היודנראט בקרקוב

ממוזער| יהודים המבקשים זיהוי ואישורי עבודה, c. 1941
**היודנראט בקרקוב** היה יודנראט בן 24 אנשים שהוקם בעיר קרקוב שבפולין על ידי השלטונות הגרמניים בדצמבר 1939, ולאחר מכן בגטו קרקוב כאשר הגטו הוקם רשמית ב-3 במרץ 1941. הקמת היודנראט בקרקוב אושרה על ידי פקידי הממשל הנאצי, שדרשו להקים מועצות אלו כדי לפקח על אסירי הגטאות בגנרלגוברנמן ובאזורים כבושים אחרים. היודנראט בקרקוב הייתה בקשר ישיר עם פקידים נאצים ונשלטה בידיהם ברוב העניינים, אך הייתה לה אוטונומיה מוגבלת. היו לה 19 מחלקות שפיקחו בין היתר על עבודה, רווחה, בריאות וכספים.

יחד עם מועצות יהודיות אחרות בגנרלגוברנמן, הוקם היודנראט של קרקוב בצו כללי של הנס פרנק, מושל הגנרלגוברנמן, ב-28 בנובמבר 1939, בעקבות הצהרת ריינהרד היידריך ב-21 בספטמבר 1939, עם מטרות דומות. עם זאת, גטו קרקוב לא הוקם רשמית באזור פודגוז'ה שבמחוז קרקוב עד 3 במרץ 1941. לפני 3 במרץ היו משרדי היודנראט ממוקמים ברחוב קרקוב 41 ולאחר הקמת הגטו מוקמו המשרדים בגטו בפינת הרחובות לימנובסקי ורינק פודגורסקי. למבנה זה הייתה צמודה אחת הכניסות לגטו, שנחשבה לעיתים קרובות כ'שער 1' או 'שער ראשי'. בשער זה עבר בעבר קו חשמלית מס' 3, וכן משאיות עם סחורות, אספקה ומדים למאבטחים גרמנים. יהודים שנלקחו לעבודה מחוץ לגטו נהגו להיכנס ולצאת מהשטח באמצעות שער זה, ליד משרד היודנראט. לאחר מעצרו של ארתור רוזנצוויג עבר הצוות לרחוב וגירסקה 16, בעוד הבניין לשעבר בפינת לימנובסקי ורינק פודגורסקי שימש כמחסן לחפצים שנגנבו מהיהודים המגורשים.

## מבנה ותפקודים ארגוניים
### מאפיינים כלליים
היודנראטים נוצרו כדי לשרת את מטרות המשטר הנאצי; הממשלה הנאצית קבעה את משימותיהן, ולעיתים היו משימות שבהן נטלו יוזמה. ישעיהו טרונק, מחבר "יודנראט: היודנראטים במזרח אירופה תחת הכיבוש הנאצי", סבור כי אלה היו המשימות של היודנראטים: 1. משימות המוטלות על ידי הרשויות, כגון מפקד האוכלוסייה היהודית, אספקת פועלים לעבודת כפייה ורישום מועמדים למחנה עבודה, לגירוש וכו'.2. משימות שגרתיות ברווחה חברתית, בטיפול רפואי ובתחום הכלכלי והתרבותי – המשך של פעילות קהילתית לפני המלחמה3. משימות חדשות שנעשו חיוניות על ידי חיסול מוחלט של האוכלוסייה היהודית בגטו משירותים ממשלתיים ועירוניים כגון אספקת מזון, ניהול בתי המגורים, תעשייה, בריאות, משטרה ושירותי משפט ועוד.הנס פרנק וריינהרד היידריך גזרו גזירות דומות: הם הגדירו יודנראט כמועצה של 24 יהודים שנבחרים לתפקידיהם על ידי תושבי גטו מסוים או ממונים על ידי הנאצים. הרכב היודנראט של קרקוב השתנה בגלל התפטרויות, מעצרים ורציחות וכו' מהמועצה הראשונה ועד לחיסולו של גטו קרקוב. פקידים נאצים מקומיים היו משנים את הרכב היודנראט בקרקוב, כאשר לא היו מרוצים מפעולה מסוימת, וגטו קרקוב קופח בשל השינוי במינהל. היו"ר הראשון של היודנראט בקרקוב נבחר על ידי האס אס-אוברשארפיהרר מארק זיברט, אשר הורה למרק ביברשטיין למלא את התפקיד.

ברוב המקרים היודנראט של גטו מסוים שירת את תושבי הגטו, אך היודנראט של קרקוב הציע להפוך ליודנראט מרכזי שיפקח על הגטאות במחוז קרקוב וישרת את האינטרסים שלהם; ההצעה לא התקבלה.

### משימות אדמיניסטרטיביות
בין משימות היודנראט בקרקוב הייתה הקמת מגורים בעיר קרקוב – ולאחר מכן בגטו קרקוב – לתושבי קרקוב הקודמים העקורים ולעולים יהודים עניים מאזורים אחרים בגנרלגוברנמן וברייך. בסתיו 1939 היודנראט נאלץ למצוא מרחב מחיה ליותר מ-8,000 פליטים במגזר המאוכלס ביותר של העיר. במהלך שליטת היודנראט בגטו קרקוב, היו פקידי הגטו הנאצים משנים את גבולות הגטו באופן שרירותי, תוך עקירת יהודים בגטו, מה שהפך את המשימה למאתגרת.

היודנראט חיפש וריכז דיור לפליטים. לגבי כושר ההמצאה של ילדים בגטאות, למרות התנאים הנוראיים: ג'ק גרינר בן ה-14 הגיע עם הוריו ונאמר לו על ידי היודנראט של קרקוב לחלוק דירת שלושה חדרים עם 12 אנשים נוספים. חוסר הפרטיות היה קשה לרוב המשפחות, אך ג'ק גילה מגורים עבורו ועבור משפחתו בעליית הגג של הבית בו הם גרו.

היודנראט בקרקוב נצטווה לקיים מפקד אוכלוסייה יהודית בגטו הכולל גיל, מין ועיסוק. הותר לו להקים בגטו סניף דואר שהיה רשאי לגבות ממנו מס. היהודים היו מבודדים בגטו מהחברה הסובבת, ולכן היודנראט בקרקוב קיבל אישור מהשלטונות הגרמניים לשפוט בהתדיינויות מסוימות, כולל תיווך בין דיירי משנה לדיירים.

היודנראט של קרקוב היה אחראי על מיסוי היהודים בגטו באמצעות מס רגיל ומס חריג, כאשר הראשון מתייחס למס על כל התושבים והשני מתייחס למיסים ספציפיים על פריטים כגון תעודות לידה וחתונה ואגרות לדואר.

## קשרים עם קבוצות אחרות בגטו קרקוב
### שירות הסדר בגטו
שירות הסדר היהודי בגטו קרקוב היה אחראי לאכיפת גזירות הנאצים והיודנראט. השירות הוקם בהוראת השלטונות הנאציים, כמו ביודנראטים, אולם הוקם על ידי פקידים נאציים מקומיים, בניגוד לפקודה של רשות נאצית מרכזית, שכמותה היו הפקודות שעל סמכן הוקמו יודנראטים. פקידים נאצים רצו שייראה כי יהודים יזמו את הצורך בשירות הסדר בגטו, ולכן הניעו את היודנראט בקרקוב לבקש רשות מקפטן המיליציה המקומית (stadthauptmann), ולאחר מכן ניתן אישור. היודנראט היה מעורב בבחירת שירות הסדר בגטו ונפוטיזם רווח בבחירת בעלי התפקידים. מעט לאחר הקמת שירות השדר בגטו קרקוב ניתק השירות את הקשר עם היודנראט.

### ארגוני סיוע
היו ארגונים יהודיים נוספים שסיפקו סיוע בתוך הגטאות, והיודנראט היה באינטראקציה עם בעלי תפקידים. סוכנות הרווחה היהודית יס"ס (JSS) קיימה בספטמבר 1940 ועידה לנציגי היודנראטים של ורשה, ראדום, לובלין, צ'נסטוחובה וקרקוב שמטרתה הייתה להפחית את הנטל המופרז על עובדי כפייה. במחנות השונים.

## סיוע ציבורי
### בריאות ציבור
מחלות מידבקות השתוללו בשל התנאים הלא סניטריים והיודנראט פעל להגבילן באמצעות אמצעי בריאות הציבור. בפברואר 1940 הוקמה מחלקת הבריאות של קרקוב על ידי רופאים בניהולו של ד"ר מוריץ הבר, חבר המועצה. חלק מהתקציב מומן על ידי המועצה, השאר – מתרומות מרצון. מחלקה זו פיקחה על הטיפול הרפואי וההיגייני במקלטי הגטו (בעיקר לפליטים) ובחלק המגורים האחר של הגטו. מחלקת הבריאות ריכזה את עבודתם של 156 רופאים ו-110 עוזרים עם מתקנים שכללו מרפאת חוץ, מכון רדיולוגיה, תחנה למחלות מידבקות (על פי הנחיות שלטונות גרמניה) ובית המרקחת היחיד בגטו קרקוב, למרות שזה רק סיפק תרופות בסיסיות. בספטמבר 1940 אושפזו בבית החולים רק 36 חולים עם מחלות זיהומיות, כתוצאה מהצעדים שנקט היודנראט. לבסוף, כדי לפצות על אובדן פקידי בריאות הציבור, הפעיל היודנראט בקיץ 1940 קורס הכשרה לאנשי היגיינה שבו נערכו 63 הרצאות וקורס מעשי בן 5 ימים לחינוך ביסודות תורת ההיגיינה.

### סעד
בגטאות היו ארגוני סיוע שהיו מעורבים בפעולות רווחה בגטאות, כמו ארגון הרווחה היהודית (JSS) שפעל בשטחי הגנרלגוברנמן יחד עם היודנראטים. עם זאת, פעילות ה-JSS בקרקוב, ואחר כך בגטו קרקוב, הוגבלה מכיוון שפקידים נאצים הגבילו את כמות הסיוע שיכלו לספק. היודנראט של קרקוב סיפק רווחה בדמות מטבחי תמחוי, תשלומים במזומן ותרופות.

## התנגדות לפקודות גרמניות
בהתחשב בכוחה העצום של הסמכות הנאצית ובאמונה שציות הוא הפתרון הטוב ביותר לשמירה על החיים היהודיים, היודנראט נענה לרוב הגזירות הנאציות. עם זאת, היו מקרים של התנגדות. ראש המועצה הראשון, מרק ביברשטיין, מורה ופעיל ציבור, נעצר יחד עם ארבעה חברי מועצה נוספים בשל אי ציות לפקודות הגירוש ממאי 1940 עד אפריל 1941. ביברשטיין ושניים נוספים מהמועצה נידונו למאסר. ראש המועצה השני, ד"ר ארתור רוזנצוויג, נעצר והוא ומשפחתו נשלחו למחנה ההשמדה בלז'ץ, מאחר שפקידי הגטו הנאצים לא היו מרוצים מהטכניקה והקצב של מסירת האנשים לכיכר השילוחים ליישוב מחדש מיוני 1942 למחנות ההשמדה והעבודה. פקידי הגטו הנאצים הפכו את דוד גוטר ליושב ראש גטו קרקוב האחרון.

## הערות שוליים

קטגוריה:יודנראט
קטגוריה:גטו קרקוב