open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Foton Xiangling V

[ממוזער|310px|]דגם "Foton Xiangling V"](https://he.wikipedia.org/wiki/%D7%A7%D7%95%D7%91%D7%A5:Foton_Xiangling_V_001.jpg)
**Foton Xiangling V** הוא כלי רכב אשר מיוצר בתצורות: טנדר, ומשאית קלה מתוצרת יצרנית הרכב הסינית **Foton Motor** , חברת בת של **[[BAIC Group]]** ; (שם רשמי: Beijing Automotive Industry Holding Co., Ltd", בסינית: "北京汽车工业控股有限责任公司") אשר מיוצר בסין משנת 2016 ועד היום.

## סוגי תא נהג (קבינה) בדגמי Foton Xiangling V
* קבינה - 2 דלתות.
* קבינה - 4 דלתות (5 נוסעים).

### סוגי תאי מטען
* תא מטען פתוח.
* תא מטען סגור (מכולה סגורה).

## Foton Xiangling V
* מנוע מרכזי.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* מידות תא מטען פתוח: אורך: 2,100 מ"מ, רוחב: 1,560 מ"מ, עומק: 360 מ"מ.

## ראו גם
* Foton Tunland
* Foton MP-X
* Foton Toano
* Foton Midi
* Foton Saga

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2016
קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:משאיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
Xiangling V
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
טיסדורוגמה

**טיסדורוגמה** (בהונגרית: **Tiszadorogma**) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. אוכלוסיית טיסדורוגמה קטנה משמעותית מ-524 תושבים בשנת 1990 עד 318 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-39%).

## יהודי טיסדורוגמה
יהודים התיישבו בטיסדורוגמה בתחילת המאה ה-19. ולקהילה במקום היו בית כנסת, מקווה ובית עלמין.

באפריל 1944, הועברו יהודי טיסדורוגמה דרך מזצ'אט לגטו מישקולץ וכעבור זמן מה שולחו כל יושבי הגיטו למחנה ההשמדה אושוויץ.

אחרי המלחמה חזרו לכפר חמישה יהודים ועזבו תוך זמן קצר.

## קישורים חיצוניים

*  
* נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:מחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
המנון סנט קיטס ונוויס

**הו ארץ היופי** (באנגלית: **O Land of Beauty**) הוא ההמנון הלאומי של סנט קיטס ונוויס. הוא הולחן ונכתב בידי קנריק ז'ורז'. ההמנון אומץ בשנת 1983 כאשר קיבלה הפדרציה את עצמאותה.
## מילות ההמנון

## קישורים חיצוניים
* ארץ היופי להאזנה (גרסה אינסטרומנטלית)
* מידע וקישורים על ההמנון

סנט קיטס ונוויס
קטגוריה:סנט קיטס ונוויס: סמלים לאומיים
מיקי מרמור

**מיקי מרמור** (נולדה ב-20 בדצמבר 1952) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלית. מרמור היא גם מורה לתיאטרון ומספרת בתיאטרון סיפור.

## ביוגרפיה
מיקי מרמור נולדה בישראל, ביפו בתחילת שנות החמישים של המאה העשרים. גדלה בחיפה. למרמור תואר ראשון מאת החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב.

מרמור שיחקה בתיאטרון הבימה (בהצגה 'הדיבוק' בתפקיד לאה, מלך מרוקאי) בתיאטרון חיפה ('חלוצות על חצץ', הקייטנים), בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער (אני ואחי הקטן, הפיצוץ ברחוב אהלן), בפסטיבל עכו (פונדק הרוחות- מקום ראשון, אכזר מכול המלך), תיאטרון קרוב (קומוניזם לחולי נפש, כוכב בלי שם, אלקטרה, מלון אירופה), תיאטרון תמונע :(הקוראז' של אמא, שיעור לדוגמה, 'החלום האמריקאי'). בתיאטרון נוצר: 'המשוגעת, אפילוג' .פסטיבל תיאטרון קצר (השולחן: עבודת כיתה, לינדה וויקטור), תיאטרון הקופסה (ילד טוב ירושלים) ועוד. יצרה והופיעה בתיאטרון סיפור לילדים.

מרמור לימדה במגמת תיאטרון עירוני א' בתל אביב.

רכזת מגמת תיאטרון בגמנסיה הרצוג בחולון.

הייתה נשואה לשחקן – שמואל וולף שנפטר בפברואר 2019. יש לה תאומות: דפנה ורוני. בתה, רוני וולף, יצרה ב-2017 את הסרט הדוקומנטרי "אבא בגיל של סבא" המתעד את אביה בזקנתו לצד אמה הצעירה ממנו ב-19 שנה.

## סרטים ומחזות בהשתתפותה
בסרטים:
* צלילה חוזרת
* ההר
* הרמוניה
* פלאפל אטומי,
* הצלילה (פרס פסטיבל ירושלים ועוד)
* ימים נוראים

באינטרנט גילמה את דמותה של שרה ויינשטוק בסרטונים לפרסום של שירותי בריאות כללית, זוכה פרס הפרסום.

בסרט הדוקומנטרי שביימה רוני וולף על אביה 'אבא בגיל של סבא' (ציון לשבח פסטיבל אפוס).

בטלוויזיה, השתתפה בסדרות "יחפים", "רון", "נפלת חזק" ו"הבורר".

## קישורים חיצוניים

* מיקי מרמור, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* מיקי מרמור, באתר הבימה

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
אנרי, נסיך קונדה (1588–1646)

שמאל|ממוזער|275x275 פיקסלים| שלט האצולה הגדול של אנרי, נסיך קונדה
**אנרי השני דה בורבון, נסיך קונדה** (בצרפתית: **Henri II de Bourbon-Condé**; 1 בספטמבר 1588 - 26 בדצמבר 1646) היה ראש הענף הבכיר ביותר של בית בורבון כמעט כל חייו ויורשו של מלך צרפת בשנים הראשונות של חייו. אנרי היה אביו של לואי השני, נסיך דה קונדה, הגנרל הצרפתי המפורסם.

## ביוגרפיה
אנרי נולד בסן-ז'אן-ד'אנגלי ב-1 בספטמבר 1588, לאנרי הראשון דה בורבון, נסיך דה קונדה ולשרלוט קתרין דה לה טרמויל, בתו של לואי השלישי דה לה טרמויל, דוכס טוואר, אשר הייתה אשתו השנייה של אביו. בעת לידתו הייתה אמו בכלא, מואשמת בהריגת בעלה.  לאנרי היו שתי אחיות מבוגרות יותר, קתרין דה בורבון, אחותו למחצה מצד אביו שמתה ב-1595, ואלינור דה בורבון, שב-1606 התחתנה עם פיליפ וילם, נסיך אורנז'.

אביו של אנרי מת כמעט שישה חודשים לפני לידתו. לכן הוא הפך לנסיך קונדה מיום לידתו, ברגע שהוא הוכר ואושר על ידי מלך צרפת.

אנרי השלישי, מלך צרפת נרצח באוגוסט 1589, כאשר אנרי היה בן פחות משנה, ואנרי הרביעי, מלך צרפת, שהיה בן דודו הראשון של אביו המנוח של אנרי וסנדקו של אנרי, עלה לשלטון. בשלב זה, למלך החדש לא היה בן או אח, וקרוב משפחה הקרוב ביותר אליו היה לא אחר מאשר אנרי עצמו. לפיכך, בהיותו חבר רחוק בשושלת השלטת, הפך אנרי לנסיך הדם ויורש הכתר של צרפת, וכך נשאר במשך שתים-עשרה שנים, עד לידתו של לואי השלושה עשר, מלך צרפת בספטמבר 1601. לאחר שהמיר המלך את דתו לכנסייה הקתולית, הבטיח המלך שאנרי יגדל כקתולי; אף על פי שאביו וסבו היו מנהיגי ההוגנוטים הקלוויניסטים. אמו של אנרי הייתה בכלא שש שנים, מואשמת בהרעלת בעלה, אולם היא שוחררה מאוחר יותר.

מאוחר יותר, במהלך השנים 38–1611, היה אנרי במקום השני בסדר הירושה של כס צרפת, לאחר גאסטון, דוכס אורליאן. זו הייתה התקופה שבין מותו של ניקולה אנרי, דוכס אורליאן בנובמבר 1611 והולדתו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת בספטמבר 1638.

ב-26 בדצמבר 1646 מת אנרי בפריז, ובנו לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה ירש את תאריו.

## משפחתו
בשנת 1609 התחתן אנרי עם שרלוט מרגריט דה מונמורנסי,  בתם של אנרי הראשון דה מונמורנסי ואשתו השנייה, לואיז דה בודוס.  בשנת 1610, מארי דה מדיצ'י, אשתו של המלך אנרי הרביעי, נתנה את מלון דה קונדה בפריז לאנרי כחלק מתגמול על הסכמתו להתחתן עם שרלוט. מאותו יום ואילך, הפך מלון דה קונדה לבית המגורים המרכזי של נסיכי קונדה עד 1764. לאנרי ושרלוט היו שלושה ילדים, כולם גיבורי הפרונד:
* אן ז'נבייב דה בורבון-קונדה (1619–1679), התחתנה עם אנרי השני ד'אורליאן, דוכס לונגוויל.
* לואי השני, נסיך דה קונדה (1621–1686), הגנרל הצרפתי הידוע בשם *Le Grand Condé*.
* ארמנד דה בורבון, נסיך קונטי (1629–1666), התחתן עם אן מארי מרטינוזי, בתו של ג'רולמו מרטינוזי.

לפי הדיווחים, אנרי הרביעי, מלך צרפת ניהל רומן בסתר עם שרלוט, וסידר את הנישואים עם קונדה כדי לספק כיסוי לרומן. עם זאת, קונדה לא הסכים לכך, וברח עם אשתו לבריסל ולאחר מכן למילאנו, אשר שניהם היו תחת שלטון בית הבסבורג. פרשת קונדה הפכה לחלק מהסכסוך הבינלאומי המכונה מלחמת הירושה של יוליך (אחד ממבשרי מלחמת שלושים השנים).

## אילן יוחסין

## לקריאה נוספת

* 
* 


## קישורים חיצוניים

* 

* 


## הערות שוליים

קטגוריה:בית קונדה-בורבון
קטגוריה:ילידי 1588
קטגוריה:נפטרים ב-1646
יוסף רוזובסקי

הרב **יוסף רוזובסקי** (כ"ז באב ה'תר"ע - ב' בתשרי ה'תשל"ז) היה ממקימי וראש הישיבה קטנה אור ישראל בפתח תקווה. דברי תורתו כונסו בסדרת הספרים **שיעורי רבי יוסף**.

## ביוגרפיה
נולד בהוֹרַדְּנַה (גרודנא) שבליטא לשרה (בתו של הרב אברהם גלבורט, שהיה רב ואב"ד בהורדנה) ולרב מיכל דוד רוזובסקי, שהיה אחד ממורי ההוראה בעיר.

באייר ה'תש"א עלה לארץ ישראל ולמד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה.

בשנת ה'תש"ג נישא לאסתר, בתו של הרב יעקב ניימן. בתחילת שנת תש"ד (נובמבר 1943) ייסד עם חמיו את ישיבת אור ישראל בפתח תקווה ועמד בראשה, והוא החל למסור שיעורים בישיבה עד לפטירתו במשך 33 שנה.

הרב רוזובסקי גידל בביתו את אחיינו, לאחר שעלה לישראל מברית המועצות.

בא' באלול ה'תשל"ו איבד את הכרתו, וביום שני של ראש השנה ה'תשל"ז נפטר. הובא למנוחות למחרת, בצום גדליה בבית העלמין סגולה בפתח תקווה.

## משפחתו
* אחיו, הרב שמואל רוזובסקי - ראש ישיבת פוניבז'
* חתנו, הרב מרדכי רבינוביץ' - ראש ישיבת אור ישראל לצעירים

## מתלמידיו
* הרב אברהם גנחובסקי
* הרב משה יהודא ליב לנדא
* הרב יצחק אייזיק לנדא
* הרב שלמה קורח
* הרב יהונתן וילנסקי
* הרב משה שפירא

## ספריו
לאחר פטירתו שיעוריו נערכו והוצאו לאור, בעריכת הלל מן.
* שיעורי רבי יוסף על מסכת גיטין
* שיעורי רבי יוסף על מסכת קידושין
* שיעורי רבי יוסף על מסכת בבא קמא
* שיעורי רבי יוסף על מסכת בבא מציעא
* שיעורי רבי יוסף על מסכת בבא בתרא

## לקריאה נוספת
* מנחם חיים רוזובסקי, **ראש הישיבה**, עמודים 691 - 724, ירושלים ה'תשע"ו

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת לומז'ה-פתח תקווה
קטגוריה:גרודנו: אישים
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:פתח תקווה: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:ראשי ישיבות קטנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
האצ'ינוהה

**האצ'ינוהה** (ביפנית: **八戸市**) היא עיר גדולה הממוקמת בדרום מזרח מחוז אאומורי, שביפן, על חופי האוקיינוס השקט. בעיר מתגוררים למעלה מ-240,000 תושבים, והיא העיר השנייה בגודלה במחוז אאומורי, אחרי בירת המחוז, שגם שמה הוא אאומורי. שטח העיר הוא כ-305.54 קמ"ר, כולל השטח הימי שלה. צורת הממשל בהאצ'ינוהה היא ראש עיר-מועצה, ראש העיר נבחר ישירות בין 32 חברי המועצה.

## היסטוריה
האזור סביב האצ'ינוהה היה מרכז האוכלוסייה העיקרי של אנשי האמישי. באזור התגלו חורבות רבות המיוחסות ככל הנראה לתקופת ג'ומון. בתקופת הייאן, השטח היה בשליטה של משפחת פוג'יווארה הצפונית עד תבוסתה בידי מינאמוטו נו יוריטומו בתקופת קמקורה. הכובשים הקימו באזור חוות סוסים רבות ויישובים מבוצרים.

## דמוגרפיה
לפי נתוני מפקד האוכלוסין היפני:

## כלכלה
האצ'ינוהה מהווה מרכז אזורי לתעשייה ומסחר. הדיג ממלא תפקיד משמעותי בכלכלת העיר, אך עם התפתחותה כעיר תעשייה בשנות ה-60 של המאה ה-20, התרחב תחום התעשייה והתעסוקה בעיר והוא כולל מגוון רחב של מוצרים כימים, פלדה, מלט ודשנים.

## תחבורה
### שדות תעופה
*נמל התעופה האצ'ינוהה - משמש בעיקר לטיסות פנים קצרות וממוקם בתוך שטחה המוניציפלי של העיר.
*נמל התעופה מיסוואה - לא ממוקם בתוך שטח העיר. משמש את תושבי העיר לטיסות פנים ארוכות יותר.

### רכבות
מערכת הרכבות היא אמצעי תחבורה ראשי ועיקרי בהאצ'ינוהה ובמדינה כולה. חברת הרכבות טוהוקו שינקנסן מפעילה שירותי רכבות מהירות (שינקנסן) מהאצ'ינוהה אל מרבית הערים ביפן. כמו כן ישנן חברות קטנות יותר המספקות שירות רכבות ליעדים סמוכים, בתוך העיר עצמה פועלת רכבת עירונית המקשרת בין תחנת הרכבת של השינקנסן לנמל הימי של האצ'ינוהה דרך מרכז העיר.

### אתרים מקומיים
* קבושימה - חצי אי המשמש בית גידול ליותר מארבעים אלף שחפים שחורי-זנב. האי, המוגדר בתור מונומנט לאומי של יפן, כולל גם מקדש שינטו המהווה אטרקציה תיירותית מפורסמת.
* חוף טאנסאשי - חוף עירוני מפורסם.
* סכר יומסרי
* צ'ושיצ'יאצ'י - חורבות מתקופת ג'ומון.
* טירת נֶה - חורבות של טירה עתיקה מתקופת אשיקאגה.

ממוזער|כניסה לבית תפילות בעיר

### פסטיבלים מקומיים
*אמבורי - פסטיבל עירוני הנערך מדי שנה גם בערים הסמוכות. הפסטיבל מתקיים בין התאריכים 17–20 בפברואר ומסמל את סופו של החורף הארוך.
*האצ'ינוהה סאנשה טאיסאי - פסטיבל נוסף בעיר הנחשב למרכזי ביותר. הוא מתרחש בין 31 ביולי ל-4 באוגוסט מדי שנה.

## ערים תאומות
*
*

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:יפן: ערי חוף
קטגוריה:יפן: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1929
ספוף

**ספוף** (ערבית: سفوف, עוגת כורכום) היא עוגה מהמטבח הלבנוני העשויה מכורכום וסולת ומצופה שקדים או שומשום. הספוף נאכל בעיקר באירועים דתיים, בימי הולדת, ומפגשים משפחתיים. העוגה מכילה גם סוכר, ביצים, אבקת אפייה, תמצית טעם אניס וצנוברים. זהו קינוח קל לאפייה שניתן גם להכין בתור עוגיות, שכן כל המרכיבים יכולים להיות משולבים ומעורבבים באותה הקערה לפני העברת התערובת למחבת משומנת ולאפייה. בדרך כלל שימון הדפנות של תבנית האפייה נעשה באמצעות טחינה גולמית ולא שמן, מרגרינה או חמאה כנהוג במטבח הסורי או הלבנוני.

## קישורים חיצוניים
*  מתכון להכנת ספוף מתוך אתר האוכל "FoodSpy"

קטגוריה:המטבח הלבנוני
קטגוריה:עוגות
קטגוריה:המטבח הערבי: קינוחים
מרכז המחקר פיו

**מרכז המחקר פיו** (באנגלית: **Pew Research Center**) הוא מכון מחקר אמריקאי שמרכזו בוושינגטון בירת ארצות הברית. הוא מספק מידע על נושאים חברתיים, דעת קהל ומגמות דמוגרפיות המעצבים את ארצות הברית ואת העולם. כמו כן הוא עורך סקרי דעת קהל, מחקר דמוגרפי, ניתוח של מדיה ומחקרים אמפיריים אחרים במדעי החברה. מרכז המחקר אינו נוקט עמדות מדיניות, והוא חברה בת של Pew Charitable Trusts.

## היסטוריה
בשנת 1990 ייסדה חברת טיימס מירור (Times Mirror) את מרכז טיימס מירור עבור הציבור והעיתונות (Times Mirror Center for the People & the Press) כפרויקט מחקר, שמטרתו עריכת סקרים על פוליטיקה ומדיניות. אנדרו קוהוט מונה כמנהל המכון בשנת 1993, וחברת Pew Charity Trusts הייתה לנותנת החסות העיקרית שלו בשנת 1996. היא שינתה את שמו של המרכז למרכז המחקר פיו עבור הציבור והעיתונות.

בשנת 2004 הקימה Pew Charity Trusts את מרכז המחקר פיו בוושינגטון די. סי. בשנת 2013 סיים קוהוט את תפקידו כנשיא נשיא והפך למנהל-מייסד, ואלן מארי החליף אותו בתור מנהל המרכז. באוקטובר 2014 מונה מייקל דימוק, עובד ותיק של המכון, לנשיאו.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: צוותי חשיבה
קטגוריה:מכוני מחקר דעת קהל אמריקאים
מרים בלאסקו

**מרים בלאסקו סוטו** (בספרדית: **Miriam Blasco Soto**; נולדה ב-12 בדצמבר 1963) היא ג'ודוקא עבר ספרדייה אשר התחרתה בקטגוריית המשקל עד 56 ק"ג, האלופה האולימפית מברצלונה 1992.

## ביוגרפיה
בלאסקו נולדה בואיאדוליד והתגוררה שם עם משפחתה עד נעוריה. משפחתה הייתה מעורבת בספורט; אביה היה מורה לחינוך גופני ואמה ניהלה חנות ספורט. בריאיון לעיתון אל מונדו היא סיפרה שהחלה ללמוד ג'ודו במקרה. כאשר אביה יצא לפנסיה משפחתה עברה למדריד אך היא החליטה לעבור לאליקנטה עבור פיתוח קריירת הג'ודו שלה.

## קריירת ספורט
בלאסקו השתתפה במשחקים האולימפיים בברצלונה 1992 וזכתה במדליית הזהב. בברצלונה 1992 הוכנסו לראשונה תחרויות הנשים בענף הג'ודו ובלאסקו זכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 56 ק"ג לעיני הקהל הביתי. בקרב הראשון היא ניצחה את ג'אנג סון-יונג הדרום קוריאנית, ברבע הגמר היא ניצחה את צ'יורי טאנטו היפנית ובחצי הגמר היא ניצחה את דריאוליס גונזאלס הקובנית. בגמר בלאסקו התמודדה מול ניקולה פיירברות'ר הבריטית וניצחה בניקוד יוקו. בלאסקו הפכה לספורטאית הספרדייה הראשונה שזוכה במדליה אולימפית והראשונה שזוכה במדליית זהב אולימפית.

בלאסקו מחזיקה בשתי מדליות מאליפויות העולם, מדליית זהב (1991) ומדליית ארד (1989). באליפויות אירופה היא זכתה בחמש מדליות. מדליית זהב (1991), מדליית כסף (1988) ושלוש מדליות ארד (1989, 1992 ו-1994)

במהלך הקריירה בלאסקו זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן מדליות מטורנירי יפן וצרפת היוקרתיים.

## חיים אישיים
לאחר פרישתה היא בין היתר אימנה את נבחרת הנשים של ספרד בג'ודו והובילה את איזבל פרננדז ויולנדה סולר למדליית ארד באולימפיאדת אטלנטה 1996.

מאוחר יותר בלאסקו נכנסה לפוליטיקה וכיהנה כסנאטור של פרובינציית אליקנטה מטעם המפלגה העממית בסנאט של ספרד בבחירות הכלליות של ספרד בשנים 2000, 2004 ו-2008.

בלאסקו היא לסבית ובשנת 2015 אחרי 22 שנות זוגיות, היא התחתנה עם ניקולה פיירברות'ר, יריבתה בגמר האולימפי מברצלונה 1992.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות עולם בג'ודו
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ג'ודו
קטגוריה:נשים ג'ודוקא באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:אלופות אולימפיות מספרד
קטגוריה:אלופות אירופה בג'ודו
קטגוריה:ספרדיות שנולדו ב-1963
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1963
אנרי, נסיך קונדה (1552–1588)

**אנרי דה בורבון, נסיך קונדה** (בצרפתית: **Henri Ier de Bourbon-Condé**; 29 בדצמבר 1552 - 5 במרץ 1588) היה נסיך צרפתי מנסיכי הדם  (נסיך בעל קרבת דם לבית המלוכה), וגנרל הוגנוטי כמו אביו הבולט יותר, לואי הראשון, נסיך קונדה.

## ביוגרפיה
אנרי נולד ב-29 בדצמבר 1552 בלה-פרט-סו-ז'ואר, והיה בנם הבכור של לואי הראשון דה בורבון, נסיך דה קונדה ולאלינור דה רואי, בתו ויורשתו של שארל דה רואי, רוזן רוסי. מבין שמונת אחיו, הוא ואחיו פרנסואה, נסיך קונטי, היו היחידים שהיו להם ילדים. 

לאחר מותו של אביו, לואי, בקרב ז'רנאק, הציגה ז'אן ד'אלברה את אנרי ואת בנה, אנרי מנווארה, כיריבים לגאספאר דה קוליני השני. מאחר ששניהם היו נסיכי הדם, מעשה זה נתן את הלגיטימציה להוגנוטים. 

בקרב מונקטור ב-3 באוקטובר 1569 נפצע אנרי בפניו ונאלץ לסגת. בשל חתונתו של אנרי מנווארה, ולאחר מכן בשל טבח ליל ברתולומאוס הקדוש, נאלץ אנרי להמיר את דתו לקתוליות, לעמוד בפני מוות או מאסר עולם. בבריחתו מפריז הצטרף אנרי לתיאודור בזא, שפרסם את *הסופרנים* שלו בגרמניה. 

בשנת 1573 ההוגנוטים ניצלו כמה רווחים פוליטיים בדרום צרפת, וכתוצאה מכך אנרי מונה ל"המושל הכללי והמגן". בעקבות שלום מסייה, הוא חזר לתפקידו כמושל פיקארדי. במהלך מלחמת הדת השישית, הוא פיקד על הכוחות אשר כבשו את ברואג' והשיג סיוע אנגלי להוגנוטים. היה זה אנרי, אשר נרגז על ידי התנגדות קתולית לתפקידו כמושל פיקארדי, שהחל את מלחמת הדת השביעית, על ידי תפיסת העיר לה פרר בנובמבר 1579. 

ב-5 במרץ 1588 מת אנרי בסן-ז'אן-ד'אנגלי לאחר מחלה קצרה, ולאחר חצי שנה נולד בנו אנרי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה שירש את תאריו.

## משפחתו
אנרי התחתן פעמיים, תחילה עם דודניתו, מריה מקלווה, ממנה היה לו בת אחת: 
* קתרין דה בורבון (1574 – 1595).

לאחר מכן התחתן אנרי בשנית עם שרלוט קתרין דה לה טרמויל, בתו של לואי השלישי דה לה טרמויל, דוכס טוואר וז'אן דה מונמורנסי, ממנה נולדו לו שני ילדים: 
* אלינור דה בורבון (1587 – 1619), התחתנה עם פיליפ וילם, נסיך אורנז'. 
* אנרי השני, נסיך קונדה (1588–1646) .

## אילן יוחסין

## לקריאה נוספת

* 
* 


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הוגנוטים
[[קטגוריה:בית קונדה-בורבון]]
קטגוריה:ילידי 1552
קטגוריה:נפטרים ב-1588
ארמנד דה בורבון, נסיך קונטי

**ארמנד דה בורבון, נסיך קונטי** (בצרפתית: **Armand de Bourbon-Conti**; 11 באוקטובר 1629 – 26 בפברואר 1666) היה אציל צרפתי, וכחבר בית בורבון השליט, החזיק בתואר נסיך הדם - נסיך בעל קרבת דם לבית המלוכה.

## ביוגרפיה
ארמנד נולד בפריז ב-11 באוקטובר 1629, והיה בנם הצעיר של אנרי השני, נסיך קונדה ושרלוט מרגריט דה מונמורנסי, בתו של אנרי הראשון דה מונמורנסי. הוא היה אחיהם של לואי השני, נסיך דה קונדה ואן ז'נבייב דה בורבון-קונדה, ועם לידתו הוענק לו התואר "נסיך קונטי". עם הכותרת, ארמנד ירש גם את שאטו דה איל-אדם ואת האחוזה שלו, אשר הועברה לאמו שרלוט מרגריט לאחר מותו של אחיה, אנרי השני דה מונמורנסי. הוא נועד לכנסייה ולמד תאולוגיה באוניברסיטת בורג', אך אף על פי שקיבל מספר בנפיקיום, כולל המנזרים של קלוני ובזיליקת סן-דני, הוא לא קיבל הסמכה לכהונה. הוא מילא תפקיד בולט בתככים ובלחימה של הפרונד, ב-1648 היה מפקד המפקד העליון של צבא המורדים, ובשנת 1650 נכלא עם אחיו (קונדה) וגיסו (לונגוויל) בטירת ונסן.

בעת שהותו בכלא הוא אמר שהוא "מיסטי" ו"מלא רעיונות מוזרים", אולם הוא קצת השתגע בזמן הכלא. לאחר שפיתח תאווה נסתרת לאחותו הדוכסית לונגוויל, הוא המציא טריקים כדי לגרום לה לשים לב אליו. הוא ניסה אלכימיה ושיקויים במשך זמן-מה ולבסוף פצע את עצמו במרית. פרק זה היה בסופו של דבר בר מזל עבורו, כי הוא כבר לא יכול היה לסרב לקבל עזרה חיצונית של רופאים, כמה מהם העבירו מכתבים תחנונים לעולם החיצון אשר האיצו את שחרורו בסופו של דבר.

כאשר יצא הקרדינל מאזארן לגלות, הוא רצה להתחתן עם שרלוט-מרי דה לורן (1627–1652), הבת השנייה של מאדאם דה שברוז, אשת הסוד של המלכה, אן מאוסטריה (אשתו של לואי השלושה עשר, מלך צרפת) אך נמנע מלעשות זאת על ידי אחיו קונדה, שהיה עכשיו השליט במדינה. הוא היה מודאג בשנת פרונד, אך כעבור זמן קצר התפייס עם הקרדינל מאזארן, ובשנת 1654 נשא לאישה את אחייניתו של הקרדינל, אן מארי מרטינוזי, ובנוסף שמר על השליטה בגיין. היו להם שני בנים, לואי ארמנד ופרנסואה לואי.

הוא פיקד על הצבא, אשר בשנת 1654 פלש לספרד דרך קטלוניה, שם כבש שלוש עיירות מהספרדים. לאחר מכן הוא הוביל את הכוחות הצרפתיים באיטליה, אך לאחר התבוסה לפני אלסנדריה בשנת 1657, הוא פרש ללנגדוק, שם הקדיש את עצמו ללימוד ומיסטיקה עד מותו.

בתיכון לואי הגדול היה קונטי תלמידו של מולייר, שממנו הוא השיג כניסה לחצרו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת.

ארמנד נפטר ב-26 בפברואר 1666 בפזנא, ובנו לואי ארמנד הראשון, נסיך קונטי ירש את תאריו.

## משפחתו
ארמנד התחתן עם אן מארי מרטינוזי, בתו של ג'רולמו מרטינוזי ולורה מרגריטה מזאריני, אחותו הבכורה של הקרדינל מזרין. ממנה נולדו לו שלושה ילדים:
* לואי דה בורבון (1658), נפטר בינקות.
* לואי ארמנד הראשון, נסיך קונטי (1661–1685), התחתן עם מארי אן דה בורבון, בתו הלא חוקית הבכורה של המלך לואי הארבעה עשר ושל פילגשו לואיז דה לוואלייר.
* פרנסואה לואי, נסיך קונטי (1664–1709), התחתן עם מארי תרז דה בורבון, בתו של אנרי ז'ול, נסיך קונדה.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פריז: אישים
קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:ילידי 1629
קטגוריה:נפטרים ב-1666
Talkin' 'bout a Revolution

**Talkin' 'bout a Revolution** הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת-יוצרת טרייסי צ'פמן ויצא לאור בשנת 1988.

## רקע
השיר יצא לאור בשנת 1988 כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של צ'פמן הנושא את שמה. הוא הגיע למקום ה-75 במצעד הבילבורד הוט 100.

בעולם השיר הצליח יותר והגיע לארבעים הגדולים במצעדים במדינות שונות בהן צרפת, הולנד וניו זילנד.

בשנת 2011, בזמן המהפכה בתוניסיה, השיר זכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו בתוניסיה.

"Talkin' 'bout revolution" היה אחד מהשירים שליווה את מסע הבחירות של הסנאטור מורמונט ברני סנדרס בשנת 2016.

צ'פמן ביצעה את השיר עם עוד מספר משיריה בקונצרט שנערך באצטדיון ומבלי שבאנגליה לרגל יום הולדתו ה-70 של נלסון מנדלה.

## תוכן השיר
Talkin' 'bout revolution הוא שיר פוליטי. הדוברת בשיר מדברת על אנשים המדברים על מהפכה. אנשים אלה משתייכים לתחתית החברה וסובלים מעוני ומאבטלה.

## גרסאות כיסוי
להקת Leatherface יצרה לשיר גרסה משלה שנכללה באלבומה משנת 1992. להקת "Living Colour" הוציאה גרסת כיסוי לייב לשיר שנכללה באלבום אוסף שהוציאה בשנת 1995. הזמר בן ג'לן הקליט אף הוא את השיר לטובת אלבום אוסף שנועד לעודד צעירים בארצות הבחירות להצביע בבחירות לנשיאות של שנת 2004. להקת ריל ביג פיש הוסיפה גרסת כיסוי משלה לאלבומה שיצא בשנת 2005.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי טרייסי צ'פמן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על עוני
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
ארסניק טריאוקסיד

**ארסניק טריאוקסיד** (**arsenic trioxide**) או **זרניך תלת-חמצני**, הוא החומר הפעיל בתרופה **טרייזנוקס** (**trisenox**) המיועדת לטיפול בלוקמיה פרומיאלוציטית חריפה.

ארסניק טריאוקסיד היא תרכובת אי-אורגנית, בעלת הכתיב הכימי As2O3.

## המחלה

לוקמיה פרומיאלוציטית חריפה היא סוג אגרסיבי של לוקמיה מיאלואידית חריפה (AML) ומאופיינת בנוכחות של כמויות גדולות של תאים יוצרי-דם לא בשלים (פרומיאלוציטים) בדם ובמח העצם. הצטברות זו של פרומיאלוציטים מובילה לחסר בגוף בתאי דם לבנים ואדומים נורמליים ובטסיות דם. הסימנים והתסמינים של APL כוללים עליה בסיכון הן לדימום והן ליצירת קרישי דם. חולים עלולים לחוות עייפות קיצונית, כאבים באזורים מסוימים בגוף, איבוד תיאבון ואיבוד משקל. APL נגרמת על ידי מוטציה הנרכשת במהלך החיים, והכוללת בדרך כלל טרנסלוקציה בין כרומוזומים 15 ו-17.

## יישומים רפואיים
למרות הרעילות הידועה של זרניך (ארסן), ההתעניינות בארסניק טריאוקסיד לשימוש רפואי קיימת זה זמן רב. ברפואה הסינית המסורתית, ארסניק טריאוקסיד ידוע בשם פי-שואנג (pi-shuang או "כפור ארסני") ועדיין משמש לטיפול בסרטן ובמצבים אחרים, בהומיאופתיה, ארסניק טריאוקסיד נקרא "ארסניקום אלבום". תמיסת פאולר שהוגדרה כחיקוי תרופתי, הכילה נגזרות של ארסניק אוקסיד, ושימשה משנת 1845 באנגליה, לטיפול בלוקמיה.

בשנות השבעים של המאה ה-20, החוקר סיני, ג'אנג טינגדונג ועמיתיו, חקרו את השימוש הפוטנציאלי בארסניק טריאוקסיד (שהיה בשימוש ברפואה הסינית המסורתית) לטיפול בלוקמיה פרומיאלוציטית חריפה (APL). בהתבסס על עבודתו, המחקר הן בסין והן במערב, הוביל בסופו של דבר לפיתוח התרופה **טרייזנוקס** על ידי חברת פולארקס פרמסוטיקלס ( PolaRx Biopharmaceuticals, Inc). החברה הגישה בקשה לאישור של תרופה חדשה (NDA), וזו אושרה לטיפול בלוקמיה על ידי מינהל המזון והתרופות (FDA) האמריקאי בשנת 2000 ולאחר מכן שווקה ונמכרה על ידי חברת סל תרפויטיקס (Cell Therapeutics, Inc), לפני שזו נרכשה על ידי חברת ספלון (Cephalon).

חברת ספלון נרכשה, לאחר מכן, על ידי חברת טבע. ארסניק טריאוקסיד, בשם המסחרי טרייזנוקס אושרה על ידי ה- FDA בארצות הברית כתרופה כימותרפית לטיפול ב- APL שאינה מגיבה לתרופות "קו-ראשון", כלומר, לחומצה כל-טראנס-רטינואית (ATRA). הוכח כי ארסניק טריאוקסיד גורם לתאי סרטן לעבור אפופטוזה (מוות תאי מתוכנן).

בשל אופיו הרעיל של הארסן, תרופה זו היא בעלת סיכונים משמעותיים. התרופה הציטוסטטית משמשת אף בטיפול של תת- סוג רפרקטורי (M3) של לוקמיה מיאלואידית חריפה. הטיפול המשולב של ארסניק טריאוקסיד וחומצה כל-טראנס-רטינואית, אושר על ידי ה-FDA האמריקאי לטיפול בלוקמיות מסוימת. אוניברסיטת הונג קונג פיתחה צורה נוזלית של ארסניק טריאוקסיד, המאפשרת מתן פומי.

## התרופה בישראל
התרופה טרייזנוקס מאושרת לשיווק בישראל, בצורת תמיסה להזרקה תוך ורידית, ומיועדת לטיפול בחולים מבוגרים עם לוקמיה פרומיאלוציטית חריפה (APL).

התרופה כלולה בסל הבריאות.

## קישורים חיצוניים

* Arsenic(III) trioxide

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
הוהנפלס (בסיס צבא)

[300px|ממוזער|שמאל|אימון [צנחן|צנחנים אמריקאי בהוהנפלס, 2017]]
**חיל המצב של צבא ארצות הברית הוהנפלס** (באנגלית: **United States Army Garrison Hohenfels**) הוא בסיס של צבא ארצות הברית השוכן ליד העיירה הוהנפלס במדינת בוואריה שבגרמניה. בשטח הבסיס ממוקם **מרכז המוכנות הרב לאומי המשותף** (JMRC), שטח אימונים המשמש את צבא ארצות הברית וצבאות נאט"ו. המרכז, המשתרע על פני 163 קילומטר רבוע, הוא שטח האימונים הגדול ביותר של הכוחות האמריקאים בגרמניה.

## הבסיס
250px|ממוזער|שמאל|אימון טנקים אמריקאי בהוהנפלס, 2014
הצבא הגרמני פתח ב-1938 בסיס אימונים ליד הוהנפלס. במהלך מלחמת העולם השנייה התקיים בו מחנה שבויים - סטלאג 383, ובו הוחזקו שבויים בריטים רבים. צבא ארצות הברית שחרר את המחנה ב-24 באפריל 1945. בשנים 1945-1949 שימש הבסיס כמחנה עקורים.

החל משנת 1951 שימש הבסיס כשטח אימונים של צבא ארצות הברית בגרמניה. ב-1956 החלו להתאמן בבסיס גם חיילי הבונדסוור - צבא גרמניה המערבית שזה עתה הוקם. בהמשך שימש הבסיס כמחנה אימונים לצבאות נאט"ו השונים, בדגש על לחימה מול כוחות אויב מבוימים החמושים בציוד סובייטי.

שטח האימונים נקרא בתחילה שטח האימונים הוהנפלס (Hohenfels Training Area), מ-1988 - מרכז האימונים לתמרון קרבי (Combat Maneuver Training Center), ומאז 2005 - מרכז המוכנות הרב לאומי המשותף (Joint Multinational Readiness Center).

מאז 2014 הבסיס הוא אחד מארבעה בסיסים אמריקאיים בבאווריה הכפופים ל**חיל המצב של צבא ארצות הברית בוואריה**, שהוא חלק מצבא ארצות הברית באירופה.

באביב 2019 השתתפה לראשונה יחידה של צה"ל - גדוד הסיור של חטיבת הצנחנים - באימונים במרכז המוכנות הרב לאומי המשותף. אימוני הגדוד נערכו לצידם של חיילים מצבאות ארצות הברית, גרמניה ומדינות נוספות.

## קישורים חיצוניים

* מרכז המוכנות הרב לאומי המשותף, באתר פיקוד האימונים הארמייה השביעית
* 
* 

הוהנפלס
קטגוריה:גרמניה: בסיסים ומתקנים צבאיים
קטגוריה:נאט"ו
קטגוריה:בוואריה
קטגוריה:צבא: הכשרה ואימונים
קטגוריה:פיקוד אירופה של ארצות הברית
בית בטסי רוס

[שמאל|ממוזער|220px| בחזית המבנה השלט "מקום הולדתו של Old Glory" (כינויו של דגל ארצות הברית) ומתחתיו הכיתוב "בית בטסי רוס", תצלום של המבנה משנת [1909; שימו לב לדלת המבנה בצד שמאל בקומה התחתונה (וזאת לעומת התצלום של המבנה במצבו הנוכחי)]]
**בית בטסי רוס** (באנגלית: **Betsy Ross House**) הוא אתר מורשת ואתר היסטורי בפילדלפיה במדינת פנסילבניה שבארצות הברית.

בית זה הוא כביכול המקום שבו התגוררה התופרת בטסי רוס כשהיא תפרה את הדגל האמריקאי הראשון (דגל בטסי רוס). מקורותיו של מיתוס בטסי רוס בסיפור של קרובי משפחתה, ובמיוחד נכדיה, ויליאם וג'ורג קאנבי, שהם סיפרו בחגיגות יובל המאה של ארצות הברית בשנת 1876. עדות למיקומו המדויק של ביתה של רוס באה מעדויות שסופקו על ידי כמה בני משפחה שחיו באותה עת, למרות שהעדויות הארכיוניות מעידות על כך שהבית היה צמוד לבית שכיום נטען שהוא בית בטסי רוס.

למרות המחלקות בדבר אותנטיותו (ועל אף שמרבית ההיסטוריונים סבורים שלא זה האתר בו בטסי רוס תפרה את הדגל, ואם בכלל תפרה את הדגל) הבית הוא אחד מאתרי התיירות הפופולריים ביותר בפילדלפיה.

הבית נמצא ברחוב ארץ' מספר 239 (239 Arch Street) במרחק כמה רחובות מהיכל העצמאות של ארצות הברית, ומפעמון הדרור.

## היסטוריה של המבנה
חלקו הקדמי של המבנה נבנה בשנת 1740 לערך, בסגנון קולוניאלי פנסילבניאני. אולם חדר המדרגות והחלק האחרוני של המבנה נוספו כ-20 שנה לאחר מכן.

אם אכן התגוררה רוב במבנה, היא התגוררה בו החל משנת 1776, לאחר מותו של בעלה הראשון ג'ון רוס, ועד שנת 1779.

במהלך 150 השנים הבאות שימש המבנה כחנות (סנדלריה, חנות מכולת, בית מרקחת), כאשר החנות הייתה בקומה הראשונה בחזית המבנה, וכבית מגורים לבעלי החנות בקומה השנייה. בשנות ה-70 של המאה ה-19 הפך המבנה למסעדה.

### שיחזור המבנה

במהלך השנים, עקב בלאי, נזקק הבית לשיקום ושיפוץ.

בשנת 1937 הממציא והמדען ארתור אטווטר קנט האב (**Arthur Atwater Kent Sr.**) הציע סכום של 25,000 דולר אמריקאי עבור שיקום המבנה. הוא הזמין את האדריכל ריצ'רדסון ברוגנארד אוקי (**Richardson Brognard Okie Jr.** ), שהתמחה בסגנון הקולוניאלי האמריקאי לשקם את המבנה. נעשה שימוש בחלקים המקוריים של המבנה בכל מקום אפשרי. במקרים בהם לא ניתן היה להשתמש בחלקים מקוריים, נעשה שימוש בחלקים מקוריים ממבנים שנהרסו מאותה התקופה. בחלקו האחורי של המבנה נבנה מבנה חדש עשוי מלבני התקופה. חזית המבנה נבנתה מחדש - הדלת הקדמית עברה לצד האחר של המבנה, ונבנה חלון חדש בחזית (ראו לשם השוואה את התמונה משנת 1909 ואת תמונת המבנה כיום).  

קנט רכש את שני המבנים הסמוכים על מנת להפכם לגן ציבורי. בשנת 1941 העביר את המבנה והגנים לעיר פילדלפיה.

בשנת 1974 שופצה החצר ונוספה לה מזרקה.

במסגרת ההכנות לחגיגות יובל ה-200 של ארצות הברית, הועברו שרידי עצמות שנטען שהם עצמותיה של רוס, ועצמות בעלה השלישי, ג'ון קלייפול, לקברים בחצר.

## ראו גם

* פעמון הדרור
* היכל העצמאות של ארצות הברית

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי באתר "ההיסטוריה של פילדלפיה"
* חמישה מיתוסים על דגל ארצות הברית באתר וושינגטון פוסט
* בית בטסי רוס באתר מט"ח. תשומת הלב כי המידע באתר זה שגוי בחלקו (ראו לעיל)
* מקומות שכל חובב היסטוריה צריך לראות בפילדלפיה 

## הערות שוליים

בטסי רוס
בטסי רוס
בטסי רוס
בטסי רוס
בטסי רוס
בטסי רוס
בטסי רוס
בטסי רוס
קטגוריה:מקומות ואתרים בארצות הברית: נשים
מצוקי אסטרו

**מצוקי אסטרו** או **צוקי אסטרו** (באנגלית: **Astro Cliffs**) הם מצוקי סלע שגובהם 60 מטרים, בקצה הדרומי של חצי האי צ'רצ'יל, על החוף המזרחי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. 

המצוקים ממוקמים 10 קילומטרים צפונית מזרחית לכף אלכסנדר. 

## היסטוריה
### גילוי הצוקים
הצוקים מופו לראשונה במסגרת סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1955, והם הנקודה הדרומית ביותר שמופתה במסגרת הסקר. 

### מקור השם
שמם של הצוקים ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. 

מקור השם של הצוקים הוא בעובדה שבראש הצוקים בוצע ניווט אסטרונומי, שהיווה נקודת ייחוס ואפשר את מיפוי האזור.

## לקריאה נוספת

• NATIONAL GEOSPATIAL-INTELLIGENCE AGENCY, **[https://web.archive.org/web/20181225060846/https://msi.nga.mil/MSISiteContent/StaticFiles/NAV_PUBS/SD/Pub200/Pub200bk.pdf SAILING DIRECTIONS Antarctica]**, P 107

## קישורים חיצוניים

* מצוקי אסטרו באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מצוקי אסטרו באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* מצוקי אסטרו באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור מצוקי אסטרו

## הערות שוליים

אסטרו
אסטרו
עמיקם (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
ברבור (בית חרושת)

"**מפעלי חרסינה ברבור בע"מ**" או "**ברבור**" היה מפעל לייצור אריחי חרסינה, שפעל בעכו בין השנים 2003-1953.
## היסטוריה
מפעל "ברבור" הוקם בשנת 1953 בשיתוף משקיעים מקומיים ומשקיעים מספרד. ברקע הקמת המפעל עמדה הבנייה הציבורית המואצת של שיכונים "עממיים", שיועדו לעולים הרבים שהגיעו לישראל באותה עת במסגרת "העלייה ההמונית". בתחילת פעילותו העסיק בית החרושת 28 פועלים ותפוקת הייצור שלו הגיעה לכ-20,000 מרצפות ביום. בשנת 1960 הגיע מצבת עובדיו ל-100 והותקן בו תנור חדש והוסיף לתוצרתו אריחי קרמיקה צבעוניים, שכונו "קרוייט", ושיועדו גם לחיפוי חיצוני של מבנים.
בשנת 1958 הציג המפעל מתוצרתו ב"תערוכת העשור", במסגרת ביתן שהוקדש לבית ולתכולתו.

בשנת 1962 נקלע בית החרושת לקשיים, עקב מחסור במכירות. ראשית הפסיק המפעל ייצור של מוזאיקות ומוצרים נוספים, בגלל מלאים גדולים שלא הצליח למכור, ולאחר כך נסגר המפעל כולו. במקביל, ייבאו בעלי המפעל אריחי קרמיקה מגרמניה המערבית.

בשנת 1963 נרכש המפעל על ידי אברהם קריניצי (ראש עיריית רמת גן באותה עת), צבי סבירסקי, שהיה בעליו של מפעל "פיינס טרוסט" לקרמיקה בפתח תקווה, וש. בצרי, שפתחו אותו מחדש. בשנת 1969 נהרג קריניצי בתאונת דרכים בעת שחזר מביקור במפעל. בשנת 1974 הושלמה רכישת המפעל בידי "כור תעשיות".

בשנת 1983, עם מצבת של כ-200 עובדים, הגיע היקף מכירותיו לכ-6 מיליון דולר, אולם, למרות היקף גדול זה, לא הצליח להגיע לרווחיות. בנוסף, בשטחו הצטברו מלאים בערך של כחמישה חודשי ייצור. בשנת 1985 חנך המפעל קו חדש לאריחי מוזאיקה ששימשו לחיפוי חיצוני של מבנים, ושיועדו לשוק האמריקאי.

בשנת 2003 ניסתה המדינה להגן על המפעל באמצעות העלאת המכס על יבוא אריחי פסיפס. גם ניסיונות להעתיק את פס היצור למפעל פיניציה, אז בבעלות משותפת של "קבוצת טרי איי", נכשלו והמפעל נסגר.

## הערות שוליים

קטגוריה:עכו: מבנים
קטגוריה:חברות ישראליות
קטגוריה:תעשיית הקרמיקה בישראל
קטגוריה:כור תעשיות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1953
מעולם לא חבו רבים כל כך, הרבה כל כך, למעטים כל כך

שמאל|ממוזער|200px
"**מעולם לא חבו רבים כל כך, הרבה כל כך, למעטים כל כך**" (באנגלית: ***Never was so much owed by so many to so few***) הוא נאום שנשא וינסטון צ'רצ'יל, ראש ממשלת בריטניה, בפני בית הנבחרים של הפרלמנט הבריטי ב-20 באוגוסט 1940, במהלך הקרב על בריטניה במלחמת העולם השנייה.
בנאומו התייחס צ'רצ'יל לצוותי חיל האוויר המלכותי, "המעטים", שלחמו באותו זמן נגד הלופטוואפה, חיל האוויר של גרמניה הנאצית, ואמר בין היתר:

לנאום זה קדמו נאומיו המפורסמים של צ'רצ'יל "דם, עמל, דמעות ויזע" מ-13 במאי, "נילחם בחופים" מ-4 ביוני ו"הייתה זו שעתם היפה ביותר" מ-18 ביוני, אשר נאמרו במהלך המערכה על צרפת.
נאום זה נאמר במהלך השלב השני של הקרב על בריטניה, בזמן שעיקר מאמצי הלופטוואפה הופנו מתעלת למאנש לאי הבריטי עצמו, ובפרט לשדות התעופה של בריטניה. במהלך הנאום ציין צ'רצ'יל את הסיכומים הדיפלומטיים עם ארצות הברית על תמיכתה בבריטניה, ועל כוונתה להקים בסיסים צבאיים באי הבריטי.

קטגוריה:מילים וביטויים באנגלית
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1940
קטגוריה:נאומי וינסטון צ'רצ'יל
קטגוריה:הממלכה המאוחדת במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1940 בממלכה המאוחדת
קטגוריה:1940 בפוליטיקה
בית שפרינצק

**בית שפרינצק** היה בית הבראה של מבטחים על שם יוסף שפרינצק בנצרת. בית ההבראה תוכנן על ידי משרד האדריכלים רכטר-זרחי-רכטר-פרי בסוף שנות ה-50, נבנה על ידי סולל בונה, נחנך ביולי 1961 ונוהל על ידי קופת חולים כללית. הבניין נבנה בסמוך לעיר הערבית, נצרת, כחלק מהמגמה לחזק את האחיזה היהודית באזור.

עם הקמתו נחשב בית שפרינצק מפואר וחדשני. היה זה בית ההבראה הראשון אשר הציע חדרים זוגיים עם חדר רחצה צמוד, ויציאה מהחדר אל הגינה או אל מרפסת. הוא השתרע על שטח של 120 דונם, וכלל גני נוי, בריכת שחייה ומגרשי ספורט.

לנופשים בבית ההבראה הוצעו גם הרצאות, למשל בנושאי פעילות ההסתדרות. בשנות ה-60 הציע בית ההבראה לאורחיו "פרס הבראה" - על כל חמישה ימי הבראה בתשלום יקבלו יום נוסף חינם. בית ההבראה אירח במהלך השנים, עד שנות ה-90, גם כנסים מקצועיים ופוליטיים.

## אדריכלות
אגף המגורים תוכנן כך שישתלב בנוף חורשות האורנים, מרחף מעל קומת עמודים מפולשת, שתחתיה גן מוצל. לתחושת ההשתלבות בנוף תרמו גם חצרות פאטיו, בריכות נוי, צמחייה מקומית ושבילים שהובילו אל הטבע שסביב. הבטון והאבן, חומרי הגמר העיקריים, מייצגים את האדריכלות הברוטליסטית שדגלה באמת החומרית של הבניין, תוך חשיפתם של חומרי הבנייה לעין.

פרופסור רן שחורי ציין כי המבנה עוצב בהתאם לעקרונות הפאזה השנייה של הסגנון הבינלאומי והשפעות של האדריכלים לה קורבוזיה ואוסקר נימאייר, .

היסטוריון האמנות, צבי אלחייני, רואה בפרויקט זה שלב משמעותי בהתפתחות התכנון הישראלי, מעבר ממבנים המונחים על גבי הנוף למבנים המתחפרים בו. גם חומר הגמר של הפרויקט, אבן לקט מקומית, מציג את המבנה כמוסווה בסביבתו בניסיון להציב עמדה של בעלות על המקום.

האדריכל משה זרחי ציין כי הפרויקט היה אמנם ברוח הזמן, אך הפך לפרויקט שהתווה דרך והשפיע על פרויקטים רבים אחריו.

## היסטוריה
המתחם בו שוכן בית שפרינצק, הכולל גם את מצודת הטאגראט ששימשה כמחנה פיקוד העורף ושטח בבעלות הכנסייה היוונית הקתולית, מהווה מובלעת של נוף הגליל בתוך נצרת. ב-1976 הועבר המתחם מהעיר נצרת לתחום שיפוט נצרת עילית. הרקע לשינוי לא ידוע. ב-1982 וב-1992 מונו ועדות שדחו את בקשתה של עיריית נצרת להעברת המתחם לשיפוטה. ב-2004 ועדת חקירה של משרד הפנים המליצה לדחות את בקשת נצרת להעברת המתחם לתחום שיפוטה של
העיר נצרת. בשנת 2017 כתב האדריכל גיורא סולר ב"תוכנית מתאר כוללנית נצרת עילית" כי מתחם שפרינצק .

בשנות ה-90 נסגר בית שפרינצק וננטש. בשנת 2012 נפתח מחדש בבעלות משפחת זעבי מנצרת, בשם "מלון גרדניה", לאחר שיפוץ נרחב, והשתרע על שטח של 70 דונם (50 דונם נמכרו ליזם אחר).

בשנת 2019 דווח כי המלון כבר לא פועל, והמשקיעים מבקשים לחסל את רוב בית ההבראה כדי להקים על חורבותיו מאות דירות, שטחי מסחר ומשרדים. לדברי האדריכל אמנון רכטר (נכדו של זאב רכטר ובנו של יעקב רכטר, מתכנני הפרויקט), 

## קישורים חיצוניים
*  - המאמר כולל תמונות מבית שפרינצק
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בתי הבראה
קטגוריה:נצרת: מבנים
קטגוריה:נצרת: בריאות ורפואה
ברבור ענק

**ברבור ענק** (שם מדעי: *Cygnus falconeri*) הוא מין נכחד של ברבור אשר חי באמצע תקופת הפליסטוקן באיים סיציליה ומלטה שבים התיכון. ייתכן שברבור זה הגיע גם לתקופת ההולוקן. ברבור זה היה גדול הברבורים בעולם, תופעה שקרתה עקב ענקיות איים. הוא נחקר ב-1865 בידי החוקר ויליאם קיטצ'ן פארקר.

הברבור הענק מוערך שהגיע לאורך 190–210 ס"מ עם כנפיו הפרושות והוא דמה מעט לברבור מצוי - גדול האווזאים המודרניים, אשר נחשב לקרוב אליו ביותר. הברבור הנכחד אולי היה חסר יכולת תעופה עקב גודלו והוא חי לצידם של מיני פילים ננסיים מהמין פליאולוקסודון פלקונרי. הברבור היה גבוה מהם בהרבה, אם כי לא בטוח ששקל יותר מהם ובכל זאת היה יכול להתחרות איתם על מזון.

לא ברור מתי נכחד אך זה היה כנראה לקראת ההולוקן. הברבור נכחד עם שינויי אקלים רחבים או עקב הגעת האדם ויצורים טורפים לאיים. הברבור הלא-מעופף נכחד בקלות בקרב שהתחולל נגדו, בדומה לפילים הננסיים מהאיים.

המאובנים של ברבור זה נמצאים כיום במערת אר דאלם שסמוכה לעיר בירזבוג'ה בדרום מלטה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם קיצ'ן פארקר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1865
קטגוריה:אווזאים נכחדים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפלייסטוקן באירופה
קטגוריה:עופות חסרי יכולת תעופה
קטגוריה:עופות שחיו בפלייסטוקן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1865
קטגוריה:ברבורים
Foton Saga

[ממוזער|310px|]דגם "Foton Saga", [טנדר קבינה כפולה]]
**Foton Tunland** הוא SUV (ראשי תיבות של Sport utility vehicle), אשר בנוסף מיוצר בתצורת טנדר, מתוצרת יצרנית הרכב הסינית **Foton Motor** , חברת בת של **[[BAIC Group]]** (שם רשמי: (Beijing Automotive Industry Holding Co., Ltd", בסינית: "北京汽车工业控股有限责任公司") אשר  יוצר בין השנים 2003–2010. דגם ה-"Foton SUP" מיוצר משנת 2013 ועד היום.

## דגמים

* "Foton Saga".
* "Foton SUP".
### תצורות
* SUV בתצורת סטיישן.
* טנדר קבינה כפולה.

## Foton Tunland

* עיצוב החלק הקדמי של דגם "Foton Saga" דומה וכמעט זהה לדגם "Honda CR-V"  (דור שני) מתוצרת הונדה היפנית.
* קבינה כפולה.
* 5 נוסעים.
* 4 דלתות.
* סוגי מנוע: מנועי בנזין, ומנוע דיזל.
* סוגי הנעות: הנעה אחורית 4x2, הנעה כפולה 4x4.
* 5 דרגות גימור.
* מחיר היחידה עמד על 50,880 - 90,985 רנמינבי (דגם "Foton SUP", שנת 2003, בסין).

### מכירות  דגמי "Foton Saga" (בין השנים 2003-2010)

* 4,473 יחידות - שנת 2003.
* 2,980 יחידות - שנת 2004.
* 1,473 יחידות - שנת 2005.
* 945 יחידות - שנת 2006.
* 480 יחידות - שנת 2007.
* 904 יחידות - שנת 2008.
* 1,000 יחידות - שנת 2009.
* 156 יחידות - שנת 2010.

## ראו גם
* Foton Tunland
* Foton MP-X
* Foton Toano
* Foton Midi
* Foton Xiangling V

## קישורים חיצוניים

* אתר היצרן (tunland.foton.com.cn/tunland/car/modelDetail)

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2003
קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:SUV
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
Saga
עקב לבן-זנב

**עקב לבן-זנב** (שם מדעי: *Buteo albonotatus*) הוא מין של עוף דורס מהסוג עקב הנפוץ במרכז אמריקה ובחלק מדרום אמריקה, בעיקר באזורים יבשים.

מין עקב זה קטן יחסית ומגיע לאורך 46-56 ס"מ, למוטת כנפיים של 117-140 ס"מ ולמשקל 565 עד 1,080 גרם, כשהנקבות גדולות מהזכרים בערך ב-900 גרמים. העקב בעל כנפיים וזנב ארוכים בצבע אפור בהיר בקצוות ושאר הגוף כעט לגמרי שחור. המקור והעיניים צהובים וכך גם הרגליים בעלות הטפרים החזקים. עקב זה דואה מעל יערות שונים, בעיקר מחטניים, שדות ובתות ואף במדבריות והרים גבוהים עד לגובה 3,000 מטר (אם כי נפוץ יותר עד גובה 1,500 מטר) וכן גם באזורי לחים כמו ביצות מיוערות או שדות. הוא מתרחק מאזורי יערות סגורים ויערות גשם. תפוצתו משתרעת בין דרום ארצות הברית ומקסיקו עד לארגנטינה, כשחלק מהפרטים נודדים דרומה בחורף. במקרה אחד נצפה עקב בנובה סקוטיה אך מדובר בפרט תועה.

מראה העקב ובייחוד כנפיו וזנבו מאוד מזכירים את אלה של הקתרטס התרנגולי המצוי באותם אזורים. העקב מחקה בצורתו והתנהגותו את הקתרטס הנוטה לאכול נבלות וגם איטי יחסית, דבר שאינו נראה כסכנה לרוב המינים הנטרפים ובעיקר לעופות אחרים, ביניהם שלווים, ציפורי שיר, אנפות ולעטלפים. הוא ניזון גם ממיני מכרסמים כמו טמיאסים, זוחלים, דו-חיים ולעיתים אף דגים. העקב מאבד גובה בהדרגה ובערך בגובה 10-30 מטר הוא צולל לעבר טרפו שלא מבחין באזהרה המוקדמת. בנוסף עקבים אלה נוהגים בעיקר בעונת הרבייה לצוד בזוגות ולעיתים עטים על טרף מבין עצים או מארבים מוכנים.

העקבים מקננים בראשי עצים גבוהים או צוקים, בקן בו הנקבה מטילה 1-3 ביצים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1847
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן יקוב קאופ
קטגוריה:עקב
קטגוריה:מקסיקו: עופות
קטגוריה:ניקרגואה: עופות
ג'ילי בינרוי

**ג'ילי בינרוי** (באנגלית: **Geely Binrui**) היא מכונית משפחתית, המוגדרת כמכונית קומפקטית, מתוצרת יצרנית הרכב הסינית ג'ילי אשר מיוצרת משנת 2018 ועד היום.

## "ג'ילי בינרוי"

* 5 נוסעים.
* 4 דלתות - פסטבק .
* מנוע קדמי.
* מנועי בנזין מגדשי טורבו: 1.0 ליטר, 1.4 ליטר.
* סוג הנעה: הנעה קדמית.
* מחיר היחידה 79,800 - 110,800 רנמינבי (בהשקה ב-30 באפריל 2018, בסין).
* ממאי 2015 משווק דגם "Geely SL" - ספורט סדאן. מכלולים רבים לדגם נלקחו מדגם "Geely Borui GE" . דגם ה-"ג'ילי בינרוי" דומה לדגם Geely Emgrand GL.

## גלריה

קובץ:Geely Binrui top rear 002.jpg | דגם "ג'ילי בינרוי"
קובץ:Geely Binrui 004.jpg | דגם "ג'ילי בינרוי"
קובץ: Geely Binrui rear 002.jpg  | דגם "ג'ילי בינרוי"
קובץ: Geely Binrui 002.jpg | דגם "ג'ילי בינרוי"
קובץ: Geely Binrui 001.jpg | דגם "ג'ילי בינרוי"
קובץ:2018 Geely Binrui Interior(Manual Version).jpg | דגם """ג'ילי בינרוי" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים


## ראו גם
* ג'ילי
* ג'ילי ג'יאג'י
* ג'ילי יואנג'ינג SUV
* ג'ילי ביני
* ג'ילי CK

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2018
בינרוי
מקוללים

**מקוללים** הוא סרט מתח ישראלי שיצא לאקרנים בנובמבר 2018 בבימוי של יבגני רומן, על פי תסריטם של יואב שוטן גושן ואיילת גונדר גושן, ובכיכובם של דניאל גד, עמית רהב ונמרוד הוכנברג.

## תיאור העלילה
רב"ט **אביב קציר** (עמית רהב), צלם צבאי מיחידת דובר צה"ל, נשלח לצלם סרט תדמית על יחידת גבעתי, היוצאים לניווט בשטח חדש בלב המדבר.

מפקד היחידה מחלק את החיילים לצוותים. אביב מצטרף ל**תומר אבוטבול** (דניאל גד), שנחוש להגיע לקצונה, ול**יובל אריאלי** המכונה ברחש (נמרוד הוכנברג), שחולם לאבד את בתוליו.

הניווט השגרתי הופך לסיוט עבור השלושה, שהולכים לאיבוד בלב המדבר ומאבדים כל קשר עם היחידה. השלושה נאבקים על חייהם ועל שפיותם ומנסים להילחם במדבר האימתני שמתעתע בהם, ולנסות למצוא את הדרך לצאת ממבוך המוות אליו נכנסו.

## שחקנים ודמויות

## קישורים חיצוניים

* 

;ביקורות
* 
* 
* 
* יוקי לביא, "החיפוש אחר עצמך", פוסט ברשת החברתית TheMarker Cafe, 9 בספטמבר 2018

קטגוריה:סרטי אימה מ-2019
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי אימה ישראליים
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:סרטי יבגני רומן
דני פאר

**דני פאר** (14 בפברואר 1951 - 26 באפריל 2019) היה מוזיקאי, מעבד מוזיקלי ופסנתרן ישראלי, אשר נודע בעיקר כקלידן להקת "גזוז".

## ביוגרפיה
פאר החל את דרכו המוזיקלית בצה"ל, כששירת כקלידן בלהקת הנח"ל והשתתף בתוכניתה ה-23 "הפלנחניק" שהוקדשה למלאת 30 שנה לפלמ"ח והועלתה בשנת 1972. מהתוכנית זכה לפרסום השיר "בלדה ליצחק שדה" שהגיע לראש מצעדי הפזמונים ברדיו לשבוע אחד.
עם שחרורו חבר ליהונתן גפן ודני ליטני במופעים: "זה הכול בינתיים, בינתיים זה הכול" (1974) ו"מכתבים למערכת" (1976). בשנת 1977 ניגן במופע המשותף "שיחות סלון" של דויד ברוזה ויהונתן גפן, ובאלבומו הראשון של יענקל'ה רוטבליט, "כך שחררתי את ירושלים" משנת 1978.

בסוף 1978 חבר לדני סנדרסון, גידי גוב, מזי כהן, מוטי דיכנה, מאיר שפייזר, גרי רזניק, זיו בן ושלמה חממי להקמת להקת גזוז. פאר ניגן בשני אלבומיה: גזוז וגלגול שני והיה שותף לחלק מעיבודי השירים.
לאחר ש"גזוז" התפרקה בשנת 1979, פנה פאר לעבד שירים ולנגן בהצגות תיאטרון, בהן ההצגה "תיבת נוח" שביים עודד בארי.

ב-1982 ניגן באלבום גלגל מסתובב של שמוליק קראוס.
לאורך שנות ה-80 וה-90 הוסיף לנגן ולהופיע, ללא פרסום רב, ובשנים האחרונות לחייו פעל בעיקר בטוויטר בכינויים שאינם חושפים את שמו ("לא בולעת" ו"מישל הלם"). ב-2010 השתתף בסרטים רימון הזהב כקצין טורקי וכבריון בסרט וביום השלישי וב-2011 שיחק בתפקיד אורח כבעל מועדון בסרט הפנטזיה הגדולה של סימיקו הקטן.

ב-26 באפריל 2019 נפטר בגיל 68 ממחלת ריאות חסימתית כרונית (במקורות שונים יוחסה לו בטעות מחלת הסרטן).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי להקת הנח"ל
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:קלידנים ישראלים
קטגוריה:חברי להקת גזוז
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
ג'ילי ג'יאג'י

**ג'ילי ג'יאג'י** (באנגלית: **Geely Jiaji**) הוא מיניוואן המוגדר קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב הסינית ג'ילי, אשר מיוצר משנת 2019 ועד היום.

## "ג'ילי ג'יאג'י"

* דגם הקונספט הוצג בתערוכת הרכב הבין-לאומית של שאנגחאי, בשנת 2017 בשם "VF11".
* 5 דלתות.
* 6-7 נוסעים.
* מנוע קדמי.
* סוג הנעה: הנעה קדמית.
* קיבולת מכלי דלק: 52 ליטר (דגם הברידי), 60 ליטר (דגם מנוע בנזין).
* צמיגים: 225 / 55 R17.
* 5 רמות גימור (3 רמות גימור בדגמי מנוע בנזין, 2 רמות גימור בדגמי מנוע היברידי).
* מחיר היחידה לדגמים מנוע בנזין עומד על 99,800 - 127,800 רנמינבי (בהשקה ב-11 מרץ 2019, בסין).
* מחיר היחידה לדגמים היברידים עומד על 119,800 - 125,800 רנמינבי (בהשקה ב-11 מרץ 2019, בסין).
* במרץ 2019 נמכרו כ-3,000 יחידות.
### סוגי תצורות ישיבה (3 טורים)
* 2+2+2 נוסעים.
* 2+2+3 נוסעים.
* 2+3+2 נוסעים.

### סוגי מנועים

* מנוע בנזין.
* מנוע הנעה היברידית (מנוע בעירה פנימית ומנוע חשמלי.

## תמונות

קובץ:Geely Jiaji 001.jpg | דגם "ג'ילי ג'יאג'י"
קובץ:Geely Jiaji 002 China 2019-04-02.jpg | דגם "ג'ילי ג'יאג'י"
קובץ:Geely Jiaji 003 China 2019-04-02.jpg | דגם "ג'ילי ג'יאג'י"
קובץ:Geely Jiaji 002.jpg | דגם "ג'ילי ג'יאג'י"
קובץ:Geely Jiaji rear quarter view.jpg | דגם "ג'ילי ג'יאג'י"


## ראו גם
* ג'ילי
* ג'ילי בינרוי
* ג'ילי יואנג'ינג SUV
* ג'ילי ביני
* ג'ילי CK

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיניוואנים
קטגוריה:מכוניות היברידיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2019
ג'יאג'י
תיקון פיבונאצ'י

**תיקון פיבונאצ'י** הוא אינדיקטור בתחום הניתוח הטכני שנסמך על סדרת פיבונאצ'י. עקרון סדרת המספרים הוא סכום שני המספרים עוקבים שווה למספר הבא אחריו: 1.1.2.3.5.8.13.21.34.55.89.144.…
בתחום הניתוח הטכני נעזרים בתבנית על פי החישוב של היחס בין מספר חלקי המספר הבא אחריו. היחס הנוצר הוא 0.618, לדוגמה 89/144 = 0.618, יחס נוסף הוא חילוק בדילוג של שני מספרים מתקבל היחס 0.382. לדוגמה 21/55 = 0.382.
המנתח הטכני בודק את עומק התיקון ביחס של 38.2-61.8 ואפשרות חזרה למגמה הראשית של עליות או ירידות.
תיקון פיבונאצ'י מתבסס על הרעיון כי השווקים יחזרו על חלק צפוי של מהלך, ולאחר מכן הם ימשיכו לנוע בכיוון המקורי.
קיימים ארבע תצוגות של סדרת פיבונאצ'י בתחום שוק ההון.
ממוזער|גרף תיקון פיבונאצ'י

## היסטוריה

הכלכלן ברטון מלכיאל כתב לראשונה על השימוש ברצף פיבונאצ'י במסחר בספרו "הליכת אקראי בוול סטריט" . מלכיאל טען כי רוב תנועות המחירים הן אקראיות, אבל תגובה טבעית נגד תנועת מחיר גדולה מתרחשת כאשר הסוחרים הופכים מהססים או מחפשים לתפוס את הרווחים שלהם. דרגת התיקון יכולה להיות נאמדת בהתאם לאורך האנכי של רמות התמיכה והתמיכה של הביטחון.

## חזרה
מוצגת בציור של קו מגמה בין שתי נקודות קיצון. מוצגים שלושה קווים אופקיים ברמות של 38.2%, 50%, 61.8%
לאחר מהלך תנועה גדול למעלה או למטה, המחירים יחזירו חלק מהמהלך המקורי.
כאשר יש נסיגה, רמות תמיכה והתנגדות יופיעו בקירוב לרמות פיבונאצ'י.

## קשת
קשתות פיבונאצ'י מוצגות תחילה בקו מגמה בין שתי נקודות קיצון.
לאחר מכן מציירים שלוש קשתות, והמרכז הוא בנקודת הקיצון השנייה, כך שהם חוצות את קו המגמה ברמות של 38.2%, 50% ו- 61.8%. ברמות האלה המנייה צריכה להתבסס כדי לשנות מגמה בשביל תיקון טכני נכון.
## מניפה
מניפת פיבונאצ'י מוצגת בציור של קו מגמה בין שתי נקודות קיצון.
לאחר מכן מציירים קו אנכי "בלתי נראה" דרך נקודת הקיצון השנייה. מעבירים שלושה קווי מגמה מנקודת הקיצון הראשונה דרך הקו האנכי הבלתי נראה ברמות פיבונאצ'י של 38.2%, 50% ו- 61.8%.
## שימושים
תיקון פיבונאצ'י הוא כלי שכיח לסוחרים טכניים כדי לסייע בזיהוי מקומות אסטרטגיים עבור עסקאות, להפסיק הפסדים או מחירי היעד כדי לעזור לסוחרים להיכנס במחיר טוב. רעיון התיקון משמש אינדיקטור במקרים רבים כגון תאוריית הגלים של אליוט ועוד.
לאחר תנועה משמעותית במחיר, רמות התמיכה והתנגדות החדשות יימצאו בקווים אלה.

## הערות שוליים

קטגוריה:נושאים בכלכלה
קטגוריה:כלכלה
ליפאן X80

**ליפאן X80** הוא קרוסאובר עם מאפייני SUV (ראשי תיבות של Sport utility vehicle), מתוצרת חטיבת ליפאן מוטורס ב-קונצרן הרכב הסיני ליפאן  (שם רשמי: ליפאן תעשיות (קבוצה) בע"מ) אשר מיוצר משנת 2017 ועד היום.

## "ליפאן X80"

* דגם ה-"ליפאן X80" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בעיר גואנגג'ואו בשנת 2016.
* דגם ה-"ליפאן X80" הושק בסין בחודש מרץ, שנת 2017. שיווק הדגם התחיל בספטמבר 2017.
* 5 דלתות.
* 7 נוסעים (תצורת ישיבה 2+3+2).
* מנוע בנזין מגדש טורבו.
* סוג הנעה: הנעה קדמית 4x2.
* 5 רמות גימור.
* קיבולת מכל דלק: 72 ליטר.
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 12.6 שניות.
* מחיר היחידה עמד על 109,900 - 149,900 רנמינבי (שנת 2017, בסין).
### מכירות "ליפאן X80"

* 365 יחידות - שנת 2017.
* 1,726 יחידות - שנת 2018.
* 1,057 יחידות - ינואר, פברואר, מרץ 2019.

## תמונות

קובץ:Lifan X80 001.jpg | דגם "ליפאן X80" 
קובץ:Lifan X80 002.jpg | דגם "ליפאן X80" 
קובץ:Lifan X80 02 China 2018-03-26.jpg | דגם "ליפאן X80" 
קובץ: Lifan X80 03 China 2018-03-26.jpg | דגם "ליפאן X80" 
קובץ:Lifan X80 China 2018-03-26.jpg | דגם "ליפאן X80" 


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* אתר היצרן (lifanmotors.net/suv/x801)

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2017
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין