open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חדר 101

"**חדר 101**" (באנגלית: **Room 101**) מופיע בספרו של ג'ורג' אורוול, "1984", כחדר עינויים שבו חושפים את האסיר לסיוט הגרוע ביותר שלו. בעקבות זאת, מספר חדר זה מופיע בהקשרים תרבותיים נוספים כבעל משמעות מפחידה.

## חדר 101 בספר "1984"

"חדר 101" הוא חדר עינויים במיניסטריון האהבה, שבו חושפים את האסיר לסיוט האיום ביותר שלו. הדבר אפשרי משום שבעולם הטוטליטרי של הספר "1984", השלטון יודע הכול על כל חבר מפלגה. פחדו הגדול של וינסטון סמית' (גיבור הספר), עכברושים, מביא לכך שהוא יעונה בחדר זה בעזרת עכברושים. מכניסים אותו לחדר 101, ומציגים בפניו כלוב מוארך בעל ידית, המחולק לשני מדורים שבהם משתוללים המוני עכברושים. אל חזית הכלוב מחוברת מסכה שצידה הקעור מופנה כלפי חוץ, אליה מקרבים את פניו של סמית'. כדי להתחמק, מתחנן סמית' שיענישו בעונש זה את אהובתו, ג'וליה, במקומו. העינויים ומה שווינסטון עשה כדי לחמוק מהם מרסקים את רגשותיו לג'וליה, את האידאולוגיה בה דבקו ואת חלומותיהם לעתיד. לשלטון לא הייתה כוונה לענות את סמית' לשם עינוי גרידא, אלא לגרום לו לבגוד באדם היחיד אותו אהב, וכך לשבור את רוחו.

השם "חדר 101" נובע כנראה ממספרו של חדר הישיבות של ה-BBC שבו ישב אורוול בפגישות משעממות ומעיקות.

## חדר 101 בתרבות
* "חדר 101", כמו "קומה 13", משמש בתרבות הפופולרית כדי לתת משמעות מפחידה למשהו שאחרת יכול היה להיות דבר רגיל לגמרי. כך, לדוגמה, בסרט "מטריקס" משנת 1999 גר ניאו, גיבור הסרט, בחדר 101.

* בסדרת הטלוויזיה "חדר 101" משליך המרואיין האורח לחדר 101 את הדברים שהוא מאס בהם ורוצה שיעלמו מהעולם.

## ראו גם
* האח הגדול
*1984 (ספר, מונחים)

## הערות שוליים

קטגוריה:מקומות בדיוניים
קטגוריה:1984 (ספר)
אנספלדן

**אנספלדן** (בגרמנית: **Ansfelden**) היא עיירה במדינת אוסטריה עילית שבאוסטריה, במחוז לינץ. ומתגוררים בה 15,300 תושבים. הנהרות טראון וקרמס עוברים בעיר. העיירה ידועה בעיקר בשל היותה מקום הולדתו של המלחין והאורגניסט אנטון ברוקנר.

באנספלדן נמצאים שני מוזיאונים, מוזיאון אנטון ברוקנר והמוזיאון לכלים מוזיקליים.

העיר קיבלה שלט אצולה ב-28 באוקטובר 1985. שלט האצולה הוא בצורת מגן, וחוצה אותו באלכסון קו גלי המסמל את שני הנהרות שעוברים בעיר, ומעליו משטח ירוק ובו אורגן, המסמל את אנטון ברוכקנר, ומתחתיו גלגל שיניים המסמל את התעשייה בעיר.

## גאוגרפיה
אנספלדן ממוקמת בגובה של 289 מטר מעל פני הים בצפון מזרח אוסטריה עילית. העיירה ממוקמת מצפון לבירת אוסטריה עילית לינץ ולעיר טראון, ממזרח לסנקט פלוריאן מדרום לסנקט מאריין, מדרום מערב לנויהופן אן דר קרמס וממערב לפוקינג.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: ערים
גשפר דה למוש

[ממוזער|250px|חופיו של '''[פרננדו די נורוניה**, שנתגלו על ידי דה-למוש]]
**גשפר דְה למוש** (**Gaspar de Lemos''') היה חוקר ומגלה ארצות פורטוגזי בן המאה ה־15.
פיקד על אחת האוניות בצי של פדרו קברל, שגילה את ברזיל ב-22 באפריל 1500. באופן ישיר, ידוע לנו מעט מאוד על מוצאו. יכול להיות שהוא נצר למשפחה ששורשיה, מהמלך ליאאו שבא לפורטוגל בימי אפונסו הרביעי, מלך פורטוגל.

הוא היה מפקדו של המסע הנוסף לאזור ברזיל. המשלחת הפליגה מליסבון ב-10 במאי 1501 וחזרה ב-7 בספטמבר 1502. רשימת הישגיו של המסע:
* גילויו של הארכיפלג פרננדו די נורוניה.
* ב-1 בנובמבר 1501 – גילויו של המפרץ שהוא קרא לו "באהיה דה טודוס אוס סנטוס" (מפרץ של כל הקדושים; בו גובלת היום העיר סלבדור שבבאהיה).
* ב-1 בינואר 1502 – גילויו של מפרץ גואנברה, שהוא התבלבל וחשב כי זה נהר ולכן קרא לו ריו דה ז'ניירו (הנהר של ינואר).
* ב-6 בינואר 1502 – גילויו של מפרץ "אנגרה דוס רייס" (מפרצון המלכים).
* ב-22 בינואר 1502 – גילויו של האי סאו ויסנטה, בו שוכנת היום העיר סאו ויסנטה.

כמה סופרים פורטוגלים משייכים לגונסלו קואליו, את הנסיעה הזו של 1501 –1502, כשלמעשה הוא יצא מליסבון רק ב-1503, בליווי של אמריגו וספוצ'י. מקורות אחרים מבלבלים בינו לבין גשפר דה גמה, הנוצרי החדש שהגיע מהודו עם ואסקו דה גאמה.

קטגוריה:מגלי ארצות פורטוגזים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-15
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-16
קטגוריה:המסעות הפורטוגזיים בעידן התגליות
וסקה

**וֶסְקָה** (בספרדית: **Huesca**, ; באראגונית: **Uesca**; בקטלאנית: **Osca**) היא עיר בצפון ספרד, בעמק האברו, לא הרחק מהרי הפירנאים. היא הבירה של מחוז באותו שם בקהילה האוטונומית אראגון. אוכלוסיית העיר מונה כ-53,305 נפשות, נכון ל-2022.

בשל מיקומה האסטרטגי של העיר התחוללו בה קרבות רבים לאורך ההיסטוריה והיא עברה פעמים רבות משליט אחד למשנהו. בימי הביניים פעלה בעיר אחת הקהילות היהודיות החשובות בממלכת אראגון, עד שחוסלה עם גירוש ספרד ב-1492.

בווסקה יש קתדרלה שבנה במאה ה-13 חיימה הראשון על חורבות מסגד מוסלמי.

## היסטוריה
בעיר היה יישוב רומאי בשם "Osca". לאחר התמוטטותה של האימפריה הרומית המערבית עברה העיר ידיים רבות, עד שנפלה לידיהם של המוסלמים במהלך המאה ה-8 לספירה. בימי הביניים הייתה וסקה עיר ספר בין הממלכות המוסלמיות לממלכות הנוצריות בחצי האי האיברי. המוסלמים ששלטו בה ביצרוה היטב ורק ב-1096 היא נכבשה מחדש מידי המוסלמים על ידי פדרו הראשון מלך אראגון.

תחת השלטון הנוצרי הפכה העיר למקום מושבם של מלכי אראגון. מאוחר יותר העיר שקעה.

בימי הביניים פעלה בוסקה אחת הקהילות היהודיות החשובות בממלכת אראגון, השלישית בחשיבותה לאחר סרגוסה וקלטיוד. בעיר פעלו שלושה בתי כנסת. בשנים 1489–1490 העמידה האינקוויזיציה לדין ושרפה כמה מיהודי העיר באשמת ארגון ברית מילה לשני קונברסוס (יהודים שהמירו את דתם לנצרות וככל הנראה שמרו על יהדותם בסתר) כעשרים וחמש שנה קודם לכן. הקהילה היהודית ביישוב שגשגה עד לגירוש ספרד בשנת 1492.

בעת החדשה העיר היוותה את אחת מהחזיתות הסוערות של מלחמת האזרחים בספרד.

## בני עיר מפורסמים
* לאורנטיוס מרומא – קדוש נוצרי שלפי המסורת הקתולית נולד בווסקה. בעיר יש חגיגות לכבודו בשבוע של חגו (10 באוגוסט).
* קרלוס סאורה – במאי קולנוע
*אסטבן נווארו 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אראגון: ערים
ג'ון סטוקטון

**ג'ון יוסטון סטוקטון** (באנגלית: **John Houston Stockton**; נולד ב-26 במרץ 1962) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק כרכז במדי יוטה ג'אז מליגת ה-NBA במשך כל הקריירה המקצוענית שלו. סטוקטון, אשר נחשב לאחד מהרכזים הגדולים ביותר בתולדות המשחק, מחזיק בשיאי ה-NBA של כל הזמנים בקטגוריות האסיסטים והחטיפות בהפרש ניכר על פני כל שחקן אחר.

## ביוגרפיה

### ראשית הקריירה
סטוקטון נולד וגדל בספוקיין, וושינגטון. את קריירת הכדורסל שלו הוא החל באוניברסיטת גונזגה, שנמצאת בעיר הולדתו. הוא סיים את שנתו הראשונה שם עם ממוצע של 20.9 נקודות למשחק ב-57% מהשדה.

### קריירת ה-NBA
בדראפט ה-NBA 1984 נבחר סטוקטון במקום ה-16 על ידי קבוצת הכדורסל של יוטה ג'אז, אשר בה, כאמור, המשיך לשחק במשך כל הקריירה המקצוענית שלו. במהלך שנותיו ב-NBA קבע סטוקטון שיאים מרשימים ביותר. הוא סיים את הקריירה בממוצע דאבל-דאבל, עם 13.1 נקודות ו-10.5 אסיסטים למשחק כשהוא מחזיק בשיאי ה-NBA של כל הזמנים, הן במספר האסיסטים (15,806) והן במספר החטיפות (3,265). הוא מחזיק בשיא ה-NBA במשחקים רצופים במדי קבוצה אחת, ומדורג שלישי במספר המשחקים הכולל לשחקן בליגת ה-NBA, אחרי כרים עבדול-ג'באר ורוברט פאריש. במהלך כל הקריירה שלו ב-NBA הוא החמיץ 22 משחקים בלבד.

סטוקטון השתתף בעשרה משחקי אולסטאר, כאשר במשחק האולסטאר שהתקיים בשנת 1993 בסולט לייק סיטי, יוטה, הוא נבחר לשחקן המצטיין במשחק יחד עם חברו לקבוצה קארל מלון. סטוקטון שיחק במדי הנבחרת הלאומית של ארצות הברית במשחקים האולימפיים בשנים 1992 (כחלק מה"דרים טים") ו-1996, וזכה עמה במדליית הזהב בשתי הפעמים.

בשנת 2014 בחר בו עיתון הארץ לשחקן הכדורסל הלבן החמישי הטוב ביותר אי פעם.

סטוקטון נשוי לנאדה סטפוביץ' ויש להם שתי בנות וארבעה בנים. בנו דייוויד סטוקטון אף הוא כדורסלן, ששיחק ב-NBA ובאירופה ובמרץ 2018 חתם ביוטה ג'אז.

## תארים
* פעמיים בחמישיית העונה הראשונה ב-1994 ו-1995.
* שש פעמים בחמישיית העונה השנייה מ-1987 עד 1990 ו-1992, 1993 ו-1996.
* שלוש פעמים בחמישיית העונה השלישית ב-1991, 1997 ו-1999.
* חמש פעמים בחמישיית ההגנה השנייה ב-1989, 1991, 1992, 1995 ו-1997.
* 10 הופעות במשחק האולסטאר מ-1989 עד 1997.
* פעם אחת MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA ב-1993.
* שתי מדליות זהב אולימפיות ב-1992 ו-1996.
* אחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA ב-1996.
* מקום ראשון בכל הזמנים באסיסטים (15,806) ובחטיפות (3,265).

## סטטיסטיקות קריירה
### עונה רגילה

### פלייאוף

## קישורים חיצוניים

* [מאמר על סטוקטון ב"פרויקט האגדות" של [מנחם לס] באתר "הופס"]
*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת וושינגטון
קטגוריה:ספוקיין: אישים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:כדורסלני יוטה ג'אז
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת גונזגה
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלנים ב-NBA שגופייתם הופרשה
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: כדורסל
קטגוריה:בחירות דראפט של יוטה ג'אז
קטגוריה:חברי היכל התהילה של כדורסל המכללות
קטגוריה:מדינת וושינגטון: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
איתמר הכהן

**אִיתָמָר** היה בנו הרביעי והאחרון של אהרן הכהן. לאחר מותם של אחיו נדב ואביהוא, שירת ככהן יחד עם אחיו אלעזר, והיה האחראי על עבודתם של הלוויים.

במהלך מסעם של בני ישראל במדבר, הוא עמד בראש בני גרשון ומררי, נושאי אוהל המועד.

משפחת עלי הכהן היא מצאצאיו. 

## קבר איתמר הכהן

על פי מסורת יהודית, נקבר איתמר ליד גבעת פינחס, דרומית לשכם. סמוך לגבעה נוסד היישוב איתמר המנציח את שמו. 

בשנים האחרונות נבנה על-גבי ציון הקבר מסגד המשמש את תושבי עוורתא. רבים פוקדים את הקבר ביום ההילולה של אביו אהרן שחל בא' באב, תחת אבטחת כוחות צבא.

העדות הראשונה על מיקום הקבר נמסרה על ידי רבי יעקב השליח שביקר בארץ בסביבות שנת 1235 לספירת הנוצרים (למעלה מ-2,500 שנה אחרי זמן מותו המשוער של איתמר):

אשתורי הפרחי כתב בספרו כפתור ופרח  בראשית המאה ה-14 כי הגיע לעוורתא, אשר שם קבורים אלעזר ואיתמר ופינחס ושבעים הזקנים.

## משרתו
בתחילת פרשת פקודי מציינת התורה שאיתמר היה אחראי על חלק מעבודת הלוים במשכן, ולאחר מכן בבית המקדש.

באחריותו הייתה משפחת גרשון מבני לוי, שתפקידה היה לשאת חלק מכלי המשכן במסעות בני ישראל במדבר:.

## ראו גם

* עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה

## לקריאה נוספת
* הרב ישראל דנדרוביץ, **בני אהרן הנותרים**, בתוך: קובץ **פעמי יעקב**, גיליון סה-סו, כסלו תשס"ח, עמודים: קה - קי.

## קישורים חיצוניים
* על השם איתמר באתר עמותת עתים

## הערות שוליים

קטגוריה:כהנים בתנ"ך
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קולאז'

ממוזער|שמאל|220px|קולאז' של תמונות ומאמרי מגזין
ממוזער|שמאל|קולאז'
**קולאז**' (גם **קוֹלָז**'; מצרפתית: coller – "להדביק"; על פי האקדמיה ללשון העברית: **הֶדְבֵּק**) הוא מדיה אמנותית שבה נעשה שימוש בפיסות עיתון, נייר, אריג, או אלמנטים אחרים ליצירת תמונה דו-ממדית. בדומה לציור, המבע האמנותי מבוטא באמצעות צבע, צורה, קומפוזיציה וכדומה, אך בנוסף לכך קיימים בקולאז' רבדים נוספים של הבעה הנגזרים מתכנים קיימים על גבי פיסות הנייר (כמו תמונות או טקסט), אופן קריעתם או גזירתם ושימוש בחומרים לא שגרתיים. טכניקת הקולאז' דומה לטכניקה אחרת - אסמבלאז', שבה מצורפים אובייקטים לכדי יצירה תלת-ממדית.

בעבודות מאוחרות של הצייר אנרי מאטיס, לדוגמה, מחליפה טכניקת הקולאז' את מלאכת הציור. בעבודות דוגמת "השבלול" (1952) עיצב מאטיס את היצירה מגזרי נייר אותם צבע. למרות שם היצירה, המנחה את הצופה לראייה מימטית, מתקיים ביצירה גם יחס בין הניירות הגזורים לבין רקעה של העבודה, והאמן מייחס לשניהם חשיבות דומה.

פרשנות אמנותית מודרניסטית מעניקה למדיום זה אופי ביקורתי כלפי המציאות, כיוון שהוא מאלץ את הצופה להתמודד עם חלקים שהם אשלייתיים ומציאותיים בו-זמנית. כך, לדוגמה, בקולאז'ים של האמן פבלו פיקאסו ניתן למצוא תיאור של טבע דומם עם עיתון, כאשר חלק מן העבודה עשוי בטכניקה של רישום וחלקה הוא פיסות עיתון מודבקות.

בעבודותיו של הצייר הגרמני קורט שוויטרס, חבר תנועת הדאדא, לדוגמה, מאפשר השימוש בקולאז' ליצור תמונה המבטאת חוסר היררכיה כיוון שהיא מורכבת מפיסות שונות ממקורות שונים - פרסומות, עיתונים, מגזינים ועוד.

הקולאז' הומצא על ידי הצייר והאומן פאבלו פיקאסו, כחלק מן עבודת הקוביזם.

הצייר יצר שברי אומנות כדי שיוכל לפרק ולשלב אותם ביצירותיו השונות.

## בישראל
בין האמנים הישראלים שיצרו קולאז'ים יצוינו מרסל ינקו, מיכל נאמן, רפי לביא, פמלה לוי, נעמי שלו, זהבה אדלסבורג, עדי שגיא וטל דותן. אצל רובם הייתה יצירת הקולאז'ים רק חלק מעבודתם האמנותית, ורק בודדים, כגון נעמי שלו, יצרו אך ורק קולאז'ים.

## ראו גם
* אסמבלאז'
* רדי מייד
* פוטומונטז'
* קוביזם

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמנות חזותית
קטגוריה:ציור
קטגוריה:טכניקות אמנותיות
קטגוריה:טכניקות ציור
טריטיום

שמאל|ממוזער|250px|מיקום איזוטופ הטריטיום הלא יציב מתוך רשימת האיזוטופים של מימן
**טְרִיטְיוּם** הוא איזוטופ של מימן שגרעינו מכיל פרוטון ושני נייטרונים, כלומר יש לו מסה אטומית של 3. סמלו הכימי של הטריטיום הוא 3H או T.

הטריטיום הוא איזוטופ רדיואקטיבי הפולט קרינת בטא נמוכת אנרגיה עד מקסימום אנרגיה של 18 קילו-אלקטרונוולט ובעל זמן מחצית חיים בן 12.2 שנים.
תהליך התפרקות הטריטיום נתון ע"י:
_{1}^{3}T\to _{2}^{3}He+e^{-}+\bar{\nu }_{e}

את הטריטיום גילו הפיזיקאים פול הרטק (Paul Harteck), מ.ל. אוליפנט (M.L. Oliphant) וארנסט רתרפורד ב-1934, כאשר הם הפציצו דאוטריום, בגרעיני דאוטריום בעלי אנרגיה גבוהה.

טריטיום נוצר באופן טבעי בשכבות הגבוהות של האטמוספירה כתוצאה מתגובה בין הקרינה הקוסמית ואוויר. כמו כן טריטיום נוצר כתוצאה מתגובות גרעיניות בכורים לייצור חשמל וכן מפיצוץ פצצות גרעין. ניתן ליצור טריטיום גם מפירוק <sup>6</sup>Li בכורים גרעיניים המיועדים לכך. בברית המועצות כורים לייצור טריטיום נבנו בהובלת פיוטר ספיבק. בארצות הברית ייצורו בוצע באתר Savannah River Site ובהמשך עבר לאתרים אחרים. היקף הייצור בארצות הברית ירד בהדרגה לרמה של 16 ק"ג בשנת 2023.

השימוש העיקרי בטריטיום הוא בפצצות גרעיניות, בהן הוא משמש כ'נפץ' לתגובה התרמו-גרעינית. כמו כן, הוא משמש במדעי החיים כסמן גרעיני למחקר ביוכימי. התמרת המימן שבתרכובת מסוימת, המהווה חומר מוצא לתגובה הביוכימית הנחקרת, בטריטיום, תאפשר לנטר את הצטברות החומר ברקמות, בתאים, ובאברונים מסוימים, באמצעות מדידת עוצמת קרינת הבטא הנפלטת מהם בפרקי זמן קצובים.

שימוש נוסף בטריטיום הוא כמקור אנרגיה להתקנים פולטי אור במקומות בהם לא ניתן לשלב סוללות או מקור חשמל אחר. הקרינה המתפרקת בדעיכת הטריטיום נבלעת בחומרים פלואורסצנטיים ומעוררת אותם לרמות אנרגיה גבוהות. פליטת הקרינה מחומר פלואורסצנטי נעשית בתחום האור הנראה וכך ניתן לייצר שלטים זוהרים מסוגים שונים (וסתים, מכשירי מדידה שונים כגון מדי לחץ, שעוני יד, שלטי סימון, וכן כוונות לילה לרובים) ללא מקור חשמל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איזוטופים של מימן
קטגוריה:יסודות רדיואקטיביים
תראונין

**תראונין** (**Threonine**) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע. מבוגרים זקוקים לכעשרים מ"ג תראונין ביום לכל ק"ג ממשקל גופם, אולם תאי גוף האדם אינם מסוגלים לסנתז תראונין ולכן היא מהווה **חומצת אמינו חיונית**, אותה יש לקבל דרך המזון.

## כימיה
השייר של תראונין מורכב מאטום פחמן הקשור לאטום מימן, לקבוצת **מתיל** (**CH<sub>3</sub>**) ולקבוצת **[[הידרוקסיל]]** (**OH**). שייר זה זהה כמעט לשייר של חומצת אמינו אחרת: **[[ולין]]**, כשהשניים נבדלים זה מזה בכך שקבוצת ההידרוקסיל מוחלפת בוולין בקבוצת מתיל נוספת. קבוצת ההידרוקסיל היא קוטבית ומסוגלת ליצור קשרי מימן עם מולקולות מים. תראונין היא לפיכך הידרופילית, זאת לעומת ולין ההידרופובית.

## מקורות תזונה
תראונין, כמו כל חומצת אמינו חיונית, קיימת כמעט בכל מזון, וכמו כל חומצת אמינו חיונית, המקורות המשמעותיים ביותר שלה הם מזונות עשירים בחלבון, כגון בשר בקר, דגים ועוף, חלב, ביצים, קטניות (כגון פולי תורמוס, פולי סויה, עדשה תרבותית, שעועית, חומוס, פול ואפונה) וגרעינים מסוימים.

## ביולוגיה

פגמים במנגנונים לעיבוד תראונין קושרו למחלות עצבים כמחלת האלצהיימרופרקינסון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חומצות אמינו
קטגוריה:חומצות אמינו חיוניות
רוביקון

ה**רוּבִּיקוֹן** (בלטינית **Rubico**; באיטלקית רוּבּיקוֹנֶה, **Rubicone**) הוא נהר קטן ורדוד בצפון איטליה, הזורם מדרום לצ'זנה ומצפון לרימיני. הוא היה ידוע בשם פיומיצ'ינו (Fiumicino) עד לשנת 1933, עת הוא זוהה עם הנהר העתיק רוביקון, אשר נתפרסם הודות לחצייתו הנודעת על ידי יוליוס קיסר בשנת 49 לפנה"ס.

הנהר זורם לאורך כ-29 ק"מ ממקורותיו בהרי האפנינים ונשפך לים האדריאטי בדרום מחוז אמיליה-רומאניה.

## האימפריה הרומית
ממוזער|שמאל|פסל ארד בדמותו של יוליוס קיסר על גדות נהר רוביקון
נתיבו של נהר הרוביקון צוין בחוק הרומאי כקו המפריד בין איטליה לבין הפרובינקיה גאליה קיסאלפינה.

ב-10 בינואר בשנת 49 לפנה"ס יוליוס קיסר חצה את נהר הרוביקון עם צבאו בדרכו לעיר רומא. חציית הרוביקון הייתה הצהרה על כוונתו שלא לכבד את החלטת הסנאט שהדיחה אותו מתפקידיו, ומהלך הפתיחה של מלחמת אזרחים שבה ניצח את המצביא הרומי פומפיוס והשתלט על רומא. בזכות כך נטבע הביטוי "לחצות את הרוביקון", שפירושו לעשות מעשה שאין ממנו חזרה. ביטוי נוסף שנחקק מאותו אירוע הוא אמירתו של קיסר: "הפור נפל".

## איתור הנהר
במשך תקופה ארוכה לא היה ידוע מיקומו המדויק של הנהר. בתקופת הרנסאנס היה ויכוח בין החוקרים על זהות הנהר. במהלך השנים היו מספר תאוריות באשר לזיהוי הנהר. הוא זוהה בשנת 1933 ובשנת 1991 תיאוריה זו קיבלה הוכחה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רומא העתיקה
קטגוריה:איטליה: נהרות
קטגוריה:יוליוס קיסר
קטגוריה:נהרות הנשפכים לים האדריאטי
קטגוריה:אמיליה-רומאניה: גאוגרפיה
בית דין

**בית דין** הוא מוסד המוסמך לפסוק בסכסוכים, לרוב בתחום מסוים ומוגדר, ובאופן כללי כגוף המכריע בנושאים משפטיים. בית המשפט הוא המערכת הכללית של המדינה הדנה בסכסוכים. לצידה פועלת מערכת של בתי דין המוקצים לתחומים מסוימים, ודנים בסמכות מקבילה לבית המשפט או בסמכות ייחודית בתחום בו הם פועלים.

בנוסף לבתי הדין הפועלים במדינות השונות, ישנם בתי דין בינלאומיים, העוסקים לרוב בהפרות של המשפט הבינלאומי הנוגעות לפשעי מלחמה.

בתי הדין מאופיינים בכך שלעיתים המותב היושב בהם כולל, לצד משפטנים, או אף במקומם, נציגים בעלי ידע והבנה ייחודית בנושא בו דן בית הדין, אך הדיוטות בנושאים משפטיים. כך, למשל, הרכבו של בית הדין לעבודה כולל נציגי ציבור (נציג העובדים ונציג המעסיקים) שלרוב אינם משפטנים, והרכבו של בית דין צבאי כולל גם קצינים שאינם משפטנים. כן דן בית הדין לרוב על פי סדרי דין ייחודיים לו, ולעיתים על פי מערכת דינים מהותית מיוחדת, כבמקרה של בית דין דתי, הדן על פי הדין הדתי (לדוגמה השריעה במקרה של בית הדין המוסלמי).

## בישראל
במשפט בישראל, מקובל להבדיל בין בית משפט ובין **בית דין**, במאפיינים של "מי", "מה", ו"איך". **מי** קובע את פסק הדין: בבית משפט רק שופטים קובעים את פסק הדין, ואילו בבית דין גם חסרי השכלה משפטית עשויים להיות קובעי פסק הדין (רבנים, נציגי ציבור, קצינים ועוד). על פי **מה** ניתן פסק הדין: בבית משפט פסק הדין ניתן רק על פי החוק הישראלי, ואילו בבית דין מתחשבים במערכת משפט נוספת (ההלכה, תקנות צבאיות ועוד). **איך** מתנהל סדר הדין: בבית משפט יש מערכת פרוצדורלית קבועה לפיה מתנהל סדר הדין, לעומת זאת לכל בית דין יש מערכת פרוצדורלית עצמאית.

עם זאת, במדינת ישראל הטשטש מעט הגבול בין בית הדין ובית המשפט, עם הקמתם של בית המשפט לענייני משפחה ובית המשפט לעניינים מנהליים, שעל אף שיש בהם מקצת ממאפייני בית הדין, הם נחשבים לחלק ממערכת בתי המשפט הכלליים.

## ראו גם
* בתי דין דתיים בישראל
**בית דין רבני
**בית הדין הרבני הגדול
**בית דין שרעי
**בית דין כנסייתי
**בית דין דתי דרוזי
* בתי דין ביהדות
**בית דין (הלכה)
**סנהדרין
**בית דין של כהנים
**בית דין של מעלה
*בית הדין לעבודה
* בית דין צבאי
* בית דין לביקורת משמורת של שוהים שלא כדין
* בית דין לחוזים אחידים
* בית הדין למשמעת של עובדי המדינה
* בית הדין המשמעתי לשופטים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חוק ומשפט
קטגוריה:מוסדות משפטיים
קטגוריה:בתי משפט לפי סוג
קטגוריה:שפיטה
קטגוריה:משפט עברי
אלפס

שמאל|ממוזער|250px|אלפס
**אִלְפָּס** הוא כלי בישול המיועד לאידוי, כמו מחבת עמוקה בעלת מכסה. זהו כלי רחב ונמוך, להכנת תבשילים מאודים, להרתחה ולבישול ירקות, בשר ודגים.

הבישול באלפס, היה כשלב שני לאחר שלב ראשון של בישול בקדרה, עניים היו מסתפקים רק בבישול בקדרה.

בימי קדם יוצר האלפס מחרס, ולו מכסה תואם ומהודק. בארץ ישראל נודעו כפר שיחין וכפר חנניה הקדום כמקומות ייצורם של כלי חרס, בהם אלפסים, באיכות גבוהה. האלפסים היו מעוצבים כך שניתן היה להשתמש בהם גם כשהיו האחד מעל השני. את מכסה האלפס, שיש לו ידית ונקב, ניצלו גם לסינון ירקות בתוך אידויים.

רבי שמעון בר יוחאי ממשיל את בריאת העולם ליצירת האלפס: "תמיה אני כיצד נחלקו אבות העולם על בריאת העולם, שאני אומר: שמיים וארץ לא נבראו אלא כאלפס הזה וככיסוי" (הסבר: כמו שהאלפס והכיסוי שלו הם שני דברים שמייצרים ביחד כך גם השמיים והארץ נבראו יחד ואין מקום למחלוקות בנוגע למה נברא קודם).

כיום השם "אלפס" מצוי בשימוש נדיר בלבד, ובדרך כלל אין מבחינים בינו לבין שאר סירים.

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי בישול
אבו קרינאת

**אַבּוּ קְרֶינַאת** (בערבית: **أبو قرينات**), נכתב גם **אַבּוּ קֻרֶינַאת**, הוא יישוב בדואי בנגב, כ־4 ק"מ מצפון־מערב לדימונה, לצד כביש 25. היישוב נמצא בתחומי מועצה אזורית נווה מדבר, עד נובמבר 2012 היה היישוב בתחומי מועצה אזורית אבו בסמה שפורקה לשתי מועצות אזוריות. תחילתו של היישוב ככפר בלתי מוכר בפזורה הבדואית של אנשי השבט הבדואי אבו קרינאת שהיישוב קרוי על שמם. לאחר שנים במעמד כפר בלתי מוכר, מדינת ישראל הכירה בהתיישבותו והוא קיבל תשתיות ושירותים.

אבו קרינאת יושב על שטח תב"ע 7,320 דונם. על פי טבלאות הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לסוף חודש נובמבר 2023, אומדן האוכלוסייה בשטח היישוב המוכר הוא 2,354 אנשים. בנוסף מופיע בטבלאות יישוב חסר מעמד מוניציפלי, שאומדן אוכלוסייתו לא מפורט. באתר מועצה אזורית נווה מדבר מופיע אומדן של 5,000–7,200 איש.

בראש ועד היישוב עומד מוחמד אבו קרינאת.

שמו הקודם של היישוב היה "בית פלט".

## חינוך
באבו קרינאת פועלים גנים, בתי ספר יסודיים ותיכון. כמו כן, נבנה מבנה רב תכליתי-המכיל ספרייה, מועדון אופניים ופעילות תרבותית המשמשת את אוכלוסיית המקום.

## ארכאולוגיה
בשנת 2016 התקיימה באתר חפירת בדיקה לפני עבודות פיתוח בשכונת אל ע'נאמי. בחפירה נמצאו עדויות לפעילות חקלאית אינטנסיבית באזור בעיקר בתקופות הביזנטית, הממלוכית והעות'מאנית. באתר נמצאו שרידים דלים של מבנים (אחד מהם מוצע כמסגד פתוח), מתקנים, מערות מגורים, קברים, סכרים ומדרגות חקלאיות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים בדואיים בישראל
אבטין

**אִבְּטִין** (בערבית: **إبطن**) הוא יישוב בדואי בעמק זבולון, השוכן בין רכסים לבית העלמין תל רגב, כארבעה קילומטרים מדרום לקריית אתא. היישוב שייך למועצה אזורית זבולון והוא היישוב הגדול ביותר בה עם כ-2,900 תושבים (נכון לשנת 2022).

בכפר יש בי"ס יסודי וקריית חינוך תיכונית.  

מן המשפחות הבולטות שמתגוררות בכפר:
עמרייה, זבידאת, ח'אלדי, אבו קמיר, אבו ג'בל, תורכמאן, שקור, בושקאר, נעראני, אלפקיר, הנדאוי, תפאל.

## היסטוריה

ראשיתה של אבטין בחווה חקלאית שהוקמה על ידי חאג' טאהר קרמאן בשיתוף פעולה עם גורמים יהודיים. בין החווה לבין כפר חסידים התעוררו סכסוכי שכנים על קרקעות. במלחמת העצמאות התרכזו בני משפחת קרמאן בחווה באבטין ובעצת דוד הכהן לא ברחו מארץ ישראל. לאחר מכן מנע דוד בן-גוריון, על פי בקשת דוד הכהן את גירושם. בראשית ימי המדינה נודע הכפר כאחוזת קרמאן או אחוזת אבטין.

בשנות ה-60 היה המקום לכפר בדווי. בשנת 1975 הורחב המקום במסגרת התוכנית ליישוב בדואים במקומות קבועים. תושביו הם בני השבטים עמריה וערב אל ח'ואלד וערב אלזובידאת וערב אלחילף וערב אלתורכמאן וכן משפחות בודדות משבטים אחרים.

על פי החוקרים מקור השם איבטין בשם העיר בֶטֶן המופיעה בספר יהושע כעיר השוכנת על גבול נחלת שבט אשר. בטן מזוהה עם האתר הארכאולוגי תל פר השוכן מצפון מערב ליישוב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

שמאל|ממוזער|250px|איבטין
שמאל|ממוזער|200px|ח'רבת אִבטוּן - בצפון הכפר, ובה שרידים מהתקופה הרומית\ביזנטית

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1965
קטגוריה:יישובים בדואיים בישראל
קטגוריה:מועצה אזורית זבולון
אבטין (בטן)
אביבים

**אֲבִיבִים** (בתעתיק לטיני: Avivim) הוא מושב ישראלי של תנועת המושבים בגליל העליון, הממוקם סמוך לגבול ישראל–לבנון, על יד קיבוץ יראון. המושב הוא היישוב הצפוני ביותר מבין יישובי מועצה אזורית מרום הגליל.

## שם המושב
תחילה נקרא היישוב "יראון ב'" על שם הקיבוץ הסמוך. לאחר זמן קצר ניתן לו שמו הקבוע "אביבים" על שם נחל אביב ועין אביב שבסביבתו, וכן על שום התחדשות היישוב בגליל.

## היסטוריה
המושב הוקם בשנת 1958, ובשנת 1960 הוא יושב מחדש בידי עולים חדשים. המושב ננטש על ידי תושביו ובשנת 1962 תואר כ"בתים לבנים ריקים המחכים לאנשים שיאותו לבוא ולגור בהם". הוא יושב מחדש בשנת 1963 על ידי תנועת המושבים, שיישבה במקום עולים מצפון אפריקה.

ב-22 במאי 1970 ירו מחבלים שלוש רקטות בזוקה אל אוטובוס שהסיע את ילדי המושב לבית הספר האזורי. 12 מהנוסעים, בהם 9 ילדים, נהרגו, ואחרים נפצעו. ילדי אביבים שנהרגו נקברו בחלקה מיוחדת בבית העלמין של צפת. ליד המושב, וגם בתוכו הוקמה אנדרטה לזכרם.

במהלך מלחמת לבנון השנייה התרחשו סמוך ליישוב קרבות קשים בין צה"ל וחזבאללה באזור מארון א-ראס ובינת ג'בייל. במהלך המלחמה נורו עשרות טילים לעבר היישוב והיישוב היה במתכונת חירום. צה"ל התמקם ביישוב, שהפך לבסיס צבאי. כל התושבים פונו לבית מלון בדימונה.

ב-1 בספטמבר 2019, לראשונה מאז מלחמת לבנון השנייה, נורו לעבר היישוב 4 טילי נ"ט של חזבאללה אשר פגעו במוצב צבאי בכניסה ליישוב ובאמבולנס סמוך לגבול, נשמעו פיצוצים עזים ותושבי המקום הונחו לפתוח מקלטים. כעבור כמה שעות של לחימה הונחו התושבים לחזור לשגרה מלאה.

לטובת תושבי המושב והסביבה יש ספרייה, צרכנייה, קופת חולים, ובית כנסת.
[ממוזער|אלוף פיקוד צפון [מוטה גור מבקר בבית ספר במושב אביבים חמישה ימים לאחר פעולת הטרור על אוטובוס של ילדי המושב, שבה נרצחו תשעה ילדים ושלושה מבוגרים, 27 במאי 1970]]
תושבי המושב מתפרנסים מחקלאות, בעיקר מענף הלול ומגידול מטעים וכרמים. כמו כן, במושב ישנם צימרים וחדרי אירוח.

היישוב פונה מתושביו בעקבות מלחמת חרבות ברזל. במהלך המלחמה חזבאללה ירה עשרות רקטות וטילי נ"ט לעבר היישוב שספג פגיעות ישירות והרס רב. לאחר הסכם ישראל–לבנון 2024 שבו חלק מהתושבים ליישוב, אך לאחר תקרית ירי במרץ 2025 שבו ועזבו אותו רוב התושבים.

## לקריאה נוספת
* אורי נדב וד"ר חיותה דויטש, **אתמול פער את לועו – סיפורים של אנשי אביבים**. הוצאה פרטית, 2020.

## קישורים חיצוניים

* אביבים באתר הרשות לפיתוח הגליל

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

[750px|ממוזער|מרכז|מושב אביבים, מבט מדרום. ברקע ניתן לראות את הרכס הלבנוני שבמרכזו נמצאת העיירה [עיטרון  (לא נראית בתמונה)]]

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1958
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:הרי נפתלי
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:יישובים בצפון ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
אסכולת האג

[250px|ממוזער|[אנטון מאופה, רכיבת בוקר בחוף הים, 1876]]
[250px|ממוזער|[יאקוב מאריס, כפר ליד שידאם, לפני 1899]]
[250px|ממוזער|[הנדריק ג'והנס וייסזנברוך, תעלת מים ברייזוויק, 1868]]
**אסכולת האג** (בהולנדית: **Haager Schule**) הייתה אסכולת ציור הולנדית, שפעלה בערך בין השנים 1860 ל-1900 בהאג שבהולנד. האסכולה קיבלה את השראתה מאסכולת ברביזון, שפעלה מתחילת המאה התשע עשרה בצרפת.

עבודותיהם של ציירי האסכולה התאפיינו בעיסוק במוטיבים מחיי היומיום, עם שימוש בצבעים כהים וקודרים יחסית בהשוואה לציור האימפרסיוניסטי שהתפתח החל משנות החמישים של המאה ה־19 בצרפת. לכן נקראה לעיתים האסכולה האפורה.

ציורי האסכולה היו פופולריים מאוד בארצות-הברית, ששימשה יעד לחלק ניכר מהציורים, דבר שתרם ככל הנראה לעיסוק בנופים שלווים, לסצנות ביתיות סנטימנטליות, ולעבודת מכחול מרוככת.

הציירים הבולטים באסכולה היו:
*הנדריק וילם מסדח
*וילם מאריס
*יוזף ישראלס
*אנטון מאופה (Anton Mauve)
*יאקוב מאריס (Jacob Maris)
*וילם רולופס (Willem Roelofs)
*חירט בילדרס (Gerard Bilders)
*פאול גבריאל (Paul Gabriël)
*וילם דה זווארט (Willem de Zwart)
*הנדריק ג'והנס וייסזנברוך (Hendrik Johannes Weissenbruch)

## קישורים חיצוניים

*נעמי סמואל, צייר יהודי בכפר הדייגים, מגזין להיסטוריה סגולה
*מוזיאון הכט
* 

קטגוריה:אסכולות באמנות
קטגוריה:ציירים הולנדים
קטגוריה:הולנד: תרבות
שבר הפין

**שבר הפין** הוא פציעה הכוללת קרע ברקמת הפין הספוגית אצל הזכר האנושי. הפציעה, שאיננה שכיחה, נגרמת בדרך כלל כתוצאה מפגיעת טראומה כוחנית בפין זקוף. צליל ביקוע וכאב חד מלווים את רגע הפציעה. שבר הפין נחשב למצב חירום רפואי, המחייב לרוב התערבות כירורגית מיידית כאמצעי טיפול. עיכוב במתן הטיפול מעלה את הסבירות לסיבוכים ולפגיעה בלתי הפיכה בתפקוד המיני בעתיד. שיעור הסיבוכים כתוצאה מאמצעי טיפול שאינם כירורגיים עומד על 10%–50. הסיבוכים כוללים קרע תמידי ברקמת הפין, נזק לשופכה, כאב ובעיות בעת מתן שתן וקיום יחסי מין. 

ככלל, פציעה מסוג זה נדירה. הגורם הנפוץ ביותר - כ-30% מהמקרים - לשבר הפין הוא קיום יחסי מין. על פי מחקר שנערך ב-2014, התנוחות בעלות הסיכון הרב ביותר הן כאלה בהן האישה נמצאת למעלה, לעומת זאת, התנוחה המסיונרית היא הבטוחה ביותר. המחקר משער כי בתנוחות בהם האישה למעלה היא נמצאת בשליטה ומשקל גופה על הגבר. לעומת זאת, בתנוחות שהגבר נמצא בשליטה יש לו את היכולת לעצור במידה והוא חש אי נוחות, וכך להפחית את הסיכוי לפגוע בעצמו.  

גורמים אחרים עשויים להיות כיפוף יתר של הפין בשעת אוננות, תאונות עבודה, פצעי ירי ושאר טראומות מכניות כולל התהפכות במיטה, מכות ישירות וסגירה מהירה של פרטי לבוש על פין זקוף.

## קישורים חיצוניים

* אבחון וטיפול חירום (באנגלית) 
* 
 

קטגוריה:פציעות בטן, גב תחתון ואגן
קטגוריה:בריאות מינית
קטגוריה:הפרעות בפין
אביעזר זיגמונד גסטטנר

**אביעזר זיגמונד גסטטנר** (13 באוגוסט 1898, לונדון אנגליה – 16 באפריל 1956, ניס צרפת), בנו של ממציא מכונת השכפול הראשונה, פעיל ציוני ואיש עסקים בריטי, ששימש כנשיא הקק"ל באנגליה.

## קורות חייו
גסטטנר נולד בלונדון ב-1898 לדוד גסטטנר  וסופי (לבית לזרוס). בנוסף נולדו לזוג 6 בנות. אביעזר נקרא על שם סבו. אביו המציא את מכונת השכפול עליה רשם ב-1879 פטנט ועל בסיס פטנט זה הקים את חברת גסטטנר  למכונות שכפול.

התגייס לצבא הבריטי ונלחם בשורותיו במהלך במלחמת העולם הראשונה. השתתף בקרבות בחזית אירופה שם נפגעו ריאותיו מגז כימי. לאחר שהשתחרר מהצבא השתלב בחברת הציוד המשרדי "גסטטנר" שיסד אביו ומשנות ה-30 ניהל אותה עד יום מותו.

לאחר מלחמת העולם השנייה שימשה החווה של משפחתו בסאסקס כקיבוץ לאימון מתיישבים לעתיד.

נישא להני (Henny) לבית לנג (Lang) ולזוג נולדו 2 בנים (דוד ויונתן) ובת (סופי). נפטר ב-1956 לאחר שחלה בסרטן ריאות ונקבר בניס שבצרפת. אשתו (ילידת 1907) נפטרה ב-2005. בניו המשיכו את העסק המשפחתי.

## הנצחתו
לאחר מותו, תרמה אשתו הני להקמת המושב אביעזר שנקרא על שמו.

פעולות הנצחה נוספות:
* תרומת אשתו להקמת גן ציבורי לזכרו ברחובות (בכניסה למכון ויצמן).
* תרומת אשתו להקמת קרן סיוע לחיילים ועולים חדשים.
* שיקום החאן הטורקי בירושלים ב-1967.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים בצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19
קטגוריה:פעילים ציונים בבריטניה
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1898
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1956
אביגדור

**אֲבִיגְדוֹר** הוא מושב ישראלי במועצה האזורית באר טוביה המשתייך לתנועת המושבים, וממוקם כ-2 ק"מ מדרום לקריית מלאכי ו-11 ק"מ מצפון לקריית גת. שטח המושב הוא כ-3,750 דונם.

## היסטוריה

אביגדור הוקם בשנת 1950 על חלק מאדמות הכפר הערבי הנטוש קסטינה, על ידי חיילים משוחררים מחיל התובלה של הצבא הבריטי, ובתחילה נקרא "**כפר יעל**", ראשי תיבות של **י**חידות **ע**בריות **ל**תובלה, היחידה אליה השתייכו גרעין מקימי המושב. הגרעין הוקם במהלך מלחמת העולם השנייה והתיישב ב־1946 במנחמיה.

ב-6 במאי 1951 שונה שם המושב, והוא נקרא על שם הפעיל הציוני סר  (אנגלי, נשיא יק"א בין השנים 1934–1939) אשר תרם למושב את בית העם, ואשר בנו  היה מפקד היחידה. פרנסת המושב על משקים חקלאיים (רפת, לולי הודים ותרנגולות וכן גידולי שדה ומכוורות דבורים) וכן מקצועות חופשיים מכל קצוות הקשת התעסוקתית.

בשנים האחרונות הוקמה הרחבה קהילתית במושב, מרבית תושביה הם בני המושב שבחרו להישאר בו ולגדל שם את משפחתם.

במושב פועלת תנועת הנוער של התנועה החדשה  שעורכת מדי שבוע פעילויות לילדי המושב וכן עוזרת בטקסי המושב ואירועים שונים במושב.

## קישורים חיצוניים

* 
* אביגדור, באתר מועצה אזורית באר טוביה
* חגיגות 60 שנה למושב אביגדור, באתר יוטיוב, 13 ביוני 2010
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
תענכים

**חבל תַּעְנַךְ** הוא גוש התיישבות בדרום עמק יזרעאל, בין עפולה בצפון לפאתי ג'נין בדרום, המונה כ-7,200 תושבים. החבל נקרא על שם העיר המקראית תַּעְנַךְ, המזוהה בתל תענכּ הסמוך מדרום־מערב, וכל יישוביו שייכים למועצה אזורית הגלבוע. 

## היסטוריה
חבל תענך הוא המשכו הגאוגרפי של בקעת ג'נין, חבל ארץ בו לא הייתה פעילות התיישבותית עד לאחר מלחמת העצמאות. לאחר המלחמה נמצא החבל, שרק 4% מאדמתו הייתה בבעלות יהודית קודם המלחמה, בשליטה ישראלית. בשלב הראשון עברו אדמות החבל הנטושות ברובן לעיבוד משקים וקיבוצים בצפון, ולאחר מכן החל תכנון החבל.

בשנות ה-50, כתוצאה מהעלייה ההמונית לישראל, יושב החבל על ידי עולים מהתפוצות: מרוקו, תוניסיה, כורדיסטן, איראן, טורקיה ופולין.  

בדומה לחבל לכיש, תוכנן חבל תענך להיות חבל התיישבותי שלם. היישובים בחבל תוכננו בתחילה כשלושה כפרים תלת־שכונתיים, שהפכו בהמשך למושבים נפרדים. היישוב העשירי רם און הוקם ב־1961.

בתחילה, כל יישוביו היו מקבלים את השם תענך בתוספת אות, עד לקבלת השם החדש (תענך א' – אביטל; תענך ב' – פרזון; תענך ג' – מיטב וכו'). כתוצאה מכך החבל נקרא לפעמים בשיבוש לשון "תענכים", היות שבשלבים הראשונים של הקמת היישובים לא היו שמות ליישובים והיו שהתייחסות אליהם בהכללה כ"תענכים". חלק משמות היישובים והמרכזים הם בהשראת דבורה הנביאה ושירת דבורה: "בספל **אדירים** הקריבה חמאה", "**יעל** אשת **חבר** הקיני", "חדלו **פרזון** בישראל", "**דבורה** ו**ברק** בן אבינועם".

## יישובי חבל תענך
### יישובים
* אביטל
* אדירים
* ברק
* גדיש
* דבורה
* מיטב
* מלאה
* ניר יפה
* פרזון
* רם-און

#### מרכזים אזוריים
* מרכז יעל – משרת את אביטל, מיטב ופרזון.
* מרכז חבר – משרת את ברק, דבורה ואדירים.
* מרכז אומן – משרת את ניר יפה, מלאה וגדיש.

## ראו גם
* כביש 675

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:מועצה אזורית הגלבוע
קטגוריה:גושי התיישבות
קטגוריה:ההתיישבות היהודית בארץ ישראל
חבל עדולם

**חבל עֲדֻלָּם** הוא גוש התיישבות בין בית שמש לבית גוברין במועצה האזורית מטה יהודה ומצפון לאזור חבל לכיש, האזור הנקרא על שם העיר הקדומה עדולם שהייתה באזור. חבל עדולם משתרע על פני שטח של 100,000 דונם.

החבל תוכנן מתוך כוונה לסתום פרצה בגבול ירדן–ישראל מול הר חברון. בשנת 1957 החלו בהכשרת היישובים ובפיתוח השטח.

## יישובי הגוש

## אתרי תיירות
בחבל עדולם עובר קטע נכבד של שביל ישראל, ונמצאים תלים ארכאולוגיים רבים כגון תל עזקה, תל בית שמש, תל גודד ועוד.

בכניסה ליישוב אדרת הוקמה נקודת תצפית על שם איתי מורנו, לוחם ביחידת מגלן שבחטיבת הקומנדו, שנפל במהלך הלחימה במלחמת חרבות ברזל. התצפית משקיפה על עמק האלה וחבל עדולם.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:שפלת יהודה
עדולם, חבל
קטגוריה:ההתיישבות היהודית בארץ ישראל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1957
קטגוריה:שביל ישראל
אבירים

**אַבִּירִים** (הידוע גם כ"**מצפה אבירים**") הוא יישוב קהילתי חילוני ישראלי בגליל המערבי, הממוקם 3 ק"מ ממעלות תרשיחא, צמוד לשמורת מצד אבירים. אבירים שייך למועצה אזורית מעלה יוסף.

## היסטוריה
אבירים הוקם בשנת 1980 במסגרת תוכנית המצפים ל"ייהוד הגליל". שמו המקורי היה "**אֶדֶר**" והוא שונה מאוחר יותר ל"אבירים", על שם מצד אבירים הסמוך אליו. בשנת 2011 מנה היישוב 42 משפחות והוכנה תוכנית לקליטת 40 משפחות נוספות.

בתי היישוב תוכננו ונבנו בהתאמה לנוף הטבעי, הם משתלבים בחורש והנוף הכפרי, ורבים מהם כמעט ואינם נראים מהרחוב. ועדה אחראית על אופי הבנייה ושמירת הצורה הכללית של היישוב והבתים. בתכנון הבתים הושם דגש על התאמתם לסביבה תוך הקפדה על מיקום ועל עבודות הפיתוח ביישוב. היישוב בנוי בתוך חורש ים תיכוני עשיר וצפוף, ומתאפיין בפגיעה מינימלית בחורש.

אבירים מוגדר כ"ישוב ממחזר" ומתבצעת בו הפרדת אשפה למיחזור. בכל בית אב מצוי קומפוסטר שבו התושבים משליכים את הפסולת האורגנית שנוצרה בביתם ומייצר קומפוסט. שאר הפסולת מופרדת במרכזים היישוביים להפרדת האשפה למיחזור.

בשנת 2011 נוסח תקנון ליישוב ובו מוגדר אבירים כ"קהילה חילונית פלורליסטית הפועלת ברוח חזון מגילת העצמאות של מדינת ישראל, השומרת על ערכי התנועה הציונית, על יישוב ארץ ישראל ועל מורשת ישראל". התקנון קובע גם כתנאי קבלה ליישוב שירות צבאי או לאומי או התנדבות במסגרת אחרת לטובת הקהילה. סעיף 2 בתקנון (ג עד ו) קובע כי בין מטרות האגודה: "לקיים קהילה חילונית פלורליסטית... הנמנעת מכפייה דתית מכל סוג שהוא... להבטיח בכל דרך יעילה את השמירה על אופי היישוב ואורח החיים הקהילתיים". האגודה לזכויות האזרח עתרה נגד התקנון בפני רשם האגודות השיתופיות בטענה כי הוא מפלה ומדיר אזרחים ערבים.

במרכז אבירים מצויה "נקודת חן" – גן משחקים שנבנה על שמו של חן שמיר, בן היישוב שנפטר ממחלת הסרטן.

בקרבת היישוב מצויים האתרים הארכאולוגיים "מצד אבירים" ו"האיש שבקיר".

## קישורים חיצוניים

* אתר הבית של אבירים
* אבירים, במרכז המידע להתיישבות בגליל
* אבירים, באתר הרשות לפיתוח הגליל
* פרוטוקול אספה והתקנון מ-9 באוגוסט 2012
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1980
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:תוכנית המצפים
הפונותיקה הלאומית

**הפוֹנוֹתֵיקָה הלאומית** או "**ארכיון הצליל הלאומי**", הוא אוסף של צלילים מוקלטים, שמטרתו להוות את "הזיכרון המוזיקלי" של העם היהודי ושל הקהילות הלא-יהודיות בישראל.

הפונותיקה היא חלק מהמחלקה למוזיקה של הספרייה הלאומית וחלק מתוך "**המרכז לחקר המוזיקה היהודית**". מטרתה לאסוף, לקטלג ולשמֵר את מסורות המוזיקה של הקהילות היהודיות בישראל ומחוצה לה, וכמו כן מסורות של הקהילות הלא-יהודיות בישראל (מוסלמים, נוצרים, שומרונים, דרוזים, בדואים וכך הלאה). הפונותיקה משמשת כלי עזר לחוקרים בענייני המוזיקה היהודית והישראלית, אך גם לחוקרי ההיסטוריה היהודית הישראלית החדשה. הפונותיקה הוקמה על ידי ישראל אדלר שאף נמנה עם מייסדי האיגוד העולמי לארכיוני צליל - IASA,

הבעיה המרכזית בפונותיקה היא ההתחדשות המתמדת, היקרה מאוד, של אמצעי ההקלטה והשימור. בתחילת המאה ה-21 נערך בפונותיקה מבצע מקיף של דיגיטציה מטעם "קרן לגסי הריטג'" (Legacy Heritage Fund)-ארגון הבא לשמר תרבות יהודית, שיאפשר, בין השאר, גם העלאת אוצרות הפונותיקה לרשת האינטרנט.
עד דצמבר 2023 מנהלת הפונותיקה הייתה ד"ר גילה פלם.

מקור השם פונותיקה לאומית הוא תרגום מצרפתית של Phonothèque nationale, מה שהיה ארכיון הצליל הלאומי של הספרייה הלאומית של צרפת (Bibliothèque nationale), היום ארכיון זה הוא חלק מהמחלקה האודיו-ויזואלית שם.

## ראו גם
* ספריית מוזיקה

## קישורים חיצוניים
*  המרכז לחקר המוזיקה היהודית
* דוגמאות להאזנה מאוצרות הפונותיקה הלאומית באתר בית הספרים הלאומיברסיטאי
* גילה פלם, איך שהקול זורם: שימור והנגשה בארכיון הצליל של הספרייה הלאומית של ישראל, **[[ארכיון (כתב עת)|ארכיון]]** 16, 2010, עמ' 54–59

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: ארכיונים
קטגוריה:הספרייה הלאומית
קטגוריה:מוסדות מוזיקליים בירושלים
קטגוריה:ארכיוני מוזיקה
אביטל

**אֲבִיטַל** הוא מושב ישראלי בעמק יזרעאל, הממוקם בקרבת הר הגלבוע, במרחק של כ-10 ק"מ מדרום לעפולה.

השם אביטל הוא בעקבות קינת דוד על מות שאול ויהונתן במלחמה בגלבוע. דוד קילל בקינתו את הרי הגלבוע שלא ירדו בהם עוד טל ומטר: "הרי בגלבע אל-טל ואל-מטר עליכם ושדי תרומות כי שם נגעל מגן גבורים מגן שאול בלי משיח בשמן" (), ושם היישוב מבקש להביע את ברכת הטל המקווה, כהיפוך קללתו של דוד. ייתכן שמקור השם הוא בשמה של אביטל אשת דוד המלך. המושב נקרא בעבר "תענך א'".

המושב הוקם בשנת 1953, כחלק מתנועת המושבים, על ידי עולים מפרס ומטורקיה, אליהם הצטרפו עולים מכורדיסטן ששהו במעברת זרעין. המתיישבים לא היו מנוסים בחקלאות ונזקקו להדרכה רבה עד שלמדו לגדל ירקות וגידולי תעשייה. אביטל היה היישוב הראשון שהוקם בחבל תענך.

ביישוב יש קהילת חב"ד גדולה עם בית ספר חב"ד שהוקם על ידי הרבי מליובאוויטש, לאחר קום המדינה.
## קישורים חיצוניים

* אביטל באתר הרשות לפיתוח הגליל

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:חבל התענך
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
ארתור מנחם הנטקה

**ארתור** (**מנחם**) **הַנְטְקֶה** (בגרמנית: **Arthur Hantke**; 5 במרץ 1874 – 9 באוקטובר 1955, כ"ג בתשרי תשט"ז, ירושלים) היה משפטן, עורך דין וכלכלן, מראשי הציונות בגרמניה, מראשי "קרן היסוד".

## קורות חייו
ארתור מנחם הנטקה נולד בברלין בשם ארתור הנטקה, וקיבל חינוך מסורתי. הוא למד באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטת פרייבורג, והוסמך כדוקטור למשפטים. עם תום לימודיו התמחה בעריכת דין, ובשנת 1900 פתח משרד לעריכת דין משלו.

כסטודנט התקרב לרעיון הציוני, ובשנת 1893 היה בין מייסדי "החברה היהודית ההומאניטרית", ארגון יהודי לאומי בברלין. בהמשך הצטרף להסתדרות הציונית, והחל משנת 1901 היה ציר לכל הקונגרסים הציוניים. בשנת 1903 נבחר לחבר הדירקטוריון של הקרן הקיימת, תפקיד בו נשא עד שנת 1928. בשנת 1910 התמנה ליושב ראש ההסתדרות הציונית בגרמניה, תפקיד אותו מילא עד 1920. בשנת 1911 נבחר לחבר ההנהלה הציונית בברלין. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה העביר יחד עם אוטו ורבורג את ההנהלה הציונית לקופנהגן, שהייתה נייטרלית, ובמקביל לעבודתו הציונית עסק בעזרה ליהודי מזרח אירופה שהיו תחת כיבוש גרמני, ובהשתדלות אצל הגרמנים להשפיע על הטורקים שלא להחריב את היישוב היהודי בארץ ישראל. הוא התנגד להקמת הגדוד העברי בגלל פגיעתה בנייטרליות. הוא קיבל בשמחה את הצהרת בלפור ופעל לקבלת הצהרות מקבילות מידי מעצמות המרכז.

בשנת 1919 יזם את הקמת הארכיון הציוני המרכזי. עם הקמת קרן היסוד התמנה לראש מחלקת הקרן במרכז אירופה. בשנת 1926 התמנה לדירקטור בקרן היסוד ועלה לארץ ישראל בה התמקמה הלשכה המרכזית של הקרן. בשנת 1933 נתמנה לעמוד בראש קרן היסוד. במסגרת תפקידו זה נדרש להתמודד עם סוגיית העלאת יהודי גרמניה לאחר עליית הנאצים לשלטון.

הנטקה נפטר בשנת 1955 בירושלים ונקבר בבית הקברות סנהדריה בעיר.

על שמו קרוי המושב אבן מנחם, וכן רחובות בערים תל אביב, ירושלים וחיפה.

משנת 1909 היה נשוי ליהודית (אדית) לבית היימן, כימאית שלמדה באוניברסיטה בברלין (נולדה בברלין ב 16 בספטמבר 1886 נפטרה בירושלים ב-1949 וקבורה בית העלמין גבעת רם), והיה אב לבן, וסב לנכדה.

## לקריאה נוספת
* 'הנטקה, ארטור', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 181. 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* , 
* , 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים יהודים גרמנים
קטגוריה:משפטנים יהודים גרמנים
קטגוריה:עורכי דין יהודים גרמנים
קטגוריה:פעילים ציונים בגרמניה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ראשי ההסתדרות הציונית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:יושבי ראש קרן היסוד
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19: אנשי היישוב
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי החמישי
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי השישי
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי השביעי
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי השמיני
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי התשיעי
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי העשירי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרייבורג
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1874
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1955
אבן שמואל

שמאל|ממוזער|280 פיקסלים|צילום אוויר של אבן שמואל

**אֶבֶן שְׁמוּאֵל** הוא יישוב קהילתי דתי לאומי במרכז חבל לכיש, השייך למועצה האזורית שפיר. היישוב, השייך ליישובי הפועל המזרחי, ממוקם כארבעה ק"מ דרומית לקריית גת וסמוך למושבים עוזה, שלווה, נועם, איתן ואחוזם. 
## היסטוריה
היישוב הוקם בשנת 1956 תחת השם הזמני "אומן". מאוחר יותר שמו שונה לאבן שמואל, על שמו של הנדבן היהודי-קנדי שמואל ברונפמן שתרם להקמת בית הספר ומועדון הנוער במקום. היישוב נועד להוות מרכז כפרי עבור היישובים הדתיים בחבל לכיש והוקמה בו תחנת טרקטורים ומרפאה אזורית. אולם, לאחר שמועצה אזורית שפיר מיקמה את המרכז שלה ביישוב מרכז שפירא, אבן שמואל נותר לשרת שישה מושבים בלבד. בשנת 1965 הגיע היישוב לידי משבר ו-15 המשפחות האחרונות בקשו לעוזבו. אולם היישוב התגבר על הקושי ובשנת 1967 נבנו בו 10 דירות חדשות עבור המרכז החינוכי במקום.

ביישוב מתגוררים כ-2,300 תושבים (נכון לשנת 2022). בשנים האחרונות היישוב נמצא במגמת הרחבה ובנייה. נבנית במקום שכונת הרחבה חדשה, המוכרת בשם "אבן שמואל החדשה", ובה קוטג'ים ובתים צמודי קרקע.

## מוסדות ביישוב
היישוב מהווה מעין מרכז תרבותי וכלכלי לאזור. פועלים בו אולפנת בני עקיבא לבנות מכל קצוות הארץ, בית ספר יסודי, מרפאה אזורית, צרכנייה, גנים, מעונות יום, בית ספר יסודי אזורי, מרכז קידום נוער, משרדי המועצה הדתית, שלוחה של המועצה האזורית, מרכז יום לקשיש, מפעל שיקום, בית ילד, סניף של תנועת הנוער בני עקיבא, וסניף של תנועת הילדים עוז, ומרכז מסחרי עם גלידרייה,סופר,ושני בתי קפה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
קטגוריה:מרכזים אזוריים
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: יישובים קהילתיים
אבני חפץ

[250px|שמאל|ממוזער|אבני חפץ מימין ו[ענב (יישוב)|ענב משמאל במבט מחומש]]
**אַבְנֵי חֵפֶץ** היא התנחלות במתכונת של יישוב קהילתי דתי בצפון-מערב השומרון, המשתייך למועצה אזורית שומרון ולארגון יישובי אמנה. היישוב ממוקם כקילומטר צפונית לכפר שופא, כ-4 ק"מ מדרום-מזרח לטולכרם, ליד גבעת דיר רבן. השם סמלי ומקורו בפסוק . בסיס נוסף לשם היישוב נמצא במקום הנקרא "חירבת אל-חפס'ה" השוכן מצפון לו.

## היסטוריה
היישוב הוקם ביוזמה עסקית פרטית של חברה בשם "הקרן לגאולת קרקע תכנון ופיתוח יישובים בע"מ" על 400 דונם שרכשה במקום. הקמת היישוב אושרה על ידי ועדת השרים להתיישבות ב-22 ביולי 1984, יום לפני הבחירות לכנסת האחת עשרה יחד עם שישה יישובים נוספים. לאחר הקמת ממשלת האחדות נמנתה נחליאל בין ההתנחלויות שהוכרו על ידי הממשלה. אולם בעיות ברישום הבעלות על הקרקע מנעו את הקמת היישוב, לאחר שהתברר שמסמכי הרכישה זויפו. היישוב הוקם לבסוף בשנת 1990, על ידי גרעין תלמידי ישיבת ההסדר בקרני שומרון, לאחר שקיבל הקצאה של 1,500 דונם של קרקעות שהוכרזו כאדמות מדינה. תחילה הוקמו בו 180 יחידות דיור. בשנת 2000 החלה הקמתם של 125 יחידות דיור נוספות. ביישוב מוקמת שכונה חדשה בהיקף של 900 יחידות דיור. לצד בניה רוויה של חברת הרי זהב, ביישוב פרויקט מבית "אופק הנדסה ויזמות" עם 32 יחידות דיור. בנוסף, ישנה בסמוך ליישוב חווה חקלאית אשר נועדה לשמור על הקרקעות של היישוב מחוץ לגבולות הגדר.

## אופי היישוב
אבני חפץ הינו היישוב הראשון בשומרון (למעט קריית ארבע) אשר ערב בניה רוויה בתמהיל הבניה ביישוב. ביישוב נבנו בשנות ה-90 בניינים בני שלושה וארבעה קומות וכיום שלב ד' של שכונת קדם ביישוב נמצא בעיצומו עם בניינים של עד 9 קומות. היישובים מורכב ממספר שכונות. ביישוב 12 בתי כנסת, 2 מעונות לגיל הרך, בית ספר יסודי, סניף של תנועת הנוער בני עקיבא וגני ילדים כולל גן חינוך מיוחד. תלמידי חטיבת הביניים והתיכון של היישוב לומדים במוסדות חינוך בקרני שומרון, בקדומים ובהר ברכה. ישנם מפעלי תרבות וחוגים לילדים ומבוגרים וכן אשכול תרבות. ביישוב נבנו סופרמרקט וקופת חולים בנוסף לעסקים קטנים מגוונים, כמו כן עמדת הזנקה של מד"א ותחנת הזנקה של כיבוי אש המופעלות על ידי מתנדבים מהיישוב. בנוסף נפתחה עמדת קבע משטרתית.

## אירועים ביטחוניים

* ב-3 באפריל 2004 סמוך לשעה 1:00 בלילה, חדר מחבל ליישוב, רצח את , תושב היישוב, ופצע את בתו. המחבל, רמזי פח'רי, שביצע את הפיגוע, שוחרר ארבעה ימים קודם לכן ממתקן צבאי, שבו נכלא בגלל מעורבות בפעילות חבלנית. בצוואתו כתב שהשב"כ הציע לו להיות משתף פעולה, והפיגוע הוא תשובתו.
* ב-9 בדצמבר 2015, במהלך חג החנוכה, נורו בני זוג בשעה שהיו במכוניתם בכניסה ליישוב. 
* ב-10 במאי 2023 בוצע ירי לעבר רכב בסמוך ליישוב, כוח של סיירת גולני שהיה בקרבת מקום חיסל את שני המחבלים.
* בשנת 2023 היו מספר רב של יריות לעבר נוער וצעירים בבור מים סמוך ליישוב. 

## לקריאה נוספת
* חגי הוברמן, **כנגד כל הסיכויים**, אריאל: ספריית נצרים, 2008

## קישורים חיצוניים

* 
*אבני חפץ - באתר המועצה האזורית שומרון
* תמונות מאבני חפץ
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:השומרון: יישובים
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1990
אמנה (ארגון)

[ממוזער|250px|בית מגורים טיפוסי של חברת אמנה, ב[נווה צוף, 2008|טקסט=]]
[שמאל|ממוזער|250px|שכונה טיפוסית של חברת אמנה, ב[שבות רחל]]

**אמנה** היא תנועת ההתיישבות של "גוש אמונים". נוסדה בשנת 1979, במטרה ליישב את שטחי יהודה, שומרון וחבל עזה הגולן, הגליל והנגב. התנועה פועלת בעיקר להקמת התנחלויות חדשות ולפיתוח התנחלויות קיימות. מזכ"ל הארגון מאז 1989 הוא זאב חבר.

אמנה עוסקת ביזמות בנייה ביהודה ושומרון, באמצעות חברת הבת "בנייני בר אמנה חברה לבנין ופיתוח בע"מ". פעילותה כוללת גם עידוד קליטת מתיישבים שם, תכנון והקמת יישובים חדשים וסיוע לרשויות המקומיות.

חברה בת נוספת של אמנה היא "אל-ווטן" (המולדת), העוסקת ברכישת קרקעות ביהודה ושומרון.

לרגל 50 שנה למלחמת ששת הימים, פרסם הארגון את חזונו בדבר יישוב מיליון יהודים ביהודה ושומרון.

אמנה בונה גם ברמת הגולן, עוטף עזה ואצבע הגליל.

## פעילות
* הקמת יישובים – הכנת תוכניות התיישבות ודאגה להגשמתם על פי התנאים הפוליטיים. אמנה הייתה מעורבת גם בהקמת מאחזים.
* הקמת גרעיני התיישבות – אמנה מגבשת אותם חברתית וארגונית ומלווה אותם בעלייה ליישוב החל מגיבוש המבנה המשפטי-הארגוני של הגרעין, דרך בחירת מיקום פיזי להתיישבות וכלה קידום מול גורמי הממשל וקובעי מדיניות.
* ליווי היישובים – עד להכשרת היישובים החדשים לניהול עצמי מלווה אמנה את היישובים, תוך סיוע בקשרים עם הגורמים השונים ובפיתוח חיים חברתיים, ארגוניים וכלכליים.
* הפניית אנשים להתיישבות והגברת המודעות הציבורית לחשיבות ההתיישבות ביש"ע על ידי הסברה, פרסום ושיווק.

## מזכ"לי אמנה

## ביקורת
### שימוש במסמכים מזויפים
שלושה מקרים של שימוש במסמכים מזויפים על ידי החברה הבת "אלווטן" לצורך רכישת קרקע בשטחים נחשפו בשנת 2014. המקרים נוגעים למאחזים עמונה, מגרון וגבעת אסף.

### נוהל כספי תמיכה
בעקבות עתירה של שלום עכשיו, שטענה כי רשויות מקומיות ביהודה ושומרון העבירו כספים ל"אמנה" שלא כדין, החליטה בסוף 2019 נשיאת בית המשפט העליון, אסתר חיות, כי בשנת 2020 לא יועברו תמיכות ל"אמנה" ללא אישור בית המשפט אולם ב-18 ביולי 2021 דחה בג"ץ בדעת הרוב את העתירה והתיר לאמנה לקבל תמיכות מרשויות ביהודה ושומרון משום שהיא עונה להגדרה "מוסד ציבורי". בנוסף הסכים ההרכב כולו כי עידוד ההתיישבות ביהודה ושומרון היא מטרה לגיטימית לקבלת תמיכות.

### עיצומים
ביוני 2024 הודיע משרד החוץ של קנדה על הטלת עיצומים נגד ארגון אמנה בשל התנגדות קנדה להתפשטות ההתנחלויות הבלתי חוקיות בגדה המערבית.

באוקטובר 2024 הודיעה ממשלת בריטניה כי החליטה להטיל עיצומים על שבעה גופים ישראלים הקשורים, לטענתה, לבנייה בלתי חוקית בגדה המערבית, וביניהם ארגון אמנה. משמעות ההחלטה היא שהתנועה לא תוכל לגייס כספים או לקיים פעילות ציבורית בממלכה ושאזרחיה לא יוכלו לתרום לה. בנובמבר 2024 הצטרפה ארצות הברית לעיצומים כנגד הארגון ועל חברת בת שלו בנייני בר אמנה. העיצומים הוטלו בשל מעורבות החברה בהקמת עשרת מאחזים בלתי חוקיים ונישול אזרחים פלסטינים מאדמות פרטיות. לאחר השבעתו בינואר 2025 ביטל נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ את העיצומים שהטיל ממשל ביידן על אמנה.

## ראו גם
* מועצת יש"ע

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תנועות מיישבות
קטגוריה:ציונות דתית: תנועות
קטגוריה:יהודה ושומרון
קטגוריה:גוש אמונים
קטגוריה:מפעל ההתנחלות
קטגוריה:גופים עליהם הוטלו עיצומים בשל אלימות מתנחלים
קטגוריה:חברות נדל"ן ובנייה ישראליות
אבן מנחם

**אֶבֶן מְנַחֵם** (בתעתיק לטיני: Even Menah̠em) הוא מושב ישראלי של תנועת המושבים בגליל המערבי, הממוקם 6 ק"מ צפונית למעלות-תרשיחא בגובה של כ־620 מטר מעל פני הים. אוכלוסיית היישוב מונה כ־300 נפשות. שייך למועצה אזורית מעלה יוסף.

אבן מנחם הוקם בשנת 1960 על אדמות הכפרים הערביים הנטושים תרביחא, נבי רובין, סורוח ואיקרית, על ידי יוצאי ארצות צפון אפריקה. הכפר נקרא על שמו של אחד מראשי תנועת הציונות בגרמניה.

ליד אבן מנחם נמצא **חניון הסרנים (חניון נו"י)** על שם הסרנים ניר זהבי ויפתח עין שנפלו במבצע שלכת, פשיטה ללבנון ב-9 ביוני 1978.

אנשי המושב מתפרנסים בעיקר מחקלאות מטעים נשירים: אפרסק, נקטרינה, שזיפים, תפוחים. כמו כן קיימים משקים לשיווק ביצים לתנובה. במושב קיימות בקתות אירוח פרטיות. בנוסף קיימים יקבי בוטיק, מכולת, שדות פטל ודובדבן לקטיף עצמי. בשל מלחמת חרבות ברזל היישוב אבן מנחם מפונה מתושביו.

המושב ממוקם כ-3 קילומטר מגבול ישראל-לבנון

## שם היישוב
בתחילה נקרא היישוב "שומֵרה ב'" על שום סמיכותו למושב שומֵרה, ולבסוף נקרא על שמו של ד"ר ארתור מנחם הנטקה, מראשי ההסתדרות הציונית בגרמניה וקרן היסוד.

הקידומת אֶבֶן נבחרה בשל נופו הסַלעי של המקום ובשונה מיישובים אחרים שיש בשמם הקידומת "אבן" .

[ממוזער|250px|שילוט [מן העיר אל הכפר - מושב אבן מנחם, 1960]]
## קישורים חיצוניים

* אבן מנחם, באתר הרשות לפיתוח הגליל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1960
קטגוריה:יישובים בצפון ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל