הופיעו בזירות רבות בסצנת המדע הבדיוני הישראלית, ובכלל זה בשני כתבי העת המקומיים, מרקורי וחלומות באספמיה, וכן בגיליון האיחוד של פנטסיה 2000.

בשנת 2007 יצא לאור ספרו הראשון, "ימים באים", בהוצאת רסיס נהרה. הספר הוא אוסף סיפורים קצרים בז'אנר המדע הבדיוני והפנטסיה, והוא היה מועמד לפרס גפן 2008 בקטגוריית ספר המקור.

זכה פעמים אחדות בתחרויות כתיבה של האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה:
* מקום ראשון בתחרות "מיתוסיפור" 2005
* מקום שני (משותף) בתחרות "חלום ליל קיץ" 2007
* מקום שלישי בתחרות "מעבר לאדם" 2007
* מקום ראשון (משותף) בתחרות "פרס עינת" 2008
* מקום ראשון בתחרות "קהילה" 2021

גנדל תרגם עבור המהדורה העברית של "סיינטיפיק אמריקן". הוא היה כתב מחשבים וטכנולוגיה בפורטל "נענע 10" וב-Mako, יוצר טור הנונסנס "רובונענע" והקומיקס "דאבל פאנץ' 3D" בערוץ "ג'נענע" של "נענע 10".

גנדל נשוי ואב לשלושה. מתגורר ברעננה.

## קישורים חיצוניים

* 
* עידו גנדל, באתר בלי פאניקה
* עידו גנדל, באתר ISF

**מיצירתו**:
* מודה אני
* לא אשאיר אותך לבד
* מסיבה בטרבלינקה
* טרגדיה
* מה את אומרת

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:רעננה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
קטגוריה:זוכי פרס עינת
הר כרמל (אונייה)

**"הר כרמל"**, מקודם "פרוגרסו" (Progresso), נרכשה באיטליה על ידי חברת הספנות לויד ימי ארץ ישראלי ב-8 במאי 1935 כחלק מעסקת ההקמה של החברה. האונייה נרכשה מהשותף האיטלקי איגנציו מסינה, שמכר לה גם את האונייה "הר ציון" והייתה השנייה בצי החברה. 

"הר כרמל" הייתה אונייה מעורבת להובלת נוסעים ומשא. היא הייתה רשומה בנמל חיפה, ומספרה במרשם האוניות המנדטורי היה "א/ק 2". 

זמן קצר לאחר רישומה החליטו שלטונות המנדט לאכוף את תקנה מספר 917 מה-16 בדצמבר 1927, המחייבת כלי שיט הרשומים בפלשתינה להניף את דגל צי הסוחר של פלשתינה תחת המנדט הבריטי, ו"הר כרמל" הפליגה תחת דגל זה. ב-5 בינואר 1938, בזמן עגינתה בנמל קונסטנצה שברומניה, פרצה באונייה דליקה והיא נשרפה. במקומה רכשה החברה אונייה אחרת, את "מרים".

## קישורים חיצוניים
* מאגר הספנות העברית על פי ספרו של רב חובל הלל ירקוני "75 שנות ספנות עברית", המוזיאון הימי הלאומי, חיפה. 
* הרצל חרמון, "מעל ספון אניה עברית". "דאר היום", 7 ביולי 1935, עמ' 2 ו-6. עותק סרוק באתר עיתונות יהודית היסטורית של הספרייה הלאומית; e-text באתר "שפת הים - ים וספנות בעיתוני ההשכלה, התחייה והיישוב".

קטגוריה:אוניות משא
קטגוריה:אוניות נוסעים
קטגוריה:כלי שיט בתקופת היישוב
אומיטה

שמאל|ממוזער|250px|אומיטות ארגנטינאיות טיפוסיות.
**אוּמִיטַה** (מספרדית: **Humita**) מעין לביבה העשויה מעיסת תירס, ומבושלת או נאפת עטופה בעלי התירס. האומיטה היא מאכל ילידי-אמריקאי מהתקופה הפרה-היספנית, ומאכל מסורתי בארגנטינה, בוליביה, צ'ילה, אקוודור ופרו. 

האומיטות נפוצות במדינות שונות באמריקה הלטינית, אך מקורן אינו יודע. המונח "Humita" מגיע משפת הקצ'ואה, שפת אימפריית האינקה, אשר השתרעה מאקוודור בצפון ועד ארגנטינה וצ'ילה בדרום. גרסאות של המאכל נקראות גם טמלה ואיאקה.

## צ'ילה
האומיטות הצ'ילאניות כוללת תירס טרי, בצל, בזיליקום, חמאה ושומן חזיר. הן עטופות בעלי תירס, ולעיתים כוללות גבינה קשה. בזמן הבישול עלי-התירס נקשרים בחוט או בפיסת על מנת למנוע את התפרקות העטיפה.

התיבול יכול להיות פיקנטי, מתוק או חמוץ-מתוק, זאת באמצעות תוספת סוכר, אבקת פלפל צ'ילי, מלח, עגבנייה וכיוצא בזה.

## אקוודור
בדומה למתכון הצ'יליאני, הכנת האומיטות באקוודור כוללת שימוש בתירס טרי שנטחן בתוספת בצלים, ביצים ותבלינים שמשתנים על-פי אזור ההכנה, ולפי המסורת המשפחתית. בצק התירס נעטף בקליפות תירס, אבל עובר אידוי במקום אפיה או בישול. האומיטות האקוודוריות עשויות לכלול גבינה. המאכל נחשב כה מסורתי באקוודר עד שפותחו סירים מיוחדים לאידוי האומיטות. סגנון התיבול משתנה בין מתוק למלוח.

## פרו
בפרו, בעיקר באזור מרכז האנדים, אומיטות מבושלות עם שומן חזיר וגבינה לבנה למנה מתובלת או עם שומן חזיר, סוכר, קינמון וצימוקים למנה מתוקה. לעיתים, האומיטות מטובלות גם עם אניס.
האומיטות הפרואניות נעטפות בעלי-תירס ומוכנות במספר דרכים: בישול במים רותחים, אפיה בתנור פצ'מנקה או אידוי. ישנן דרכי עטיפה שונות בהתאם לאזור או לסוג המילוי של האומיטה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:המטבח הארגנטינאי
קטגוריה:המטבח הפרואני
קטגוריה:המטבח הצ'יליאני
קטגוריה:אמריקה הלטינית: מטבחים
קטגוריה:מאכלי תירס
קטגוריה:המטבח הבוליביאני
מוסקטרים

**מוסקטרים** או **מוסקטרים של המשמר** היו פלוגה לוחמת של משק הבית המלכותי שהייתה אמונה על אבטחת המלוכה הצרפתית.
## היסטוריה
הם נוסדו בשנת 1622 כאשר לואי השלושה-עשר רענן את חיל הפרשים הקלים, שנוצרו על ידי אביו של לואי, אנרי הרביעי. הוא חימש אותם במוסקטים והמוסקטרים (ומכאן שמם) נלחמו בקרב הן ברגל (כחי"ר) והן על סוס (כפרשים). הם הקימו את המשמר המלכותי עבור המלך בזמן שהוא היה מחוץ למגורי המלוכה (בתוך בתי המגורים המלכותיים, משמר המלך היה גוף האבטחה האישי שלו). המוסקטרים של המשמר לבשו סוג מוקדם של מדים צבאיים עם תחפושת (המכונה *soubreveste),* המעיד על כך שהם "שייכים" למלך וצלב לבן רקום ציין את העובדה שהם נוצרו במהלך מרידות ההוגנוטים בתמיכה המטרה הקתולית.
ממוזער|300x300 פיקסלים| מדים של מוסקטרים, 1660-1814 
זמן קצר לאחר הקמת המוסקטרים הוקמה יחידה שנייה של שומרי הקרדינל שהייתה כפופה לקרדינל רישלייה. עם מות הקרדינל בשנת 1642 הועברה היחידה לאחריות יורשו הקרדינל מאזארן, שפירק את המוסקטרים שלו בשנת 1646. הוא החיה את המוסקטרים בשנת 1657 עם פלוגה של 150 גברים ועם מותו בשנת 1661, המוסקטרים עברו מהקרדינל אל לואי הארבעה-עשר.

בשנת 1664 אורגנו שתי היחידות מחדש: פלוגה אחת קיבלה את השם "*מוסקטרים אפורים*" בשל צבע סוסיהם, ואילו השנייה נקראה "מוסקטרים שחורים" (*nous mousquetaires gris*), משום שרכבו על סוסים שחורים. בערך באותה עת, הוכפל גודלן של יחידות המוסקטרים.

המוסקטרים היו מהיוקרתיים מבין היחידות הצבאיות והחברות בהן הייתה שמורה לאצילים. עם הרפורמות של מישל לה טלייה – שאיפשרו מספר מסוים של שנות שירות צבאי לפני שאצילים יכלו להגיע לדרגת קצין – אצילים רבים ביקשו לעשות שירות זה ביחידות המוסקטרים.

בשנת 1776 פורקו המוסקטרים על ידי לואי השישה-עשר מסיבות תקציביות. ברפורמה משנת 1789, הם פורקו שוב זמן קצר לאחר המהפכה הצרפתית. הם עברו רפורמה ב-6 ביולי 1814 והתפרקו באופן סופי ב-1 בינואר 1816 וחדלו מלהתקיים.

## מוסקטרים בולטים
* ד'ארטניאן (הבסיס ההיסטורי לדמותו של ד'ארטניאן *ב[[שלושת המוסקטרים]]* של דומא)
* אנרי ד'אראמיס (הבסיס ההיסטורי לדמותו של ארמיס)
* ארמנד ד'אתוס (הבסיס ההיסטורי לדמותו של אתוס)
* אייזק דה פורתאו (הבסיס ההיסטורי לדמות פורתוס)
* ז'אן-ארמנד דו פייר דה טרויזוויל (הבסיס ההיסטורי לדמותו של מסייה דה טרוויל)
* גילברט דו-מוטייה, מרקיז דה לאפייט (לימים גנרל מלחמת המהפכה האמריקאית)
* לואי דה רוברוי, דוכס דה סן-סיימון
* אטיין דה בורה, ראש העיר הראשון של ניו אורלינס
## גלריה

Mousceteor.jpg|מוסקטרים. שנת 1660
1663-Louis-XIV -Maison-Du-Roi -Mousquetaires.jpg|מוסקטרים בשנת 1660
Mousquetaires-de-la-maison-du-roi-.jpg|מוסקטרים, סוף המאה ה-17
Jean+Alaux,+dit+le+Romain,+Prise+de+Valenciennes.+17+mars+1677.jpg|מוסקטרים ב-17 במרץ 1677. קטע מתמונה.
Mousquetaires au prise de Gand en 1678.jpg|מוסקטרים במהומת גנט, 1678. קטע מתמונה.
Mousquetaires-1729.jpg|סקירת מוסקטרים שחורים במישור סבלונים. מאת רוברט פול פונסה אנטואן, 1729
Mousquetaires de la Garde Musician Marbot.jpg|מוסקטרים מנגנים בשנת 1724.
Musketeer 1730-50.jpg|מוסקטר המשמר, 1724
Mousquetaires de la Garde Marbot.jpg|מוסקטרים אפורים ושחורים, 1745
Mousquetaire 06303.JPG|מוסקטרים, 1816
Mousquetaire gris 6305.jpg|מוסקטרים, 1816.

## ראו גם
*שומרי הקרדינל
## לקריאה נוספת

* 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צרפת: היסטוריה
קטגוריה:משק בית מלכותי
אתר הנופש הפלורידיאני הגדול של דיסני

[שמאל|ממוזער|300px|מבט על המלון מכיוון [לגונת שבעת הימים.]]
שמאל|ממוזער|250px|לוגו המלון
שמאל|ממוזער|250px|
[שמאל|ממוזער|250px|[לובי (אדריכלות)|לובי המלון]]
[שמאל|ממוזער|250px|מבט על המלון מ[מערכת המונורייל של דיסניוורלד|המונורייל.]]
**אתר הנופש הפלורידיאני הגדול של דיסני** (באנגלית: **Disney's Grand Floridian Resort & Spa**) הוא מלון הדגל של אתר הנופש דיסניוורלד. המלון ממוקם בסמוך לפארק השעשועים ממלכת הקסם הסמוכה לאורלנדו במדינת פלורידה שבארצות הברית. 

המלון נפתח ב-28 ביוני 1988, ובעת פתיחתו נקרא: "אתר הנופש של החוף הפלורידיאני הגדול" (**Grand Floridian Beach Resort**). בשלהי 1997 שונה שם המלון לשמו הנוכחי.

## תכנון ועיצוב
בששת בנייני המלון נמצאים 867 חדרי המלון. שטחו הממוצע של כל חדר הוא כ-37 מ"ר. 

המלון נבנה בסגנון הוויקטוריאני ונועד לחקות את מבני הנופש שנבנו בשלהי המאה ה-19 והשנים הראשונות של המאה ה-20 לאורך חופי פלורידה (אשר היוו באותה עת חיקוי של מבנה הנופש שנבנו לאורך חופי אנגליה). תוכו של המלון הוא חיקוי של מלון דל קורונאדו שנבנה בסן דייגו שבקליפורניה, ושל מלון בלוויו-בילטמור שנבנה בבלאייר שבפלורידה.

מבני המלון נקראים על שם הקיז של פלורידה: סאגו קי, שוגרלוף קי, קונץ' קי, בוקה צ'יקה קי וביג פיין קי.

המלון נבנה בסמוך לאתר הנופש הפולינזי של דיסני, לחוף לגונת שבעת הימים המלאכותי (באזור שבו אמור היה להיבנות אתר הנופש האסייתי של דיסני).

בשנת 1992 נפתח במלון מרכז כנסים וירידים.

## מסעדות המלון
במלון ממוקמת המסעדה: "ויקטוריה ואלברט", הקרויה על שם המלכה ויקטוריה, ובעלה אלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה. התפריט במסעדה משתנה מידי ערב, והיא מדורגת על ידי American Automobile Association כמסעדה הטובה ביותר בפלורידה. המסעדה אינה מתירה לילדים מתחת לגיל 10 לסעוד בה.
Narcoossee's, מסעדה אחרת במלון ניצבת על מרפסת המאפשרת צפייה במופעי הזיקוקים הנערכים מידי ערב בפארק ממלכת הקסם. 
במסעדה Park Fare הוצב עוגב שנבנה בפריז בשנת 1909, ונעשה בו שימוש בפארק השעשועים גרנד ראפידס שבמישיגן עד שנת 1955.

## תחבורה
במלון ממוקמת תחנה של המונורייל המקשרת את האתר לפארקי השעשועים ממלכת הקסם ואפקוט. אוטובוסים מקשרים את המלון ליתר פארקי השעשועים בדיסניוורלד, ומוניות סירה מקשרות את המלון לממלכת הקסם.

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאור המלון באתר AllEarsNet
* תיאור מסעדת ויקטוריה ואלברט

## הערות שוליים

קטגוריה:דיסניוורלד
קטגוריה:דיסני: בתי מלון
קטגוריה:פלורידה: מבנים
מרים (אונייה)

**מרים** הייתה אוניית משא מונעת קיטור שנרכשה על ידי חברת לויד ימי ארץ ישראלי בע"מ. שמה המקורי 'סורנטו' (Sorrento) הוחלף למרים. האונייה נרשמה ברשומות נמל חיפה בשנת 1938. היא נרכשה במקומה של האונייה הר כרמל שנשרפה. שמה ניתן לה על שם אשת המנהל הכללי של החברה מר לזר ברקוביץ (ברקוביצ'י). היא הפליגה תחת דגל צי הסוחר של פלשתינה תחת המנדט הבריטי.

האונייה מרים הייתה מדגם "חדר הגה פתוח", ובחורף בים הצפוני התנהלה החזקת משמרת גשר והגה בתנאים קשים ביותר.

בין הימאים היהודים ששרתו על מרים היה אריה דיסקין, לימים "רב מלחים" באניות הצי הישראלי, ובעל פנקס ימאי מספר 1, הימאי הראשון של מדינת ישראל.

במלחמת העולם השנייה הובילה מרים מטען מהים התיכון לאנגליה ובדרכה חזרה, חזרה עם מטען מאנטורפן למצרים. בינואר 1940 בצאתה מהים הצפוני הותקפה על ידי מטוס גרמני שהטיל עליה שלוש פצצות שאמנם לא פגעו בה ישירות, אך הסבו נזק לציר ההגה שלה. באותו ערב, באזור עיר הנמל דובר, הותקפה מרים שנית והפעם יצאה מההתקפה בשלום. בעקבות התקפות אלה מוגנו גשר הפיקוד ועמדת ההגאי בשקי חול.

את ההפלגה הבאה לאירופה עשתה כמגויסת לצי המלכותי הבריטי, והיא טובעה במבואות הנמל הצרפתי ברסט.

## קישורים חיצוניים
*אינדקס של רב חובל הלל ירקוני, מספרו "75 שנות ספנות עברית בא"י "

קטגוריה:אוניות משא
קטגוריה:כלי שיט בתקופת היישוב
חברת ספנות ארץ-ישראלית

[שמאל|ממוזער|250px|דגל החברה. האות P ל[פלשתינה-א"י]]
**חברת ספנות ארץ-ישראלית)** Israeli shipping)) נוסדה בשנת 1934 במטרה להוציא הון מגרמניה הנאצית. בעלי החברה היו ארנולד ברנשטיין, איש ספנות ושיט, וקבוצת יהודים גרמנים שעלו לארץ ישראל. 

הם רכשו אונייה וקראו לה "תל אביב" ומשנרשמה, קבלה את סימנה א/ק1 (אוניית קיטור מספר אחת). "תל אביב" הייתה דגם מעורב למטען ולנוסעים. שופרה והותאמה להשיט 400 נוסעים בתאים נוחים מאווררים וברמה אחידה. ב-17 במאי 1935 נרשמה במרשם האוניות בנמל חיפה, והניפה דגל צי מנדטורי.

הורדת מחיר כרטיס הנסיעה של מתחרים שהפעילו 'מהלכים' אצל שלטונות נמל טרייסטה, וקשריהם של אלה עם בעלי החברה האיטלקית המתחרה בקו הזהה, חברת 'לויד טרייסטינו' , הפכה את פעילות החברה להפסדית והיא התמוטטה. נאמר אז כי "רק חברה הזוכה לתמיכה ממשלתית מתאימה יכולה לשאת בכך וחברת הספנות הישראלי, למרות יומרת השם לא זכתה לתמיכת מוסדות היישוב". 

באוקטובר 1937 נמכרה אונייתה היחידה "תל אביב" לחברת ספנות יפנית.

## לקריאה נוספת
* דוד רמז. **לרוח הים.** תל אביב, הוצאת חבל ימי לישראל, תשי"ב-1952. עמ' 29-32.
* ירמיהו הלפרן. **תחית הימאות העברית.** תל אביב, "הדר" הוצאת ספרים בע"מ, תשכ"א. הדפסה חוזרת בסיוע משרד הביטחון/ההוצאה לאור, יוני 1982. עמ' 338.
* רב חובל זאב הים. ** ספינות מספרות – תולדות הספנות הישראלית".** תל אביב, הוצאת ספרים אחיאסף בע"מ, 1968. עמ' 117-120.
* שמואל טולקובסקי. **יהודים יורדי-ים.** תל אביב, הוצאת אותפז, 1970. עמ' 173-174. 
* צבי הרמן. **הכובשים בים נתיבה – תולדות הספנות העברית.** תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד בשיתוף עם החבל הימי לישראל, 1978. עמ' 62-64.
* רב חובל הלל ירקוני. **הים, האנייה ועם ישראל**. חיפה, פרדס הוצאה לאור, 2009. עמ' 211.
* דניאלה רן. "תרומתה והשפעתה של העלייה הגרמנית להתפתחות הספנות בארץ ישראל". עבודה לתואר מוסמך באוניברסיטת חיפה, 1993. עמ' 59-63.

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות ספנות ביישוב
בוסטון טרייר

**בוסטון טרייר** הוא גזע כלבים שמקורו בארצות הברית ובכך מהווה את אחד הגזעים היחידים שפותחו בארצות הברית. מקורו של גזע קטן זה הוא כנראה בהכלאות של בולדוג וטרייר אנגלי לבין בולדוג צרפתי ובוקסר אשר נעשו בבוסטון. יש המכנים את הבוסטון טרייר כ "הג'נטלמן האמריקאי" או כ"כלב הלאומי של ארצות הברית" ויש כאלו שמוכנים אותם בתור "Iggy" (איגי) מסדרת האנימה "JoJo bizarre adventure"

## תיאור הגזע
הבוסטון טרייר הוא כלב עם מבנה גוף ריבועי חסון, קומפקטי, קצר ושרירי בעל קו גב ישר ועומק חזה בולט. נשיאת גופו קלה ומלאת חן, גפיו חזקות וישרות וזנבו קצר. ראשו של הבוסטון טרייר קצר וריבועי רמז למורשת הבולדוג - המתבטא גם באופיו הנחרץ. עיניו עגולות וגדולות המרוחקות זו מזו, ואוזניו קטנות וזקופות. שערו של הטרייר הבוסטוני קצר, חלק, מבהיק ובעל מרקם עדין. צבעיו מנומר, שחור או מעין שחור אדמדם עם כתמים לבנים. מגדלי הגזע מבחינים בין שלוש קבוצות של הבוסטון טרייר הנקבעים על פי המשקל של הכלב: בקבוצה הראשונה (הקלה) הכלבים שוקלים מתחת ל 6.8 ק"ג. בקבוצה השנייה (הבינונית) הכלבים שוקלים עד 9 ק"ג. הקבוצה השלישית (הכבדה) בה הכלבים שוקלים מתחת 11.4 ק"ג.

## מזג
הבוסטון טרייר הוא כלב מלא חיים, אינטליגנטי, אלגנטי מעביר רושם של נחישות, כוח ואקטיביות עם סגנון אצילי ועדין. הבוסטון טרייר הוא כלב חכם, בן לוויה מסור ומעניק אהבה וידוע בסבלנותו ואהבתו לילדים. הבוסטון טרייר מתאים להיות גם בן לוויה לאנשים מבוגרים, ולעיתים קרובות משמש ככלב לטיפול ושיקום אנשים עם צרכים מיוחדים. הבוסטון טרייר רגישים מאוד לטון הדיבור של בעליהם, ולכן הם קלים יחסית לאילוף. האינטליגנציה שלהם, והרצון שלהם לרצות את בעליהם, מאפשרת להם ללמוד ללא בעיה ובמהירות רבה. בעלי כלבים רבים מדווחים כי הבוסטונים שלהם משמשים ככלבי שמירה טובים ואשר נובחים רק בשעת הצורך. בתוך כך, יש כאלה המדווחים כי כלביהם אינם נובחים כלל. בעקבות תכונותיו החיוביות וגודלו הקומפקטי, הבוסטון טרייר הוא מהכלבים הפופולריים ביותר בארצות הברית.

## בעיות בריאותיות
כלבים אלה, בעלי מבנה פנים פחוס וקצר, עלולים לסבול מבעיות נשימה בשעת לחץ או מאמץ (בעיקר בתנאי מזג אוויר קשים, חום או קור). בנוסף, הם עשויים לנחור או לרייר. בעקבות אגן הירכיים הצר של הבוסטוניות ומבנה הראש הרחב של הגורים, המלטות של גזע זה עלולות להיות מסובכות ולעיתים יש צורך לערוך ניתוח קיסרי. בעיות לב וסרטן העור נמצאו כבעיות שכיחות לגזע, כמו גם בעיות עיניים הנובעות מכך שהן בולטות מארובות העיניים. במספר כלבים אשר הורבעו על ידי מגדלים לא אחראיים נתגלו בעיות התפתחות הקשורות לליקויים בגולגולת, במוח ובעצמות של הכלבים.

## תנאי מחיה
הבוסטון טרייר מתאים לגור בדירה בעיר כמו גם בסגנון חיים כפרי. גזע זה יחסית לא פעיל כאשר גר בבית ויכול להסתדר גם ללא גינה. הבוסטון טרייר רגיש לתנאי מזג אוויר קיצוניים.

## [[תוחלת חיים]]
בין 12–15 שנים, למרות שיש בוסטונים רבים המגיעים לגילאים מופלגים הרבה יותר.

## גודל השגר
בין 3–4 גורים. כאמור, בגלל הראש הרחב של הגורים, ניתוח קיסרי הוא דבר שבשגרה אצל גזע זה.

## קישורים חיצוניים

* 
*

קטגוריה:הקבוצה התשיעית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה השביעית של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה השישית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
מספ7ים

**מספ7ים** (באנגלית: **Numb3rs**) היא סדרת מתח אמריקאית בכיכובו של רוב מורו כסוכן FBI העולה על עקבות פשעים בדרכים שונות ומתוחכמות. היא שודרה ברשת CBS בשנים 2005 עד 2010, בישראל היא שודרה ב-yes stars 2 ואחר כך עברה ל-yes stars Action.

הסדרה מתרכזת בצורה אחידה על היחסים בין דון אפס, לבין אחיו צ'ארלי אפס, ואביהם, אלן אפס, ועל מאמצי האחים להילחם בפשע, בעיקר בלוס אנג'לס. פרק אופייני מתחיל עם פשע, אשר נחקר לאחר מכן על ידי קבוצת סוכני הבולשת הפדרלית של ארצות הברית (FBI) שמונהגת על ידי דון, ומתואר באופן מתמטי על ידי צ'ארלי, לעיתים עם עזרתם של לארי פילנהרדט, אמיטה רמנוג'אן ושני הסוכנים האחרים קולבי גריינג'ר ודייוויד סינקלייר.

## הדמויות בסדרה
* **דון אפס** (רוב מורו) – סוכן FBI
* **צ'ארלי אפס** (דייוויד קרומהולץ) – מתמטיקאי ויועץ FBI
* **אלן אפס** (ג'אד הירש) – מתכנן עירוני בלוס אנג'לס לשעבר ואביהם של דון וצ'רלי
* **לארי פלינהרדט** (פיטר מקניקול) – פיזיקאי ויועץ FBI
* **קולבי גריינג'ר** (דילן ברונו) – סוכן FBI ופושע לשעבר
* **דייוויד סינקלייר** (אלימי בלארד) – סוכן FBI
* **מייגן ריבס** (דיאן פאר) – סוכנת ופסיכולוגית ב-FBI (עזבה בסוף עונה 4)
* **אמיטה ראמנוג'אן** (נבי רוואט) – מתמטיקאית ויועצת FBI
* **ליז וורנר** (איה סומיקה) – סוכנת מיוחדת ב-FBI

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:סדרות מתח אמריקאיות
קטגוריה:קהילת המודיעין האמריקאית בתרבות ובאמנות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בלוס אנג'לס
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2005
מסכה (סרט)

**מסכה** (באנגלית: **Mask**) הוא סרט דרמה אמריקני משנת 1985, בכיכובם של שר ואריק סטולץ ובבימויו של פיטר בוגדנוביץ'.

הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של הנער רוי ("רוקי") ל. דניס (1961–1978), נער אמריקאי בעל תסמונת Craniodiaphyseal dysplasia  (המכונה גם ליוניטיס) הגורמת לעיוות הגולגולת ומראה הפנים. הסרט עוסק בסוגיות חברתיות הנוגעות לקבלת החברה את השונה ואת מאבקה של אם למען שוויון הזכויות וההזדמנויות של בנה שנולד עם תסמונת זו.

## עלילה
הסרט מספר את סיפור יחסיהם של הנער רוקי (אריק סטולץ) אשר נולד מעוות בשל המחלה הנדירה, אימו (שר) וחבורת האופנוענים אליה משתייכים האם ובן זוגה (סם אליוט).

האם שואפת להעניק לבנה אורח חיים נורמלי וחינוך איכותי על אף שהיא עצמה חיה חיים הנחשבים "פרועים" ומחוץ לנורמות המקובלות. מאבקיה מופנים גם אל החברה אשר מקבלת את בנה בחוסר סובלנות, התנשאות או רחמים וגם כלפי הממסד המפלה אותו על רקע מחלתו. חלק ממאבקה היה כנגד מנהל בית הספר אליו רצתה לרשום את בנה אשר ניסה לסווגו כבעל פיגור שכלי כדי למנוע ממנו להגיע אל בית הספר, במקום להתמודד בעצמו עם קבלת השונה. מאבק אחר היא מנהלת כנגד הרופאים, אשר מאז לידתו של רוקי, מבשרים לה כי רוקי צפוי למות תוך חודשים ספורים. במסגרת חבורת האופנוענים, בעלת התדמית הקשוחה והנונקונפורמיסטית, מתקבל רוקי באהבה ובאופן הטבעי ביותר, שם מוצא הבנה ועזרה ובינו לבינם נרקמת חברות.

רוקי מצליח בלימודיו ומשגשג בהם מעבר לרגיל. הוא מתקבל לעבודה כמדריך במחנה קיץ של עיוורים וממשיך להתקדם בכל תחומי חייו. ביטחונו העצמי עולה והוא אף מתאהב בנערה עיוורת (לורה דרן) אשר רואה רק את יופיו הפנימי ונמשכת אל טוב ליבו. בשלב זה הוא אף מסייע לאמו לנסות להיגמל מהסמים אותם היא צורכת.

סופו הטרגי של הסרט, כמו גם בסיפורו האמיתי של רוקי, עם מותו בעת שישן.

## השפעה
הסרט זכה לשבחים וביקורות חיוביות רבות עם צאתו ולאחר מכן. הביקורות משבחות את בחירותו של הבמאי בוגדנוביץ' לעסוק בצדדים החיוביים והאופטימיים של סיפור - מערכת היחסים שלו עם האופנוענים, אהבתו ואישיותו החיובית, ואף להשתמש בהומור, במקום ליצור סרט רגשני וצפוי מראש. הסרט היווה אבן דרך בקריירה של בוגדנוביץ' לאחר מספר כישלונות חרוצים בסרטיו הקודמים, בשנות ה-70. שר, שעיקר עיסוקה עד אותה עת היה במוזיקה ובשירה, התקבלה כשחקנית דרמה רצינית ומוערכת ואף זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר על תפקידה בסרט בפסטיבל קאן. בעקבות הסרט גם פרצו לתודעה השחקנים אריק סטולץ ולורה דרן (הופיעה כשחקנית משנה).

## קישורים חיצוניים

* על הנער רוי ל. דניס בוויקיפדיה האנגלית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:נכות באמנות
קטגוריה:זוכי אוסקר: האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר
קטגוריה:סרטי 1985
ע'אדה שועאע

**ע'אדה שועאע** (בערבית: **غادة شعاع**; נולדה ב-10 בספטמבר 1972) היא אתלטית סורית בעבר. היא אלופה אולימפית ואלופת עולם בקרב שבע. שועאע הספורטאית הסורית הראשונה והיחידה שזכתה במדליית זהב אולימפית.

## ביוגרפיה
שועאע נולדה במחרדה שבמחוז חמאת. בנעוריה עסקה בכדורסל, אך ב-1991 החליטה להתחיל להתאמן באתלטיקה. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באותה שנה בטוקיו סיימה במקום האחרון, אך באליפות אסיה זכתה במדליית כסף. באולימפיאדת ברצלונה (1992) סבלה מפציעה וסיימה במקום ה-18. במשחקי הים התיכון של 1993 סיימה במקום השני.

נכון ל-2016 מתגוררת בגרמניה.

### אלופת העולם
פריצתה הגדולה של שועאע הגיעה בשנת 1995. בטורניר שנערך בגציס שבאוסטריה זכתה במקום הראשון, עם תוצאה שהציבה אותה כמועמדת לזכייה באליפות העולם בגטבורג לצדה של זאבינה בראון מגרמניה. בראון נעדרה בסופו של דבר מאליפות העולם בשל פציעה, ושועאע זכתה במדליית הזהב. בהמשך, קבעה שיא אישי של 6,942 נקודות בטורניר בגציס, שנכון לשנת 2008 הוא תקף גם כשיא אסיה.

### אלופה אולימפית
באולימפיאדת אטלנטה (1996) הוכיחה שועאע כי זכייתה באליפות העולם לא הייתה אירוע חד פעמי, והיא זכתה גם בה במדליית זהב. הייתה זו מדליית הזהב האולימפית הראשונה בתולדות סוריה, והיחידה עד כה (2024).

לאחר האולימפיאדה סבלה מפציעות, מהן לא התאוששה עד 1999, אז זכתה במדליית ארד באליפות העולם שנערכה בסביליה. בראשית אולימפיאדת סידני (2000) נפצעה שוב, ולא השלימה את התחרויות. לאחר מכן החליטה לפרוש מפעילות ספורטיבית.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:נוצרים סורים
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אתלטיות סוריות
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קרב שבע
קטגוריה:נושאי דגל סוריה באולימפיאדה
קטגוריה:ילידות 1972
אברהם פאהן

**אברהם פאהן** (8 באוגוסט 1916 – 19 בפברואר 2012) היה פרופסור ישראלי לבוטניקה וחתן פרס ישראל למדעי החיים לשנת תשכ"ג (1963).

## קורות חיים
אברהם פאהן נולד בווינה שבאוסטריה להוריו אשר ושרה פאהן אשר היו פליטים מגליציה במלחמת העולם הראשונה. מאוחר יותר חזרו איתו ועם אחיו, משה חייםֿ, לעיירה האליץ' שבפולין. בשנת 1935 עלה לישראל.

בין 1942–1945 לימד ביולוגיה בתיכון החקלאי "בית ירח" שבעמק הירדן. הוא סיים את לימודי הדוקטורט באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1948.

בזמן מלחמת העצמאות שירת בצבא ההגנה לישראל. ב-13 באפריל באותה שנה, התחתן עם נחמה אקהייזר. בחתונתם, הצילו את חברי מחלקת הבוטניקה שהיו אמורים לעלות בשיירת הר הצופים באותו היום, אך במקום זאת נכחו בחתונה. לשניים נולדו שלוש בנות: ד"ר מרים פאהן, נעמי פאהן-שטיינמץ ואשרת-דפנה שנקטפה באיבה ביום א' טבת תשט"ז.

ב-1952 הוא הצטרף לסגל האוניברסיטה והיה מרצה במחלקה לבוטניקה. בשנים 1952–1953 היה פאהן עמית מחקר באוניברסיטת קיימברידג' וב-1956 באוניברסיטת הרווארד.

בשנת 1960 קודם פאהן לדרג פרופסור חבר ובשנת 1965 לפרופסור מן המניין. באותה עת הוא שימש דיקן הפקולטה למדע (1964–1966).

בשנים 1969–1970 הוא החזיק בתפקיד הפרו-רקטור. לאחר מלחמת ששת הימים ואכלוס הקמפוס של האוניברסיטה העברית בהר הצופים, החל פאהן, בסיועם של מיכאל אבישי ומאיר שאואט, בשיקום . כמו כן הוא עמד תקופה ארוכה בראש ענף היער של מכון ווֹלקני.

בנוסף, שימש פאהן כחבר באגודה הלינאית של לונדון, האגודה הבולטת בעולם לחקר מיון עולם הטבע, וכחבר של כבוד באגודה הבוטנית של Botanical Society of America.

פאהן פרש לגמלאות בשנת 1985. לאורך השנים הוא היה פרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון והמכון הטכנולוגי של ציריך.

ספריו בתחום האנטומיה של הצמח היו למקור ידע בסיסי בתחום וצוטטו רבות במחקרים אקדמיים.
בשנת תשכ"ג-1963 הוענק לפאהן פרס ישראל במדעי החיים.

בשנים 1995–1999 הוא שימש סגן נשיא האגודה הבינלאומית לחוקרי צמחים.

## ספריו
אברהם פאהן פרסם מספר ספרי מדע: "אנטומיה של הצמח" 1962 (תורגם לאנגלית, ספרדית. אינדונזית, סינית), "Secretory Tissues in Plants", והיה שותף לכתיבת הספרים:  Wood Anatomy and the Identification of Trees and Shrubs of Israel and Adjacent Regions (1986); Xerophytes (1992); The

ו-"מגדיר לצמחי התרבות בישראל" שפורסם ב-1998.

## מפרסומיו
***אנטומיה של הצמח**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1976. הספר תורגם מעברית לארבע שפות: ספרדית, סינית, מלאית (אינדונזיה) ואנגלית.
***מגדיר לצמחי תרבות בישראל**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, יחד עם הלר דוד, אבישי מ., 1998
* רשימת ספריו ב-WorldCat

## קישורים חיצוניים

* 
* כתביו של אברהם פאהן באתר הספרייה הלאומית החדשה
* תגובתו של העץ לזיהומים בגזע מאמר של פאהן באתר סנונית, 1990
* An anatomist and a gentleman by Prof. Simcha Lev Yadun - מהדורה בעיתון הישראלי למדעי הצמח שהוקדשה למאמריו של פאהן ומורשתו.
* 

קטגוריה:בוטנאים ישראלים
קטגוריה:בוטנאים ביישוב
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למדעי החיים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1963
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: חקלאות, מזון וסביבה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012