הגדות קטלוניה

**הגדות קטלוניה** הן כתבי יד מאויירים של הגדה של פסח שנכתבו בקטלוניה שבספרד במאה ה-14.

## יהדות קטלוניה
ההתיישבות היהודית בקטלוניה התחילה כבר בתקופת האימפריה הרומית. קהילות ברצלונה וז'ירונה התחילו להיווצר במאה העשירית לספירה ובמאה ה-12 היו קיימים בקטלוניה חמישה מרכזים יהודיים: ברצלונה, גז'ירונה, ליידה, טורטוסה ופרפיניין (אזור בשליטה צרפתית). היהודים עסקו בחקלאות, מסחר, ניהול, רפואה ומדעים. במחצית הראשונה של המאה ה-13 חיו בקטלוניה בין 10,000 ל-12,000 יהודים שהיוו ארבעה עד שבעה אחוזים מהאוכלוסייה הכללית. הקהילות הצטמצמו מאוד לאחר מגפת המוות השחור שפקדה את קטלוניה בשנת 1348, והפרעות של שנת 1391 ונכחדה כליל לאחר גירוש יהודי ספרד בשנת 1492.

## הכתיבה הספרדית
אסכולות ספרד ופרובנס של כתבי יד עבריים מאוירים הושפעו רבות מן העיטור המזרחי. הן הגיעו לשיא במאה ה-14, אך כמעט נעלמו לאחר גזירות קנ"א (1391). עם זאת, עם חידוש החיים היהודיים בחצי האי האיברי המערבי במאה ה־15, התפתחו אסכולות חדשות.

הסגנון והאיקונוגרפיה הספרדית שילבו יסודות מזרחיים ומערביים. כתבי היד הספרדיים ששרדו שייכים כולם לתקופה הנוצרית, ומגלים קשר הדוק עם האמנות המזרחית: עיטורים מצריים כגון דפי שטיח, ציורי כלי המשכן, מיקרוגרפיה, מסורות מסורה מצוירת, מסגרות צבעוניות לסימון מספר הפסוקים. ישנה סברה כי מרכיבים אלה נאספו ושוכללו בין המאות ה־8–13 בכתבי יד עבריים בספרד המוסלמית. אך מכיוון שלא שרדו כתבי יד מאוירים מתקופה זו, אין אפשרות לאשר הנחה זו.

מעטים הם כתבי היד המתוארכים ששרדו מן חצי האי האיברי, ורובם מקראים. סגנונם שונה מן ההגדות ומן הספרים הליטורגיים, המשפטיים והמדעיים הלא־מאוירים, ולכן קשה לערוך השוואה ישירה.

בית הספר הספרדי הצפוני, שהושפע ישירות מפרובנס ובאמצעותה מהאסכולה הצרפתית הצפונית, היה הראשון. כתב ידיו היו לרוב מקראים בפורמט גדול, עם עיטורי צמחים מתפתלים המזכירים ערבסקות מוסלמיות. העיטור האופייני של המודחַר (מוסלמים תחת שלטון נוצרי) – קווים עדינים ומתפתלים, עם דגמי טיפות ופרחים עגולים – המשיך להופיע גם באסכולות ספרדיות אחרות עד המאה ה-15.

## כתיבת ההגדות
יצירת כתב יד מאוייר של הגדה היא תהליך מאוד יקר. ההגדות הוזמנו על ידי יהודים עשירים לשימושם הפרטי. בהיעדר קולופון אין אפשרות לדעת את זהותם של המזמינים, הסופרים והמאיירים, או את מקום ותאריך יצירת ההגדה. רכיבי עיטור מסוימים, כגון ארבעה פסים אדומים על רקע זהב המזכירים את השלט ההראלדי של רוזן ברצלונה ושל בית המלוכה של אראגון, העלו את ההשערה שהגדת קאופמן, והגדת ברצלונה נוצרו בעיר ברצלונה או לכל הפחות בממלכת ארגון. עיטור המצא בהגדת ברצלונה מזכיר את השלט ההראלתי של העיר ברצלונה.

הגדת האחות דומה מבחינה איקונוגרפית להגדת הזהב, (מכאן שמה – אחות לאגדת הזהב), הגדת האח דומה מבחינה איקונגרפית להגדת ריילנדס ((מכאן שמה – אח לאגדת ריילנדס) וגם בהגדת ששון אפשר למצוא אלמנטים דומים לשתי הגדות אלה. הגדת סרייבו, הגדת בולוניה – מודנה והגדת פראטו דומות מבחינת סגנון ושתי הראשונות גם מבחינה איקונוגרפית.

## מבנה הספר
גודל ספרי ההגדה אינו אחיד כאשר הממוצע הוא 24X19ס"מ . גם מספר הדפים בספרים משתנה כאשר הגדת האחות היא הקצרה ביותר (51 דפים) והגדת ששון הארוכה ביותר (336 דפים).

הטקסטים השונים בהגדה: הטקסט המרכזי, הערות, פיוטים בגוף הטקסט ובסוף

## סוגי הכתב
ההגדות נכתבו בכתב הספרדי המרובע שהתפשט בחצי האי האיברי המתאפיין במשיכות אנכיות בעובי שווה, ונטיה שמאלה לכיוון הכתיבה העברית. בהגדת ששון, הגדת פראטו והגדת הזהב אפשר למצוא השלמות בכתב אשכנזי מרובע.

## איורים ועיטורים
### איורים
סגנון גוטי קטלאני עם השפעה טוסקאנית המורגשת בעיקר בתיאור המבנים.

מיוחד להגדות הספרדיות ובכלל זה באגדות קטלוניה הוא ריכוז מחזור סיפורי התנ"ך בסדרת דפים בראשית הספר, במרכזו, או בסופו כאשר ציורים המופיעים בשולי הדף מעטים מאות.

בנוסף למחזור סיפורי התנ"ך, ההגדה כוללת איורים הקשורים קשר ישיר לטקסט, אשר מתארים את ההכנות לחג, את טקסי החג ומנהגי הסדר ודמויות ומחזות הנזכרים בטקסט הכתוב כמו ארבעת הבנים, רבן גמליאל ורבני בני-ברק, וכמובן את סיפור יציאת מצרים.

ההגדות קטלוניה מהוות מקור מידע חשוב על חיי היהודים בבית ובבית הכנסת. מהתמונות ניתן לעמוד על מבנה בית הכנסת וריהוטו, מהלך החיים של היהודי, מלידתו, מילתו וחתונתו ועד מותו וקבורתו, חיי המשפחה, מעמד האשה וחינוך הילדים, הבית היהודי, ריהוטו וחפציו, מנהגי ההג, הלבוש.

### עיטורים
קישוט נוסף שהוא ייחודי לכתבי היד היהודיים הוא עיטור מלות הפתיחה שמקביל לעיטור האות הראשונה בכתב היד הלועזי. מילות הפתיחה תופסות לעיתים חלק גדול מהדף ואף את כולו. מלבד מלות הפתיחה מופיעים עיטורים כאלה גם לשם הדגשה של מילים מיוחדות, כמו "פסח", "מצה", ו"מרור", או למשל העיטור החוזר של המילה "אילו" בפיוט הנודע דיינו. 

### מגמת חבישת כיפה
איורים מהגדות מאוירות כגון הגדת סרייבו, הגדת הזהב, הגדת ריילנדס הספרדית, הגדת האחות להגדת הזהב וההגדה ההיספנית־מורסקית, מראים כי דמויות גבריות רבות - לרבות דמויות מקראיות ולפעמים גם גברים בני התקופה - מופיעות גלויי ראש, גם בסצנות בעלות אופי דתי, כמו קריאת ההגדה בליל הסדר, תפילה או הקרבת קרבן.

היעדר העקביות בכיסוי הראש - כאשר חלק מהדמויות מצוירות עם כיסוי ראש וחלקן בלעדיו - מחזק את ההבנה שמדובר לא בהלכה מחייבת אלא במנהג שלא היה אחיד או הכרחי באותה תקופה. יתר על כן, נשים באותם איורים מופיעות כמעט תמיד עם כיסוי ראש, מה שמעיד על מודעות של המאיירים לנורמות צניעות מגדריות, ומבליט את הפער בנוגע לחובת הכיסוי עבור גברים.

חוקרים סבורים שהמאיירים עיצבו את הדמויות בהתאם למוסכמות הסגנוניות של זמנם, וכי דמויות תנ"כיות צוירו כטיפוס אוניברסלי של "אדם קדמון" ולא בהכרח לפי המנהגים המקומיים של יהודי התקופה. יחד עם זאת, העובדה שכיסוי הראש לא הופיע בעקביות גם בדמויות יהודיות בני הזמן, מצביעה על כך שמנהג זה טרם התמסד כנורמה דתית מחייבת.

#### השוואה בין הגדות קטלוניה לבין הגדות אשכנזיות

## השוואה בין האיורים בהגדות
### ארבעה הבנים

### הא לחמא עניא

## ראו גם
* הגדת שאלתיאל או הגדת האח
* הגדת האחות
* הגדת ברצלונה
* הגדת הזהב 
* הגדת גרציאנו
* הגדת ריילנדס
* הגדת מוקטה
* הגדת ששון
* הגדת סרייבו
* הגדת מודנה-בולוניה
* הגדת קאופמן
* הגדת קיימברידג'
* הגדת פובלט
* הגדת פראטו
* הגדה היספנית-מורסקית

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי יד עבריים מאוירים
קטגוריה:כתבי יד של ההגדה של פסח