open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קלאודיה קולב

**קלאודיה אן קולב** (באנגלית: **Claudia Ann Kolb**; נולדה ב-19 בדצמבר 1949) היא שחיינית עבר אמריקאית. אלופה אולימפית (מקסיקו סיטי 1968) ושיאנית עולם שהתמחתה בסגנון מעורב אישי.

## ביוגרפיה
קולב נולדה בהייוורד, קליפורניה, ילדה שלישית מתוך עשרה ילדים. היא התאמנה בהדרכתו של ג'ורג' היינס במועדון השחייה של סנטה קלרה, שבו שחו מספר אלופים אולימפיים כמו דון שולנדר, דונה דה וארונה, דיק רות', מארק ספיץ, דבי מאייר וקארן מו.

### שיאנית עולם
בתחרות שנערכה ביולי 1964 קבעה קולב את שיאה העולמי הראשון, במשחה ל-100 מטר חזה בהיותה רק בת 14 וחצי בתוצאה של 1:17.9 דקות. 

באולימפיאדת טוקיו (1964) זכתה קולב במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה. היא קבעה תוצאה של 2:47.6 דקות, אחרי המנצחת מברית המועצות גלינה פרוזומנשיקובה שקבעה שיא אולימפי חדש בתוצאה של 2:46.4 דקות. שלישית סיימה שחיינית נוספת מברית המועצות סווטלנה באבאנינה (2:48.6 דקות).

למרות שקולב קבעה שיא עולם ב-100 מטר חזה וזכתה במדליית כסף אולימפית במרחק הכפול, היא בחרה להתרכז בסגנון מעורב אישי.

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בוויניפג, קנדה בשנת 1967 זכתה קולב ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. היא זכתה במדליות זהב במשחים ל-200 מטר פרפר, 200 מטר מעורב אישי בשיא עולם של 2:26.1 דקות ו-400 מטר מעורב אישי בשיא עולם נוסף של 5:09.7 דקות. נוסף לכך, היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה.

לאולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) הגיעה קולב כשיאנית עולם במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:23.5 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:04.7 דקות והייתה המועמדת הברורה לזכייה כפולה וכך היה. במשחקים עצמם היא זכתה בשתי מדליות זהב עם שני שיאים אולימפיים חדשים, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:24.7 דקות לפני בנות ארצה סוזן פדרסן (2:28.8 דקות) וג'אן האן (2:31.4 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:08.5 דקות, בפער הגדול ביותר מאז 1928 מהשחיינית השנייה (13.7 שניות) בת ארצה לין וידאלי (5:22.2 דקות) והמזרח גרמניה זבינה שטיינבאך (5:25.3 דקות).

לאחר המשחקים האולימפיים פרשה קולב משחייה תחרותית והחלה לאמן במספר מועדונים: סאות' בנד, אינדיאנה, סנטה קלרה, קליפורניה (שבו התאמנה), אוניברסיטת סטנפורד ואוניברסיטת פסיפיק, אורגון. שחייני קבוצתה מסטנפורד זכו במקום הראשון בשנת 1980 בתחרות הקבוצתית של ה-NCAA.

## תארים והישגים
*קולב קבעה 23 שיאי עולם וזכתה ב-25 תוארי אליפות ארצות הברית.
*קולב זכתה בתואר שחיינית השנה בעולם ב-1966. 
*בשנת 1975 זכתה קולב להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. https://web.archive.org/web/20120606191502/http://www.ishof.org/Honorees/75/75ckolb.html

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חזה
* התפתחות שיאי העולם ב-200 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית).
* התפתחות שיאי העולם ב-400 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית).

## קישורים חיצוניים

 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:שחייניות חזה
קטגוריה:שחייניות חזה אמריקאיות
קטגוריה:שחייניות מעורב אישי
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שיאניות עולם אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:קליפורניה: שחיינים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1949
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
יד אליעזר

אגודת **יד אליעזר** הוא ארגון חסד וצדקה מהגדולים בציבור החרדי הישראלי. הארגון נוסד בשנת ה'תשמ"א (1981) על ידי הרב יעקב והדסה ויזל.

## היסטוריה
יד אליעזר הוקם בתור ארגון שכונתי קטן בשכונת עזרת תורה בירושלים, אך צמח לאחד מארגוני הצדקה והחסד הגדולים ביותר בארץ. מטרתו העיקרית של הארגון הוא לסייע למשפחות נזקקות בתחומים מגוונים. האגודה מספקת מצרכי יסוד לכ-6,000 משפחות מעוטות יכולת מדי חודש בחודשו, מזון מבושל ליולדות, הפעלת מוקד טלפוני לנזקקים, מפעילה יחידה המסייעת לחולים סופניים ועוד.

יד אליעזר בנה ומפעיל חמישה אולמות שמחות, שניים בבני ברק [פרידמן] ושלושה באשדוד [פרידמן], האולמות מספקים חתונות לכלל הציבור במחירי עלות על מנת לחסוך בהוצאות השמחה הכבדות, בתוך אולם האירועים באשדוד מפעילה העמותה סלון כלות במחירים זולים.

ל"יד אליעזר" פרויקט ייחודי מסוגו הנקרא "פרויקט חונכים" אשר בו מאות חונכים בכל רחבי הארץ. כל חונך וחונך מוצמד לילד הזקוק לסיוע לימודי ורגשי, ונותן לו תשומת לב ויחס אישי, שעות לימוד משותף ופעילות חברתית, פעמיים בשבוע. כמו כן ישנה קרן אלמנות המסייע בכל חודש לאלפי אלמנות בכל הארץ.

בארגון למעלה מ-5,000 מתנדבים ומתנדבות, וסניפים רבים הפרוסים בכל רחבי ישראל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:ישראל: ארגוני עזרה
קטגוריה:ארגוני סיוע כלכלי בישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
מחוזות בחריין

מבחינה מנהלית, בשנים 2002–2014, בחריין הייתה מחולקת לחמישה מחוזות (בערבית: محافظات; מֻחַאפָזאת, תעתיק מדויק: מחאפט'את), ומאז ביטולו של "מחוז המרכז" בספטמבר 2014, יש בה ארבעה מחוזות. בעבר הייתה נהוגה חלוקה ל-12 אזורים מוניציפליים (البلديات).

בראש כל מחוז עומד מושל שממונה על ידי הממשלה.
ימין|ממוזער|200px
## מחוזות

## קישורים חיצוניים

* נתוני 2023
* חוק יסוד לחלוקת המדינה למחוזות

מחוזות בחריין
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית הראשונה לפי מדינה
זמד

**זמד** (בגעז: **ዘመደ**) הוא מושג השארות בשפה האתיופית. למושג מספר משמעויות, הראשונה היא הבחנה בין קרוב שהוא "זמד" למונח "באד" שמשמעותו "זר". המשמעות השנייה היא קרובי קרבת דם עד לשבעה דורות והוא מנוגד למונח "אמץ'" שמציין קרבת נישואין.

מטרת המושג היא סיוע בשמירה על טווח ביטחון של שבעה דורות, הנשמר בין המחותנים בקהילת ביתא ישראל. בעדה ישנם כמה סוגים של קרבת משפחה ושל שייכות או אי שייכות וניתן לחלקם למספר קבוצות עיקריות:
***י סיגה זמד**: (קרובי הבשר) - אלו אשר יש עמם קשרי דם ישירים דרך אביהם או אמם.
****י קורטניה זמד**: (הקרוב ההחלטי) - המשפחה הגרעינית שהיא הדור הראשון והשני, ועליהם ניתן לסמוך במקרה של נקמת דם.
****י קרב זמד**: (הקרוב הקרוב) - הם קרובי המשפחה מדרגה שלישית/רביעית.
****י רוק זמד**: (הקרוב הרחוק) - קרובי המשפחה מקרבה חמישית עד שביעית.
***י גביצ'ה זמד**: (קרוב משפחה מנישואין) - הם קרובי הדם של בן/בת הזוג.

## נישואין בזמד
ההלכה בעדה החשיבה את הזמד בתור אחים ואחיות ולכן אסרה נשואים לטווח שבעה הדורות, מקור האיסור בספר ויקרא:

מעבר לסיכון הגנטי שבנישואי קרובי משפחה שעלול ליצור עיוותים בצאצאים ומחלות שונות, המחקר האנתרופולוגי מלמד, כי האיסור על קיום יחסי מין בין קרובי משפחה הוא טאבו נפוץ מאוד בתרבויות האנושיות, בין היתר משום שהלכה למעשה מהווה סיכון על המשכיות הגזע האנושי. אף על-פי-כן, הגדרת "קרוב משפחה" לעניין האיסור על גילוי עריות אינה אחידה ומשתנה מתרבות לתרבות. כך בתרבות אחת מקובל כי קרובי משפחה מדרגה שנייה יתחתנו ואילו באחרת חל איסור של עד שבעה דורות, כמו בקהילת ביתא ישראל.

גם בנצרות האורתודוקסית האתיופית יש איסור נישואים עד שבעה דורות, אזכורים לכך יש כבר מהמאה ה-2 לספירה ולכן מעריכים שהמנהג הזה קדום עוד יותר, היום מקובל בנצרות האורתודוקסית שמספיקה הרחקה של לפחות חמישה דורות.

בקהילת ביתא ישראל, כאשר שני קרובים התחתנו בשוגג, הם התגרשו ברגע שהתבררה הטעות ולא המשיכו להביא ילדים לעולם בחטא. לפני העלייה לישראל היה נהוג שההורים היו אלו ששידכו את ילדם, ובהיעדרם היו עושים זאת הסבים או קרובי משפחה אחרים. מאחר שהמבוגרים הכירו את כל קרובי משפחתם והיו יכולים להוועץ בקרובים נוספים, לא היה סביר שתיווצר בעיה של נישואי קרובים. לאחר העלייה לישראל וההתנתקות מהמסורת, צעירים רבים מוצאים את בן/בת זוגם בעצמם, ואינם יודעים את השושלת המשפחתית כפי שצריך. כך נוצר מצב שבו צעירים הביאו קרובת משפחה רחוקה לביתם ולאחר בדיקה וספירת דורות שעשו בני המשפחה הסתבר לצעירים שהם קרובי משפחה האסורים בנישואין. בגלל היווצרות מקרים כאלו יש מבין זקני העדה כאלה שפחות מחמירים ונותנים אישור להתחתן עם "הקרוב הרחוק" (5-7 דורות). חלק מחברי הקהילה הצעירים והמאוהבים מפרים את המנהג ומתחתנים למרות הקרבה המשפחתית. במקרים כאלו המשפחה המורחבת יחד עם שאר העדה יוצאת בקריאת חרם על הזוג ומנתקים את הקשרים עימם.

### פתרונות
על מנת למנוע נישואי קרובים יש שמחנכים את ילדיהם לזכור את כל קרובי המשפחה. הרב ד"ר אביעד סטולמן, מהיישוב אפרת, משיב לשאלה שנשאל לגבי נישואי קרובים, ומשיב שרצוי שיעשו תחילה בדיקה גנטית לשלילת מומים מולדים אפשריים. אם התוצאה תהיה חיובית, הם רשאים להינשא זה לזה. בהתחלה הרב מעלה שאין למנהג זה זכר בתלמוד שאותו הקהילה לא הכירה, הרב משיב שיש אפילו מצווה להינשא לאחיינים ביהדות הרבנית:

בהמשך הרב מנסה ליישב את הסכסוך שייווצר בין המשפחה המורחבת והקהילה לזוג וכותב שאפילו אם ההורים מתנגדים אין לשמוע להם לפי דעת הפוסקים הרבניים.

## ראו גם
*המספר שבע ביהדות
*בירור יהדות
## הערות שוליים

קטגוריה:היימנות
קטגוריה:משפחה
אדרבעל

**אדרבעל** (ביוונית: **Ἀτράβας**, בלטינית: **Adherbal**) הוא שמם של שני מצביאים קרתגיים שנלחמו נגד רומא, הראשון במלחמה הפונית הראשונה (264–241 לפנה"ס) והשני במלחמה הפונית השנייה (218–201 לפנה"ס).

# מפקד הצבא הקרתגי בדרפאנה שבסיקיליה. הוא נזכר לראשונה באירועי שנת 249 לפנה"ס, בתחילת הקונסולאט של פובליוס קלאודיוס פולכר ולוקיוס יוניוס פולוס. בעקבות כישלון המצור על ליליבאיום, החליט פולכר להפסיק את הפעולות להבקעת חומות העיר, והפנה את מאמציו לכיבושה של דרפאנה. הוא יצא בראש 120 אוניות מלחמה, אך הוכה מכה ניצחת על ידי הצי הקרתגי בפיקוד אדרבעל. קרב דרפאנה היה הניצחון הימי הגדול היחיד של הקרתגים משך המלחמה כולה. פוליביוס מספר, כי "בעקבות תוצאות אלה של הקרב עלתה קרנו של אדרבעל בעיני אנשי קרתאגו, כי הצליח, לדעתם, כיחיד בתושייתו ובהעזתו." לאחר הניצחון שיגר אדרבעל צי בפיקוד קרתאלו, כדי להשמיד את שייטת האוניות הרומית שנותרה על משמרתה בליליבאיום.
# מפקד צי קרתגי, שהובס בשנת 206 לפנה"ס בהתנגשות ימית במימי מצר גיברלטר על ידי גאיוס לאיליוס (Gaius Laelius).

## מקורות
* פוליביוס. **היסטוריה**. כרך ראשון, ספרים א–ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991.

* Polybius. Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1922–1925. Digitized copy in: LacusCurtius.
* Diodorus. Translated by C.H. Oldfather. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1933–1957.
* Livius. Vol. VIII (books 28–30) translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1949 (reprinted 1962).


## קישורים חיצוניים

* s.v. "Adherbal" (1) and (2) in: Smith, W. (editor), *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology,* 1873. Digitized copy in: Perseus.


## הערות שוליים

קטגוריה:קרתגים
קטגוריה:המלחמה הפונית הראשונה
קטגוריה:קרתגים במלחמה הפונית השנייה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
מייקל או'הייר

**מייקל או'הייר** (באנגלית: **Michael O'Hare**; 6 במאי 1952 – 28 בספטמבר 2012) היה שחקן טלוויזיה ותיאטרון אמריקני שידוע בעיקר בתפקידו כג'פרי סינקלייר בסדרת המדע בדיוני "בבילון 5".

## קורות חייו
או'הייר נולד וגדל בשיקגו, אילינוי. הוא בוגר אוניברסיטה בספרות אנגלית מאוניברסיטת הרווארד, וכן למד בבית הספר ג'וליארד היוקרתי לאמנויות הבמה.

או'הייר הופיע במספר הצגות באזור ניו יורק, בהן בתפקיד קולונל ג'אספ במחזה "בחורים טובים" (תפקידו של ג'ק ניקולסון בסרט הנושא את אותו שם), וכן את הכומר ג'ון הייל ב"ציד המכשפות" של ארתור מילר. הוא היה הראשון שהיה מועמד לפרס השחקן על ידי קהילת האפרו-אמריקאים על ביצועיו במחזה "Shades of Brown", שתיאר את השלכות האפרטהייד על דרום אפריקה.

בשנת 1992, נבחר או'הייר לגלם את דמותו של ג'פרי סינקלייר בעונה הראשונה של סדרת המדע בדיוני "בבילון 5", בנוסף למספר תפקידי אורח בהמשך.

לזכותו רשומות מספר הופעות אורח בסדרות "פרקליטי אל איי", "חוק וסדר", "סיפורים מהצד האפל", "המשווה" ו"טי ג'יי הוקר".

או'הייר נפטר בגיל 60 מהתקף לב לאחר ששהה זמן קצר בקומה. בעשורים האחרונים לחייו נלחם במחלת נפש שהביאה אותו לפרוש מעולם המשחק. שמונה חודשים לאחר מותו, חשף ג'יי מייקל סטרזינסקי את מחלתו של או'הייר כסיבה לעזיבתו את "בבילון 5" בסוף העונה הראשונה לסדרה, ולהגבלת הופעותיו בעונות המאוחרות יותר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בבילון 5
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:סכיזופרנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
תיירות תמריץ

**תיירות תמריץ** (באנגלית: Incentive Travel) היא ענף בתעשיית התיירות העוסק במתן שרותי תיירות עבור תאגידים המעוניינים להעניק חוויית טיול או נופש לגורמים שונים בשרשרת השיווק שלהם כתמריץ לעמידה ביעדים שיווקיים וכגמול על הישגיהם. 

סיורי תמריץ מוענקים על ידי חברות ללקוחות נבחרים, לסוכנים ומפיצים, ולעובדים (בעיקר כאלה שעיסוקם בתחומי השיווק והמכירות), על פי רוב בדרך של הצבת יעד שנתי של מכירות או רכישות, והבטחת ההשתתפות בנסיעה לעומדים ביעדים. במקרים רבים משולב הדבר בתוכנית תמרוץ כללית של צבירת נקודות, שבה מוצעים גם פרסי תגמול נוספים בדרגות שונות. התפיסה העומדת מאחורי תיירות התמריץ גורסת כי חוויית נסיעה נוטה להיחרת בתודעת המקבל ובזכרונו יותר מכל גמול או פרס שווה-כסף אחר.

סיורי התמריץ מתאפיינים בדרך כלל בשימוש בשירותי תיירות ברמה גבוהה כגון מלונות פאר, מסעדות יוקרה, בילויי ערב, וריבוי פעילויות תוכן והרפתקה שנועדו להעניק למשתתף חוויה ייחודית ושונה מכל נסיעותיו התיירותיות הפרטיות. אף שניתן להעניק לזוכים נופשי תמריץ למימוש על בסיס אינדיבידואלי, על פי רוב מתייחס המונח לנסיעה קבוצתית של הזוכים בליווי נציגים מהנהלת החברה המעניקה, שדואגים לכל צורכיהם של המשתתפים ואגב כך לגיבוש ולחיזוק הקשר וההזדהות של המשתתפים עם החברה ויעדיה. לעיתים יתוכנן יעד סיור התמריץ כך שיכלול ביקור במפעליו, מתקניו, ארץ מוצאו או זירת פעילותו של הגוף המעניק. 

העיסוק בתיירות התמריץ נחשב לאחד היוקרתיים בענף התיירות, וזאת משום ההתקשרות העסקית עם תאגידים משופעי תקציב המעוניינים בחבילת שירותים ברמה גבוהה וכל-כוללת, עבור מספר גדול יחסית של משתתפים, ובמינימום או בהיעדר מוחלט של הוצאה מצד המשתתפים במהלך הנסיעה. ארגון והפעלת תיירות תמריץ נחשבים לתחומי התמחות ייחודיים בין סוכני ומארגני התיירות, ובעולם פועלות מספר אגודות מקצועיות בינלאומיות המאגדות את העוסקים בתחום. כמו כן מתקיימים כנסים מקצועיים, תערוכות וירידי מסחר למקצועני התחום. חברות המתמחות באספקת שירותי הקרקע המורכבים שנדרשים לתיירות תמריץ מכונות על פי רוב DMC - Destination Management Company ("חברת ניהול יעד"), וזוהי תת-התמחות מוכרת בין העוסקים בענף התיירות הנכנסת.

## קישורים חיצוניים
*Site - ארגון בינלאומי של מפעילי תיירות תמריץ
*Conference & Incentive Travel - מגזין מקצועי לעוסקים בתחום
*ITCM - מגזין לקניינים תאגידיים של תיירות תמריץ
*אוסף מאמרים על תיירות תמריץ באתר IRF - המכון לחקר תמרוץ

קטגוריה:תיירות
מרוץ תהליכים

במדעי המחשב, **מרוץ תהליכים** (Race condition) או לעיתים **תחרות** או **תנאי מרוץ**, הוא מצב שבו התנהגותה של מערכת (בדרך כלל מרובת תהליכונים או אוסף של מספר תהליכים העובדים יחדיו במסגרת מערכת) תלויה בסדר התזמון של התהליכונים (או התהליכים), או באירועים אחרים במערכת שלא קורים בתזמון צפוי.  תכונה זו עלולה לגרום להתנהגות בלתי צפויה ואפילו לבאג, אם המתכנת שכתב את התוכנה לא לקח בחשבון ההרצות האלו. חמור מכך, ייתכן שכמעט כל ההרצות יתנהגו כמצופה להוציא מספר בודד של הרצות שבהן התוכנית תקולה; דבר המקשה לזהות מצב שכזה.   

אם התחרות היא בין תהליכים או תהליכונים מסוגים שונים, באופן המשפיע על התנהגות המערכת נרצה להבטיח סדר מסוים ולא לאפשר תחרות חופשית. דרך אחת להבטיח סדר היא על ידי סנכרון.

מקובל להדגים את הבעיה באמצעות מרוץ סוסים שבו כל סוס מייצג אלמנט אחר של התוכנה. כך למשל ממשק המשתמש מיוצג על ידי סוס אחד, וקישוריות הרשת על ידי אחר. על מנת שהתוכנית תפעל כנדרש, על סוס מסוים, נאמר מספר 5, לזכות בתחרות. אם אכן יזכה – התוכנית תפעל כראוי, בעוד שאם סוס אחר יזכה, התוכנית עלולה לקרוס.

כיוון שמדובר בתחרות, התוצאות לא ידועות מראש ובעולם המחשבים גם יכולות להשתנות בין מערכות שונות. לכן כדי להבטיח את ניצחונו של סוס מסוים, על הרצים לתאם ביניהם את הריצה.

בהקשר של נכונות מערכות מקביליות, תנאי בסיסי לכך שמערכת היא נכונה, הוא אם בכל הרצה התנהגותה שקולה. בלשון אחרת, במערכת מקבילית נכונה אין מרוץ תהליכים.

## מרוץ תהליכים כפרצת אבטחה
בתנאים מסוימים, מרוץ תהליכים עלול לגרום לבאג משמעותי אשר יחשוף את המכונה לפגיעות שפצחנים יוכלו לנצל. לדוגמה, באוקטובר 2016, תוקנה פרצה המכונה Dirty COW (מסוגנן כ-dirtyc0w), אשר עלולה להוביל למצב של הסלמת הרשאות. הפרצה נבעה מהאופן שבו הקרנל של לינוקס מבצע העתקה בזמן כתיבה (**c**opy **o**n **w**rite), כאשר קיימים מספר תהליכים הקוראים וכותבים במקביל את המצב של דף הזיכרון.

## הערות שוליים

קטגוריה:תהליכים (מדעי המחשב)
קטגוריה:פרצות אבטחה
לוקיוס יוניוס פולוס

**לוּקיוּס יוּניוּס פּוּלוּס** (בלטינית: Lucius Iunius Pullus) היה קונסול  ומצביא רומאי, שלחם נגד הקרתגים במלחמה הפונית הראשונה (241-264 לפנה"ס).

הוא נבחר לקונסולאט בשנת 249 לפנה"ס יחד עם פובליוס קלאודיוס פולכר. בעוד עמיתו מפקד על הצבא הצר על ליליבאיום, ארגן פולוס העברת דגן ואספקה מאיטליה אל הצבאות הנלחמים בסיקיליה. שיירת אוניות משא ומלחמה, שיצאה בפיקודו  אל ליליבאיום, הותקפה מן המארב על ידי צי קרתגי בפיקוד קרתאלו. פולוס נמנע מקרב, ועגן את אוניותיו בחסות חוף סלעי ומסוכן ליד קמארינה, בחוף הדרומי של סיקיליה, אליו לא העזו הקרתגים להתקרב. איתרע מזלו, ופרצה סערה עזה שהשמידה כמעט את כל אוניותיו. הקרתגים, שהכירו את טבע המקום, הסתלקו ממנו בעוד מועד וניצלו. זמן קצר קודם לכן הובס פולכר, הקונסול השני, בקרב ים ליד דרפאנה. 

לאחר טביעת הצי שב פולוס "אל הצבא במצב רוח מדוכא מאוד, והגה רעיונות על מעשה חדש, שיתאים לצורכי השעה, כי שאף להמיר את האסון בהצלחה." כשנקרתה לו ההזדמנות, לכד בהתקפת פתע את הר אריקס והעיר שלמרגלותיו, בחוף הצפוני של סיקיליה.  

קיקרו כותב, כי האסון הימי ותבוסת פולכר בקרב אירעו משום שהשניים זלזלו "באותות המבשרים" (auspicia) שחזו האוגורים קודם יציאת האוניות לים. בשל כך, לדבריו, הועמד קלאודיוס פולכר למשפט העם ונקנס ואילו יוניוס פולוס שלח יד בנפשו. סיפור זה אינו מופיע אצל פוליביוס אלא רק אצל סופרים מאוחרים יותר, וכפי הנראה הוא המצאה מאוחרת, הבאה לתרץ את הכישלונות הרומיים.
 
## מקורות
* פוליביוס. **היסטוריה**. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991.
* מרקוס טוליוס קיקרו. **על טבע האלים**. תרגמה מרומית והוסיפה הערות ומפתח אביבה קציר. הקדים מבוא יוחנן גלוקר. רמת גן, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשנ"ב.

* Polybius. Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1922-1925.    Digitized copy in: LacusCurtius. 
* Diodorus. Translated by C.H. Oldfather. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1933-1957.
* Walbank, F.W., *A Historical Commentary on Polybius*. Oxford, Oxford University Press, 1957.


## קישורים חיצוניים

* s.v. "Pullus, L. Junius" in: Smith, W. (editor), *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology,* 1867. Digitized copy in: Perseus.   


## הערות שוליים

פולוס, לוקיוס יוניוס
פולוס, לוקיוס יוניוס
אדינבורו על שבעת הימים

**אדינבורו על שבעת הימים** (באנגלית: **Edinburgh of the Seven Seas**), או בפי התושבים **היישוב** (באנגלית: **The Settlement**) הוא היישוב העיקרי באי טריסטן דה קונה, בדרום האוקיינוס האטלנטי, ובו 235 תושבים (נכון לדצמבר 2025). האי הוא הר געש פעיל כאשר ברוב שטחו החוף הוא רצועה צרה ביותר שממנה מטפס מדרון תלול. היישוב ממוקם בצד הצפון מערבי של האי שבו המדרון מתון ומאפשר בנייה והתיישבות.

היישוב נחשב להתיישבות הקבע האנושית הנידחת ביותר בעולם, יותר מ-2,400 ק"מ ממקום היישוב הקרוב אליו ביותר אשר באי סנט הלנה. המקום נקרא על שם הנסיך אלפרד, דוכס אדינבורו, בנה השני של המלכה ויקטוריה, לכבוד ביקורו באי בשנת 1867.

היישוב נוסד בשנת 1816 על ידי הסמל ויליאם גלאס ממשמר הגבול הסקוטי, לאחר סיפוח האי לבריטניה. ב-5 באוגוסט 1867 ביקר באי אלפרד, דוכס אדינבורו, בנה של המלכה ויקטוריה, ובעקבות ביקור זה נקרא המקום אדינבורו. ראשוני המתיישבים באי היו חיילי משמר, אשר הוצבו בו לצורך הגנה מפני ניסיונות צרפתיים לשחרור נפוליאון הכלוא באי סנט הלנה. חיל המשמר הוצב באי עד לתום מלחמת העולם השנייה.

ביישוב נמצאים משרדי הממשל המקומי, בית דואר ונמל קטן. היישוב ניזוק קשות בהתפרצות געשית שאירעה באי בשנת 1961 ואשר אילצה את התושבים להתפנות לבריטניה. מפעל לעיבוד שימורי סרטנים מזן מקומי ייחודי הושמד כולו וחיסל מקור הכנסה משמעותי ביותר של התושבים. שודדי ים בזזו את שנותר לאחר החורבן. בשנת 1963 שבו מרבית התושבים לאי והחלו בשיקום המקום.

## אקלים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טריסטן דה קונה
קטגוריה:מקומות יישוב נידחים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1816
אופק

ממוזער|250px|האופק הוא קו אופקי דמיוני המפריד בין השמיים והארץ
שמאל|ממוזער|250px|שלוש הגדרות לאופק
**אופק** הוא קו אופקי העובר במקום המפגש הדמיוני הנצפה בין השמים לארץ או לים. קיומו של קו האופק נובע מעקמומיות פני כדור הארץ, שבעטיה אין הצופה יכול לצפות בפני כדור הארץ מעבר לקו מסוים, הוא קו האופק.

מבחינים בין האופק האמיתי לבין האופק הנראה. האופק האמיתי נראה לצופה רק אם אין עצמים כלשהם כבתים ועצים חוסמים את קו הראייה.

ברבות מהשפות האירופיות נקרא קו האופק בשם הוריזון על נגזרותיו (Horizont, Horizon), הנובע מהמילה היוונית ὁρίζων (הוריזון) שמקורה ביוונית עתיקה - ὁρίζειν, שמשמעה "להגביל".

המילה העברית אופק היא במקורה מילה ערבית, أُفْق (אֻפְק), שקיבלה צורה עברית בלשון המתרגמים בימי הביניים, כשנדרשו למונחים מתחומים מדעיים.

[שמאל|ממוזער|250px|קו האופק בצפון [ויסקונסין]]
## המרחק אל קו האופק
שמאל|ממוזער|250px|חישוב המרחק אל האופק
אם מניחים שכדור הארץ הוא כדור גאומטרי, ללא אטמוספירה, אז הנוסחה למרחק אל האופק היא:
d = \sqrt{2Rh + h^2}
כאשר:
* *d* - המרחק (בקו ישר) אל האופק
* *R* - רדיוס כדור הארץ (6,378 קילומטר).
* *h* - גובה עיניו של הצופה מעל פני כדור הארץ.
נוסחה זו נובעת ישירות ממשפט פיתגורס (ראו איור).

המרחק אל האופק על פני הכדור, s, ארוך מ-d, ונתון על ידי:

s=R\tan^{-1}\frac{d}{R} \,.

### קירוב
[ממוזער|250 פיקסלים||קו האופק במבט מהעיר [חיפה]]
כאשר גובהו של הצופה מעל פני כדור הארץ זניח ביחס לרדיוס כדור הארץ (6,378 קילומטר), מתקיים hd\approx\sqrt{2 R h}=\sqrt{2 (6378) h/1000}=\sqrt{12.756 h}\approx \sqrt{13 h}

בנוסחה זו d הוא המרחק ב**קילומטרים** ו-h הוא גובה עיני הצופה מפני האדמה **במטרים**.

לדוגמה, צופה שעומד על הקרקע, וגובה עיניו מפני האדמה הוא 1.92 מטרים, יראה את האופק במרחק של 5 קילומטרים ממנו. לעומתו, צופה ממגדל שגובהו 100 מטר יראה את האופק במרחק של 36 קילומטר ממנו.

קירוב מאוד גס הוא שהאופק במיילים הוא שורש הגובה ברגל.

נוסחאות אלו שימושיות למשל בקביעת גובהו של מגדל תצפית, או בקביעת המידה בה על פריסקופ של צוללת לבלוט במים כדי לצפות בכלי שיט עוינים.

### קירוב המתחשב באטמוספירה
הניתוח לעיל לא לוקח בחשבון את ההשפעה של האטמוספירה על מסלול ההתקדמות של הגל האלקטרומגנטי. למעשה, הגל לא מתפשט בקו ישר. עקב תופעות של שבירה בשכבות האטמוספירה, המסלול המתקבל קמור במקצת. לכן, האופק המתקבל עבור גל אלקטרומגנטי הנע דרך האטמוספירה, אינו שווה לאופק הגאומטרי.
מקובל להכניס מקדם תיקון K במשוואה לעיל (להסבר מורחב ראו ערך רדיוס אפקטיבי), ואז מקבלים את הקירוב הבא:
d\approx\sqrt{2KRh}

בתנאי מזג אוויר רגילים עבור האור הנראה, מקובל להניח K=7/6. כלומר הטווח לאופק עבור האור הנראה גדל בכ-8% יחסית למהלך של קו ישר.

בתנאי מזג אוויר רגילים ועבור גלי רדיו, מקובל להניח K=4/3. כלומר הטווח לאופק עבור אות בגלי רדיו גדל בכ-15% יחסית למהלך של קו ישר. הטווח הזה מכונה גם **אופק רדיו**.

### האופק באסטרולוגיה

## ראו גם
* קו ראייה

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* מרחק האופק  - באתר שער לים.
* 

קטגוריה:גאומטריה
קטגוריה:ניווט
קטגוריה:קרטוגרפיה
אמיטה דירי

**אמיטה עמנואל דירי** (באנגלית: **Amita Emmanuelle Dhiri**; נולדה ב-1968 בברייטון) היא שחקנית בריטית.

דירי נולדה בברייטון לאב הודי-אוגנדי ולאם צרפתייה. היא הופיעה לראשונה על מרקעי הטלוויזיה בתפקיד אורח בדרמת בתי החולים "חדר מיון" ב-1996, ובאותה שנה גם קיבלה את התפקיד המשמעותי הראשון שלה, כשהחלה לגלם את דמותה של עורכת הדין השאפתנית מילי נאסים בסדרת הדרמה "החיים האלה" של ה-BBC. בהמשך השתתפה גם בסדרות הטלוויזיה "The Last Train" (1999) ו-"Being April" (2002). מאז 2007 מגלמת דירי את דמותה של הקרימינולוגית גרייס דסארי בסדרת המשטרה "The Bill".

דירי נשואה ואם לשתי בנות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה בריטיות
קטגוריה:אנגלים ממוצא הודי
קטגוריה:אנגלים ממוצא אוגנדי
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1966
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1966
מחוזות ברוניי

מבחינה מנהלית ברוניי מחולקת ל-4 מחוזות (daerah). המחוזות מחולקים לנפות. המחוזות הם בלייט, טוטונג, ברוניי ומוארה וטמבורונג. מחוז טמבורונג הוא מובלעת, והוא מופרד פיזית משאר שלושת המחוזות על ידי מפרץ ברוניי והמדינה המלזית סראוואק. בכל אחד מהמחוזות קיימת עיירה שהיא המרכז המנהלי והכלכלי שלו, כשהיוצא מהכלל הוא מחוז ברוניי ומוארה, שם העיר המרכזית היא בנדר סרי בגוואן, בירת המדינה.
## היסטוריה
בעבר הייתה ברוניי מחולקת לשישה מחוזות: ברוניי, מוארה, לימאו מאניס (נקרא גם אולו ברוניי), טוטונג, בלייט וטמבורונג. ב-1908 מוזגו מחוזות ברוניי ולימאו מאניס, וב-1938 בוצעה חלוקה מחדש של המחוזות כך שנוצרו ארבעת המחוזות הנוכחיים.

## מנהל
כל אחד מהמחוזות מנוהל על ידי משרד המחוז (Jabatan Daerah), שהם מחלקות ממשלתיות הכפופות למשרד הפנים של ברוניי. ראש כל מחלקה הוא פקיד המחוז (Pegawai Daerah) והוא ממונה על ידי ממשלת ברוניי. כל אחד מהמחוזות מחולק לנפות (Mukim) ובכל אחת מהנפות שוכנים כמה כפרים (kampung). כל אחד ממשרדי המחוזות מנהל את הנפות ואת הכפרים שבתחום שיפוטו.
## מחוזות

## קישורים חיצוניים

* Districts of Brunei - Mappr

## הערות שוליים

*
מחוזות ברוניי
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית הראשונה לפי מדינה
ים אלבוראן

שמאל|ממוזער|250px|מראה מהחלל של ים אלבוראן: מימין אפריקה, משמאל חצי האי האיברי ובתחתית התמונה מצר גיברלטר והאוקיינוס האטלנטי
**ים אלבוראן** (בספרדית: **Mar de Alborán**; בערבית: **بحر البوران**; באנגלית: **Alboran Sea**) הוא ים שולי המשתרע בחלקו המערבי של הים התיכון, בין חצי האי האיברי מצפון לצפון אפריקה מדרום, ובין מצר גיברלטר ממערב לאגן המערבי של הים התיכון ממזרח.

אורכו של ים אלבוראן הוא 350 ק"מ ממזרח למערב, ורוחבו המרבי מצפון לדרום מגיע ל-180 ק"מ. הים מוקף ברכסי הרים בצורת קשת, המוכרת כקשת גיברלטר, ומקיפה אותו מצפון, ממערב ומדרום. מקור שמו של הים הוא באי הספרדי אלבוראן (Isla de Alborán), השוכן במרכזו, בין הערים אלמרייה מצפון למלייה מדרום. בשטח הים מספר איים נוספים, רובם בשליטת ספרד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של מרוקו
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של הממלכה המאוחדת
אלבוראן, ים
אלבוראן
קטגוריה:ספרד: גופי מים
קטגוריה:מרוקו: גאוגרפיה
קטגוריה:אלג'יריה: גאוגרפיה
קטגוריה:גיברלטר: גאוגרפיה
להקת האופרה הקנדית

250px|left|ממוזער|מרכז ארבע העונות לאמנויות הבמה: בית האופרה של טורונטו
**להקת האופרה הקנדית** היא להקת אופרה היושבת דרך קבע בטורונטו שבנפת אונטריו. זו היא להקת האופרה הגדולה ביותר בקנדה והשישית בגודלה בצפון אמריקה. משכנה הקבוע הוא "מרכז ארבע העונות לאמנויות הבמה". במשך 40 שנה, עד אפריל 2006, הופיעה להקת האופרה הקנדית ב"מרכז האמינגברד".

## היסטוריה
ניקולס גולדשמידט והרמן גייגר-טורל ייסדו בשנת 1950 את הארגון בשם "להקת האופרה של הקונסרבטוריון המלכותי". גייגר-טורל היה ב-1956 למנהל האמנותי של האופרה וב-1960 למנהלה הכללי. שמה של הלהקה שונה ל"אגודת האופרה הקנדית" ב-1960 ול"להקת האופרה הקנדית" ב-1977. גייגר טורל פרש ממשרת המנהל הכללי בשנת 1976 ואת מקומו תפס לוטפי מנסורי, שכיהן בתפקיד זה מ-1976 עד 1988. בשנת 1983 הוסיפה האופרה הקנדית כתוביות-על (supertitles) להפקותיה, האופרה הראשונה שעשתה שימוש בכתוביות-על בבית אופרה. ההפקות כללו את ההפקה הראשונה של ג'ואן סאת'רלנד, ששרה את "אנה בולנה" של דוניצטי.

בריאן דיקי היה המנהל הכללי של האופרה הקנדית משנת 1988 עד 1993. דיקי מינה את ריצ'רד ברדשואו למנצח הראשי ואחראי על המוזיקה בשנת 1989. איליין קלדר הייתה המנהל הכללית מ-1994 עד 1997. ב-1998 התמנה ברדשואו למנהל הכללי. בתקופת כהונתו השיג ברדשואו מימון למשכן הקבע החדש של האופרה ב"מרכז ארבע העונות. את משכנה החדש ב"מרכז ארבע העונות" חנכה הלהקה במחזור הטבעת של ריכרד וגנר, עם תפאורות של מייקל לווין ו-4 במאים שונים: אטום אגויאן (הוולקירה), טים אלברי דמדומי האלים, פרנסואה ז'יראר (זיגפריד) ומייקל לווין (זהב הריין). ב-2006 חודש החוזה של ברדשואו כמנהל כללי לעוד 10 שנים. ברדשואו מת בהתקף לב פתאומי ב-15 באוגוסט 2007.

ביוני 2008 התמנה אלכסנדר נף למנהל הכללי הבא של האופרה הקנדית ובאוקטובר 2008 נכנס לתפקיד באופן רשמי. באוקטובר 2008 ניצח יוהנס דבוס לראשונה על להקת האופרה הקנדית בהפקה של "מלחמה ושלום" מאת סרגיי פרוקופייב, שזכתה בשבחי הביקורת. בינואר 2009 הודיעה להקת האופרה הקנדית על מינוי יוהנס דבוס למנהל המוזיקלי הבא של הלהקה. החוזה ההתחלתי שלו מקיף ארבע עונות, מעונת 2009–2010 עד עונת 2012–2013.

## קישורים חיצוניים
* 


* Mmicrosite for the Canadian Opera Company


## הערות שוליים




קטגוריה:טורונטו: תרבות
קטגוריה:להקות אופרה
קטגוריה:קנדה: בתי אופרה
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1950
הפרייקור של ליצו

[שמאל|ממוזער|250px|סטודנטים מ[ינה במדי הפרייקור של ליצו (פרדידנד הולדר, 1909)]]
ממוזער|שמאל|150px|חייל במדי היחידה
**הפְרַייקוֹר** (הכוחות החופשיים) **של לִיצוֹ** (בגרמנית: **Lützowsches Freikorps**, הפרייקור הליצואי) היו יחידת מתנדבים של צבא פרוסיה בהנהגת הגנרל לודוויג אדולף וילהלם פון ליצו (Lützow) אשר הוקם ולחם בשלהי המלחמות הנפוליאוניות (1813–1814).

## לחימה
הקורפוס החופשי של ליצו הבדיל את עצמו מהמוני הצבא, בכך שהיה אגודה התנדבותית, שחבריה היו ראויים לציון בפעילות מעולה, באנרגיה וביזמות.  בניגוד לרבים מהצבא הסדיר, נאמנותם הייתה דווקא לגרמניה כולה מאשר לפרוסיה או לבית הוהנצולרן;  רבים מהם נשבעו לא לגזור את שערם ולא את זקנם עד שיגרשו את הצרפתים לגמרי מארצות גרמניה.  אף על פי כן, היה לה את האחוז הגבוה ביותר של עריקים בצבא פרוסיה, ולכן זכו ליחס של קרירות ניכרת על ידי המלך (שהיה הכל מלבד לאומן נלהב וממילא העדיף את חייליו הסדירים), ולא זכו להישגים צבאיים רבים יחסית.

גודלו הממוצע של הקורפוס היה 2,900 חיילי רגלים, 600 פרשים ו-120 ארטילריות, הגודל השתנה לאורך המלחמה.  הם נלחמו בקרבות רבים, הם פעלו תחילה באופן עצמאי בעורף הכוחות הצרפתיים, לאחר מכן כיחידה סדירה בצבאות בעלות הברית.  הם הפגינו גבורה רבה לאורך שארית המלחמה, והוכיחו מקור לעצבנות מתמדת לצרפתים, שהתייחסו אליהם בעוינות יוצאת דופן, נפוליאון עצמו התייחס למפקדם כאל שודדים.

## היסטוריה
היחידה הוקמה ב-1813 וכללה בעיקר סטודנטים ואקדמאים מכל רחבי גרמניה אשר התנדבו ללחום כנגד נפוליאון בונפרטה הצרפתי. בשל העובדה כי לממלכת פרוסיה הייתה בעיה להחזיק ולתחזק את צבאותיה הסדירים, על המתנדבים היה לדאוג לעצמם לציוד ולביגוד, וכמו כן הם לא זכו לשכר בעבור שירותם. כך אומץ הצבע השחור כצבע מדיהם, שכן שחור היה הצבע היחידי שניתן היה לצבוע בו את בגדי האזרחים בצורה אחידה וללא כל גוון שונה. עיטורים אדומים נבחרו על מנת לסמן את דרגותיהם של החיילים, ובתוספת לכפתורי הפְּלִיז הזהובים לבשה היחידה סכמת צבעים של שחור-אדום-זהב, סכמה אשר הפכה למזוהה עם רעיונותיהם הרפובליקניים של הלוחמים וכיום היא סכמת הצבעים של דגל גרמניה.

גודלה של היחידה היה כ-2,900 רגלים, 600 פרשים ו-120 קני ארטילריה. היא לחמה בקרבות רבים, תחילה תוך זינוב בכוחות הצרפתיים הנסוגים ומאוחר יותר כיחידה סדירה כחלק מכוחות הקואליציה.

למרות גודלה הקטן, הפכה היחידה למפורסמת לאחר המלחמה, שכן הייתה זאת היחידה הבודדת אשר הורכבה מחיילים מכל רחבי גרמניה. הכוח התפרסם גם בשל חברותם ותמיכתם של אינטלקטואלים לאומנים כגון יוזף פון אייכנדורף ופרידריך לודוויג יאן. רבים ממשוחררי היחידה השתתפו בפסטיבל וארטרבורג הראשון בשנת 1817, תוך דרישה לאחדות גרמנית ולרפורמות דמוקרטיות, ועל כן הפכה סכמת הצבעים של מדיהם למזוהה עם הרעיונות הרפובליקניים שלהם. במהלך פסטיבל האמבך ב-1832 והמרידות הגרמניות של 1848 דגלים בצבעי השחור-אדום-זהב הונפו. צבעים אלו הוכרו כצבעים הלאומיים של גרמניה וכצבעי דגל גרמניה בשנת 1919 ושוב בשנת 1949.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:המלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:יחידות צבא גרמניות היסטוריות
קטגוריה:הצבא הפרוסי
קטגוריה:לודוויג אדולף וילהלם פון ליצו
שער סן ויסנטה

**שער סן ויסנטה** (בספרדית: **Puerta de San Vicente**) הוא אנדרטה במדריד, בירת ספרד.
## הקמה
במהלך ההיסטוריה של העיר מדריד ניצבו בה מספר שערים בשם סן ויסנטה. בשנת 1726 מונה האדריכל פדרו דה ריברה לתכנן שער חדש בחומות העיר, שיתפוס את מקומו של שער הרוס שנקרא "פארק". השער הישן הורכב משלוש קשתות ועוטר בפסלו של וינסנט הקדוש, על שמו נקרא השער החדש שנבנה במקום. במשך תקופה מסוימת היה מוכר השער החדש גם בשם "שער פלורידה".

בשנת 1770 נהרס שער סן ויסנטה הראשון, בשל עבודות בנייה מתוכננות בגבעת סן ויסנטה, כחלק מהרחבת מתחם הארמון המלכותי. לאחר הריסת השער, הורה המלך קרלוס השלישי לאדריכל פרנצ'סקו סבטיני לתכנן שער חדש שיוצב בכניסה לעיר משדרת פלורידה החדשה. עבודות בניית השער החדש הושלמו ב-1775.

בשנת 1890 פורק השער כחלק מעבודות לשיפור תשתית התחבורה באזור. לאחר פירוקו לא נמצאו חלקי השער, למרות שבסוף המאה העשרים נעשו מאמצים לאתרם. במהלך שנות התשעים החליטה עיריית מדריד לבנות את השער בשנית במיקומו האחרון. שחזור השער התאפשר באמצעות תוכניות הבנייה המקוריות ותמונה של השער, שצולמה בסמוך למועד פירוקו. השער נפתח באופן רשמי ב-25 באפריל 1995.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מדריד: אנדרטאות
סן ויסנטה
מחוזות בנגלדש

**מחוזות** הם החלוקה המנהלית הראשית של **[[בנגלדש]]**. נכון לינואר 2023, בנגלדש מחולקת ל-8 מחוזות אשר נקראים על שם העיר הראשית בשטחם, שמהווה עיר בירה. כל מחוז מחולק לנפות , שמחלוקות לאופזלה , ולאחר מכן למועצות איחוד .

## היסטוריה
לאחר עצמאות בנגלדש ב-1971, המדינה חולקה ל-4 מחוזות: מחוז צ'יטגונג, מחוז דאקה, מחוז קהולנה ומחוז ראג'שאהי. ב-1993, מחוז בורישל פוצל מתוך מחוז קהולנה, וב-1995, מחוז סילט פוצל מתוך צ'יטגונג. ב-25 בינואר 2010, מחוז רנגפור פוצל מתוך ראג'שאהי. ב-14 בספטמבר 2015, מחוז מיימנשינג פוצל מתוך דאקה ונוסף כמחוז השמיני. ב-2015, החל תהליך יצירת 2 מחוזות נוספים: מחוז קומילה ומחוז פרידפור. באוקטובר 2021, ראש הממשלה שק הסינה ואזד הכריזה על הקמה של 2 מחוזות חדשים, מגנה ופדמה, על שם הנהרות בעלי אותו השם, במקום המחוזות קומילה ופרידפור.

## רשימת המחוזות
הטבלה הבאה מכילה סטטיסטיקה אודות 8 המחוזות של בנגלדש, לפי מפקד האוכלוסין משנת 2022 שנערך על ידי לשכת הסטטיסטיקה .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

מחוזות בנגלדש
בנגלדש
האליפות הבין-יבשתית (WWE)

150px|ממוזער|שמאל|קודי רודס מציג את חגורת האליפות הבין-יבשתית, 2012

**האליפות הבין-יבשתית** (באנגלית: **WWE Intercontinental Championship**) היא תואר היאבקות מקצועית השייך לארגון ה-WWE ונחשבת לאליפות השנייה בחשיבותה ב-WWE (אחרי אליפות ה-WWE). האלוף הבין יבשתי הנוכחי הוא פנטה.

ב-15 בספטמבר 1979 האליפות נחנכה כשפאט פטרסון ניצח את טד דיביאסי והפך לאלוף הבין יבשתי הראשון בהיסטוריה. כאשר פטרסון זכה בטורניר בריו דה ז'ניירו, ברזיל, האליפות שינתה את שמה ל**אליפות הבין-יבשתית של ה-WWF**. ב-2002, לאחר שינוי שם ארגון ה-WWF ל-WWE שונה בהתאם התואר ל**אליפות הבין-יבשתית של ה-WWE**. עד כה היו 179 זכיות באליפות ו-86 אלופים שונים.

## מובילי הזכיות

## רשימת האלופים

## קישורים חיצוניים

* 

בין יבשתית
לכל איש יש שם

"**לְכָל אִישׁ יֵשׁ שֵׁם**" הוא שיר עברי מאת המשוררת הישראלית זלדה, שראה אור בקובץ שיריה "אל תרחק" (תשל"ה 1974). השיר הוא משיריה הידועים של המשוררת. קוראים אותו בימי מועד וזיכרון ממלכתיים במדינת ישראל, ובכלל זה בטקס קריאת שמות הנספים בשואה, המכונה טקס "לכל איש יש שם". השיר השאיל את שמו גם למפעל ההנצחה "לכל איש יש שם" של מוסד יד ושם.
בשנה שלאחר פרסומו הולחן השיר על ידי חנן יובל, ובוצע לראשונה על ידי חוה אלברשטיין באלבומה "כמו צמח בר" (1975).

## מבנה השיר
השיר מתבסס על מאמר חז"ל במדרש תנחומא, פרשת ויקהל סימן א:

ארגון השיר מבטא את סדר החשיבות של הנושאים:
* בפתיחה, תבוא ההכרה של עליונות האל על הבריאה כולה.
* לאחר מכן התייחסות למעשיו של האדם.
* בסוף השיר מוזכרים הים והמוות.
## לקריאה נוספת
* ארנה גולן, '"לכל איש יש שם" מאת זלדה', בספרה **גבר, אישה, תעודת זהות: שאלות של זהות ביצירות מן הספרות העברית**, תל אביב: חורב, תשס"ה 2004, עמ' 160–166.

## קישורים חיצוניים

* 
* רבקה ירון, ניתוח השיר, באתר "אימגו"
* ניתוח נוסף של השיר, באתר המרכז לתכנון לימודים
* ניתוח של השיר עם דפי עבודה, באתר מק"מ - "המרכז לקידום המחשב והטכנולוגיה בחינוך"
* 
* אבי שגיא, בין "לכל איש יש שם" ל"שמי הוא שם תורמי" : זלדה ויהודה עמיחי על דרכי עיצובה של הזהות, **[[ראשית]]**, 1 (תשס"ט), עמ' 325–358. (נדפס גם בספרו **המסע האנושי למשמעות: עיון הרמנויטי-פילוסופי ביצירות ספרותיות**, רמת גן: אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ט 2009, עמ' 71–101)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1974
קטגוריה:שירי 1975
קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי זלדה
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי חנן יובל
צבי אנקורי

**צבי אנקורי** (19 ביולי 1920 - 12 בנובמבר 2012) היה היסטוריון וסופר, כיהן כפרופסור באוניברסיטאות בישראל ובארצות-הברית.

## ביוגרפיה
נולד בשם **הירש סלומון ורובל** בטרנוב שבגליציה המערבית (כיום בפולין), לחזן יצחק אייזיק ורובל. עלה לישראל ב-10 באוקטובר 1937 על גבי הספינה "פולוניה" והצטרף לקיבוץ חניתה.

בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס ליחידת התובלה 178 בצבא הבריטי. עם כיבוש דרום איטליה בספטמבר 1943 השתקע במחנה העקורים פרמונטי וניהל בו את מערכת החינוך. לאחר המלחמה חיפש את אחותו, מלה, הצליח להוציאה מברית המועצות ולהביאה לישראל.

במלחמת העצמאות היה ממפקדי הגדנ"ע בירושלים. פיקד על פלוגת הגדנ"ע שמשימתה הייתה, כדבריו, "להחליף את אצ"ל בדיר-יאסין ולנקות את השטח מגוויות לפני שתבוא לכפר משלחת מהצלב האדום."

בתקופה שבה התגורר בשכנות לש"י עגנון התיידדו השניים ונהגו לטייל יחד.

הוא לימד באוניברסיטאות תל אביב שם עמד בראש הקתדרה לתולדות יהודי יוון וסלוניקי, העברית, אוהיו וקולומביה.

תחומי מחקריו הם תולדות יהודי האימפריה הביזנטית ותולדות הקראים.

נפטר בגיל 92, והובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ חניתה . בנותיו הן השחקנית גילת אנקורי, פרופסור גנית אנקורי, בעברהּ ראש החוג לאמנות באוניברסיטה העברית, ואשת החינוך דליה חזות.

## מספריו
* ערמוני אשתקד, הוצאת כרמל, 2001,
* כדקל במדבר, אוטוביוגרפיה, הוצאת כרמל, 2002
* **[[יהדות יוון|יהודי יון]] לדורותם מאז ועד עתה**, הוצאת הקתדרה להיסטוריה ותרבות של יהודי סלוניקי ויוון באוניברסיטת תל אביב
* יהדות ויוונות נוצרית: מיפגש ועימות במרוצת-הדורות, הוצאת הקתדרה להיסטוריה ותרבות של יהודי שלונקי ויוון באוניברסיטת תל אביב

## קישורים חיצוניים
* 
* גילת אנקורי, יהדות בגולה
* 
* צבי אנקורי, "כדקל במדבר", מתוך הפרולוג - ירושלים, הוצאת כרמל, 2007

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: היסטוריה של עם ישראל
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:משפחת אנקורי
קטגוריה:חניתה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
ברוקס סיילס

**ברוקס סיילס** (באנגלית: **Brooks Sales**; נולד ב-15 בפברואר 1980 בבלומפילד שבקונטיקט) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסנטר.

סיילס שיחק באוניברסיטת וילאנובה בשנים 1998–2002, והיה אחד משחקניה הבולטים כשבעונתו האחרונה הוא השיג ממוצעים של 15.5 נקודות, 9 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים למשחק. למרות זאת סיילס לא נבחר בדראפט ה-NBA.

לאחר שלא נבחר בדרפאט הוא חתם באנג'ליקו ביילה מליגת העל האיטלקית, בה שיחק במשך שתי עונות, והשיג בהן ממוצעים של כ-11 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק. בקיץ 2004 הוחתם סיילס ביוסטון רוקטס מליגת ה-NBA, אך שוחרר באוקטובר של אותה שנה. הוא חזר לליגה האיטלקית וחתם בטראמו, ובעונתו היחידה שם קלע 13 נקודות וקלט 9 ריבאונדים למשחק.

בעונת 2005/2006 חתם סיילס במועדון הצרפתי פו אורטז, עמו שיחק גם ביורוליג. הוא השיג ממוצעים של 10.6 נקודות ו-7.7 ריבאונדים בליגה הצרפתית, ו-9 נקודות ו-6 ריבאונדים ביורוליג.

בעקבות יכולתו הגבוהה באורטז הוא הוחתם במועדון הטורקי בשיקטאש, עמו שיחק בליגה הטורקית ובגביע יול"ב, הוא השיג ממוצעים של 9.5 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק בליגה, ו-7.3 נקודות ו-5.7 ריבאונדים ביורוליג. באפריל 2007 הועבר סיילס מבשיקטאש לבנפיקה ליסבון, עמה סיים את עונת 2006/2007 במקום השני בסיום העונה הסדירה והגעה עד לחצי גמר הפלייאוף תוך שהוא קולע 14 נקודות בממוצע למשחק.

לאחר מכן חזר סיילס לאיטליה וחתם באודינה, בה השתתף ב-34 משחקים וקלע 10.6 נקודות בממוצע למשחק.

ביולי 2008 חתם סיילס במכבי חיפה מליגת העל, עמה הגיע עד לגמר גביע המדינה שבו הפסידה קבוצתו להפועל חולון. סיילס סיים את העונה הסדירה עם 9.7 נקודות ב-22.1 דקות משחק בממוצע, ואף הגיע ל-37.5% בזריקות מטווח השלוש.

בעונת 2009-2010 שיחק סיילס בקבוצת עירוני אשקלון.

## תארים והישגים
**אנג'ליקו ביילה:**
* חמישיית העונה עד גיל 23 בליגה האיטלקית (2003)
* חמישיית הזרים הראשונה בליגה האיטלקית (2003)

**טראמו:**
*חמישיית העונה השנייה בליגה האיטלקית (2005)
*חמישיית הזרים הראשונה בליגה האיטלקית (2005)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:כדורסלני יוסטון רוקטס
קטגוריה:כדורסלני ביאלה
קטגוריה:כדורסלני טראמו
קטגוריה:כדורסלני פו אורטז
קטגוריה:כדורסלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורסלני בשיקטש
קטגוריה:כדורסלני עירוני אשקלון
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת וילאנובה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:קונטיקט: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
חמלקרת (מצביא קרתגי)

**חמילקרת** (ביוונית: Ἀμίλκας, בלטינית: Hamilcar) היה מצביא קרתגי שלחם נגד הרומאים במלחמה הפונית הראשונה (241-264 לפנה"ס). אין לבלבל בינו ובין חמלקרת ברקה, אביו של חניבעל המפורסם, שגם הוא השתתף באותה מלחמה.

## חייו
נזכר לראשונה באירועי 262 לפנה"ס, אז קיבל את הפיקוד על צבאות קרתגו בסיקיליה לאחר שקודמו בתפקיד, חנו בן חניבעל, לא הצליח למנוע את נפילת אקרגס (אגריגנטום) לידי הרומאים ונקרא לשוב לקרתגו.

חמילקרת נחל את ניצחונו הראשון ב-260 לפנה"ס, אחרי תבוסת הצי הקרתגי בקרב מילאי. פוליביוס מספר, כי הנחית התקפת פתע על מחנה בעלי הברית של הרומאים ליד תֶרמָאי (Thermae), מזרחית לפָּנוֹרמוֹס, והרג כ-4000 מחייליהם. לדברי דיודורוס יעד ההתקפה היה מחנה הרומאים ולא של בעלי בריתם ומספר ההרוגים הגיע ל-6000. בשנת 259 לפנה"ס העביר חמילקרת לצדה של קרתגו, בסיועם של בוגדים, את קמארינה (Camarina) ואת אֶנָה (Enna), אך הן נכבשו מחדש על ידי הרומאים זמן קצר אחר כך. כמו כן ביצר את דרפאנה, מן הבסיסים החשובים ביותר של הקרתגים באי, והעביר אליה את תושבי אריקס אחרי שהחריבה.

בשנת 257 לפנה"ס התנגש צי קרתגי בפיקוד חמילקרת עם צי רומי בפיקוד גאיוס אטיליוס רגולוס ליד טינדאריס, בצפון-מזרח סיקיליה. בקרב הימי, שהתלקח דרך מקרה, אבדו לקרתגים 18 אוניות והם נסוגו לאיי ליפארה. אבדות הרומאים הסתכמו בתשע אוניות.

שנה לאחר מכן, ב-256 לפנה"ס, ניסה חמילקרת למנוע את פלישת הצבא הרומי לאפריקה. הוא התייצב בפיקוד הצי יחד עם חנו וניסה ליירט את חיל המשלוח בעודו בים אך הובס על ידי הצי הרומי בקרב אקנומוס. הדרך אל קרתגו הייתה כעת פתוחה, וחיל המשלוח בפיקוד הקונסולים גאיוס אטיליוס רגולוס ולוקיוס מאנליוס וולסו נחת בחוף אפריקה. חמילקרת נקרא לשוב מסיקיליה, ויחד עם שני מצביאים נוספים, עזרובעל בן חנו ובוסטאר, נערך להגנת עירו. אלא שכישלון רדף כישלון, והצבא הקרתגי הובס בקרב אדיס, "לא בגלל מורך לבם של החיילים", כותב פוליביוס, "אלא בגלל סכלותם של מפקדיהם." איננו יודעים מה עלה בגורלו של חמילקרת לאחר הקרב הכושל.

## לקריאה נוספת
* פוליביוס. **היסטוריה**. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991.

* Polybius. Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1922-1925. Digitized copy in: LacusCurtius.
* Diodorus. Translated by C.H. Oldfather. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1933-1957.
* Walbank, F.W., *A Historical Commentary on Polybius*. Oxford, Oxford University Press, 1957.


## קישורים חיצוניים

* s.v. "Hamilcar" (7) in: Smith, W. (editor), *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology,* 1873. Digitized copy in: Perseus.


## הערות שוליים

קטגוריה:קרתגים
קטגוריה:המלחמה הפונית הראשונה
קאוס אוסטרליס

**קאוס אוסטרליס** או **ε בקשת** הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים קשת והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים. למרות היותו הבהיר ביותר בקבוצה הוא קיבל את ציון באייר ε. מקור שמו הוא ערבוב של ערבית (قوس - קאווס - קשת) ולטינית (Australis - אוסטרליס - דרומי) ופרוש השם הוא החלק הדרומי של הקשת. כוכב זה יחד עם הכוכבים קאוס מדיה (δ בקשת - החלק המרכזי של הקשת) וקאוס בוראליס (λ בקשת - החלק הצפוני של הקשת) יוצרים את הקשת שמחזיק הקנטאור המיוצג בקבוצת כוכבים זו.

## תכונות
קאוס אוסטרליס הוא ענק כחול - לבן מסוג ספקטרלי B9.5 III במרחק של כ-145 שנות אור ובהירות נראית נראית מדרגה 1.79. מסתו כ-5 מסות שמש ורדיוסו גדול פי 7 מרדיוס השמש. עוצמת ההארה שלו היא קצת יותר מפי 300 משל השמש בתחום הנראה ופי 375 בתוספת הקרינה בתחום העל-סגול. ככל הנראה הכוכב נמצא בשלב התפתחות מתקדם והוא כבר כילה את המימן שבליבתו והוא מתיך מימן בשכבות חיצוניות יותר.

ניתוח ספקרוסקופי של אור הכוכב מראה על שכיחות נמוכה מהרגיל של יסודות כבדים מהליום. ככל הנראה הסיבה לכך היא מהירות הסיבוב הגבוהה של קאוס אוסטרליס סביב צירו שמעיפה מפניו יסודות קלים ויוצרת מסביבו ענן של מימן והליום שמסתיר את הרכבו הכימי האמיתי.

לקאוס אוסטרליס בן זוג עמום במרחק של 32 שניות קשת עם בהירות נראית מדרגה 14, שנקרא קאוס אוסטרליס B.

## קישורים חיצוניים
* קאוס אוסטרליס באתר של ג'ים קלר
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ענקים מסוג B
קטגוריה:כוכבים כפולים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים קשת
קטגוריה:כוכבים בהירים
מבצר הים בצידון

שמאל|ממוזער|250px|מראה המבצר מכיוון דרום. בקדמת התמונה נראה הגשר המוביל אליו ומשמאל המגדל המערבי. בחומה נראים שרידי העמודים הרומים ששולבו בחומה. מימין נראה המסגד
**מבצר הים בצידון** (בערבית: **قلعة صيدا البحرية **, בצרפתית: **Château de la Mer a Sidon**) הוא מבצר צלבני בעיר צידון בדרום לבנון. הוא שוכן על אי זעיר בכניסה הצפונית אל מעגן צידון, ומחובר אל היבשה שמדרום לו באמצעות גשר אבן באורך 80 מטר שבו תשע קשתות.

## היסטוריה
המבצר הוקם בידי צלבנים מאנגליה ומצרפת על שרידיו של מקדש פיניקי שהוקדש לאל מלקרת. הקמת המבצר החלה ביום 11 בנובמבר 1227 והוא הושלם ב-2 במרץ 1228. הוקמו בו מגדל גדול בצידו המערבי של האי ומצודה מרובעת קטנה יתר בצידו המזרחי. ביצורים אלו הוקפו בחומה שצידה הפונה אל היבשה הוא החזק ביותר, ושולבו בה שרידי עמודים רומים שנועדו לחזקה.
בין המבצר ליבשה הוקם גשר אבן ובו ארבע קשתות, אך זה הגיע באותה עת רק עד אמצע המצר בין האי ליבשה. 40 המטרים הנותרים גושרו על ידי גשר עץ וניתן היה להורסו בקלות ולנתק את האי מהיבשה. הכניסה למבנה מעוטרת בתבליטי אריות.

ב-1253 הקים המלך לואי התשיעי אולם מרכזי במבצר. כאשר המוסלמים כבשו את צידון, הם הרסו את המבצר, והסולטאן הממלוכי ח'ליל בן קלאוון, ששלט במחצית השנייה של המאה ה-13, בנה מסגד בצידו המזרחי של האי. בשנת 1447, בתקופת שלטונו של הסולטאן אלמלכ אלט'אהר סייף א-דין ג'קמק , חודש המבצר. בתחילת המאה ה-17 שיקם פח'ר א-דין השני את המבצר, אך הוא שב אחרי כן ונזנח.

## לקריאה נוספת
* מאיר בן דב, "מבצר הים ומבצר היבשה בצידון", **[[קדמוניות]]** י"ט (76-75), (1986), עמ' 113–119

## קישורים חיצוניים

* צידון הצלבנית (בצרפתית)
* צידון - הח'אן, המסגד והמבצר (באנגלית)

## הערות שוליים

ממוזער|600px|ימין|המצודה ובתי העיר צידון
קטגוריה:לבנון: מבצרים
קטגוריה:מבצרי צלבנים
קטגוריה:לבנון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:צידון: מבנים
אנדראס שמידט

**אנדראס שמידט** (בגרמנית: **Andreas Schmidt**; נולד ב-30 ביולי 1960) הוא זמר בריטון גרמני.

## קריירה
שמידט נולד בדיסלדורף והיה תלמידם של אינגבורג רייכלט ודיטריך פישר דיסקאו. לאחר הופעת בכורה בשנת 1984 בדויטשה אופר ברלין בדון פסקואלה של דוניצטי, המשיך לשיר בלהקה זו, באופרות של מוצרט, רוסיני, וגנר ופוצ'יני. כן יצא להופעות אורח בבתי אופרה שונים בארצות הברית ובאירופה, בהם בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, לה סקאלה במילאנו ומטרופוליטן אופרה בניו יורק.

שמידט הופיע גם בקונצרטים עם תזמורות מן הידועות והחשובות בארצות הברית, בהן הפילהרמונית של ניו יורק, תזמורת קליבלנד, התזמורת הסימפונית של סינסינטי והתזמורת הסימפונית של שיקגו ועם התזמורות הגדולות של אירופה. כן הרבה להקליט לחברות שונות, בין השאר רקוויאם גרמני של ברהמס עם ברברה בוני, קרן הפלא של הנער של מאהלר ומתאוס פסיון, רי"ב 244 ברשימת יצירות באך, אופרות שונות ומחזורי שירים של שוברט וריכרד שטראוס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זמרי אופרה גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1960
אוי דיוויז'ן

**אוי דיוויז'ן** היא להקה ישראלית, המנגנת מוזיקת כליזמר. שמה הוא קריצה על שמו של הרכב הפוסט-פאנק הבריטי ג'וי דיוויז'ן. אוי דיוויז'ן היא מהלהקות הבודדות שמבצעות מוזיקה יהודית מזרח-אירופית תוך נאמנות לאופן ביצוע מקורי, שזכו להכרה בקרב ציבור המאזינים בישראל. שירי הלהקה הושמעו בתחנות רדיו רבות בישראל.

## היסטוריה
באוגוסט 2006 התקיים פסטיבל מוזיקת כליזמר בינלאומי במונטריאול, בו התקיימו הופעות וכיתות אמן של סוגה מוזיקלית זו. בפסטיבל למדו המשתתפים לבצע מוזיקת כליזמר ממזרח אירופה תוך שימת דגש על אופן ביצוע אותנטי של המוזיקה. בפסטיבל נכחו מספר ישראלים, בהם אסף תלמודי וגרשון לייזרסון - נגן כינור. לאחר חזרתם ארצה הקימו תלמודי ולייזרסון דואט (כינור ואקורדיון), תוך כוונה לבצע חומרים יהודיים מזרח אירופאיים מסורתיים. לאחר תקופת חזרות הצטרפו להרכב מוזיקאים נוספים - אביחי טוכמן (קונטרבס), אייל תלמודי (קלרינט) וסולן להקת הבילויים נועם ענבר (שירה).

הלהקה החלה להופיע במועדונים ובפסטיבלים בישראל ובהמשך יצאה לסיורי הופעות בחו"ל. בשנת 2008 הוקלט אלבום שכלל שירים פוליטיים ומוזיקה אינסטרומנטלית בשיתוף עם שני זמרי אוונגרד - דניאל קאהן (גרמניה) ופסוי קורולנקו (רוסיה). באותה שנה הוקלט אלבום הבכורה של הלהקה, שכלל מוזיקה אינסטרומנטלית ושירים ביידיש וברוסית ממסורת הכליזמר.

## הרכב הלהקה
בלהקה חמישה מוזיקאים: אסף תלמודי - מנגן באקורדיון ומנחה, גרשון לייזרסון - שר ברוסית ומנגן בכינור, נועם ענבר - זמר סולן, אייל תלמודי - קלרינט, ואביחי טוכמן - קונטרבס. בחלק מהשירים חברי הלהקה מנגנים בכלים נוספים. עד היום לא נעשה שימוש בכלים חשמליים למיניהם, על מנת לא לפגוע באותנטיות של הצליל העממי.

## דיסקוגרפיה
* 2008 - אוי דיוויז'ן
* The Unternationale - 2008 (עם דניאל קאהן ופסוי קורולנקו)
* 2013 - Dicunt (עם פסוי קורולנקו)

## קישורים חיצוניים

* 
* הלהקה באתר "Qube"

קטגוריה:להקות ישראליות
קטגוריה:כליזמרים
דגל חיל האוויר הישראלי

**דגל חיל האוויר הישראלי** הוא דגלו הרשמי של חיל האוויר של צבא הגנה לישראל. עיצוב הדגל מבוסס על עיצובו של דגל ישראל. את הדגל הגה מפקדו הראשון של בסיס תל נוף, אלכס זילוני, והוא הונף לראשונה כדגל הבסיס.

הדגל צבוע תכלת ועליו שני פסים כחולים מקבילים שבתוך כל אחד מהם פס לבן. הפסים נמתחים לכל אורכו של הדגל. במרכז הדגל רונדל חיל האוויר הישראלי - דסקה לבנה ובתוכה מגן דוד כחול מלא, אשר בניגוד לרונדל אשר צבוע על מטוסי החיל, בסמל זה קצות הקרניים של הכוכב נוגעות בקצה הדסקה אשר לה גבול בצבע כחול כהה.

את דגל זה, יחד עם חפצים נוספים, נשא האסטרונאוט הישראלי אילן רמון למשימת החלל במעבורת קולומביה, אשר התרסקה. הדגל נשרף בחלקו אך נמצא באתר ההתרסקות של מעבורת החלל קולומביה.

## קישורים חיצוניים
* "דגלי ישראל שאתם לא מכירים", כתבה בבלוג "הדגלן"
* 

## הערות שוליים

חיל האוויר
קטגוריה:חיל האוויר הישראלי
ישראל
חיל האוויר
הים הליגורי

**הים הליגורי** (באיטלקית: **Mar Ligure**; בצרפתית: **Mer Ligurienne**; בקורסיקאית: **Mari licuru**; בליגורית: **Mâ Ligure**) הוא ים שולי בצפון האגן המערבי של הים התיכון. הוא גובל בליגוריה מצפון, בטוסקנה ממזרח, בים הטירני ובקצה הצפוני של קורסיקה מדרום, באגן המערבי של הים התיכון מדרום-מערב, ובחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור שבצרפת ונסיכות מונקו ממערב. בחלקו הצפוני של הים הליגורי משתרע מפרץ ג'נובה .

חופיו של הים באיטליה, בצרפת ובמונקו מיושבים בצפיפות יחסית, ולאורכם שוכנות ערי הנמל החשובות ליבורנו, לה ספציה וג'נובה, וכן נמלים ומעגנים קטנים רבים נוספים. עם זאת, לאורך חופי הים הליגורי שוכנות גם רצועות חוף הידועות ביופיין ובערכן הטבעי והתיירותי, ובהן הריביירה הצרפתית, הריביירה הליגורית וחוף טוסקנה הצפוני.

כדי להגן על אוכלוסיית הלווייתנאים בים הליגורי, הכריזו צרפת ואיטליה בשנת 1999 על כל שטח הים וכן על אזורים סמוכים לו בים התיכון עצמו ובים הטירני, כעל אזור מוגן ששטחו 87,500 קמ"ר.

## קישורים חיצוניים

* 

ליגורי, ים
ליגורי
ליגורי
ליגורי
קטגוריה:גבול איטליה–צרפת
ועידת הרבנים בקאסל

[ממוזער|250px|שמאל|מראה העיר [קאסל, שבה נועדו הרבנים הגרמנים]]
**ועידת הרבנים בקאסל** הייתה כינוס של 24 רבנים מבני יהדות גרמניה בשנת 1868, בעיר קאסל במדינת הסן שבגרמניה. הוועידה הייתה שלב בהתגבשות היהדות הרפורמית.

## רקע ההתכנסות
באמצע שנות השישים של המאה ה-19 הורגשה באווירה בגרמניה רצון לפנייה לכיוון ליברלי יותר. בקרב הציבור הנוצרי קמה "אגודה פרוטסטנטית" חדשה, שתבעה התחדשות דתית שתתאים את הנצרות לתרבות המודרנית. הדוגלים בכך רצו בהשתלבות של האינטלקטואלים, הנוצרים מהשורה וחוגי הכמורה לשם יצירת הדרך החדשה וערכו ועידות לשם כך.

ועידת הרבנים הגרמנים בקאסל התכנסה מתוך תחושה ורוצן דומים בציבור היהודי הגרמני חסיד הרפורמה.

## החלטות הוועידה
ועידת הרבנים קיבלה כמה החלטות בנושא תפילות, אך עיקר פועלהּ היה בהכנת סינוד שיערך תוך שנה בלייפציג – סינוד ליברלי באופיו, אף שהרפורמה ביהדות לא צוינה במפורש במטרותיו. המטרה המוצהרת של הסינוד המתוכנן הייתה מאבק בפירוד הדתי בתוך הקהילה היהודית והבטחת המשך קיום היהדות.

## ראו גם
* ועידת לייפציג

## לקריאה נוספת
* מיכאל מאיר, **בין מסורת לקדמה - תולדות תנועת הרפורמה ביהדות**, מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל.

קטגוריה:יהדות גרמניה
קטגוריה:1868
קאסל
קטגוריה:הסן