open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סופיאן פגולי

**סופיאן פגולי** (בערבית: **سفيان فيغولي**, בצרפתית: **Sofiane Feghouli**; נולד ב-26 בדצמבר 1989) הוא כדורגלן אלג'ירי-צרפתי המשחק בעמדת הקיצוני בנבחרת אלג'יריה.

## קריירת מועדונים
פגולי הוא ערבי מוסלמי והוא התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של גרנובל, ובינואר  עלה לקבוצה הבוגרת. ב-27 באפריל 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0–1 נגד סטאד ריימס. עד לסיום העונה שיחק עוד 2 משחקים. בסיום העונה חתם על חוזה ל-3 שנים. למרות גילו הצעיר, זכה לדקות משחק רבות והפך לשחקן מפתח בקבוצה, וזכה לכינוי "זידאן החדש". בסיום העונה הבקיע 3 שערים ב-26 משחקים, ועלה עם קבוצתו לליגת העל הצרפתית.

במאי  הודיע פגולי כי הוא חתם בוולנסיה לעונה אחת. בוולנסיה הוא מיעט לשחק ועד חודש ינואר שיחק רק 5 משחקים וכבש שער אחד. בינואר  הושאל לאלמריה.

ב-14 ביוני 2016 חתם פגולי בווסטהאם יונייטד האנגלית. ב-14 באוגוסט 2017 חתם פגולי בגלאטסראיי הטורקית.

## קריירה בינלאומית
בצעירותו שיחק פגולי בנבחרות הצעירות של צרפת. ב-12 בנובמבר 2008 זומן לסגל נבחרת צרפת על ידי מאמן הנבחרתריימונד דומנק אך לא נכלל בסגל הסופי. אחרי שכנועים מצד מאמן נבחרת אלג'יריה, קפטן הנבחרת ויו"ר ההתאחדות האלג'ירית הוא החליט לשחק עבור . ב-25 באוקטובר 2011 הוא זומן לסגל הנבחרת. ב-29 בפברואר 2012, פגולי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–2 במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות נגד , במהלך המשחק הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת שהפך גם לשער הניצחון. במונדיאל 2014 הבקיע את השער הראשון לנבחרתו במסגרת גביע העולם לראשונה אחרי 28 שנים.

נכלל בסגל נבחרת אלג'יריה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אלג'יראים
קטגוריה:קשרי כדורגל אלג'יראים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני גרנובל
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני אלמריה
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אלג'יריה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:אלג'יראים שנולדו ב-1989
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1989
יאספר סילסן

**יַאסְפֵּר סִילֶסֵן** (בהולנדית: **Jasper Cillessen**; נולד ב-22 באפריל 1989) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת השוער בניימכן מליגת העל ההולנדית ובנבחרת הולנד. הוא שיחק 141 משחקים עבור אייאקס בשש עונות, וזכה בתארים רבים, כולל שלוש זכיות בליגה ההולנדית. ב-2016 הוא הצטרף לברצלונה תמורת 13 מיליון יורו. הוא עבר לוולנסיה ב-2019, ונשאר במועדון במשך 3 עונות. במאי 2011 קיבל סילסן זימון ראשון לנבחרת הולנד. הוא ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו ב-2013 והיה השוער הראשון של הנבחרת כשסיימה במקום השלישי במונדיאל 2014.

## קריירה
סילסן החל לשחק כדורגל בגיל 7 שיחק בקבוצה חובבנית מקומית בשם "דה טרפרס", מעיירת הולדתו גרושבק הסמוכה לגבול גרמניה. בגיל 12 הצטרף למחלקת הנוער של מועדון הכדורגל ניימכן. במרץ 2008 חתם על חוזה מקצועני במועדון ושיחק בקבוצת המילואים של המועדון. את משחקו הראשון בקבוצה הראשונה ערך ב-28 באוגוסט 2010 מול הירנביין לאחר שהשוער הראשון גאבור באבוס נפצע בגבו, סילסן קפץ על ההזדמנות ורשם משחק טוב ונבחר לאיש המשחק. את המשך עונת  העביר בתור השוער הראשון של הקבוצה וגם לאחר החלמתו של באבוס נותר בתפקיד. סילסן נבחר גם לשחקן העונה באחד מגופי התקשורת ההולנדיים. חוזהו בניימכן הוארך עד לשנת 2014 אולם בתחילת עונת  עבר לאייאקס אמסטרדם.

באייאקס התחיל סילסן בעיקר כגיבוי לשוער הראשון קנת' ורמיר, עד שעשה את פריצת הדרך שלו במהלך עונת , ותפס את עמדת השוער הראשון באייאקס. שזכתה באליפות שלישית מאז הגיע לקבוצה וראשונה שבה הוא לוקח חלק משמעותי. בעונה זו סילסן תפס את עמדת השוער הראשון גם בנבחרת הולנד אליה זומן על ידי המאמן לואי ואן חאל, תפקיד שהוא מילא גם במונדיאל 2014 אותו סיימה הולנד במקום השלישי.

ב-25 באוגוסט 2016 הודיע סילסן על הצטרפותו לברצלונה בחשבון האינסטגרם. ב-10 בספטמבר ערך סילסן את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–2 לדפורטיבו אלאבס במסגרת המחזור השלישי בליגה. בשלוש עונותיו בברצלונה סילסן שימש שוער מחליף למארק-אנדרה טר שטגן ומיעט לשחק בלה ליגה. עם זאת, סילסן שיחק באופן קבוע במשחקי גביע המלך הספרדי והיה שותף לשתי זכיות רצופות של ברצלונה בגביע המלך בשנת 2017 ובשנת 2018.

ב-25 ביוני 2019 חתם בולנסיה.

ב-8 באוגוסט 2022 חזר לליגה ההולנדית וחתם במועדון נעוריו ניימכן.

ב-2024 חתם סילסן בלאס פאלמאס מהליגה הספרדית.

## תארים
;אייאקס אמסטרדם
*אליפות הולנד: 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014
*מגן יוהאן קרויף: 2013

;ברצלונה
* אליפות ספרד (2): 2017/2018, 2018/2019
* גביע המלך הספרדי (2): , 
* הסופר קאפ הספרדי (1): 2018

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:שוערי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלני ניימכן
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני לאס פאלמאס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1989
רובר מלך החווה

**רובר מלך החווה** (באנגלית: **Rover Dangerfield**) הוא סרט אנימציה אמריקאי משנת 1991 שהופץ על ידי חברת האחים וורנר והשתתף בו הקומיקאי רודני דיינג'רפילד שדיבב את הגיבור הראשי, רובר הכלב, וכתב והפיק את הסרט. הסרט מספר על כלב רחוב קומי בשם רובר אשר מתגורר בלאס וגאס עם נערת מופעים בשם קוני, אולם הוא נזרק מסכר הובר על ידי רוקי, החבר המרושע של קוני, וכאשר ניצל, רובר מנסה להתרגל לחייו החדשים בחווה.

## עלילת הסרט
רובר הכלב עושה חיים משוגעים בלאס וגאס, מהמר על עצמות ורודף אחרי נשים יחד עם חברו הטוב אדי ומתגורר עם בעלתו נערת השעשועים, קוני. לילה אחד הוא רואה את החבר של קוני, רוקי, עושה החלפות עם חבורה של גנגסטרים ומפריע לא בכוונה. כשהגנגסטרים חשבו שרוקי הוא שוטר הם הלכו ואמרו לרוקי שזו ההזדמנות האחרונה שלו. יום למחרת קוני נוסעת לסיבוב הופעות למשך שבועיים והשאירה את רוקי כדי לשמור על רובר. אולם בעקבות הריסת העסקה עם הגנגסטרים, רוקי שם את רובר בשק, נסע לסכר הובר וזרק את רובר לים. רובר ניצל כאשר השק עלה על ידי שני דייגים שדגו את השק, כשאר השק נפתח רובר רץ במהרה ונתקל בחקלאי בשם קאל ובבנו דני אשר רצה לאמץ אותו, אביו הסכים בתנאי אחד, שאם רובר יעשה צרות הוא יכנס למכלאה לבעלי חיים.

רובר לא אהב את החיים החדשים בחווה והתקשה לקבל אותם, אולם עם עזרה מדייזי, כלבת הקולי היפה מהבית השכן, הוא הצליח לקבל כבוד רב מכל חברי החווה. אולם, כאשר ניסה רובר להציל את תרנגול ההודו לחג המולד מפני זאבים, תרנגול ההודו חוסל ושקאל ראה את רובר עם תרנגול ההודו המת הוא חשב שרובר הרג אותו. למחרת בבוקר קאל לקח את רובר ליער כדי להורגו, אולם הוא הותקף על ידי הזאבים. רובר נלחם מול הזאבים והביא את כל שאר כלבי החווה כדי להחזיר את קאל הביתה בשלום.

מעשה הגבורה של רובר נכתב בעיתונים וכשאדי, החבר של רובר, ראה את העיתון הוא רץ להראות את הכתבה לקוני ושהיא הופתעה לגלות איפה רובר נמצא, החזירה קוני את רובר בחזרה לוגאס, שם רובר מצא את רוקי ונהם עליו, רוקי אמר בטעות לקוני מה הוא עשה בלי כוונה וקוני כעסה על רוקי וסטרה לו ושרוקי עמד להחזיר אותה רובר תקף אותו ורדף אחריו יחד עם כל חבריו הכלבים. רוקי הצליח להיכנס ללימוזינה אולם הוא לא ידע שהגנגסטרים מתכננים להרוג אותו בסכר הובר. לאחר מכן רובר מרוב עצב התגעגע לדייזי, כשקוני הבינה זאת היא החליטה לנסוע איתו יחד לחווה כדי שרובר יוכל להישאר שם, שם רובר התאחד מחדש עם דייזי וגילה שהוא אבא לשישה גורים. הסרט מסתיים כאשר רובר שיחק בקלפים יחד עם הגורים שלו ושיחק בתופסת עם דייזי מסביב לחווה.

## מדבבים
*רודני דיינג'רפילד - רובר
*סוזן בויד - דייזי
*רוני שקל - אדי
*סאי לנדי - רוקי
*שון סאותוויק - קוני
*נד לוק - ראפלס
*ברט קראמר - מקס
*רוברט פיין - דוק
*אדי בארת' - אלוף
*דניס בלייר - לאם
*דון סטיוארט - קלאם

### מדבבים בעברית
את הדיבוב ביימה ענת ניב והיא גם הפיקה יחד עם עוזי פוקס
*חנן גולדבלט - רובר
*תמי עזריה - דייזי / תרנגולת הודו / קוויני
*ענת ניב - קוני / תרנגולת גדולה
*עמי מנדלמן - רוקי / מקס / דיוק / זאב
*גיורא קנת - ראפלס / אדי / זאב / בוס גדול
*עידו מזרחי - דני
*ניר רון - קל / מאגסי / קאונט / דייג
*ששה - לם / קלם / צ'אמפ / ספארקי
*גיא נתיב - סוס / גנגסטר / כרוז
*עוזי פוקס - דייג

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:סרטים על כלבים
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:סרטי אנימציה של האחים וורנר
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
ישיבת פילדלפיה

**ישיבת פילדלפיה** (בשמה המלא באנגלית: **Talmudical Yeshiva of Philadelphia**, הישיבה התלמודית של פילדלפיה) היא ישיבה חרדית ליטאית ברובע אוברברוק שבפילדלפיה. בהנהגת הישיבה עמד הרב אליהו שווי, תלמידו המובהק של הרב אהרן קוטלר, וכיום ראש הישיבה הוא הרב שמואל קמנצקי (בנו של הרב יעקב קמנצקי). וכן בהנהגת הישיבה רבי שמעון יהודה שווי ורבי שלום קמנצקי.

בישיבה בית מדרש ללימודים גבוהים וכן ישיבה קטנה. הלומדים בישיבה לומדים לקראת תארים אקדמיים בתחום היהדות האורתודוקסית עם הכרה אקדמאית, דבר הנהוג במספר ישיבות המנהיגות לימוד תלמודי והלכתי ברמה גבוהה בארצות הברית.

## היסטוריה
הישיבה נוסדה בשנת ה'תשי"ג (1953) בהוראת הרב אהרן קוטלר, ראש בית המדרש הגבוה בלייקווד, ניו ג'רזי. הישיבה הייתה בין הראשונות בארצות הברית. בתחילה הונהגה על ידי הרב שמואל קמנצקי והרב דב שוורצמן. שנתיים לאחר מכן עזב הרב שוורצמן, והוחלף על ידי הרב אליהו שווי, אשר כיהן כראש הישיבה עד לפטירתו בשנת ה'תשס"ט (2009).
בשנת ה'תשכ"ה (ובמשך כ-20 שנה) היה הרב ישראל מנדל קפלן מחשובי מוסרי השיעורים בישיבה.

## קישורים חיצוניים
* חנני בלייך, "אש של תורה בפילדלפיה", באתר כל הזמן, מאי 2016

## הערות שוליים

פילדלפיה
פילדלפיה
קטגוריה:פילדלפיה: אוניברסיטאות ומכללות
מיכאל אומאנייה

**מיכאל אומאנייה** (בספרדית: **Míchael Umaña Corrales**; נולד ב-16 ביולי 1982) הוא כדורגלן עבר קוסטה ריקאי ששיחק כמגן.

## קריירה
אומאנייה החל את הקריירה שלו בקבוצות קרמליטה וארדיאנו (Herediano) מהליגה העליונה בקוסטה ריקה לפני שעבר ב-2005 לקבוצת לוס אנג'לס גלאקסי מה-MLS. בעקבות כישלון בקבוצה הוא חזר לקוסטה ריקה לאחר עונה אחת ושיחק בברוחס (Brujas) עונה, ב-2006 חזר לארדיאנו. לאחר עונה אחת הוא עבר למוניסיפאל ליבריה, שם שיחק במשך שלוש עונות. 

ב-2010 חזר לליגה בארצות הברית לקבוצת צ'יבאס ארצות הברית. בינואר 2012 חתם בקבוצה הגואטמלית קומוניקאסיונס ולאחר שנה עבר לסאפריסה מהליגה בקוסטה ריקה.

ב-17 באוגוסט 2014 חתם בפרספוליס האיראנית לשנתיים. 

אומאנייה שיחק במספר קבוצות נוער של נבחרת קוסטה ריקה ואף השתתף בטורניר הכדורגל באולימפיאדת אתונה. מ-2006 השתתף באופן קבוע במשחקי הנבחרת הבוגרת של קוסטה ריקה. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.

## תארים
;לוס אנג'לס גלאקסי
* גביע ארצות הברית הפתוח: 2005
* אליפות ה-MLS: 2005
;מוניסיפאל ליבריה
* ליגת העל של קוסטה ריקה:  קלאוסורה
;דפורטיבו סאפריסה
* ליגת העל של קוסטה ריקה:  קלאוסורה
* גביע קוסטה ריקה בכדורגל: 
;קוסטה ריקה
* קופה סנטרואמריקאנה: 2013

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים קוסטה ריקאים
קטגוריה:מגני כדורגל קוסטה ריקאים
קטגוריה:בלמי כדורגל קוסטה ריקאים
קטגוריה:כדורגלני ארדיאנו
קטגוריה:כדורגלני לוס אנג'לס גלאקסי
קטגוריה:כדורגלני צ'יבאס ארצות הברית
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו סאפריסה
קטגוריה:כדורגלני פרספוליס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוסטה ריקה
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:ספורטאים זרים בגואטמלה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיראן
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2004
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2005
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2007
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2015
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2016
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2017
קטגוריה:קוסטה ריקאים שנולדו ב-1982
אוסקר דוארטה

**אוסקר דוארטה** (בספרדית: **Óscar Esaú Duarte Gaitán**; נולד ב-3 ביוני 1989) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשמש כמגן בקבוצת דפורטיבו סאפריסה ובנבחרת קוסטה ריקה.

## קריירה
דוארטה החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של דפורטיבו סאפריסה ועלה לבוגרים בעונת 2008. הוא הושאל בעונת 2010 לקבוצת פונטרנס מהליגה העליונה בקוסטה ריקה וב-2013 עבר לשחק בקלאב ברוז'. ב-27 בינואר 2016 חתם באספניול הספרדית. ב-1 באוגוסט 2019 חתם לשנתיים בלבאנטה.

דוארטה שיחק לראשונה בנבחרת הבוגרת של קוסטה ריקה ב-2010. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014 והבקיע את שערו הראשון בנבחרת במשחק הראשון של קבוצתו במונדיאל 2014.

נכלל בסגל הנבחרת לטורניר מונדיאל 2022.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קוסטה ריקאים
קטגוריה:מגני כדורגל קוסטה ריקאים
קטגוריה:בלמי כדורגל קוסטה ריקאים
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו סאפריסה
קטגוריה:כדורגלני פונטרנס
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני לבאנטה
קטגוריה:כדורגלני אל-וחדה (מכה)
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוסטה ריקה
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2011
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2011
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2016
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2021
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:קוסטה ריקאים שנולדו ב-1989
ג'אנקרלו גונסאלס

**ג'אנקרלו גונסאלס** (בספרדית: **Giancarlo González**; נולד ב-8 בפברואר 1988) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשמש כמגן בקבוצת ספורטינג סן חוסה הקוסטה ריקאית ובנבחרת קוסטה ריקה.

## קריירה
גונסאלס החל את הקריירה שלו בקבוצת אלחואלנסה (Alajuelense) מהליגה הקוסטה ריקאית הראשונה ב-2007 ואתה זכה בשתי אליפויות ב-2010 ו-2011. לאחר מכן גונסאלס עבר לוולרנגה מהליגה הנורווגית הראשונה בה שיחק עונה וחצי. ב-21 בפברואר 2014 הוא עבר לקבוצת קולומבוס קרו מה-MLS. ב-26 באוגוסט 2014 חתם בקבוצת פלרמו לארבע שנים.

באוקטובר  שיחק לראשונה במדי קוסטה ריקה, ואת שערו הראשון כבש בינואר 2013. הוא שותף בהישג השיא של נבחרתו הלאומית במונדיאל 2014, בה קוסטה ריקה הגיע לרבע הגמר.

## תארים
**אלחואלנסה**
*ליגת העל הקוסטה ריקאית (**3**):  (אפרטורה),  (קלאוסורה),  (אפרטורה)

**קוסטה ריקה**
* קופה סנטרואמריקאנה: 2013

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים קוסטה ריקאים
קטגוריה:בלמי כדורגל קוסטה ריקאים
קטגוריה:סן חוסה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אלחואלנסה
קטגוריה:כדורגלני וולרנגה
קטגוריה:כדורגלני קולומבוס קרו
קטגוריה:כדורגלני פלרמו
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני לוס אנג'לס גלאקסי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוסטה ריקה
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2017
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2021
קטגוריה:קוסטה ריקאים שנולדו ב-1988
היהודי הנצחי (הירשנברג)

"**היהודי הנצחי**" (1899) הוא ציור מאת הצייר היהודי שמואל הירשנברג. 

היצירה מציגה את דמותו "היהודי הנודד", דמות שמקורה דמות מאגדת עם נוצרית. היהודי הנודד המתואר כאיש מבוגר, עטור זקן לבן ארוך והוא לובש אזור חלציים בלבד. הוא המגיח אל עבר הצופה מבין יער של צלבים שעל רצפתו גוויות אדם. היצירה נתרמה על ידי האמן לאוסף "בית הנכות בצלאל", ואורחים חשובים שהגיעו לביקור במוסד הוזמנו להצטלם לפניה, כיוון שנתפשה כביטוי אידאולוגי של הציונות. עם הקמתו של מוזיאון ישראל, הועברה היצירה אל אוספו.

## גלריה

קובץ:Achadd Haam and Schats 1911.jpg|אחד העם ובוריס שץ עומדים לפני ציורו של שמואל הירשנברג בבית הנכות בצלאל (1911)
File:Yaackov Ben-Dov 006.jpg|אולם הירשנברג בבית הנכות הלאומי (1920)
File:Postcard with Der Wandernde Jude Bezalel national museum.jpg|כריכת אוגדן גלויות (1926) של יעקב בן דב ועליו "היהודי הנצחי"


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:מוזיאון ישראל: ציורים
קטגוריה:ציורים בעלי מוטיב יהודי
קטגוריה:בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות
קטגוריה:בית הנכות בצלאל
אסף בן ברכיהו

**אָסָף בֶּן בֶּרֶכְיָהוּ** הוא דמות מקראית מהלויים המשוררים. אסף השתתף בהעלאת ארון הברית לירושלים בימי דוד המלך. שמו מופיע בספר דברי הימים ומיוחסים לו שנים-עשר מזמורים בספר תהילים.

## אזכוריו
בספר דברי הימים מתואר אסף אשר עומד מימינו של הימן: . רשימה זו לפי הסדר הימן, אסף ואיתן מופיעה בספר דברי הימים, בסיפור העלאת ארון הברית לירושלים. כמו כן מופיעה רשימה זו בסיפור טקס חנוכת בית המקדש הראשון בימי שלמה. יש הסוברים כי זוהי מגמת בעל ספר דברי הימים לבסס את מעמדם של משוררי בית הימן כאשר היא מתחילה במשפחת גרשון.

לפי סדר הופעת משפחות המשוררים המופיע בסיפור בו הוצב האוהל לארון הברית בירושלים, עולה כי דוד מינה את אסף לדבר בשבח ה' ואילו הימן וידותון עמדו ליד הבמה בגבעון.

משמעות תפקידו החשוב בא לידי ביטוי באופן בו הוא מוצג בספר דברי הימים:  אסף אם כן הוא הראשון, אשר מונה על ידי דוד לשרת בכלי הנגינה מבין שלושת הלויים. מצודת דוד מסביר בפירושו:  - רוצה לומר הם השכילו בחכמת הניגון על יד אסף אביהם כי הוא למדם. השירה בספר דברי הימים נתפסה כהינבאות. ייתכן כי הנביאים נמנו עם אנשי הקודש במשכן ובבמות הפולחן וזאת בנוסף על תפקידם כמשוררים. בספר דברי הימים מכונה "אָסָף הַחֹזֶה".

חכמים במסכת בבא בתרא  מסדר נזיקין בתלמוד הבבלי, מייחסים את מזמורי ספר תהילים בין היתר לאסף:

## צאצאיו
בני משפחה זו שימשו בבית המקדש כמשוררים. והם הוזכרו במספר מקומות:

* בימי יהושפט, אחד מצאצאיו של אסף, יחזיאל הלוי, שאף מודגש שהוא "מן בני אסף", מנבא ליהושפט כי ה' יושיעו במלחמה על עמון ומואב.
* בזמן שיבת ציון השתתפו בני אסף בחנוכת בית המקדש השני.
* בספר עזרא מצוין מספרם כ-128, ובספר נחמיה מספרם 148. בסיפור זה מורה המלך חזקיהו לשרים ולאסף בראשם להלל ולשבח את ה': .

אסף מוזכר בכותרת של שנים-עשר מזמורים בספר תהילים המכונים מזמורי אסף.

## מזמור לאסף
בתלמוד במסכת קידושין מסופר על האמורא אבימי שכיבד אביו עד שפעם אחת אביו נמנם עליו בעודו גוחן, ומשום מצווה זו הבין הפירוש של "מזמור לאסף באו גויים בנחלתך" שהרי אין לזמר על כך, והסביר באותו הזמן שאנו מזמרים שאלוהים כילה חמתו על עצים ואבנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר דברי הימים
קטגוריה:לוויים בתנ"ך
שאר ישוב (בן ישעיה)

**שְׁאָר יָשׁוּב** היה בנו של הנביא ישעיה.

משמעות שמו הייתה לרמז על שיבת שארית ישראל, לאחר גלות בבל לארץ ישראל, על ידי עזרא הסופר, או לשובם בתשובה של שארית עם ישראל. בניו של ישעיה נקראו בשמות אשר סימלו מאורעות שונים בחיי העם. אחיו של שאר ישוב נקראו מהר שלל חש בז, ועמנו אל.

## אזכורים בתנ"ך
שאר ישוב נזכר בספר ישעיה, בהקשר של מלחמת פקח בן רמליהו מלך ישראל, ורצין מלך ארם, כנגד אחז מלך יהודה. פקח ורצין עולים להילחם על ירושלים מקום מושבו של אחז. הדבר נודע לאחז והוא חרד מהבאות.

בשלב זה ישעיהו מתנבא, כי עליו לצאת יחד עם שאר ישוב בנו, אל אחז שהיה בקצה תעלת הבריכה העליונה ולהרגיעו:

בהמשך ספר ישעיה מוזכר צירוף המילים "שאר ישוב" פעמיים אך שם מסבירים חלק מפרשני התנ"ך כי אין הכוונה לבנו של ישעיה אלא לשארית ישראל וכן הסברים נוספים.

## קישורים חיצוניים
*שאר ישוב – האנציקלופדיה המקראית באתר "כותר"
*קורות חייו של ישעיהו הנביא מאת עמוס חכם באתר מט"ח

## הערות שוליים

קטגוריה:ילדים בתנ"ך
קטגוריה:יהודי המאה השמינית לפנה"ס
קטגוריה:אישים בספר ישעיהו
לאס קונדס

**לאס קונדס** (בספרדית: **Las Condes**) היא עיר במחוז סנטיאגו שבצ'ילה. האזור מאוכלס בעיקר במשפחות עם הכנסה גבוהה. רוב הפעילות המסחרית של לאס קונדס מרוכזת בשדרת אפוקינדו, והמרכז המסחרי של העיר מכונה בפי המקומיים "סאנהטן", הלחם בסיסים של סנטיאגו ומנהטן.

## דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של צ'ילה שנערך בשנת 2002, שטחה הכולל של העיר הוא 99.4 קמ"ר, ומתגוררים בה 249,893 תושבים (110,916 גברים ו-138,977 נשים). אוכלוסיית העיר גדלה ב-20.1% (41,830 אנשים) בין מפקדי האוכלוסין של 1992 ו-2002. על פי הערכות משנת 2006 התגוררו בעיר 283,226.

### מדדים
* הכנסה למשק בית בממוצע לשנה: 67,672 דולר (2006)
* אוכלוסייה מתחת לקו העוני: 2.3% (2006)
* מדד הפיתוח האנושי: 0.933, 2 מתוך 341 (2003)

## כלכלה
משרדיה הראשיים של LAN איירליינס ושל עוד מספר חברות תעופה שונות נמצאים בעיר.

## ערים תאומות
* 

## גלריה

קובץ:MuniLasCondes.jpg|בניין עיריית לאס קונדס
קובץ:Cerro de Ramón.JPG|נוף של הרי האנדים מלאס קונדס
קובץ:LANAirlinesHQ-2.jpg|המשרדים הראשיים של חברת התעופה LAN איירליינס
קובץ:Iglesia San Vicente de Ferrer.jpg|כנסיית סן וינסנט דה פרר שבעיר


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צ'ילה: ערים
קטגוריה:סנטיאגו דה צ'ילה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1901
סטפני קוולק

**סטפני קוולק** (באנגלית: **Stephanie Kwolek**; 31 ביולי 1923 – 18 ביוני 2014), הייתה כימאית אמריקאית אשר עסקה בכימיה פולימרית והמציאה את הקוולאר.

## ביוגרפיה
קוולק נולדה בשנת 1923 בניו קנסינגטון, פנסילבניה, להורים שהיגרו מפולין. אביה היה חוקר טבע, והנחיל לה אהבה לעולם המדע. היא סיימה תואר ראשון בכימיה באוניברסיטת קרנגי מלון ב-1946. היא תכננה להמשיך ללימודי רפואה, ולכן התחילה משרה זמנית בחברת דופונט בתחום הכימיה בתקווה לחסוך מספיק לשכר הלימוד - ונשארה. ב-1950 היא עברה למעבדה הגדולה של החברה בווילמינגטון, דלאוור, והובילה שם את תחום מחקר הפולימרים בחברה, עד פרישתה לגמלאות בשנת 1986.

## המצאת הקוולאר
באמצע שנות ה-60, הקבוצה בה קוולק עבדה חיפשה תחליף קל לסיבי המתכת בצמיגים, שיסייע בחיסכון בצריכת הדלק של מכוניות. קוולק פיתחה פולימרים של פאראפנילן וטרפטלאמיד, שהיו קלים מאוד וחזקים פי חמישה מסיבי פלדה. היא הגיעה לתוצאה השמישה כאשר שינתה את הטמפרטורות בהן עיבדה את הפולימרים, אשר עד אותו זמן הניבו סיבים קלים אך חלשים מידי. דופונט לא איחרו להכיר בפוטנציאל של ההמצאה, וכך קם תחום המחקר הפולימרי בחברה, וצוותים שלמים הוקדשו למציאת שימושים מסחריים לחומר שנרשם תחת השם קוולאר.

הקוולאר נמצא בשימוש רחב עד היום, בעיקר ידוע כחומר המגן באפודי משטרה, כפפות עבודה, וביגוד כבאות. אך הוא נמצא בשימוש גם בציוד אלקטרוני, מכשירי ספורט, כבלי גשרים, צמיגים ועוד.

חברת דופונט הרוויחה מיליארדי דולרים בזכות ההמצאה, וחייהם של אלפי אנשים ניצלו בזכותה. קוולק עצמה לא זכתה לרווחים מכיוון שזכויות הפטנט היו של החברה.

במהלך 40 שנותיה כמדענית, רשמה קוולק 28 פטנטים, והיא הייתה האישה הרביעית שהתקבלה להיכל התהילה הלאומי לממציאים. היא גם שירתה במועצת המחקר הארצית ובאקדמיה הארצית למדעים.

## פרסים והכרה
* **1976:** פרס פוטס להנדסה של מכון פרנקלין.
* **1980:** פרס ההמצאה היצירתית של אגודת הכימאים האמריקאית.
* **1995:** פרס המדע של דופונט, מדליית לוואסייה, על המצאת הקוולאר. היא האישה היחידה שזכתה בפרס זה עד היום. 
* **1996:** המדליה הלאומית לטכנולוגיה.
* **1997:** מדליית פרקין של האגודה האמריקאית לכימיה.
* **2003:** התקבלה להיכל התהילה הלאומי לנשים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:חברות היכל התהילה הלאומי לנשים
קטגוריה:חברות היכל התהילה של הארגון הבין-לאומי של נשים בטכנולוגיה
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לטכנולוגיה ולחדשנות
קטגוריה:זוכי מדליית פרקין 
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית
קטגוריה:כימאיות אמריקאיות
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2014
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2014
מקס סטוק

ממוזער|סניף של MINI MAX ברמת גן

**מקס סטוק בע"מ**, המוכרת כ **MAX**, היא רשת ישראלית שמוכרת מוצרים ממגוון קטגוריות, כגון צעצועים ומשחקים, כלי כתיבה, כלי עבודה, כלי בית וחצר, כלי מטבח, טקסטיל לבית ומוצרים לימי הולדת ומסיבות.

## היסטוריה
הרשת הוקמה בשנת 2004 עם פתיחת הסניף הראשון בשכונת קריית אליעזר בחיפה. אורי מקס, הבעלים והמייסד של הרשת, ביקר בשווקים של סין, אינדונזיה, טורקיה, גרמניה ומדינות נוספות, וייבא מהן מוצרים מוזלים. את הרשת הקים עם דני אסטרוג, בעל החברה היבואנית דן-אס. ב-2014 הצטרף לבעלות על הרשת אוון ניומן, בעליה של רשת קמעונאית באוסטרליה. ביוני 2017 רכשה קרן אייפקס פרטנרס 55% מרשת "MAX", לפי שווי חברה של כ-300 מיליון ש"ח. בספטמבר 2020 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב לפי שווי של 1.7 מיליארד ש"ח.

במהלך השנים נפתחו סניפים נוספים, ונכון לאוקטובר 2025, הרשת מונה 63 סניפים, הפזורים בכל רחבי הארץ, ממעלות וקריית שמונה בצפון עד אילת בדרום.

## תת-רשתות
בשנת 2013 הקימה החברה תת-רשת בשם "MAX 10", ובשנת 2014 הקימה רשת נוספת בשם "MAX 20". בשונה מרשת האם, "MAX", אשר סניפיה ממוקמים לרוב באזורי תעשייה ומתאפיינת בחנויות רחבות ידיים, חנויות "MAX 10" ו"MAX 20" מתאפיינות בגודל חסכוני ומצומצם של עד 300 מ"ר, וממוקמות במרכזי הערים על מנת להיות נגישות יותר ללקוחות.
***MAX 10** - ברשת זו נמכרים בעיקר מוצרים עד 10 שקלים. רשת זו מונה (נכון למאי 2017) 2 סניפים.
***MAX 20** - ברשת זו נמכרים בעיקר מוצרים עד 20 שקלים. רשת זו מונה (נכון למאי 2017) 12 סניפים.

נוסף על חנויות הרשת, מפעילה הרשת אתר אינטרנט. האתר משמש קטלוג למוצרים הנמכרים בסניפי הרשת.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רשתות שיווק בישראל
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2004
סולאפור

**סוֹלַאפּוּר** (בהינדי: **सोलापूर**) היא העיר הגדולה בדרום מדינת מהאראשטרה בהודו ואחת הערים הגדולות במהאראשטרה כולה. היא סמוכה לגבול עם מדינת קרנאטקה. בעיר מתגוררים דוברי השפות מראטהי, קאנדה, טלוגו ואורדו, סולאפור ידועה בזכות תעשיית הטקסטיל, ומכונה בשל כך "המנצ'סטר של הודו".

## חינוך
בעיר נמצאת אוניברסיטת סולאפור, וכן קמפוס של אוניברסיטת שיווג'י, שמרכזה בעיר קולהפור.

בנוסף, נמצאים בעיר עשר מכללות להנדסת חשמל, שתי מכללות לרפואה וארבעים מכללות נוספות.

## כלכלה
סולאפור נמצאת בצומת חשוב של רכבות וכבישים, שמחברות את מהרשטרה עם מדינות טאמיל נאדו, אנדרה פרדש וקרנאטקה.

### תיירות
מקדש סידשוור, שנבנה במאה ה-16 מושך תיירים רבים. כמו כן, נערך בעיר יריד שנתי.

## תחבורה

סולאפור מקושרת בכבישים לערים מרכזיות במהאראשטרה ובמדינות הגובלות בה.

העיר מקושרת בקווי רכבת לערים מרכזיות בהודו, כמו ניו דלהי ומומבאי.

בדרום העיר נמצא נמל התעופה סולאפור .

## ערים תאומות
לסולאפור שלוש ערים תאומות:
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* אתר העירייה
* 

קטגוריה:מהאראשטרה: ערים
מרטין לותר קינג השלישי

ממוזער|מרטין לותר קינג השלישי (התמונה משנת 2011)
**מרטין לותר קינג השלישי** (באנגלית: **Martin Luther King III**; נולד 23 באוקטובר 1957) הוא בנו הבכור של מרטין לותר קינג ועו"ד המתמחה בזכויות אדם.

בשנת 2006 הוא נישא לבת זוגו ולהם ילדה אחת.

בשנת 1997 נבחר מרטין לותר קינג השלישי לעמוד בראש התאחדות ההנהגה הדרומית-נוצרית שהוא ארגון לזכויות אדם שנוסד על ידי אביו. זמן קצר לאחר בחירתו לתפקיד הוא נכנס לסדרת עימותים קשים עם שאר חברי הארגון, ביוני 2001 הודח מרטין לותר קינג השלישי מתפקידו על רקע שיתוק שאחז בארגון והוחזר לתפקיד שבוע לאחר מכן. הוא פרש מתפקידו בשנת 2004. באפריל 2006 נבחר מרטין לותר קינג השלישי לתפקיד יו"ר ונשיא מרכז קינג.

## קישורים חיצוניים

[250px|ממוזער|ימין|מרטין לותר קינג השלישי בביקור אצל [ראובן ריבלין בבית נשיא מדינת ישראל מעניק אות הערכה לעידן רייכל, פנינה תמנו שטה וענת סרגוסטי על פעילותם למען זכויות אדם.]]

קטגוריה:מרטין לותר קינג
קטגוריה:בוגרי מכללת מורהאוס
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:פעילים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
יעקב אלבז (צלם)

ממוזער|יעקב אלבז
**יעקב אלבז** (נולד ב-1945) הוא צלם עיתונות וצלם אמנותי, סוחר ויזם ישראלי בתחום האמנות.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1945 במקנס, מרוקו. בגיל 8 עלה עם משפחתו לישראל; תחילה שהתה המשפחה חודשיים במחנה מעבר לעולים במרסיי, ומשם הועברה למעברת שפרעם, בה חיו בני המשפחה בצריף בתנאים קשים במשך כשנה. בשנה זו נשלח אלבז ללמוד בכפר הנוער רמת הדסה שבקריית טבעון. בהמשך למד בקיבוץ שדה נחמיה בגליל העליון, חונך לערכי ציונות ולמד חקלאות ועבודות משק. בגיל 17 התגייס לצה"ל ושירת בגדוד 50 של הנח"ל המוצנח. בהמשך לקח חלק במחזור הראשון שהקים את היאחזות "כורזים", שלימים הפכה למושב אלמגור. 

בתום השירות חזר לשדה נחמיה ועבד כחקלאי וכנהג ב"קואופרטיב גליל עליון". בכסף שחסך קנה את המצלמה הראשונה שלו, ובחורף 1963 הופיע לראשונה צילום שצילם על עמוד השער במוסף סוף השבוע של העיתון "ידיעות אחרונות". כך החלה הקריירה המקצועית שלו בתחום הצילום. הוא עבד כצלם בסוכנות "ישראל-סאן", ולאחר שצבר ניסיון בצילום עיתונות קיבל מלשכת העיתונות הממשלתית תעודה שאפשרה לו להיות נוכח באירועים ממלכתיים בכנסת ולתעד אישים חשובים, כגון מארק שאגאל, טדי קולק, משה דיין, זלמן שזר, גולדה מאיר, הרמטכ"ל דוד אלעזר, ועוד.

בשנת 1972 טס לבדו לטורונטו, קנדה, ועבד כצלם בעיתון "Canadian Jewish news". ב-1973 זכה בפרס ראשון בתחרות צילום קנדית בנושא ישראל. בתקופה זו החל גם לעסוק במסחר אמנות ובהפקת הדפסות לאמנים, ופתח בטורונטו את הגלריה הראשונה שלו. לאחר מכן פתח גלריה נוספת ברובע הסוהו במנהטן, ניו יורק, והפיק הדפסות לאמנים כגון יעקב אגם, אריה אזן, ניסן אנגל ואנדי וורהול.

לאחר 35 שנה בטורונטו ומנהטן חזר ב-2010 לקיבוץ שדה נחמיה בישראל, כדי להקים מיזם אמנות מסחרי בשיתוף עם אמנים מקומיים, שמטרתו קידום והפצת אמנות ישראלית בצפון אמריקה. כיום שוכרת החברה שהקים למטרה זו חמישה מבנים ישנים בקיבוץ, שהוסבו לגלריה, סטודיו להדפסות צילום וציור, חלל למסגור עבודות ואחסון, וסטודיו-משרד.

## קישורים חיצוניים

* 
* כתבות עיתונות על אלבז, באתר הגלריה של אלבז בפייסבוק

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:סוחרי אמנות ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:שדה נחמיה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
החיילות

"**החיילות**" הוא טריפטיכון מאת האמן הישראלי ניר הוד. הוא מציג שלושה תצלומים מעובדים של חיילות צה"ל. על ידי שימוש במגדר ובקיטש, מהווה העבודה ביקורת אירונית כנגד תפיסות רווחות בחברה הישראלית.

"החיילות" מציג דימויים של שלוש חיילות צה"ל המופיעות על רקע חלק, בגווני צהוב-אדום. אחת החיילות, האוחזת בידה טלפון אלחוטי, היא למעשה דמותו של האמן בלבוש דראג. הוד בחר להעצים את הצבעים בתצלום, בעזרת עיבוד ממוחשב, כך שמתקבלת תחושה נוסטלגית. היא מועצמת על ידי קיטש, המתבטא בהתייחסות אל תצלומים היסטוריים של חיילות צה"ל ועל ידי שימוש במסגרות מוזהבות.

העבודה הוצגה בשנת 1994 בתערוכה "מטא-סקס" שהתקיימה במשכן לאמנות על שם חיים אתר. בשנת 2008 הוצגה העבודה בתערוכה "ובסוף נמות - אמנות צעירה בשנות התשעים בישראל" במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית.

בשנת 2006 נמכרה היצירה במכירה פומבית של סותבי'ס בניו יורק בעבור 48 אלף דולר.

## הערות שוליים

קטגוריה:טריפטיכון
קטגוריה:תצלומים בישראל
קטגוריה:יצירות משנת 1993
קטגוריה:תרבות להט"ב
קטגוריה:צה"ל בתרבות ובאמנות
קטגוריה:תצלומי נשים
ויליאם ואין פריור

**ויליאם ואן פריור** (בדנית: **William Wain Prior**; 18 ביולי 1876 קופנהגן - 9 במרץ 1946 קופנהגן) היה גנרל דני.

## ביוגרפיה
ב-1939 מונה למפקד הצבא המלכותי הדני. למרות הסכם אי-התוקפנות שנחתם בין דנמרק לגרמניה, התריע פריור, שלא בטח בהסכם, מפני פלישה גרמנית קרובה וניסה לשכנע את המלך ומפקדי הצבא, שיש להגדיל את הצבא. חששו גבר כאשר באותה שנה הותקפה פולין בידי גרמניה הנאצית וברית המועצות. אולם בצמרת הדנית חששו, שצעד כזה יכעיס את גרמניה. שאר מפקדי הצבא ראו את דעתו על הפלישה הקרבה כפסימיות חסרת טעם, אולם ב-9 באפריל 1940 תקף הוורמאכט את נורווגיה ודנמרק בטענה, שבריטניה מנסה למקש את שתי המדינות. הפלישה לדנמרק התקיימה בשעה 4:15 בבוקר. כוחות גרמניים חצו לשלזוויג בכלי רכב לא מוגנים, מפני שלא חששו מהתנגדות. ספינות גרמניות הנחיתו כוחות בקופנהגן ובאיים נוספים ומטוסי הלופטוואפה פיזרו כרוזים ברחבי המדינה הקוראים להיכנע. המשמר המלכותי בקופנהגן ויחידות קטנות ביוטלנד ניסו להשיב מלחמה, אולם כעבור שעתיים נכנעה דנמרק.

פריור המשיך לכהן כמפקדו של מה שנותר מהצבא הדני במשך שנה ואז התפטר, שנתיים לפני שהצבא הדני פורק בהוראה גרמנית. הוא חי את שארית חייו בממשלת הבובות שהקימו הגרמנים ועוד הספיק לראות את ארצו נגאלת בידי מונטגומרי. הוא נפטר בקופנהגן ב-9 במרץ 1946.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גנרלים דנים
קטגוריה:אנשי צבא במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:דנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1876
קטגוריה:נפטרים ב-1946
ג'וניור דיאס

**ג'וניור דיאס** (בספרדית: **Júnior Enrique Díaz Campbell**; נולד ב-12 בספטמבר 1983) הוא כדורגלן עבר קוסטה ריקאי אשר שיחק כמגן.

## קריירה
ג'וניור הוא בנו של הכדורגלן אנריקה דיאס ששיחק במדי הנבחרת הלאומית. ג'וניור התחיל את דרכו בקבוצת ארדיאנו מליגת העל הקוסטה ריקאית. ב-2008 עבר לקבוצת ויסלה קרקוב איתה זכה בשלוש אליפויות. בשנת 2012 חתם בקבוצת מיינץ 05 מהבונדסליגה, ואחר כך עבר לדרמשטאדט 98 בשנת 2015, בעונת החזרה של הקבוצה לבונדסליגה, ונשאר עמה בליגה.

בקיץ 2016 חתם דיאס בווירצבורגר קיקרס, העולה החדשה לבונדסליגה השנייה.

בשנת  שיחק לראשונה במדי קוסטה ריקה, הוא שותף במשחק אחד בקופה אמריקה 2004 וכן השתתף בטורניר הכדורגל באולימפיאדת אתונה ואת שערו הראשון כבש בינואר 2013. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.

## תארים
**ויסלה קרקוב**
*אליפות ליגת העל הפולנית (3): , , 
**קוסטה ריקה**
* קופה סנטרואמריקאנה: 2005

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים קוסטה ריקאים
קטגוריה:מגני כדורגל קוסטה ריקאים
קטגוריה:ארדיה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ארדיאנו
קטגוריה:כדורגלני מיינץ 05
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני ויסלה קרקוב
קטגוריה:כדורגלני דרמשטאדט 98
קטגוריה:כדורגלני אלחואלנסה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוסטה ריקה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2004
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2005
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2011
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2015
קטגוריה:קוסטה ריקאים שנולדו ב-1983
משפט מנהלי

**משפט מנהלי** הוא הענף המשפטי אשר מסדיר את אופן פעולתם של גופים שלטוניים המצויים תחת הרשות המבצעת, ומהווים רשויות מנהליות.

## מאפיינים
המשפט המנהלי שייך לתחום המשפט הציבורי, ומהווה את דיני המינהל הציבורי. המשפט המנהלי עוסק בסמכותן של הרשויות המנהליות, בהליך המנהלי החל על עבודתן ובהפעלת שיקול הדעת המנהלי בהחלטות ובמעשים המתבצעים על ידן. כללי המשפט המנהלי מסדירים את המבנה ואת היחסים הפנימיים של המינהל הציבורי, למשל, היחסים בין הממשלה לשר פלוני, או היחסים בין שר לבין הדרג המקצועי במשרד עליו הוא ממונה. בנוסף, המשפט המנהלי מסדיר את היחסים שבין הרשות המנהלית לפרט (האזרח), ובין הרשות המנהלית לעסקים ולתאגידים. בעוד שבעבר התמקד המשפט המנהלי בעיקר מערכת היחסים שבין המדינה לאזרח. כיום המשפט המנהלי עוסק גם בהסדרת פעילותם של עסקים ושל תאגידים פרטיים, במסגרת תהליך      הרגולציה.

משפט מנהלי אינו מאפשר לתובע לקבל פיצוי כספי על עוול שנגרם לו. ההליך נועד לספק תגובה או פתרון. כמו כן, פרק הזמן בו ניתן לפעול במסגרת הליך מנהלי מוגבל, שכן שיהוי יכול להוביל לביטול ההליך ופסילתו.

התחום הקרוב ביותר למשפט המנהלי הוא המשפט החוקתי, אך בעוד שהמשפט החוקתי מגדיר את שיטת המשטר והיחסים בין שלוש הרשויות, המשפט המנהלי עוסק באופן פעולתה של הרשות המבצעת (הגדולה מבין שלוש הרשויות). על כן, המשפט המנהלי מבטא עקרונות דמוקרטיים (כמו הבטחת הגינות ושוויון), לצד כללים פורמליים דוגמת היקף התשתית העובדתית הנדרשת לקבלת החלטה מנהלית. בעוד שהמשפט החוקתי מתמקד בזכויות אדם המשפט המנהלי רחב הרבה יותר: הוא מגן על אינטרסים של יחידים ושל קבוצות חברתיות גם כאשר אלו אינם מוגנים כזכויות.

## ראו גם
* בית משפט לעניינים מינהליים
* בית המשפט הגבוה לצדק

## לקריאה נוספת
*ברוך ברכה, **משפט מינהלי**, הוצאת שוקן, (כרכים א'–ב') 1986
*דפנה ברק-ארז, **משפט מינהלי**, ההוצאה לאור של לשכת עורכי הדין, (כרכים א'–ב', ג', ד') (2010, 2013, 2017)
*יצחק זמיר, **הסמכות המינהלית**, נבו הוצאה לאור, (מהדורה שנייה מורחבת, כרכים א', ב', ג', ד') (2010, 2011, 2014, 2017)
*איל פלג, **אתגר העוני של המשפט המינהלי**, רסלינג, 2013
*שרון ידין, **רגולציה: המשפט המנהלי בעידן החוזים הרגולטוריים**, הוצאת בורסי, 2016
*אורן שבת, **העתירה המנהלית והסעדים במכרזים ציבוריים**, הוצאת פרלשטיין גינוסר, 2017

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
יוסיף פאדנהכט

פרופסור **יוֹסִיף מָקְסִימוֹב פָאדֶנְהֶכְט** (בבולגרית: **Йосиф Максимов Фаденхехт**; 24 בנובמבר 1873, ארזורום, האימפריה העות'מאנית – 27 באוקטובר 1953, סופיה, הרפובליקה העממית הבולגרית) היה משפטן ופוליטיקאי בולגרי ממוצא יהודי, חבר מפלגת האיחוד הדמוקרטי אשר ב-1918 כיהן כשר המשפטים של הממלכה בממשלתו השנייה של אלכסנדר מלינוב.

## קורות חייו
יוסיף פאדנהכט נולד למאיר קיש, בן למשפחה יהודית אשכנזית שהיגרה מהעיירה ברודי לקרקוב. מאיר קיש יצא מקרקוב ללימודי רפואה בווינה ושם נישא לברטה גילגוד. הזוג התנצר ושינה את שם המשפחה לפאדנהכט. בהמשך, שרת מאיר כרופא בצבא העות'מאני והוצב בארזורום, שם נולד יוסיף. מאוחר יותר, היגרה המשפחה לפלובדיב ובה עסק מאיר ברפואה.

יוסיף רכש השכלה יסודית בפלובדיב ובהמשך עבר לסופיה. הוא למד משפטים ופילוסופיה באוניברסיטת לייפציג ובאוניברסיטת וינה, התמחה בבולוניה שבאיטליה ורכש דוקטורט במשפט אזרחי באוניברסיטת סופיה. ב-1911 הצטרף פאדנהכט לחיים הפוליטיים ונמנה עם מייסדי מפלגת האיחוד הדמוקרטי.

הוא כיהן כחבר הפרלמנט הבולגרי מ-1913 ועד 1926. בין יוני לאוקטובר 1918 כיהן פאדנהכט כשר המשפטים בממשלתו של אלכסנדר מלינוב והיה הפוליטיקאי הראשון ממוצא יהודי אשר כיהן בתפקיד שר בממשלות בולגריה המודרנית. בין 1931 ל-1939 כיהן כיושב ראש התאחדות עורכי הדין בבולגריה. בתו, אנה סרצ'אג'ייבה קיבלה את עיטור חסיד אומות העולם על השתתפותה בהצלת משפחת קָארְיוֹ מסקופיה במהלך מלחמת העולם השנייה. נכדו הוא השחקן הבולגרי הנודע יוסיף סרצ'אג'ייב . יוסיף פאדנהכט הלך לעולמו ב-1953 בסופיה והוא בן 80 שנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים בולגרים
קטגוריה:שרי המשפטים של בולגריה
קטגוריה:משפטנים בולגרים
קטגוריה:עורכי דין בולגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:בולגרים שנפטרו ב-1953
Midnight (שיר)

**Midnight** הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הרוק האלטרנטיבי הבריטית קולדפליי כחלק מאלבום האולפן השישי שלהם, *[[Ghost Stories]]* (סיפורי רוחות) בשנת 2014. השיר נכתב והופק על ידי חברי הלהקה גיא ברימן, ג'וני באקלנד, וויל צ'מפיון וכריס מרטין, עם עזרה בהפקה מפול אפוורת', דניאל גרין וריק סימפסון בהפקה משותפת עם ג'ון הופקינס. קליפ ווידאו לסינגל יצא לאור ב-25 בפברואר 2014, כטיזר לאלבום האולפן השישי, שאז עוד לא הוכרזה יציאתו. תקליט 7" של Midnight יצא לאור בידי פרלופון (Parlophone) ביום חנויות התקליטים 2014. הסינגל, שמוצג בצדו האחד של התקליט, יצא לאור ב-17 באפריל, ונהפך לסינגל השני שיצא לאור על ידי הלהקה כדי לקדם את האלבום Ghost Stories.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שירי קולדפליי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ויל צ'מפיון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהונגריה
קטגוריה:שירי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פרלופון
ג'ו דייוויס

**ג'ו דייוויס** (באנגלית: **Joe Davis**; נולד ב-1950) הוא מדען ואמן. חוקר בכיר במעבדות הגנטיקה של אוניברסיטת הרווארד, ומשמש כעמית מחקר במחלקה לביולוגיה של אוניברסיטת MIT.

דייוויס הוא דמות צבעונית במיוחד בעולם המדעי, ומתעסק בתחומים כגון ביולוגיה מולקולרית, ביואינפורמטיקה, "אומנות חלל", פיסול, ביו ארט ועוד.

דייוויס זכה לפרסים בתחומי ההנדסה, הביולוגיה והאמנות.

## פרסומים והופעות בתקשורת

מאמריו של דייוויס זכו כבר לפרסומים ב-Scientific American, ב-Nature, ובמספר ספרים. הוא מוזמן לעיתים קרובות להרצות באוניברסיטאות, מעבדות ומכוני אמנות.

חייו של ג'ו דייוויס תועדו על ידי הבמאי פטר סאסובסקי בסרט "שמיים+ארץ+ג'ו דייוויס" ("Heaven+ Earth + Joe Davis") בשנת 2011.

לדייוויס הופעות רבות בתקשורת, כולל שתיים בתוכנית הסאטירה "דו"ח קולבר". ב-2001 כינה ה"וושינגטון פוסט" את דייוויס "יועץ הסתרים של תנועת הביוארט" (שילוב אמנות ומדע),

באומרו "דייוויס נמנע מעימות בין אומנות למדע, וטוען כי הוא דובר את שתי השפות ולא יכול להפריד בין התחומים".

לעבודתו יש היבטים נוספים והיא כוללת שימוש בסטגנוגרפיה בניסיון לשלוח מסרים לעתיד עבור הדורות הבאים ובמקרה נוסף לייצר תקשורת עם יצורים מהחלל החיצון.

דייוויס היה מעורב גם בפרויקטים הקשורים ל-DIYbio ב-2008.

לדייוויס מיוחסות אמירות כגון "אינני רוצה ליצור ארנבות ירוקות או כלבים סגולים, אבל אני רוצה לתפעל את ערימות הדנ"א הדוממות, ה"זבל" שמהווה יותר מ-90% מתוך הקוד הגנטי של האורגניזם".

## עבודות נוספות
* "מיקרוסקופ אודיו"-מיקרוסקופ המתרגם מידע המתקבל מאור לצורת צלילים, ומאפשר "לשמוע" תאים חיים. לכל תא "חתימה אקוסטית".
*ניסוי בחיידקי אי קולי-כיצד הם מגיבים למוזיקת ג'אז ולצלילים נוספים.(יחד עם אנדרו זרצקי).
*שתילת מפה של "שביל החלב" בתוך אוזן של עכבר מהונדס גנטית.
*מערכת שעונים הנקראת "Primordial" (מילולית-קדמוני) פרויקט המתייחס לתאוריה האומרת כי היווצרות החיים התרחשה כבריאה ספונטנית בתהליכי הרכבה עצמית.
*תוכנית לשימוש באנרגיית ברקים בהמרה לפעימות לייזר-שיוקרנו לפסלי ענק ויגרמו לשינוי צבעי הלייזר ולתהודות צלילים רועמות.
*"הפואטיקה של הנרתיק" - אות מקודד אשר נשלח למספר מערכות כוכבים ונוצר מצלילי התכווצות הוואגינה הנשית.

## קישורים חיצוניים

* 
* Phil McKenna, "ג'ו דייוויס-המדען המשוגע של MIT?", אתר "newscientist"
* על הסרט התיעודי, "Heaven+Earth+Joe Davis", באתר הסרט
* Zareena Hussain, האמנות המיקרוביולוגית, "the tech"

## הערות שוליים

קטגוריה:גנטיקאים אמריקאים
קטגוריה:אמנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת בלויט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
שוודט על האודר

**שוודט על האודר**, או בקיצור **שוודט** (בגרמנית: **Schwedt/Oder**), היא העיר הגדולה ביותר במחוז אוקרמרק שבצפון-מזרח מדינת ברנדנבורג שבגרמניה. העיר שוכנת על נהר האודר, בקרבת הגבול עם פולין.

בעיר, שבעבר הייתה מרכז חקלאי, פועל כיום אחד מבתי הזיקוק הגדולים בגרמניה, שהוקם ב-1958 והוא מקושר לצינור נפט שמגיע מרוסיה. כמו כן פועל בשוודט בית החרושת הגדול באירופה לייצור נייר. רוב מפעלי התעשייה הוקמו בתקופת שלטון מזרח גרמניה בשנות השישים והשבעים של המאה ה-20.

עבור הפועלים הרבים שעברו לשוודט נבנו בנייני מגורים גדולים. כ-9% ממבני המגורים בעיר הם בתים בבנייה טרומית מבטון שנבנו באותה תקופה. לאחר שהופחת באופן משמעותי מספר מקומות העבודה לאחר איחוד גרמניה ולאחר שובה של כלכלת השוק, איבדה שוודט כרבע מאוכלוסייתה מאז שנת 1990. בעשורים האחרונים, נעשתה שוודט כעיר לדוגמה של תהליך הריסת בתים מסוג זה כדי להילחם בתופעה של דירות נטושות ובהתנוונות העיר.

## גאוגרפיה
שוודט שוכנת בחלקו המזרחי של האזור ההיסטורי של אוקרמארק המשתרע בין נהר האודר לבין נהר ההאבל (Havel). העיר ממוקמת בתוך עמק קרחוני בשוליים המערביים של שטחי ההצפה של נהר האודר המשתרעים לאורך גבול גרמניה-פולין, ואשר בשנת 1995 הוכרזו כפארק הלאומי של עמק האודר התחתון (Nationalpark Unteres Odertal). על גבי הנהר, במרחק של 10 ק"מ מדרום-מזרח, שוכנת העיר הפולנית חוינה (Chojna). הערים הגרמניות הקרובות הן אנגרמונדה (Angermünde) וגארץ (Gartz).

## היסטוריה
לאחר נדידת העמים יושב האזור בשבטים פולאבים. החל משנת 937 ובמשך המאה ה-11 וה-12 התחולל מאבק על השליטה באזור בין שבטים סלאבים, סקסונים ופומרנים.
היישוב שוודט מוזכר לראשונה במסמך משנת 1265. בעימות שהתחולל בין ברנדנבורג לבין פומרניה ויתר לודוויג השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג על העיר עבור ברנים השלישי, דוכס פומרניה (Barnim III) ב-1354. ב-1434 הוטל מצור על העיר על ידי פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג מבית הוהנצולרן, אך ללא הצלחה. ב-1481 עברה הבעלות על האזור לידיהם של רוזני תורינגיה והם העניקו ליישוב את זכויותיו כעיר והביאו את בשורת הרפורמציה הפרוטסטנטית.

פריחתה של שוודט הגיעה לקיצה עם פרוץ מלחמת שלושים השנים, כאשר העיר, שניצבה על הדרך שבין שצ'צ'ין לבין ברלין, נבזזה מספר פעמים. ב-1631 חנה במקום גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, לאחר שנחת בפומרניה ובדרכו לקרב ברייטנפלד. שש שנים לאחר מכן העלה את העיר באש הפילדמרשל השוודי יוהאן באנר, לאחר שתושביה סירבו להיכנע.

במהלך המלחמה הצפונית הגדולה נחתם במקום הסכם שוודט.

לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, הפצצות כבדות שנמשכו מעל חודשיים, גרמו להרס של כ-85% משטח העיר, כולל המצודה שלה. הצבא האדום כבש את שוודט ב-26 באפריל 1945, שבועיים לפני כניעתה הסופית של גרמניה הנאצית.

במהלך שנות ה-60 ממשלת מזרח גרמניה עודדה את תושביה להתגורר בשוודט, מגמה שנעצרה עם נפילת הגוש הקומוניסטי.

## ערים תאומות
* 

## אישים מפורסמים
* בריטה שטפן (נולדה ב-1983) - שחיינית, אלופה אולימפית במשחה ל-50 ו-100 מטר חופשי באולימפיאדת בייג'ינג
* מלווין אימודו (נולד ב-1999) - שחיין, אלוף אירופה לשנת 2024 במשחה ל-100 מטר חזה

## קישורים חיצוניים

* 
* שוודט באנציקלופדיה בריטניקה (1911).
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ברנדנבורג: ערים
נוינקירכן

**נוינקירכן** (בגרמנית: **Neunkirchen**) היא בירת מחוז נוינקירכן שבמדינת חבל הסאר שבגרמניה. העיר שוכנת על נהר בליס (Blies), כ-20 ק"מ מצפון-מזרח לזארבריקן, בירת החבל. זוהי העיר השנייה בגודלה בחבל הסאר.

שמה העיר לקוח מהכינוי "בכנסייה החדשה" (An der neuen Kirche). בעבר הייתה מושפעת כלכלתה של העיר בעיקר מתעשיות הפחם והברזל. עם שקיעתו של המגזר התעשייתי, החלה כלכלתה של נוינקירכן להתמודד עם שינויים דרסטיים ועברה שינוי משמעותי לטובת מגזר השירותים והקמעונאות, למרות שכמה מפעלי תעשייה עדיין פועלים בעיר.

## היסטוריה
את ראשית הנוכחות האנושית באזור ניתן לייחס לשנת 700 לפנה"ס לערך. חלקה העתיק ביותר של העיר הוא הכפר ויבלסקירכן (Wiebelskirchen) שמצפון למרכז העיר. שמו של הכפר מוזכר לראשונה בשנת 765. השם נוינקירכן מוזכר לראשונה ב-1281.

נוינקירכן השתייכה לנסיכות נסאו-סארברוקן (Nassau-Saarbrücken) שהקימה שתי מצודות בסמוך, שלא קיימות היום אך את שרידיהן של אחת מהן ניתן לראות באחד הפארקים בעיר.

קיימות מסמכים על נוכחות יהודית בעיר משנת 1343 ושרידים של בית הכנסת מאותה תקופה.

המשורר הידוע יוהאן וולפגנג פון גתה ביקר בעיר ותיאר את המצודה ואת מפעלי הפלדה. בשנת 1922 קיבלה נוינקירכן מעמד של עיר.

ב-10 בפברואר 1933 גרם פיצוץ של מכל דלק במפעל ברזל למותם של 68 איש ולפציעתם של 190. נזק נגרם לחלק משטח המפעל וכן הכה חלק מאזור המגורים ובית הספר שבסמוך. שיקום האזור נמשך תשעה חודשים. האירוע זכה לתשומת לב בתקשורת העולמית.

קיומם של מפעלי ברזל במרכז העיר הפך אותה למטרה להפצצות האוויריות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. ב-1945 החריבה הפצצה אווירית כשלושה רבעים משטח מרכז העיר. עקב כך, ניתן עד היום למצוא בנוינקירכן נפלי פצצות.

מנהיג גרמניה המזרחית, אריך הונקר היה יליד העיר וב-1987 הוא ביקר בה.

## כלכלה
עדויות על כריית פחם במקום קיימות עוד משנת 700 לפנה"ס. במהלך ההיסטוריה בוצעו פעולתו כריית פחם עד לשנת 1968. ב-1593 הוקם במקום מפעל ייצור הברזל הראשון בעמק הנהר בליס. המשפחה שהשפיעה רבות על גורלה של העיר היא משפחת פון שטום-הלברג (von Stumm-Halberg), שהחל משנת 1806 נמצאת בבעלותה רוב תעשיית הברזל המקומית ולפיכך היא בעלת השפעה מרובה על הפוליטיקה המקומית.

עקב שקיעתם של ענפי כריית הפחם והברזל, התמודדה הכלכלה המקומית עם קשיים מחמירים והולכים. עם סגירת מכרה הפחם האחרון ב-1968 וסגירת החלק העיקרי של תשלובת ייצור הברזל ב-1982, זינקה רמת האבטלה בעיר בצורה דרמטית.

במקביל, הפכה נוינקירכן למרכז מסחרי, תהליך שהחל עם בנייתו של מרכז קניות במקום בו ניצבו בעבר מפעלי הברזל. שרידיהם של מפעלי הברזל לשעבר שלא נהרסו, עוברים תהליכי שימור. כיום הם משמשים כאתרי זיכרון לעבר התעשייתי שלהם, חלקם משמשים כפאבים, כמועדונים, כבית קולנוע, כסניף הראשון בגרמניה של רשת המסעדות הוטרס וכאולפני הרדיו של רשת המזון המהיר מקדונלד'ס.

## ערים תאומות
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חבל הסאר: ערים
אסלאם סלימאני

**אסלאם סלימאני** (בערבית: **إسلام سليماني**; נולד ב-18 ביוני 1988) הוא כדורגלן אלג'ירי המשחק בצ'.פ.ר. קלוז' ובנבחרת אלג'יריה בעמדת החלוץ.

## קריירה
סלימאני החל את הקריירה שלו בקבוצת WBAB מעין בניין. בהמשך עבר לקבוצת החובבים מהעיר שראגה ששיחקה בליגה השלישית של אלג'יריה. בעונה בה שיחק בשראגה הוא הבקיע 18 שערים ב-20 משחקים. בעקבות זאת, בתום העונה הוא עבר לקבוצת בלויזדאד מהליגה הראשונה באלג'יריה. ב-17 במאי 2011 הבקיע רביעייה במשחק ליגה.

ביולי 2013 קיבל שחרור מההתאחדות לכדורגל של אלג'יריה, וכשחקן חופשי הוא יצא למצוא קבוצה אירופאית. הוא התאמן יחד עם קבוצת נאנט אך לבסוף חתם בספורטינג ליסבון בה שיחק שלוש שנים. באוגוסט 2016 עבר לקבוצת לסטר סיטי תמורת 27 מיליון ליש"ט, ההעברה היקרה ביותר בתולדות לסטר.

ב-31 בינואר 2018 הושאל לניוקאסל יונייטד עד לסוף העונה. ב-11 באוגוסט 2018 הושאל לפנרבחצ'ה לעונה אחת. ב-21 באוגוסט 2019 הושאל למונקו עד לסוף העונה.

ב-2 ביוני 2012 ערך סלימאני את הופעת הבכורה שלו במדי  במוקדמות מונדיאל 2014. הוא נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014. בשנת 2019 זכה עם אלג'יריה בגביע אפריקה לאומות לשנה זו.

נכלל בסגל נבחרת אלג'יריה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

## תארים
### קבוצתיים
;ספורטינג ליסבון
* הגביע הפורטוגלי: 2014/2015
* הסופר קאפ הפורטוגלי: 2015

### בינלאומיים
;אלג'יריה
* גביע אפריקה לאומות (1): 2019

### אישיים
* כדור הזהב של אלג'יריה: 2013
* השחקן המגרבי הטוב ביותר: 2013

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אלג'יראים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אלג'יראים
קטגוריה:אלג'יר: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני ניוקאסל יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג ליסבון
קטגוריה:כדורגלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני ברסט
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני קוריטיבה
קטגוריה:כדורגלני מכלן
קטגוריה:כדורגלני וסטרלו
קטגוריה:כדורגלני צ'.פ.ר. קלוז'
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אלג'יריה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים אלג'יראים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בברזיל
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:אלג'יראים שנולדו ב-1988
יהודה שפירא (רב)

הרב **יהודה שפירא** (על שמו נקרא בן נינו יהודה אדלר שיחיה)(רבי יודל - בחתימותיו "יהודא") (כ"ד בתשרי תרפ"ד, 4 באוקטובר 1923 - 11 באפריל 2009, י"ז בניסן תשס"ט) היה פוסק הלכה חרדי ליטאי, מרבני חוג חזון איש ומראשי כולל חזון איש.

## ביוגרפיה

נולד בירושלים לשמעון זיידל ולאסתר שפירא, משפחה ירושלמית שורשית ממקורבי חסידות קרלין. למד והתחנך במוסדות עץ חיים. בבחרותו התקרב אל החזון איש שהתגורר בבני ברק והיה נוסע למשך כל השבוע כדי לעסוק עמו ועם תלמידיו בתורה וחזר לביתו בשבתות. הוא הפך לאחד מתלמידיו הקרובים של החזון איש, והחזון איש אף התבטא עליו ועל חבריו הרב חיים ברים והרב משה יהושע לנדא, שיש לו שלושה ילדים. נשא את בלומה בת הרב מאיר כהן, מבתי אונגרין. גם לאחר נישואיו המשיך בנוהגו לשהות כל השבוע בבני ברק, וחזר לירושלים רק לשבתות.

לאחר פטירת רבו החזון איש, עקר לבני ברק ומונה לאחד מראשי כולל חזון איש ביחד עם עמיתיו הרבנים נסים קרליץ וגדליה נדל. הרב שפירא מונה על ידי "הסטייפלער" לסמכות ההלכתית העליונה בבית הכנסת לדרמן. ה"סטייפלער" בעצמו נהג גם הוא לשאול אותו בהלכה.

התגורר יחד עם משפחתו בבית צנוע בן שלושה חדרים ברחוב רשב"ם בשיכון חזון איש ונחשב אחד מפוסקי ההלכה שם.

הרב שפירא היה מעורב בסוגיות ציבוריות שונות והיה בורר בסכסוך שהתגלה בישיבת חברון בשנות השמונים. המנהיג הליטאי הרב שך כיבד אותו ואף התייעץ עמו בנושאים שונים. בשנת תשנ"ב תיווך בין אגודת ישראל ודגל התורה. עסק גם בענייני שלום בית וחינוך.

המחזיר בתשובה הרב אמנון יצחק רואה עצמו כתלמיד מובהק של הרב שפירא, והרב שפירא עמד בנשיאות ארגון שופר.

הרב שפירא הלך לעולמו בי"ז בניסן תשס"ט בימי חול המועד פסח. בין המספידים בלווייתו היו הרב מיכל יהודה ליפקוביץ, הרב שמואל אוירבך והרב נסים קרליץ. מספר ימים לאחר מכן נערכו הספדים גם בכולל חזון איש ובו ספדו לו הרב אהרן לייב שטיינמן, הרב דוב לנדו והרב גרשון אדלשטיין ובבית הכנסת לדרמן שם ספדו לו הרב משה הלל הירש והרב אריה פינקל. נקבר בבית העלמין שומרי שבת בבני ברק.

## ספריו
לאחר פטירתו יצאו לאור כמה ספרים מכתביו ומשיעוריו:
* **גבורת יהודה** שלושה כרכים: על אורח חיים ומועד; על יורה דעה; ועל זרעים ליקוטים וידיים. יצאו לאור על ידי בני משפחתו.
* **[https://www.hebrewbooks.org/56049 דעת יהודה]** (בני ברק ה'תשע"ב) - תשובות קצרות בהלכה ובהנהגה.
* **בכרמי יהודה** (בני ברק ה'תש"ע) - תשובות קצרות בהלכה ובהנהגה.

## משפחתו
גיסו הוא הרב יוסף משה סופר, מחבר הספר "מי זהב".

לרב שפירא שלושה בנים ושבע בנות. כמה מילדיו וחתניו מכהנים כרבנים וכפוסקי הלכה:
* בנו הרב צבי, היה ראש כולל טל תורה בירושלים. נפטר בה'תשע"ב
* בנו הרב חיים ישראל, ראש ישיבת שערי תורה בבני ברק
* ביתו מלכה הייתה נשואה לרב רפאל יעקב שמואל שינלזון, מחבר הספר "שערי הלכה" על הלכות ריבית. נפטר בה'תשע"ו
* ביתו אסתר נשואה לרב אליעזר פישהוף, מייסד עמותת עלה ורב בית כנסת "שבת אחים" בבני ברק
* ביתו מרים נשואה לרב אריה פוזן, משגיח בישיבת סלבודקה, בנו של הרב יעקב ישראל פוזן

## קישורים חיצוניים
* 
* הגאון רבי יהודה שפירא באתר בחדרי חרדים

## הערות שוליים

קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:תלמידי החזון איש
קטגוריה:רבנים ליטאים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שומרי שבת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009