חתולים, אדום ולבן

**חתולים, אדום ולבן** (בגרמנית: **Katzen, Rot und Weiß**) הוא ציור שמן על לוח עץ מאת הצייר האקספרסיוניסטי הגרמני פרנץ מארק, שנוצר באוקטובר 1912. זהו ציור בפורמט אנכי בגודל 52 על 35 ס"מ, המתאר שתי חתולות השוכבות זו לצד זו בתוך נוף טבעי מתעגל, תוך שימוש בצבעים עזים ובקווים זורמים. הציור חתום בידי האמן בפינה השמאלית העליונה.

## רקע

בשנת 1912 פעל מארק בתוך חוגי האוונגרד של מינכן, כחלק משותפות פורייה עם האמן וסילי קנדינסקי. השניים פעלו יחד להוצאת אלמנך הפרש הכחול, שנועד לשקף את רוח הזמן ולהציג מגוון יצירות חדשניות מאירופה, לצד מסורות קדומות ואמנות לא מערבית. מארק וקנדינסקי ביקשו בכך ליצור "חיבור לעבר ורמז לעתיד", לפי ניסוחו של קנדינסקי.
חיפושו של מארק אחר "המהות הפנימית" של המציאות הביא אותו להתמקד בבעלי חיים, שאותם ראה כישויות רוחניות החיות בהרמוניה עם חוקי הקיום. הוא טען כי:
"מה יכול להיות מסתורי יותר לאמן מהשאלה איך משתקפת הטבע בעיני בעל חיים?... כמה ענייה וחסרת נשמה היא הקונבנציה שלנו להציב בעלי חיים בנוף השייך לעינינו, במקום לנסות להזדהות עם נשמתו של החיה כדי להבין את ראיית עולמה."

על פי הפילוסוף הרמן נול, שנאם בפתיחת תערוכת "ציורי בעלי חיים" ביינה בשנת 1913, הצליח מארק ללכוד בציוריו את החיות "בביטוי המרוכז ביותר של האנרגיה הייחודית להן."

באותה שנה סייע מארק להרווארט ולדן, ידידו ותומכו, בהתקנת תערוכת פוטוריסטים בקלן. ולדן, עורך כתב העת דר שטורם, הפיץ את יצירותיו של מארק והציגן בגלריה שברשותו. תערוכת היחיד של מארק בגלריה זו התקיימה בברלין באביב 1913, וביקורת שפרסם המבקר אדולף בהנה קבעה:
"קשה לי לחשוב על צייר עכשווי שמסוגל לרגש ולהוביל אותנו אל מעמקי הטבע כמו מארק... לא הצורה החיצונית מעניינת אותו, אלא הדחף הפנימי, הנשמה, הדופק של הטבע... פרנץ מארק הוא מחולל נסים!"

## תיאור היצירה

חתולים, אדום ולבן מציג שתי חתולות כרוכות זו סביב זו בשלווה, בתוך נוף גבעות רך, שבו משתלבים צבעים כמו ירוק, צהוב, כחול ואדום. קווי המתאר של גופן חופפים את קווי הנוף, וממחישים את שאיפתו של מארק לאחדות בין החיה לסביבה.

הצבעים נושאים משמעות סמלית, לפי עקרונותיו של מארק:
"כחול הוא העיקרון הזכרי, חמור ורוחני. צהוב הוא העיקרון הנקבי, עדין, עליז וארוטי..."

הציור מבוצע בטכניקת שמן על לוח עץ, ונשמר בפורמט אנכי. הוא מתועד במחברת האמן מס' 98, עמוד 60, תחת הרישום: "Katzen X 1912 300 rot und weiss, hochformat."

## השוואה ליצירות אחרות
200px|ממוזער|שמאל|נערה עם חתול II
[200px|ממוזער|ימין|[תמונת ילדים (חתול מאחורי עץ)]]
חתולים, אדום ולבן מהווה חלק מסדרת ציורי בעלי חיים שיצר מארק בין 1911 ל־1914, תקופה שבה פיתח שפה חזותית המתמקדת בצורות פשוטות, צבעים הרמוניים והבעה רגשית עזה.

בציור נערה עם חתול II (Mädchen mit Katze II, 1912), שבו מתוארת אשת האמן מריה עם חתולם רודי, ניכר חיבור רגשי בין האדם והחיה. לעומת זאת, ב-חתולים, אדום ולבן, מופיעות החתולות בנוף לבדן, ללא כל דמות אנושית, והאינטימיות נוצרת בינן לבין עצמן.

ביצירה "תמונת ילדים" (Kinderbild) או "חתול מאחורי עץ" (Katze hinter einem Baum), 1910–1911), מארק מדגיש את הצד הפראי של החתול, כשהוא מצויר בנוף יערי שגופו נטמע בו. ב-חתולים, אדום ולבן, לעומת זאת, השילוב עם הסביבה רך ושליו יותר.

## מוטיבים חוזרים בעבודתו של מארק

הציור חתולים, אדום ולבן משתלב בשורת יצירות שבמרכזן עומדים בעלי חיים כייצוג רוחני של הטבע. בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה, ובעיקר בין 1911 ל־1914, התמקד פרנץ מארק בציורים של בעלי חיים מתוך תפיסה כי הם מתקיימים בהרמוניה עם היקום, בניגוד לאדם המודרני החומרני. הוא ביקש לחשוף את ה"מהות הפנימית" של החיה, לא את הופעתה החיצונית.

החתול שימש עבור מארק דימוי חוזר, שפירושו נע בין ביתיות ואינטימיות לבין חייתיות עצמאית ומסתורית. כך למשל בציור נערה עם חתול II מוצג קשר קרוב בין אשת האמן מריה לבין החתול רודי, ואילו ביצירה "תמונת ילדים (חתול מאחורי עץ)" החתול מופיע לבדו בתוך טבע פראי. בציור חתולים, אדום ולבן משתלבים שני החתולים יחד, בקומפוזיציה הרמונית, ללא כל נוכחות אנושית — והחיבור ביניהם ולנוף הסובב מבליט את התפיסה הפילוסופית של מארק לגבי בעלי חיים כאוחזים בידע אינטואיטיבי קוסמי.

מארק נקט בגישה פורמליסטית ייחודית, כאשר הפחית את צורות בעלי החיים לצלליות פשוטות, השתמש בצבעים עזים, ושילב אותם בקומפוזיציות ריתמיות. השפעת גישה זו ניכרת גם ביצירות אחרות שלו כגון ציורי סוסים או איילים, שם גופי החיות נטמעים בקווי הנוף באופן סימבולי ומופשט. לפי תורת הצבעים שפיתח, השתמש מארק בצבע ככלי לביטוי מגדרי או רגשי – כחול סימל עבורו את העיקרון הזכרי והרוחני, וצהוב את העיקרון הנקבי, העליז והארוטי – עקרונות המופיעים גם בציור זה, בשטחים הצבעוניים שתחת החתולות.

## היסטוריית בעלות

לאחר הצגתו בתערוכה בגלריה טנהאוזר בינואר 1913, נמכר הציור לאספן בברלין בשם לוין – ייתכן שמדובר בהרווארת ולדן, שפעל בשם העט גאורג לוין. מאוחר יותר היה ברשותו של פרופ' שונה בברלין (לכל המאוחר ב-1936), ולאחר מכן עבר לגלריה נירנדורף.

בשנות ה-30 המאוחרות נמכר לסנטה הילדברנד, שפעלה בברלין ומינכן. בשנת 1970 נמכר לגלריית ד"ר ריינר הורסטמן, שפעלה בדיסלדורף והמבורג. בינואר 1970 נרכש הציור על ידי אלינור היינס במונטרו, שווייץ.

היינס החלה לאסוף אמנות בשנת 1966, ועם השנים הרכיבה אוסף שכלל עבודות של אמנים מרכזיים כמו רנואר, טולוז לוטרק, סיניאק, מונק, לג'ה ופיקאסו. בשנת 2024, תרמה משפחתה של היינס שלושים יצירות ממנה למוזיאון האמנות של דאלאס.

## תערוכות

מינכן, גלריה היינריך טנהאוזר, Collection II, ינואר 1913

(ייתכן): ברלין, גלריה דר שטורם, Vierzehnte Ausstellung, מרץ–אפריל 1913

(ייתכן): המבורג, Kunstsalon Ludwig Bock & Sohn, מאי 1913

(ייתכן): אמסטרדם, Moderne Kunst Kring, דצמבר 1913

(ייתכן): ברלין, גלריה דר שטורם, תערוכת זיכרון, נובמבר 1916

(ככל הנראה): ברלין, גלריה נירנדורף, תערוכת זיכרון, מאי 1936

מינכן, Städtische Galerie im Lenbachhaus, רטרוספקטיבה, ספטמבר 2005 – ינואר 2006

הנובר, מוזיאון שפרנגל, Marc, Macke und Delaunay, מרץ – יולי 2009

## מכירה פומבית

הציור נמכר ב-5 במרץ 2025 בבית המכירות הפומביות כריסטי'ס בלונדון, במסגרת מכירת האוסף של היינס לאמנות מודרנית ואקספרסיוניסטית, במחיר של 4,880,000 ליש"ט.

## הערות שוליים

קטגוריה:פרנץ מארק: ציורים
קטגוריה:חתולים באמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20