open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דניאל קינומבה

**דניאל קינומבה** (באנגלית: **Daniel Kinumbe**; נולד ב-15 במרץ 1999) הוא כדורגלן קנדי-ישראלי שמשחק בעמדת המגן השמאלי.

## קריירה
קינומבה נולד בישראל וגדל בקנדה, והוא ממוצא קונגולזי.

קינומבה הושאל לקבוצה הקנדית אוטווה פיורי, ב-6 באוגוסט 2018. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון כארבעה ימים לאחר מהחתימה, בהפסד 2-0 לנאשוויל. לאחר סיום עונת 2018, הפיורי הודיעו כי קינומבה לא יחזור לקבוצה לעונת 2019.

ב-16 בנובמבר 2018, קינומבה חתם על חוזה במונטריאול אימפקט.

ב-15 בינואר 2020, קינומבה חתם אצל הקבוצה הקנדית הייפקס וונדררס.

## נבחרת לאומית
ב-24 באוקטובר 2018, קינומבה נכלל בסגל נבחרת קנדה עד גיל 20, ואף שיחק בטורניר היבשתי, גביע הזהב עד גיל 20.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קנדים
קטגוריה:מגני כדורגל קנדים
קטגוריה:כדורגלני מונטריאול
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1999
מוחמד אל-כורד

**מוחמד אל-כורד** (בערבית: **محمد الكرد**; נולד ב-15 במאי 1998) הוא משורר ועיתונאי פלסטיני, מתושבי שייח' ג'ראח שבמזרח ירושלים. עד למהומות בישראל ב-2021 למד לתואר שני בארצות הברית, אך שב לשכונה כדי ליטול חלק במאבק נגד פינוי פלסטינים מבתיהם במזרח ירושלים. הוא החל להתפרסם בזכות סיקור חייהם של פלסטינים בשטחים תחת השלטון הישראלי בהם.

## ראשית חייו והשכלה
אל-כורד נולד ב-15 במאי 1998 למשפחה פלסטינית מוסלמית בשכונת שייח' ג'ראח שבמזרח ירושלים. בשנת 2009 פונתה משפחתו מביתה כחלק מפרשת הבתים בסמוך לקבר שמעון הצדיק בשייח' ג'ראח. בשנת 2013 הוא הופיע כדמות הראשית בסרט הדוקומנטרי "השכנים שלי" שלי, שבוים על ידי רבקה וינגרט-ג'אבי  וג'וליה באשה , המגולל את סיפור הפקעת ביתו ואת חוויותיו בשכונה. הוא היגר לארצות הברית, שם התגורר בניו יורק לשם לימודיו האקדמיים, אך בשנת 2021 חזר למזרח ירושלים על רקע המהומות בישראל.

## פעילות פוליטית
עם שובו לשכונת שייח' ג'ראח שבליבה עומדים מאבקים משפטיים בין פלסטינים לישראלים, אל-כורד החל לתעד את גירושם של הפלסטינים במזרח ירושלים, ולהתבטא נגדו. יחד עם אחותו התאומה, מונא אל-כורד, הוא החל בקמפיין להעלאת המודעות בעולם למדיניותה של ישראל במזרח ירושלים דרך הרשתות החברתיות. השניים צברו יחדיו מאות אלפי עוקבים ברשת החברתית טוויטר ומיליוני עוקבים באינסטגרם. בעוד שפרסומיה של מונא הם בדרך כלל בשפה הערבית, מוחמד מרבה לפרסם באנגלית כדי לפנות לקהל ממדינות המערב.

ב-6 ביוני 2021 נעצרו מוחמד ומונא על ידי משטרת ישראל; הם שוחררו באותו היום, לאחר מספר שעות. במהלך המהומות בישראל באותה שנה, מוחמד התראיין לכלי תקשורת אמריקאיים כדוגמת CNN ו-MSNBC.

בשנת 2021 הופיע מוחמד, יחד עם אחותו מונא, ברשימת טיים 100.

בשנת 2021 החל אל-כורד לשמש ככתב לענייני פלסטין עבור כתב העת האמריקאי *[[The Nation]]*.

את שיריו ומאמריו הוא כותב בשפה האנגלית, והם עוסקים בסוגיות של נישול, טיהור אתני, אלימות מבנית ומערכתית, קולוניאליזם התיישבותי, אסלאמופוביה ותפקידי מגדר.

## לקריאה נוספת
* 
*
*
*
* 
*
*
* (הוצאת Haymarket Books, 2021)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:שייח' ג'ראח
קטגוריה:משוררים פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:פעילי אינטרנט
קטגוריה:פעילים פוליטיים פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1998
נועם (כתב עת)

**נועם** היה שנתון תורני, ששימש 'במה לבירור בעיות בהלכה'. כתב העת יצא לאור על ידי מכון תורה שלמה בירושלים, בראשות הרב מנחם מנדל כשר, ונערך על ידי בנו, הרב משה שלמה כשר. בין השנים תשי"ח-תשמ"ד, יצאו לאור עשרים וחמישה כרכים של כתב העת. בתריסר הכרכים הראשונים לא צוין שם העורך, ורק צוין שמנהל מכון תורה שלמה הוא הרב משה שלמה כשר, ומכרך י"ג הוא הוצג כעורך. האב והבן נפטרו בהפרש של חודשים בודדים במהלך שנת תשמ"ד. זמן קצר לאחר מכן, יצא לאור כרך כ"ה, שנערך על ידי הבן בחייו, ואחריו חדל כתב העת מלצאת לאור.

כתב העת נוסד ביוזמת הרב ד"ר אליהו יונג, וכל כרך נפתח בהקדמה קצרה שלו, המסתיימת בתיאורו כ'ראש הוועד למען ה"נועם" בארצות הברית'.

## אופי כתב העת

בפתח הכרך הראשון, תואר ייעודו של כתב העת:

בפתח הכרך הרביעי, כבר צוין כעובדה קיימת, ש'נועם' מאחד בתוכו בעלי הלכה ממגזרים שונים ביהדות הדתית. בכתב העת פורסמו בעיקר מאמרים הלכתיים, מאת פוסקי הלכה בולטים בני התקופה, ובהם: הרב צבי פסח פרנק, הרב יחיאל יעקב וינברג, הרב יוסף אליהו הנקין, הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, הרב יצחק אייזיק ליבס, הרב יצחק נסים, הרב עובדיה הדאיה, הרב בצלאל ז'ולטי, הרב משה פיינשטיין, הרב שלמה זלמן אויערבך, הרב אליעזר יהודה ולדנברג, הרב אברהם אלקנה שפירא, הרב שמואל ואזנר, הרב עובדיה יוסף, הרב אפרים גרינבלט, ועוד רבים. גם הרב מנחם מנדל כשר עצמו הרבה לפרסם ממאמריו בכתב העת. בכרכים האחרונים השתתפו גם רבנים בני דורנו, ובהם: הרב רצון ערוסי, הרב לוי ביסטריצקי, הרב ישראל רוזן והרב יהודה שביב. פורסמו גם מאמרים תורניים-מקצועיים מאת אנשי מדע ומחקר, ובהם פרופ' זאב לב וד"ר יעקב לוי.

במהלך השנים, הדפיסו רוב הרבנים הללו את מאמריהם שפורסמו לראשונה ב'נועם', בתוך ספרי השו"ת השונים שהוציאו לאור, ופעמים רבות הוסיפו עדכונים. בעקבות מגמה זו, פחת השימוש בכרכי 'נועם'.

כתב העת התאפיין בכך שרבים ממאמריו עסקו בשאלות הלכתיות חדשות, שלא נידונו בעבר, והתעוררו בעקבות התפתחויות טכנולוגיות, רפואיות, פוליטיות ואחרות. בין הנושאים שנידונו בכתב העת: קו התאריך, עלייה להר הבית, חשמל וטכנולוגיה בשבת, חקלאות בשבת, ניתוחי מתים, ניסויים בבני אדם ובבעלי חיים, מדיניות הגיור הראויה בזמננו, קביעת זמן פורים במקומות שונים בארץ ישראל (כפרזים או כמוקפים), קיום מצוות בחלל, גילוח בחול המועד, קביעת רגע המוות, ועוד.

לצד מאמרים אלה, פורסמו גם מאמרים בנושאים הלכתיים אחרים, וגם מאמרים עיוניים שאינם עוסקים בבירור הלכתי מובהק. בחלק מהכרכים, פורסמו הערות ותגובות למאמרים שפורסמו בכרכים הקודמים.

## כתבי הרב פערלא ורבנים נוספים מהעבר
בכתב העת פורסמו לראשונה מאמרים והערות מאת רבנים בני דורות קודמים שנפטרו, ובפרט הערות והגהות של הרב ירוחם פישל פערלא, שנכתבו בשולי ספרים רבים שהחזיק בספרייתו האישית, תחילה בוורשה ובאחרית ימיו בירושלים. לאחר פטירתו, נמכרה הספרייה לרב מנחם מנדל כשר על ידי בנו, חיים פערלא. בין הספרים: הלכות קצובות, יראים, סמ"ק, טורי אבן, יד מלאכי. פורסמו לראשונה גם כתבים של הרב יוסף רוזין, הרב אלחנן וסרמן, ועוד.

## קישורים חיצוניים
* כרכי כתב העת באתר היברובוקס: א, ב, ג, ד, ה, ו, ז, ח, ט, י, יא, יב, יג, יד, טו, טז, יז, יח, יט, כ, כא (באתר אוצר החכמה), כב, כג, כד, כה

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת תורניים
קטגוריה:ישראל: כתבי עת תורניים
קטגוריה:ספרי הלכה
מכילתא (כתב עת)

**מכילתא** הוא 'כתב עת לתורה ולחכמה', שנוסד בשנת ה'תש"פ. כתב העת יוצא לאור כפעם בשנה, ונכון לאדר שני ה'תשפ"ד (מרץ 2024) יצאו לאור חמשה גליונות. עורכי כתב העת הם מנחם טייטלבאום ומשה דוד צ'צ'יק. בעבר עדיאל ברויאר והרב יעקב ישראל סטל היו מהעורכים.

## מאפייני כתב העת
כתב העת מתייחד בכך שהוא אמנם מוקדש למחקרים במדעי היהדות, במבנה ובעריכה דומים לאלו של כתבי עת אקדמיים בתחום; אך אינו בעל חסות של מוסד אקדמי, כמקובל בכתבי עת אקדמיים, וחלק ניכר מהכותבים בו ומקהל היעד שלו הם חוקרים עצמאיים, תלמידי ישיבות וכוללים, בעיקר חרדים, ואינם בהכרח בעלי תואר אקדמי מתקדם, או תואר אקדמי בכלל. כך תוארה מטרת כתב העת בפתח הגיליון הראשון:

כך תיאר הרב יואל קטן את עניינו של כתב העת, בסקירתו לגיליון השני:

במועצת המערכת חברים רבנים, אנשי אקדמיה וחוקרים עצמאיים, בהם: עדיאל ברויאר, הרב משה הלל, הרב מנחם זילבר, הרב יעקב ישראל סטל, פרופ' שמחה עמנואל, הרב ישראל מרדכי פלס, פרופ' אפרים קנרפוגל, פרופ' פנחס רוט.

בין הכותבים: פרופ' שמחה עמנואל, פרופ' יעקב שמואל שפיגל, ד"ר אברהם דוד, ד"ר עזרא שבט, הרב יעקב ישראל סטל, יוסף אביב"י, הרב יהודה זייבלד, משה שוחט, הרב משה הלל, עדיאל ברויאר, הרב אריאל אפרים אהרונוב.

במאמר ארוך שפורסם בכתב העת, פרסם יוסף אביב"י את טענתו כי יש לפקפק במהימנות הספר קול התור כמייצג במדויק מסורת שנמסרה מהגאון מווילנה ועד למחבר הספר, ר' הלל ריבלין משקלוב.

גליונות כתב העת המלאים אינם זמינים לקריאה במאגרים התורניים, אך חלקים ממנו פורסמו באתרי אינטרנט שונים.

## קישורים חיצוניים
* אשכולות כתב העת בפורום אוצר החכמה (כוללים תוכן עניינים ועמודים לדוגמה): גיליון א, גיליון ב, גיליון ד
* הרב יואל קטן, נתקבלו במערכת, המעין 232 [ס,ב], טבת תש"פ, עמ' 127–128: סקירת גיליון א
* הרב יואל קטן, [נתקבלו במערכת](https://www.machonso.org/uploads/images/ספרים(11).pdf), המעין 238 [סא,ד], תמוז תשפ"א, עמ' 117: סקירת גיליון ב

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי עת למדעי היהדות
קטגוריה:ישראל: כתבי עת תורניים
קטגוריה:חרדים באקדמיה בישראל
קטגוריה:כתבי עת למחקר תורני
ונרה 16

**ונרה 16** (ברוסית: **Венера-16**), היא משימת חלל סובייטית בלתי מאוישת לחקר כוכב הלכת נוגה, כחלק מתוכנית ונרה. ונרה 65 שוגרה ב-2 ביוני 1983 מכן שיגור 200/40 בקוסמודרום בייקונור. מספר ימים לפני השיגור שוגרה גשושית נוספת ונרה 15. הגשושית נבנתה במשרד לאבוצ'קין.

הגשושית נבנתה בצורת גליל באורך 5 מ' ובקוטר של 0.6 מ'. על הגשושית הותקנו 2 אנטנות של מכ"ם לביצוע מיפוי. בנוסף לכך היו פאנלים סולארים וציוד מדידה נוסף.

במהלך טיסה לכיוון נוגה בוצעו מדידות קרינה קוסמית. ב-15 ביוני וב-5 באוקטובר בוצע עדכון מסלול.

ב-14 באוקטובר 1983 הגשושית הגיע לסביבת נוגה. מיפוי ראשון נערך ב-20 באוקטובר. אזור המיפוי היה באורך 7,000 ק"מ וברוחב של 100 ק"מ. מיפוי יומי נמשך כ-16 דקות במהלכו התקבל כ-100 מגהביט של נתונים. המידע היה מתקבל בהמרכז לתקשורת חלל רחוקה ביבפטוריה. בהמשך הנתונים היו מועברים ליחידות של אקדמיה למדעים של ברית המועצות לעיבוד ויצירת מפות. בסך הכול במהלך פעילות הגשושית נסרקו כ-30% משטח נוגה. צוות הכנת המפות קיבל בשנת 1989 פרס ברית המועצות על עבודתם.

בנוסף למיפוי בוצעו מדידות טמפרטורה על פני הכוכב.

הגשושית פעלה עד ליוני 1985.
## קישורים חיצוניים

* תיאור המשימה
* תוצאות מיפוי מוונרה 15
* תיאור המשימה (דף 160)
* תיאור הגשושית ותוצאות 

קטגוריה:גשושיות סובייטיות
קטגוריה:תוכנית ונרה
קטגוריה:1983 בברית המועצות
INSAT

**INSAT**, ** Indian National Satellite System** (בעברית: מערכת לוויינים לאומית של הודו) היא מערכת לוויינים במסלול גאוסטציונרי למטרות תקשורת, שידורי טלוויזיה, מעקב אחרי מזג אוויר ותמיכה בפעולות הצלה. הלוויינים מופעלים על ידי הארגון ההודי לחקר החלל וזה מיזם משותף של מספר גופים ממשלתיים. המערכת פועלת החל משנת 1983. חלק מהלוויינים מצוידים במצלמת CCD.

הלוויין הראשון INSAT-1A שוגר באפריל 1982, אך לא הצליח להפעיל את מערכותיו. המערכת החלה לפעול אחרי שיגור לוויין INSAT-1B באוגוסט 1983. עם הפעלתה מערכת גרמה למהפך במספר תחומים בכלכלת הודו. 

לתפקוד המערכת הופעלו 2 תחנות בקרה בקרנאטקה ובבופאל.

עד לשנת 2024 שוגרו 25 לוויינים. הלוויינים הראשונים נבנו בארצות הברית. בשנת 1992 החל שיגור לוויינים שנבנו בISRO

## רשימת לוויינים

## קישורים חיצוניים

* לווייני סדרה GSAT
* נתונים מפורטים על הלוויינים

קטגוריה:תוכנית החלל ההודית
חנוך ננר

**חנוך ננר** (29 ביוני 1922 – 20 בינואר 1992) היה פוליטיקאי ודיפלומט ישראלי, כיהן כראש המועצה המקומית הראשון של אילת מ-1953 עד 1959 וקונסול כללי במרסיי שבצרפת.

## ביוגרפיה
נולד באמסטרדם בשם **זיגמונד (זיג) ננר** (בהולנדית: Siegmond (Sieg) Nenner) לברנרד (בן ציון) ננר וברטה לבית ארליך, ילידי פולין.
כבר מצעירותו היה פעיל בתנועת נוער ציונית. לאחר הכיבוש הנאצי הצטרף לקבוצת מחתרת יהודית, וב-1942 נמלט עם חברי הקבוצה לשווייץ. לאחר המלחמה אִרגן מחדש את הקבוצה, שהתכוננה לעלות לארץ.

ב-1947 עלה לארץ, והשתתף בהגנה על דגניה במלחמת העצמאות. לאחר המלחמה הצטרף לקבוצת עולים מהולנד לכפר הנוער בן שמן, שם עסק בחקלאות ויזם הקמת מפעל טקסטיל.

בתחילת שנות ה-50 נשלח לאילת לשמש בה נציג של רשויות המדינה, והחליף את אבי זכאי כמושל אילת והאזור. ב-8 בינואר 1953 הוקמה באילת מועצה מקומית, וננר נבחר פה אחד לראש המועצה. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 1955 התמודדה באילת רשימת מפא"י בראשותו כרשימה יחידה, והוא נבחר שנית לראשות המועצה.

בפברואר 1960 נשלח לשיקגו כנציג "הרשות למשיכת השקעות הון לישראל", שליחות שבה שהה עד דצמבר 1961.

בפברואר 1964 החל לכהן כקונסול כללי במרסיי, עד מאי 1966.

## קישורים חיצוניים

* Dick Polak,  Hanoch (sieg) Nenner had opbouw van Israel hoog in zijn vaandel, Nieuw Israelietisch Weekblad, 7 September 1992 


## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית אילת
קטגוריה:ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי הולנד
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת העצמאות
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפא"י
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
קלריסמריו סנטוס

**קלריסמריו סנטוס רודריגס** (בפורטוגזית: **Clarismario Santos Rodrigues**; נולד ב-27 ביולי 2001 בוולנטה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת קשר הכנף.

## קריירת מועדונים
סנטוס החל לשחק כדורגל בקבוצת פלומיננסה דה פיירה, ובהמשך שיחק בקבוצות דוברבה זאגרב מליגת המשנה הקרואטית ובוראץ קוזארסקה דוביצה מליגת המשנה של בוסניה והרצגובינה.

ב-27 בינואר 2021 חתם סנטוס ברודאר פריידור מליגת העל של בוסניה והרצגובינה. הוא ערך 29 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-8 ביוני 2022 חתם סנטוס על חוזה לעונה אחת ז'לייזניצ'אר סרייבו מליגת העל של בוסניה והרצגובינה. הוא ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן ערך שמונה שערים. ב-29 ביוני 2023 שוחרר מהמועדון, לאחר תום חוזהו.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני ז'לייזניצ'אר סראייבו
קטגוריה:כדורגלני א.א.ק. לרנקה
קטגוריה:כדורגלני מלבורן ויקטורי
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-2001
פזאי בולטימור

**פזאי בולטימור** (שם מדעי: *Icterus galbula*) הוא מין של עוף ממשפחת הפזאיים ומהסוג פזאי החי באמריקה הצפונית והמרכזית.

ציפור זו תוארה בידי קארולוס לינאוס ב-1758 והיא הציפור הלאומית של מרילנד. על שמו גם נקראת קבוצת הביסבול בולטימור אוריולס.
## מאפיינים
הפזאי הוא עוף בינוני במשפחתו, באורך 17 עד 22 ס"מ עם מוטת כנפיים של 23 עד 32 ס"מ ומשקלו הממוצע 22.3 עד 42 גרם בקירוב. הזכר גדול מעט מהנקבה, אך לא בהרבה. צבעו צהוב-שחור והוא בעל גוף מוארך בעל רגליים ארוכות, זנב ארוך ומקור חרוטי ארוך ומחודד.

פזאי זה דומה למינים קרובים כמו: *Icterus bullockii*, *Icterus parisorum* או *Icterus graduacauda* והוא לעיתים מכליא עם הראשון, כאשר זה נחשב גם לתת-מין שלו.

הפזאי מצוי לאורך היערות של אמריקה הצפונית צפונה עד לערבות של דרום אונטריו, קוויבק וניו ברנזוויק בקנדה וצפון-מערבה עד מונטנה ודרומה למזרח ארצות הברית עד למרכז מיסיסיפי, אלבמה וצפון ג'ורג'יה. בחורף הפזאים נודדים דרומה לאמריקה המרכזית וגם לצפון אמריקה הדרומית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:פזאיים
קטגוריה:ארצות הברית: עופות
קטגוריה:ציפורים לאומיות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
סיס דקלים אפריקני

**סיס דקלים אפריקני **(שם מדעי: *Cypsiurus parvus*) הוא מין עוף ממשפחת הסיסיים החי באפריקה שמדרום לסהרה. הוא שייך לסוג סיס דקלים לצד המינים: סיס דקלים אסייתי וסיס דקלים מלגשי, שבעבר השתייך למין זה.

הסיס בעל תפוצה רחבה בטבע ואיננו בסכנה.

## תיאור
אורכו של הסיס כ-16 ס"מ בקירוב לאל הבדלים גדולים בין הזוויגים והוא בעל גוף חום בהיר עם כנפיים שחורות דמויות-בומרנג ובטן אפורה בהירה. הראש שלו גדול עם מקור שחור קצר וזנב ארוך ומפוצל, היכול להיפרש לצדדים. הוא משמיע קריאות חזקות וצורמות תוך כדי מעופו. הרגליים קצרות ומנוונות והסיס כמעט ולא מסוגל להתייצב על הקרקע וממעט בנחיתות.

תפוצתו היא לאורך אפריקה שמדרום לסהרה וגם בחלק מחצי האי ערב כמו בערב הסעודית או בתימן וכן מגיע לאי מדגסקר. הוא נדיר יותר בקרן אפריקה ובאפריקה הדרומית. הסיס הוא מעופף יעיל להפליא הניזון מחרקים שהוא לוכד במקורו ולעיתים מנמיך עוף כדי לאכול וכן לשתות מהאוויר.

הסיס מקנן כשמו מתחת לדקליים שונים בחלקם התחתון והוא מערבב באמצעות רוקו תערובת של חומרים שהוא מוצא באוויר וכן מנוצותיו הנדבקים יחדיו מתחת לעלי הדקל, ליצירת קן בתוכו מוטלות לרוב 2 ביצים.

הסיס הוא שוכן לרוב באזורי פתוחים אך מוריקים, לרוב בין מטעי דקלי שמן (*Elaeis*) וכן בסוואנות מיוערות, אדמות קוצים ושדות מעובדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1823
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מרטין ליכטנשטיין
קטגוריה:סיסיים
קטגוריה:טנזניה: עופות
קטגוריה:מדגסקר: עופות
גדרון אדמוני-גב

**גדרון אדמוני-גב** (שם מדעי: *Campylorhynchus capistratus*) הוא מין של עוף ממשפחת הגדרוניים, החי לאורך אמריקה המרכזית שבין מקסיקו לצפון קוסטה ריקה. גדרון זה הוא קרובו לסוג של גדרון הקקטוס.

## תיאור
הגדרון הוא עוף קטן יחסית באורך של כ-17 ס"מ ומשקלו 29 עד 42 גרם בקירוב, כאשר יש הבדלים קטנים בין התת-מינים השונים אך הם די דומים. לרוב הגדרון בעל גב וכנפיים חומים-אדמוניים עם כנפיים וזנב חומים ומנומרים בשחור-לבן. הרגליים ארוכות ואפורות והראש לבן עם כיפה שחורה ופס שחור מאחורי העיניים וכן מקור מעוקל שחור וחזק. הפנים ופלג הגוף התחתון לבנים עד הרגליים. הצעירים בעלי גוון אפור-בהיר לאורכם ופלג גוף תחתון צהבהב, אך הם מפתחים במהירות גוונים של פרטים בוגרים.

גדרון זה חי ביערות גשם, יערות שונים ובסוואנות, חורשים ושיחיות לאורך תפוצתו בגבהים של עד 800 מטר בקוסטה ריקה או עד 1,400 מטר בהרים של אל סלוודור.

הגדרון משתמש במקורו הכפוף כדי לחטוף חרקים ועוד חסרי חוליות ממסתורי צמחים או מהקרקע, אם כי גם יעוט על טרף מעופף. הגדרונים באזורים שונים אינם חוששים מאנשים וייגשו לאכול מצלחות אנושיות. לעיתים הם ניזונים בקבוצות קטנות על קרקע היער יחדיו.

הגדרון מקנן לרוב סביב עצים או שיחים קוצניים, בעיקר על ענפי השיטה מהמין *Vachellia sphaerocephala*. כדי לגונן על קיניו מטורפיו אפשריים הוא ירחיק לכת ויקנן סמוך לקן צרעות המתרגלות אל הגדרון אך תוקפות מסיגי גבול מאיימים. הנקבה מקננת לבדה בקן ומטילה בו 3 עד 5 ביצים הבוקעות לאחר שבועיים, והגוזלים מתבגרים תוך פרק זמן דומה. לאחר שהצעירים עוזבים את הקן הם נשארים לקבוצות משפחתיות קטנות הישנות יחד במעונות משותפים.

## תת-מינים
ישנם 6 תת-מינים של הגדרון, אם כי באחרון לא כל החוקרים מכירים:
* C. c. nigricaudatus
* C. c. capistratus
* C. c. xerophilus
* C. c. castaneus
* C. c. nicaraguae
* C. c. nicoyae

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים


Campylorhynchus rufinucha.. o como le decimos los Ticos, Chico Piojo. - panoramio.jpg
Rufous-backed Wren.jpg
Rufous-naped Wren (7046727657).jpg
Campylorhynchus capistratus 3 CR.jpg
Rufous-naped Wren (49694635411).jpg
Rufous-naped Wren JCB.jpg


קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
קטגוריה:גדרוניים
קטגוריה:קוסטה ריקה: עופות
זנבן מניפה

[ממוזער|''Rhipidura lepida'' מ[פלאו.]]
**זנבן מניפה** (שם מדעי: *Rhipidura*), הוא סוג של ציפור שיר ממשפחת זנבני המניפה החיים בדרום אסיה, דרום-מזרח אסיה, אוסטרליה, ניו זילנד וחלק מאיי האוקיינוס השקט, לרוב לאורך האזור הטרופי. הסוג תואר למדע ב-1827 ובמקור שויך למשפחת הנחליאליים ובהמשך למונרכיתיים ולחטפיות פיה, לפני ששויך למשפחתו הנוכחית.

מרבית המינים בסוג מגיעים לאורך של כ-15 עד 18 ס"מ והם בעלי זנב ארוך יותר מחצי מגופם אצל מספר מינים והוא פרוש כמניפה, מה שנתן לסוג את שמו. הצבעים של רוב המינים הם אפורים, שחורים, לבנים וחומים, אך לכמה מינים הנוצות צהובות או אפילו כחולות עזות. הזנב אצל מרבית המינים לבן או בהיר עם קצוות שחורים. למרבית המינים למעט המין *Rhipidura atra* אין הבדלים גדולים בין הזכרים והנקבות.

מינים אלו הם ציידי חרקים יעילים שמרבית המקרים טורפים חרקים באוויר אם כי חלקם מלקטים אותם מהקרקע או מהעלים. פרטים גדולים טורפים גם חומטים קטנים.

## מינים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1827
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תומאס הורספילד
קטגוריה:זנבני מניפה
רץ מדבר טמינק

**רץ מדבר טמינק** (שם מדעי: *Cursorius temminckii*) הוא מין של עוף ממשפחת השדמתיים החי בטבע באזורים צחיחים וסוואנות לאורך אפריקה שמדרום לסהרה והוא קרובו של רץ המדבר החי בישראל. שם העוף ניתן להוקרת החוקר ההולנדי קונרד יאקוב טמינק.

## מאפיינים
אורך גופו הוא כ-20 ס"מ והוא בעל גוף קטן עם צוואר ורגליים ארוכות ויציבה זקופה. הוא בעל גוונים צהובים-כתומים עם גב כהה יותר מרץ המדבר המצוי. החזה ערמוני והבטן לבנה עם פס שחור באמצעה. הכנפיים והזנב חומים דהויים עם קצוות שחורים והכיפה ערמונית. מאחורי העיניים עוברים פס לבן ותחתיו פס שחור והמקור שחור וכפוף.

רץ מדבר זה מצוי באזורים יבשים ופתוחים כמו ערבות צחיחות וסוואנות וכן מצוי באזורים בנויים שונים כמו מגרשים ושדות תעופה. הוא מותאם לחיים על הקרקע ונע עליהם במהירות תוך שימוש ברגליו החזקות, מחפש חסרי חוליות קטנים לאורכם. לעיתים רצי מדבר מתקרבים לאוכלי עשב גדולים כמו אנטילופות וחוטפים חרקים הנמשכים אליהם ואף עוקבים אחרי שריפות וחוטפים חרקים המעופפים הרחק מהם. 

רץ המדבר חי בבדידות או בקבוצות קטנות והוא מקנן על הקרקע ומטיל שתי ביצים מוסוות.

## [[תת-מין|תת-מינים]]
* *Cursorius temminckii temminckii*: מצוי מסנגל עד לאתיופיה, קניה וצפון טנזניה
* *Cursorius temminckii ruvanensis*: מצוי מדרום טנזניה עד אנגולה, מוזמביק וצפון-מזרח דרום אפריקה
* *Cursorius temminckii aridus*: מצוי מצפון נמיביה עד מערב זימבבואה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם ג'ון סווינסון
קטגוריה:שדמתיים
קטגוריה:סנגל: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
רחב-מקור אפריקני

**רחב-מקור אפריקני** (שם מדעי: *Smithornis capensis*) הוא מין של עוף מהמשפחה רחבי-מקור, החי באפריקה שמדרום לסהרה.

## תיאור
רחב-המקור מגיע לאורך של 12 עד 14 ס"מ והזכרים מגיעים למשקל 21 עד 26.9 גרם בעוד הנקבות קטנות יותר ומגיעות למשקל 17.4 עד 27.5 גרם. ישנם הבדלי גודל וגוונים בין התת-מינים השונים.

לרוב צבע הציפור הוא אפור עד חום-זית בחלקו העליון והחלק התחתון בהיר יותר עד לבן, עם כנפיים מסורטטות בשחור והוא בעל ראש עם מצח שחור אצל הזכרים ואפור אצל הנקבות כשהמקור רחב וכהה והסנטר צהבהב. הבטן והחזה בעלי גוון לבן-שמנת עם פסים כתמים שחורים בחלק העליון, דומים לסרטוטי ינשוף.

רחב המקור מצוי ביערות בחבורות קטנות והוא חי ביערות גשם, יערות סבוכים סמוכים לנהרות או ביצות וכן ביערות נשירים מסוימים. ישנם 2 אוכלוסיות שלו: אוכלוסייה המצויה במערב אפריקה מסיירה לאון במערב עד הרפובליקה המרכז-אפריקאית ודרומה עד לגבון וצפון הרפובליקה של קונגו. אוכלוסייה שנייה ונפרדת מצויה באזור אפריקה הדרומית ומזרח אפריקה מקניה בצפון ודרומה עד לקוואזולו נטאל שבדרום אפריקה.

מין זה חי ביערות ולרוב הוא שקט ואיננו פעיל, אם כי קולו רם. לרוב הוא מחפש מזון על הקרקע אך גם יתפוס טרף מעופף. הוא ניזון מחסרי חוליות כמו חיפושיות, חגבים, פשפשים, זחלים ועכבישים.

בעת הרבייה הזכרים מבצעים טיסת תצוגה ומנפחים את נוצות הגב שלהם כדי להבליט את חזם הלבן וכן מנפחים את נוצות ה"זקן". שני הזוויגים עוזרים בבניית הקן הבנוי על ענף עץ נמוך ובו הנקבה מטילה 1 עד 3 ביצים. הנקבה דוגרת במשך 16 עד 17 ימים בעוד הזכר שומר על הקן מסכנות. לאחר שהגוזלים בוקעים שני ההורים, בעיקר הזכר מביאים להם מזון.

תפוצתו רחבה והוא איננו בסכנה בטבע, אף שכמה אוכלוסיות נפגעו מבירוא יערות.

## תת-מינים
ישנם 9 תת-מינים במין זה:
* Smithornis capensis delacouri
* Smithornis capensis camarunensis
* Smithornis capensis albigularis
* Smithornis capensis meinertzhageni
* Smithornis capensis medianus
* Smithornis capensis suahelicus
* Smithornis capensis conjunctus
* Smithornis capensis cryptoleucus
* Smithornis capensis capensis

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנדרו סמית
קטגוריה:רחבי-מקור
קטגוריה:זמביה: עופות
קטגוריה:בוטסואנה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
מחבט אש

250px|ממוזער|שמאל|כיבוי אש באמצעות מחבטים
**מחבט אש** או **מחבט כיבוי אש** הוא כלי המיועד לכיבוי אש. המחבט בנוי ממוט ארוך אליו מחוברת יריעת גומי עבה או בד עמיד לאש.

קיימים מספר סוגי מחבטי אש, הנבדלים זה מזה ביריעות המחוברות למוט. היריעות יכולות לבוא כיריעה אחת רחבה, להיות מחולקות למספר יריעות החופפות זו את זו בתצורת רעפים, או ממספר רצועות בד. ההבדל העיקרי בין סוגי מחבטים אלו הוא הגמישות של ראש המחבט.

מחבט אש יעיל למניעת התפשטות של מקורות אש קטנים. השימוש במחבט נעשה על ידי חבטות מהירות של ראש המחבט על מקור האש, מהשוליים שבצד ממנו נושבת הרוח והלאה. החבטות חוסמות את אספקת החמצן לאש וכך גורמות לכיבויה. שיטה נוספת במקרה של מחבטים עם יריעה קצרה היא גרירת היריעה על האש בצמוד לקרקע. 

למחבטי אש ככלי לכיבוי אש היתרון שאינם זקוקים למקור מים ולתחזוקה, ולכן ניתן למקמם במקומות בהם אין תשתיות מים או שגרת תחזוקה, למשל ביערות ואזורי פיקניק. החיסרון העיקרי של מחבטי אש הוא יכולת התמודדות מוגבלת עם שריפה - מחבט אש אינו יעיל לכיבוי שרפה גדולה. חיסרון נוסף הוא כי כיבוי באמצעות מחבט עשוי להשאיר אחריו גחלים, העלולות לגרום להתלקחות מחודשת של האש. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כיבוי אש
קטגוריה:יערנות
ג'ק ארצ'ר

**ג'ק ארצ'ר** (באנגלית: **Jack Archer**; נולד ב-23 ביוני 1998) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע בעיקר בזכות גילום ג'יימי מרשברוק בסדרת הטלוויזיה "המפרץ" (אנ') ובתור לואי השמונה עשר בסדרה "מארי אנטואנט". 

## ביוגרפיה
ארצ'ר נולד בלונדון, אנגליה  להורים ממוצא אירי.

את הכשרתו המקצועית רכש כאשר למד משחק במכללה המלכותית הוולשית למוזיקה ודרמה (אנ') בקארדיף.

## קריירה
ארצ'ר ערך את הופעת הבכורה שלו בהפקה הבימתית *"מלחמתו של ניבלי"* בתיאטרון הלירי בבלפסט שעברה לתיאטרון "ניו ויקטורי" בניו יורק.   הוא קיבל מועמדות ל"שחקן הטוב ביותר" לפרס מטעם המגזין The Stage על הופעתו בתפקיד הראשי.   לאחר מכן שיחק ארצ'ר את המילטון במחזה"*Quaint Honour*" בתיאטרון פינבורו, שהועלה פעם אחת בעבר ב-1958, שם הוא גם קיבל מועמדות מפרס התיאטרון של אוף ווסט אנד עבור 'ההופעה טובה ביותר לשחקן בהצגה'.   בשנת 2019 הוא החל לשחק בתפקיד ראשי הראשי במחזה "*מונוגמיה"* של טורבן בטס במסע הופעות ברחבי בריטניה והמשיך להופיע בתיאטרון פארק בלונדון.  ארצ'ר גם כיכב בהפקות שונות אחרות בלונדון.   

בשנת 2020 גילם את ג'וזף בסרט האימה "The Haunting of Alice Bowles" שכתב וביים פיליפ פרנקס. 

בשנת 2021, ארצ'ר ערך את הופעת הבכורה שלו על המסך כשגילם את ג'יימי מרשברוק בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "המפרץ" ששודרה בערוץ ITV. לאחר מכן באותה שנה, הופיע בתור מייקל ליקס בעונה העשירית של סדרת הטלוויזיה "מיילדת".  

בשנת 2022, ארצ'ר שיחק את לואי השמונה עשר, מלך צרפת בסדרת הטלוויזיה "מארי אנטואנט", עיבוד טלוויזיוני לחייה של מארי אנטואנט שנכתב על ידי דבורה דייוויס.  הסדרה בת 8 חלקים צולמה בחלקה בוורסאי והיא מופקת על ידי Canal+ ו- Banijay .  ומשודרת בערוץ ב-BBC.  

בשנת 2024 שיחק במיני-סדרת הדרמה הביוגרפית, "פרנקלין" מבית "אפל TV פלוס" בדמותו של הלורד הבריטי תומאס גרנוויל.

בשנת 2025 שיחק בסדרת הפשע המשטרתית "Lynley" של ה-BBC One שם גילם את דמותו של פרייזר.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:בוגרי המכללה המלכותית הוולשית למוזיקה ודרמה
קטגוריה:אנגלים ממוצא אירי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1998
אורג אדום-ראש

**אורג אדום-ראש** (שם מדעי: *Anaplectes rubriceps*) הוא מין של ציפור קטנה ממשפחת האורגיים החי בטבע בערבות אפריקה שמדרום לסהרה.

## טקסונומיה
בעבר היה זה המין היחיד בסוג *Anaplectes*, אך כיום משייכים אליו גם את המין *Anaplectes jubaensis*.

### [[תת-מין|תת-מינים]]

**A. r. leuconotos* - נפוץ ממערב אפריקה ועד לצפון מלאווי
**A. r. rubriceps* - נפוץ באפריקה הדרומית

חלק מהחוקרים משייכים למין גם את התת-מין A. r. gurneyi, אך לא כל החוקרים מכירים בו.

## תיאור
זוהי ציפור קטנה באורך ממוצע של 14 ס"מ ובעלת דו-צורתיות זוויגית בולטת כשהזכרים בעלי נוצות בולטות בצבעי אדום בוהק לאורך ראשם וצווארם והם בעלי מקור חרוטי ורוד ועיניים שחורות ולאורכם פס שחור עד המקור. הכנפיים והזנב אפורים-חומים והבטן בהירה עם חזה אדום. הנקבות לעומת הזכרים בעלות אפורות ובעלות גוני כנפיים חומים בהירים עם קצוות צהובים, ראש אפור-בהיר והגרון והחזה צהובים. פרטים צעירים דומים לנקבות במראם.

האורג מצוי בטבע לאורך מערב, מרכז ודרום אפריקה, לרוב סביב יערות טרופיים, שפלות וסוואנות וכן בהרים עד לגובה 2,000 מטרים. הוא מקנן בין העצים ובונה קן עגלגל ארוג מעשבים, בהם הוא מושך את הנקבות.

אורג זה איננו מצוי בסכנה בטבע.

## גלריה

Red-headed Weaver, Anaplectes rubriceps at Marakele National Park, Limpopo Province, South Africa (male in breeding plumage) (16299018672).jpg
Red-headed Weaver - Meru - Kenya 06 8200 (22662471820).jpg
Red-headed weaver, Anaplectes rubriceps, at Loodswaai Game Reserve, Gauteng, South Africa.jpg
Red-headed Weaver, Anaplectes rubricep at Borakalalo National Park, South Africa (female or non-breeding male in late winter) (9838181745).jpg
Red-headed weaver (Anaplectes rubriceps leuconotus) male.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1850
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל יאקוב סונדוואל
קטגוריה:אורגיים
קטגוריה:דרום סודאן: עופות
קטגוריה:נמיביה: עופות
זנבן רופוס

**זנבן רופוס** (שם מדעי: *Rhipidura rufifrons*), הוא מין ציפור שיר ממשפחת זנבני המניפה והסוג זנבן מניפה, החיה בצפון אוסטרליה ובאיי אינדונזיה, מיקרונזיה, גינאה החדשה ואיי שלמה.

## תיאור
זנבן זה מגיע לאורך של 14.5 עד 18.5 ס"מ, עם מוטת כנפיים של 18 עד 22.5 ס"מ ומשקלם כ-10 גרם בקירוב, כאשר שני הזוויגים בעלי דמיון גדול אך הנקבות מעט יותר קלות מהזכרים. הזנבן בעל זנב ארוך ובלוט הפרוש כמניפה מאחוריו והוא בעל נוצות בצבע זית עד חום-אדמדם על גבו ופניו כשהראש והכיפה אפורים, המקור שחור והעיניים בעלות טבעת לבנה סביבם. הגרון לבן ותחתיו עובר פס שחור, החזה והבטן לבנים-בהירים והכנפיים והזנב שחורים-חומים.

תפוצת הזנבן היא לאורך בתי גידול לחים ביניהם ביערות אקליפטוסים, יערות גשם טרופיים, בין מנגרובים ובביצות שונות ויכול להימצא גם ביערות יבשים יותר וערבות מוריקות, אם כי הוא מתרחק מאזורים היבשים של מרכז אוסטרליה. למרות שהוא איננו מצוי בקרבת החופים לעיתים קרובות הזנבנים מעופפים בין האיים השונים ובכך מגדילים את תפוצתם.

מזונם העיקרי הוא מחרקים שהם לוכדים הן באוויר והן על הקרקע והן מחפשים מזון בקבוצות שכוללות גם עופות ממינים שונים.

## תת-מינים
* R. f. agilis
* R. f. brunnea
* R. f. commoda
* R. f. granti
* R. f. intermedia
* R. f. kuperi
* R. f. louisiadensis
* R. f. mariae	
* R. f. melaenolaema
* R. f. rufifrons
* R. f. rufofronta
* R. f. russata
* R. f. saipanensis
* R. f. torrida
* R. f. ugiensis
* R. f. uraniae - נכחד. התקיים בגואם.
* R. f. utupuae
* R. f. versicolor

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1801
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון לאת'אם
קטגוריה:זנבני מניפה
קטגוריה:אוסטרליה: עופות
יונת פירות מריאנה

**יונת פירות מריאנה** הידועה גם בשמות המקומיים: "mwee’mwe", "totot" ו-"Paluman totut" (שם מדעי: *Ptilinopus roseicapilla*) היא מין של עוף ממשפחת היוניים, החי בטבע רק באיי מריאנה הצפוניים שבהאוקיינוס השקט ובאי גואם.

יונה זו בינונית בגודלה והיא מגיעה לאורך של עד 24 ס"מ. היונה בעלת צבעים מפוארים הכוללים גב וכנפיים ירוקים בחלק החיצוני ואפורים בחלק הפנימי, ראש אפור-ירקרק עם גוונים סגולים בבסיס המקור ומעליו והמקור צהוב. החזה והבטן ירוקים ועליהם ישנם זוג כתמים כתומים גדולים לאורך הגפיים, פס כתום בחלק התחתון הקדמי של הזנב ופס סגול מתחת החזה הלבן. יונה זו היא אוכלת פירות בעיקרה ועוזרת בהפצת הפירות של צמחי גואם.

בעונת הרבייה היונה מקננת על ענפים נמוכים ובקן מטילה ביצה אחת, אשר מקבלת בבקיעתה טיפול דומה משני ההורים.

יונה זו נחשבת לסמל לאיי מריאנה והיא גם מהווה את הציפור הלאומית שלהם. כמו כן היא נבחרה לייצג את קמע הקבוצה במשחקי התחרות  "Micronesian Games" של 2006.

## שימור
בעבר היונה הייתה בסכנת הכחדה קשה בבית גידולה בגואם, בעיקר בגלל בירוא יערות אך גם בשל החדרתו בשוגג של בויגה עצים חום, אשר חדר לאי כנראה בטעות דרך ספינות במהלך מלחמת העולם השנייה. הנחשים טרפו את היונים הבוגרת ובעיקר הצעירות ודרדרו את האוכלוסייה הכללית, כמעט להכחדה גם באיים אחרים.

עם זאת מספר גני חיות החלו בתוכניות שיקום של יונה זו ולגידולם בשביה כדי להחזירם לטבע, החל מ-1993. חלק מגני החיות כמו גן החיות של סנט לואיס שבסנט לואיס, מיזורי מכיל את אחת מתוכניות הרבייה המוצלחות ביותר של היונה.

למרות התוכניות והגדילה האיטית של האוכלוסייה עדיין היונה פגיעה עקב אובדן מתמשך של בתי גידולה המיוערים, אוכלוסיות קטועות וקטנות, טווח מחיה מוגבל ופגיעה בידי מינים פולשים שונים היונה עדיין נחשבת למין "קרוב לסיכון" לפי הרשימה האדומה של IUCN.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
קטגוריה:יוניים
קטגוריה:האזורים המבודדים של ארצות הברית: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
אן לנגטון

**אן לנגטון** (באנגלית: **Anne Langton**;  24 ביוני 1804 – 10 במאי 1893) הייתה אמנית אנגלייה שהתמחתה בנופים ובציורי דיוקנאות מיניאטוריים.

## חיים וקריירה
היא נולדה לתומס ולאלן לנגטון ביורקשייר דיילס, אך תוך מספר חודשים הם עברו ללנקשייר, שם גדלה באחוזה. היא ואחיה ויליאם וג'ון התחנכו בבית על ידי הוריהם ומורים פרטיים. משפחתה טיילה רבות באוסטריה, בלגיה, צרפת, איטליה, גרמניה ושווייץ, והילדים קיבלו שיעורי אמנות פרטיים ממאסטרים, ונחשפו לאנשי ספרות בכל מקום שבו שהו.

בעקבות מלחמות נפוליאון, שהסתיימו ב-1815, עסקיו של תומאס לנגטון באנגליה הפכו לא יציבים והמשפחה נאלצה לחזור לאנגליה ממסעותיהם ולימודיהם בשנת 1821. בשובם הם נאלצו למכור את אחוזתם, לפטר את כל המשרתים מלבד אחד, ולעבור לבית עירוני קטן בליברפול. בגיל 16, אן לקחה על עצמה רבות מחובות משק הבית והטיפול בהוריה המזדקנים, תוך שהיא ממשיכה בעבודות האמנות וההכשרה שלה במידת האפשר.
ממוזער|גברת לנגטון
לאחר הפסדים כספיים נוספים, עברה המשפחה לעיירת ספא קטנה מצפון לליברפול. אן המשיכה לשכלל את כישוריה האמנותיים ולבקר חברים וקרובי משפחה ברחבי בריטניה כדי לקבל גישה לציור נופים. היא גם הייתה מוכשרת בציור מיניאטורות בצבעי מים על שנהב.

ב-1833, אחיה ג'ון, לאחר שסיים את לימודיו בקיימברידג', היגר לקנדה והמשפחה עברה לבית קטן יותר ב ליד ליברפול. בשלב זה, בהיותה קרובה לגיל 30, היא לא התחתנה וסבלה מירידה בשמיעה. ב-1836, אחיה ויליאם, הפך לאיש עסקים מצליח מאוד במנצ'סטר והוא הציע לשלם את הוצאות המחיה של משפחתו כדי לאפשר להם להישאר באנגליה, אך בשנה שלאחריה החליטה המשפחה להצטרף לג'ון לנגדון בקנדה.

אן, הוריה ודודה עלמה, עזבו את ליברפול ב-24 במאי 1837, והגיעו לניו יורק שלושה שבועות לאחר מכן. מסעם היבשתי דרך טורונטו אל , אונטריו, נמשך כמעט חודשיים, עקב סיור בניו יורק ובמפלי הניאגרה. הם התיישבו בחווה של ג'ון ב, ליד , אונטריו.

היא נפטרה ב-1893, בטורונטו בגיל 88.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות קנדיות
קטגוריה:ילידות 1804
קטגוריה:נפטרות ב-1893
גבול איראן–פקיסטן

ממוזער|מפת הגבול בין פקיסטן לאיראן
**גבול איראן–פקיסטן** (בפרסית: **مرز ایران و پاکستان**, באורדו: **ایران پاکستان سرحد**) הוא קו הגבול הבינלאומי המפריד בין איראן לבין פקיסטן. הגבול מפריד בין המחוז האיראני של סיסתאן ובלוצ'סתאן למחוז הפקיסטני של בלוצ'יסטן, ואורכו 909 קילומטרים (565 מיילים).

## תיאור
קו הגבול מתחיל במשולש הגבולות עם אפגניסטן בהר Kuh-i-Malik Salih בגובה 1,613 מ' (נ.צ. 29.8583, 60.8731), משם ממשיך בקו ישר לכיוון דרום-מזרח עד לנ.צ. 29.4131, 61.2994. שם עובר לאורך רכסי הרים, נחלי אכזב ונהר תהלאב עד לקרבת אגם חאמון-איי-משקל. לאחר מכן הגבול סוטה בחדות דרומה עד לנ.צ. 27.3645, 62.8023, משם מזרחה עד לנהר משכיל. לאחר מכן דרומה, לנהר נהאנג שלאחריו הוא עוקב מערבה. לאחר מכן קו הגבול עובר מספר רכסי הרים ושוב קטעי קווים ישרים לכיוון דרום עד למפרץ גוואדר במפרץ עומאן.

## היסטוריה
הגבול הנוכחי חוצה את ארץ בלוצ'יסטן, אזור שהפריד אימפריות שונות גם בעבר. מאז המאה ה-18 בריטניה השתלטה בהדרגה על רוב הודו, כולל השטח שהוא כיום פקיסטן, בסמוך לאדמות שנתבעו על ידי פרס. ב-1871 הסכימו הבריטים והפרסים להגדיר את הגבול המשותף; ועדת גבול סקרה את האזור בשנה שלאחר מכן, אך לא סימנה אותו בשטח. מספר בעיות שנבעו מכך סודרו באמצעות אמנה משותפת נוספת ב-1905.

בשנת 1947 עזבו הבריטים ופקיסטן זכתה בעצמאות. איראן ופקיסטן אישרו את הגבול הבינלאומי ביניהן בשנים 1958–1959, כולל מיפוי מלא של אזור הגבול, סימונו בשטח והצבת אבני גבול.

## מכשולים בגבול
### פרויקט הגידור האיראני (2011)
ממוזער|מכשול בטון בגבול איראן–פקיסטן
בשנת 2011 מסרה איראן כי בכוונתה להציב קיר הבטון בעובי של 3 רגל (91.4 ס"מ) ובגובה של 10 רגל (3.05 מ'), לאורך 700 ק"מ של קו הגבול המשתרע מהעיר טפטן לעיר מנד. הפרויקט יכלול מכשולי גבול להרתעת סחר בלתי חוקי, הברחת סמים לשני הצדדים וניסיון למניעת מעשי טרור. ב-17 בפברואר 2007, היה פיגוע בעיירת הגבול האיראנית זאהדאן שבה נהרגו 13 אנשים, כולל תשעה בכירים במשמרות המהפכה האיראניים.

כבר עתה, אזור הגבול זרוע במגדלי תצפית ומחנות מאוישים ומבוצרים. לאיראן ולפקיסטן אין סכסוכי גבול ומשרד החוץ של פקיסטן הצהיר, "לפקיסטן אין הסתייגות מכיוון שאיראן בונה את הגדר בשטחה". עם זאת, התנגדות לבניית החומה הועלתה באספה המחוזית של בלוצ'יסטן. נטען שם שהמכשול יצור בעיות עבור הבלוצ'ים שהגבול מסומן על אדמותיהם. מנהיג האופוזיציה חצ'קול עלי אמר שממשלות שתי המדינות לא התחשבו בבלוצ'ים ודרש להפסיק לאלתר את בניית החומה, כמו כן הוא פנה לקהילה הבינלאומית בבקשה לסייע לבלוצ'ים.

### פרויקט הגידור הפקיסטני (2019)
ממוזער|מכשול קרקעי בגבול בין פקיסטן לאיראן
בשנת 2019, פקיסטן הודיעה על הקמת גדר הגבול עם איראן. במאי 2019 אישרה פקיסטן 18.6 מיליון דולר לצורך זה ובספטמבר 2021 אישרה 58.5 מיליון דולר נוספים.

עד לינואר 2022, פקיסטן גידרה 80% מהגבול והעבודות נמשכות.

## מעברי הגבול
בצד הפקיסטני, משמר הגבול אחראי לאבטחת הגבול וטיפול בבקשות ההגירה. בצד האיראני, משמרות המהפכה אחראים על אבטחת הגבול.

הנהיגה בפקיסטן היא בצד שמאל של הכביש בעוד שבאיראן בצד ימין. מעברי הגבול הותאמו לכך.

## טרור בגבול
	
באוקטובר 2013 תקף ג'איש אל-אדל, ארגון סלפי בדלני את כוחות הביטחון האיראנים בגבול איראן–פקיסטן, כש-14 איש ממשמר הגבול האיראני נהרגו. ב-2019 תקפו פעילי הארגון כוחות של משמרות המהפכה האסלאמית בפיגוע התאבדות, והרגו 27 מהם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

פקיסטן
איראן
אתל אוגדן

**אתל אוגדן** (באנגלית: **Ethel Ogden**; 22 במרץ 1869 – 3 במרץ 1902) הייתה ציירת ומחנכת קנדית. היא הייתה דמות מרכזית בפיתוח ציור על חרסינה במחלקה לאמנויות יפות במכללת הנשים של מאונט אליסון.

## חיים וקריירה
שרה אתל אוגדן נולדה בסאקוויל, ניו ברונזוויק, בשנת 1869 לבונה הספינות ויליאם אוגדן ואליס צ'ייס בארנס. אתל אוגדן, הבכורה מבין שלוש אחיות, גדלה בתוך משפחה אמנותית. אמה, אליס צ'ייס בארנס למדה אמנות במחזור הראשון של האקדמיה הנשית של אוניברסיטת מאונט אליסון, וקיבלה אות הצטיינות בשנת 1857. היא המשיכה ללמד במחלקה לאמנות מ-1859 עד 1863.
ממוזער|371x371 פיקסלים|נוף, מאת אתל אוגדן
אתל אוגדן נרשמה למכללת הנשים מאונט אליסון בשנת 1883 בגיל ארבע עשרה. ב-1888, היא עזבה את קולג' הנשים למוסד לאמנות בסנט ג'ון, ניו ברונסוויק, שם למדה עם האמן של מונטריאול, ג'ון האמונד. בעקבות קשיים כלכליים, מוסד האמנות של אוונס נסגר ב-1892 ואוסף ההוראה המשמעותי שלו הועבר למונט אליסון שם נשכר ג'ון האמונד כראש מחלקת האמנות.ישנן עדויות המצביעות על כך שאוגדן היא שהביאה את הרעיון של העברת אוסף אוונס להר אליסון, מה שהביא להקמת גלריית אוונס לאמנות.

בשנת 1893 חזרה אוגדן למכללת הנשים כדי להשלים את שנת לימודיה האחרונה ובאותה שנה גם החלה ללמד. בשנה שלאחר מכן היא מונתה לתפקיד הוראה במשרה מלאה.

אוגדן ציירה בעיקר נופים וטבע דומם, כולל פרחים. סגנון הציור שלה מתואר על ידי האוצרת ג'מי קלי כ"מודרניסטי", תוך שהיא מציינת כיצד הטיפול של האמנית בצבע משמש "לשבור חלקית את הפונקציה של הצבע כייצוג גרידא, תוך הפניית תשומת לב למסה ולחומריות שלו."

בשנת 1897, אתל אוגדן הציגה ציור בתערוכה של איגוד האמנות לנשים של קנדה בגלריה רוברטס בטורונטו.

אוגדן מתה בשנת 1902 בגיל 32.
ממוזער|371x371 פיקסלים|צלחת פירות, צויר על ידי אתל אוגדן
עבודותיה היו נושא לשתי תערוכות משמעותיות. הראשון, "אתל אוגדן" שאצרו ג'מי קלי ופרדט פריים הוצגה בגלריה לאמנות אוונס באוניברסיטת מאונט אליסון ב-1999. השנייה, על ציורי החרסינה שלה, שאצרו ג'מי קלי וג'יין טיסדייל והוצג בגלריה לאמנות אוונס ב-2018. החרסינה המצוירת ביד של אתל אוגדן הוצגה גם בתערוכות נוספות.

אחיותיה של אתל אוגדן, גרטה סובמיט אוגדן (1875–1939) ומרי הליברטון (בורטי) אוגדן (1878–1941) עסקו אף הן באמנויות. גרטה אוגדן למדה ולימדה אמנות במכללת הנשים ואילו מרי הליברטון אוגדן למדה מוזיקה.

פרס הזיכרון של אוגדן שהוקם לזכרה על ידי אמה ואחותה מוענק מדי שנה לסטודנטית לאמנויות באוניברסיטת מאונט אליסון.

אוגדן הייתה דמות מרכזית בפיתוח ציור חרסינה במחלקה לאמנויות יפות במכללת הנשים של מאונט אליסון. ציור חרסינה התווסף לתוכנית הלימודים של המכללה לנשים ב-1887 ואוגדן לימדה מקצוע זה ב-1895. ב-1897 נסעה אוגדן לניו יורק כדי ללמוד ציור חרסינה עם "אחד המאסטרים הטובים ביותר במטרופולין... במטרה להתעדכן מהרעיונות החדשים ביותר."

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות קנדיות
קטגוריה:ילידות 1869
קטגוריה:נפטרות ב-1902
קלרה מאונטקאסל

**קלרה מאונטקאסל**, באנגלית: **Clara Mountcastle** (26 בנובמבר 1837 – 24 במאי 1908) הייתה אמנית וסופרת קנדית שפרסמה את עבודתה המוקדמת תחת השם הבדוי **קאריס סימה**.

## שנים מוקדמות
קלרה מאונטקאסל נולדה ב, אונטריו, קנדה בשנת 1837, אחת מ-12 ילדיהם של סידני הרמון מאונטקאסל, חקלאי, ופרנסס לורה (מייקל) מאונטקאסל. מאונטקאסל קיבלה הכשרה אמנותית מוקדמת מאמה, ציירת חובבת, ומאוחר יותר (1855–1857) למדה אמנות בטורונטו כשגרה עם דודה  שהיה אדריכל. באותה תקופה היא למדה בבית ספר פרטי לבנות, ובמשך תקופה מסוימת קיבלה הדרכה מאמנית אנגלייה, בציור מהטבע.  ב־1881, היא חזרה לקלינטון, שם התגוררה עם שתיים מאחיותיה למשך שארית חייה.

### קריירה
צבעי המים של מאונטקאסל זכו בחמישה פרסים בתערוכה הפרובינציאלית ב-1870 בטורונטו. היא המשיכה להציג בתערוכות פרובינציאליות ולאומיות לאורך שנות ה-80. המבקרים ציינו את מיומנותה בנושאים  מסורתיים. ב-1897, כשהסגנון האימפרסיוניסטי החדש זכה לשגשוג, עבודתה נדחתה על ידי  (OSA), שם הציגה בעבר, וגם מנעו ממנה להצטרף לאגודה. היא הצטרפה במקום זאת לאגודת האמנות לנשים של קנדה.

קריירת הכתיבה של מאונטקאסל החלה רק בשנות השמונים של המאה ה-19. היא פרסמה גם שירה וגם פרוזה. שני ספריה הראשונים, "שליחות האהבה" (שירים, 1882) ו"מסתורין" (נובלה, 1886) יצאו תחת השם הבדוי קאריס סימה, שאותו היא לקחה מכינוי ילדותה "קריסימה". ספרה השלישי, "האם נישואים הם כישלון?" (מסה, 1899), יצאה תחת שמה.

היא זכתה לשבחים על יכולתה לכתוב שירים במגוון רחב של צורות החל ממזמורים ועד חרוזים, אם כי לא התמודדה עם כולם באותה מידה ושיריה נטו לרגשנות קונבנציונלית ולא למקוריות. נושאיה חוזרים על עצמם וכללו חיי כפר, אהבה רעה והתקפות על מבקרים. הכתיבה שלה על הזדקנות ועוני מדברות על מאבקי העוני העדין שעמם התמודדו נשים רבות בתקופתה, כולל האחיות מאונטקאסל.

היא מתה מסרטן הכליות ב-1908. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות קנדיות
קטגוריה:ילידות 1837
קטגוריה:נפטרות ב-1908
קוקייה חיוורת

**קוקייה חיוורת** (שם מדעי: *Cacomantis pallidus*) היא מין עוף ממשפחת הקוקייתיים החיה בטבע באוסטרליה וסביבותיה ולעיתים מצפינה לטימור וגינאה החדשה. המין תואר ב-1801 בידי החוקר ג'ון לאת'אם.
## מאפיינים
קוקייה זו מגיעה לאורך של 28 עד 33 ס"מ בקירוב והיא בעלת נוצות אפורות-ורדרדות עם מקור כהה וחזק, עיניים זהובות ופס כהה לאורך הלחיים. הצוואר, החזה והבטן לבנים, הכנפיים והזנב ארוכים וחומים עם נקודות מסורטטות לבנות לאורכם והרגליים שחורות ובדומה לנקרים הם בעלי פיצול של 2 אצבעות קדימה ו-2 הפונות אחורה. קוקייה זו דומה מאוד למין קוקייה מזרחית, אך שונה ממנה ואינה שייכת לסוג קוקייה.

הקוקייה מצויה לאורך צפון אוסטרליה, גינאה החדשה וטימור ביערות, סבכים ובין מנגרובים אך גם סביב שטחים חקלאיים ועף עירוניים, לרוב במקומות פתוחים בהם היא יכולה לשחר מזון ביעילות. היא פעילת יום המחפשת חרקים שונים ובמיוחד להוטה על זחלי פרפראים שונים, אפילו בעלי שערות צורבות.

בדומה לקוקיות רבות היא טפילה על עופות אחרים בעת הרבייה והיא מטילה את ביציה בין יולי לדצמבר כשהקוקייה מנסה להערים על הפונדקאי, להפיל את ביציו ולהטיל ביצה בקינו לפני שתתגלה, מה שיגרום לביצה להידחות ולהיזרק. הקוקייה ידועה בהיטפלות למעל 100 מיני ציפורי שיר שונות כשרובם הגדול שייכים למשפחת הדבשניים, אדומי-חזה אוסטרליים ולזנבני מניפה.
## גלריה

Pallid Cuckoo - Flickr - jeans Photos.jpg
Cacomantis pallidus 01 - Christopher Watson.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון לאת'אם
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1801
קטגוריה:קוקיתיים
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: עופות
נבחרת גרמניה בכדורסל עד גיל 20

**נבחרת גרמניה בכדורסל עד גיל 20** היא נבחרת כדורסל לאומית של גרמניה המנוהלת על ידי פדרציית הכדורסל הגרמנית ומייצגת אותה באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20.

## השתתפות באליפות אירופה לנבחרות עתודה

## ראו גם
* נבחרת גרמניה בכדורסל

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה: כדורסל
גרמניה
קטגוריה:נבחרות גרמניה
סולנום יסמיני

**סוֹלָנוּם יַסְמִינִי** (שם מדעי: .Solanum laxum Spreng) הוא שיח נוי מטפס נכרך ולא מעוצה ממשפחת הסולניים. מין זה ירוק עד (נשיר מותנה באזורים קרים), קירח וללא קוצים בגבעולים ובעלים (בשונה מסולנום מנוצה) ופרחיו לבנים בגוון תכלת. מוצאו של סולנום יסמיני הוא מדרום מזרח ברזיל ומדרום ברזיל עד צפון מזרח ארגנטינה בארצות: ארגנטינה, ברזיל ופרגוואי ואורוגוואי.

בעבר מין זה נקרא Solanum jasminoides Paxton ומכאן שמו העברי.
ממוזער|סולנום יסמיני עלים עליונים תמימים
## מאפיינים
הענפים דקים, זיג זג, שמגיעים לאורך 3 מ' או יותר ונכרכים באמצעות הפטוטרות.

הלוואים נעדרים.

העלים ירוקים, מסורגים, מעט מקופלים ובעלי פטוטרות ארוכות. העליונים פשוטים ותמימים (בשונה מסולנום מטפס), דמויי אזמל או דמוי ביצה, ואורכם 2.5 עד 7.5 ס"מ. העלים התחתונים ייתכן ויהיו גזורים לאונות או מנוצים בעלי אונות או עלעלים קטנים או בסיסיים.

הפרחים דו-מיניים, לרוב נכונים (סימטריים), קטנים, לבנים או תכולים עם כתם צהוב, בעלי עוקצים דקים וערוכים באגדים בקצות הגבעולים.

הגביע גלגלי, מאוחה עלים, בעל 5 אונות אינו גדל לאחר ההפריחה.

הכותרת מאוחת עלים, דמוית כוכב ובעלת 5 אונות וצינור קצר.

האבקנים 5 כמספר עלי הכותרת, והם מאוחים לצינור הכותרת, בלוע הכותרת בין עלי הכותרת. ובדרך כלל צמודים זה לזה ועומדים מסביב לעמוד העלי בצורת קונוס.

הזירים קצרים מאוד והם קצרים מהמאבקים (בישראל בשוני מסוגים סולניים אחרים). המאבקים גדולים, נוטים על פי רוב זה אל זה. לשכות המאבקים נפתחות דרך נקב או שסע קטן בראשו של המאבק. שתי הלשכות של המאבק צמודות ומקבילות זו לזו ואינן מרוחקות זו מזו על ידי קונקטיב או זיר מורחב.

השחלה עילית, בת 2 מגורות, בכל אחת מהן ביציות רבות. עמוד השחלה יחיד ויוצא מראש השחלה. הצלקת יחידה קטנה ודמוית כיפה.

השיליה מורחבת, זוויתית ובעלת ביציות רבות.

הפרי ענבה בקוטר 1 ס"מ, וצבעה סגול שחרחר בהבשלה.

הפריחה באביב בסתיו ובקיץ.

## בית גידול
ממוזער
סולנום יסמיני הוא צמח אור מלא, עמיד בקרה, בשרב ובגיר, רגיש למליחות. גדל בקרקעות מנוקזות היטב באזורי ההר, העמק השפלה והבקעה בישראל. מין זה בעל קצב צימוח מהיר. דישון סדיר מסייע לחיזוק פריחה ארוכה ושופעת. גיזום יעודד הסתעפות הצמח.

הריבוי באמצעות ייחורים מעוצים בחורף ובאמצעות ייחורים ירוקים באביב ובקיץ.

## תמונות

קובץ:סולנום יסמיני פרחים.jpg|הפרחים לבנים או תכולים עם כתם צהוב
קובץ:סולנום יסמיני פרח 2.jpg|המאבקים גדולים ויוצרים עמוד


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1824
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קורט פוליקרפ יואכים ספרנגל
קטגוריה:סולניים
אנדומבה מובלה

**פירמין אנדומבה מובלה** (בצרפתית: **Firmin Ndombe Mubele**; נולד ב-14 באפריל 1994 בקינשאסה שבזאיר) הוא כדורגלן מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המשחק בעמדת החלוץ בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.

## קריירת מועדונים
מובלה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת ויטה קלאב מליגת העל של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.

ב-1 ביולי 2015 חתם מובלה באל-אהלי דוחה מליגת העל הקטרית. הוא ערך 36 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 16 שערים.

ב-30 בינואר 2017 חתם מובלה בסטאד רן מליגת העל הצרפתית. ב-8 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד אנז'ה במסגרת המחזור ה-24 בליגה לעונת 2016/2017. ב-2 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד אולימפיק ליון במסגרת המחזור ה-31 בליגה. בסך הכל ערך 34 הופעות ליגב מדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים.

ב-30 בינואר 2018 הושאל מובלה לטולוז מליגת העל הצרפתית עד לתום עונת 2017/2018. ב-1 ביולי 2018 חתם על חוזה קבוע במועדון. הוא ערך 26 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-2 ביולי 2019 הושאל מובלה לאסטנה מליגת העל הקזחית למשך עונת . הוא ערך חמש הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-28 בפברואר 2022 חתם מובלה ב-1599 שלימבאר מליגת המשנה הרומנית. הוא ערך שבע הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים. ב-1 ביולי שוחרר מהמועדון.

## קריירה בינלאומית
ב-7 ביוני 2013 ערך מובלה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, בתיקו 0-0 נגד נבחרת לוב במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ב-26 באוגוסט 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1-0 על נבחרת קמרון במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות .

הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורנירים גביע אפריקה לאומות 2015 וגביע אפריקה לאומות 2017.

## תארים
;ויטה קלאב
* אליפות הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (1): 2014/2015

;אסטנה
* אליפות קזחסטן (1): 2019

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: כדורגלנים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: חלוצי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני ויטה קלאב
קטגוריה:כדורגלני אל-אהלי (דוחה)
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני טולוז
קטגוריה:כדורגלני אסטנה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
קטגוריה:ספורטאים זרים בקטר
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בקזחסטן
קטגוריה:ספורטאים זרים ברומניה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:אישים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו שנולדו ב-1994
אסטרלידה זנב-אש

**אסטרלידה זנב-אש** (שם מדעי: *Stagonopleura bella*) היא מין של ציפור שיר ממשפחת האסטרילדיים החיה בדרום אוסטרליה, לרוב סביב בתות ממוזגות.

## תיאור
אורכה של ציפור זו הוא 10 עד 14 ס"מ ומשקלה כ-14 גרם בקירוב, כאשר הזכרים מעט גדולים יותר מהנקבות. היא בעלת גוף עגלגל עם כנפיים וזנב קצרים והצבע שלה הוא חום-זית בחלק העליון והחזה והבטן לבנים מסורטטים בפסים שחורים עדינים. הפנים שחורות עם מקור אדמוני חרוטי. הזנב והשת שחורים ומעל הזנב ישנם נוצות אדומות עזות, המזכירות גוון אש מהם קיבלה הציפור את שמה.

האסטרלידה מצויה בדרומה של אוסטרליה מניוקאסל שבניו סאות ויילס ועד לאי הקנגורו וכן דרומה עד לטסמניה והאיים סביבה. לרוב היא מצויה בחופים, יערות לחים, חורשו ובתות ובין מנגרובים וכן בשדות ובקרבת נהרות ולעולם לא מתרחקת ממקווי מים זורמים. היא חיה בלהקות של עד 20 פרטים ולרוב ניזונה מזרעים של דשאים ועצי קזוארינה ו-*Melaleuca* וכן מזרעי הבנקסיה *Banksia ericifolia*. לעיתים הוא ניזון גם מחרקים וחלזונות.

הוא מקנן בין העלים הנמוכים בקן עשוי מעשבים וזרדים ובו הנקבה מטילה 5 עד 8 ביצים, הבוקעות כעבור 20 יום דגירה והגוזלים עוזבים את הקן כעבור 20 יום נוספים. לעיתים נטפלים אל האסטרלידות קוקיות אוסטרליות שונות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון לאת'אם
קטגוריה:אסטרילדיים
קטגוריה:אוסטרליה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1801
צלוב-מקור התוכי

ממוזער|צלוב-מקור על ענף אורן.
**צלוב-מקור התוכי** (שם מדעי: *Loxia pytyopsittacus*) הוא מין של צלוב מקור ממשפחת הפרושיים החי בצפון אירופה וצפון-מזרחה. למין זה אין תת-מינים מסווגים.

## תיאור
צלוב-המקור הוא בעל מבנה מקור כפוף בחלקו העליון ופונה מעלה בחלק התחתון העבה כמו מקור תוכי ומכאן שמו. הוא דומה למין צלוב-מקור מצוי או צלוב-מקור סקוטי ופלומת נוצותיו דומה מאוד, אף שהוא גדול יותר מהם.

אורכו של צלוב-המקור מגיע לאורך של 16 עד 18 ס"מ ובעל מוטת כנפיים של 27 עד 31 ס"מ ומשקלו 44 עד 58.2 גרם בקירוב, כאשר הזכרים גדולים יותר מהנקבות במעט. הזכרים בעלי גוני אדום או כתום בעוד הנקבות בעלות גוני ירוק עד צהוב. מקורו חזק יחסית ומבנהו עוזר לחלץ זרעים אורנים מהאצטרובלים.

תפוצתו היא ביערות מחטניים, לרוב של אורנים או אשוחים בצפון אירופה וצפון-מזרחה (לאורך הצפון של מרכז ומזרח אירופה) וכן במערב רוסיה. ישנם גם אוכלוסיות שלו החיות בסקוטלנד, מה שמבלבל עם המין הסקוטי. לרוב הוא יימצא באותו אזור אך הוא עשוי לנדוד דרומה בהיעדר מספיק מזון והוא עושה זאת בלהקות קטנות.

תפוצתו רחבה בטבע והוא איננו בסכנה בטבע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מוריץ בלתזר בורקהאוזן
קטגוריה:פרושיים
קטגוריה:פינלנד: עופות
קטגוריה:נורווגיה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1793
הבריון של ארצ'ר

**הבריון של ארצ'ר** (באנגלית: **Archer's Goon**) הוא רומן פנטזיה משנת 1984 מאת דיאנה וין ג'ונס שנועד לבני נוער ומבוגרים. בשנת 1992 עובד הספר לסדרת טלוויזיה בת שישה פרקים על ידי ה-BBC.

## תקציר העלילה
הווארד סייקס בן ה-13 חי בעיר אנגלית עם הוריו קוונטין, פרופסור וסופר, וקטרינה, מורה למוזיקה, אחותו אנתיאה המכונה תמיד "איומה" בגלל צרחותיה המתמשכות, ופִיפִי, סטודנטית שעוזרת להם בבית כשהוריהם אינם נמצאים.

חייהם מופרעים אחר צהריים אחד כשאדם ענק שלא נוקב בשמו, או "בריון של מישהו" כמו שפיפי מכנה אותו, נכנס לביתם ומודיע שהוא בא לאסוף אלפיים מילים שקוונטין חייב לאדם בשם ארצ'ר.

מתגלה שלפני שלוש עשרה שנה קוונטין סבל ממחסום כתיבה נוראי ולא הצליח לכתוב שום דבר במשך שנה, עד שמאונטג'וי, עובד עירייה שהוא פגש הציע לו פתרון: להתחייב לכתוב 2,000 מילה כל רבעון על כל נושא שעולה בדעתו, ולדמיין שאם הוא לא יכתוב אותם מאונטג'וי יוכל להפסיק את החשמל והגז, להפסיק לפנות לו את הפחים וכדומה. בתמורה למילים הוא הציע לו פטור ממיסי העירייה. הבריון טוען שהמילים למעשה נשלחו לארצ'ר ושהמילים לא נשלחו אליו ברבעון הזה.

המשך הספר מתאר מאבק בין שבעת האחים שמנהלים את העיר שבה המשפחה גרה להשיג את המילים שקוונטין כתב על מנת להבין את הסיבה שהם לא מסוגלים לצאת מהעיר.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות פנטזיה בריטיות
קטגוריה:ספרי 1984
קטגוריה:ספרי דיאנה וין ג'ונס
קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער