open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
א פילטה

**אָ פִילֵטָה** (בקורסיקאית: **A Filetta** – שׂרך) היא להקה קולית מקורסיקה שהוקמה על ידי מישל פרסאטי (Michel Frassati) ואחרים בשנת 1978 בבלאניה (Balagne). משמעות שם הלהקה בא מהביטוי הקורסיקאי S'e scurdatu di a filetta (הוא שכח את השרך), המתייחס לאדם שהתרחק משורשיו.

הלהקה מתמחה במוזיקה קולית פוליפונית האופיינית לאי קורסיקה. הבכורה האמיתית של להקת הצעירים התרחשה בשנת 1982, כשיחד עם להקת "או סווליו קלווזה" (U Svegliu Calvese) ביצעה בשבוע הקדוש את שירי ה"פאסיון" הקורסיקאי ביישוב קלנזאנה. הרפרטואר של הקבוצה כולל שירי דת ושירים חילוניים, רבים מהם על מילים שכתבו האחים אקוואביבה, חברי הלהקה. הזמרים מתעניינים גם במסורות דומות של עמים אחרים, כמו למשל בפוליפוניה הגאורגית. אמנות זמרתם מגיעה לרמה גבוהה המוערכת מאוד על ידי הביקורת המקצועית.

## הרכב הלהקה
הקבוצה הקולית מורכבת משבעה זמרים:
* ז'אן קלוד אקוואביבה Jean-Claude Acquaviva (החל מ-1978)
* ז'אן סיקוראני Jean Sicurani (אחד המייסדים)
* ז'וזה פיליפי José Filippi (החל מ-1983)
* פול ז'אנסילי Paul Giansily (החל מ-1984)
* מקסים וייאמייה Maxime Vuillamier (החל מ-1989)
* ז'אן-לוק ז'רונימי Jean-Luc Geronimi (החל מ-1997) 
* צ'צ'ה אקוואביבה Ceccè Acquaviva

עם הלהקה משתפת פעלה גם הזמרת ואלרי סלדוצ'י.

## דיסקוגרפיה

*1981 – Machja n’avemu un'altra (אין לנו שיחים אחרים) 
*1982 – O'Vita (או, החיים)
*1984 – Cun tè (איתך) 
*1987 – Sonnii Zitillini e In l'abbriu di e stagioni
*1989 – A u visu di tanti
*1992 – Ab’eternu
*1994 – Una tarra ci he
*1997 – Passione (פאסיון) 
*1998 – Don Juan, פסקול הסרט דון ז'ואן מאת ז'אק ובר 
*1999 – Himalaya, l'enfance d'un chef, פסקול הסרט הימלאיה - ילדותו של מנהיג מאת אריק ואלי 
*2000 – "Le libertin", פסקול הסרט המתירן מאת ז'אק ובר
*2000 – השתתפות בפסקול הסרט כמו מגנט של כאמל סאלח ופיליפ פראג'ונה ("אחנאטון")
*2001 – פסקול הסרט העם הנודד (Il popolo migratore) של ז'אק פרן 
*2002 – Intantu
*2003 – Si di mè
*2005 – פסקול הסדרה "משוחררת" (Liberata) בערוץ France 3
*2006 – Medea (מדיאה), על טקסטים מהמחזה בלטינית "מדאה" של סנקה 
*2008 – Bracanà (צבע), על טקסטים ליטורגיים, מילים של ז'.ק. וז'. אי. אקוואביבה, פרימו לוי (מתוך הספר "הזהו אדם?") ופטרו פמפסג'ולו סנטוצ'י. אחד השירים נקרא "טרבלינקה". 
*2009 – Trent'anni pocu, trent'anni assai (שלושים שנה מעט, שלושים שנה הרבה), DVD עם סרט תיעודי מאת קטי רוקי וקונצרט בקאלווי

בשנת 1997 השתתפה הלהקה באלבום עם העיבודים של מוריס ראוול לפי שירים מסורתיים קורסיקנים.

## פרסים
* פרס אקדמיית "שארל קרו" (Prix de l'académie Charles Cros) – 1995 (על האלבום "Una tarra ci hè"), 2009 (על האלבום Bracanà)
* Diapason d'Or דיאפזון הזהב – 1993, 1997
* Choc du Monde de la Musique (שוֹק די מונד דה לה מוזיק) – 1993, 1995, 1997
* פרס סזאר לפסקול הטוב ביותר בשביל המוזיקה לסרט "הימלאיה - ילדותו של מנהיג" – 2000

## לקריאה נוספת
* A Filetta, tradition et ouverture - De la polyphonie corse au chant du monde, Jean-Claude Casanova, Colonna Edition, 2009

## קישורים חיצוניים

* 

* L'Invitu, אתר לא רשמי בצרפתית, איטלקית וגרמנית 
* ''Tra Noi'', אתר בצרפתית, אנגלית הולנדית

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות צרפתיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1978
יומולדת (מיני-אלבום)

**יומולדת** הוא מיני אלבום שנוצר משיתוף פעולה בין ברי סחרוף לאינפקטד מאשרום. שיר הנושא הוא רמיקס משותף לשיר "יומולדת" שיצא לראשונה באלבום "חם על הירח" של סחרוף. "'Statik Dancin" הוא חידוש לשיר של להקת מינימל קומפקט בה היה חבר סרוף. השיר המקורי יצא באלבום "One by One", אלבום הבכורה של הלהקה שיצא בשנת 1982. השיר "Deeply Distrubed" נכלל באלבום "Converting Vegetarians" של אינפקטד משרום שיצא לאור בשנת 2003.

שיתוף הפעולה נשחב לנקודת הפריצה של ההרכב למיינסטרים בישראל.

## שירי האלבום
# Birthday / יומולדת (Infected Mushroom remix) 
# 'Statik Dancin
# Deeply Disturbed

## שותפים באלבום
*ברי סחרוף - שירה, לחנים, גיטרות.
*עמית דובדבני - קולות והפקה מוזיקלית.
*ארז אייזן - קלידים והפקה מוזיקלית.

## קישורים חיצוניים

* האזנה לאלבום באתר הרשמי של ברי סחרוף

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2002
קטגוריה:אלבומי ברי סחרוף
קטגוריה:אלבומי אינפקטד מאשרום
קטגוריה:אלבומי חברת BNE
אהוד אלעד

**אהוד אלעד** (11 במאי 1936 – 5 ביוני 1967) היה מפקד גדוד טנקים בחטיבה 7 של צה"ל, אשר נהרג בעת שפיקד על גדודו בקרב בסיני במהלך מלחמת ששת הימים. על פעולתו במלחמה זו הוא עוטר בעיטור העוז.

## ראשית חייו
אהוד אלעד נולד בכפר סבא למשפחת איידלמן. הוא היה חבר בתנועת הנוער העובד וסיים את לימודיו בבית הספר התיכון על שם ברל כצנלסון בעיר. בשנת 1954 התגייס לצה"ל, ולאחר סיום שירותו הסדיר המשיך לצבא הקבע. כקצין שריון זוטר לחם אלעד בשנת 1960 בפעולת התגמול בתאופיק.

באמצע שנות ה-60 נמנה אלעד עם אנשי השריון הראשונים אשר יצאו לארצות הברית ללמוד את טנק המגח (פטון M48) לקראת ראשית קליטתו בחיל השריון. לדברי פקודיו, בלט אלעד כמפקד קשוח בעל ידע מקצועי רב. הוא נחשב כמומחה לטנק הפטון בשל תכונות אלו בחר מפקד גיסות השריון, האלוף ישראל טל באלעד, בעודו בדרגת רב-סרן, לפקד על אחד משני גדודי טנקי הפטון שהוקמו בצה"ל לפני מלחמת ששת הימים.

## מלחמת ששת הימים
### קרב רפיח

ערב מלחמת ששת הימים פיקד אלעד על גדוד 79, גדוד טנקי הפטון של חטיבה 7. בבוקר 5 ביוני 1967 תקפה אוגדה 84 בפיקודו של האלוף טל, ובה חטיבה 7, את המערכים המצריים המבוצרים בצפון סיני. אלעד פיקד על גדודו בהסתערות חטיבה 7 על המתחם המצרי בצומת רפיח, ובמהלך חלק מן הקרב נע הטנק שלו בראש הגדוד. בעת הקרב פגעו פגזי נ"ט בטנק שלו והוא נפצע בפניו, בגבו ובידו, אך הוסיף לפקד על הגדוד. בצהרי אותו יום פיקד על הגדוד  בקרב לכיבוש המתחם המצרי בשיח' זוויד, ממערב לרפיח.

### קרב הג'יראדי

ב-5 ביוני אחר הצהרים תקף גדוד 79 את המתחם המצרי המבוצר במצר הג'יראדי שממזרח לעיר אל עריש. אלעד פיקד על גדודו בהתקפה והתייצב שוב בראשו, אך זמן קצר לאחר תחילתה נפגע הטנק שלו והוא נהרג. קצין המבצעים של הגדוד, סגן עמרם מצנע, שהיה עמו בטנק, לא רצה בתחילה להודיע לגדוד על מות המג"ד, שהיה נערץ על אנשיו. המח"ט גונן חשב כמוהו ופיקד על הגדוד במשך כמחצית השעה. לאחריה נמסר הפיקוד על הגדוד לידי סגנו של אלעד, רב-סרן חיים ארז, והגדוד הבקיע את המתחם והגיע לאל-עריש.

אהוד אלעד הניח אשה. הוא נקבר בבית הקברות הצבאי לשעת חירום שליד קיבוץ בארי. לאחר מכן הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי בכפר סבא. לאחר מותו הוענקה לו דרגת סגן-אלוף.

## הנצחה
לזכרו של אלעד מוקדש השיר "הלך אחי", שכתב אחיו, גדעון אלעד, והלחין יוחנן זראי. השיר, שנכתב לבקשתו של ישראל טל, הושר על ידי רן אלירן.

### עיטור העוז
על לחימתו של אלעד בראש גדודו הוענק לו ציון לשבח, אשר הומר בשנת 1973 לעיטור העוז.

נוסח העיטור:

## לקריאה נוספת
***אהוד אחי, שריונר**, ליקט וערך: גדעון אלעד, באר שבע : הקרן להנצחת זכרו של אהוד אלעד, תשל"ז.
*שבתי טבת, **חשופים בצריח**, ירושלים: שוקן, תשכ"ח.

## קישורים חיצוניים
* יוסי פורת, , **צוות**, 1999 (באתר "הגבורה")
* 
* אהוד אלעד באתר עיטורי צה"ל "בעוז רוחם"
* אתר לזכרו  הכולל תמונות ממהלך חייו
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת ששת הימים
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת ששת הימים
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 7
קטגוריה:מעוטרי חטיבה 7
קטגוריה:בוגרי בית הספר היסודי אוסישקין (כפר סבא)
קטגוריה:בוגרי תיכון כצנלסון
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בכפר סבא
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
ליידיטרון

**ליידיטרון** (באנגלית: **Ladytron**) היא להקת אלקטרופופ / גל חדש שהוקמה בליברפול שבבריטניה בקיץ 1999. שמה של הלהקה נלקח משיר באותו שם של להקת רוקסי מיוזיק. אחת מסולניות ההרכב היא הישראלית לשעבר מירה ארויו שעלתה לישראל מבולגריה בהיותה בת 10, והיא החברה היחידה בהרכב שאינה מליברפול במקור.

## מוזיקה
ליידיטרון משלבת אלמנטים של מוזיקה אלקטרונית, פופ וגל חדש, ובין השאר משתמשת בסינתסייזרים אנלוגיים המעניקים לשיריה צליל וינטאג' האופייני לשנות השמונים המוקדמות. כל אחד מארבעת חברי ההרכב כותב שירים באופן עצמאי, מה שמוסיף אופי אקלקטי לאלבומים שלהם.

סביב ליידיטרון התפתח קהל גדול שמלווה אותם בהופעות בכל העולם, כבר מאז שחרורו של האלבום "Light & Magic". עדת המעריצים של הלהקה הלכה וגדלה אחרי יציאת האלבומים "Witching Hour" ו-"Velocifero".

## ביוגרפיה
אלבום הבכורה *604* שיצא ב-2001, שוחרר בחברות התקליטים Emperor Norton/Invicta HIFI. הסינגל הראשון, "פלייגרל" משך תשומת לב ונהנה מחשיפה בינלאומית. האלבום השני של הלהקה, *Light & Magic*, שוחרר לחשיפה רחבה ב-2002 וכלל את הלהיטים "Seventeen", "Evil" ו-"Blue Jeans".

ליידיטרון הקליטו את האלבום השלישי שלהם, Witching Hour, במהלך סיבוב ההופעות שלהם עם אלבומם, "Light & Magic". הוא כלל את ההסינגלים: "Sugar" ו-"Destroy Everything You Touch".

הלהקה סיימה לעבוד על אלבום האולפן הרביעי שלהם, *Velocifero*, בחודש פברואר 2008. האלבום זכה לביקורות טובות והסינגלים הבולטים מתוכו היו: "Runaway" ו-"Ghosts".

בתחילת בשנת 2011 יצא "Best of 00-10", אוסף להיטים המסכם עשור לפעילותה של הלהקה. האלבום כלל גם 2 שירים חדשים: "Ace of Hz" (שיצא כסינגל כבר ב-2010 וכן בפסקול של פיפ"א 2011) ו-"Little Black Angel", גרסת קאבר לשירם של להקת Death in June

## רמיקסים
ליידיטרון הפיקו רמיקסים לאמנים רבים: פלסיבו, דייב גאהן (סולן להקת דפש מוד), בלונדי, גולדפראפ, בלוק פארטי, Kings of Convenience, Apoptygma Berzerk, She Wants Revenge, סולווקס ו-Nine Inch Nails.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
ממוזער|Helen Marnie, Mira Aroyo, Daniel Hunt, Reuben Wu - Mexico, 2011
*2001 - 604
*2002 - Light & Magic
*2005 - Witching Hour
*2008 - Velocifero
*2010 - Best of 00-10 - אלבום אוסף
*2011 - Gravity the Seducer

### אוספים ו-EP
*1999 - Commodore Rock EP
*2000 - Mu-Tron EP
*2003 - Softcore Jukebox
*2006 - Extended Play
*2006 - The Harmonium Sessions
*2009 - Live At The London Astoria 16.07.08
*2010 - Velocifero (Remixed and Rare)
*2011 - Best of 00-10
*2011 - Best of Remixes

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:להקות סינת'-פופ
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1999
קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:להקות גל חדש
קטגוריה:הרכבים מוזיקליים מליברפול
בת' בוטספורד

**אליזבת אן "בת'" בוטספורד** (באנגלית: **Elizabeth Anne "Beth" Botsford**; נולדה ב-21 במאי ב-1981) היא שחיינית עבר אמריקאית. היא אלופה אולימפית בעלת שתי מדליות זהב אולימפיות.

## ביוגרפיה
בוטספורד נולדה בבולטימור, מרילנד. היא התאמנה במועדון השחייה של צפון בולטימור (השחיין הגדול ביותר שהתאמן במועדון זה הוא מייקל פלפס. בנוסף, התאמנו במועדון זה מדליסטיות אולימפיות נוספות: תרזה אנדרוז, אניטה נול וקייטי הוף).

באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה בוטספורד בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.19 דקות, לפני בת ארצה ויטני הדג'פאת' (1:01.47 דקות) ומריאן קריאל מדרום אפריקה (1:02.12 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:02.88 דקות, לפני אוסטרליה (4:05.08 דקות) וסין (4:07.34 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום העשירי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:13.48 דקות.

באליפות העולם בשחיה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1998 סיימה בוטספורד במקום החמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.31 דקות. 

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בוויניפג, קנדה בשנת 1999 זכתה בוטספורד בשתי מדליות. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:12.95 דקות ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.48 דקות.

באוניברסיאדה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2003 זכתה בוטספורד בשתי מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 29.27  שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:07.63 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום הרביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.55 דקות.

## קישורים חיצוניים

* sports123.com 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:בולטימור: אישים
קטגוריה:שחייניות גב
קטגוריה:שחייניות גב אמריקאיות
קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:בולטימור: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1981
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
יאחב"ל

280x280px|ממוזער|משרדי להב 433 בלוד
**היחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה ובינלאומית** (**יאחב"ל**) היא היחידה לחקירות בין-לאומיות של להב 433, משטרת ישראל, האחראית גם על המאבק בפשע המאורגן.

## היסטוריה
בשנת 1977 מינתה ממשלת ישראל ועדה ציבורית בראשות עו"ד שימרון לבחינת מגמות ההחמרה בפעילות העבריינית בישראל. קביעת הוועדה כי קיים בארץ פשע מאורגן הובילה בשנת 1978 להקמת יחידה ארצית לחשיפת פשיעה חמורה (להלן - "יאח"פ"). בשנת 1997, משהובהר שהפשע המאורגן מהווה איום אסטרטגי על הדמוקרטיה במדינת ישראל, שינתה יאח"פ את ייעודה והפכה ליחידה ארצית לחקירות בין-לאומיות המתמקדת בפשע מאורגן ומתוחכם, בעבירות חמורות המבוצעות בישראל ובעבירות חוצות מחוזות וחובקות עולם. בשנת 2008, עם הקמת יחידת להב 433, הוכפפה אליה היאחב"ל וצורפה גם **היחידה הארצית לחקירות סוהרים** (יאח"ס).

מטה היחידה שוכן במטה יחידת להב 433.

## מבנה
**זרוע חשיפה** - מבצעת חקירה יזומה סמויה שתחילתה במידע מודיעיני חסוי ומטרתה איתור עבירות בטרם או במהלך ביצוען, על ידי איסוף ועיבוד מידע מודיעיני וראייתי והעברתו להמשך טיפול זרוע החקירות.

**זרוע חקירות** - מבצעת את החקירה הגלויה ומגבשת את החומר לכלל ראיות משפטיות.
*מפלג ביטחוני כלכלי
*מפלג פשיעה מאורגנת (פשמ"א)
*מפלג פשיעה מאורגנת בינלאומית (פשמ"א בינ"ל)

## ראשי היאחב"ל

## קישורים חיצוניים
* להב 433, באתר של משטרת ישראל
*יאחב"ל, באתר של משטרת ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:להב 433
רוברט באטלר

**רוברט ניל באטלר** (**Robert Neil Butler**; 21 בינואר 1927 - 4 ביולי 2010) היה רופא, גרונטולוג, פסיכיאטר וסופר אמריקאי. כיהן כיושב ראש הראשון של המכון הלאומי לזקנה בארצות הברית (National Institute on Aging). זוכה פרס פוליצר. התפרסם בעיקר בזכות עבודתו על הצרכים החברתיים והזכויות של זקנים ומחקריו על הזדקנות בריאה ושיטיון.

באטלר גדל עם סבו וסבתו המזדקנים בניו ג'רזי והופתע לגלות את היחס המזלזל של מוריו בבית הספר לרפואה כלפי זקנים. מאוחר יותר הוא טבע את המונח "גילנות" כדי לתאר אפליה על רקע גיל. עבד וחקר באוניברסיטת קולומביה.

## קישורים חיצוניים

* Robert Butler, Aging Expert, Is Dead at 83, New York Times, JULY 7, 2010
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:פסיכיאטרים אמריקאים
קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:גרונטולוגים
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: ספרות עיונית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
תרזה אנדרוז

**תרזה אנדרוז**' (באנגלית: **Theresa Andrews**; נולדה ב-25 באוגוסט ב-1962) היא שחיינית עבר אמריקאית. היא אלופה אולימפית בעלת שתי מדליות זהב אולימפיות.

## ביוגרפיה
אנדרוז נולדה בניו לונדון, קונטיקט. היא התאמנה במועדון השחייה של צפון בולטימור (שני עשורים לאחר שהתאמנה במועדון, השחיין הגדול ביותר שהתאמן בו הוא מייקל פלפס. בנוסף, התאמנו במועדון זה מדליסטיות אולימפיות נוספות: אניטה נול, בת' בוטספורד וקייטי הוף). היא למדה באוניברסיטת פלורידה בגיינסוויל והתאמנה תחת הדרכתו של רנדי ריס.

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה אנדרוז בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.55 דקות, לפני בת ארצה בטסי מיטשל (1:02.63 דקות) ויולנדה דה רובר מהולנד (1:02.91 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:08.34 דקות, לפני מערב גרמניה (4:11.97 דקות) וקנדה (4:12.98 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום העשירי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:13.48 דקות.

בטקס פרטי הציגה אנדרוז את מדליית הזהב לאחיה, על אומץ ליבו בהתמודדות עם שיתוק ארבעת גפיו כתוצאה מתאונת אופניים שבה נפגע, בהיותו בן 19.

כיום, משמשת אנדרוז דוברת של תאגידים, כנסים, קבוצות קהילתיות ובתי ספר. היא סיימה תואר ראשון בטיפול ביצירה מאוניברסיטת פלורידה ובוגרת תואר שני בעבודה סוציאלית קלינית מאוניברסיטת המדינה של אוהיו בקולומבוס. היא התמחתה בטיפול בילדים החולים במחלות המטולוגיות ואונקולוגיות. כמו כן, היא פעילה בוועד האולימפי האמריקאי.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* sports123.com 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:שחייניות גב
קטגוריה:שחייניות גב אמריקאיות
קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:דוברים אמריקאים
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת המדינה של אוהיו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אוהיו
קטגוריה:קונטיקט: שחיינים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1962
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
אליפות אירופה באופני הרים

**אליפות אירופה באופני הרים** (באנגלית: **European Cross Country Mountain Bike Championship**) היא מרוץ אופני הרים המתקיים במתכונת שנתית בו משתתפים רוכבי אופניים ממדינות אירופה. האליפות מתקיימת מאז 1989.

אליפות זו, המאורגנת על ידי איגוד האופניים האירופי, נחשבת כאחת התחרויות החשובות בסבב התחרויות השנתי כיוון שרוב הרוכבים המובילים בעולם הם רוכבים ממדינות אירופה.

בשנים האחרונות כוללת האליפות את הקטגוריות הבאות:
*מרוץ שליחים - כל מדינה מציבה קבוצה הכוללת ארבעה רוכבים מארבע קטגוריות שונות שלפחות אחת מהם היא אשה.
*נערות (עד גיל 18)
*נערים (עד גיל 18)
*צעירות עד גיל 23
*צעירים עד גיל 23
*גברים
*נשים

מסלול המרוץ בנוי על הקפה בת 5-8 קילומטרים (המרחק משתנה בכל אליפות). המתחרים חוזרים על הקפה זו מספר פעמים בהתאם לקטגוריות השונות.

## קרוס קאנטרי

## קישורים חיצוניים

* אופני הרים באתר UEC (התאחדות האופניים האירופית) 
* תוצאות באתר The Sports.org 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מרוצי אופניים
קטגוריה:אליפויות אירופה בספורט
קטגוריה:אירופה: תחרויות ספורט
בוב מקאדו

**רוברט אלן "בוב" מקאדו** (באנגלית: **Robert Allen 'Bob' McAdoo**; נולד ב-25 בספטמבר 1951 בגרינסברו שבקרוליינה הצפונית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד. מקאדו שיחק 14 עונות בליגת ה-NBA וסיים את הקריירה שלו באירופה.

מקאדו שיחק במשך שנתיים במכללת וינסנס ג'וניור ושנה אחת באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, בטרם נבחר שני בדראפט ה-NBA ב-1972 על ידי קבוצת בופאלו ברייבס והפך במהרה לאחר מטובי השחקנים בליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה, עונת 1972/1973, זכה מקאדו בתואר רוקי השנה ב-NBA. בשנים 1973 עד 1975 זכה שלוש פעמים רצופות בתואר מלך הסלים של ה-NBA, וב-1974 אף הפך לשחקן האחרון שהשיג הן 30 נקודות והן 15 ריבאונדים בממוצע עונתי למשחק. לשיאו הגיע מקאדו בעונת 1974/1975 כאשר זכה בתואר ה-MVP של העונה הסדירה, לאחר שהשיג ממוצעים של 34.5 נקודות, 14.1 ריבאונדים ו-2.1 חסימות למשחק.

לאחר חמש שנים בבופאלו עבר מקאדו ב-1977 לקבוצת ניו יורק ניקס. בהמשך עבר לשחק גם בבוסטון סלטיקס, דטרויט פיסטונס וניו ג'רזי נטס, במדיהן סבל מפציעות רבות ומירידה ביכולת המשחק שלו. עם זאת, ב-1981 עבר ללוס אנג'לס לייקרס, והיה חלק חשוב בקבוצה שזכתה בשתי אליפויות NBA בשנים 1982 ו-1985. בנוסף, הוא הפסיד עמה פעמיים בסדרת הגמר של הליגה. מקאדו תרם לקבוצה כשחקן מחליף, תחת הכוכבים מג'יק ג'ונסון, כרים עבדול-ג'באר וג'יימס וורת'י. ב-1986 הוא עבר לקבוצת פילדלפיה 76', בה שיחק עד לסיום העונה.

ב-1986 עבר מקאדו לאיטליה, אל קבוצת טרסר מילאנו. הוא שיחק בקבוצה ארבע שנים והוביל אותה לשתי אליפויות איטליה ולשתי זכיות בגביע אירופה לאלופות, כאשר הוא משיג ממוצעים של 26.1 נקודות ו-10.2 ריבאונדים למשחק. ב-1988 הוא זכה בתואר ה-MVP של פיינל פור היורוליג. לאחר מכן עבר לשחק בקבוצות האיטלקיות פורלי ופבריאנו בטרם פרש מכדורסל ב-1992, בגיל 41.

בשנת 2000 הוכנס מקאדו להיכל התהילה של הכדורסל, וב-2008 נבחר לאחד מ-50 התורמים הגדולים ליורוליג בכל הזמנים. לאחר פרישתו ממשחק החל לשמש כעוזר המאמן בקבוצת מיאמי היט.

## קישורים חיצוניים

* בוב מקאדו באתר היסטוריית ה-NBA
* דף המאמן באתר ה-NBA

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:גרינסבורו: אישים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:כדורסלני באפלו ברייבס
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס לייקרס
קטגוריה:כדורסלני פילדלפיה 76'
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים
קטגוריה:מלכי הסלים של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של באפלו ברייבס
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: כדורסלנים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של כדורסל המכללות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
סיביל באואר

**סיביל באואר** (באנגלית: **Sybil Bauer**; 18 בספטמבר 1903 – 31 בינואר 1927) הייתה שחיינית אמריקאית. היא האלופה האולימפית הראשונה במשחה ל-100 מטר גב ושיאנית העולם.

באואר הייתה לאישה הראשונה בעולם ששיפרה שיא עולם של גברים.

## ביוגרפיה
באואר נולדה בשיקגו, אילינוי. היא בתם של מהגרים נורווגים. היא התאמנה תחת הדרכתו של ויליאם "ביל" באכרך יחד עם ג'וני וייסמילר, נורמן רוס, רוברט סקלטון, אתל לאקי ואלופים אולימפיים נוספים.

בתחרות שחייה שנערכה בברמודה בשנת 1922 קבעה באואר במשחה ל-440 יארד גב שיא עולם חדש של 6:24.8 דקות, שיפור ב-4 שניות לשיא העולם של סטאבי קרוגר (שיא עולם לגברים).

באולימפיאדת פריז (1924) זכתה באואר במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:23.2 דקות, לפני פיליס הרדינג מבריטניה (1:27.4 דקות) ובת ארצה איילין ריגין (1:28.2 דקות).

באואר למדה באוניברסיטת נורת'ווסטרן. היא שיחקה בנבחרות הכדורסל וההוקי שדה של האוניברסיטה, בנוסף לנבחרת השחייה. היא הייתה מאורסת לכתב ספורט בשיקגו אד סאליבן שמאוחר יותר התפרסם בעיקר כמנחה תוכנית אירוח ברשת CBS. היא לא הצליחה להגשים את חלומותיה להתחתן ולסיים את לימודיה משום שחלתה במחלת הסרטן ממנה נפטרה בגיל 23.

## השגים ותארים
*בין השנים 1921–1926 קבעה באואר 23 שיאי עולם חדשים וזכתה ב-6 תוארי אליפות ארצות הברית במשחה ל-100 מטר גב.
*בשנת 1967 זכתה באואר להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.https://web.archive.org/web/20120126010245/http://www.ishof.org/Honorees/67/67sbauer.html

## ראו גם
*התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב (ויקיפדיה הגרמנית)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:שחייניות גב
קטגוריה:שחייניות גב אמריקאיות
קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שיאניות עולם אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו מסרטן
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:אילינוי: שחיינים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1927
אריק וייטאקר

**אריק וייטאקר** (באנגלית: **Eric Whitacre**; 2 בינואר 1970, נבדה) הוא מלחין, מנצח ומרצה אמריקאי, שמחבר מוזיקה מקהלתית, יצירות ולכלי נשיפה מעץ ומוזיקה אלקטרונית. הוא הופיע כמנצח אורח עם הרכבים ברחבי אירופה, אסיה, אוסטרליה ושתי האמריקות. הוא שואב את השראתו ממוזיקת פופ וממוזיקה אלקטרונית ונודע בעבודתו עם מקהלות וירטואליות - יצירת קהילה כוראלית באמצעות האינטרנט.

## קורות חייו
וייטאקר, מלחין, מנצח ומרצה, נעשה תוך זמן קצר לאחד המלחינים הפופולריים והמבוצעים ביותר בקרב בני דורו והוא מתואר כ"החלילן מהמלין של המוזיקה המקהלתית". "היופי שלא מן העולם הזה ועושר הדמיון" (לוס אנג'לס טיימס) ו"הישירות והעוצמה הרגשית" (אמריקן רקורד גאייד) המאפיינים את המוזיקה של וייטאקר מחוללים תגובה רגשית עמוקה בקהל המאזינים ובנגנים כאחד. בשנת 2008 השיג התקליטור שלו 'Cloudburst' (בהפקת האנסמבל הבריטי "פוליפוניה" בחברת היפריון) מעמד מפתיע של רב-מכר בינלאומי, התייצב בראש הרשימה הקלאסית והיה מועמד לגראמי. בדבריה הנלהבים של רשות השידור הבריטית, "הדבר שהולם בך ישירות הוא הרושם של כנות, אופטימיות ואמונה המוחלטת, שאין בו שמץ של העמדת פנים. זו מוזיקה שמעלה חיוך על פניך". וייטאקר נודע אולי יותר מכל במיזמי המקהלה הווירטואליים שלו, "Sleep" ו-"Lux Aurumque " ביוטיוב.

וייטאקר החל את הכשרתו המוזיקלית בלימודי תואר ראשון באוניברסיטת נבדה בלאס וגאס, שם למד הלחנה אצל מלחין האוונגארד האוקראיני וירקו באלי וניצוח מקהלות אצל דייוויד ויילר. וייטאקר המשיך בלימודי מוסמך בבית הספר ג'וליארד, שם היה תלמידו של ג'ון קוריליאנו. יצירתו פורצת הדרך "גן-עדן אבוד: צללים וכנפיים", המשלבת השפעות של ממוזיקת טראנס, מוזיקה אלקטרונית ואנימה עם מסורות של מוזיקה כוראלית, קולנוע ואופרה, זכתה בפרס ASCAP ובפרס ריצ'רד רוג'רס. בשנת 2010 כתב וייטאקר אורטוריה ראשונה באורך מלא למקהלה, סופרן סולו ותזמורת, והלחין יצירה לפי הזמנת תזמורת רדיו ברלין וכן יצירה גדולה לתזמורת הסימפונית של לונדון, שתבצע אותה באוקטובר 2010.

אריק וייטאקר נשוי לזמרת הישראלית הילה פליטמן. הם הורים לבן וחיים בלוס אנג'לס.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי נבדה
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה באמריקה
קטגוריה:מלחיני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נבדה בלאס וגאס
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-21
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
משרד המשטרה (האימפריה הרוסית)

**משרד המשטרה של האימפריה הרוסית** (ברוסית: Министерство полиции Российской империи) היה המשרד הממשלתי ברוסיה בשנים 1810–1819 שהיה אחראי על משטרת רוסיה וביטחון הפנים ברחבי האימפריה הרוסית. רשמית, המשרד החל לפעול ב-25 ביוני 1811. המשרד הוקם על פי מודל שיצר הרוזן מיכאיל ספארנסקי.

ב-4 בנובמבר 1819 משרד המשטרה אוחד אל תוך אם.וה.דה - משרד הפנים הרוסי שהוקם מחדש. על בסיס משרד המשטרה הוקמה **[[המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר]]** שהחליפה את המשרד בתפקידי המאבק בשחיתות וביטחון פנים.

## מבנה
*מחלקת המשטרה הכלכלית/מחלקת משטרת המשק (Департамент полиции хозяйственной) עסקה באבטחת אספקת האוכל והציוד לערים, בעיקר לשתי ערי הבירה: מוסקבה וסנקט פטרבורג. בנוסף עסקה המחלקה באחזקת מתקני הכלא ואבטחת אסירים מסוכנים, תפקיד שהועבר אחר כך למינהל הכלא הראשי.
*מחלקת משטרת ההוצאה לפועל (Департамент полиции исполнительной) הוקמה על בסיס משלחת האבטחה של משרד הפנים הרוסי.
**פלג א' - איסוף מודיעין פלילי על עבריינים, פשעים ורישום מעמד אזרחי
**פלג ב' - חקירות פליליות וביצוע צווים של בתי המשפט
**פלג ב' - תיאום עם מחלקות משטרה מקומיות ומחוזיות
*מחלקת המשטרה הרפואית (Департамент полиции медицинской) עסקה בפיקוח תברואתי ועסקה בביצוע פעולות למניעת מגפות
*הלשכה המיוחדת (Особенная канцелярия) ביצעה פעולות בהוראות ישירות משר המשטרה ועסקה ברישום כניסתם של אזרחים זרים לרוסיה, מעקב וצנזורה. הלשכה פעלה בתור המשטרה הפוליטית של רוסיה עד 1819.
**מחלקה 1 (Первый стол) - שירותי ויזות ודרכונים
**מחלקה 2 (Второй стол) - ניתוח מידע וצנזורה
**מחלקה 3 (Третий стол) - פיקוח על כתות דת ואישים חשודים נטולי מקום מגורים קבוע
*מוסד הסטטיסטיקה הרשמית

## שרי המשטרה
*אלכסנדר בלאשוב (1810-1812)
*סרגיי ויאזמינטוב (1812-1819)
*א. בלשוב (1819)
## ראו גם
*מחלקת המשטרה של האימפריה הרוסית

## קישורים חיצוניים
*אודות משרד המשטרה הרוסי הקיסרי 
קטגוריה:האימפריה הרוסית: צבא וביטחון
קטגוריה:משרדי ממשלת האימפריה הרוסית
קטגוריה:משרדי ביטחון פנים
איי המלכה אליזבת

ממוזער|שמאל|250 פיקסלים

**איי המלכה אליזבת**' (באנגלית: **Queen Elizabeth Islands**; בצרפתית: **Îles de la Reine Élisabeth**; נקראו בעבר "איי פארי" או "ארכיפלג פארי") הם קבוצת האיים הצפוניים ביותר בארכיפלג הארקטי הקנדי, והם מחולקים בין הטריטוריות נונאווט והטריטוריות הצפון-מערביות, בצפון קנדה. איים אלו הם גם המעבר הראשון שאנשים מאירופה גילו בין האוקיינוס האטלנטי לבין האוקיינוס השקט.

## היסטוריה
הגילוי הראשון של האיים על ידי האירופיים התרחש כבר ב-1616. 

האיים לא התגלו ולא שורטטו במלואם עד למשלחות הבריטיות אל המעבר הצפון-מערבי ומאוחר יותר המגלים הנורווגים במאה התשע עשרה.

בשנת 1820 שט בין האיים מגלה הארצות באזור הארקטי סר ויליאם פארי, על סיפונה של ה-Hecla. בעקבות זאת, כונו כל האיים על שמו ארכיפלג פארי. ב-1953 עם הכתרתה של אליזבת השנייה כמלכת קנדה, כונו האיים על שמה "איי המלכה אליזבת" והשם איי פארו עבר לשמש רק את חלקו הדרומי והדרום מערבי של הארכיפלג.

## גאוגרפיה
שטח האיים הוא 419,061 קמ"ר. 

הארכיפלג מחולק לאזורים כדלהלן:
* האי אלסמיר – שהוא הצפוני ביותר והגדול ביותר מבין איי הארכיפלג; הוא האי העשירי בגודלו בעולם
* איי סברדרופ – האיים שממוקמים ממערב לאלסמיר ומצפון למפרץ הנורווגי;
* איי פארי – הכוללים את שאר האיים הדרומיים, המערביים יותר והצפוניים למצרים: לנקסטר (Lancaster Sound), בארו (Barrow Strait), ויקונט מלוויל (Viscount Melville Sound) ומקקלור. 

מדרום למצרים (לנקסטר, ויקונט מלוויל ומקקלור) נמצאים שאר איי הארכיפלג הארקטי הקנדי.

בנוסף על האי אלסמיר כולל הארכיפלג איים נוספים מהגדולים בעולם, בהם האיים אקסל הייברג (Axel Heiberg), האי דבון (Devon isl; האי הלא-מיושב הגדול בעולם), האי מלוויל ואי הנסיך פטריק.

## אוכלוסייה
עם אוכלוסייה של פחות מ-400 נפש האיים קרובים להגדרה של לא מיושבים. ישנם רק שלושה מקומות של התיישבות קבועה על האיים. שניים מהם על האי קורנוואליס (Cornwallis Island) ואחד על האי אלסמיר. בנוסף ישנם עוד כמה נקודות קטנות המשמשות בעיקר כתחנות מחקר. ישנן נקודות המיושבות רק בחלק מעונות השנה וגם כאן ברוב המקרים מדובר בנקודות מחקר. בנוסף קיימת בארכיפלג תעשייה של קידוחי נפט.

## מנהל
עד 1999 איי המלכה אליזבת' היו חלק ממחוז באפין בטריטוריות הצפון מערביות. עם הקמתה של טריטוריית נונאווט ב-1999 כל האזורים בארכיפלג שממזרח לקו אורך 110 מערב (110th meridian west) הפכו להיות חלק ממחוז קיקיקטלוק (Qikiqtaaluk Region) בטריטוריה החדשה, אזורים אלו היוו את חלקו הגדול של הארכיפלג. כל שאר האזורים נשארו בטריטוריות הצפון מערביות. האיים המרכזיים שנותרו במלואם בטריטוריות הצפון מערביות הם: אי הנסיך פטריק, אגלינטון ואמרלד. האיים מלוויל, המלך מקנזי ובורדן חולקו בין שתי הטריטוריות. 

מתחת לחלוקה לטריטוריות קיימת חלוקה אדמיניסטרטיבית לשני אזורים מוניציפליים. אזור אחד ששטחו 450 קמ"ר בלבד מהווה עשירית האחוז משטח הארכיפלג אולם הוא כולל את שני היישובים הגדולים יחסית שבאיים ולכן גם כמעט כל האוכלוסייה של האיים נכללת בתוכו. האזור השני כולל את רוב השטח אולם נכלל בו רק יישוב אחד שהוא למעשה תחנת מחקר המונה 5 אנשים בלבד.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:נונאווט: איים
קטגוריה:הטריטוריות הצפון-מערביות: איים
קטגוריה:איים באוקיינוס הקרח הצפוני
ג.פ.או.

ממוזער|שמאל|פליקס דזרז'ינסקי, ראש הג.פ.או. הראשון ואבי השירותים החשאיים הסובייטיים.
**המנהל הפוליטי הממלכתי** או ה**ג.פ.או.** (ברוסית: **Государственное политическое управление**) היה שירות הביטחון של ברית המועצות בין השנים 1922 ו-1923. 

הוא החליף את הצ'קה כשהוקם ב-6 בפברואר 1922 ופעל כמנגנון דיכוי מודיעיני עד 1923, אז הפך ל**[[או.ג.פ.או.]]** – המנהל הפוליטי הממלכתי המאוחד (ברוסית: Объединённое государственное политическое управление), שלא המשיך להתקיים זמן רב וביולי 1934 התאחד עם משרד הפנים שנקרא הנקוו"ד: הקומיסריון העממי לענייני פנים.
## היסטוריה
עם הקמת הג.פ.או. בשנת 1922 בראש הארגון עמדה ועדה שכללה אישים כדוגמת:
* פליקס דזרז'ינסקי, יו"ר הארגון
* יוסף אונשליכט, סגן ראש הארגון, הוצא להורג בשנת 1938
* פיליף מדבד, ראש הארגון במוסקבה, הוצא להורג בשנת 1937
* סטניסלב מסינג, ראש הארגון בלנינגרד, הוצא להורג בשנת 1937
* ויאצ'סלב מנז'ינסקי, ראש מנהל מבצעי, נפטר בשנת 1934. לאחר דזרז'ינסקי עמד בראש הארגון.
* גנריך יגודה, ראש המנהל המיוחד, הוצא להורג בשנת 1938. אחריו מנז'ינסקי היה בראש הארגון.
* גלב בוקי, ראש המינהל לנושאים מיוחדים, הוצא להורג בשנת 1937
* יאקוב פטרס, ראש האגף המזרחי, הוצא להורג בשנת 1938
## ראש הג.פ.או.
* פליקס דזרז'ינסקי 
## ראו גם
*נקוו"ד
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ברית המועצות: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:קהילת המודיעין הסובייטית
בלז דה מונלוק

**בְּלֵז דה מוֹנְלוּק** (בצרפתית: **Blaise de Montluc**; בערך 1502 - 26 ביולי 1577) היה מרשל צרפת בימיו של מלך צרפת אנרי השלישי ואיש צבא בימיהם של מלכי צרפת פרנסואה הראשון, אנרי השני, פרנסואה השני ושארל התשיעי. הוא נודע בעיקר בשל ספר הזיכרונות שלו, "רשימותיו של אדון בלז דה מונלוק" (*Commentaires de Messire Blaise de Montluc*), שיצא לאור אחרי מותו.

## חייו
דה מונלוק נולד בעיר קונדום (כיום במחוז ז'ר (Gers) שבחבל מידי-פירנה בדרום-מערב צרפת). למרות היותו הבן הבכור, חפץ להתקיים על חרבו כאיש צבא כמו רבים מאציליה של גסקוניה. בתחילה שירת בחיל הקשתים של צרפת באיטליה ולחם כמעט בכל מלחמותיו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת.

הוא זכה בתואר אבירות לאחר ששימש כיועץ של פרנסואה דה בורבון, נסיך דה קונדה בקרב קרסול שבפיימונטה (11 באפריל 1544), שבו נחל פטרונו ניצחון על הספרדים ועל כוחות האימפריה הרומית הקדושה. בלז דה מונלוק התפרסם בשל הצטיינותו בהגנה על העיר סיינה, שנפלה בידי הספרדים ב-17 באפריל 1555 לאחר מצור שנמשך שמונה עשר חודשים.

במרוצת מלחמות הדת בצרפת שהחלו ב-1562, דה מונלוק, תומך נלהב בבית המלוכה הצרפתי, החזיק בחבל גיין שבאקוויטניה בשמו של מלך צרפת אנרי השלישי, שבתמורה העניק לו את התואר "מרשל צרפת" (1574). בלז דה מונלוק נפצע בקרב פעמים רבות, ופניו הושחתו כה הרבה עד כי נאלץ לעטות עליהם מסכה. הוא מת באסטיאק הסמוכה לעיר אז'ן שבדרום מערב צרפת.

בספרו "רשימותיו של אדון בלז דה מונלוק" (*Commentaires de Messire Blaise de Montluc*), שהופיע בבורדו ב-1592, תיאר את חמישים ושלוש שנות שירותו הצבאי (1521–1574). ספר זה, שאותו כינה מלך צרפת אנרי הרביעי "התנ"ך של החייל", הוא מן הטובים שבספרי הזיכרונות שנכתבו בידי צרפתים רמי מעלה שלא נמנו עם המלומדים. ייתכן שהכתיב את דבריו לפקיד שרשם אותם, וזאת בשל סגנונו הציורי, החי והעירני של הספר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מרשלים צרפתים
קטגוריה:מלחמות הדת בצרפת
קטגוריה:ילידי 1499
קטגוריה:נפטרים ב-1577
כריסטיאן צ'אווס

שמאל|ממוזער|250px|חוסה כריסטיאן צ'אבס גרזה
**חוסה כריסטיאן צ'אווס גרזה** (בספרדית: **Christian Chávez**; נולד ב-7 באוגוסט 1983) הוא שחקן וזמר מקסיקני. ידוע בתור חואן "גובאני" מנדס לופז בטלנובלה "Rebelde", ובתור חבר בלהקת "RBD".

## קריירה
ההצלחה של הטלנובלה "Rebelde" הובילה להקמת הלהקה "RBD". צ'אווס השתתף בטלנובלה פופולרית נוספת, "כיתה 406", בתפקיד פרצ'ו, יחד עם שותפיו מ-"Rebelde", אנהי, דולסה מריה, ואלפונסו הררה. בחודש יוני 2007 הוא הופיע על הבמה במופע "היום אני לא יכול לקום", במאי 2008 הוא השתתף ב"אבניו Q", הגרסה המקסיקנית של המקור, שם שיחק בתור הדמויות הראשיות, אאוג' (פרינסטון) ורודרי (רוד). הנוכחות שלו במופע הייתה אמורה להיות אחת האטרקציות.

ב-2016 החל לשחק בטלנובלה "להתעורר לצדך" בתפקיד של כריסטיאן ליל, לצידו של דניאל ארנס.

בשנים 2018–2019 הוא שיחק בטלנובלה "*Like, la leyenda*" מבית רשת Las Estrellas.

בשנת 2019 גילם את אלברטו בסרט הדרמה "En las buenas y en las malas" לצדו של אלברטו גרה. 

בשנת 2021 גילם את מת'יאס בטלנובלה "המזל של לולי" (אנ') מבית רשת הטלוויזיה האמריקאית טלמונדו, לצדם של גבי אספינו וקרלוס פאנס.

## חיים אישיים
בשנת 2005, נישא צ'אווס לבן זוגו BJ מרפי. בחודש ספטמבר 2007 הוא הואשם שניסה לפגוע בבעלו, BJ מרפי, הוא הכחיש את השמועות, וביוני 2009 התגרשו השניים.

בשנת 2007 הזמר נעצר כאשר הוא ניסה לקנות מריחואנה בניו יורק, הוא התנצל על האירוע, ומאוחר יותר להקתו "RBD" הצהירה שהם נותנים לו את תמיכתם אף על פי שעשה טעות.

אף על פי, שהוא תומך בזכויות להט"ב, הוא אמר שהוא לא רוצה שיראו אותו בתור נציג של הקהילה הגאה. עם זאת, בחודש יוני 2008, הוא הופיע בשער של עיתון מקסיקני המיועד לקהילת הלהט"ב. הוא מעריץ גדול של S.L, בנפיקה ליסבון של פורטוגל, ואמר שראה כבר את כל המשחקים.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן (סולו)
*2010: Almas Transparente

### סיבובי הופעות (סולו)
*2009: Pocket Show
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרים להט"בים מקסיקנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה מקסיקנים
קטגוריה:שחקנים להט"בים
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1983
מוסדות הר"ן

שמאל|ממוזער|200px|הרב צבי וויספיש ראש מוסדות הר"ן
**"מוסדות הר"ן בארץ הקודש"** (**הר"ן** ראשי תיבות: **הר**ב **נ**חום; על שם הרב נחום משאדיק, שראש המוסדות הוא מצאצאיו) הוא שם כולל למוסדות חינוך שבראשם עומד הרב צבי וייספיש. המוסדות כוללים תלמודי תורה, מכינות לישיבות קטנות, ישיבה קטנה, ישיבה גדולה וכוללי אברכים בישראל.

## המוסדות
בשנת 1983 הקים הרב צבי וייספיש, אז אברך צעיר, את **כולל הר"ן**, כולל אברכים בשכונת רמות בירושלים. הכולל מנה מאות אברכים ונחשב מהגדולים בישראל. האווירה בכולל הייתה תובענית יותר מהמקובל אז. הוא דרש למשל מהאברכים להשתתף בתפילת שחרית בכולל. כמו כן הנהיג "סדר מוסר" והביא מרצים שייתנו שיחות מוסר בפני תלמידי הכולל, בניגוד לנהוג בכוללים אחרים שבהם לומדים גמרא והלכה בלבד.

בהמשך פתח הרב וייספיש מוסדות נוספים. הרב יוסף שלום אלישיב והרב שמואל אוירבך סייעו לו בגיוס כספים. במשך השנים הקים רשת תלמודי תורה בשם "יחי ראובן" (על שם חותנו הרב ראובן פיין), עם סניפים בשכונת רמות בירושלים, בביתר עילית ובאופקים; וכולל נוסף בשכונת קריית הרצוג בבני ברק.

בשנת 1998 הקים הרב וייספיש יחד עם הרב שמואל רבר ישיבה קטנה בשם **"ישיבת ים התורה"** בירושלים. בשנת 2014, פרש הרב רבר עם הצוות ורוב התלמידים והקים את ישיבת אוצר התורה.

בשנת 2017 פתח הרב וייספיש ישיבה לצעירים בשם **ישיבת הגרי"ש**. וכמה שנים אחר כך, פתח ישיבה נוספת בשם **ישרש יעקב** ע"ש דודו זקנו הסטייפלער.

### ישיבת אבן ישראל
בשנת 1990 הוקמה ישיבה גדולה בירושלים בשם **"ישיבת אבן ישראל"**, שסונפה לישיבת יד אהרון, בראשות הרב יהושע אייכנשטיין. הרב אייכנשטיין פרש בשנת תשס"ו (2006) עם מרבית הבחורים. לישיבה הובא הרב חזקיהו יוסף שרייבר יחד עם קבוצת תלמידיו. כעבור שנה פרשו שאר התלמידים הוותיקים ונותרה בישיבה קבוצת תלמידי הרב שרייבר.

### הישיבה כיום
נכון להיום, הישיבה פועלת במתכונת "ישיבת קיבוץ" ומונה כ-40 תלמידים (בחורים), המגיעים בעיקר מישיבות פוניבז' ועטרת שלמה. בנוסף, פועלים בישיבה שני כוללים אברכים: כולל המונה כ-40 אברכים, המזוהה עם תלמידי הרב שרייבר, וכולל נוסף של ישיבת הר"ן המונה כ-10 אברכים.

ראש הישיבה הוא הרב צבי ויספיש, המוסר שיעור כללי באגדה מדי יום חמישי. הרב שרייבר משמש כר"מ (ראש מתיבתא) בישיבה, ומכונה "הרב" בפי תלמידיו. הישיבה מתאפיינת בדגש על שיעוריו של הרב שרייבר הידועים בסגנונם המיוחד, המהווים מוקד משיכה לתלמידים מישיבות שונות.

לאורך השנים, ועל מנת לסייע בהבנת תורתו של הרב שרייבר, הצטרפו לצוות הישיבה מספר תלמידי חכמים מתלמידיו. בין אנשי הצוות נמנים הרב פנחס נויפלד, המשמש כנושא ונותן (נו"נ) בסדר א' וכן ככותב השיעורים; והרב אברהם ישעיהו קהתי, המשמש כנו"נ בסדר ב'. בנו של הרב, הרב אברהם שרייבר, משמש אף הוא ככתובת לשאלות והבהרות בתורת אביו.

בתחילת דרכה, הרכב התלמידים בישיבה כלל במידה רבה בחורים בעלי כישרונות לימודיים יוצאי דופן ("עילויים"), שלא בהכרח התאימו למודל ה"למדן הקלאסי" המקובל בעולם הישיבות. מצב זה הוביל לעיתים לריחוק או הסתייגות מצד גורמים מסוימים. החל מתקופת מגפת הקורונה, מונה הרב גולד למשגיח הישיבה. תחת הנהגתו, הונהגו מספר רפורמות, ביניהן איסור החזקת מחשבים על ידי התלמידים. מאז מינויו, הישיבה החלה לאמץ צביון קלאסי יותר המאפיין את עולם הישיבות.

## קישורים חיצוניים
* ים התורה בוויקישיבה
* דרשה של הרב וייספיש בישיבתו "אבן ישראל" בחודש אלול, מאתר "יהודים נט"

## הערות שוליים

קטגוריה:ישיבות קטנות ליטאיות
קטגוריה:ישיבות גדולות בישראל
קטגוריה:ישיבות ליטאיות בישראל
קטגוריה:מוסדות לימוד תורניים
קטגוריה:רשתות בתי ספר בישראל
קטגוריה:ישראל: כוללי אברכים
קטגוריה:רמות אלון
המוטואים הלא-רשמיים של פולין

[שמאל|ממוזער|200px|דגל ועליו המוטו "Za naszą i waszą wolność" בימי [מרד נובמבר, 1831]]
לרפובליקה הפולנית אין מוטו מדינתי רשמי, כלומר, מוטו הקבוע מתוקף חוק.

יחד עם זאת, קיימים בפולין מספר מוטואים הנפוצים על פני כרזות, דגלים וסמלים שונים.

הביטוי "אלוהים, כבוד, מולדת" (בפולנית: "Bóg, Honor, Ojczyzna") הוא המוטו הנפוץ ביותר המודפס כיום על דגלים צבאיים בפולין.

ביטוי נוסף המתנוסס לעיתים קרובות על דגלים צבאיים הוא "עבור החופש שלנו ושלכם" (בפולנית: "Za naszą i waszą wolność"). הביטוי לקוח מהתקופה שבה חיילים פולנים שגלו מתחומי פולין המחולקת, נלחמו במסגרת תנועות עצמאות שונות ברחבי העולם.

קטגוריה:פולין: סמלים לאומיים
קטגוריה:מוטואים
ארצו

**אָרֶצוֹ** (באיטלקית: **Arezzo**) היא עיר בטוסקנה שבאיטליה. זוהי עיר עתיקה שנוסדה על ידי האטרוסקים במאה ה-7 לפנה"ס. העיר פרחה בימי הביניים המאוחרים, והרובע העתיק שלה שומר על אופיו מתקופה זו. העיר היא בירת נפה באותו שם. מיקומה בדרום-מזרח טוסקנה, כ-80 ק"מ דרומית מזרחית לפירנצה. בעיר צולם הסרט האיטלקי על השואה "החיים יפים" (La Vita è bella).

## גאוגרפיה
ארצו ממוקמת בדרום-מזרח טוסקנה, כ-80 ק"מ דרומית מזרחית לפירנצה. שוכנת על גבעה בגובה 296 מטר מעל פני הים, ומתנשאת מעל מישור ההצפה של נהר הארנו. הרובע העתיק של העיר הנמצא על צלע הגבעה, מוקף חומה ושומר על אופיו המדיביאלי.

## היסטוריה
ארצו, בשמה הקדום ארטיום, היא אחת הערים העתיקות בטוסקנה. נוסדה על ידי האטרוסקים במאה ה-7 לפנה"ס. הייתה אחת משתים עשרה הערים החברות בליגה האטרוסקית. היא מוזכרת בכתבי ההיסטוריון הרומי טיטוס ליוויוס כאחת מה"בירות האטרוסקיות" (Capitae Etruriae).  

העיר נכבשה על ידי רומי בשנת 311 לפנה"ס. בתקופת מלחמת האזרחים הרומית (בעשור השני של המאה הראשונה לפנה"ס) תמכה ארטיום בסיעה הפופולרית, במהלך השתלטות הסיעה היריבה בראשות לוקיוס קורנליוס סולה, חרב חלק גדול מהעיר. אולם העיר התאוששה במהרה, ובתקופת שלטונו של אוגוסטוס הייתה לה שוב תקופת פריחה. לפי אחד המקורות הייתה אז העיר השלישית בגודלה באיטליה.  

במאה השלישית או הרביעית ניתן לעיר מעמד של בירת מחוז כנסייתי (דיוקסיה). בישופי העיר היו גם השליטים הפיאודליים שלה. בשנת 1098 השתחררה העיר משלטון הבישופים והפכה לעיר-מדינה עצמאית. בכך החלה תקופת פריחה חדשה, תקופה בה נבנו רוב המבנים העומדים כיום ברובע העתיק של העיר. מהבחינה המדינית ארצו תמכה בסיעת הגיבלינים והייתה במאבק מתמיד נגד פירנצה שתמכה בגואלפים. מאבק זה נסתיים ב-1384 בניצחון פירנצה ומאז הפכה ארצו לבת חסות של פירנצה. 

## הקהילה היהודית בארצו
ידיעות ראשונות על יהודים בעיר קיימות מסוף המאה ה-14, אז היו בה מספר בנקאים יהודים. הם גורשו ב-1406, אולם הורשו לשוב בהמשך המאה ה-15. ב-1557 הדוכס קוזימו הראשון התיר למספר משפחות יהודיות, שנמלטו מגזרות האפיפיור פאולוס הרביעי, להתיישב בארצו. אולם ב-1570 נאלצו היהודים לעזוב את העיר ולעבור, כמו כל יהודי הדוכסות הגדולה של טוסקנה, לגטו שהוקם בפירנצה. במחצית השנייה של המאה ה-18 שוב קמה קהילה יהודית קטנה בעיר, קהילה זו נתחסלה במהלך המאה ה-19.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר אודות העיר 
* 

קטגוריה:טוסקנה: ערים
קונו פון שטויבן

**קונו פון שטויבן** (בגרמנית: **Kuno von Steuben**; 9 באפריל 1855, אייזנך, פרוסיה – 14 בינואר 1935, ברלין, גרמניה הנאצית) היה גנרל גרמני, מפקד קורפוס בחיל הרגלים בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה ומפקד הארמייה ה-11 בחזית המקדונית.

## ביוגרפיה
### תחילת הקריירה
קונו היה בנו של הדוכס ברנדט פון שטויבן מושל סקסוניה וגנרל מיור בצבא הפרוסי. ב-1 במאי 1871 החל את לימודיו באקדמיה הצבאית הפרוסית וב-23 באפריל 1874 הוסמך כקצין רגלים בדרגת סגן משנה. עד לראשית המאה ה-20 שילב בין תפקידי הדרכה באקדמיה הצבאית, תפקידי מטה ופיקוד על גדודי רגלים. ב-3 בפברואר 1911 מונה למפקד הדיוויזיה ה-36 והוצב בגדנסק, ומספטמבר 1913 ועד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה פיקד על האקדמיה הצבאית הפרוסית בברלין.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון שטויבן למפקד קורפוס המילואים ה-18 במסגרת הארמייה הרביעית הגרמנית ולחם עם כוחותיו בחזית המערבית במרוץ אל הים. פון שטויבן פיקד על כוחותיו בקרב שמפאן הראשון אשר בעקבותיו עוטר בעיטור פור לה מריט, ובהמשך בקרב ורדן שבמהלכו ספג הקורפוס שבפיקודו אבדות כבידות. ב-4 ביוני 1917 מונה פון שטויבן למפקד הארמייה ה-11 הגרמנית בחזית המקדונית.

ב-14 בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בפיקודו של הגנרל הצרפתי לואי פראנשה ד'אספרה במתקפת הווארדאר במטרה להכריע את החזית המקדונית. עיקר המאמץ רוכז נגד הארמייה ה-11 הגרמנית בפיקודו של פון שטויבן והארמייה הראשונה של צבא בולגריה בפיקודו של סטפן נרזוב. הבולגרים קרסו בשלבים הראשונים של המתקפה ופון שטויבן הסיג את כוחותיו עד לעיר ניש בסרביה. ב-12 באוקטובר הוכנעו הגרמנים על ידי הארמייה הסרבית ה-1 ונסוגו לכיוון בלגרד. פון שטויבן חילק את הארמייה לשני גייסות ה-61 וה-62 והם המשיכו בנסיגה מסודרת צפונה וב-11 בנובמבר הגיעו לעיר סולנוק בהונגריה והניחו את נשקם. ב-31 בינואר 1919 פרש משירות פעיל.

פון שטויבן הלך לעולמו ב-1935 והוא בן 80. הוא נקבר בבית העלמין "אינווליד" בברלין.

## ראו גם
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1855
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1935
המפרץ הנורווגי

**המפרץ הנורווגי** הוא נתיב מים באוקיינוס הארקטי במחוז קיקיקטאלוק שבטריטוריית נונאווט שבקנדה. האי אמונד רינגנס (Amund Ringnes Island) תוחם את המפרץ מצד צפון-מערב (האי עצמו מופרד מהאי קורנוול על יד מצר הנדרקסן, שרוחבו 10 קילומטרים בלבד). האי אקסל הייברג (יחד עם שאר איי סברדרופ) תוחם את המפרץ מצפון. האי אלסמיר תוחם את המפרץ ממזרח והאי דבון מדרום.
במפרץ ישנם שישה איים, בהם האי קורנוול והאי גרהאם.

קטגוריה:נונאווט: מצרי ים
נורווגי
קטגוריה:קנדה: מפרצים
וינס לומברדי

**וינסנט תומאס לומברדי** (באנגלית: **Vincent Thomas Lombardi**; 11 ביוני 1913 - 3 בספטמבר 1970) היה מאמן פוטבול אמריקני. לומברדי נחשב לאגדת פוטבול ולחלק משמעותי מהיסטוריית גרין ביי פאקרס. לאחר פטירתו ב-1970 נקרא על שמו גביע הסופרבול, גביע וינס לומברדי.

את קריירת האימון החל בסנט סיסיליה, בית ספר תיכון קתולי באנגלווד, ניו ג'רזי. לאחר מכן עבר לאמן באוניברסיטת פורדהאם בה למד ובאקדמיה הצבאית הלאומית של ארצות הברית. לומברדי אימן לראשונה בליגת ה-NFL בשנת 1954, כמתאם התקפה עבור ניו יורק ג'איינטס ובשנת 1956 עזר לה לזכות באליפות ה-NFL. בשנת 1959 עבר לומברדי לגרין ביי פאקרס כמאמנה הראשי ואימן אותה עד שנת 1967. בתשע עונות אלו זכה בחמש אליפויות מתוכן בשני סופרבולים רצופים. ב-1968 פרש מתפקיד מאמן הפאקרס והפך לג'נרל מנג'ר בקבוצה. ב-1969 חזר לקריירת האימון עבור וושינגטון רדסקינס אותה אימן עונה אחת בלבד. ב-3 בספטמבר 1970 נפטר לומברדי ממחלת הסרטן ממנה סבל. ב-1971 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL.

## סטטיסטיקה

## ראו גם
* גביע וינס לומברדי

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:מאמני פוטבול
קטגוריה:אבירי מסדר מלטה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1913
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1970
פארק הרסטראו

שמאל|250px|ממוזער| אחד ממשעולי פארק הרסטראו
[שמאל|250px|ממוזער| פסל [היפהפייה הנרדמת בפארק הרסטראו]]
**פארק הרסטראו** (ברומנית: **Parcul Herăstrău**), ששמו הרשמי הוא **הפארק הלאומי קרול השני** (ברומנית: **Parcul Naţional Carol al II-lea**) (על שמו של קרול השני, מלך רומניה), הוא הפארק הגדול ביותר בבוקרשט, בירת רומניה.

הפארק, שגודלו הנוכחי הוא 1,100 דונמים, נוסד בשנת 1936 על חופי אגם הרסטראו, לאחר עבודות הניקוז שנערכו באזור. בתכנון הפארק נלקח בחשבון שבאזור זה כבר היה קיים שער הניצחון, שהוקם לאחר מלחמת העולם הראשונה. 

בשטח הפארק ניתן למצוא תיאטרון קיץ, בית מלון, מועדוני ספורט ומועדוני ספורט מים. על חופי האגם קיימות מסעדות ובתי קפה. בחלק מהפארק מצוי גם מוזאון הכפר המנציח את התרבות הכפרית הרומנית. בפארק מתארחות תערוכות פרחים ותזמורות המנעימות את שהות הנופשים בו.

משנת 1998 מוקדש חלק מהגן לתערוכה יפנית עולמית. החלק הזה קרוי "הגן היפני".

## קישורים חיצוניים

* 
* פארק הרסטראו באתר RomaniaExplorer 

קטגוריה:רומניה: תרבות
הרסטראו
הרסטראו
מעלות רמר

**מעלות רמר** (**Rømer**) הן יחידות מדידה לטמפרטורה שנקבעו בשנת 1701 על ידי האסטרונום הדני אולה רמר ומסומנות באמצעות **Rø°**.

בסולם רמר, נקבע האפס כנקודת הקיפאון של מי מלח בריכוז רוויה, ו־60 מעלות נקבעו כנקודת הרתיחה של המים. לאחר שהבחין כי נקודת הקיפאון של מים מזוקקים היא בערך ב־1/8 הדרך בין שתי הנקודות הללו, קיבע רמר מחדש את נקודת קפיאת המים ל־7.5 מעלות. שינוי זה שינה אך במעט את הסולם, אך פישט את הגדרת הטמפרטורה תוך התייחסות למים מזוקקים. סימלן של מעלות רמר הוא **R°**, אך מאז שהומצאו מעלות רנקין, ניתן למעלות רמר הסימול **Rø°**.

מערכת זו שימשה כהשראה לדניאל פרנהייט כשהמציא את מערכת מעלות פרנהייט בשנת 1724.

## ראו גם
* יחידות מידה לטמפרטורה
* יחידות מידה על שם אישים

## הערות שוליים

רמר
קטגוריה:יחידות מידה בכימיה
סואו"ד

**סואו"ד** או בשמה המלא **המערכת המאוחדת לעיבוד נתונים על האויב** (רוסית:СОУД; Система объединенного учета данных о противнике) היא המקבילה הרוסית לאשלון.

## היסטוריה
החלטה על הקמת המערכת התקבלה ב-1977 בתקופת המלחמה הקרה והייתה משותפת לכל מדינות ברית ורשה, היא החלה לפעול ב-1979 לקראת אולימפיאדת 1980 במוסקבה. במערכת עשו שימוש שירותי הביון של צ'כוסלובקיה, בולגריה, רומניה, וייטנאם, קובה, מונגוליה, פולין והונגריה. בתקופה הסובייטית המינהל ה-16 בקג"ב ומינהל 6 בגר"ו הסובייטי הפעילו את המערכת, כיום המערכת מופעלת בידי פס"ב, שירות האבטחה הפדרלי וגר"ו.

## תשתיות
בשונה מאשלון, סואו"ד הייתה מערכת חשאית מאוד שהתפרסמה במערב, בעקבות פרסומו של עריק הקג"ב, אולג גורדייבסקי. המערכת הכילה שני מרכזי מחשבים גדולים: הראשון במוסקבה, השני  - במזרח גרמניה. המערכת עבדה עד 1989, אז בעקבות איחוד גרמניה מרכז המחשבים הפך לרכוש של שירות הביון הפדרלי של גרמניה. בעקבות איבוד המחשב, המערכת איבדה חלק משמעותי מיכולותיה. אולם, הרשויות הרוסיות היו נחושות לשקם את המערכת; בתחילת שנות ה-90 שרידי מערכת סואו"ד הוקמו מחדש ונוסדה מערכת ביון רוסית חדשה, נבנו תחנות חדשות והתחנות הישנות שוקמו ושופצו. אחת מתחנות ההאזנה שהייתה נושא לחיכוכים בין האמריקנים לרוסים, הייתה התחנה בלורדס, קובה. במהלך כל שנות ה-90 התוכנית הופעלה על ידי פאפס"י - הסוכנות הפדרלית לתקשורת ממשלתית. המערכת מכילה שורת מתקני האזנה ברחבי העולם, כמו מתקן האזנה בקובה ובווייטנאם. עד שנת 2000 היה קיים הסכם בין רוסיה לקובה על אחזקת המתקן אך בשנת 2001 הבסיס בקובה נסגר וכל העובדים הרוסים פונו.

## ראו גם
* אשלון - המערכת המערבית המקבילה, המופעלת על ידי ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד.
* פרנצ'לון - המערכת הצרפתית המקבילה.
* מתקן המודיעין לורדס
* המערכת לפעולות חקירה מבצעיות

## קישורים חיצוניים
*מידע על המקבילה הרוסית למערך אשלון
*סואו"ד באתר פדרציית המדענים האמריקנית
*מידע כללי אודות סואו"ד

## הערות שוליים

קטגוריה:הצפנה
קטגוריה:רוסיה: צבא וביטחון
קטגוריה:אמצעי איסוף מודיעין
קטגוריה:מודיעין אותות
גדליה אייזמן

הרב **גדליה אייזמן** (י"ד באייר תר"ע, 23 במאי 1910 – ג' בתשרי תשע"ב, 1 באוקטובר 2011) היה משגיח בישיבת קול תורה במשך שנים רבות. כונה "זקן המשגיחים".

## ביוגרפיה
נולד בוורשה למשפחה  מחסידות אלכסנדר. גדליה היה אחד משמונה ילדים, והיה השביעי במשפחה. גדליה היה האח היחיד במשפחה אשר נשאר חרדי, רבים ממשפחתו הקרובה נרצחה בשואה, וקרוביו אשר עלו לפני מלחמת העולם השנייה גרו בתל אביב וחיו חיים חילוניים לחלוטין. הייתה לו אחות צעירה ממנו בשמונה שנים אשר הייתה חילונית וחיה את חיה בתל אביב, ויחסיהם היו קרובים לבביים ועקביים. בצעירותו למד בישיבת קמניץ אצל הרב ברוך בר ליבוביץ וכן בקלעצק בליטא הפולנית, שבה היה המשגיח הרב יחזקאל לוינשטיין. נישא לחיה ליבא לבית אידלמן מווילנה.

כשהיה חשש שיגויס לצבא הפולני נמלט לארץ ישראל בעזרת סרטיפיקט שהשיג לו הרב צבי יהודה הכהן קוק, שעמו התכתב על תורתו של אביו הראי"ה קוק. למד בישיבת מרכז הרב. בבחרותו שימש כמשגיח בישיבת מקור חיים בירושלים. לאחר נישואיו, המשיך ללמוד בכולל של ישיבת מרכז הרב, עד שבשנת ה'תש"ד החל לכהן כמשגיח בישיבת קול תורה. בתפקידו כמשגיח הרב אייזמן הנהיג משטר קפדני.
[שמאל|ממוזער|250px|הרב אייזמן עם הרב [שלמה זלמן אוירבך ראש ישיבת קול תורה]]

בשלהי שנות ה-70, הודיע לפתע הרב אייזמן להנהלת הישיבה על פרישתו מתפקידו לאלתר. לתלמידיו הקרובים הסביר שהוא חש שלפעמים בהקפדתו על הנהגה שלילית של תלמיד מתגנבת עצבנות הנובעת מזקנתו, ועל כן איננו יכול להמשיך בתפקידו. לנוכח ההפצרות הרבות הסכים להמשיך ולשמש כיועץ חינוכי לתלמידי הישיבה. הקדיש שעות רבות מדי יום לשיחות אישיות עם תלמידים במקומו בשולי בית המדרש.

בי"ד באייר תש"ע, יום הולדתו המאה, הכינו לו רבים מתלמידיו הפתעה. הם השכימו להתפלל עמו שחרית בהיכל הישיבה, ואחרי התפילה ליווהו בשירה וריקודים לביתו, כשהם מאחלים לו מזל טוב ואריכות ימים. הרב אייזמן לא הגיב להמולה סביבו.

נפטר בליל שבת ג' תשרי ה'תשע"ב בבית בנו יוסף שבשכונת בית וגן, שם התגורר בשנותיו האחרונות. נקבר בהר המנוחות בירושלים.

### מתלמידיו
* הרב ישראל מאיר לאו, הרב הראשי לישראל לשעבר
* הרב דוד הקשר מראשי ישיבת קול תורה
* הרב יהודה עדס, ראש ישיבת קול יעקב
* הרב שלמה מחפוד
* הרב אביגדר נבנצל, רב העיר העתיקה בירושלים
* חתנו, הרב שלמה ברויאר, משגיח ישיבת בית מתתיהו
* הרב יואל שוורץ, מחבר ספרים רבים ורב בירושלים

### ספרו
שיחותיו יצאו לאור בסדרת הספרים "גידולי מוסר". הכרך הראשון יצא על ידי תלמידיו בחייו (ירושלים תשס"ח) ולאחר פטירתו, יצאו לאור שני כרכים נוספים שנערכו על ידי חתנו, הרב שלמה ברויאר.

## לקריאה נוספת
* בנימין גינצבורג, **רבי גדליה**, ירושלים: 'מוסר בגדלות', תשפ"ג

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* שמואל ברוך גנוט, רבי גדליה אייזמן ב"אתר השבת".[ממוזער|משוחח עם הרב [אלחנן משה קונשטט (מימין)]]
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבני ישיבת קול תורה
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:משגיחים ישראלים
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת בית יצחק-קמניץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת סלוצק-קלצק
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:רבנים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:בית וגן: רבנים
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011