open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סאלם אל-חזמי

**סאלם מוחמד אל-חזמי** (בערבית: **سالم محمد الحازمي**; 2 בפברואר 1981 – 11 בספטמבר 2001) היה טרוריסט סעודי שהיה אחד מחוטפי טיסה 77 של אמריקן איירליינס, שהתנגשה בבניין הפנטגון.

## ראשית חייו
סאלם מוחמד אל-חזמי נולד ב-2 בפברואר 1981 במכה שבערב הסעודית. 

יש דיווחים שהוא נלחם באפגניסטן עם אחיו, נאווף אל-חזמי, ודיווחים אחרים אומרים שהשניים נלחמו יחד בצ'צ'ניה. סאלם אל-חאזמי היה יוצא אל-קאעידה כשנבחר להשתתף בפיגועי 11 בספטמבר. למודיעין האמריקני נודע על מעורבותו של אל-חזמי באל-קאעידה כבר ב-1999, אך הוא לא הוכנס לרשימות מעקב. 

בנובמבר 2000 הוא ואחמד אל-גמדי טסו לביירות, אם כי בטיסות נפרדות.

## ההכנות לפיגועי 11 בספטמבר
על פי ה-FBI, אל-חזמי נכנס לראשונה לארצות הברית ב-29 ביוני 2001, אף על פי שישנם דיווחים לא מאומתים רבים שהוא התגורר בסן אנטוניו, טקסס, עם חוטף נוסף סטאם א-סוקמי הרבה קודם לכן.

אל-חזמי עבר לפטרסון, שם התגורר עם האני חנג'ור. שניהם היו בין חמשת החוטפים שהגישו בקשה לתעודות זהות של וירג'יניה במחוז ארלינגטון של מחלקת הרכב של וירג'יניה ב-2 באוגוסט 2001, אף על פי שאל-חזמי כבר החזיק בתעודת זהות של ניו ג'רזי.

ב-27 באוגוסט רכשו האחים נוואף וסאלם אל-חאזמי כרטיסי טיסה מסוכנות Travelocity באמצעות כרטיס הויזה של הראשון.

## פיגועי 11 בספטמבר

בבוקר 11 בספטמבר 2001 אל-חזמי עלה עם אחיו על טיסה 77 של אמריקן איירליינס מנמל התעופה הבין-לאומי לוגן בבוסטון. כ-35 דקות אחרי ההמראה, הוא ושאר המחבלים החוטפים השתלטו על המטוס, וריסקו את המטוס אל בניין הפנטגון בשעה 9:37 בבוקר. בפגיעה נהרגו כל 64 הנוסעים ואנשי צוות כולל 5 החוטפים ו-125 אנשים בבניין. אל-חזמי התאבד יחד עם עוד 18 טרוריסטים באותו היום.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טרוריסטים סעודים
קטגוריה:חוטפי המטוסים בפיגועי 11 בספטמבר
קטגוריה:ילידי 1981
קטגוריה:סעודים שנפטרו ב-2001
קרוסרו דל נורטה

**קרוסרו דל נורטה** (בספרדית: **Club Mutual Crucero del Norte**) הוא מועדון כדורגל ארגנטינאי. המועדון נוסד בשנת 2003 בעיר גרופה שבפרובינציית מיסיונס. בעבר הקבוצה שיחקה בליגה הבכירה וכיום משחקת בליגה השלישית.

בנוסף לכדורגל למועדון יש סקציות בענפי ספורט נוספים.

## היסטוריה
בשנת 1989 בעלי חברת הסעות Crucero del Norte החליטו להקים מועדון ספורט לעובדי החברה. בין היתר ליד המועדון פעלה קבוצת כדורגל. בשנת 2003 בעלי החברה החליטו להקים על בסיסה קבוצה מקצועית. באותה שנה הוקם אצטדיון הקבוצה והיא החלה לשחק בתחרויות אזוריות. בשנת 2009 היא קודמה לליגה הרביעית של ארגנטינה ושיחקה בה עד לשנת 2009. בשנת 2009 היא העפילה לליגה השלישית ובעונה 2011 התקדמה לליגת המשנה הארגנטינאית.

בעקבות הגדלת מספר קבוצות בליגה בכירה לקראת עונת 2015 הקבוצה נכללה בליגה הבכירה אך ירדה ממנה לאחר עונה בודדת. היא שיחקה בליגת משנה עוד 2 עונות ובסיום עונת 2016/2017 ירדה לליגה שלישית בה היא משחקת בעונת 2005/2026.

הקבוצה ניצחה בתחרויות אזוריות פעמיים (בפעם האחרונה בשנת 2010).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מיסיונס
קטגוריה:קבוצות כדורגל ארגנטינאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2003
סי דארט

**סי דארט** (באנגלית: **Sea Dart**) הנקראת גם **GWS.30**, היא מערכת הגנה אווירית ימית של טילי קרקע-אוויר, מתוצרת חברת הוקר סידלי בממלכה המאוחדת.

פיתוח המערכת החל ב-1962 במטרה להשתלב בפרויקט השאפתני של הצי המלכותי הבריטי, של סדרת נושאות מטוסים ומשחתות מודרניות (פרויקט CVA-01). הפרויקט בוטל ב-1966 וצומצם משמעותית מטעמי תקציב, אם זאת מערכת סי דארט השתלבה במשחתות החדשות והקטנות יותר מסדרה 42 (בצי הבריטי וצי הארגנטינאי), נושאות המטוסים מסדרת אינווינסיבל, והמשחתת היחידה מסדרה 82 הניסיונית שנבנתה (אה"מ בריסטול). במהלך שירות של למעלה מארבעה עשורים המערכת זכתה ליותר ניסיון מבצעי מכל מערכת הגנה אווירית ימית בעולם, והיא הוצאה משירות רק עם הוצאת האוניה האחרונה שהשתמשה בה אה"מ אדינבורו (D97) ב-2012.

## תיאור
מערכת הטילים סי דארט פותחה בשנות ה־60 ונכנסה לשירות לראשונה בשנת 1973 על גבי המשחתת אה"מ בריסטול. היא נועדה להחליף את מערכת סי סלאג (Sea Slug), שהייתה מסורבלת ומיושנת כבר בעת כניסתה לשירות. המערכת תוכננה בראשיתה ליירוט מטוסי קרב סובייטיים בגובה בינוני וגבוה, אך התקשתה להתמודד עם טילים בגובה נמוך בשל מגבלות מכ"ם והנחיה. במלחמת פוקלנד שוגרו סך הכל 26 טילי סי דארט בקרב והושגו שמונה הפלות מאומתות. במהלך מלחמת המפרץ הראשונה בשנת 1991, השמידה המשחתת אה"מ גלוסטר טיל סילקוורם עיראקי, ובכך הפכה למערכת היחידה בהיסטוריה שהפילה טיל אחר בקרב.

הטיל עצמו היה דו־שלבי: שלב ההאצה בוצע באמצעות מנוע רקטי מוצק שפעל 2.5 שניות והביא את הטיל למהירות של כמאך 2.5, ולאחר מכן נכנס לפעולה מנוע מגח סילון 'אודין' מתוצרת רולס רויס, שאיפשר מהירות של עד מאך 3.5 עם פעולה רציפה עד סוף הטיסה. משקלו הכולל היה 550 ק״ג, אורכו 4.4 מטר, והוא נשא ראש קרבי במשקל 11 ק"ג. מערכת ההנחיה התבססה על סימון רציף של המטרה באמצעות מכ"ם בקרת אש מדגם 909, כאשר אנטנות בחזית הטיל קלטו את ההחזרים. המערכת הותקנה על כל 14 המשחתות מסדרה 42 ועל שלוש נושאות המטוסים הבריטיות מסדרת אינווינסיבל, אך לא זכתה לייצוא רחב, למעט שתי משחתות מסדרה 42 שנמכרו לארגנטינה.

במהלך שנות ה־80 וה־90 עברה המערכת שדרוגים הדרגתיים, כאשר החשוב בהם היה 'גרסה 2' (Mod 2) מ-1989, ששיפר את המכ"מים ותוכנות ההנחיה. גרסה זו כמעט הכפילה את טווח הירי, שיפרה יכולת יירוט מטרות מרובות בו זמנית, והוסיפה אפשרות לשינוי מטרה תוך כדי טיסה. למרות השיפורים, לקראת שנות ה-90 כבר היה ברור שהמערכת מיושנת מול מערכות מתקדמות כדוגמת AEGIS האמריקאית, שהציעו קצב אש גבוה בהרבה והגנה טובה יותר מול התקפות רוויות. המערכת המשיכה לשרת בצי המלכותי הבריטי עד שנת 2012, אז הוצאה משירות מסיבות של חוסר כדאיות תחזוקתית והחלפתה במערכת סי וייפר המודרנית. אף על פי שהסי דארט נחשבה מיושנת בשנותיה האחרונות, היא הייתה לאבן דרך בהתפתחות מערכות ההגנה האווירית הימיות, והעניקה לצי הבריטי יכולת משמעותית להגנת שטח רחב לאורך ארבעה עשורים של פעילות מבצעית.

## קישורים חיצוניים
* 
* אודות הסי דארט באתר Military Periscope.

## הערות שוליים

קטגוריה:אמצעי לחימה בריטיים
קטגוריה:אמצעי לחימה ימיים
קטגוריה:נשק נגד מטוסים
לילה במדריד

"**לילה במדריד**" הוא שיר של הזמרת-יוצרת הישראלית נועה קירל, שיצא לאור ב-10 ביולי 2025 כחלק מהמיני-אלבום "ראש הממשלה". השיר נכתב על ידי קירל בשיתוף רון ביטון, איתי שמעוני וירדן "ג'ורדי" פלג, ויצא בהפצת חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט.

## רקע
השיר נכלל כרצועה הרביעית במיני-אלבום "ראש הממשלה", אשר כלל שירים נוספים שכתבה וביצעה קירל בשיתוף פעולה עם יוצרים ומפיקים בולטים בתעשיית המוזיקה הישראלית. האלבום סימן שלב חדש בקריירה של קירל, שהתמקד בהפקות פופ עדכניות ובשיתופי פעולה עם כותבים קבועים, בהם רון ביטון וג'ורדי.

מילות השיר מתארות חוויה רגשית ואינטימית של קשר רומנטי, תוך שימוש במוטיבים של בריחה והעצמה רגשית. החזרה על המוטיב "לילה אחד" מייצרת תחושה של זמן מוגבל אך משמעותי, המשמש כסמל לחיבור רגשי עז. השיר הוקדש לדניאל פרץ, כדורגלן ובן זוגה של קירל. ההקדשה האישית הודגשה גם בהפקת הקליפ, בו שולב קשר לחייו המקצועיים והאישיים של פרץ. בחלק מהפרסומים הוזכרה האמירה המרכזית של השיר, "לילה אחד איתך בשבילי זה עולם", כעדות לממד האישי-ביוגרפי שלו.

## ביקורות
בביקורת שפורסמה באתר "אייס" ציינה אפרת קרסנר כי השיר נכתב בהשראת הקשר של קירל עם פרץ, המופיע גם בקליפ הרשמי. קרסנר הדגישה כי בניגוד לשירי המסיבות והקצב המזוהים עם קירל, מדובר ביצירה בעלת אופי אישי יותר, שבמרכזה געגוע לבן הזוג הרחוק. על פי דבריה, השיר מצליח להעניק ממד רגשי נדיר ברפרטואר של קירל ולהדגיש צד אינטימי ביצירתה.

לעומת זאת, דודי פטימר "מעריב" טען כי השיר אמנם שואף לאווירה לטינית חושנית אך אינו מצליח לייצר עומק רגשי או דרמה אמנותית. לדבריו, הביצוע הקולי של קירל נשמע מנותק, והטקסט נתפס כלא משכנע. אסף נבו ממאקו הוסיף כי השיר מתכתב עם מסורת פופ לטינית המזכירה את "La Isla Bonita" של מדונה, באמצעות שימוש בגיטרות ספרדיות, מקצבי פלמנקו והחזרה על המוטיב "אולה לה לה". עם זאת, הוא ציין כי העלילה המוצגת בקליפ מתייחסת לבילוי זוגי ברומא, בעוד שהשיר עצמו ממוקם במדריד, החלטה אמנותית שנועדה להתאים את המוצר לשוק המקומי ולציפיות הקהל הישראלי.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי נועה קירל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איתי שמעוני
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נועה קירל
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רון ביטון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי איתי שמעוני
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נועה קירל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי רון ביטון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:שירים על ספרד
Threshold Editions

**Threshold Editions** היא חטיבה של הוצאת הספרים סיימון אנד שוסטר המתמחה בספרי עיון שמרניים. החטיבה נוסדה במשותף על ידי מרי מטלין, ששימשה כעורכת הראשית הראשונה שלה, ולואיז ברק, ששימשה כמוציאה לאור עד 2017.

## היסטוריה
Threshold Editions נוסדה כדי "לספק במה לאנשים יצירתיים, לעקרונות היסוד ולרעיונות החדשניים של השמרנות המודרנית". החטיבה הושקה לאחר שפינגווין ספרים השיקה את "Sentinel" ורנדום האוס השיקה את Crown Forum. בתוך ארבע שנים מהקמתה, ובשל קשריה של מטלין, כבר פרסמה ספרים של גלן בק, דיק צ'ייני וקארל רוב, והוציאה לאור רבי-מכר.

לואיז ברק, המוציאה לאור של Threshold, אמרה בראיון כי החטיבה "מבינה הכי טוב את קהל הקוראים השמרני—גורם מרכזי הנדרש כדי להמשיך לייצר הצלחות". מטלין וברק נפגשו לראשונה ב-2005, וברק אמרה: "היינו קרובות ברוחנו ומשם המשכנו". על ההשקה אמרה: "זהו תחום שבו באמת עוזר להיות מאמין. איני חושבת שאפשר להצליח בז'אנר הזה אם מתנגדים למסרים."

בשנת 2007, ספרו של גלן בק, An Inconvenient Book, שיצא בהוצאת Threshold Editions הגיע למקום הראשון ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.

עד 2014 פרסמה Threshold לא רק ספרי זיכרונות ופרשנות פוליטית, אלא גם ספרי נוער ופרוזה, כגון ספרו של ראש לימבו, Rush Revere and the Brave Pilgrims.

ב-2015 חתמה Threshold על חוזה ספר עם דונלד טראמפ עבור ספרו שכותרתו המקורית Crippled America: How to Make America Great Again, ששונה ל-Great Again: How to Fix Crippled America. הספר הופיע במקום החמישי ברשימת ספרי העיון של פבלישרס ויקלי.

בסוף 2016 חתמה Threshold על חוזה עם מיילו יאנופולוס על ספרו Dangerous. הידיעה פורסמה בהוליווד ריפורטר והגיעה במהירות לרשתות החברתיות. בתוך 24 שעות מההכרזה הגיע הספר למקום הראשון ברשימת רבי-המכר של אמזון. הוצאת הספר בוטלה בפברואר 2017 לאחר שצץ מחדש סרטון בו הופיע יאנופולוס כשהוא מגן, לכאורה, על פדופיליה. בהמשך טען כי השתמש בלשון "בלתי מדויקת" ולא היה תומך בפדופיליה. יאנופולוס ניסה לתבוע את ההוצאה על הפרת חוזה, אך מאוחר יותר חזר בו.

בשנת 2022, הוציא בנימין נתניהו את ספרו ביבי: סיפור חיי בגרסתו האנגלית דרך הוצאת Threshold.

## מחברים
בין מחברי החטיבה נמנים:

; שדרנים
* גלן בק
* מייק גלאגר
* מארק לוין
* ראש לימבו
* ג'ון סטוסל

; מנהיגים פוליטיים
* בנימין נתניהו
* ג'ב בוש
* ג'ון בולטון
* הרמן קיין
* דיק צ'ייני
* בובי ג'ינדל
* קארל רוב
* דונלד טראמפ

; פרשנים פוליטיים
* דינש ד'סוזה
* פיט הגסת'
* אוליבר נורת'
* ג'יימס או'קיף
* בן שפירו
* מייקל נואלס

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הוצאות ספרים בארצות הברית
ראובן נאווי

רבי **ראובן דוד נאווי** (תק"ל-תקפ"א) היה ראב"ד בגדאד.

## ביוגרפיה
נולד בבגדאד לרבי דוד נאווי, מקור משפחתו מסוריה. למד אצל רבי משה חיים מבגדאד והתפרסם כתלמידו המובהק. מונה לראב"ד בגדאד עוד בחיי רבו בשנת תק"ע. התפרסם מחד כמעיין ומפלפל ומנגד כבעל זיכרון חזק. רבי יוסף חיים מבגדאד כותב עליו: "אביר התורה" "הדיין המובהק, הוא הראש, מעלת הרב המופלא, חריף ובקי".

דברי תורתו התפרסמו מגיליונות שכתב על ספריו, תלמידו רבי יעקב בר יוסף הרופא פרסם מספר מחידושיו בספריו, הבן איש חי אסף את ספריו כדי לפרסמם, כך גם הרב יצחק ניסים ניסה לאסוף את הגהותיו ולפרסמם כספר אך תוכניתם לא יצאה לפועל. חברת אהבת שלום הוציאה לאור ספר בשם "יחי ראובן" - כללי הש"ס וחלק מהגהותיו, במהדורה נכלל ביאור על החיבור בשם אות יעקב מאת הרב יעקב חיים סופר.

נפטר בתקפ"א, נספד על ידי רבו רבי משה חיים שאמר: "כי ראו אותו בשמים שהוא גדול ממנו, ולפיכך לקחו אותו לכפרה על הדור". רבי יהודה פתיה היה בן נינתו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בגדאד: רבנים
קטגוריה:רבנים עיראקים
פרסי אמי לחדשות ולתעודה

**פרסי אמי לחדשות ולתעודה** (באנגלית: **News & Documentary Emmy Awards**), או בקיצור **"אמי לחדשות ולתעודה"**, הם חלק ממגוון רחב של פרסי אמי על הצטיינות אמנותית וטכנית בתעשיית הטלוויזיה האמריקאית. הפרסים מוענקים על ידי האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי הטלוויזיה (NATAS), כהכרה במצוינות בתוכניות חדשות ותעודה בארצות הברית.

הטקסים נערכים לרוב בסתיו ומוענקים בכ-40 קטגוריות שונות. רק שתי קטגוריות נוגעות לתוכניות חדשות מקומיות, בעוד שיתר הקטגוריות עוסקות בתוכניות לאומיות. רוב פרסי אמי לתוכניות חדשות ותעודה מקומיות מוענקים במסגרת האמי האזורי.

לפני ייסוד פרסי אמי לחדשות ולתעודה, קטגוריות החדשות והתעודה נכללו בפרסי אמי בפריים טיים – עד שנת 1975.

## כללים
לפי כללי פרסי אמי לחדשות ולתעודה, תוכנית, סרט תיעודי או כתבת חדשות חייבים להיות משודרים לראשונה בטלוויזיה האמריקאית במהלך תקופת הזכאות שבין 1 בינואר ל-31 בדצמבר, ולהגיע לפחות ל-50 אחוז מאוכלוסיית המדינה. תוכנית שהופקה מחוץ לארצות הברית אינה כשירה לפרס בדרך כלל, אלא אם כן הייתה הפקה משותפת עם שותף אמריקאי, והייתה מחויבת מראש לשידור בטלוויזיה האמריקאית.

בשתי הקטגוריות שמוקדשות לחדשות מקומיות – הסיפור האזורי הטוב ביותר: חדשות מתפרצות והסיפור האזורי הטוב ביותר: תחקיר עיתונאי – רק כתבות חדשות שכבר זכו בפרס אמי אזורי זכאיות להגיש מועמדות.

הגשת מועמדויות נסגרת בחודש מרץ. ברוב הקטגוריות יש ללוות את ההגשה בעותקי DVD או בקלטות מקור של התוכנית, הסרט התיעודי או כתבת החדשות. עבור קטגוריות "גישות חדשות" (New Approaches), ההגשה נעשית באופן מקוון באמצעות וידאו או מולטימדיה. בנוסף, נדרש לצרף מאמר בן עמוד אחד המסביר מדוע ההגשה "ראויה לאמי".

הצבעה מתבצעת על ידי פאנלי שיפוט מקצועיים בין מאי ליוני. האקדמיה מזמינה כל אדם בעל ניסיון משמעותי בתחום החדשות הלאומיות או ההפקה התיעודית לשמש כשופט. ברוב הקטגוריות מתקיימים שני סבבי הצבעה, עם פאנלי שופטים שונים בכל סבב. ההגשות הטובות ביותר בכל קטגוריה מוכרזות כ-"מועמדות", ולאחר מכן הזוכה הסופי מוכרז כזוכה בפרס אמי במהלך הטקס.

## קטגוריות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרס אמי
*
אמי לחדשות ולתעודה
קטגוריה:ארצות הברית: עיתונאות
אמי לחדשות ולתעודה
יוסף צרפתי

רבי **יוסף צרפתי** (המאה ה-16 – המאה ה-17) היה רב באדרינופול, מוכר בעיקר בזכות ספר דרשותיו "יד יוסף".

## ביוגרפיה
נולד לרבי חיים באדירנה ולמד אצל חכמי עירו. ביקר בארץ ישראל וחזר למקום מושבו. שימש כדרשן וכמורה צדק.

## ספרו

ספרו **יד יוסף** יצא לאור בוונציה בשנת שע"ו, נדפס שוב לאחר מותו בשנת ה'ת"ס באמסטרדם. במהדורה השנייה נדפסו הסכמות מרבי שלמה די אוליוירה ורבי משה יהודה בן קלונימוס מאמסטרדם ומאת רבי גבריאל בן יהודה מקראקא ומץ.

בספר 150 דרשות, המחבר כותב שרצה להדפיס חמישה דרושים על כל פרשה אך העלות הייתה גבוהה. המחבר קרא לספר יד יוסף מפני שיגע ובדק בו ככל שהיד מגעת (יד) ומפני שהספר מכיל רק דרושים שלו ולא לקט (יוסף).

הספר פופולרי מאוד בקרב הדרשנים והוא מצוטט בין השאר בהקדמת הפרי מגדים, בספר תולדות יעקב יוסף, אמרי אמת, בספרי הבן איש חי ועוד רבים. קיימות הגהות של רבי יעקב אבן צור לחיבור.

הרב עזרא בצרי ערך ליקוט מהספר ופרסמו תחת השם "פניני יד יוסף" (מכון הכתב, ירושלים תשע"א). משה שלום רז ומשה יצחק בלוטניק הוציאו את הספר בהקלדה מחודשת, (שמואל בלוטניק, מכון מצא טוב, אשדוד תשס"ז).

בהקדמה לספר הוא מציין לעוד מספר חיבורים שחיבר אך לא הצליח להוציא אותם לאור:
* ראש יוסף - פשטים על התורה
* בן יוסף – דרושים נוספים על התורה
* מטה יוסף – חידושי גפ"ת

## לקריאה נוספת
* הרב שמעון יוסף גליקמן, **הדרשה בישראל**, תל אביב ת"ש, עמ' קנא-קנב
* שלמה רוזאניס, **קורות היהודים בתורקיה וארצות הקדם**, חלק ה, סופיה 1938, עמ' 393
* רבי מרדכי שמואל גירונדי, **תולדות גדולי ישראל וגאוני איטליאה**, טריאסטה 1858, עמ' 160, אות נז
* שמואל יוסף פין, **כנסת ישראל**, ורשה תרמ"ז, עמ' רנא
## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1555
קטגוריה:אדירנה: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
מחוז זארלואי

**מחוז זארלואי** (בגרמנית: **Saarlouis**) הוא מחוז במדינת חבל הסאר שבגרמניה. בירת המחוז היא בעלת אותו שם.

## גאוגרפיה
נהר הסאר, יובל של המוזל (שהוא עצמו יובל של הריין), זורם בשטח המחוז מדרום-מזרח לכיוון צפון-מערב. גבולו הדרום-מערבי של המחוז הוא חלק מגבול גרמניה-צרפת.

## היסטוריה
המחוז היה חלק מהאימפריה הרומית הקדושה. החלק הגדול ביותר של המחוז היה חלק מדוכסות לורן, אשר עברה בהדרגה לריבונות צרפתית (עדיין כחלק מהאימפריה הקדושה) בין השנים 1737 ו-1766. כפרים אחרים היו בשליטת רוזנות נסאו-זארבריקן. לאחר המלחמות הנפוליאוניות, האזור עבר לשליטת פרוסיה, אשר בשנת 1816 יצרה את המחוז. בין השנים 1936 ו-1945 הוא נקרא זארלאוטרן, כאשר הממשלה הנאצית ניסתה להסתיר את מקורו הצרפתי של השם.
במלחמת העולם השנייה נכבש חבל הסאר על ידי בעלות הברית ונשאר תחת שליטת צרפת כ עד 1957.

## ערים ועיירות
במחוז 3 ערים ו-10 עיריות מקומיות. להלן רשימת הערים:
* זארלואי
* דילינגן
* לבאך

## קישורים חיצוניים

זארבריקן
מרצדס W16

**מרצדס W16** (בשמה המלא: **Mercedes-AMG F1 W16 E Performance**) היא מכונית פורמולה 1 שתוכננה ונבנתה על ידי מרצדס AMG, המתחרה באליפות העולם בפורמולה 1 בשנת 2025. נוהגים בה ג'ורג' ראסל, וקימי אנטונלי, המחליף את לואיס המילטון, שעזב לפרארי לאחר סיום עונת 2024. היא זכתה בניצחון אחד, שבעה פודיומים, זינוק אחד מפול פוזישן וארבע הקפות מהירות נכון לגרנד פרי הולנד.

## רקע
ה-W16 ממשיכה את ה-W15 שהתחרתה בפורמולה 1 עונת 2024, וזכתה בארבעה ניצחונות, בגרנד פרי אוסטריה, גרנד פרי בריטניה, גרנד פרי בלגיה וגרנד פרי לאס וגאס. אף על פי שזכתה בארבעה ניצחונות, ה-W15 ספגה ביקורת מצד ג'ורג' ראסל, שכינה אותה המכונית "הכי לא עקבית" שהייתה אי פעם למרצדס. הקבוצה סיימה את העונה במקום הרביעי באליפות היצרנים עם 468 נקודות, כשהיא מפגרת ב-121 נקודות אחרי רד בול שסיימה במקום השלישי, אך מובילה ב-374 נקודות על פני אסטון מרטין שסיימה חמישית. 

### עיצוב
מרצדס התקשתה ב"עידן אפקט הקרקע" החל מעונת 2022, שבה השתמשה ב־W13 עם פילוסופיית ה"זירו-פוד" שלה. בעונת 2023 ב־W14, עיצוב המתלים של המכונית הגביל את יכולת הקבוצה למקסם את יעילות האווירודינמיקה של תחתית המרכב. כדי לפצות, הקבוצה נאלצה להעלות את גובה הנסיעה של המכונית לאורך העונה, מה שהציב אותם בעמדת נחיתות בהשוואה למתחרים. נראה כי ה-W16 פתרה את בעיות המתלים, אך גם יצרה חוסר איזון במכונית שמתפקדת בצורה שונה בין מסלולים ולעיתים אפילו באותו מסלול באותו סוף שבוע של מרוצים.

## תוצאות בפורמולה 1




## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות פורמולה 1 עונת 2025
ריקוד האריה

**ריקוד האריה** (בסינית מפושטת: 舞狮; בסינית מסורתית: 舞獅; בפין-יין: wǔshī) הוא ריקוד מסורתי בתרבות הסינית ובמדינות דרום-מזרח אסיה, שבו מבצעים הרקדנים תנועות המדמות אריה תוך שימוש בתחפושת אריה צבעונית. הריקוד נחשב כסמל למזל טוב ושגשוג, והוא מבוצע בדרך כלל במהלך ראש השנה הסינית, בפסטיבלים מסורתיים, באירועים דתיים, חתונות ואירועים מיוחדים אחרים.

## סגנונות ריקוד האריה
ישנם שני סגנונות עיקריים של ריקוד האריה:
# **האריה הצפוני**: סגנון זה מאופיין בתנועות אקרובטיות, הכוללות קפיצות וגלגולים. התלבושות בסגנון זה פשוטות יחסית ומאפשרות תנועה רבה.
# **האריה הדרומי**: סגנון זה מתמקד בחיקוי התנהגות האריה, וכולל תנועות גירוד, ליקוק וניעור הגוף. התלבושות בסגנון זה צבעוניות ומעוצבות יותר, והביצועים כוללים לעיתים משחק עם כדור.

## היסטוריה ומקורות
מאז ימי קדם קיימת בסין מסורת עתיקה של ריקוד בתחפושות של בעלי חיים. מופעים מסוג זה מתוארים בטקסטים עתיקים, בהם שו ג'ינג.

בסין העתיקה התפתח ריקוד האריה מעט לפני שושלת טאנג (618–907 לספירה). באותה עת לא היו אריות בסין, אך הסינים הכירו את האריה באמצעות מסורות וסיפורים שהגיעו מהודו ומממלכת פרס דרך מרכז אסיה. במהלך שושלת טאנג הריקוד היה חלק מסדרת טקסים מלכותיים ונקרא "מוזיקת השלום הגדול".

## משמעות תרבותית
בריקוד האריה משולבים אלמנטים של אמנויות לחימה סיניות, והוא מלווה במוזיקה קצבית הכוללת תופים, מצלתיים וגונג. הריקוד מסמל כוח, חוכמה ועליונות, ועל פי המסורת הסינית הוא מרחיק רוחות רפאים ומביא מזל טוב.

ריקוד האריה התפשט והוא כיום נפוץ ברחבי העולם, במיוחד בדרום-מזרח אסיה, בעיקר במקומות בהם יש קהילות של מהגרים מסין. גרסאות של ריקוד האריה נפוצות ביפן, וייטנאם, קוריאה הדרומית, באזורי ההימלאיה בטיבט והודו, וכן באינדונזיה. ריקוד דומה, שאינו ממקור סיני, קיים בגמביה ובמספר אזורים באפריקה הסמוכים לגמביה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אריות בתרבות
קטגוריה:יצירות מחול
תומאס תורילד

שמאל|ממוזער|250px|קברו של תומאס תורילד
**תּוּמַאס תּוּרִילְד** (בשוודית: **Thomas Thorild**; ) היה משורר, מבקר, פמיניסט ופילוסוף שוודי.

## קורות חיים
הוא נולד בסוורטבורג שבמערב שוודיה. שמו האמיתי של תומאס תורילד בלידתו היה תורן (Thorén), והוא שינה את שם משפחתו לתורילד (בשוודית עתיקה: "להבת תור") רק בשנת 1785. תורילד למד בבית ספר תיכון בגטבורג ולאחר מכן למד משפטים בלונד. בשנת 1782 הוא עבר לסטוקהולם, ולמד באוניברסיטת אופסלה בין השנים 1787 ל-1788 ולאחר מכן בילה זמן מה באנגליה.

ההגנה על התזה שלו באופסלה התקיימה בנוכחות המלך, ובהוראתו, תקפו שתי הדמויות הספרותיות הידועות  ו את התזה. על פי רישומי ההגנה, תורילד הצליח היטב. בשנים 1788–1790 שהה באנגליה, בניסיון להתפרסם שם כסופר ואף פרסם שני חיבורים באנגלית, אבל לאחר שהושלך לכלא שם בשל חובות, הוא חזר לשוודיה. הדוכס קרל, שעמד בראש ממשלת האפוטרופסות עבור גוסטב הרביעי אדולף הקטין לאחר רצח המלך גוסטב השלישי, הרגיש מותקף על ידי כתביו של תורילד, ולכן תורילד גורש מהמדינה בשנת 1793.

תורילד עבר לגרייפסוואלד, שהייתה אז בשליטת שוודיה, שם מצא בסופו של דבר משרה כפרופסור לספרות וכספרן. כאן, ב-11 בספטמבר 1797, בכנסיית ניקולאי הקדוש, הוא התחתן עם אהובתו, גוסטבה שטיגליג פון קובסקי, שליוותה אותו לגלות ושאיתה נולדו לו שני ילדים. הוא לימד 13 שנה ב עד מותו ב-1808, ונקבר בנוינקירכן הסמוכה לגרייפסוואלד.

## חשיבות
תומאס תורילד היה תומך של הסוגה הספרותית של "סער ופרץ" ומתנגד לנאו-קלאסיציזם בהשראה צרפתית, שנציגיו העיקריים בשוודיה היו יוהאן הנריק שלגרן ו. מודלי החיקוי הגדולים של תורילד היו ז'אן-ז'אק רוסו, פרידריך גוטליב קלופשטוק, אוסיאן וגתה הצעיר. הדבר בא לידי ביטוי בהעדפתו של תורילד לצורות חופשיות ולתשוקות גדולות, וכן בדחייתו את כל המגבלות. שירו הגדול הראשון היה השיר הבלתי מחורז "Passionerna" (התשוקות), שפורסם בשנת 1781, ובו הביע תחושה פנתאיסטית לטבע.

עם זאת, היה ידוע פחות כמשורר ויותר כסופר ומבקר ספרות. הוא היה מעורב בסכסוכים חריפים וארוכי שנים עם יריבים ספרותיים, כמו שלגרן, שנגדו כיוון את "straffsång" (שיר עונשין) בשנת 1784.

תורילד נודע בתמיכתו המוקדמת בזכויות נשים. במאמרו משנת 1793, "Om kvinnokönets naturliga höghet" (על העליונות הטבעית של המין הנשי), הוא תמך בשוויון מגדרי.

תורילד היה גם פעיל פוליטית, נלחם למען חופש ורפורמות חברתיות רחבות היקף, ובירך על המהפכה הצרפתית, אף על פי שהתרחק מהקיצוניות שלה בשנת 1794. הוא עצמו אמר על מטרתו: "להסביר את כל הטבע ולרצות לעצב מחדש את העולם כולו."

על שמו קרוי פארק  בסטוקהולם.

## מבחר מכתביו

* Samlade skrifter . Blom, Lund 1975–1990 (12 vols.).
* *The sermon of sermons on the impiety of priests and the fall of religion.* 1789
* *True heavenly religion restored and demonstrated upon eternal principles : With a call to Christians of higher sense.* 1790


## לקריאה נוספת

* Herman Lindqvist, *Historien om Sverige. Gustavs dagar* (The History of Sweden. The days of Gustav III)
* 


## קישורים חיצוניים

* 


* Tomas Thorild, Biography in the Runeberg Project (in Swedish)


קטגוריה:משוררים שוודים
קטגוריה:מבקרי ספרות
קטגוריה:ילידי 1759
קטגוריה:נפטרים ב-1808
אורמל סימפסון

**אורמל הינקלי סימפסון** (באנגלית: **Oramel Hinckley Simpson**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מלואיזיאנה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כסגן מושל מדינתו בשנים 1924–1926, ומתוקף תפקידו זה, כאשר נפטר המושל הנרי פוקואה, הושבע סימפסון כמושל לואיזיאנה ה-39, וכיהן בתפקיד עד לתום תקופת כהונתו המתוכננת של פוקואה במאי 1928.
## ראשית חייו
אורמל סימפסון נולד בוושינגטון שבלואיזיאנה, כבנם של סמואל פ. סימפסון ושל מרי אסתר (לבית בירס) סימפסון. הוא למד בסנטנרי קולג' שבשריבפורט ובבית הספר למשפטים של אוניברסיטת טוליין. ב-1899 הוא נשא לאישה את לואיז ארנסטין פיצ'ט.
## קריירה
ב-1924 נבחר סימפסון כסגן מושל לואיזיאנה תחת המושל הנרי פוקואה. ב-11 באוקטובר 1926, עם מותו של פוקואה בעת כהונתו, הושבע סימפסון כמושל לואיזיאנה ה-39.

במהלך תקופת כהונתו כמושל, התנגד סימפסון להקמת גשר אגרה על החלק המזרחי של אגם פונטצ'רטריין שנבנה כדי לקשר בין ניו אורלינס לבין סלידל. הוא הציע בניית גשר פטור מאגרה משף מנטור , אך כמה אנשי מפתח בניו אורלינס הצליחו להוביל לבנייתו של גשר האגרה על אף התנגדויותיו. בהמשך הוא פתח שירות מעבורות כחלופה פטורה מתשלום.

בתקופה זו הפך הקו קלוקס קלאן לבעיה בלואיזיאנה. הועברה חקיקה שאסרה על עטיית ברדסים, מסכות וגלימות, למעט אלו שלבשו אותם במהלך מרדי גרא וחבישת מסכות בנשפים ומסיבות.

שיטפון גדול שהתחולל ב-1927 אילץ את סימפסון להורות על ביצוע שינויים במבנה הסכרים במורד נהר המיסיסיפי כדי להגן על ניו אורלינס. לאחר מכן, המדינות שהושפעו מהשיטפון, לואיזיאנה, ארקנסו ומיסיסיפי, פעלו יחדיו להבטחת קבלת סיוע מהממשלה הפדרלית למניעת שיטפונות. בעליהם של נכסים שניזוקו כתוצאה מהשינויים בסכרים פוצו על ידי המדינה.

לאחר תום כהונתו כמושל, היה סימפסון למזכיר הסנאט של לואיזיאנה.
## מותו
אורמל סימפסון נפטר בניו אורלינס ב-17 בנובמבר 1932, כתוצאה מהתקף לב. הוא נטמן בבית הקברות גרינווד שבעיר.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 2 Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 582


## קישורים חיצוניים
* אורמל סימפסון באתר אגודת המושלים הלאומית 
* אורמל סימפסון באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי לואיזיאנה
קטגוריה:מושלי לואיזיאנה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:סגני מושלי לואיזיאנה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת טוליין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1870
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1932
יהושע וידר

**יהושע וידר** (י"ז בשבט ה'תרס"ו, 12 בפברואר 1906 – י"ד באלול ה'תשכ"ג, 22 באוגוסט 1963) היה חזן, בעל קול מרשים ומלחין, יהודי-הונגרי מהחזנים הבולטים בדור שאחרי השואה. נודע בסגנון ביצוע מרגש, קול מתוק ורך, וביכולת ייחודית להבעה טקסטואלית ולפרשנות מוזיקלית מעמיקה לפי רוח התפילה.

## קורות חיים
נולד במישקולץ שבהונגריה, למשפחה שעסקה רבות בחזנות. אביו, ר' אשר אריה וידר, מחסידי סיגט, שימש כשוחט בעיר והיה חזן ידוע, וכך גם אחיו. משפחת וידר נחשבה ל"שושלת חזנים" ששירתה בבתי הכנסת המרכזיים בהונגריה. כאשר יהושע היה בן שנתיים עברה המשפחה לעיר נאנאש, ומשום כך נודע אביו בכינוי "אשר נאנאשער".

בילדותו ניכר כישרונו הקולי יוצא הדופן, והוא זכה לחינוך דתי ומוזיקלי עשיר. למד את רזי החזנות מהחזנים המובילים בהונגריה, ובצעירותו כבר הופיע בקונצרטים, שידורי רדיו ואף הוכתר כילד פלא מוזיקלי.

## לימודים והתחלת הקריירה
בסביבות גיל 18 עבר לווינה, שם למד שירה ופיתוח קול אצל המורים אפרים שלפאק, יהודה לייב מילר ועמנואל פרנקל. מוריו זיהו את יכולותיו הקוליות הגבוהות ועודדוהו לפתח קריירה מקצועית בשירה קלאסית וחזנות.

בשנת 1925 נישא, וקיבל משרת חזנות ראשונה בעיר דברצן. לאחר מכן שימש חזן גם בבודפשט, בווינה, ולבסוף במישקולץ, שם שירת מ־1931 כחזן ראשי של בבית הכנסת הגדול. חזן שני בבית הכנסת היה יוסף פיש.

## בתקופת השואה
במהלך השואה, בשנת 1944, גורש עם משפחתו לאושוויץ. אשתו חנה ושלושת ילדיהם הצעירים נרצחו במחנה. וידר עצמו שרד יחד עם שלושת ילדיו הנותרים: חנוך (אלימלך), שרה־בלומה ופייגה. רוב שאר בני משפחתו נספו.

## לאחר השחרור
לאחר תום המלחמה שימש כחזן בעשרות מחנות עקורים ברחבי גרמניה, והיה לדמות רוחנית חשובה בקרב שורדי השואה. בין השנים 1945–1949 שימש חזן קבוע במינכן.

בשנת 1949 היגרו ילדיו לארצות הברית ווידר הצטרף אליהם. הוא מונה לחזן ראשי של בית הכנסת "תלמוד תורה ד'פלטבוש" בברוקלין, ושירת שם עד 1954. לאחר מכן שימש חזן בקהילת "אוהב צדק" בניו יורק עד 1957.

## בקנדה ופטירתו
בעקבות בעיות נשימה שנגרמו לו משהותו באושוויץ (חול שנכנס לריאותיו), המליצו רופאיו על מגורים באוויר הרים. הוא עבר למונטריאול שבקנדה, וקיבל משרת חזנות בבית הכנסת בשכונת סנודון.

בשנת 1963 לקה בהתקף לב ונפטר במהלך כהונתו. הוא נטמן בבית העלמין היהודי במונטריאול.

## מוזיקה ויצירות
וידר הלחין וביצע עשרות פיוטים ותפילות, רבות מהן מושרות עד היום בבתי כנסת אשכנזיים. הלחנים שלו מתאפיינים בעדינות, רגש רב, ותחושת תחנונים עמוקה.
* "ולא תבושי"
* "אפפוני חבלי מוות"
* "לעולם יהא אדם"
* "ממקומך"
* "ריבון העולמים"
* "והוא רחום"
* "שמע ישראל"
* "מודים אנחנו לך"
* "אנא בכח"

יש תקליטים מסחריים ו־CD הכוללים שירים אלה, כמו "פניני חזנות" מ־2003.

## להאזנה
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה באתר Holocaust Music
* דף לזכרו באתר Geoffrey Shisler

קטגוריה:מלחינים יהודים הונגרים
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:חזנים הונגרים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:חזנים גרמנים
קטגוריה:חזנים אמריקאים
קטגוריה:חזנים קנדים
קטגוריה:מונטריאול: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1963
חרארדוס הנדריקוס דרזה

**חֶרָארְדוּס הֶנְדְרִיקוּס דְרֶזֶה** (בהולנדית: **Gerardus Hendrikus Drese**; נולד ב-23 בספטמבר 1902 – נפטר ב-9 באוגוסט 1980) היה מחבר בעיות שחמט בדרגת אמן בינלאומי ובעיקר פותר בעיות שחמט (problemist) הולנדי, בעל תואר שופט בינלאומי (International Judge) בתחום קומפוזיציית בעיות שחמט, ובמקצועו - מורה.

## פעילות ותחרויות בינלאומיות
* בשנים 1933–1935 זכה במקום הראשון בתחרות שזכתה לכינוי Ruy Lopez Chess Club Tourney על בעיית "מט בשלושה מסעים" (#3).
* בשנת 1951 זכה בפרס הראשון במגזין פרוֹבּלֶמְבּלָאד (Probleemblad), על בעיית self-mate in 2 (s#2)

לאור הערכת תרומתו הרחבה לקומפוזיציה, חובר אוסף של 62 בעיות שיצר, ופורסמו במהדורה החמישית של סדרת "Probleemcomponisten" בעריכת ד"ר נימייר (Niemeijer) .

## בעיות שחיבר
הלבן מתחיל ונותן מט בשלושה מסעים, בעיה משנת 1935 שפורסמה ב-Tijdschrift v.d. KNSB. הבעיה זכתה בפרס השני בתחרות.

מט בשלושה מסעים, בעיה משנת 1935 שפורסמה ב-Tijdschrift v.d. KNSB., יוטיוב החל מדקה 17:10

## קישורים חיצוניים
* 123 מבעיותיו של חרארדוס הנדריקוס דרזה, dieschwalbe

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים הולנדים
קטגוריה:פרובלמאים
קטגוריה:מורים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1902
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1980
ריצ'רד צ'ארלס האנטר

**ריצ'רד צ'ארלס האנטר** (באנגלית: **Richard Charles Hunter**; 3 בדצמבר 1884 – 23 בינואר 1941) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית מנברסקה. הוא התפרסם במיוחד בזכות כהונתו כחבר הסנאט של ארצות הברית (1934–1935) וכתובע הכללי של נברסקה בשנים 1937–1939.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
האנטר נולד ב־3 בדצמבר 1884 בעיר וסט פוינט שבנברסקה, והיה בנם של ג'ייבז ריצ'רד האנטר ושרה פרנסס (אולמסד) האנטר. בשנת 1885 עברה משפחתו לאומהה, שם למד בבתי הספר הציבוריים וב־1904 השלים את לימודיו בתיכון אומהה.

ב־1909 סיים תואר ראשון באוניברסיטת נברסקה. לאחר מכן למד משפטים בהרווארד, וב־1911 קיבל תואר מבית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה.

### קריירה
לאחר שהוסמך לעריכת דין, החל האנטר לעסוק במקצועו בלינקולן, ובשנת 1912 חזר לאומהה והמשיך לעסוק שם בעריכת דין.

בין השנים 1915–1917 כיהן כחבר בבית הנבחרים של נברסקה וכשופט בבית המשפט העירוני של אומהה. בשנת 1920 התמודד ללא הצלחה על תפקיד התובע הכללי של המדינה, וב־1928 ניסה להתמודד על תפקיד נציב הרכבות של נברסקה – וגם אז לא נבחר.

ב־1934 נבחר לסנאט של ארצות הברית בבחירות מיוחדות, ונכנס לכהונה של חודשיים בלבד, להשלים את תקופת כהונתו של הסנאטור רוברט ב. הוול, שמת במהלך כהונתו. הוא לא התמודד בבחירות הרגילות, וכיהן בין 7 בנובמבר 1934 ל־3 בינואר 1935.

ב־1936 נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לתפקיד התובע הכללי של מדינת נברסקה, וכיהן בתפקיד בין 1937 ל־1939. עד היום, הוא נותר הדמוקרטי האחרון שכיהן בתפקיד זה.

### מותו
האנטר נפטר בטוסון שבאריזונה, ב־23 בינואר 1941. הוא נקבר בבית העלמין וסט לואון ממוריאל פארק שבאומהה.

## משפחתו
ב־22 באפריל 1908 נישא האנטר לווילטה ג'. טיילור (1887–1937). לשניים לא נולדו ילדים.

## קישורים חיצוניים
*
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי נברסקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נברסקה–לינקולן
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מנברסקה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1884
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1941
אוואטר 11

ממוזער|מבט אחורי
ממוזער|פְּנִים

**אוואטר 11** (Avatr 11, המספר נהגה "אחד אחד") היא מכונית יוקרה קרוסאובר חשמלית בקטגוריית D-SUV המיוצר על ידי Avatr Technology, מיזם משותף בין צ'אנגן אחת מענקיות הרכב בסין, וספקית סוללות ליתיום-יון הגדולה בעולם CATL. זהו הדגם הראשון תחת המותג Avatr.

## היסטוריה
בשנת 2018 הוקמה שותפות בין צ'אנגן לבין חברת ניאו, אך ניאו נסוגה מן המיזם בעקבות משבר פיננסי. במקומה הצטרפה CATL, שהפכה לבעלת מניות מרכזית בחברה. נכון לשנת 2023, צ'אנגן החזיקה ב-40.99% ממניות Avatr, ו-CATL החזיקה בכ-17.1%.

חברת וואווי אינה בעלת מניות במיזם, אך מספקת עבורו רכיבים טכנולוגיים ובהם מערכות הנעה חשמליות, תוכנות נהיגה חכמה, קישוריות ומערכות אינפוטיינמנט.

## עיצוב ופנים
על העיצוב והפיתוח של אוואטר 11 עבד צוות מהנדסים ומעצבים עם ניסיון מתעשיית הרכב הגרמנית, ובראשם המעצב נאדר פאג'ינזדה שהיה אמון על העיצוב של סדרות 6 ו-7 ב-BMW. העיצוב כלל שיתופי פעולה עם בתי אופנה כדוגמת Dior ו-Givenchy.

הדגם מוצע בתצורה של ארבעה או חמישה מושבים. תא הנוסעים כולל לוח מחוונים דיגיטלי בגודל 10.25 אינץ', מסך מולטימדיה מרכזי בגודל 15.6 אינץ׳ וצג נוסף לנוסע הקדמי בגודל 10.25 אינץ׳, משטח טעינה אלחוטי בהספק של 50 וואט (טעינה מהירה) לטלפון חכם, מערכת שמע עם 25 רמקולים של המותג הבריטי Meridian ועוד.

## טכנולוגיה
גרסת ההנעה הכפולה (AWD) מפיקה 575 כוח סוס ו-64 קג"מ. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קילומטר לשעה עומד על 4.5 שניות ולפי תקן WLTP הוא מסוגל לגמוע מרחק של עד 540 קילומטר בין טעינות בזכות סוללה גדולה במיוחד בקיבולת של 116 קילוואט-שעה.

גרסת ההנעה האחורית (RWD) מפיקה 311 כ"ס, 36 קג"מ מומנט, תאוצה של 6.6 שניות מ-0 ל-100 קמ"ש וטווח נסיעה של 475 ק"מ, הודות לסוללה בקיבולת 90 קוט״ש.

הסוללות בשני הדגמים תומכות בטעינת DC מהירה בהספק של 240 קילוואט המוסיפה טווח של כ-200 ק"מ בתוך כ-10 דקות בלבד.

## בישראל
מותג אוואטר הושק בישראל ביולי 2025 על ידי קבוצת אלבר, אחת מקבוצות הרכב הגדולות בישראל.

## גלריה

קובץ:2022 Avatr 11 (front).jpg|מבט קדמי
קובץ:Avatr 11 005.jpg|מבט לצד
קובץ:AVATR 11 002.jpg|מבט אחורי
קובץ:2022 Avatr 11 interior.jpg|מבט פנים


## קישורים חיצוניים

* קישור לעמוד הדגם של היבואן בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:מכוניות חשמליות
קטגוריה:קרוסאובר
אוטל מטיניון

**אוטל מטיניון** (בצרפתית: **Hôtel de Matignon**) הוא המעון הרשמי ומקום העבודה העיקרי של ראש ממשלת צרפת. המבנה ממוקם ברובע השביעי של פריז, ברחוב דה וארן 57. השם מטיניון כמעונו המנהלי משמש כמילה נרדפת לפעולות הממשלה של ראש הממשלה.

## היסטוריה
מלון דה מטיניון נבנה על ידי האדריכל ז'אן קורטון (1671–1739) החל משנת 1722, באזור פובורג סן ז'רמן, שהיה אז בצמיחה מהירה. הבניין, שנבנה על אדמה ביצתית שהיה צורך לייבש ולמלא, הוא דוגמה יוצאת דופן לאחוזה בסגנון ריג'נסי, שתוכננה בין חצר לגן. ז'אק הרביעי דה מטיניון (1689–1751), שנישא ללואיז-היפוליט גרימלדי (1697–1731), נסיכת הכתר של מונקו, בשנת 1715, עבר לשם משנת 1725. מלון דה מטיניון נותר מעונם הפריזאי של הנסיכים והנסיכות המלכותיות של מונקו עד המהפכה הצרפתית.

בשנת 1808 נרכש המלון על ידי שארל-מוריס דה טאלייראן-פריגור (1754–1838). שר החוץ לשעבר הרחיב אותו על ידי בניית שני אגפים בצד הגן, אשר נהרסו מאוחר יותר. טלייראן ערך שם קבלות פנים מפוארות במשך מספר שנים, אך עקב קשיים כלכליים, מכר את המלון לנפוליאון בתמורה לביטול חובותיו. עד 1814, מטיניון הפך למעון הקיסרי שעמד לרשות ריבונים זרים שעברו דרך צרפת. בשנת 1814, לאחר התפטרותו של נפוליאון הראשון וחזרתה מגלותה של משפחת המלוכה, לואי ה-18 החליף את מלון דה מטיניון בארמון האליזה, שהיה שייך לבת דודתו, הדוכסית מבורבון. במשך קצת יותר מ-30 שנה, מלון דה מטיניון הפך להוספיס לאנשים נזקקים.

באמצע המאה ה-19, המלון נרכש על ידי הדוכס והדוכסית מגליירה, בני האצולה הגנואזית, אשר הותירו חותם מתמשך על שהותם במלון על ידי שינוי העיצוב בחדרים רבים, אשר עדיין נראה לעין. עבודות השיפוץ של הבניין הוביל האדריכל פליקס דובן (1798–1870). בשנת 1886 הורישה הדוכסית מגליירה את מלון מטיניון לקיסר אוסטרו-הונגריה, פרנץ יוזף מהבסבורג, שהקים שם את שגרירותו בין השנים 1889 ו-1914. במהלך תקופה זו, הגן שופץ על ידי גנן הנוף אכיל דושן כדי לארח קבלות פנים.

כאשר פרצה מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, האימפריה האוסטרו-הונגרית העבירה את המבנה לחסותן של מדינות נייטרליות (ארצות הברית ולאחר מכן שווייץ). בסוף המלחמה בשנת 1918, צרפת ואוסטרו-הונגריה טענו לבעלות על הבניין. צרפת רכשה אותו בסופו של דבר תמורת 13.5 מיליון פרנק (סכום שחולק בין אוסטריה להונגריה). בין השנים 1921 ו-1934 הוקמו שם בתי דין לבוררות מעורבים כדי ליישב סכסוכים הקשורים לתפיסה ולחרימה של רכושם של אויבים לשעבר. ב-3 בינואר 1923, סיווגה המדינה הצרפתית את הבניין והגן כאתר היסטורי, בפרט כדי למנוע את חלוקת הפארק לחלקות. שנת 1935 סימנה את תחילת הקצאת אוטל דה מטיניון לראש ממשלת צרפת (נשיאי המועצה אז ראשי ממשלה מהרפובליקה החמישית).

היוצא מן הכלל היחיד היה הגנרל דה גול, אשר לאחר מלחמת העולם השנייה העדיף להתיישב באוטל דה בריאן, מטה משרד הכוחות המזוינים. עם זאת, אוטל דה מטיניון נותר המקום בו נערכות ישיבות הקבינט. בשנת 1958, ניסח הגנרל דה גול, הנשיא האחרון של מועצת הרפובליקה הרביעית, את החוקה החדשה יחד עם שר המשפטים מישל דברה, שאומצה במשאל עם ב-28 בספטמבר; לאחר שנבחר לנשיא הרפובליקה ב-21 בדצמבר, עזב הגנרל דה גול את אוטל דה מטיניון ועבר לארמון האליזה. מלון דה מטיניון נותר מקום עבודתו של ראש הממשלה (ראש הממשלה) ועמיתיו הקרובים. הוא מאכלס גם את המזכירות הכללית של הממשלה.

## ראו גם
* הסכמי מטיניון

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: מעונות רשמיים
קטגוריה:פריז: ארמונות
קטגוריה:הרובע השביעי של פריז
קטגוריה:צרפת: בתי מגורים
קטגוריה:פריז: מבנים היסטוריים
קטגוריה:ראש ממשלת צרפת
פליפה מסרי

**פליפה אנדרס מסרי אנתיהואי** (בספרדית: **Felipe Andrés Massri Antihuay**, בערבית: **فيليبي أندريس مصري أنتيهواي**, בתעתיק מדויק: **פיליבי אנדריס מצרי אנתיהואי**; נולד ב-18 בפברואר 2002 בסנטיאגו דה צ'ילה שבצ'ילה) הוא כדורגלן פלסטיני-צ'יליאני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אוניון אספניולה מליגת העל הצ'יליאנית ובנבחרת פלסטין.

## קריירת מועדונים
מסרי גדל במחלקת הנוער של אוניון אספניולה, ובשנת 2022 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הצ'יליאנית והגביע הצ'יליאני.

## קריירה בין-לאומית
מסרי נולד בסנטיאגו דה צ'ילה שבצ'ילה, וסבא רבא שלו מצד אביו הוא פלסטיני. בשנים 2022–2023 השתתף במחנה אימונים ובמשחקי ידידות של נבחרת צ'ילה עד גיל 23.

הוא זומן לסגל נבחרת פלסטין לקראת משחק הידידות נגד נבחרת מלזיה ב-8 בספטמבר 2025, וערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת כשנכנס כמחליף בדקה ה-89 במשחק, שנגמר בהפסד 1-0.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צ'יליאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'יליאנים
קטגוריה:כדורגלנים פלסטינים
קטגוריה:קשרי כדורגל פלסטינים
קטגוריה:כדורגלני אוניון אספניולה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פלסטין
קטגוריה:צ'יליאנים שנולדו ב-2002
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-2002
קרים אלאיבגוביץ'

**קרים אלאיבגוביץ**' (בבוסנית ובגרמנית: **Kerim Alajbegović**; נולד ב-21 בספטמבר 2007 בקלן שבגרמניה) הוא כדורגלן בוסני-גרמני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת רד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית ובנבחרת בוסניה והרצגובינה.

## קריירת מועדונים
אלאיבגוביץ' גדל במחלקת הנוער של פ.צ. קלן, ובשנת 2021 עבר למחלקת הנוער של באייר לברקוזן. בחודש ינואר 2025 חתם על חוזה מקצועני ראשון בבאייר לברקוזן.

ב-3 ביולי 2025 חתם ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית.

## קריירה בין-לאומית
אלאיבגוביץ' שיחק בנבחרות הצעירות של בוסניה והרצגובינה. בחודש אוגוסט 2025 זומן לסגל נבחרת בוסניה והרצגובינה לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2026 נגד נבחרות סן מרינו ואוסטריה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–6 על נבחרת סן מרינו ב-6 בספטמבר, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים בוסנים
קטגוריה:קשרי כדורגל בוסנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני רד בול זלצבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בוסניה והרצגובינה
קטגוריה:בוסנים שנולדו ב-2007
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-2007
סטלינגרד (ספר)

**סטלינגרד** (באנגלית: **Stalingrad**) הוא ספר היסטורי־נרטיבי מאת אנטוני ביוור העוסק בקרב על סטלינגרד ובאירועים שקדמו לו, כחלק ממלחמת העולם השנייה. הספר ראה אור לראשונה בהוצאת Viking Press ב־1998. בשנת 1999 זכה בפרס סמואל ג׳ונסון הראשון, בפרס וולפסון להיסטוריה ובפרס הות׳ורנדן.

## תוכן
הספר נפתח במבצע ברברוסה, פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות ביוני 1941 והדחיפה לתוך שטחי המזרח, ומתמקד בעיקר בקרב על סטלינגרד, במיוחד מן המתקפה הגרמנית הראשונית ועד מבצע אורנוס וניצחון הסובייטים. הוא מתאר את הקרבות שלאחר מכן וכן פשעי מלחמה שבוצעו משני הצדדים. הספר מסתיים בתבוסה ובכניעה של הכוחות הגרמניים בפברואר 1943 ובתחילת המתקפה הסובייטית מערבה. ביוור שב לנושא המלחמה בחיבור ההמשך שלו, נפילת ברלין 1945 (2002).

## פרסום
סטלינגרד יצא לאור בפיליפינים תחת הכותרת Stalingrad: The Fateful Siege 1942–43, ותורגם ל־18 שפות. המהדורה האנגלית בכריכה רכה פורסמה ב־1999 בידי Penguin Books. בישראל יצא הספר בהוצאת יבנה בשנת 2000 ותורגם על ידי כרמית גיא, ובהמשך בהוצאת ידיעות אחרונות בשנת 2019 ותורגם על ידי עמנואל לוטם.

## ביקורות
קית' לאו, בהטלגרף, ציין כי סטלינגרד שינה הן את מעמדו של ביוור והן את דימויה של ההיסטוריה הצבאית, מנושא ל"אלופי־כורסה" למושא מושך ומוכר ברשימות רבי־המכר. לדבריו, "המרענן בספר היה השילוב בין קפדנות מחקרית לבין חוש מספר סיפורים", כשהסיפור "מגובה מבט-על אך מצטיין במיוחד במבט מלמטה, מנקודת ראותם של החיילים הפשוטים".

ריצ'רד ברנשטיין, ב־The New York Times, כתב כי "קנה המידה הקולוסלי של סטלינגרד, המגלומניה, האבסורד המוחלט, ועוצמת הטבח בנקודת המפנה של המלחמה, כולם נלכדים להפליא". הוא מסכם: "זהו סיפור מדהים ומפכח, שבספרו של ביוור סופר במלואו ובסמכותיות".

## פרסים
הספר זכה בפרס סמואל ג׳ונסון הראשון, בפרס וולפסון להיסטוריה ובפרס הות׳ורנדן (1999).

## איסור תרגום רוסי באוקראינה
בשנת 2018 נאסרה באוקראינה יבוא גרסה רוסית של הספר, יחד עם ספרים נוספים, מכוח חוק (2016) האוסר ספרים מרוסיה בעלי תכנים "אנטי־אוקראיניים". ביוור אמר כי "נדהם" מההחלטה לאסור יבוא של 30,000 עותקים. הרשויות טענו כי קטעים מסוימים מציגים "לאומנים אוקראינים" כמבצעי פשעים; ביוור דחה את הדברים והפנה לעדויות גרמניות אנטי־נאציות כמקוריו. ארגון זכויות האדם של חרקוב כינה את האיסור "בלתי־מובן". דיווחים הצביעו על פערים משמעותיים בין תרגומים רוסים לגרסה האנגלית, למשל החלפת "שני גדודי משטרה" ב"שני גדודי לאומנים אוקראינים".

## בתרבות הפופולרית
בעונה הראשונה של הקומדיה הבריטית פיפ שואו (2003) מחזיקה הדמות מארק קוריגן (דייוויד מיטשל) עותק של סטלינגרד ומשתמש בעובדות מן הספר כדי להרשים שכנה; לאורך הסדרה נראה כי הוא קורא בו שנים רבות. בסדרת הטלוויזיה מנהל הלילה נראה עותק של סטלינגרד בביתו של סוחר הנשק ריצ'רד רופר.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1998
קטגוריה:קרב סטלינגרד
טאהר א-נונו

**טאהר א-נונו** (בערבית: **طاهر النونو**; נולד ב-1970) הוא יועץ תקשורת של ראש הלשכה המדינית של ארגון הטרור חמאס. א-נונו הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת אל-אזהר בעזה.

## ביוגרפיה
טאהר א-נונו נולד בשנת 1970 בעיר עזה. הוא החל את לימודיו בעזה וקיבל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת אל-אזהר בעזה. א-נונו הוא דמות בולטת בתקשורת הפלסטינית.

### פעילויות
* הוא החל את פעילותו בשנת 1990 בארגון הטרור חמאס.
* הוא מילא תפקידים שונים בתנועה, ביניהם ראש משרד התקשורת של התנועה בעזה.
* בשנת 2019 מונה למנהל התקשורת של משרד חמאס בלוב.
* בשנת 2019 מונה ליועץ התקשורת של ראש הלשכה המדינית של חמאס.
* א-נונו הוא דמות בולטת בזירת התקשורת הפלסטינית.

### במלחמת חרבות ברזל

בעקבות חטיפת הישראלים לרצועת עזה בטבח שבעה באוקטובר ב-7 באוקטובר 2023, ופתיחת מלחמת חרבות ברזל, א-נונו מילא תפקיד מפתח במשא ומתן שהוביל להסכם הפסקת האש הראשון בין חמאס לישראל.

על פי פרסומים זרים ב-9 בספטמבר 2025 במהלך מבצע פסגת האש הוא הותקף על ידי חיל האוויר יחד עם משלחת המשא ומתן. א-נונו לא נפגע והתראיין באל-ג'זירה ב-14 בספטמבר 2025.

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילי חמאס
קטגוריה:יועצי תקשורת
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1970
מרדכי אבגר

**מרדכי אבגר** (31 במאי 1918 – 16 בנובמבר 2002) היה דיפלומט ושגריר ישראלי.

## ביוגרפיה
אבגר נולד בגרמניה ועלה לארץ ישראל ב-31 ביולי 1933, זמן קצר לאחר עליית הנאצים לשלטון. בשנים 1934–1948 היה חבר בארגון "ההגנה" והשתתף, בין היתר, במאורעות תרצ"ו וב.

את פעילותו במשרד החוץ החל ב-1958, עת מונה לקצין מנהלה ומנהל חשבונות אזורי בשגרירות ישראל בווינה. בהמשך עבד כגזבר משנה, כיועץ וכראש המדור הקונסולרי בשגרירות ישראל בבוקרשט, מונה לשגריר ישראל בנפאל ב-1967. הוא סיים את תפקידו זה ב-1971. ב-1973 היה שגריר ישראל בגאנה. בתפקידו האחרון במשרד שימש מרכז רשומות ומאגרי מידע באגף התקשוב. ב-31 במאי 1983 פרש ממשרד החוץ.

הוא נפטר ב-2002, בגיל 84. נקבר בהר המנוחות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:שגרירי ישראל בנפאל
קטגוריה:שגרירי ישראל בגאנה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
מכתבים קטנים מרושעים

**מכתבים קטנים מרושעים** (באנגלית: **Wicked Little Letters**) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 2023 מסוגת דרמה קומית היסטורית בבימויה של ת'יאה שארוק , עם אוליביה קולמן וג'סי באקלי בתפקידים הראשיים.

התסריט של ג'וני סוויט נכתב בצורה קומית בהשראת המקרה של מכתבי הנאצה של ליטלהמפטון -  חקירת שליחת מכתבי נאצה גדושים בניבולי פה בעיירה ליטלהמפטון  בשנים 1920-1923.

## תקציר העלילה
אדית סוואן (אוליביה קולמן) היא רווקה כבת שלושים שגרה עם הוריה אדוארד (טימוטי ספול) וויקטוריה (ג'מה ג'ונס) בעיירה ליטלהמפטון במחוז סאסקס על גדת תעלת למאנש. לאחרונה קבלה מכתבים אנונימיים ובהם קללות וניבולי פה קשים. כאשר מגיע המכתב ה-19 מחליט אביה לגשת למשטרה.

הוא מסביר למפקד המשטרה כי הוא בטוח שמי שולח את המכתבים האלה היא רוז גודינג (ג'סי באקלי). רוז הגיעה לדבריה לשכונה מאירלנד לאחר שבעלה נהרג במלחמה הגדולה. היא גרה שם עם בתה ננסי (אלישה ויר) ובן זוגה ביל (מלאקי קירבי). רוז היא חמת מזג ורבה עם כולם תוך הטחת צעקות של ניבולי פה קשים. אדית ורוז היו פעם ידידות אך רוז חושדת שאדית דיווחה עליה לשלטונות הרווחה בגלל הזנחת בתה ומאז הן הפכו לאויבות בנפש.

מפקד המשטרה וסגנו פפווריק (יו סקינר) מסכימים לכך ומוציאים צו מעצר לרוז. היא נכלאת ואין לה 3 פאונדס לשחרור בערבות.

רק השוטרת גלדיס מוס (אנג'אנה ואסאן) משוכנעת שהיא חפה מפשע. היא מתחילה לחקור אבל מושעית על ידי המפקד המיזוגני בגלל שעסקה בעניין שלא בסמכותה. 

גלדיס פונה למייבל (איילין אטקינס), אן (ג'ואנה סקנלן) וקייט (לולי אדפופ) שמסכימות לדעתה ואן משחררת את רוז בכסף שקבלה ממכירת חזיר.

הן חושדות באדית ועוקבות אחריה כל הזמן אך היא מבחינה בהן ומשטה בהן. למעשה אדית היא זאת ששולחת מכתבים גסים ומרושעים לאנשים רבים וגם לעצמה. העניין מתפשט ברחבי בריטניה ומתפרסם בעיתונים. את אחד המכתבים קוראת אמה ויקטוריה שצונחת ומתה.

במשפט מנסה התובע להטיל דופי בהתנהגותה של רוז ונראה שדעת הקהל נגדה למרות שגלדיס מוכיחה להם שכתב היד הוא של אדית ולא של רוז.

גלדיס וחברותיה מתכננות מלכודת. הן רוקחות דיו סתרים. על קייט שעובדת בסניף הדואר למכור לה את הבולים האלה. אדית כותבת מכתב מרושע וקייט מוכרת לה מכתב מסומן. אדית מכניסה את המכתב לתא הדואר הגדול שבתוכו יושבת בתה של גלדיס. היא נתפסת, השוטרים מוזעקים ונוכחים לדעת שזה המכתב של אדית עם הדיו המסומן במילים "אדית סוואן".

היא נכבלת קבל עם ועדה והפקד לוקח את הגילוי על עצמו ומחזיר אותה למשטרה. אביה אדוארד מבקש ממנה שתחזור אליו לאחר הכלא והיא "שוטפת" אותו בקללות וניבולי פה שדומים לאלה שבמכתביה.

לבסוף היא נדונה לשנת מאסר עם עבודת פרך.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון, באתר יוטיוב
*שיחה עם קולמן ובאקלי, באתר יוטיוב
*מכתבים קטנים מרושעים, באתר אידיבי

קטגוריה:סרטי 2023
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:סרטי קומדיה בריטיים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטים בריטיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים בריטיים
קונסטבל

קטגוריה:שמות משפחה אנגליים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
מחוז זארפפאלץ

**מחוז זארפפאלץ** (בגרמנית: **Saarpfalz-Kreis**) הוא מחוז במזרח מדינת חבל הסאר שבגרמניה. בירת המחוז היא העיר הומבורג.

## היסטוריה
היסטורית נכלל שטח המחוז בשטח הפפאלץ (כגון נסיכות הבוחר מפפאלץ), ולא בחבל הסאר. במסגרת המלחמות הנפוליאוניות כבשה צרפת אזורים נרחבים, בהם שטח המחוז של ימינו. לאחר סיום המלחמות, הוחלט בקונגרס וינה על העברת שטח המחוז לממלכת בוואריה.
לאחר חוזה ורסאי, עבר חבל הסאר לניהול חבר הלאומים למשך 15 שנים ואזור הפפאלץ חולק לפיכך לשני חלקים. החלק שסופח לחבל הסאר נודע בכינויו סארפפאלץ, ונוהל על ידי שני המחוזות סנט אינגברט והומבורג. מחוז סארפפאלץ נוצר בשנת 1974 כאשר מחוזות סנט אינגברט והומבורג אוחדו.

## ערים ועיירות
במחוז 4 ערים ו-3 עיריות מקומיות. להלן רשימת הערים:
* בליסקסטל
* בקסבאך
* הומבורג
* זנקט אינגברט

## קישורים חיצוניים

זארפפאלץ
אדון חרדון המפוזר

"**אדון חרדון המפוזר**" הוא שיר ילדים ישראלי מאת המשוררת לאה נאור, עם לחן של נחום היימן ועיבוד של מל קלר. השיר בוצע במקור על ידי דליה פרידלנד במסגרת המחזמר "זרעים של מסטיק" משנת 1967.  

השיר מספר על דמותו של אדון חרדון המפוזר, ששוכח דברים רבים, ובין היתר גם את זהותו שלו. 

## ביצועים נוספים

אסנת פז ומקהלת ילדי בית הספר "רמת חן" ביצעו את השיר באלבום "אסנת פז - בשירי ילדים של היום ושל אז" משנת 1968.

דפנה דקל הקליטה את השיר בתקליטור "זרעים של מסטיק" בהוצאת קלסיקלטת משנת 1995.

ישראל גוריון, עירית ענבי וג'וליאן שגרן הקליטו את השיר בקלטת האוסף "שירים קטנים שאהבנו" משנת 1995.

ורדה זמיר הקליטה את השיר באלבום שירי הילדים "החיות ואני" בהוצאת "קל טף" משנת 2014.

השיר בוצע על ידי ילדי "מקהלת שרונית" מתוך שידורי ערוץ הטלוויזיה "ילדות ישראלית" משנת 2014.

## לקריאה נוספת
* לאה נאור, **אדון חרדון וגברת פלפלת**, הוצאת כנרת, 1988

## קישורים חיצוניים
* 
* אקורדים לשיר, באתר Chordify
*מילות השיר, באתר הרשמי של לאה נאור

#### ביצועים
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לאה נאור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נחום היימן
קטגוריה:זוחלים בתרבות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת CBS ישראל
קטגוריה:שירי אסנת פז
קטגוריה:שירים ממחזות זמר
סולימאן ג'אסיר

**סולימאן ג'אסיר** (1908–1992) היה איש עסקים ופילנתרופ פלסטיני שכיהן כראש עיריית בית לחם בין השנים 1948 ל-1959. נודע בזכות פעילות הצדקה שלו באזור בית לחם ובגדה המערבית.

## ביוגרפיה
ג'אסיר, שנולד למשפחה פלסטינית נוצרית, החל את דרכו העסקית בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 כשותף בחברת הבנייה והמסחר של משפחתו. בהמשך, הקים חברה משלו, בשם "Suleiman Jacir Freres", שהפכה לאחת מחברות הבנייה הגדולות ביותר בארץ ישראל. הוא גם השקיע בקרקעות ובנדל"ן והיה בעלים של מספר נכסים באזור בית לחם. אולם החברה שלו פשטה את הרגל, ומונה לו כונס נכסים שמכר חלק מנכסיו לכיסוי החובות, כולל את תכולת מלון ג'אסיר פאלאס, שנבנה במקור כאחוזה משפחתית מפוארת, וקרקעות רבות שהחזיק באזור בית לחם.

לאורך כל חייו, ג'סיר היה מסור לעזרה לעניים ולנזקקים בקהילתו. הוא הקים מספר ארגוני צדקה, ביניהם קרן הצדקה סולימאן ג'סיר, שסיפקה סיוע כספי למשפחות נזקקות, ומלון ג'סיר פאלאס, שסיפק מקומות עבודה והזדמנויות הכשרה לתושבים המקומיים.

ג'סיר נפטר בשנת 1992, אך מורשתו הפילנתרופית ושירות הקהילה ממשיכה דרך עבודתה של קרן הצדקה סולימאן ג'סיר, אשר ממשיכה לספק תמיכה למשפחות מוחלשות בבית לחם והסביבה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית בית לחם
קטגוריה:נוצרים פלסטינים
קטגוריה:אנשי עסקים פלסטינים
קטגוריה:ילידי 1908
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-1992