open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
היום יום

**היום יום** (שמו המלא: **היום יום... לוח אור זרוע לחסידי חב"ד**) הוא לוח שנה שערך רבי מנחם מנדל שניאורסון, לימים האדמו"ר מלובביץ', הכולל לוח לימוד יומי של שיעורי החת"ת, מנהגי חב"ד ופתגמים יומיים שליקט משיחות ומכתבי חותנו, רבי יוסף יצחק שניאורסון מלובביץ'. הלוח פותח ביום י"ט בכסלו – הנחשב כ"ראש השנה לחסידות" – ה'תש"ג, ומסתיים ביום י"ח בכסלו ה'תש"ד. זהו הספר הראשון של רבי מנחם מנדל שנדפס תחת שמו. בקרב חסידי חב"ד נהוג לקרוא בכל יום בשנה את הכתוב ביום המקביל בלוח.

## מבנה הספר
הפתגמים כוללים קטעים קצרים של אמרות חסידיות והדרכות לחיי היום יום ולעבודת השם על פי דרך חב"ד. הספר כתוב בגוף ראשון של הרב יוסף יצחק, למרות שכתב אותו חתנו. בעקבות החלטת חתנו יצא הספר בהוצאת קה"ת לקראת חודש כסלו ה'תש"ג ונקבע על ידי הרב יוסף יצחק ל"אור זרוע לחסידי חב"ד", ללמוד ממנו מדי יום, במקביל ללימוד היומי של החת"ת. לוח השנה בספר מתחיל מחג הגאולה י"ט בכסלו, הנחשב בחב"ד 'ראש השנה לחסידות'.

הספר מכיל גם מראי מקום לשיעורים היומיים בחת"ת וכן הרבה ממנהגי חסידות חב"ד.

בדפוסים המאוחרים של הספר נוספו פתגמים שליקט הרבי מלובביץ' כשערך את הספר, ככל הנראה במטרה להדפיסם כחלק שני בסדרה. חלק זה נקרא **היום יום - חלק שני**.

בהקדמה לספר מופיעה סקירה בת כ-40 עמודים על אדמו"רי חב"ד הקרויה "שלשלת היחס", שבה מתוארים קורות חייהם, משפחתם, ספריהם ועוד. סקירה זו נכתבה גם היא בידי הרב יוסף יצחק. לאחר שנתמנה הרבי מלובביץ' לאדמו"ר הוסיפו חברי מערכת אוצר החסידים את קורות חייו, בניסוח שקיבל את אישורו.
### מהדורות
הספר, שחלקים גדולים ממנו נכתבו ביידיש, נדפס בכארבעים מהדורות, בעברית אנגלית, ספרדית, צרפתית, רוסית, כתב ברייל ועוד.

## לימוד ודיוק בספר
חסידי חב"ד רבים נוהגים לקרוא וללמוד את הפתגם היומי מתוך הספר, החסידים מייחסים לספר דיוק רב ורמזים רבים הטמונים בכל פרטיו.
ברוח זו חוברו ספרים המכילים דיוקים וביאורים על הספר "היום יום".
בין הספרים:
* **לוח היום יום עם הערות וציונים** - הקשר של הפתגמים לתוכן הימים שלהם, וחידושים על הפתגמים, 3 כרכים, בהוצאת קה"ת, תשמ"א - תשמ"ח. מאת הרב מיכאל אהרן זליגסון
* ; הוצאה שנייה עם הוספות בשני כרכים, ברוקלין: קה"ת, תשע"ח
* **מורה הדרך לדור השביעי** - ביאור הפתגמים בלוח היום יום, עם דגש מיוחד על הקשר שלהם לעבודת הדור השביעי, הוצאת ספרים "חזק", מאת הרב יוסף ביינדמן.

הרב נחמן יוסף טברסקי, סיפר שאביו, רבי ישראל מרדכי טברסקי האדמו"ר מרחמסטריווקה היה הוגה בספר תדיר, ומפליג בשבחו.

## לקריאה נוספת
* מנחם מנדל קפלן, "**סקירה מקיפה אודות לוח 'היום יום**'", ועד תלמידי התמימים, תשס"ט, כפר חב"ד.
## קישורים חיצוניים
* השיעור היומי ב"היום יום", באתר בית חב"ד
* השיעור היומי ב"היום יום" בתרגום לעברית, באתר צעירי חב"ד
* ספר לוח היום יום בפורמט טקסט, באתר ספריית חב"ד
* ספר לוח היום יום בפורמט ספר, דפוס תשי"ז, באתר HebrewBooks
* "שלשלת היחס" עם ביאורים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מנחם מנדל שניאורסון
קטגוריה:יוסף יצחק שניאורסון
חברת מרבי השכלה

**חברת מרבי השכלה** (או **חברת מפיצי השכלה**) **בישראל בארץ רוסיה** (ראשי התיבות OPE) הייתה אגודה יהודית שפעלה במזרח אירופה במחצית השנייה של המאה ה-19. היא הוקמה ב-1863 בסנקט פטרבורג ביוזמת הנדבנים היהודים ממשפחת גינזבורג, שהיו גם המממנים העיקרים לפעילותה. מטרתה המוצהרת הייתה לקדם את הפצת ההשכלה והידיעות המדעיות והכלליות בקרב כלל הציבור היהודי. הבנקאי יוסף גינצבורג היה יו"ר האגודה עד 1878, ובשנים 1878 עד 1909 החליף אותו בנו, הוראצי גינצבורג. המזכיר הראשון של האגודה (במונחי ימינו - המנכ"ל) היה יהודה לייב גורדון.

בראשיתה המשיכה חברת מרבי השכלה את הקו המשכילי הראשון המתמקד בהשכלה עברית, אולם במהלך השנים החלה להתמקד יותר ויותר בהשכלה לועזית, בעיקר ברוסית. עם הופעתן של רוחות לאומיות-יהודיות בין משכילים, בלטה העובדה כי החברה הייתה אגודתם של משכילים אקולטוריסטיים, או 'מתבוללים' תרבותיים – וזאת בשונה מאלה שחפצו לטפח השכלה יהודית ולאומית.

יהודה לייב פינסקר היה חבר באגודה. אירועים אנטישמיים ברוסיה בראשית שנות ה-70 של המאה ה-19 גרמו לו להתפרץ בזעם ולנטוש בהפגנתיות את חברת מרבי השכלה, בטענה כי בעוד היהודים נרדפים ברוסיה, עסוקה החברה הזו במגדל השן המנותק.

אחרי מהפכת אוקטובר (1917) עברה חברת מפיצי השכלה לריגה שבלטביה.
החברה תמכה בגימנסיון העברי, אשר פעל עד לכיבוש לטביה על ידי ברית המועצות בשנת 1940.

## ראו גם
* תרבות (רשת חינוך)

## לקריאה נוספת
* יהודה לאון רוזנטל, **תולדות חברת מרבי השכלה בישראל: בארץ רוסיא משנת תרכ"ד (1863) עד שנת תרמ"ו (1885)** / יוצאות לאור על ידי יהודא (לעאָן) בהר’ משה הלוי ראָזענטהאַל, סנקט פטרבורג: דפוס צ"ה פינס, תרמ"ו 1885-תר"ן.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תנועת ההשכלה היהודית
קטגוריה:חינוך יהודי
קטגוריה:ארגונים יהודיים
קטגוריה:יהדות מזרח אירופה
קטגוריה:המאה ה-19
קטגוריה:בין שתי מלחמות העולם
קטגוריה:יהדות רוסיה: ארגונים
נתנאל וואינה

סר **נתנאל וואינה** (באנגלית: **Nathaniel Rahumaea Waena**; נולד ב-1 בנובמבר 1945) הוא מושל איי שלמה לשעבר.

נכנס לתפקיד ב-7 ביולי 2004, לאחר שקיבל 27 מתוך 41 קולות של הפרלמנט. הוא החליף את המושל ג׳ון לאלפי (John Lapli) וסיים תפקידו ביולי 2009.

סמוך לאחר בחירתו זכה בתואר האבירות, וכן בצלב איי שלמה (CSI). כמו כן חבר במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש ובמסדר על שם ג'ון הקדוש (KStJ).

## קישורים חיצוניים

}

קטגוריה:איי שלמה: פוליטיקאים
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:ילידי 1945
המנון סינגפור

**קדימה סינגפור** (במלאית: **Majulah Singapura**) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] של [[סינגפור]]**. הוא נכתב על ידי זוביר סעיד בשנת 1958 ונבחר כהמנון, אם כי לא באופן רשמי, שנה לאחר מכן עם קבלת השלטון העצמי במדינה. לאחר קבלת העצמאות אומץ ההמנון רשמית. ההמנון משקף את זהות סינגפור כאומה ואת הרוח של הסינגפורים בתקוותם הבלתי נלאית לקדמה, וכן קורא לסינגפורים להתאחד ולהצליח.

ההמנון מושר במלאית, שהיא אחת מארבע השפות הרשמיות של סינגפור. בשנות ה-70 של המאה ה-20 החלו להורות בכל בתי הספר הממשלתיים בסינגפור בשפה האנגלית ולכן היה גידול במספר הסינגפורים הלא-מלאים שמכירים את מילות ההמנון, אך זקוקים לתרגום באנגלית על מנת להבין אותן.

## מקור ההמנון
ההמנון הלאומי נכתב על רקע תחיית הלאומיות בין 1956 ל-1957. המחבר של ההמנון, זוביר סעיד, כתב את ההמנון בהתבסס על שתי המילים "מג'ולה סינגפורה" שמשמעותן "קדימה סינגפור". ההמנון נחשף לראשונה ב-3 בדצמבר 1959, יחד עם דגל סינגפור וסמלה, בבנין העירייה. ההמנון אומץ כהמנון הלאומי בשנת 1965 לרגל עצמאותה של סינגפור.

## מילות השיר

## ראו גם

* שבועת הנאמנות הלאומית של סינגפור

## קישורים חיצוניים

 

* מידע אודות ההמנון 
* קובצי שמע 
* ביצועים על ידי צבא סינגפור
* ביצוע ההמנון באולם הקונצרטים על שם ויקטוריה בסינגפור 

סינגפור
קטגוריה:סינגפור: סמלים לאומיים
שמחה עמנואל

**שמחה עמנואל** (נולד ב-1 בדצמבר 1957) הוא פילולוג, פרופסור מן המניין בחוג לתלמוד באוניברסיטה העברית בירושלים, לימד בעבר גם באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים ליונה עמנואל, מייסדו ועורכו של כתב העת "המעין". למד בבית הספר היסודי חורב בירושלים, בישיבה התיכונית שעלבים ובישיבת ההסדר הר עציון באלון שבות. את לימודיו האקדמיים עשה בחוג לתלמוד באוניברסיטה העברית בירושלים.

עמנואל עוסק בחקר הספרות ההלכתית של ימי הביניים. התמחה בעיקר בכתביו ההלכתיים של מהר"ם מרוטנבורג ובכתבי בעלי התוספות.

בשנת תשס"ט זכה עמנואל בפרס פולונסקי ליצירתיות ומקוריות במדעי הרוח. על עבודתו בכתביו של מהר"ם מרוטנבורג, הוענק לעמנואל פרס הרב קוק לספרות תורנית לשנת תשע"ג.

עמנואל שימש בעבר כמזכיר כבוד של חברת "מקיצי נרדמים".

מ-2020 עמנואל חבר באקדמיה הישראלית למדעים. עמנואל חבר במועצת הספרייה הלאומית.

נשוי לגילה, בתו של פרופסור יצחק זימר, פרופסור אמריטוס בחוג לתולדות ישראל באוניברסיטת בר-אילן. אב לשישה. התגורר ביישוב בית אל עד תחילת שנת תשפ"ה, אז עבר לקריית היובל שבירושלים.

## ספריו
* **תשובות הגאונים החדשות**, מכון אופק, ה'תשנ"ה (מהדורה שנייה מתוקנת, תשע"ט)
* **רבי אלעזר מוורמייזא: דרשה לפסח**, מקיצי נרדמים, תשס"ו
* **שברי לוחות: ספרים אבודים של בעלי התוספות**, הוצאת מאגנס, ה'תשס"ז
* **תשובות מהר"ם מרוטנבורג וחבריו**, האיגוד העולמי למדעי היהדות, ה'תשע"ב
* **מגנזי אירופה א**, מקיצי נרדמים, ה'תשע"ה
* **מגנזי אירופה ב**, מקיצי נרדמים, ה'תש"ף
* **עטרת זקנים**, עיון מחודש בתולדותיהם של חכמים, הוצאת מאגנס, 2021

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי תלמוד
קטגוריה:זוכי פרס הרב קוק
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: תלמוד
קטגוריה:בוגרי בית הספר היסודי חורב (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בית אל: אישים
קטגוריה:קריית היובל: אישים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:בוגרי הישיבה התיכונית שעלבים
קטגוריה:משפחת במברגר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
תנועת המקופחים

**תנועת המקופחים** (בערבית: **حركة المحرومين**, "חַרַכַּת אל-מַחרוּמין") הוקמה על ידי האימאם מוסא א-סדר בלבנון בשנות ה-70 של המאה ה-20. הייתה זו תנועה שיעית שדאגה לזכויותיהם בלבנון, ולמעשה זו הייתה התנועה השיעית המשמעותית הראשונה בלבנון. היא הביאה להעלאת מעמד השיעים בלבנון וקירבה אליה שיעים רבים שהזדהו עם רעיונותיה ורצו להביא לשינוי. 

התנועה ערכה הפגנות ומחאות. במהלך בשנות השבעים החל השאה של איראן להתנגד לה, בעיקר בשל התנגדותו לא-צדר. זאת משום שא-צדר, שנשלח על ידי איראן לשפר את מצב השיעים בלבנון ואת מעמדה והשפעתה של איראן בה, החל לתמוך ברוחאללה ח'ומייני, מתנגדו (ויורשו לעתיד) של השאה. 

הזרוע הצבאית של התנועה הוקמה ב-1975 בעקבות מלחמת האזרחים בלבנון, ונקראה "אמל" (שפירושו תקווה).

קטגוריה:לבנון: ארגונים
קטגוריה:לבנון: היסטוריה
קטגוריה:מתואלים
גירוש שדים

[ממוזער|250px|[גירוש שד מאילם|ישו מגרש שד מאילם, גוסטב דורה (1865)]]
[שמאל|ממוזער|250px|[פרנציסקוס הקדוש עוסק בגירוש שדים בארצו - ציור של ג'וטו]]
שמאל|ממוזער|250px|האב חוזה אנטוניו פורטאה, מגרש שדים קתולי ומחבר ספרים פופולריים על הנושא.
**גירוש שדים** הוא טקס או תהליך שנועד, על-פי אמונתם של הלוקחים בו חלק, לסלק השפעה מזיקה של שד, שחדר לגופו של אדם, גופו של בעל חיים, מבנה או חפץ.

## בדתות
בדתות שונות ישנה מסורת של ביצוע גירוש שדים.
גירוש השד מתבצע באמצעים שונים, כקריאות שונות, התזת מים קדושים, העלאת עשן (בפרט עישון בְּכוּר, שהיא תערובת עשבי טיהור) ועוד.

### בנצרות

בעת העתיקה, כאשר אדם סבל משיגעון או אפילו מפיצול אישיות, חשבו שנעשה בו איחוז. הכומר היה מגיע ומנסה לסלק את השד.
בנצרות הקתולית קיים נוסח מוסכם ורשמי, המופיע בספרי תפילות, של תהליך הגירוש.
בשנת 1992 גבריאלה אמורט הקתולי הקים ארגון בינלאומי של מגרשי שדים בה כ-250 חברים מ-30 מדינות קתוליות.

### באסלאם

בחברה הבדואית בישראל, גם במאה ה-21 ישנם שייחים המבצעים טקסי גירוש שדים.

### ביהדות
מעשי גירוש שדים מוזכרים בספר טוביה הקדמון. שנים רבות לאחר מכן, יוסיפון מספר על יהודי בשם אלעזר שביצע גירוש שדים לפני קיסר רומי אספסיאנוס. בין מגילות קומראן נמצאו גם תפילות להרחקת שדים. 

בעת העתיקה יוחסו מחלות רבות, בעיקר מחלות נפש, לשד ודיבוק שנכנס בגופו של האדם, והליך הוצאת השדים היה חלק מהליך הריפוי של החולה.

בתלמוד ובספרות המדרשים מסופר על תנאים ואמוראים שעסקו בגירוש שדים, כמו רבי חנינא בן דוסא, רבי שמעון בר יוחאי, רבי יוסי איש צייתור ועוד.

ביהדות נהגו לגרש שדים גם באמצעות השבעתם, שימוש בשמות קדושים ותקיעה בשופרות.

מנהגים שונים נפוצים עד זמננו בין שומרי מסורת, כשבירת כוס על ידי החתן תחת החופה, שיש הטוענים שמקורם הוא כאקט של הרחקת שדים. גם על מנהג החינה נטען כי מקורו מנוהג שנועד להרחיק שדים.

טקסי גירוש שדים נפוצים כיום בעיקר בין יוצאי מרוקו ואתיופיה. בין יהודי מזרח אירופה מכונה גירוש שדים לרוב בשם "הסרת דיבוק", כאשר לפי תפיסה זו מדובר בנשמה של אדם חוטא שלא זכתה להתנקות בגיהנום, וכדי למצוא לעצמה מנוחה היא נכנסת לגופו של אדם חי, וגורמת לו סבל רב. קיים דמיון רב בין טקסי גירוש שדים לטקסי הסרת דיבוקים. העוסק במלאכת גירוש השדים נקרא "בעל שם".

בין פוסקי ההלכה נמצאו פוסקים שהתנגדו להעלאת עשן לצורך גירוש שדים, בנימוק של איסור עבודה זרה (שו"ת דברי מלכיאל חלק ה סימן קד).
יש הבדל בין טומאה לגירוש שדים, כשאדם נטמא טיהרו אותו אבל לא בצורת טיהורו מ"שד".

## ראו גם
* השבעה (מאגיה)

## לקריאה נוספת
*גרשום שלום, **שדים, רוחות ונשמות**.
***מעשה נורא של הרוח**, ירושלים 1904, תיאור גירוש שד בירושלים בהסכמת הראשון לציון.
*Brian P. Levack, **The Devil Within: Possession & Exorcism in the Christian West**, New Haven: Yale University Press, 2013

## קישורים חיצוניים

* מאיר בר-אילן, גירוש שדים על ידי רבנים, באתר אוניברסיטת בר-אילן
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:על-טבעי
קטגוריה:שדים
קטגוריה:אנתרופולוגיה של הדת
קטגוריה:איחוז
For Whom the Bell Tolls

**For Whom the Bell Tolls** (בתרגום חופשי: "**למי צלצלו הפעמונים**") הוא סינגל של להקת מטאליקה משנת 1984 מאלבומם Ride the Lightning.
השיר הולחן ונכתב על ידי ג'יימס הטפילד, לארס אולריך וקליף ברטון.

קטע הפתיחה של השיר אשר לעיתים מזוהה כגיטרה חשמלית בעצם מנוגן על ידי קליף ברטון בגיטרה בס עם דיסטורשן ו"וה-וה", אחרי קטע הפתיחה בה לוקחת גיטרת הבס חלק דומיננטי הבס נרגע ועובר למקצב קבוע.

השיר מבוסס על קטע מספרו של ארנסט המינגוויי "למי צילצלו הפעמונים" על מלחמת האזרחים בספרד על חמישה חיילי רפובליקה אשר מנסים לברוח מהפשיסטים על סוסיהם הגנובים ולבסוף נהרגים מהתקפה אווירית.

השיר מופיע גם באלבום S&M של מטאליקה שם הוא נוגן ביחד עם התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו ובגרסה החיה שלו באלבום Live Shit: Binge & Purge.

כאשר מטאליקה מנגנת את השיר בהופעות חיות, בדרך כלל מופיע סולו בס קצר לפני תחילת השיר לזכרו של קליף ברטון.

לשיר גרסאות כיסוי רבות, הבולטות שבהן בוצעו על ידי אריק בלום, אל פיטרלי, טוני פרנקלין, אפוקליפטיקה ואניסלי דונבר באלבום Metallic Assault: A Tribute to Metallica. הלהקה ההומוריסטית ביטאליקה כתבה שיר בשם "For Whom Michelle Tolls" המשלב בין For Whom the Bell Tolls לבין שיר של להקת הביטלס "Michelle".

השיר הוא אחד משיריה היחידים של מטאליקה לפני האלבום "St. Anger" שאינו מכיל סולו של גיטרה חשמלית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סינגלים מ-1985
קטגוריה:שירי מטאליקה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מחאה
קטגוריה:שירים נגד מלחמה
קטגוריה:שירי מטאל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
קונטיננטל איירליינס

[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 777|בואינג 200–777 של החברה]]**קונטיננטל איירליינס** (אנגלית: **Continental Airlines**) הייתה חברת תעופה אמריקאית, שבסיסה הראשי בנמל התעופה שביוסטון. החברה נוסדה בשנת 1934 בשם "ורני ספיד ליינס".בשנת 1936 רכש רוברט פורמן סיקס את חברת התעופה והחליף את השם ל"קונטיננטל איירליינס". לאחר מלחמת העולם השנייה החלה החברה לבנות רשת נתיבים מיוסטון לחוף המערבי, לחוף המזרחי ולכל רוחבה של ארצות הברית.

בשנת 1959 רכשה קונטיננטל את המטוס הראשון שלה, הבואינג 707. בשנת 1968 החלה קונטיננטל לפעול באוקיינוס השקט, בשם "אייר מיקרונזיה", עם צי מטוסי בואינג 727, שמבוססים על נמל התעופה הבינלאומי של גואם.

עד אמצע שנות ה-70, קונטיננטל הייתה אחת הרשתות החזקות ביותר בארצות הברית, והוסיפה את ה-Boeing 747-100 ואת דאגלס DC-10 לצי שלה בין לוס אנג'לס, דנוור, שיקגו ויוסטון.

בין השנים 1978–1981 ובשנת 1990 הוגשו 2 בקשות לפשיטת רגל עקב תחרות עזה ורכישת חברות תעופה קטנות.

בשנים 1993–1995 יצאה החברה מפשיטת רגל בסיוע של חברת הון פרטית. לאחר ה-11 בספטמבר 2001, קונטיננטל מיהרה לחזור לרווחיות, ובשנת 2004 הצטרפה לברית חברות התעופה "סקייטים."

בשנת 2012 התמזגה החברה עם חברת יונייטד איירליינס.

## יעדי טיסה
יעדי החברה הם:
***אפריקה:** ניגריה
***הקריביים:** אנטיגואה וברבודה, ארובה, בהמאס, ברמודה, איי קיימן, קובה, קורסאו, הרפובליקה הדומיניקנית, האיטי, ג'מייקה, פוארטו ריקו, איי טורקס וקייקוס, איי הבתולה האמריקיים.
***מרכז אמריקה:** בליז, קוסטה ריקה, אל סלבדור, גואטמלה, הונדורס, ניקרגואה, פנמה.
***צפון אמריקה:** קנדה, מקסיקו.
***ארצות הברית:** 30 מדינות (States).
***דרום אמריקה:** ארגנטינה, ברזיל, קולומביה, אקואדור, פרו, ונצואלה.
***אסיה:** סין, הונג קונג, הודו, ישראל, יפן, הפיליפינים, סינגפור, וייטנאם.
***אירופה**: דנמרק, צרפת, גרמניה, אירלנד, איטליה, הולנד, נורווגיה, פורטוגל, ספרד, שוודיה, שווייץ, בריטניה.
***אוקיאניה:** אוסטרליה, מיקרונזיה, גואם, איי מרשל, פלאו.

## OnePass
תוכנית הנוסע המתמיד של החברה נקראת OnePass. התוכנית הוקמה בשנת 1987 ומציעה לנוסע אפשרות לקבל כרטיסים בחינם, שדרוג מחלקה וסוגים נוספים של תגמולים עבור טיסה בחברה. הנוסעים מקבלים נקודות עבור הטיסות שלהם בחברה או דרך חברות המשתפות עמה פעולה. לאחר מכן היא שונתה. החברה הייתה חברה בברית חברות התעופה סקאיי טים עד 24 באוקטובר 2009, ואז הצטרפה לברית סטאר אלייאנס ב-27 באוקטובר.

## פעילות החברה בישראל
קונטיננטל איירליינס החלה לבצע טיסות לישראל, באוגוסט 1999 עם טיסה יומית מניוארק לנתב"ג. באפריל 2004, עלתה לשתי טיסות יומיות שהופעלו במטוסי בואינג 777-200ER. את הטיסות של קונטיננטל החליפה יונייטד עם האיחוד ב-2012.

## צי המטוסים
צי המטוסים של קונטיננטל איירליינס מורכב מהדגמים הבאים (נכון לאפריל 2010):

## קישורים חיצוניים

* 
* Continental Airlines - The Full History 1934-2012

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סטאר אלייאנס
קטגוריה:חברות תעופה אמריקאיות שנסגרו
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:יונייטד איירליינס
בדיקת צפיפות עצם

שמאל|ממוזער|250px|מכשיר למדידת צפיפות עצם
**בדיקת צפיפות עצם** מאפשרת לאמוד את צפיפות העצמות בגוף. תוצאות הבדיקה מזהות את קיומה של מחלת דלדול עצם ומנבאות את ההסתברות לשברים. מבין השיטות הקיימות למדידת צפיפות עצם הכוללות שימוש באולטרה סאונד, טומוגרפיה ממוחשבת כמותית (quantitative computed tomography), קרני רנטגן וטכניקות אחרות, בדיקת DXA (**Dual energy X-ray absorptiometry**)&lrm;, המכונה גם DEXA, היא הנפוצה ביותר וכן נחשבת למדד הזהב.

## DXA
במהלך בדיקת DXA מכוונות שתי אלומות קרני רנטגן בעלות רמות אנרגיה שונות אל עצמות הנבדק ונספרים הפוטונים שחלפו דרך הגוף מבלי להיספג ברקמות. השימוש בשתי אלומות שונות מאפשר לקזז מהתוצאה את הקרינה שנספגה ברקמות הרכות ולחשב את צפיפות העצם.

לרוב נבדקים צוואר הירך וחוליות עמוד השדרה אך הבדיקה יכולה להיערך גם בעצמות אחרות כגון העצם החישור ועצם העקב.

צפיפות עצם, כפי שמכשירי DXA מודדים, מתארת את כמות המינרלים בשטח שנסרק ומבוטאת ביחידות של גרם לסנטימטר מרובע. התוצאות אינן משקפות במדויק את צפיפות העצם שכן הן אינן מתארות את צפיפות החומר האמיתית או את מסת המינרלים של העצם בנפח מסוים (שתבוטא ביחידות של גרם לסנטימטר מעוקב), אך הן מדויקות דיין לצרכים קליניים.

## פירוש התוצאות

תוצאות הבדיקה מושוות לממוצע צפיפות העצם באוכלוסייה צעירה (בגילאים בהם מסת העצם נמצאת בשיאה) ומחושב ההפרש מהממוצע במספר סטיות התקן המכונה T-score. תוצאה חיובית משמעה שצפיפות העצם שנבדקה גבוהה מהממוצע ותוצאה שלילית משמעה שצפיפות העצם נמוכה מהממוצע. הבדל של סטיית תקן אחת עד שתיים וחצי סטיות תקן (מינוס) מפורש כחוסר מינרלים בעצם (osteopenia) והבדל הגדול משתיים וחצי סטיות תקן (מינוס) מפורש כאבחנה של דלדול עצם. דרך נוספת להערכת התוצאה היא השוואתה לממוצע צפיפות העצם באוכלוסייה דומה לנבדק מבחינת גיל ומין ותיקנונה (Z-score).

דיוק התוצאות ירד במקרים כגון שברי דחיסה של החוליות, דלקת מפרקים ניוונית http://www.radiologyinfo.org/en/info.cfm?pg=dexa&bhcp=1#part_ten או אנשים גבוהים ונמוכים (להם נמדדים ערכים גבוהים מדי או נמוכים מדי בהתאמה).

## בדיקת צפיפות עצם בסל הבריאות בישראל
החל מינואר 2000 נכללת בדיקת צפיפות עצם בסל הבריאות. זכאים לבדיקה:
*נשים מעל גיל 60 (פעם בחמש שנים)
*נשים מעל גיל 50 (פעם בשנתיים) העומדות באחד התנאים הבאים:
**להן או לקרובי משפחתן מדרגה ראשונה שבר עקב דלדול עצם
**משקל גופן נמוך ביחס לגובהן (BMI
* Bone density, University of Washington
* About Bone Densitomerty, Integrity Medical Systems, Inc.


קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
צפיפות עצם
M-84

**M-84** הוא גרסת הייצור היוגוסלבית לטנק ה-T-72M1 הסובייטי, אשר נכנס לראשונה לשירות פעיל בשנת 1984 (ומכאן שמו). 

הטנק שומר על מאפייני קודמו ואף כולל מספר שיפורים:
* בקרת אש דיגיטלית.
* מנוע 1,000 כ"ס.
* מדוכות עשן חדשות.
* עמוד מטאורולוגי.
* נטען כי לטנק מיגון פאסיבי משופר.

ממש כמו ב-T-72, גם לטנק זה מוצעת חבילת שדרוג, המיועדות להתאים את הטנק למאה ה-21 על ידי שיפור המיגון, החימוש המכלולים האלקטרוניים.

כיום סרביה, קרואטיה, סלובניה וכווית משתמשות בטנק.

## רקע מבצעי

### מלחמות יוגוסלביה

#### סלובניה
במהלך מלחמת עשרת הימים, הצבא העממי היוגוסלבי (JNA) ניסה להחזיר לעצמו את השליטה על מעברי גבול, נמלי תעופה ונקודות אסטרטגיות נוספות בסלובניה. לכוחות ההגנה הטריטוריאלית לא היו יחידות משוריינות משלהן וטנקי M84 בשליטת הJNA פרצו מחסומים לעיתים קרובות. בסוף המלחמה סלובניה ירשה את כל טנקי M84 בשטחה ברגע שהוכרזה על הפסקת אש ועצמאותה של סלובניה הוכרה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמצעי לחימה יוגוסלביים
קטגוריה:טנקי מערכה
איגנץ פלייל

**איגנץ יוזף פלייל** או בצרפתית - **איניאס ז'וזף פלייל** (בגרמנית: **Ignaz Joseph  Pleyel**    בצרפתית:**Ignace Joseph Pleyel**  18 ביוני 1757 – 14 בנובמבר 1831) הוא מלחין, מו"ל ומייצר פסנתרים צרפתי יליד אוסטריה, המשתייך לתקופה הקלאסית.

## קורות חייו
פלייל נולד בעיירה רופרסטאל שעל יד וינה למנהל בית ספר בשם מרטין פלייל. קרוב לוודאי שלמד מוזיקה בצעירותו בפרסבורג (כיום ברטיסלאבה) אצל המלחין יוהאן בפטיסט ונהאל. ב 1772, בהיותו בן 15, החל ללמוד אצל המלחין המפורסם יוזף היידן באייזנשטט. פלייל זכה לחסותה של האצולה, במקרה שלו הרוזן לאדיסלאוס ארדי. לפלייל היו ללא ספק יחסים קרובים מאוד עם היידן, שהחשיבו לתלמיד מחונן.

עיסוק אחר של פלייל מלבד השוליה של היידן היה תיאטרון מריונטות (שנקרא "די פה אורגלה") אשר הוצג בטירת אסטרהאזי שבאייזנשטט ובווינה. באותה תקופה בערך כתב פלייל ככל הנראה לפחות קטע מן הפתיחה של האופרה "הבית הבוער" (Das abgebrannte Haus) של היידן.

שמאל|ממוזער|150px|פלייל בבגרותו, תמונה מ-1770 מאת יוהאן דניאל לאורנץ

עבודתו המקצועית הראשונה של פלייל הייתה כנראה קאפלמייסטר (אחראי המוזיקה) של הרוזן ארדי, אך גם את זאת אין אנו יודעים בוודאות. בין פרסומיו הראשונים נמנות שש רביעיות כלי קשת, אופוס 1.

בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-18 ביקר פלייל באיטליה, שם כתב אופרה אחת (איפיגניה באוליס), ועבד אצל מלך נאפולי.

בשנת 1783 עבר פלייל לעיר שטרסבורג שבצרפת, ומאז נודע בצורה הצרפתית של שמו, "איניאס" (Ignace). בתחילה עבד שם כעוזר הקפלמייסטר פרנץ קסאפר ריכטר של קתדרלת שטרסבורג, וב 1789 הפך להיות הקפלמייסטר בעצמו, לאחר מותו של ריכטר. ב 1788 נישא פלייל לבתו של אורג שטיחים שטרסבורגאי, ולזוג נולדו ארבעה ילדים.

בשנת 1791 ביטלה המהפכה הצרפתית את ההופעות המוזיקליות בכנסיות ואת הקונצרטים הציבוריים. בחיפוש אחר עבודה חילופית עבר פלייל ללונדון, שם הוביל את הקונצרטים המקצועיים שאורגנו על ידי וילהלם קרמר. בתפקיד זה הפך פלייל ליריב של היידן מורו, כשזה הוביל את הקונצרטים שאורגנו על ידי יוהאן פטר סלומון, אך למרות זאת המשיכו השניים לשמור על יחסים טובים.

ב-1795 שב פלייל לצרפת, הפעם לפריז. בתקופה זו הגיעה פעולתו לשיאה, ובה הוא כתב את רוב יצירותיו. פלייל עבד בפריז גם כאיש עסקים: הוא הקים חברה של הוצאת מוזיקה לאור בשם "בית פלייל", וב 1807 החל לייצר פסנתרים, הנודעים עד היום בכל אירופה. ב 1805 ביקר פלייל בווינה מטעם עסקיו, שם פגש בפעם האחרונה את יוזף היידן, ונחשף למוזיקה של לודוויג ואן בטהובן.

בשנת 1824 פרש פלייל מחיי המוזיקה ועבר אל מחוץ לפריז. לאחר 7 שנים הוא נפטר, ונקבר בבית הקברות פר לשז בפריז.

כיום קיים מוזיאון על שמו בעיירת הולדתו, רופרסטאל.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר answers.com (באנגלית)
* ביוגרפיה נוספת מאת מיכאל היידן (באנגלית)
* אתר אודות פסנתרי פלייל כולל תמונות של פלייל ושל פסנתריו. (באנגלית)
* אתר מוזיאון פלייל (בגרמנית) באתר נשמעות יצירותיו של פלייל
* 
* 

קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים מן התקופה הקלאסית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:ילידי 1757
קטגוריה:נפטרים ב-1831
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-18
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-19
מטווי גולובינסקי

**מטווי גולובינסקי** () היה סוכן של המשטרה החשאית של רוסיה הקיסרית, האוכרנה ומחברו של המסמך האנטישמי הפרוטוקולים של זקני ציון.

## תולדות חייו
גולובינסקי נולד באיווצ'ווקה שבאזור סימבירסק למשפחה  רוסית אריסטוקרטית. אביו וסילי היה חברו של פיודור מיכאילוביץ' דוסטויבסקי אשר עמו נעצר ונידון למוות בעוון פעילות מהפכנית, אולם גזר דינו בוטל והוא שוחרר.

אביו של גולובינסקי נפטר בשנת 1875 כשמטווי היה בן עשר. אמו גידלה אותו ונעזרה באומנת צרפתייה.

בבגרותו החל גולובינסקי ללמוד משפטים ובמהלך לימודיו הצטרף לקבוצה האנטישמית והאנטי מהפכנית "האחווה הקדושה" (ברוסית: Святое Братство). עם סיום לימודיו גויס גולובינסקי לאוכרנה ועסק בהטמנת ידיעות (אוהדות לממשלה) בעיתונות. הקריירה שלו הגיעה לקִצה כשפעילותו נחשפה על ידי מקסים גורקי והוא אולץ להימלט מרוסיה.

גולובינסקי בחר להגר לצרפת והתיישב בפריז שם עבד למען ראש האוכרנה בעיר - פיוטר רצ'קובסקי - וביצע אותו תפקיד שבו עסק ברוסיה, דהיינו, שתילת ידיעות פרו-צאריות בעיתונות.

בשנת 1898 פנה רצ'קובסקי אל גולובינסקי בדרישה שהאחרון יחבר מסמך המוכיח שהיהודים עומדים מאחורי קנוניה להשתלט על רוסיה, כדי שהמסמך יינתן לצאר ניקולאי השני וישמש הוכחה שתגרום לו לנטות מקו המדיניות הליברלית אל עבר קו יותר שמרני.

בהתבסס על ספרו של מוריס ז'ולי "דיאלוגים בגיהנום בין מקיאוולי ומונטסקייה" חיבר גולובינסקי ספר הטוען 'לכאורה' שבמקביל לדיונים הפומביים בקונגרס הציוני הראשון התקיימו דיונים סודיים שבהם תכננו היהודים את השתלטותם על העולם.

אחרי פרוץ המהפכה הבולשביקית בשנת 1917 ערק גולובינסקי אל הצד המהפכני ושימש עד יום מותו (בשנת 1920) - עוזרו של ליאון טרוצקי .

קטגוריה:עיתונאים רוסים
קטגוריה:עיתונאים צרפתים
קטגוריה:רוסיה וברית המועצות: אנטישמיות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1865
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1920
רישום עסק

**רישום עסק** - קיימות שלוש דרכים מקובלות לניהול ולרישום עסק:
* בעלות אישית.
* שותפות.
*חברה בעירבון מוגבל.

## בעלות אישית
בבעלות אישית בעל העסק והעסק הם גוף אחד. זכויות העסק וחובותיו הם של בעליו ועל אחריותו, גם רווחי העסק הם של הבעלים, לאחר ניכוי המס המגיע לשלטונות המס. אם העסק דורש השקעות נוספות - על הבעלים להוסיפן מכיסו. אם העסק מפסיד - הבעלים מפסיד מכספו.

## שותפות
עסק על בסיס שותפות עם אדם אחד או יותר. השותפות יכולה להתחלק באופן שווה או להיקבע על ידי כל חלוקה מוסכמת אחרת.

## חברה בעירבון מוגבל
חברה בע"מ בנויה על בסיס של ישות משפטית אחת או יותר, כאשר כל אחד מחזיק במספר מניות שווה או בלתי שווה, בהתאם להון שכל אחד משקיע. עד לחוק החברות החדש נדרש מינימום של שני בעלי מניות; מגבלה זו הוסרה בחוק החדש.

לכל חברה יש תזכיר ותקנות, שבהם נקבע באספת בעלי המניות מי ישמש מנהל החברה.

גופים מסוימים ובכללם חברות ממשלתיות וציבוריות עובדים רק עם ספקים שהם חברה בע"מ. גופים פרטיים לא יכולים לגשת למכרזים או לקבל עבודות והזמנות להספקת סחורה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:עסקים
סיוורט

**סיוורט** (סמל היחידה *Sv*) הוא יחידת מידה לרמת קרינה מייננת בשיטת SI. היחידה נועדה לכמת את ההשפעה הביולוגית של הקרינה, להבדיל מההשפעה הפיזיקלית הנמדדת ביחידות של גריי. היחידה קרויה על שמו של רולף סיוורט, פיזיקאי שוודי שעסק בתחום הרפואה והתפרסם בשל מחקריו בנושאי ההשפעה הביולוגית של קרינה.

## הגדרה
הספיגה השקולה לרקמה מחושבת כמכפלת הספיגה ב"מקדם איכות" חסר יחידות המסומן באות "Q" התלוי בסוג הקרינה המבוטא כגודל חסר יחידות נוסף "N" התלוי במאפייני הקרינה. N תלוי בחלק הגוף שספג את הקרינה, בזמן ההקרנה ובנפח שעליו השפיעה ואף במין הביולוגי של האובייקט המוקרן. כשהם מוכפלים זה בזה, N ו - Q מהווים את "מקדם שקלול הקרינה", rW. לאורגניזמים מורכבים נוהגים לקחת סכום משוקלל או אף אינטגרל של מקדם זה על פני הגוף. בשנת 2002 החליטה הוועדה הבינלאומית למידות ומשקלות (CIPM) שההבחנה בין N ו-Q יוצרת בלבול רב מדי ומחקה את המקדם N מהגדרת היחידה בפרסומיה.

ביחידות SI בסיסיות, הסיוורט מוגדר כך:

: 1Sv = 1 J/kg = 1 m2/s2 = 1 m2·s–2

למרות שליחידה יש אותם ממדים כמו ליחידת הגריי (ג'אול לק"ג) היא מודדת גודל שונה. כדי למנוע בלבול בין ספיגת הקרינה והספיגה השקולה משתמשים ביחידות גריי וסיוורט, ולא ביחידות של ג'אול לק"ג. לכמות קרינה מסוימת (הנמדדת בגריי) יכולה להיות השפעה ביולוגית (הנמדדת בסיוורט) שונה בתכלית כתוצאה מהבדלים בגורם שקלול הקרינה rW.

## ראו גם
* יחידות מידה על שם אישים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יחידות מידה
קטגוריה:קרינה
קטגוריה:רדיואקטיביות
קטגוריה:מערכת היחידות הבין-לאומית
גרזן (כלי רכב)

ה**גרזן** (**AXE**) הוא כלי רכב צבאי (רכב סער), שפותח בישראל. הרכב מאפשר מעבר דרך תנאי שטח קשים, ותפקידו העברת אנשי הסיירות במהירות ובבטיחות אל מוקדי הלחימה. טרם הוחלט אם להכניסו לייצור סדרתי.

## פירוט
אם וכאשר יגיע לפס הייצור, יהיה הגרזן מסוגל לשאת בין תשעה ל-11 לוחמים, על ציודם המלא. בהגדרת יעודו הצבאי נאמר כי "עליו להגיע לאתרים קשים לעבירות בקצב תנועה מהיר".

הרכב פותח על ידי עידו כהן בשיתוף עם ענף רכב בחט"ל שליווה אותו משלב השרטוט עד לשלב הניסויים.

רכב השטח המיוחד תוכנן מראש באופן מודולרי המאפשר שינויים לפי הצורך. המנוע, תיבת ההילוכים ותיבת ההעברה, הושאלו משברולט טרייל בלייזר. מערכות הדיפרנציאלים והציריות תוכננו על בסיס פריטים המצויים במיצובישי פאג'רו. מערכות החשמל מיועדות כבר עתה לעמוד בתקנים צבאיים מחמירים.

עלות הרכישה המוערכת לכל רכב עומדת על כ-100,000 דולר.

## קישורים חיצוניים

*
*

קטגוריה:כלי רכב צבאיים
קטגוריה:כלי רכב שיוצרו בישראל
פחמן-12

**פחמן-12** או **<sup>12</sup>C** הוא האיזוטופ הנפוץ ביותר של פחמן. הוא השכיח מבין שני האיזוטופים היציבים של פחמן (12C ו-<sup>13</sup>C). פחמן-12 מהווה 98.89% מהפחמן המצוי בטבע. אטום של פחמן-12 מכיל 6 פרוטונים, 6 נייטרונים ו-6 אלקטרונים.

פחמן-12 הוא בעל חשיבות מיוחדת, משום שעל בסיסו מוגדר הערך של יחידת מסה אטומית מאוחדת, המשמשת למדידת המסה של כל האטומים האחרים. המסה של אטום פחמן-12 היא בדיוק 12 יחידות מסה אטומית מאוחדת, או .

## היסטוריה
לפני 1959, הארגונים IUPAP ו-IUPAC נטו להשתמש בחמצן כדי להגדיר את המול. בעוד כימאים הגדירו את המול כמספר האטומים של חמצן אשר מסתם היא 16 גרם, פיזיקאים השתמשו בהגדרה דומה אך עם האיזוטופ חמצן-16 בלבד. שני הארגונים הסכימו ב-1959-1960 להגדיר את המול כ"כמות החומר במערכת שמכילה מספר חלקיקים (אטומים או מולקולות) השווה למספר האטומים ב-0.012 קילוגרם של פחמן-12.

הגדרה זו התקבלה על ידי ה-CIPM ב-1967. ב-1971, הגדרה זו התקבלה על ידי ה-CGPM הארבע עשרה.

ב-1980, הבהירו ה-CIPM את ההגדרה שלעיל, תוך שהגדירו כי היא נוגעת לאטומי פחמן-12 פזורים במצב היסוד (ground state) שלהם, להבדיל ממצב מעורר.

## ראו גם
*יחידת מסה אטומית מאוחדת
*מול
*קבוע אבוגדרו
*איזוטופ
*פחמן-11
*פחמן-13
*פחמן-14

## קישורים חיצוניים
*משקלים אטומיים והוועד הבינלאומי - סקירה היסטורית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איזוטופים של פחמן
אליהו טואף

הרב **אליהו רפאל עזריאל טואף** (באיטלקית: **Elio Toaff**; 30 באפריל 1915 - 19 באפריל 2015), הרב של רומא בשנים 1951–2001, נחשב לסמכות הרבנית העליונה של יהדות איטליה מאז תום מלחמת העולם השנייה.

## חייו
טואף נולד בליבורנו ב-30 באפריל 1915, לאליצ'ה שרה (לבית יאראק), ולשבתאי אלפרדו.

בשנת 1939 הוא סיים את לימודיו במשפטים ובדתות באוניברסיטת פיזה. במקביל סיים את לימודיו בסמינר לרבנים בליבורנו. בשנים 1941 עד 1943 היה הרב של יהדות אנקונה. בשנות הכיבוש הגרמני 1943 עד 1944 השתתף בפעולות גרילה באזור הרי ורסליה (Versilia).

בשנת 1947 נבחר לרבה של ונציה. בוונציה לימד באוניברסיטה המקומית, אוניברסיטת דה-פוסקרי (Università degli studi "Ca' Foscari" di Venezia), את השפה העברית ואת ספרותה. לאחר פטירת הרב דוד פראטו בשנת 1951, מונה לרבה של רומא עד לשנת 2001, אז הוחלף על ידי הרב שמואל ריקרדו די-סיני.

נבחר לנשיא מוסדות הרבנות באיטליה. בשנים 1957-1988 היה בנשיאות איגוד רבני אירופה.

השתתף בפעילות הציבורית האיטלקית וייצג את יהודי איטליה וקהילת רומא באמצעי התקשורת ומונה לסנטור לכל ימי חייו.

בנו הוא פרופ' אריאל טואף, פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת בר-אילן. בתו היא מרים דלה-פרגולה, עורכת ביטאון יהודי איטליה **קול האיטלקים**, רעיית הפרופסור סרג'ו דלה-פרגולה מהמכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית בירושלים.

אחיו, הגינקולוג הפרופסור שלמה יונה רנצו טואף ניהל שנים רבות את מחלקת יולדות ומחלקת נשים בבית היולדות הקריה בתל אביב.

לרגל יום הולדתו המאה, קראה עיריית רומא על שמו את הרחוב המרכזי שעל יד בית הכנסת הגדול של רומא.

## יחסו לאפיפיורים
ב-10 באוקטובר 1958 הספיד הרב טואף את האפיפיור פיוס ה-12 ואמר: "יותר מהזדמנות אחת הייתה לעמנו הזכות ליהנות מהנסיון הרב, מהסימפטיה הרחבה ומהחביבות של האפיפיור, וזאת בתקופה שבה שררה רדיפה ואלימות נגדנו והיה נדמה לנו שאבדה כל תקוה". הרב טואף הוזמן לשאת את דבר היהדות בטקס האשכבה כמחווה כלפי יהדות איטליה. דבריו נאמרו למרות שדמותו של האפיפיור הייתה שנויה במחלוקת בשל מעשיו ומחדליו בתקופת השואה. דבריו של הרב טואף, ראש קהילת יהודי איטליה, סייעו בידי הוותיקן להדוף את ההתקפות הקשות על האפיפיור פיוס ה-12.

ב-13 באפריל 1986 קיבל הרב טואף את פני האפיפיור יוחנן פאולוס השני בבית הכנסת הגדול של רומא, במה שנראה כמחווה של פיוס בין היהדות לבין הנצרות. את היהודים כינה האפיפיור בהזדמנות זו "אחינו הבכורים והאהובים".

בצוואתו של יוחנן פאולוס השני הוזכר הרב טואף בתור הרב של רומא, ללא ציון שמו ומעמדו בתור ראש רבני איטליה, יחד עם שאר ראשי הדתות.

## ספריו - באיטלקית

* Perfidi giudei, fratelli maggiori autobiografico (Mondadori, 1987)
* Essere ebreo con Alain Elkann (Bompiani, 2005), 4ª edw
* Il Messia e gli ebrei'' con Alain Elkann (Bompiani, 2002)
* Essere ebreo­ Cambiare il cuore­ Essere musulmano con Martini Carlo M., Hassan Bin Talal (Bompiani, 2005)


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פיזה
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:רבנים ראשיים
קטגוריה:משפחת טואף
קטגוריה:רומא: רבנים ראשיים
קטגוריה:אנקונה: רבנים
קטגוריה:יהדות אנקונה
קטגוריה:ונציה: רבנים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1915
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2015
סן-פייר ומיקלון

שמאל|ממוזער|מפת האיים מיקלון וסן-פייר
**סן-פייר ומיקלון** (בצרפתית: **Saint-Pierre-et-Miquelon**) הוא שמה של קבוצת איים קטנים ליד החוף המזרחי של קנדה, סמוך לניופאונדלנד, המהווים קולקטיב מעבר לים של צרפת (החל משנת 2003). האיים העיקריים בארכיפלג זה קרויים "סן-פייר" ו"מיקלון". איים אלה, השייכים לצרפת, הם השטח היחיד מ"צרפת החדשה", שהיה בשליטתה באמריקה הצפונית, אשר נותר בידה עד היום. הבריטים השתלטו על האיים בשנת 1713, 1778, 1794, 1803, ו-1815, כאשר הצרפתים שלטו בהם בתקופות הביניים. בסופו של דבר, הצרפתים השתלטו על האיים שוב בשנת 1816, הפעם לצמיתות.

במהלך תקופת היובש האמריקנית, סן-פייר ומיקלון השתתפו במאמצים להבריח אלכוהול (בעיקר רום) לארצות הברית, ומאפיונרים ידועים לשמצה (למשל, אל קפונה) הקימו בהם מרכזי פעילות.

באיים מתגוררים כ-6,000 תושבים.

לאחר כניעת צרפת לגרמניה במלחמת העולם השנייה, האיים נותרו נאמנים לצרפת של וישי. ב-24 בדצמבר 1941 השתלטו על האיים תומכי צרפת החופשית בראשות האדמירל אמיל מיזלייה בהוראת דה גול, ובניגוד לרצונה של ארצות הברית. במקום נערך משאל עם ובו הודיעו מרבית התושבים כי ברצונם להישאר תחת שלטון צרפת החופשית.

האזור מנוהל על ידי מושל שמקבל מינוי מנשיא צרפת. באופן רשמי לסן פייר ומיקלון אין דגל נפרד, אך באופן לא רשמי קיים דגל סן פייר ומיקלון.

## קישורים חיצוניים
* 

* מורשת והיסטוריה: סן-פייר ומיקלון מתוך אתר המורשת הצרפתית 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איים באוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת
קטגוריה:צרפת: קולקטיבים מעבר לים
קטגוריה:צרפת: ארכיפלגים
קטגוריה:אמריקה הצפונית: ארכיפלגים
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות צרפתית
המנון תאילנד

**פלנג צאט** ("เพลงชาติ") (בעברית: "המנון לאומי") הוא ההמנון הלאומי של תאילנד. הוא אומץ ב-10 בדצמבר 1939. המנגינה הולחנה על ידי פטר פייט, בנו של מהגר גרמני ויועץ מלכותי לענייני מוזיקה. המילים נכתבו על ידי לואנג סרנופראפהאן. 

ההמנון חובר מספר ימים בלבד לאחר ההפיכה של 1932. הוא שודר לראשונה ביולי של אותה שנה. המילים המקוריות היו של קהון ויכהיטמאטרה. בשנת 1939, כאשר השם של המדינה שונה מסיאם לתאילנד, נערכה תחרות לכתיבת מילים חדשות להמנון. באותה תחרות ניצח לואנג סרנופראפהאן. ראש הממשלה דאז פיבוסונגרם הורה לנגן את ההמנון הלאומי בכל יום בשעות 8:00 ו-18:00. התושבים הצטוו לעמוד כמחווה של כבוד לאומה. החוק עדיין בתוקף כיום.

## מילים

## מדיה

## קישורים חיצוניים

*  מאה גורמים ראשונים שעיצבו את בנגקוק -  גורם 77 - ההמנון הלאומי
* הורדת גרסה קולית מאתר יחסי ציבור ממשלתי
* הורדת גרסה אינסטרומנטלית מאתר יחסי ציבור ממשלתי

תאילנד
קטגוריה:תאילנד: סמלים לאומיים
חלוקה (תורת הקבוצות)

[שמאל|ממוזער|200 פיקסלים|52 החלוקות של [קבוצה (מתמטיקה)|קבוצה בת 5 איברים: הנקודות מייצגות איברים בקבוצה; כאשר הן אינן צבועות הן מסמנות תת-קבוצות בעלות איבר יחיד. האזורים הצבועים מייצגים תת-קבוצות שלה.]]
בתורת הקבוצות, **חלוקה** (לפעמים נקראת **חלוקה זרה**) של קבוצה X, היא אוסף של תת קבוצות לא ריקות של X, שהן זרות בזוגות ומכסות את X (כלומר X שווה לאיחוד שלהן).

## דוגמאות
*קבוצת המספרים הזוגיים וקבוצת המספרים האי זוגיים היא חלוקה של קבוצת המספרים הטבעיים.
*כל יחס שקילות על קבוצה מסוימת מגדיר עליה חלוקה למחלקות שקילות.
:הכיוון ההפוך גם נכון: כל חלוקה של קבוצה היא למעשה מחלקות שקילות של יחס שקילות שמוגדר כך שהאיבר a שקול ל-b אם שניהם שייכים לאותה תת-קבוצה.
*אם H היא תת-חבורה של G, אז המחלקות הימניות או השמאליות של H הן חלוקה של G. אם H תת-חבורה נורמלית, איברי החלוקה מהווים חבורה בפני עצמם באופן טבעי.
*לכל קבוצה X לא-ריקה קיימות חלוקות טריוויאליות: החלוקה \{X\} שמכילה איבר יחיד והוא הקבוצה כולה, והחלוקה \bigl\{\{x\}:x\in X\bigr\} – פירוק הקבוצה ליחידונים.

## יחס העידון
על אוסף החלוקות של קבוצה X מוגדר יחס סדר חלקי הנקרא "יחס העידון"; חלוקה אחת מעודנת יותר מהשנייה אם קבוצותיה מוכלות בקבוצות החלוקה השנייה. באופן הזה החלוקה המעודנת יותר היא למעשה איחוד של חלוקות של קבוצות החלוקה הפחות מעודנת. באופן פורמלי, חלוקה P_1=\{A_\alpha\}_{\alpha\in I} מעודנת יותר מחלוקה P_2=\{B_\beta\}_{\beta\in J} אם ורק אם לכל \alpha\in I קיימת \beta\in J עבורה A_\alpha\sube B_\beta. יחס העידון הופך את אוסף החלוקות של הקבוצה X לסריג שהמינימום והמקסימום שלו הן החלוקות הטריוויאליות.

## חלוקות של קבוצות סופיות
לחלוקות של קבוצת המספרים 1,2,\ldots,n יש חשיבות רבה בקומבינטוריקה ותחומים אחרים של המתמטיקה.

## חבורה פרימיטיבית
בתורת החבורות, כאשר חבורה G פועלת על קבוצה, ניתן לדבר על חלוקות שהן אינווריאנטיות תחת אותה חבורה או ועל חלוקות שאינן כאלו. חלוקה \{A_\alpha\} נקראת G-אינווריאנטית אם לכל g\in G מתקיים:
:\begin{align}\{A_\alpha\}=\{ g A_\alpha\}\\gA_\alpha=\{g(a):a\in A_\alpha\}\end{align}
כלומר איברי החבורה לכל היותר מחליפים בין קבוצות החלוקה אך לא לוקחים קבוצה מהחלוקה המקורית לקבוצה שלא נמצאת בחלוקה. חבורות שהחלוקות האינווריאנטיות היחידות שלהן הן החלוקות הטריוויאליות נקראות חבורות פרימיטיביות.

## קישורים חיצוניים

*
*
*

קטגוריה:תורת הקבוצות
קטגוריה:יחסי שקילות
סוני בונו

**סלבטור פיליפ "סוני" בונו** (באנגלית: **Salvatore Phillip "Sonny" Bono**; 16 בפברואר 1935 - 5 בינואר 1998, שמו הפרטי נהגה: "סאני") היה מפיק מוזיקלי, זמר, שחקן ופוליטיקאי אמריקאי סיציליאני שכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית. ידוע בעיקר כצלע הגברית יחד עם אשתו לשעבר שר בצמד המוזיקלי סוני ושר.

## קריירת בידור
[ממוזער|הצמד המוזיקלי "סוני ו[שר (זמרת)|שר", 1976]]
בונו נולד בדטרויט למשפחת מהגרים איטלקית. את דרכו בעולם הבידור החל כמקדם מכירות למפיק־העל פיל ספקטור בראשית שנות ה-60. באותה העת החל גם לשלוח ידו בכתיבת פזמונים, הבולט בהם היה "Needles and Pins". בהמשך אותו עשור נישא לשר עימה הקים את הצמד "סוני ושר" שזכה להצלחה רבה. בונו כתב, עיבד והפיק כמה מלהיטי התקופה שהושרו על ידי הצמד, ובהם: "I Got You Babe" ו-"The Beat Goes On". בעקבות ההצלחה הגדולה של הצמד, הגישו השניים תוכנית טלוויזיה מצליחה ברשת הטלוויזיה CBS בין השנים 1971–1977.

לאחר פירוק הצמד, המשיך בונו להופיע בתוכניות טלוויזיה כדוגמת "Fantasy Island", וספינת האהבה. בונו הופיע גם בסרטי קולנוע מצליחים כדוגמת סרטו של ג'ון ווטרס "Hairspray" ובסרטו של בארי זוננפלד גברים בשחור.

סוני היה הסנדק של אנתוני קידיס, סולן הלהקה רד הוט צ'ילי פפרז.

## חיים פוליטיים
בין אפריל 1988 לאפריל 1992 היה ראש עיריית פאלם ספרינגס. החל מינואר 1995 ועד למותו כתוצאה מתאונת סקי בינואר 1998 היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז 44 של מדינת קליפורניה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:דטרויט: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקליפורניה
קטגוריה:ראשי עיריות בקליפורניה
קטגוריה:הרוגי תאונות סקי
קטגוריה:סיינטולוגים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1998
אלנדרונט

**אלנדרונט** (**alendronate**) היא תרופה ממשפחת הביספוספנטים. התרופה היא אנלוג סינתטי של פירופוספט (pyrophosphate). אלנדרונט משווקת בישראל בשמות המסחריים **פוסאלאן**, **מקסיבון** ו**טבענט**. אלנדרונט משמשת למניעה וטיפול בדלדול עצם (אוסטאופורוזיס), טיפול במחלת פאג'ט, שימוש מסוים בהיפרקלצמיה של העצם במחלות ממאירות.

אלנדרונאט מסוכנת ואסורה לשימוש כאשר יש בעיות מסוימות בוושט, או כאשר לא ניתן לעמוד או לשבת זקוף במשך 30 דקות לפחות וכשיש רמות נמוכות של סידן בדם.

## מנגנון פעולה
אלנדרונט מעכב פירוק עצם על ידי אוסטאוקלסטים. בדומה לכל הביספוספנטים הוא בעל מבנה דומה לפירופוספט (חומר אנאורגני אנדוגני המתווך יצירת עצם). מנגנון הפעולה העיקרי שלו הוא אינטרליזציה לתוך אוסטאוקלסטים ועיכוב אנזימים תוך תאיים, בעיקר עיכוב המסלול המטבולי של מבלונאט (mevalonate).
כמו כן הוא משרה אפופטוזה באוסטאוקלסטים, ומגרה אוסטאובלסטים לשחרר פקטור המעכב אוסטאוקלסטים.
בכך הוא משנה את המאזן בין האוסטאובלסטים לאוסטאוקלטים לטובת יצירת עצם. תנאי מוקדם ליצירה של עצם חדשה על ידי האוסטאובלסטים הוא מאגר זמין של סידן וויטמין D. מרגע שמתחילה יצירת עצם חדשה האלנדרונט שהיה על פני השטח של העצם הופך להיות חלק מהמטריקס של העצם ובעצם אינו פעיל יותר מבחינה פרמקולוגית.

## פרמקוקינטיקה
הספיגה הסיסטמית של התרופה בבליעה נמוכה מאוד, משמע, היא כמעט ולא עוברת ממערכת העיכול לדם. הספיגה הממוצעת היא של 0.6%–0.7% בנטילה על קיבה ריקה. נטילה עם או לאחר אוכל, שתייה (מלבד מי ברז) או תוספי מזון פוגעת בספיגה עוד יותר.

חלק התרופה שנספג לדם מתחלק במהירות, כ-50% מהתרופה נקשר בחוזקה לפני שטח העצם, השאר מופרש ללא שינוי על ידי הכליות בשתן. הן הספיגה הנמוכה והן האפיניות הגבוהה לעצם מוסברת על ידי שתי יחידות הפוספט בעלות המטען השלילי החזק. בניגוד לתרופות אחרות, מרגע שהתרופה נספגת לגוף היא כמעט ואינה מתפזרת בשאר הגוף. לאלנדרונט שנספג לעצם זמן מחצית חיים חריג וארוך במיוחד של יותר מ-**10 שנים**.

## תופעות לוואי
פוסאלאן עלולה לגרום לתופעות לוואי רציניות, כולל פגיעה בוושט, רמות נמוכות של סידן בדם (היפוקלצמיה), כאב חמור בעצמות, במפרקים או בשרירים, נמק בעצם הלסת (אוסטאונקרוזיס), שברים יוצאי דופן בעצם הירך (למשל במוט העצם, להבדיל משברי צוואר הירך) או תגובות אלרגיות. תופעות הלוואי הנפוצות יותר של פוסאלאן הן כאב בטן, צרבת,  בחילה ובעיות עיכול אחרות, כאב מפרקים או בשרירים.

## קישורים חיצוניים

*מידע מאתר משרד הבריאות
* השתלות שיניים לנוטלי פוסלן

## הערות שוליים

קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
גיאנה אסקיבה

[שמאל|ממוזער|250px|מפת קווי הגבול של גיאנה מ-[1896]]
שמאל|ממוזער|250px|אזור המסחר במהדיה, עיירה באזור עליו תובעת ונצואלה ריבונות
**גיאנה אסקיבה** (באנגלית ובספרדית: **Guayana Esequiba**) היא חבל ארץ של גיאנה, שוונצואלה טוענת לבעלות עליו. השם "גיאנה אסקיבה" הוא כינוי שרק ונצואלה משתמשת בו. חבל הארץ כולל את הר רוריימה (ששימש השראה לסר ארתור קונאן דויל לכתיבת סיפור ההרפתקאות הקלאסי "העולם שאבד") ושישה מחוזות אדמיניסטרטיביים של גיאנה: "בארימה-ואיני", "קוּיוּני-מאזארוּני", "פוֹמרוֹן-סופנאם", "פוֹטארוֹ-סיפארוני", "טאקוּטוּ עילית-אסקיבוֹ עילית" ו"איי אסקיבו-דמררה המערבית", שסך כל שטחם 159,500 קמ"ר.

בדו"ח מ-10 ביולי 1788 העלו הרשויות הספרדיות את הטענה לראשונה:

ב-1840 תבעה ונצואלה את כל גיאנה מערבית לנהר האסקיבו – 62% מכלל שטחה של גיאנה. בריטניה וונצואלה התווכחו על הגבול בין האזור שהיה אז גיאנה הבריטית וונצואלה במהלך רוב המאה ה-19. במכתב מ-21 בפברואר 1881 ללורד גרנוויל, שר החוץ של בריטניה באותה תקופה, הציעה ונצואלה קו גבול המתחיל בנקודה כקילומטר וחצי צפונית לנהר המורוקה ונמשך משם מערבה עד לאורך גאוגרפי 60° ומשם ממשיך דרומה לאורך מרידיאן זה. הצעה זו הייתה מבטיחה לוונצואלה את מחוז בארימה. 

ב-1897 הסכימו בריטניה וונצואלה לפתור את הסכסוך באמצעות ועדת בוררות שמושבה היה בוושינגטון הבירה ואשר כללה חמישה שופטים (שני בריטים שנבחרו על ידי הבריטים, שני אמריקנים שנבחרו על ידי ונצואלה, ורוסי שנבחר על ידי ארבעת השופטים). כשהעלתה ממשלת ונצואלה את טיעוניה בפני ועדת הבוררות היא תיקנה את תביעתה ביחס למחוז הצמוד מערבה לאסקיבו, וטענה כי הגבול צריך להתחיל משפך הנהר מורוקה דרומה עד לנהר קויוני, בסמוך למפגשו עם נהר המאסארוני, וממנו לאורך הגדה המזרחית של האסקיבו ועד גבול ברזיל. ועדת הבוררות קיבלה החלטה ב-1899 שקבעה את הגבול הקיים עד היום בין גיאנה לוונצואלה. הן בריטניה והן ונצואלה הסכימו להחלטת הבוררים.

ב-1962, ארבע שנים לפני שגיאנה קיבלה עצמאות מבריטניה, עוררה ונצואלה שוב את הנושא בצורה רשמית. בפגישה בז'נבה ב-1966 החליטו שתי המדינות לקבל את המלצות נציגו של מזכ"ל האו"ם על האמצעים ליישוב הסכסוך בדרכי שלום. מגעים דיפלומטיים בין שתי המדינות ונציג המזכ"ל נמשכו.

במסמך ההכרה בעצמאותה של גיאנה ב-26 במאי 1966 הצהירה ונצואלה:

מפות שהודפסו בוונצואלה מ-1970 מראות את כל השטח מהגדה המזרחית של האסקיבו, כולל האיים בנהר, כטריטוריה של ונצואלה. בחלק מהמפות מכונה אזור אסקיבו המערבי "אזור התביעה"..

## משאל העם בוונצואלה

ב-23 באוקטובר 2023 קיבל הפרלמנט הוונצואלי החלטה לביצוע משאל עם ב-3 בדצמבר 2023 בשאלה האם לבטל את ההצהרה שנחתמה בז'נבה ולפעול באופן אקטיבי לסיפוח השטח כאחת ממדינות ונצואלה תוך מתן אזרחות לתושביו. במשאל העם הצביעו כ-95% בעד סיפוח לוונצואלה. ב-29 בנובמבר 2023 החל צבא ונצואלה בהיערכות אל מול הגבול, דבר שגרם לצבא ברזיל להגביר את הכוננות שלו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גיאנה: גאוגרפיה
קטגוריה:ונצואלה: היסטוריה
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת
ליאון ראסל

250px|ממוזער|ראסל ב-1970
**ליאון ראסל** (באנגלית: **Leon Russell**, 2 באפריל 1942 – 13 בנובמבר 2016) היה זמר, מוזיקאי, פזמונאי, קלידן וגיטריסט אמריקאי. שיתופי הפעולה שלו מדורגים בין המצליחים בתולדות המוזיקה, וכמוזיקאי הופיע עם מאות אמנים בולטים. הוא הקליט 33 אלבומים ולפחות 430 שירים. הוא כתב את הלהיט "דלתא ליידי" שהוקלט על ידי ג'ו קוקר, והופיע עם קוקר בשנת 1970. השיר שלו "A Song for You" הוקלט על ידי למעלה מ-200 אמנים, ושירו "This Masquerade" על ידי למעלה מ-75.

## ביוגרפיה
ראסל נולד כקלוד ראסל-ברידג'ס באוקלהומה. לאחר שעבר ללוס אנג'לס בשנת 1958, הפך ראסל לנגן פסנתר בהקלטות אולפן עבור אמנים בולטים רבים בשנות השישים. בסוף שנות השישים הוא זכה להצלחה כמעבד וככותב שירים. ליאון ניגן לא רק בקלידים, אלא גם בגיטרה, גיטרה בס וקרן בריטון.

כפסנתרן הוא ניגן בשנותיו הראשונות באלבומים של הביץ' בויז, דיק דייל ויאן ודין. באלבומו הראשון, "לאון ראסל", משנת 1970, השתתפו המוזיקאים אריק קלפטון, רינגו סטאר וג'ורג' האריסון.

ראסל הפיק וניגן בהקלטות של בוב דילן, פרנק סינטרה, אייק וטינה טרנר, הרולינג סטונס ואמנים רבים אחרים. הוא כתב והקליט את הלהיטים "Tight Rope" ו-"Lady Blue". הוא הופיע בקונצרט למען בנגלדש בשנת 1971, יחד עם הריסון, דילן וקלפטון עבורו הם זכו בפרס גראמי.

בשנת 1975 ביצע דני ליטני גרסה עברית לשירו של ראסל "מראת פלאים".

בשנת 2006 הוציא ראסל שני אלבומים: "Angel In Disguise" ו-"A mighty flood".

באוקטובר 2010 הוציא ראסל עם אלטון ג'ון אלבום משותף בשם "The Union". אלטון ג'ון שהוא אחד ממעריציו הגדולים אמר כי ראסל היה "מנטור" ו"השראה" במשך השנים. באותה שנה הופיע בסיבוב הופעות עם בוב מאלון, ברוס ספרינגטין ועוד.

ב-13 בנובמבר 2016 מת ראסל בשנתו בגיל 74.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
ערבית סיציליאנית

[שמאל|ממוזער|250px|"ערבית סיציליאנית", ציור של [פרנצ'סקו אייץ]]
[שמאל|ממוזער|250px|"ערבית סיציליאנית", ציור של [פרנצ'סקו אייץ]]
**עַרְבִית סיציליאנית** (באיטלקית וסיציליאנית: **Vespri siciliani**) הוא כינויה של התקוממות עממית של העם בסיציליה נגד המלך הצרפתי שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, אשר השתלט על סיציליה בעזרת האפיפיור בשנת 1266. השם ניתן בעקבות צלילי הפעמון הקוראים לקהל המתפללים לתפילת הערב (בנצרות), אשר בישרו על תחילת המרד לאחר שהצבא הצרפתי התעלל בתושבי סיציליה: אנס, שדד ורצח את תושביה.

המרד פרץ ב-30 במרץ 1282 בכנסיית רוח הקודש (Santo Spirito) ערב חג הפסחא מחוץ לעיר פלרמו. החל מ"צלצול הפעמונים" בכנסייה זו, נרצחו אלפי תושבים צרפתים במשך שישה שבועות. בעקבות המרד, תם שלטון המלך בממלכת סיציליה.

הסיבה לפרוץ ההתקוממות לא ברורה, אך על פי אחת ההשערות, של סטיבן ראנסימאן (Steven Runciman), כאשר תושבי סיציליה חגגו את הפסחא, קבוצה של פקידים צרפתים ביקשו להצטרף אליהם ושתו לשכרה. סמל בשם דרואה (Drouet) גרר אישה נשואה צעירה מהקהל והטריד אותה. בעלה תקף את הצרפתי בסכין והרגו. כאשר שאר הצרפתים קמו להגנתו, הקהל הסיציליאני הרג אותם. לפי האגדה, אמהּ של האישה החלה לזעוק "מיה פיא", בניב סיציליאני "הבת שלי", ומכאן מקור המונח "מאפיה".

על אירוע זה מבוססת אופרה בחמש מערכות של ג'וזפה ורדי, בשם "ערבית סיציליאנית".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: היסטוריה
קטגוריה:סיציליה
קטגוריה:מרידות
קטגוריה:המאה ה-13
טרופית

[ממוזער|שלט פרסומת לטרופית, [1980]]
"**טְרוֹפִּית**" הוא שמו המסחרי של משקה בטעם פירות שיוצר על ידי חברת יפאורה-תבורי בין השנים 1977 עד 2002.

המיץ, שיוצר בטעמי ענבים (הנפוץ ביותר), תפוז, אשכוליות ותפוח, נמכר בשקית אלומיניום דמוית משולש שווה-שוקיים. לשקית צורפה קשית פלסטיק המחודדת בצדה האחד לצורך ניקובה של השקית. בשוק הישראלי מדובר היה בחידוש, אך משקאות במארזים דומים מאוד נמכרו בעולם משנת 1969 תחת המותג הבינלאומי Capri Sun. 

הטרופית, שנמכרה תחת הסלוגן "טרופית משקה שובב – כל שקית שווה זהב", הייתה משקה פופולרי בשנות ה-80. עם תחילת ייצורם של משקאות דומים, וחדירתם לשוק של מוצרים חדשים שנתפסו איכותיים יותר, ירדה קרנה, ובשנת 2002 הופסק ייצורה לחלוטין. עד היום מיוצרים משקאות דומים על ידי חברות אחרות, אשר מכונים גם הם טרופית. חלק מהטרופיות מיוצרות ללא צורך בקשית אלא עם פקק בראש הטרופית המאפשר פתיחה וצריכה מיידית. בשנים האחרונות החלו למכור טרופיות באריזות פלסטיק במקום באריזות אלומיניום.                                                                        

הטרופית הפכה בארץ לשם גנרי למשקה ענבים באריזת האלומיניום בצורת המנסרה המשולשת.

בנוסף לשקית טרופית נמכרה גם בבקבוקי משקה בשנים 1992–1993 וגם באותן השנים היו עליהם הדמויות של הסדרה "עלילות טייני טון" ואף יצאה גם טרופית בטעם מסטיק, וכמו כן למותג יצא בשנת 1993 משקה קולה שנקרא "טרופית קולה קיד" ונמכר בפחית ובבקבוק. למשקה התלוותה פרסומת בכיכובו של עוזי חיטמן. 

## קישורים חיצוניים
* 
* פרסומת בלתי נשכחת משנות ה-80 למשקה "טרופית", בבימויו של צבי שיסל.

## הערות שוליים

קטגוריה:יפאורה-תבורי
קטגוריה:מותגי משקאות
קטגוריה:ישראל: מותגי משקאות
Here Comes the Sun

**Here Comes the Sun** (בעברית: **הנה מגיעה השמש**) הוא שיר בסגנון רוק של להקת הביטלס שנכתב על ידי ג'ורג' האריסון ויצא באלבום Abbey Road משנת 1969. השיר הוקלט בין ה-7 ביולי ל-19 באוגוסט, ויצא ב-26 בספטמבר. השיר הוקלט באפל רקורדס, הופק על ידי ג'ורג' מרטין ואורכו 3:05 דקות. השיר זכה בתואר מכירות פלטינה בארצות הברית.

השיר הוא אחד השירים המצליחים שנכתבו על ידי ג'ורג' האריסון עבור הלהקה. בין האמנים שביצעו גרסאות כיסוי לשיר נמצאת נינה סימון. 
האריסון וקלפטון ניגנו את השיר במהלך הקונצרט למען בנגלדש.

באלבום הרמיקסים של הביטלס, Love, השיר מופיע יחד עם קטעים מהשירים *The Inner Light* ו-*[[Within You Without You]]*.

לשיר בוצעו גרסאות כיסוי גם על ידי ריצ'י הייבנס, סטיב הארלי ושריל קרואו.

## מצעדים
### גרסת הביטלס

### מצעדי כל הזמנים

### גרסת ריצ׳י הייבנס

### גרסת סטיב הארלי

## קישורים חיצוניים

* Alan W. Pollack's analysis of Here Comes The Sun 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על אושר
קטגוריה:שירים על השמש
קטגוריה:שירים על מזג אוויר
קטגוריה:שירי פופ רוק
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:שירי ג'ורג' האריסון