יוליאן שרנר

**יוליאן שרנר** (בגרמנית: **Julian Scherner**; 23 בספטמבר 1895 – 28 באפריל 1945) היה פושע מלחמה גרמני, חבר במפלגה הנאצית ובכיר בשורות השוצשטאפל, אשר שימש כמפקד האס אס והמשטרה בקרקוב, פולין הכבושה, במהלך מלחמת העולם השנייה.

## קורות חיים
### ילדות
יוליאן שרנר נולד ב-23 בספטמבר 1895, בעיר החוף  שבקולוניה הגרמנית במזרח אפריקה, שם חי לאורך השנתיים הראשונות של חייו. בנעוריו למד בקדטננשטלט שונים בגרמניה, מעין אקדמיות צבאיות לצוערים, הראשונה שבהן, קרלסרוהה, בין השנים 1905–1911, והשנייה, ברלין-ליכטרפילד, בין השנים 1911–1914.

### קריירה צבאית
ניצני הקריירה הצבאית של שרנר הופיעו לראשונה ב-15 במרץ 1912, עם גיוסו לרגימנט החי"ר ה-114 "פרידריך השלישי". הוא התקדם עד לדרגת , בטרם מונה באופן רשמי לקצין ב-5 באוגוסט 1914.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נפלט לתוך המצבה הכללית של החיל המלכותי, ושירת, בין השאר, כ, , וכן במספר תפקידים פיקודיים אחרים, כאשר הבכיר מביניהם היה מפקד מחלקה. במהלך הלחימה נפצע בראשו ובקרסולו מרסיסי פגזים ומאש חיה, ואושפז בתהליך שיקום ארוך שנמשך בין השנים 1914–1915.

עם שחרורו מבית החולים שב ליחידתו, אולם נפל בשבי הצרפתי בחודש מאי אותה שנה. הוא קיבל את עיטור צלב הברזל מדרגה שנייה ואת אות הפציעה, בטרם שוחרר מהצבא ב-30 במרץ 1920, בדרגת אובר-לויטננט. ב-1923 השתתף בפוטש במרתף הבירה, ובמהלכו נפצע ונעצר. כעבור שנה נישא לרוזיטה, ולשניים נולדו שני ילדים.

בשנים שלאחר המלחמה הצטרף שרנר לשורות ה, ארגון התנדבותי שפעל נגד הזרמים הקומוניסטים בראשיתה של רפובליקת ויימאר. למחייתו עבד כפקיד בנק בין השנים 1920–1924, כעוזר חנות עד ל-1930, וכשותף בעסק מסחרי עד ל-1934.

### קריירה בשוצשטאפל
שרנר הצטרף לשורות השוצשטאפל ב-28 בדצמבר 1932 והוכיח את עצמו כחייל מוצלח במהרה. במהלך השנתיים הבאות סיים את הכשרתו כקצין מן המניין בארגון, ובין השנים 1937–1940 פיקד על מחנה אימונים בדכאו, עד שהועבר לבית ספר לקצונה בבאד טלץ.

במשך תקופה קצרה ב-1939 שימש שרנר כמפקד רגימנט האס. אס. גבירגסייגר ה-11 "ריינהרד היידריך". ב-1940 מונה למפקד יחידת גולגולת המת ה-8, וב-1941 למפקד חיל המצב הגרמני שהוצב בפראג. באותה שנה החל לפקח על הקמת מחנה אימונים של השוצשטאפל ב, בוהמיה, ובאוגוסט מונה לתפקיד מפקד האס אס והמשטרה בקרקוב, פולין.

על אף הצלחתו המקצועית הרבה, היה ידוע שרנר באופיו המושחת. הוא היה חברו הקרוב של אוברשארפיהרר היינץ קלייר, וסייע לו להצטרף לשורות השוצשטאפל. כמו כן העניק לו חופשות ממושכות. קלייר סופח במהרה לסגל לשכתו של שרנר, וב-15 בדצמבר 1941 אף החל לשמש כמזכירו הפרטי. שרנר נהג ללוות ממנו כספים מעת לעת, דבר שהיה מנוגד לסטנדרטים הצבאיים שהיו נהוגים באותה העת.

כעבור שנה עמדו שניהם למשפט בגין התנהלות לא נאותה ואחזקת סחורה מוברחת. קלייר טען כי שרנר היה חייב לו כסף רב, בנוסף לכך שמהל בתשומות שנגעו לאספקת המזון, וכן השתמש ברכב של עבודתו עבור צרכיו הפרטיים. קלייר עצמו נעצר בגין הפרשה, ושרנר ננזף באופן אישי בידי רייכספיהרר אס אס היינריך הימלר, בגין אופן חייו הראוותני. הימלר נזף בו בחומרה והורה לבית המשפט להמשיך לחקור את עסקיו.

אס אס אובר-גרופנפיהרר פרידריך-וילהלם קריגר, חבר ילדות קרוב של שרנר, זומן למשפט בכדי להעיד על אופיו. לדבריו, .
[ממוזער|357x357 פיקסלים|השחקן הפולני  גילם את יוליאן שרנר בסרטו של [סטיבן ספילברג מ-1993, רשימת שינדלר.]]
בפסק הדין נקבע כי שרנר ניצל את המשאבים שעמדו לרשותו באופן מושחת, ואף עזר לקלייר להימנע מסיפוח לשדה הקרב בחזית המלחמתית. על אף כן, נקבע כי לא לקח חלק בשחיתות צבאית כלשהי, ולפיכך לא נתפשו עבירותיו כראויות לעונש ממשי מטעם בית המשפט. הוא נידון לארבעה עשר ימי מעצר בית, אך עונשו נדחה עד לתום המלחמה, ומעולם לא הושלם.

שרנר תמך בגירוש ורצח יהודי פולין כפתרון לבעיה היהודית, וזכה לעצמאות רבה. ב--28 במאי 1942, החל לפנות את גטו קרקוב בעזרת פלוגות המשטרה שעמדו לרשותו מתוקף תפקידו. תחילה, הקיפו אנשי המשטרה את הגטו והודיעו ליושביו כי עליהם להירשם כיהודים או שיוצאו להורג, בטרם הועמסו לרכבות שיועדו להגיע למחנה ההשמדה אושוויץ.

בתום המשלוחים הראשונים פתח שרנר במסע קטל ארוך נגד היהודים שנותרו בתחום השיפוט שלו אשר נודע בשם אקציית קרקוב או . המבצע לקח חלק בטרנוב, ז'שוב, דמביצה, פשמישל, ירוסלב, יאסלו, קרוסנו, נובי סונץ, נובי טארג, סאנוק, ומייחוב. מספר טבחים המוניים שהתרחשו בטרנוב הובילו למותם של יותר מעשרת אלפים יהודים.

בחודשים הבאים התקבלו ההחלטות הרשמיות בדבר הקמת מחנה הריכוז פלאשוב, ומשימת בנייתו הוטלה על שרנר. הוא החל לעסוק בענייני הלוגיסטיקה שהיו כרוכים בהקמת המפעל החדש, במינוי הקצינים אשר היו עתידים לפקד עליו, ואף ערך מספר ביקורים עצמאיים לשטח המחנה. בין פקודיו הבולטים ביותר נמצא אמון גת, אחד ממפקדי המחנה, אשר נודע באכזריותו הייחודית. בנובמבר 1942 הורה שרנר להעביר את כל היהודים שהועסקו בעבודות פרך אל תוך המחנה, וכעבור מספר חודשים ציווה לבודד אותם עוד יותר, בניסיון למנוע מרד אפשרי.

עמדתו של שרנר העניקה לו סמכות רחבה, היות שמינוי מפקד האס אס והמשטרה היה מקביל למשרות בכירות במפלגה הנאצית, דבר שיצר קשר פיקודי ישיר בינו לבין לשכתו של היינריך הימלר. עם זאת, שחיתותו בתחום ההברחות אשר הזרימה הון רב לכיסו הפרטי, הובילה להעברתו למחנה הריכוז דכאו ב-1944, ולאישומים חדשים שהופנו נגדו ב-16 באוקטובר אותה שנה, בבית דין של השוצשטאפל. כתוצאה מכך, הורד שרנר לדרגת אס אס האופטשטורמפיהרר במילואים, וסופח ל, תחת פיקודו של אוסקר דירלוונגר. גופתו נמצאה מעט לפני סוף המלחמה באזור מיוער בעיירה , לאחר שמת תחת נסיבות לא ברורות.

## תרבות
* בסרט רשימת שינדלר בבימויו של סטיבן ספילברג מ-1993 גילם השחקן  את דמותו של יוליאן שרנר.

## לקריאה נוספת

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי אס אס
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלגוברנמן
קטגוריה:משתתפים ברצח יהודי פולין
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1895
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945