open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סלמאן בן חמד אאל ח'ליפה הראשון

**סלמאן בן חמד אאל ח'ליפה** (בערבית: **سلمان بن حمد آل خليفة الأول**; 10 באוקטובר 1894 – 2 בנובמבר 1961) היה מלך בחריין מאז מות אביו  ב-20 בפברואר 1942 ועד מותו בשנת 1961. הוא הוחלף על ידי בנו עיסא בן סלמאן אאל ח'ליפה בדצמבר 1961.

## ביוגרפיה
סלמאן נולד בשנת 1895 וגדל תחת השגחת אביו. הוא למד את הקוראן בצעירותו. הוא אושר כיורש על ידי אביו ואצילים נוספים וחברי בית ח'ליפה.

למרות התנגדות האליטה המסורתית, הוא קידם רפורמות בתנאי העבודה של שולי הפנינים, החל במרפאות הראשונות שטיפלו בבריאותם המקצועית. מתוך רצון להשקיע יותר במערכת הבריאות, הוא דחף להגדיל את המימון לבתי החולים המקומיים ולתת שירותי בריאות חינם לאזרחים. בנוסף, סלמאן האמין שבריאות טובה יותר אפשרית רק באמצעות חינוך טוב יותר. השקעה בחינוך נדרשה גם כדי למקסם את העברת המשרות בתעשיית הנפט לאזרחי בחריין.

סלמאן היה בוחן אישית את התקציב השנתי. באותה תקופה, בתי הזיקוק במדינה הורשו לזקק נפט זר ללא מכס, מה שהוא ראה כאיום על כלכלת המדינה לטווח ארוך. במהלך כהונתו נוסדה במדינה חברת גאלף אייר.

הוא ייסד ועדה לאיסוף תרומות לפלסטינים שעזבו בעקבות אישור תוכנית החלוקה ב-1947, גייס כספים עבורם וגם תרם ישירות לאונר"א.

סלמאן נישא שלוש פעמים: ב-1910 ללטיפה בת איברהים אאל ח'ליפה, באוקטובר 1931 למוזה בינת חמד אאל ח'ליפה ובסביבות 1922, לניילה בינת ח'ליפה בן אחמד אאל ח'ליפה. היו לו שלושה בנים ושש בנות: עיסא בן סלמאן אאל ח'ליפה, ח'ליפה בן סלמאן אאל ח'ליפה, מוחמד בן סלמאן אאל ח'ליפה, ת'אג'בה בינת סלמאן אאל ח'ליפה, פאטימה בינת סלמאן אאל ח'ליפה, מרים בינת סלמאן אאל ח'ליפה, עאישה בת סלמאן אאל ח'ליפה, בינת סלמאן אאל ח'ליפה ונורה בינת סלמאן אאל ח'ליפה.

סלמאן נפטר ב-2 בנובמבר 1961, בגיל 67.

## תארים ועיטורים
* אביר מפקד מסדר האימפריה ההודית (1943)
* אביר מפקד במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש (1952)
* הקורדון הגדול של , דרגה ראשונה של ממלכת עיראק (1952)
*  (2 ביוני 1953)
* הצלב הגדול של  של דנמרק (1957)
* אביר מסדר ג'ון הקדוש (1956)

## ראו גם
* בית ח'ליפה
* היסטוריה של בחריין

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי בחריין
קטגוריה:בית ח'ליפה
קטגוריה:מסדר האימפריה ההודית: אבירים מפקדים
קטגוריה:ילידי 1894
קטגוריה:נפטרים ב-1961
מעשי לינץ' ביהודים אמריקאים

ממוזער|הלינץ' בליאו פרנק
ישנם מספר מקרים מתועדים של **מעשי לינץ' ביהודים אמריקאים** שהתרחשו בין השנים 1868 ל-1964 בדרום ארצות הברית. ב-1868 בטנסי, סמואל בירפילד היה היהודי-אמריקאי הראשון שנרצח. הלינץ' בליאו פרנק הוא המקרה המוכר ביותר בהיסטוריה האמריקאית.

## היסטוריה
ממוזער|דיווח עיתונאי על הלינץ' בבירפילד ובואמן
הרוב המכריע של קורבנות הלינץ' בארצות הברית היו אפרו-אמריקאים. יותר מ-4,000 אפרו-אמריקאים נרצחו, וכ-1,000 קורבנות לינץ' היו לבנים. מבין קורבנות הלינץ' הלבנים, יהודים אמריקאים, איטלקים אמריקאים, גרמנים אמריקאים ואחרים נרצחו גם הם.

ב-15 באוגוסט 1868, הסוחר סמואל בירפילד הפך לקורבן היהודי הראשון הידוע של לינץ' בהיסטוריה האמריקאית. בירפילד ולורנס בואמן, הפקיד האפרו-אמריקאי שלו, נרצחו על ידי חשודים כחברי קו קלוקס קלאן בפרנקלין, טנסי.

ייתכן שליאו פרנק לא היה היהודי האמריקאי היחיד שנרצח במדינת ג'ורג'יה באוגוסט 1915. יומיים לפני הלינץ' של פרנק, הסופר היהודי אלברט בטלהיים נרצח ב-15 באוגוסט 1915. אין מידע נוסף על בטלהיים, מלבד העובדה שהוא נתלה לאחר שהורשע ברצח.

בשנת 1903, המוכר היהודי  נרצח בלינץ' בדרום קרוליינה הכפרית. כמה שבועות לפני רצח סורסקי, רוכל יהודי נוסף שרד ניסיון לינץ'.

בשנת 1925, סוחר יהודי בשם  הואשם לשווא באונס אפי גריפין, אישה לבנה נוצרייה בת 19 ממשפחה מפורסמת בצפון קרוליינה. אספסוף, שכלל בני משפחתה של האישה, פרץ לכלא בויליאמסטון, צפון קרוליינה, וחטף אותו. מנהיג ההמון סירס את נידלמן בסכין. נידלמן שרד את התקיפה, זוכה על ידי חבר מושבעים, ולאחר מכן תבע את המשפחה בבית המשפט הפדרלי.

ב-23 בספטמבר 1936, הרופא והפעיל  נחטף והוכה על ידי חשודים כחברי הקו קלוקס קלאן בשל פעילותו הקומוניסטית והאנטי-גזענית. האנשים שתקפו את גלדרס כינו אותו "אדום מקולל" ו"אוהב ניגרס". גלדרס שרד בתחילה את המכות, אך מת מסיבוכים רפואיים בשנת 1950.

ביוני 1964, הפעילים היהודים נגד גזענות  ו, יחד עם הפעיל האנטי-גזעני האפרו-אמריקאי , נתלו בפילדלפיה, מיסיסיפי.

מספר מעשי הלינץ' הכולל ביהודים אמריקאים אינו ידוע. ההיסטוריון האפרו-אמריקאי טירן סטיוארט מתייחס לתיעוד ההיסטורי של מעשי לינץ' ביהודים אמריקאים כ"לא שלם".

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: אנטישמיות
קטגוריה:לינץ' בארצות הברית
קטגוריה:יהדות ארצות הברית
פירות הסתיו

"**פירות הסתיו**" (בצרפתית: **Les Fruits de l'automne**), או "**איכרה הנושאת פירות**" (**Paysanne portant des fruits**), הוא ציור שנוצר סביב שנת 1630 מאת הצייר ניקולא טורנייה. היצירה היא ציור שמן על בד המתאר דיוקן בקיארוסקורו של אישה הנושאת ענבים, תפוחים, אגסים ותאנים בקפל סינרה, תוך שהיא מביטה אל הצופה. היצירה שמורה בקרן במברג בטולוז שבצרפת מאז רכישתה בשנת 2014 מאוסף אמריקאי. הציור נחשב ליצירה זוגית לציור פירות הקיץ, שנרכש בשנה שלאחר מכן.

## תיאור היצירה
הציור מציג אישה האוחזת פירות שנאספו בקפל סינרה. בין הפירות נראים ענבים, תפוחים, אגסים ותאנים. הדמות מוצגת כשהיא פונה אל הצופה ומביטה בו, וראשה מוטה מעט.

בציור נראית חולצת פשתן לבנה ושמלה כחולה. קפל הסינר הלבן משמש לאחיזת הפירות.

## מאפיינים סגנוניים והשפעות
הציור מתואר כתגובה ליצירות של קאראווג'ו. תנוחת הדמות, הראש המוטה מעט והמעברים המדורגים בין אור לצל מזכירים מאפיינים ביצירות נער עם סל פירות משנת 1593 ובכחוס משנת 1597. בשתי היצירות של קאראווג'ו מופיעים צעירים הלבושים בבד לבן מקופל וראשם מוטה מעט. ביצירות אלה מופיעים גם טבע דומם של פירות המתואר בפירוט.

הפירות המופיעים בציור נאספים בקפל הסינר של האישה. בציור נראים ענבים לבנים ושחורים, תפוחים, אגסים ותאנים. החולצה הלבנה של האישה מנוגדת לשמלה הכחולה שלה.

## נושא היצירה
הציור מציג אישה כפרית פשוטה. היא מוצגת כאישה מן העם, מסוג שהיה ניתן לראות ברחובות רומא.

בניגוד לנשים בציורים חילוניים של קאראווג'ו ושל ציירים שהושפעו ממנו, אשר הופיעו לעיתים קרובות כמגידות עתידות, כשותפות להונאות במשחקי קלפים או כדמויות פיתוי, בציור זה מופיעה אישה פשוטה הלבושה בבגדים יומיומיים.

הציור אינו מציג משמעות אלגורית עמוקה אלא דיוקן של אישה כפרית.

## תולדות היצירה
הציור היה בבעלותו של האספן ז'אן דה קמבולא (1692–1747). לאחר מותו עבר האוסף בירושה לבנו פרנסואה דה קמבולא (1747–1820).

יצירות מן האוסף הושאלו לתערוכות של האקדמיה המלכותית של טולוז. בשנת 1773 הוצגו שם שתי יצירות של טורנייה המתארות איכרות הנושאות פירות, שהושאלו על ידי ז'אן דה בויסון, הרוזן דה בורנאזל.

בהמשך היה הציור באוספים פרטיים בצרפת, ולבסוף עבר לאוסף אמריקאי שממנו נרכש בשנת 2014 על ידי קרן במברג בטולוז.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורי פירות
פירות הקיץ (טורנייה)

**פירות הקיץ** (בצרפתית: **Fruits de l'été**), הוא ציור מאת הצייר ניקולא טורנייה שנוצר סביב שנת 1630. היצירה היא ציור שמן על בד המתאר דיוקן בקיארוסקורו של אישה הנושאת לפניה קערת פירות ומפנה את מבטה כלפי מטה שמאלה.

הציור שמור בקרן במברג בטולוז שבצרפת, והוא הגיע לאוסף בשנת 2015 לאחר שנרכש מאוסף אמריקאי. היצירה נחשבת לציור זוגי לציור פירות הסתיו, שנרכש על ידי הקרן שנה קודם לכן.

## תיאור היצירה
הציור מציג אישה פשוטה הנושאת קערת פירות ומביטה מטה בזווית שמאלה. הדמות מוצגת בתאורה דרמטית של אור וצל, המבליטה את פניה ואת גופה על רקע כהה ומדגישה את אופיו הקיארוסקורואי של הציור.

הקומפוזיציה מתמקדת בדמות יחידה בלבד. פניה של האישה אינן פונות ישירות אל הצופה אלא מוסבות מעט הצדה, כאשר מבטה מושפל. לצידה מופיעה קערת הפירות שהיא נושאת, המהווה חלק מרכזי במבנה הציור. הפירות תופסים מקום משמעותי בקומפוזיציה, והם מוצגים כחלק מן הסצנה היומיומית המתוארת בציור.

[250px|ממוזער|שמאל|[פירות הסתיו, ציור זוגי לציור פירות הקיץ]]
## מאפיינים סגנוניים
הציור מציג טיפול באור ובצל האופייני למסורת הקרוואג'סקית. הדמות מוצגת בחצי גוף על רקע כהה, כאשר האור נופל על פניה ועל חלקי הלבוש ומדגיש את צורתם. תנוחת הראש, המופנה מעט הצדה, וכן המעבר ההדרגתי בין אור לצל, מזכירים מאפיינים הניכרים ביצירות מוקדמות של קאראווג'ו. גם שילובו של טבע דומם של פירות כחלק מן הקומפוזיציה הוא מאפיין בולט ביצירותיו של קאראווג'ו.

## נושא היצירה
הציור מציג אישה מן העם, ככל הנראה אישה כפרית או משרתת, מן הסוג שניתן היה לראות ברחובות רומא. בניגוד לרבות מן היצירות הקרוואג'סקיות המתארות סצנות של נגינה, משחקי קלפים או קריאת עתידות, ציור זה מתמקד בדמות יחידה מן היומיום. בשל כך הוא נחשב לנושא יוצא דופן ביחס לציוריהם של אמנים בני התקופה. היצירה מציגה דמות רגילה מן החיים העכשוויים ללא יומרה אלגורית או סמלית, אלא כייצוג ישיר של אדם מן המציאות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורי פירות
חיפוש רנטה

**חיפוש רנטה** (באנגלית: **Rent-seeking**) הוא מושג בכלכלה המתאר מצב שבו פרט, חברה או קבוצת אינטרס מנסים להגדיל את עושרם האישי מבלי לייצר ערך מוסף או עושר עבור המשק. חיפוש רנטה מתבצע לרוב באמצעות מניפולציה של הסביבה הכלכלית או הפוליטית, כגון הפעלת לחץ על הממשלה לקבלת מונופול, סובסידיות, הגבלות על ייבוא או תקנות רגולטוריות המטיבות עם גוף כלשהו על חשבון הכלל.

## מקור המונח והתפתחותו
התופעה תוארה לראשונה על ידי הכלכלן גורדון טאלוק בשנת 1967, שחקר את העלויות החברתיות של מונופולים ומכסים. עם זאת, המונח עצמו נטבע ב-1974 על ידי הכלכלנית אן קרוגר. המושג נגזר מהמונח הכלכלי "רנטה כלכלית" – רווח עודף שמתקבל מעבר למה שנדרש כדי להשאיר גורם ייצור בשימושו הנוכחי. בניגוד לרווח עסקי רגיל הנובע מחדשנות או התייעלות, חיפוש רנטה נחשב ל"משחק סכום אפס" או אף למשחק בעל השלכות שליליות, שכן הוא כרוך בבזבוז משאבים על פעילות שאינה יצרנית.

## השלכות כלכליות וחברתיות
הנזק המרכזי של תופעת חיפוש הרנטה טמון בבזבוז משאבים חברתיים יקרים. במקום להפנות הון, זמן ניהולי וכישרון אנושי לטובת מחקר, פיתוח ושיפור מוצרים ושירותים – פעולות שמייצרות ערך מוסף למשק – גורמים כלכליים משקיעים משאבים אלו בפעילות שאינה יצרנית, כגון לוביזם ותחזוקת קשרים פוליטיים. מבחינה כלכלית, המשאבים המושקעים בחיפוש הרנטה אינן תורמות לצמיחה, שכן הן נועדו רק להעביר עושר קיים מיד ליד.

מעבר לבזבוז הישיר, חיפוש רנטה מוביל לחוסר יעילות מערכתי על ידי עיוות הקצאת המשאבים בשוק. כאשר קבוצות לחץ מצליחות להשיג הגנות רגולטוריות או מכסי מגן, הן חונקות את התחרות ומאפשרות לשחקנים לא יעילים להמשיך ולהפיק רווחים ללא חשש ממתחרים חדשים. התוצאה הישירה עבור הצרכנים היא עליית מחירים וירידה באיכות השירותים, שכן ליצרנים המוגנים אין תמריץ להתייעל או לחדש.

במישור החברתי והפוליטי, התופעה מחריפה את אי-השוויון הכלכלי ומערערת את אמון הציבור במוסדות השלטון. הרווחים הנוצרים מחיפוש רנטה נוטים להתרכז בידיהן של קבוצות קטנות, חזקות ומקושרות, בעוד שאת העלויות, בדמות מחירים גבוהים או נטל מס, נושא הציבור הרחב. מצב זה מעודד צמיחה של "קפיטליזם של מקורבים", שבו הצלחה כלכלית תלויה בקרבה לשלטון יותר מאשר בכישורים עסקיים, דבר הפוגע בניידות החברתית וביציבות הדמוקרטית.

## חיפוש רנטה בישראל
במשק הישראלי, המאופיין בריכוזיות כלכלית גבוהה ובמעורבות ממשלתית משמעותית, תופעת חיפוש הרנטה נחשבת לאחד החסמים המרכזיים לצמיחה ולהורדת יוקר המחיה.
* **מועצות הייצור והמכסות:** ענפי החקלאות (כגון חלב וביצים) פועלים תחת משטר מכסות ומכסי מגן גבוהים. יצרנים בענפים אלו משקיעים משאבים פוליטיים בשמירה על הגנות אלו, המונעות תחרות מחו"ל ומבטיחות מחיר גבוה לצרכן המקומי.
* **ריכוזיות ומונופולים:** חברות גדולות במשק פועלות לעיתים קרובות לחסימת ייבוא מקביל באמצעות תקנים ייחודיים או רגולציה המקשה על שחקנים קטנים להיכנס לשוק.
* **לוביזם בכנסת:** מדינת ישראל מתאפיינת בפעילות ענפה של לוביסטים המייצגים קבוצות כוח במטרה להשפיע על החקיקה בוועדות הכנסת לטובת אינטרסים צרים.

## ראו גם
* לוביזם
* מונופול
* קרטל
* שחיתות שלטונית

## לקריאה נוספת
* , **The Political Economy of the Rent-Seeking Society**, The American Economic Review, 1974.
* , **The Welfare Costs of Tariffs, Monopolies, and Theft**, Western Economic Journal, 1967.

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלה פוליטית
קטגוריה:שחיתות
רוגוז'ינה

**רוֹגוֹזִ'ינָה** (באלבנית: **Rrogozhinë**, אופן היידוע באלבנית: **Rrogozhina**) היא עיירה ורשות מקומית השוכנת במחוז טירנה אשר במערב מרכזה של אלבניה.

## גאוגרפיה ומינהל
רוגוז'ינה שוכנת על גבעה בגובה 24 מטרים מעל פני הים, צפונית לנהר שקומבין, 23 קילומטרים דרומית-מזרחית לקבאייה, 22 קילומטרים מזרחית לים האדריאטי וסמוכה למבצר בשטובה. סמוך לעיירה עובר עורק מספר 8 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים. בעיירה שורר אקלים ים-תיכוני, עם חורפים מתונים וגשומים, וקיצים חמים ויבשים. בינואר נעות הטמפרטורות מ-3 מעלות צלזיוס בלילה ועד 8 מעלות צלזיוס ביום, וביולי ואוגוסט בין 19 מעלות צלזיוס בלילה לכ-30 מעלות צלזיוס ביום. עיקר המשקעים יורדים בין נובמבר למרץ (בממוצע 900–1,100 מ"מ לשנה). בחודשי הקיץ הגשם נדיר יחסית.

ב-2015 במסגרת רפורמה שבוצעה בשלטון המקומי האלבני, הוכללו בשטח הרשות המקומית עוד ארבע יישובים בסביבתה, ב-2023 התגוררו בכל ישובי הרשות 12,567 תושבים, ובעיירה עצמה 5,002 תושבים.

## היסטוריה
ישוב במקום הוקם בעת העתיקה. בתקופת האימפריה הרומית חלפה בסמוך למקום הוויה אגנטיה, עניין שהעניק חשיבות אסטרטגית ותחבורתית ליישוב. היישוב מתועד בכתובים בדפתרים עות'מאניים החל מהמאה ה-15.

נסיגת האימפריה העות'מאנית הובילה לאי שקט אזורי, ב-1912 פרץ מרד אלבני  נגד העות'מאנים, אשר נאלצו להסכים לרוב דרישות המורדים, ולהעניק אוטונומיה רחבה יותר למחוזות האלבניים. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבשה האזור על ידי כוחות מקומיים, ובהמשך נכבשה רוגוז'ינה על ידי צבא ממלכת סרביה. באפריל 1913, הוחזר האזור לאלבניה. ב-1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבשה העיירה על ידי ממלכת איטליה, בהמשך בשנים 1916–1918 נשלטה על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית, ולבסוף היא נכבשה על ידי מדינות ההסכמה והוחזרה לאלבניה.

במלחמת העולם השנייה רוגוז'ינה, כמו יתר אלבניה, סופחה לאיטליה בין 1939 ל-1943. ב-1943, בעקבות הסכם שביתת הנשק עם איטליה, כבש הוורמאכט את אלבניה. בשלהי 1944 שוחרר האזור על ידי כוחות צבא בריטיים ופרטיזנים קומוניסטיים, אליהם הצטרפו עריקים מהצבא האיטלקי בראשות אנוור הוג'ה אשר תפס את השלטון במדינה.

בתקופה הקומוניסטית הפכה רוגוז'ינה לעיירה תעשייתית בתחום ייצור שמן זית וסבון. סתיו העמים לא פסח על אלבניה, ובראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 קרס השלטון הקומוניסטי במדינה. התהליך לווה בהגירה שלילית ובין 2011–2023 קטנה אוכלוסיית הרשות המקומית ב-43.26 אחוזים.

בעיר פועלת קבוצת הכדורגל ק.פ. אגנאטיה המשחקת בליגת העל האלבנית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

רוגוז'ינה
מתן גושה

**מתן גושה** (נולד ב-8 ביולי 1999) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בהפועל פתח תקווה.

## קריירה
גושה התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של הפועל מחנה יהודה ובגיל 13 הצטרף להפועל פתח תקווה. ב-1 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד הפועל רמת השרון. ב-26 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית בתיקו 1-1 נגד הפועל עפולה. ב-26 בדצמבר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד מ.ס. כפר קאסם.

ב-22 ביולי 2024 נפצע בתאונת דרכים בעת שרכב על האופנוע שלו ונעדר כחצי שנה מהמגרשים.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:פתח תקווה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1999
אקספנג P7

**אקספנג P7** (באנגלית: **XPeng P7**) היא מכונית סדאן חשמלית מתוצרת יצרנית הרכב הסינית אקספנג.

הדגם הוצג לראשונה בשנת 2019 ונחשב לאחד מדגמי הליבה הראשונים של החברה.

בישראל הושק הדגם בסוף נובמבר 2023, לצד דגם הפנאי G9.

## היסטוריה
הדגם הוצג לראשונה בסין בשנת 2019.

לגרסה המשווקת כיום באירופה ובישראל טווח נסיעה של עד 576 ק"מ לפי תקן WLTP, ובגרסת ההנעה הכפולה תאוצה מ־0 ל־100 קמ"ש ב־4.1 שניות.

הדגם מצויד בסוללה בקיבולת 86.2 קוט"ש, וכי טעינה מ־10% ל־80% אורכת כ־29 דקות בתנאים מתאימים.

בנובמבר 2024 השיקה אקספנג את גרסת P7 פלוס הנחשב לגדול ומרווח יותר.

## בטיחות
אקספנג P7 זכתה בציון של 5 כוכבים במבחני הריסוק של Euro NCAP לשנת 2023 ובמבחני הבטיחות הסיניים C-NCAP, עם ציון כולל של 89.4% וציון גבוה במיוחד של 98.5% במערכות בטיחות אקטיביות.

מערכות הבטיחות בדגם כללו בין היתר:
* 7 כריות אוויר
* מערכת בקרת יציבות אלקטרונית (ESP)
* מערכת למניעת החלקה
* מערכת עזר לבלימה

## מתחרות
בקטגוריית המיניוואנים התחרה הדגם מול מספר דגמים מרכזיים:
* טסלה מודל 3
* BYD סיל
* יונדאי איוניק 6
* אאודי A6 אי-טרון קונספט
* זיקר 001

## קישורים חיצוניים

* 
* עד 820 ק"מ בין טעינות ובדרך לישראל: זו אקספנג P7 החדשה, באתר icar.co.il
* מרהיבה למראה: 2026 אקספנג P7 החדשה נחשפת בסין, באתר Cartube
* אקספנג P7 - מבחן דרכים, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2019
קטגוריה:מכוניות חשמליות
תיכון מקיף ברנקו וייס אית"ן

**תיכון מקיף ברנקו וייס אית"ן** הוא בית ספר תיכון השייך למועצה האזורית גזר, וממוקם בקיבוץ נען. בית הספר נוסד בשנת 2014, בעיצומו של מבצע צוק איתן (מכאן שמו), והוא אחד משני התיכונים המשרתים את יישובי המועצה.

תיכון מקיף ברנקו וייס אית"ן משרת את תלמידי המושבים והקיבוצים בהם: חולדה, משמר דוד, נען, כפר ביל"ו, רמות מאיר, גני הדר, יציץ, ישרש, גני יוחנן, סתריה, מצליח ונצר סרני.

בית הספר פועל תחת חסותו של המנהל לחינוך התיישבותי במשרד החינוך, ומנוהל על ידי רשת מכון ברנקו וייס.

## מקצועות לימוד ומגמות
בתיכון מקיף ברנקו וייס אית"ן מספר רב של מגמות לימוד, ביניהם:
* **חברה וסביבה**: היסטוריה, מדעי החברה, ערבית, מדעי הסביבה, תקשורת ותנ"ך.
* **מדע וטכנולוגיה**: פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, מדעי המחשב, ומדע הנתונים.
* **אמנויות וספורט**: תיאטרון, מוזיקה, אמנות פלסטית, עיצוב, חינוך גופני.

בנוסף בית הספר מפעיל כיתות אגף שח"ר שהן כיתות ייעודיות המכוונות להשגת תעודת בגרות מלאה עבור תלמידים בעלי מוטיבציה גבוהה הנדרשים למעטפת תמיכה לימודית רחבה. הלמידה במסלול זה מתבצעת בקבוצות קטנות ואינטימיות, כאשר "מגמת הבית" עבור תלמידי המסלול היא תקשורת וצילום סטילס.

## הערות שוליים

קטגוריה:תיכונים אזוריים
קטגוריה:מועצה אזורית גזר
המינהל לחינוך התיישבותי, פנימייתי ועליית הנוער

**המינהל לחינוך התיישבותי, פנימייתי ועליית הנוער** הוא יחידה במשרד החינוך האמונה על תקצוב, פיקוח והנחיה של בתי הספר העל-יסודיים במועצות האזוריות, כפרי הנוער, הפנימיות החינוכיות, האולפנות והישיבות ברחבי ישראל.

## היסטוריה
ראשיתו של המינהל עם קום המדינה, אז הוקם במשרד החקלאות כ"אגף לחינוך התיישבותי". האגף פעל כיחידת סמך האחראית על בתי הספר העל-יסודיים במועצות האזוריות. בשנת 1961 עבר האגף ממשרד החקלאות לאחריות משרד החינוך.

בשנת 1996, בעקבות החלטת ממשלה, אוחד האגף לחינוך התיישבותי עם "עליית הנוער" של הסוכנות היהודית, ונוסד המבנה הנוכחי של המינהל. איחוד זה הרחיב משמעותית את סמכויות המינהל והוסיף תחת פיקוחו מסגרות פנימייתיות כגון כפרי נוער חקלאיים וימיים, מוסדות מל"י (המפעל להכשרת ילדי ישראל), חברות נוער בקיבוצים ותוכנית נעל"ה (נוער עולה לפני הורים). שינוי זה הצריך פיתוח מומחיות ייחודית בתחומי איתור, קליטה והשמה פנימייתית, לצד מתן מעטפת שירותים פסיכו-סוציאליים ורפואיים לתלמידים המתגוררים במוסדות.

המינהל מפקח על מערך נרחב הכולל כ-95,000 תלמידים בבתי הספר וכ-30,000 תלמידים המתחנכים ומתגוררים בכפרי הנוער ובפנימיות. כפרי הנוער שבפיקוח המינהל מהווים מודל חינוכי ייחודי המדמה קהילה שלמה וכולל בית ספר, פנימייה ומשק חקלאי או ימי. לצד מטרות החינוך הלאומיות. המינהל מעודד קהילתיות מכילה ומחברת המייחסת חשיבות רבה לקבוצה החינוכית, ופועל לחיזוק הקשר עם ההורים מתוך תפיסה של שותפות טבעית ותקשורת רציפה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: חינוך
קטגוריה:משרד החינוך
קטגוריה:החינוך התיישבותי
עומר כץ (כדורגלן)

**עומר כץ** (נולד ב-21 באפריל 1998) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת השוער בהפועל פתח תקווה.

## קריירה
כץ התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי הרצליה ובגיל 11 הצטרף למכבי תל אביב בה שיחק בכל הקבוצות של מחלקת הנוער והילדים. בקיץ  הושאל לקבוצת הנוער של הפועל רמת השרון וב-20 במאי 2016 אף רשם הופעה בקבוצה הבוגרת בניצחון 1–4 נגד מכבי יבנה.

בקיץ  הושאל לבית"ר תל אביב רמלה. בעונתו הראשונה בקבוצה רשם 13 הופעות בקבוצה ועונה לאחר מכן רשם 30 הופעות. בקיץ  חזר למכבי תל אביב ושימש כשוער שלישי.

באוגוסט  חתם בהפועל פתח תקווה. בעונתו הראשונה בקבוצה רשם 32 הופעות בקבוצה שסיימה במקום ה-15 שמוביל לכאורה לליגה א', אלא שהפועל אכסאל הורדה לליגה א' בגלל בעיות כלכליות ופתח תקווה נשארה בליגה. שנתיים לאחר מכן היה שותף לחזרה של המועדון לליגת העל אחרי 8 עונות. ב-2 בספטמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד בני סכנין. בדצמבר  נפצע ונעדר כחודש. לאחר חזרתו, ענד את סרט הקפטן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:הרצליה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב רמלה
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
דוד עם ראשו של גוליית ושני חיילים

**דוד עם ראשו של גוליית ושני חיילים** (בצרפתית: **David avec la tête de Goliath et deux soldats**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הצרפתי ולנטן דה בולון. היצירה מתוארכת לשנים 1620–1622. מידותיה 99 × 134 ס"מ והיא שמורה במוזיאון תיסן בורנמיסה במדריד.

## תיאור היצירה
הציור מתאר את הסיפור מן התנ"ך שבו דוד יוצא להילחם בלוחם הפלשתי גוליית. לאחר שניסה את שריונו של שאול והרגיש אי־נוחות, החליט דוד להילחם בו כשהוא לבוש כבגדיו כרועה, ובידיו מקל רועים, חמישה חלוקי נחל וקלע. דוד השליך אבן בקלע שפגעה במצחו של הפלשתי והוא נפל ארצה. דוד ניצל רגע זה, הרג אותו בחרבו וכרת את ראשו. לאחר מכן לקח דוד את כלי הנשק ואת ראשו של גוליית והביאם לירושלים.

## תיאור הקומפוזיציה
ולנטן דה בולון בחר להציג את הרגע האחרון של הסיפור. דוד מתואר כצעיר נאה הלבוש באופן פשוט ומחזיק את ראשו של הענק שממנו עדיין נוטף דם. דוד מניח את הראש הגדול על שולחן ובידו השנייה מחזיק את חרבו של יריבו.

דמותו של דוד מוקפת בשתי דמויות. הציור בנוי ממספר קטן של דמויות חצי גוף, כפי שמאפיין את ציוריו המוקדמים של האמן. הסצנה בולטת באנרגיה ובמתח שהאמן מעניק לה, דבר הניכר בעוצמת המבט של הדמויות. לדמות שמשמאל יש הבעה של פליאה ואימה, ואילו דוד מתואר בהבעה מהורהרת, מרוכזת ונעדרת, בדומה לחייל המביט שמאלה.

הציור בנוי באופן מוצק, ובולטים בו מרקמי הבדים. דוגמה לכך היא השרוול בצבע סלמון בעל ברק כסוף.

## הרקע האמנותי של הצייר
ולנטן דה בולון, ממוצא צרפתי, פיתח את הקריירה שלו באיטליה, לשם הגיע ככל הנראה סביב השנים 1613–1614. הוא בא ממשפחה של אמנים: אביו היה צייר וזגג ואחד מאחיו היה גם הוא צייר. ייתכן שקיבל את הכשרתו במסגרת זו והשלים את לימודיו בפריז או בפונטנבלו.

האזכור הראשון לנוכחותו ברומא הוא משנת 1620, כאשר התגורר ברובע סנטה מריה דל פופולו וחלק מגורים עם אמנים צרפתים נוספים. ברומא זכה לתמיכתם של בני משפחת ברבריני, של קסיאנו דל פוצו ושל פבריציו ולגוארנרה.

עם הגיעו לאיטליה התרשם עמוקות מיצירתו של קאראווג'ו ומהדרך החדשנית שבה פירש את המציאות. השפעה זו ניכרת לאורך כל הקריירה שלו והוא נחשב לאחד מחסידיו הנאמנים של האמן. ביצירתו מופיעים גם נושאים הדומים לאלה שטופלו על ידי ברתולומאו מנפרדי, אחד ממפיצי הקרוואג'יזם, ולצדם דיוקנאות וכן ציורים בעלי נושאים דתיים ואלגוריים.

## הערות שוליים

קטגוריה:דוד בציורים
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי מלחמה
קטגוריה:מוזיאון תיסן בורנמיסה: ציורים
קטגוריה:ולנטן דה בולון: ציורים
תיכון ברנקו וייס ע"ש הרצוג

**תיכון ברנקו וייס ע"ש הרצוג** הוא בית ספר תיכון השייך למועצה האזורית גזר, וממוקם ביישוב קהילתי בית חשמונאי. בית הספר נוסד בשנת 1987, בתקופת כהונתו של ראש המועצה האזורית גזר – עמרם שושן – והוא אחד משני התיכונים המשרתים את יישובי המועצה. הקמת התיכון הממלכתי הראשון בתחומי המועצה נחשבה לפרויקט הדגל של הנהגת המועצה באותן שנים.

עם הקמתו, החל בית הספר לפעול במתכונת של "בית ספר צומח". המחזור הראשון כלל שתי כיתות ט' בלבד, אשר שוכנו זמנית במבנים הישנים של בית הספר "שדות איילון". במקביל לפעילות הלימודית הראשונית, החל תהליך בנייה מואץ להקמת מבנה הקבע של בית הספר ביישוב בית חשמונאי.

תיכון מקיף ברנקו וייס ע"ש הרצוג משרת את תלמידי המושבים והקיבוצים בהם: בית עוזיאל, גזר, יד רמב"ם, בית חשמונאי, כפר בן נון, כפר שמואל, כרמי יוסף, משמר איילון, פדיה, פתחיה.

בשנת 2018 תלמידי תיכון הרצוג רשמו הישג, כאשר פורסם כי ממוצע הציונים בבחינת הבגרות במדעי החברה היה גבוה מהממוצע הארצי.

## מקצועות לימוד
בתיכון ברנקו וייס ע"ש הרצוג מספר רב של מגמות לימוד, ביניהם:
* **חברה וסביבה**: מדעי החברה, ערבית, מנהיגות, תקשורת ותיירות.
* **מדע וטכנולוגיה**: פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, מדעי המחשב, תקשוב, ומדע הנתונים.
* **אמנויות וספורט**: תיאטרון, קולנוע, תקשורת חזותית, חינוך גופני.

## הערות שוליים

קטגוריה:תיכונים אזוריים
קטגוריה:מועצה אזורית גזר
לורנצו ברנסקוני

**לורנצו ברנסקוני** (באיטלקית: **Lorenzo Bernasconi**; נולד ב-16 בנובמבר 2003) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת המגן השמאלי באטאלנטה.

## קריירת מועדונים

ברנסקוני עבר בין אקדמיות נוער רבות ביניהן אקדמיית הנוער של קרמונזה, שבה קודם לקבוצה הבוגרת בשנת 2020. בקיץ 2021, כרטיסו נרכש על ידי מועדון הכדורגל מהעיר ברגמו, אטאלנטה, שבו הוא שיחק באקדמיית הנוער במשך שנתיים.

באותו הקיץ, הוא צורף לקבוצת הנוער עד גיל 23 החדשה שהוקמה והשתתפה בסרייה ג' ובה הוא הפך לחלק אינטגרלי מההרכב הפותח. ברנסקוני החל את עונת 2025/26 בקבוצה הבוגרת של אטאלנטה. ב-14 בספטמבר 2025, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', כאשר נכנס כמחליף בניצחון הביתי 1–4 על לצ'ה.. שלושה ימים לאחר מכן, הוא רשם את הופעת הבכורה שלו בקמפיין אירופי במסגרת ליגת האלופות בהפסד החוץ 4–0 בו הוא שיחק לאורך כל דקות המשחק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מגני כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני קרמונזה
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2003
חיל האוויר המלכותי העומאני

**חיל האוויר המלכותי של עומאן** (בערבית: **سلاح الجو السلطاني عمان**, בתעתיק: *Silāḥ al-Jaww as-Sulṭāniy ‘Umān*, או בקיצור **RAFO**) הוא זרוע האוויר של הכוחות המזוינים של סולטנות עומאן.

## היסטוריה
חיל האוויר של עומאן נוסד בשנת 1959 בסיוע הממלכה המאוחדת. בתחילת דרכו הפעיל מטוסי אימון ותובלה קלים. במהלך שנות ה-60 וה-70 התרחב החיל וקלט מטוסי קרב מתקדמים.

מאז שנות ה-90 עבר החיל תהליך מודרניזציה ורכש מטוסים מערביים מתקדמים, בהם F-16 פייטינג פלקון ובהמשך גם יורופייטר טייפון.

## כלי טיס
### מטוסים

### מסוקים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חילות אוויר
קטגוריה:עומאן
דקל ג'בל עלי

**דקל ג'בל עלי** (בערבית: **نخلة جبل علي**) הוא ארכיפלג מלאכותי בג'בל עלי שבדובאי, איחוד האמירויות הערביות. בנייתו החלה באוקטובר 2002 אך הוקפאה ב-2008 עקב המשבר הכלכלי העולמי באותה שנה, וחודשה בשנת 2024. הפרויקט מתוכנן להסתיים בשנת 2028.

הארכיפלג הוא השני במספר בין איי התמרים הדובאים, והוא גדול ב-50 אחוזים מקודמו, דקל ג'ומיירה. על פי הצעות, הוא צפוי לכלול שש מרינות, פארק מים, "כפר ים", בתים הבנויים על כלונסאות מעל המים, וטיילות המקיפות את עלי הדקל.

היזם של דקל ג'בל עלי תכנן לאכלס בו יותר מ-250,000 איש.

## גלריה

קובץ:Palm Jebel Ali on 18 October 2007 Pict 1.jpg|דקל ג'בל עלי ב-2007
קובץ:Palm Jebel Ali on 18 October 2007 Pict 2.jpg|דקל ג'בל עלי ב-2007
קובץ:Palm Jebel Ali on 8 May 2008 Pict 1.jpg|דקל ג'בל עלי ב-2008
קובץ:Palm Jebel Ali on 8 May 2008 Pict 3.jpg|דקל ג'בל עלי ב-2008


## ראו גם
* איי התמרים
* דקל ג'ומיירה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דובאי: איים מלאכותיים
קטגוריה:ג'בל עלי
שוש (איראן)

**שׁוּש** (בפרסית: **شوش**) היא עיר ב של  בפרובניציית ח'וזסתאן, איראן, המשמשת כבירת הנפה והמחוז. שוש מזוהה עם בירת האימפריה הפרסית העתיקה שושן, בה התרחש סיפור מגילת אסתר.

## דמוגרפיה
במפקד האוכלוסין הלאומי שנעשה בשנת 2006 נספרו בעיר 53,897 נפשות ב-10,889 משקי בית. בשנת 2011 היא מנתה 59,161 נפשות ב-14,563 משקי בית. בשנת 2016 נספרו בעיר 77,148 נפשות ב-21,649 משקי בית.

## אקלים
מזג האוויר בשוש חם מאוד בקיץ, ויכול להגיע מעל ל-50 מעלות צלזיוס. שלג בעיר הוא אירוע נדיר מאוד, אך ב-2020 חוותה העיר לראשונה שלג.

## כלכלה
העיר חוותה צמיחה כלכלית מהירה אך זו נפסקה עם בניית כביש טהראן–ח'וראמשהר, שהעביר את המרכז האזורי לדזפול הסמוכה. הרכבת הטרנס-איראנית נבנתה גם היא באותו תוואי, המרוחק כ-25 קילומטרים משוש, ולה יש תחנות באנדימשק, שליד דזפול, ובאהוואז הרחוקה יותר, שנהייתה לבירת פרובניציית ח'וזסתאן. סמוך לעיר בנתה ממשלתו של השאה מוחמד רזא פהלווי את סכר דז, המספק לעיר אנרגיה הידרואלקטרית. בעת בנייתו של הסכר, בין השנים 1959 ל-1963, הוא היה פרויקט הפיתוח הגדול ביותר במדינה כולה. לאחר השלמת הסכר פותחה באזור מערכת השקיה מודרנית והחקלאות באזור פרחה. בנוסף, באזור שוש גמלים רבים, יותר מ-3,000 במספר, אשר רבים מהם מצויים בכפר אנקוש הקרוב.

## תיירות
העיר מושכת תיירות בעקבות היותה עיר עתיקה ומשמעותית. התיירות הוא ענף כלכלי חשוב עבור העיר, ומתרכז בעיקר סביב קבר דניאל, קבר דבל ח'וזאי, הזיקורת העילמי העתיק צ'וגה זנביל, והאתר הארכאולוגי שנבנה סביב בירת האימפריה הפרסית העתיקה, שושן.

## גלריה

קובץ:Shop_Vendor_-_Shush_-_Southwestern_Iran_(7423713530).jpg|טקסט=Darwish market, 2004|שוק דרוויש, 2004
קובץ:Dez_Dam.jpg|סכר דז, 2011


## ראו גם
* שושן (עיר)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: ערי בירה לשעבר
קטגוריה:איראן: ערים
גילי הרטל

**גילי הרטל** (נולדה ב-8 באוקטובר 1979) היא פרופסור בתוכנית ללימודי מגדר באוניברסיטת בר-אילן.

## ביוגרפיה
הרטל נולדה ב-1979 בחיפה. למדה בתיכון נהלל ואת התואר הראשון שלה עשתה במסגרת האוניברסיטה הפתוחה. לאחר מכן למדה לתואר שני ושלישי באוניברסיטת בר-אילן, וב-2015 קיבלה תואר דוקטור. את עבודת הדוקטורט שלה, בהנחיית אורנה ששון-לוי, כתבה על "פוליטיקה של גאוה ובושה בפעילות להט"ב בישראל". מחקרה בחן את הקהילה הגאה מזווית של ארבעה ארגוני להט"ב באזורים שונים בישראל - הבית הפתוח בירושלים, המרכז הגאה בתל אביב, הסניף של "גאים בגליל" בקריית שמונה והמועצה האזורית אשכול. את עבודת הפוסט-דוקטורט שלה כתבה באוניברסיטת מקגיל, קנדה, על הכלכלה הפוליטית של התיירות הגאה לתל אביב.

## קריירה אקדמית
תחום המחקר המרכזי של הרטל הוא גאוגרפיה פוליטית ותרבותית של מיניות. ב-2018 שבה לארץ מעבודת הפוסט-דוקטורט שלה, הצטרפה כמרצה לתוכנית ללימודי מגדר באוניברסיטת בר-אילן, ויזמה שם לראשונה כנס בנושאי להט"ב,

ובמקביל הקימה עם עדי מורנו את קהילת המחקר הלהט"בית באגודה הסוציולוגית הישראלית. ב-2019, כשארגנה עם רבקה תובל כנס בנושא "אוטופיות קוויריות בישראל" בבר-אילן, נתקלה בהתנגדות מצד הארגונים חותם וליב"ה, וכן תלמידי ישיבת ההסדר "בכל לבבך", שהפגינו כנגד קיום הכנס בטענה כי המרצות בו הן פעילות בארגוני BDS, ומעודדות צריכת זנות ופורנוגרפיה.

### פרסים והוקרה
* 2019 - נבחרה לרשימת 40 הצעירים המבטיחים של מגזין דה-מרקר.
* 2024 - מענק מחקר אישי מטעם הקרן הלאומית למדע למחקרה על הטרדות מיניות כלפי גברים בקהילה הגאה.
* 2025 - מענק מחקר מטעם קרן שלם, עם ד"ר תאיר קרזי-פרסלר ושני קראוז, למחקר על יחסי כוח ופוליטיקה של גיוון בקרב דרגי ניהול בהיי-טק בישראל.
* 2026 - פרס הרקטור לחדשנות מדעית על מחקרה בתחום התיאוריה של סובייקטיביות להט"ב, לפיו זהות להט"ב בפריפריה אינה זהה לזהות להט"ב בעיר.

### פרסומים נבחרים
* גילי הרטל, יוסי דוד וליטל פסקר. מרחב בטוח. מפתח, גיליון 8/2014, עמ' 97–124.
* גילי הרטל. הומולאומיות והפוליטיקה של תנועות להט"ב בישראל. 2021.
* גילי הרטל. פריפריה קווירית בישראל. תיאוריה וביקורת, 49, חורף 2017, עמ' 89–109.
* גילי הרטל, ארנה ששון-לוי. אתניות ומיניות: סובייקטיביות מזרחית-הומואית חדשה ותיירות גאה בתל אביב. סוציולוגיה ישראלית. כרך כ' חוברת 2, דצמבר 2019, עמ' 34–58.
* גילי הרטל. תיירות גאה, חוויות גופניות והגיאופוליטקה של הפינקוושינג (Pinkwashing). בחברת האדם, 8 באוקטובר 2020.
* גילי הרטל וחן משגב. טראומה קווירית אורבנית. מפתח, 16, 2021, עמ' 55–85.
* גילי הרטל, עדי מורנו, יוסי דוד. צועדות אל עבר העתיד: טמפורליות קווירית ומצעדי גאווה בעיר ישראלית. קריאות ישראליות, 3, ינואר 2023.
* גילי הרטל. מצעד הגאווה בירושלים כמשל. בחברת האדם, 31 במאי 2023.

## חיים אישיים
הרטל נשואה לרחלי הרטל והשתיים מתגוררות בגבעת אלה ואימהות לשלושה.

לצד פעילותה האקדמית הייתה הרטל בעבר רקדנית והשתתפה בין היתר ביצירה "מת" של מיה שטרן ותומר שרעבי.

בעבר התנדבה הרטל בארגון חוש"ן - מרכז החינוך וההסברה של קהילת הלהט"ב בישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרות מגדר ישראליות
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרות התיכון החקלאי ויצו נהלל
קטגוריה:בוגרי התיכון החקלאי ויצו נהלל
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
טויוטה ורסו

**טויוטה ורסו** (באנגלית: **Toyota Verso**) הוא מיניוואן בעל שבעה מקומות ישיבה שיוצר על ידי יצרנית הרכב היפנית טויוטה בין השנים 2009–2018.

הדגם החליף את טויוטה קורולה ורסו ושווק בעיקר באירופה, טורקיה, דרום אפריקה ומדינות נוספות.

הדגם היה למיניוואן הנמכר ביותר בישראל בין השנים 2011 עד 2017.

בשנת 2018 הופסק ייצור הדגם, בין היתר בעקבות ירידה בביקוש למיניוואנים ועלייה בפופולריות של רכבי פנאי-שטח (SUV).

## היסטוריה
הדגם הוצג לראשונה בתערוכת הרכב בז'נבה בשנת 2009. [ממוזער|305x305px|טויוטה ורסו באחת מערי [אירופה]]

הרכב תוכנן כמכונית משפחתית עם שבעה מקומות ישיבה ומערכת קיפול מושבים בשם Easy Flat, שאפשרה קיפול מלא של שורת המושבים האחורית ליצירת תא מטען גדול.

בישראל זכה הדגם לפופולריות רבה והיה בין הרכבים הנמכרים ביותר בקטגוריה במהלך העשור השני של המאה ה-21.

## הנעה
הדגם שווק עם מספר מנועים, בהתאם לשוק היעד:

**[[מנוע בנזין|בנזין]]**
* 1.8 ליטר Valvematic (147 כ"ס)
* 1.6 ליטר Valvematic (132 כ"ס)

**[[מנוע דיזל|דיזל]] (אירופה)**
* 2.0 ליטר D-4D
* 2.2 ליטר D-4D
המנועים הוצעו עם תיבת הילוכים ידנית או אוטומטית ובחלק מהגרסאות גם עם תיבת הילוכים רציפה (CVT).

## בטיחות
הטויוטה ורסו זכתה בציון של 5 כוכבים במבחני הריסוק של יורו NCAP לשנת 2010.

מערכות הבטיחות בדגם כללו בין היתר:
* 7 כריות אוויר
* מערכת בקרת יציבות אלקטרונית (ESP)
* מערכת למניעת החלקה
* מערכת עזר לבלימה

## מתחרות
בקטגוריית המיניוואנים התחרה הדגם מול מספר דגמים מרכזיים:
* רנו סניק
* מאזדה 5
* דאצ'יה ג'וגר
* דאצ'יה לודג'י
* אופל זפירה
* סיטרואן C4 פיקאסו

## קישורים חיצוניים

* טויוטה ורסו עובר מתיחת פנים, באתר icar.co.il, 19 בספטמבר 2012
* מבחן דרכים: טויוטה ורסו – מתרעננים?, באתר מגזין אוטו, 7 בספטמבר 2009
* טויוטה ורסו - חוות דעת | TOYOTA Verso 2017 | נסיעת מבחן עם הטויוטה וורסו, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

ורסו
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2009
קטגוריה:מיניוואנים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בטורקיה
בסיס חיל האוויר הנסיך סולטאן

**בסיס חיל האוויר הנסיך סולטאן** (בערבית: **قاعدة الأمير سلطان الجوية**; בקיצור: **PSAB**; יאט"א: **AKH**; קוד ICAO: **OEPS**) הוא בסיס טיסה השוכן בעיר הסגורה אל-חארג' שבערב הסעודית.

## היסטוריה
הנוכחות האמריקאית בבסיס הייתה גבוהה במיוחד במהלך מבצע הצופה הדרומי  ובמהלך מבצע החופש המתמשך  שתהקיימו בין 1992 ל-2014. הבסיס שימש כלי טיס וכלים צבאיים של חיל האוויר של ארצות הברית (USAF), של צי ארצות הברית (USN) ושל חיל הנחתים של ארצות הברית (USMC).

לאחר הפיגוע במתחם חיילי ארצות הברית בח'ובאר ב-25 ביוני 1996, רוב פעילויות חיל האוויר של ארצות הברית עברו לבסיס חיל האוויר הנסיך סולטאן.

לפני פיגועי 11 בספטמבר, בהסכמה של ממשלת ערב הסעודית, כלי טיס של ארצות הברית ושל המערב שהו בבסיס חיל האוויר הנסיך סולטאן לצורך מטרות הגנה ומתקפה.

במהלך מבצע הצופה הדרומי, ארצות הברית השתמשו בבסיס על מנת לבצע התקפות בעיראק ובכווית. הכלים הצבאיים שהיו בשמוש בבסיס כללו מטוסי שליטה ובקרה, מטוסי סיור, מטוסי לוחמה אלקטרונית, כלי תדלוק אווירי, כלי דיכוי הגנה אווירית, מטוסי קרב ועוד.

באוגוסט וספטמבר 1998, כוח המשימה המשולב דרום־מערב אסיה (JTF-SWA) ומרכז מבצעי האוויר הקואליציוני (CAOC) הקשור אליו עברו לבסיס חיל האוויר הנסיך סולטאן (PSAB).

בין השנים 2003–2005, מטוסי Vickers VC10 של טייסת 101 של חיל האוויר המלכותי הבריטי (RAF) הוצבו בבסיס זה במסגרת תמיכה במבצע טליק.

באוקטובר 2019, 2,000 חיילים אמריקאים הצטרפו לכ-700 אנשי שירות שכבר הוצבו בבסיס. בנוסף, גם כלי צבא אמריקאיים הועברו לבסיס, כגון רוקוול B-1 לנסר, לוקהיד מרטין F-22 ראפטור ו-MIM-104 פטריוט.

ב-2 במרץ 2026, במהלך מבצע שאגת הארי, משרד הביטחון של ערב הסעודית אישר כי חמישה כלי טיס עוינים יורטו מעל לבסיס חיל האוויר הנסיך סולטאן. התקרית התרחשה יום לאחר שכלי טיס עוין פגע באופן ישיר במיכל נפט של עראמקו הסעודית בראס תנורה. חייל אמריקאי אחד נהרג במתקפה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

הנסיך סולטאן
הנסיך סולטאן
הנסיך סולטאן
קטגוריה:ערב הסעודית: צבא וביטחון
קטגוריה:פיקוד מרכז של ארצות הברית
כרמלטזיט

[ממוזער|ה[מינרל לאחר עיבודו כאבן חן.]]
**כרמלטזיט** (באנגלית: **Carmeltazite**) הוא מינרל תחמוצת נדיר. גילויו הראשון על פני כדור הארץ הוכרז בשנת 2019, לאחר שנמצא בעמק זבולון בישראל. הנוסחה הכימית של כרמלטזיט היא ZrAl2Ti4O11. 

הוועדה למינרלים חדשים ושמות מינרלים של האגודה הבין-לאומית למינרלוגיה אישרה את רישום המינרל במסגרת בקשה 2018-103. השם הוא שילוב של מיקום הגילוי (הר הכרמל) והיסודות העיקריים (טיטניום, אלומיניום וזירקוניום). יש לו תכונות דומות לאלנדייט . אין מידע אודות דרגת הקושי שלו. עם זאת, חברת הגמולוגיה שהייתה שותפה לפרסומו, מכנה את המינרל המעוצב כאבן חן "ספיר" (ראו תמונה משמאל). הקשיות של ספיר בסולם מוס היא 9, דרגה אחת מתחת ליהלום שהקשיות שלו היא 10.
## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:מינרלי אלומיניום
קטגוריה:מינרלים אוקסידיים
ערים באיראן

[thumb|350px|עשרת הערים המאוכלסות ביותר ב[איראן בשנת 2010]]

ב**איראן** ישנם עשרה מטרופולינים בהן מעל מיליון תושבים, ו-98 **ערים** בהם מעל 100,000 תושבים. היא אחת המדינות בעלות שיעור האוכלוסייה העירונית הצומחת הגבוה ביותר. כך, בין 1950 ל-2002, עלה שיעור האוכלוסייה העירונית במדינה מ-27% ל-60%. ארגון האומות המאוחדות מעריך שבשנת 2030 כ-80% מאוכלוסיית המדינה תחיה באזורים עירוניים. על פי הנתונים, רוב ההגירה הפנימית במדינה מתיישבת סמוך לטהראן, אספהאן, כרג', אהוואז, משהד וקום. טהראן היא העיר הגדולה ביותר במדינה, ואוכלוסייתה עמדה על כ-8.7 מיליון תושבים בשנת 2016, אשר היוו 11% מאוכלוסיית איראן כולה. בנוסף היא מהווה את מרכז הכלכלה, התחבורה והתקשורת במדינה.

משהד, אשר מנתה 4.2 מיליון תושבים בשנת 2019, היא העיר השנייה בגודלה במדינה ובירת פרובינציית ח'וראסאן רזאווי. היא אחת הערים הקדושות לאסלאם השיעי, הזרם הדתי הרווח באיראן, ובה נמצא מקדש האימאם א-רידא. משהד מהווה את מרכז ה, כאשר בין 15 ל-20 מיליון איש עולים לרגל למקדש שבה בכל שנה.

העיר השלישית באוכלוסייתה במדינה היא אספהאן, בה נימנו 2.5 מיליון תושבים בשנת 2019. אספהאן היא אחת הערים התעשיות ביותר באיראן, ונמצאים בה מפעלים גדולים. בנוסף, היסטוריה מפוארת ובהתאם יש בה מספר אתרי מורשת עולמית.

ערים מרכזיות אחרות במדינה הן כרג', שיראז, תבריז, קום, אהוואז, כרמאנשאה ואורמיה.

## מטרופולינים
ממוזער|354x354 פיקסלים|מפה משנת 1996 של צפיפות האוכלוסייה באיראן
על פי מפקד האוכלוסין של 2016, ישנן עשרה מטרופולינים באיראן בהם מיליון תושבים או יותר.

## ערים גדולות
הטבלה הבאה מפרטת הערים באיראן שלהן אוכלוסייה של יותר מ-100,000 תושבים בשנת 2016. עיר מוצגת באותיות **מודגשות** אם היא בירת המחוז.

## גלריה

קובץ:Tehran_from_Qeytariyeh.jpg|1. טהראן
קובץ:Mashhad_towers_view.jpg|2. משהד
קובץ:Isfahan_towers.jpg|3. אספהאן
קובץ:Karaj_Taleghani.jpg|4. כרג'
קובץ:Chamran_from_tasnim.jpg|5. שיראז
קובץ:Panorama_of_Tabriz.jpg|6. תבריז
קובץ:Ahvaz_in_night_09.jpg|7. אהוואז
קובץ:نمایی_از_شهر_قم_از_بالای_بلوار_شهید_عماد_مغنیه.jpg|8. קום
קובץ:Kermanshah_Photos_M6.jpg|9. כרמאנשאה
קובץ:Urmia,_West_Azerbaijan,_Iran.jpg|10. אורמיה
קובץ:Panorama_of_boosar_neighberhood_in_Rasht_cut.tif|11. רשת
קובץ:Saderat_Bank.jpg|12. זאהדאן


## הערות שוליים

*
איראן
איראן
ערים
נוף עם טחנה

**נוף עם טחנה** (בצרפתית: **Paysage avec moulin**) מאת פול סזאן נוצר בסביבות שנת 1860. היצירה משתייכת לשלב מוקדם בהתפתחותו האמנותית של הצייר ומשקפת תקופה של חיפוש וגיבוש שפתו הציורית. היא צוירה זמן קצר לפני תחילתה של התקופה המכונה לעיתים התקופה האפלה ביצירתו של סזאן. אף שהציור כבר רומז לפלטה הכבדה יותר ולמשיכות המכחול הנמרצות שיאפיינו את ציוריו המאוחרים יותר, הוא עדיין שומר על קלילות מסוימת ועל איכות לירית הנובעת מהתבוננות ישירה בטבע ומהתנסות מוקדמת בציור נוף.

## תיאור היצירה

הקומפוזיציה מתארת נוף שבמרכזו נהר הזורם בין עצים ושטחי צמחייה. לצד הנהר מופיעה טחנה, המרמזת על נוכחות האדם בתוך הסביבה הטבעית. מרכיבי הנוף מאורגנים כך שהמרחב מתפתח בהדרגה באמצעות ויסות עדין של הצורות והצבעים. השמים ממלאים תפקיד מבני חשוב בקומפוזיציה, והם תורמים הן לאווירה הכללית והן לתנועת המבט בתוך הנוף. הציור משלב בין תגובה ישירה למראה הטבע לבין ניסיון לארגן את הנוף באופן מבני ומאוזן.

## פרשנות

היצירה משקפת את עיסוקו של סזאן בשאלת ארגון הנוף ובאפשרות ליצור איזון בין מבנה לבין חיות הציור. במקום לשחזר קומפוזיציות קיימות של אמני העבר, בחן סזאן את המבנים העומדים בבסיס ציורי הנוף וניסה להבין כיצד ניתן לסדר את הצורות כך שישמרו על חיוניותן. הפלטה בציור מצומצמת יחסית ומזכירה את הכובד הטונלי של הציור הקלאסי. בתוך הנוף מופיעה טחנה על גדת הנהר, פרט המוסיף ממד אנושי לנוף הטבעי ומרמז על מפגש בין העולם הטבעי לבין פעולת האדם.

## השוואות
250px|ממוזער|שמאל|פסטורל, ציור מאת סזאן
בארגון המרחב ובנטייה הקלאסית של הקומפוזיציה ניתן להבחין בזיקה לציורי הנוף של ניקולא פוסן, שבהם הטבע מתפתח לפי היגיון פנימי ומסודר. עם זאת, בניגוד לנופים של פוסן המדגישים לעיתים את עליונות הטבע על האדם, סזאן מוסיף לנוף מרכיב אנושי בדמות הטחנה שעל גדת הנהר.

מוטיבים המופיעים בציור זה, כגון מים זורמים, עצים המסגרים את המרחב ונוף המאורגן באמצעות ויסות מבני של הצורות, יופיעו מאוחר יותר גם ביצירתו פסטורל משנת 1870, שבה הם מקבלים ביטוי מורכב ובטוח יותר.

## הערות שוליים

קטגוריה:פול סזאן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:מים באמנות
משה (דה בולון)

**משה** הוא ציור מאת ולנטן דה בולון המתאר את הדמות המרכזית של משה, הנחשבת לדמות החשובה ביותר של התנ"ך. ביצירה זו מתואר משה כמנהיג בני ישראל ביציאתם מעבדות מצרים אל הארץ המובטחת.

## תיאור היצירה

הציור מציג את משה כשהוא נושא את לוחות הברית האבן שעליהם חקוקים עשרת הדיברות. הדמות מתוארת כאדם מבוגר בעל זרוע ימנית שרירית, המופנית בתנועת הצבעה אל הלוחות, בעוד ידו השמאלית אוחזת בהם ונשענת עליהם מלמעלה. בידו מחזיק משה גם את המטה המחולל ניסים, המוכר מן המסורת המקראית ככלי שבאמצעותו חולל מעשים פלאיים כגון בקיעת ים סוף והוצאת מים מן הסלע, ואף הופיע בדמות נחש הנחושת המרפא.

סביב ראשו של משה מופיע אור חלש היוצר הילה, המעניקה לדמותו מראה המזוהה במסורת האמנותית עם דמותו של משה בעל הקרניים. תפיסה זו קשורה לטעות תרגום היסטורית של התיאור המקראי על פניו הקורנות של משה לאחר ירידתו מן ההר, אשר הובן במסורת הלטינית כמתייחס לקרניים.
[180px|ממוזער|ימין|[משה (מיכלאנג'לו)|משה, מיכאלאנג'לו]]
היצירה משתייכת לתקופה המאוחרת ביצירתו של ולנטין דה בולון ומאופיינת בטון האפל הקרוואג'סקי האופייני לאמן. בדימוי זה מציג האמן את משה כשהוא מפנה את תשומת הלב אל לוחות הברית עצמם, כשליח המעביר את הדברים שניתנו לו. באמצעות שימוש בצבע ובמכחול על בד מעניק דה בולון לדמות נוכחות דרמטית המדגישה את משמעותם של הלוחות ואת תפקידו של משה כמוסרם.

## השוואה לפסל משה
דימויו של משה בפסל "משה" מאת מיכלאנג'לו משנים 1513–1515 מציג קרניים מודגשות בראש הדמות, המחזקות את הרושם של נחישות עזה ושל כוח. בציורו של דה בולון מופיע סביב ראשו של משה אור חלש היוצר הילה ומעניק לדמותו את המראה המזוהה במסורת האמנותית עם משה בעל הקרניים, ובכך מתבטאת אותה מסורת איקונוגרפית באמצעות אמצעי חזותי שונה.

## הערות שוליים

קטגוריה:משה בציורים
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:המוזיאון לתולדות האמנות בווינה: ציורים
קטגוריה:ולנטן דה בולון: ציורים
קנייהיניצ'י

**קנייהיניצ'י** (באוקראינית: **Княгиничі**; בפולנית: **Knihynicze**; ביידיש: **קנייהניטש**, או **קנהעניטש**) הוא כפר באוקראינה, השייך לקהילה העירונית רוהאטין (Rohatyn) במחוז משנה איוואנו-פרנקיבסק, שבמחוז איוואנו-פרנקיבסק. הכפר שוכן בגובה של 274 מטרים מעל פני הים, על גבעות בגדה הימנית של נהר סווירז' (Svirzh), על הגבול עם מחוז לבוב. בגדה השמאלית של הנהר שוכן הכפר זאהירייה (Zahiria).

## היסטוריה
השם "**קנייהיניצ'י**" מופיע לראשונה במסמכים היסטוריים מ-12 בנובמבר 1430. במסמך זה מצוין כי שלושה אחים והורהם פנו לבית המשפט בפרמישל בעניין בעלות על הכפר. בשנת 1563 הוענקו ליישוב זכויות מגדבורג (זכויות של עיר).

במהלך תקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית, קנייהיניצ'י נחשבה לעיירה במחוז רוהאטין. בשנת 1939 הגיע הכפר לשיא גודלו, עם אוכלוסייה של 2,040 תושבים, מתוכם כ-610 יהודים.

בתקופת השואה, בשנת 1942, הושמדו כ-500 מיהודי הכפר על ידי הנאצים. הכפר ספג אבדות כבדות גם בקרב האוכלוסייה האוקראינית במהלך מלחמת העולם השנייה והמאבקים הלאומיים מול השלטון הסובייטי.

בין השנים 1946–1947 פעל בכפר מטה חשאי של מפקד ה-UPA (צבא המורדים האוקראיני), רומן שוחביץ'. כיום הבית בו הסתתר משמש כהנצחה וכמוזיאון.

עד 18 ביולי 2020, קניהיניצ'י הייתה חלק ממחוז רוהאטין. המחוז בוטל ביולי 2020 כחלק מהרפורמה המנהלית של אוקראינה, שהפחיתה את מספר המחוזות של מחוז איוונו-פרנקיבסק לשישה, ואזור מחוז רוהטין אוחד עם מחוז איוונו-פרנקיבסק.

אוכלוסייתה בשנת 2001 הייתה 718 נפשות.

### יהודי קניהיניצ'י
על פי המסמך היחיד המתעד את ההיסטוריה היהודית של קנייהיניצ'י, במהלך מלחמת העולם הראשונה הושמדו פנקסי הקהילה, אך נשתמרו מספר סיפורים המעידים על כך שהקהילה הייתה בת למעלה מ-300 שנה.

בשנת 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה ועם נסיגת הצבא האימפריה הרוסית, גורשו מהיישוב כל הגברים היהודים, ובהם רב הקהילה (בֶּר וייס). בשנת 1918 שבו הגברים, אך סבלו מהטרדות בלתי פוסקות, ומשפחות רבות עזבו לארגנטינה, לארצות הברית או לארץ ישראל.

עד מלחמת העולם השנייה בעיירה פעלו האדמו"רים מגזע חסידות סטרטין, רבי אברהם לנגנר (רבי אברהם מקנעהניטש), בנו של רבי יהודה צבי (השני) מסטרטין חתנו של דודו רבי פנחס ברנדוויין מברז'אן. בגיל 18 התמנה לרבה של קנייהיניצ'י ולאחר פטירת אביו מונה לאדמו"ר לחלק גדול מחסידי אביו, בשנת תרע"ד ברח לבודפשט שם נפטר.

בניו היו רבי משה מקניאגיניצ'י ורבי אורי (תרנ"ו – י"ד באלול תש"ל), רבי אורי החל לכהן בשנת תרפ"א כרב ואדמו"ר בקנייהניטש ובשנת תרפ"ב היגר לארצות הברית שם כיהן כאדמו"ר עד פטירתו, חיבר כ-15 ספרים.

מאות המשפחות היהודיות שנותרו בכפר לא שרדו את מלחמת העולם השנייה; הן נרצחו על ידי המיליציה האוקראינית והכוחות הגרמניים.

בית הקברות, שהיה בו אוהל לצדיק בשם רבי יהודה (יידל), עומד היום כשדה בר לא מגודר, ללא מצבות, וללא סימון כלשהו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקראינה: כפרים
בסיס חיל האוויר אל-מינהאד

**בסיס חיל האוויר אל-מינהאד** (בערבית: **قاعدة المنهاد الجوية**; יאט"א: **NHD**; קוד ICAO: **OMDM**) הוא בסיס טיסה השוכן באיחוד האמירויות הערביות. הבסיס שוכן כ-24 קילומטר דרומית מדובאי ומנוהל בידי חיל האוויר של איחוד האמירויות הערביות (UAEAF). הביס מהווה את המטה Joint Task Force 663 של כוחות ההגנה של אוסטרליה (ADF) ודרכו מתבצעות משימות מבצעיות של אוסטרליה במזרח התיכון. ב-2010, דיפלומט אמריקאי אמר כי הבסיס בעל חשיבות רבה לכוח הסיוע הביטחוני הבין-לאומי (ISAF) באפגניסטן, והוא גם בעל חשיבות לאוסטרליה, הולנד, קנדה, בריטניה וניו זילנד.

נכון למרץ 2024, בבסיס קיים מתקן לכוחות בריטים בשם Donnelly Lines.

## שימוש
מספר מדינות בעלות ברית עם איחוד האמירויות הערביות השתמשו ככל הנראה בבסיס מאז תחילת שנות ה-2000, כדי לתמוך בשרשרת האספקה הלוגיסטית של פעילותן הצבאית באפגניסטן. בבסיס קיימים גם מתקנים של כוחות המזוינים של הולנד, של כוחות ההגנה של ניו זילנד (NZDF) ושל כוחות המזוינים של קנדה (CAF).

### הכוחות המזוינים של בריטניה
הכוחות המזוינים של בריטניה פועלים בבסיס. ב-15 בינואר 2013 הוקמה בו כנף האוויר המשלחתית 906 של חיל האוויר המלכותי (RAF). הקמתה הרחיבה את הנוכחות הבריטית במקום. לפני כן הבסיס הפעיל מטוסי יורופייטר טייפון מבסיסים באיחוד האמירויות.

הבסיס שימש את חיל האוויר המלכותי במהלך מבצע פיטינג (2021), מבצע שמטרתו הייתה לפנות את אזרחי בריטניה מקאבול. במסגרת המבצע המטוסים הצבאיים איירבוס A330 MRTT ולוקהיד מרטין C-130J סופר הרקולס פעלו באזורי בסיס חיל האוויר אל-מינהאד ובקאבול.

במרץ 2024 אן, הנסיכה המלכותית, חנכה מתקן קבע בשם Donnelly Lines, הכולל מטה ומגורי צוות לתמיכה בפעילות הבריטית בבסיס.

## הערות שוליים

אל-מינהאד
אל-מינהאד
קטגוריה:דובאי: תחבורה
אל-מינהאד
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: צבא וביטחון
תחרות אירופלוט הפתוחה

**אליפות אירופלוט הפתוחה** היא טורניר שחמט פתוח שנתי המאורגן במאמץ משותף של איגוד השחמט של רוסיה ומשרד הספורט של רוסיה בחסות חברת התעופה הרוסית אירופלוט. הוא משוחק במוסקבה, ומקיים גם את הטורניר הפתוח הבינלאומי וגם את גביע הנוער הרוסי "איירופלוט הפתוחה - ילדים".

טורניר אירופלוט הפתוחה נוסד בשנת 2002 כטורניר שיטת שווייצרית בן תשעה סיבובים, והזוכה מוזמן לטורניר השחמט בדורטמונד שיתקיים בהמשך אותה שנה, מסורת שהחלה בשנת 2003. בשנת 2013 הוא הפך לטורניר מהיר ומשחק בליץ. באירוע הראשון השתתפו כ-80 רבי-אמנים, בעוד שבאירוע השני השתתפו 150 רב-אמן. מלבד הטורניר הראשי (בית א'), ישנם גם טורנירים בדרגה ב' ו-ג'.

מהדורת 2025 של טורניר זה נערכה בין ה-1 ל-6 במרץ 2025, במלון קרלטון מוסקבה בבירת רוסיה, מוסקבה. ניצח בו יאן נפומניאשצ'י.

## הזוכים
שם המנצח מודגש, שכן בכמה מהדורות, כמה שחקנים סיימו עם אותו ציון כולל.

## תוצאות
### 2024
אירופלוט הפתוחה נכללה באליפויות FIDE 2024.

תיקו נחשב תחילה לפי כמות המשחקים ששיחקו עם הכלים השחורים, לאחר מכן לפי הדירוג הממוצע של היריבים, לא כולל הגבוה והנמוך ביותר.

נערכו תשעה סיבובים; 20 השחקנים המובילים באירוע זה היו:

### 2025
אירופלוט הפתוחה נכללה באליפויות FIDE 2025.

תיקו נחשב תחילה לפי כמות המשחקים ששיחקו עם הכלים השחורים, לאחר מכן לפי הדירוג הממוצע של היריבים, לא כולל הגבוה והנמוך ביותר.

נערכו תשעה סיבובים; 20 השחקנים המובילים באירוע זה היו:

### 2026
אירופלוט הפתוחה נכללה באליפויות FIDE 2026.

תיקו נחשב תחילה לפי כמות המשחקים ששיחקו עם הכלים השחורים, לאחר מכן לפי הדירוג הממוצע של היריבים, לא כולל הגבוה והנמוך ביותר.

נערכו תשעה סיבובים.

## קישורים חיצוניים
* דוחות מ-Chessbase: 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, בליץ 2013, גמר מהיר 2013
* תוצאות מ-TWIC: 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010
* על מהדורת 2002 מאתר ruchess.com 2002

## הערות שוליים

קטגוריה:אירופלוט
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-2002
קטגוריה:רוסיה: שחמט
קטגוריה:מוסקבה: תחרויות ספורט
סויוז MS-28

**סויוז MS-28** (ברוסית: Союз МС-28) היא חללית מאוישת רוסית, אשר שוגרה לתחנת החלל הבינלאומית ב-8 באפריל 2025. מטרת הטיסה היא להביא לתחנת החלל צוות שישתלב במשלחת מס' 73 לתחנת החלל הבין-לאומית ומשלחת מס' 74

## צוות
### המראה/נחיתה
*  סרגיי קוד-סברצ'קוב - מפקד
*  סרגיי מיכאיב - מהנדס טיסה
*  כריסטופר ויליאמס - מהנדס טיסה

### גיבוי
*  פיוטר דוברוב - מפקד
*  אנה קיקינה - מהנדס טיסה
*  אניל מנון - מהנדס טיסה

## תיאור המשימה
הרכב ראשוני של הצוות נקבע בשנת 2024 והוא כלל קוסמונאוטים רוסים בלבד. ב-7 בפברואר 2025 בוצע שינוי ובצוות נכלל אסטרונאוט אמריקאי.

חללית "סויוז MS-28" שוגרה ב-27 בנובמבר 2025 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז 2.1A". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

במהלך השיגור נפגע כן שיגור. לשיפוץ הכן נדרשו מספר חודשים והוא חזר לשירות במהלך מרץ 2026.

החללית התחברה למודול "ראסווט" של תחנת החלל הבין-לאומית באותו יום. תהליך עגינה היה אוטומטי. 

באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 73 בפיקוד טאקויה אונישי. בהמשך הם ישתלבו במשלחת מס' 74.

חללית "סויוז MS-28" נותרה מחוברת לתחנת החלל ופעלה כחללית חירום.

החללית מתוכננת לחזור לכדור הארץ ביולי 2026.

## קישורים חיצוניים

* סויוז MS-28
* תיאור המשימה

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2025 ברוסיה
קטגוריה:2026 ברוסיה
פיגוע הירי בתחנה המרכזית של עפולה

**פיגוע הירי בתחנה המרכזית של עפולה** היה פיגוע ירי שהתרחש בבוקר 4 באוקטובר 2001, בו מחבל ערבי פתח ביריות בהתחנה המרכזית של עפולה. בפיגוע נרצחו שלושה ישראלים, ונפצעו כ-18 אנשים.

## הפיגוע
מחבל שהתחזה לחייל חטיבת הצנחנים הגיע אל התחנה המרכזית בעפולה באוטובוס סמוך לשעה 14:00, ומיד כשירד ממנו החל לירות לכל עבר.

כתוצאה מהירי שלושה בני אדם נרצחו ו-18 נפצעו. בפיגוע נרצחו סמלת טלי בן ארמון בת 20 מפרדסיה, תצפיתנית בחיל הגנת הגבולות, סרגיי פרידין בן 20 מעפולה וחיים בן עזרא בן 76 מגבעת המורה.

על רקע ריבוי פיגועי הטרור באותם ימים בשל האינתיפאדה השנייה, בתחנה שהו שוטרים רבים מיחידת יואב עוד לפני הפיגוע והם הרגו את המחבל.

## ראו גם
* פיגוע הירי בעפולה (נובמבר 2001)

## הערות שוליים

אוקטובר 2001
עפולה
עפולה