open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
SOHO

**Solar and Heliospheric Observatory** (בקיצור **SOHO**) היא משימת חלל שמטרתה לחקור את פעילות השמש. הגשושית שוגרה ב-2 בדצמבר 1995 והפכה מבצעית במאי 1996. פרויקט זה הוא פרויקט משותף של סוכנות החלל האירופאית ונאס"א. במקור המשימה תוכננה לאורך חיים של שנתיים, אך הגשושית ממשיכה לפעול כיום (נכון ל-2023) לאחר כ-28 שנים בחלל. בשנת 2009 ניתן אישור להמשיך להפעיל את המשימה עד דצמבר 2012. ב-19 יוני 2013, אושרה המשך המשימה עד ל-31 בדצמבר 2016, בכפוף לבחינה מחודשת של הפרויקט ב-2014, במשך השנים ניתנון אישורים להמשיך את המשימה האישור האחרון ניתן בשנת 2020 והוא האריך את המשימה עד 2022. המשימה צפויה להימשך עד סוף שנת 2025.

מלבד מחקר מדעי בסיסי SOHO משמשת גם לצורך התרעה מוקדמת על הגעתן של סערות מגנטיות העושות דרכן אל כדור הארץ. במשך זמן פעילותה, גילתה הגשושית כ-4,000 שביטים, וזו היא המשימה המצליחה ביותר בהיסטוריה בתחום זה.

בגשושית ישנם 11 מכשירים המנטרים את השמש וצופים בה באורכי גל שונים וכן בתופעות נוספות כגון רעידות שמש, לולאות מגנטיות, להבות, התפרצויות שמש וכן הרכב, מהירות וצפיפות רוח השמש. הגשושית הפכה למקור מידע חיוני בהבנת הדרך שבה השמש משפיעה על סביבתה - מערכת השמש וכיצד היא מייצרת אקלים חללי שעלול להיות מסוכן לאסטרונאוטים בחלל, לחלליות וללוויינים בלתי מאוישים. סכנה מסוימת ניצבת גם בפני מערכות אלקטרוניות רבות על כדור הארץ עצמו, שכן קרינה מהשמש עלולה לגרום לשיבושים במערכות החשמל והתקשורת.

כדי שתוכל לצפות בשמש בלא הפרעה, כלומר בלא שתצטרך להיכנס אחת לכמה עשרות דקות לצד הלילה של כדור הארץ, הגשושית לא מקיפה את כדור הארץ אלא את השמש, בנקודת לגראנז' הראשונה (L1), הנמצאת במרחק 1.5 מיליון ק"מ מכדור הארץ, בה מתקיים שיווי משקל בין כוח המשיכה של כדור הארץ לבין זה של השמש. נקודה זו נעה סביב השמש יחד עם כדור הארץ.

SOHO החלה לשדר נתונים בעת שהשמש הייתה בתקופת המינימום הסולארי - תקופת זמן במחזור הסולארי שבו פעילות השמש נמוכה ומספר כתמי השמש מועט. בהמשך צפתה סוהו בפעילות השמש מתגברת לקראת המקסימום הסולארי ולאחריו צפתה בהיחלשות נוספת. הגשושית סיפקה לפיזיקאים הזדמנות פז לצפות במחזור שמש שלם באמצעות אותו מכשור.

במהלך התצפיות על השמש, בעיקר דרך מצלמת הLASCO, התגלה מספר רב של כוכבי שביט במעברם ליד השמש. חלק ניכר מהתגליות התבצע באמצעות מדענים ואזרחים מרחבי העולם, העוברים על התמונות של SOHO שנגישות לציבור הרחב. SOHO גילה כ-1,000 כוכבי שביט עד שנת 2005. עד דצמבר 2010, התגלו כ-2,000 כוכבי שביט. בספטמבר 2015, מספר כוכבי השביט שהתגלו באמצעות התמונות של SOHO הגיע ל-3,000, בקצב של כ-200 כוכבי שביט בשנה.

חלק מתקופת פעילות הלוויין פעל במקביל ובתאום עם פעילות של TRACE ששוגר על ידי נאס"א.
## קישורים חיצוניים

* 
* תמונות מהגשושית Soho
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גשושיות אמריקאיות
קטגוריה:גשושיות אירופאיות
קטגוריה:משימות לחקר מערכת השמש
הר פסקואל

[ממוזער|200px|[מפה פורטוגלית של החוף המזרחי של ברזיל משנות ה-1500, הכוללת גם את הר פסקואה]]
**הר פסקואל** (בפורטוגזית: **Monte Pascoal**) ממוקם 62 ק"מ דרומית לעיר פורטו סגורו במדינת באהיה, על החוף המזרחי של ברזיל. זהו החלק הראשון של ברזיל שנצפה על ידי פדרו קברל, שככל הנראה היה האירופאי הראשון שגילה את ברזיל (טענה השנויה במחלוקת), ב-22 באפריל 1500. שם ההר (בעברית: ההר של הפסחא) ניתן לו על ידי משלחת זו.

הר פסקואל מתואר כהר גבוה ומעוגל, העולה מתוך האוקיינוס. ההר מהווה סמל לאומי לברזילאים, ועל שמו נקרא גן לאומי, 'Parque Nacional do Monte Pascoal' (הפארק הלאומי של הר פסקואה). הפארק כולל מושבה של שבט הפאטאשו (Pataxó) האינדיאני, והוא אחד האתרים שבו נמצאת שמורת הטבע של היער האטלנטי.

## קישורים חיצוניים

* תמונת לוויין (Google)

פסקואל, הר
קטגוריה:באהיה: גאוגרפיה
קטגוריה:ברזיל: פארקים לאומיים
דה-קונסטרוקטיביזם

[שמאל|ממוזער|250px|[המוזיאון היהודי בברלין. דניאל ליבסקינד]]
[שמאל|ממוזער|250px|[גשר האישה, בואנוס איירס, סנטיאגו קלטרווה]]
**דה-קונסטרוקטיביזם** הוא סגנון באדריכלות שהתפתח מהאדריכלות הפוסט מודרנית בשנות ה-80. סגנון זה נשען ברובו על תפיסות הדקונסטרוקציה, תאוריה פילוסופית שפיתח הפילוסוף ז'אק דרידה, ומתאפשר בין השאר בזכות טכנולוגיות בנייה ותכנון חדשניות.

## מאפייני הסגנון
האדריכלות הדה-קונסטרוקטיבית מנסה לבצע מניפולציות בצורה ובחלל וליצור מעטפת בניין ומערכת חללים השוברת את האקסיומות והמוסכמות הקודמות באדריכלות מכל סוג שהוא. יש המשווים את תפיסה זו לתפישה המחשבתית החדשה שהולידו הגאומטריה הלא-אוקלידית ותורת היחסות. הדה-קונסטרוקטיביזם יוצר מצב שהמקום או המבנה יכולים להתייחס אחרת לגמרי לכיוונים שונים ולאנשים המגיעים מאותם כיוונים ומפרשים אחרת את המרחב הפיזי.

מבנים רבים שתוכננו בסגנון זה מתאפיינים בריבוי של גרידים (רשתות קווים המסדרות ומארגנות את התוכנית) המקבלים ביטוי בשכבות שונות של המבנה. כמו כן הם מתאפיינים בצורות בלתי קונבנציונליות המכונות לעיתים "צורות מתפוצצות" משום שנראה כאילו הן בקעו מתוך המבנה והרסו חלק ממנו.

הבנייה והתכנון של מבנים דה-קונסטרוקטיביסטים מחייבת שימוש באמצעים טכנולוגיים מתקדמים, שהתפתחו החל משלהי המאה ה-20. הצורות החדשניות של אדריכלות זו הן כמעט בלתי אפשריות לתכנון ללא עבודה רבה בעזרת תוכנות מחשב תלת־ממדיות, המסייעות בתהליך התכנון. הכלים המסורתיים המשמשים את האדריכל לתכנון: תוכניות, חזיתות, חתכים וכדומה, הופכים להיות בלתי רלוונטיים במקרים רבים.
גם את הבנייה עצמה קשה מאוד להוציא לפועל בשימוש בשיטות בנייה קונבנציונליות. לדוגמה, פרטי הבניין הדרושים כדי לבנות קירות מסך הנחתכים בזוויות בלתי שגרתיות הם מורכבים מאוד ודורשים שימוש בטכנולוגיות ייצור מתקדמות כגון חיתוכי לייזר של מתכות וחיבורים מחומרים פלסטיים שונים שבעבר לא היו מקובלים בתחום הבנייה.

## בישראל
גם בישראל ישנם מספר מבנים אשר נבנו בסגנון זה. המפורסמים שבהם מרכז וואהל באוניברסיטת בר-אילן בתכנונו של האדריכל דניאל ליבסקינד וכן המשכן לאמנויות הבמה בבאר שבע, אותו תכנן האדריכל סלו הרשמן.

## אדריכלים דה-קונסטרוקטיביסטים בולטים
* פיטר אייזנמן
* פרנק גרי
* חברת קופ הימלבלאו  (שני שותפים)
* זהה חדיד
* דניאל ליבסקינד
* רם קולהאס
* ברנרד טשומי
שבעת אדריכלים אלו הציגו בתערוכה במוזיאון ה-MOMA בניו יורק בשנת 1988. תערוכה זו, שנערכה ביוזמת פיליפ ג'ונסון ומארק וויגלי הייתה התערוכה הראשונה בה התגבשה תנועת הדה-קונסטרוקטיביזם ורעיונותיה פרצו לתודעה העולמית.

## בניינים דה-קונסטרוקטיביסטים מפורסמים

ImperialWarMuseumNorth01.jpg|מוזיאון המלחמה האימפריאלי צפון, מנצ'סטר, אנגליה. אדריכל דניאל ליבסקינד
Dresden Ufa Cinema Center.jpg|קולנוע בדרזדן, גרמניה. חברת קופ הימלבלאו
Prag ginger u fred gehry.jpg|הבית הרוקד (או בניין ג'ינג'ר ופרד), פראג, צ'כיה. אדריכל פרנק גרי
Wfm stata center.jpg|מרכז סטייטה ב-MIT, מסצ'וסטס. אדריכל פרנק גרי


### מבנים נוספים
* פארק לה וילט, פריז. ברנרד שומי
* מוזיאון גוגנהיים בילבאו. פרנק גרי
* מרכז ווקסנר לאומנות ויזואלית, אוהיו. פיטר אייזנמן
* מוזיאון גרונינגר, הולנד. חברת קופ הימלבלאו

## ראו גם
* דקונסטרוקציה - תאוריה פילוסופית
* קונסטרוקטיביזם רוסי - תנועה אומנותית
* אדריכלות פוסט מודרנית
* סגנונות באדריכלות

## קישורים חיצוניים

*Coop Himmelblau
*Eisenman Architects
*Zaha Hadid Architects
*Charles Jencks Website
*Libeskind Website
*Office for Metropolitan Architecture, Rem Koolhaas' firm
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סגנונות באדריכלות
פזית ים סוף

[ממוזער|250px|פזיות ים סוף שוחות לצד [אלמוג במפרץ אילת]]
**פַּזִּית יַם-סוּפִית** או **פזית ים סוף** (שם מדעי: *Pseudanthias squamipinnis*) היא דג ים ממשפחת הדקריים.

## תחום תפוצה
הפזיות מצויות במערב האוקיינוס ההודי, לרבות הים האדום (ים סוף, על שמו הן נקראות בעברית), ובאוקיינוס השקט עד למזרח יפן ודרום-מזרח אוסטרליה.

## סביבת חייה
פזיות ים סוף חיות בסביבת אלמוגים בלגונות צלולות, בשוניות קטנות ובמדרונים תלולים בעומק של כ-35 מטרים. על כן צוללנים באוקיינוס ההודי נתקלים בהן פעמים רבות. לרוב הן מצויות בלהקות דגים גדולות מעל השונית.

## תיאור
ישנם הבדלים ניכרים בין מיני פזית ים סוף (דו-צורתיות זוויגית):
* אורך הנקבה עד 7 סנטימטרים, צבעה כתום-זהוב, ומתחת לעינה יש פס סגול.
* אורך הזכר עד 15 סנטימטרים, צבעו סגול פוקסיה, עם סנפיר גבי מוארך, כתם אדום על סנפיר החזה ושולי זנבו מוארכים.

### תזונה
פזית ים הסוף ניזונה בעיקר מפלנקטון.

### טורפים
הדקרן האדום (*Cephalopholis miniatus*) הוא אחד מטורפיה של פזית ים סוף.

## התנהגות
כמו דגים רבים בתת-משפחת הפזיתיים, פזית ים סוף מתאפיינת בדיכוגמיה, כלומר שינוי מין במהלך חיי הפרט. חוקרים ישראלים, ביניהם דן פופר, נורית פופר ולב פישלזון, חקרו את תהליך שינוי המין של פזית ים סוף במפרץ אילת. לזכותו של פישלזון נזקף הגילוי שבלהקה של דגי פזית ים סוף לנקבה יש יכולת לשנות את מינה לזכר כאשר הלהקה נותרת ללא זכרים. הזכר מוביל קבוצה של 5 עד 10 נקבות, אך כאשר הזכר מת אחת הנקבות בקבוצה תעבור שינוי מין, ותתפוס את תפקיד הזכר. לאחר מכן התגלתה תכונה זו בדגים נוספים.
כל הפרטים נולדים כנקבות.

הרבייה מתקיימת בשעת השקיעה, בחודשי דצמבר עד פברואר (בים סוף).

## לקריאה נוספת
*דן פופר, **אקולוגיה והתנהגות של פזות ים-סוף... בשוניות האלמוגים באילת**, עבודת גמר מ.א., אוניברסיטת תל אביב, 1972.


קובץ:Male anthia.JPG|פרט זכר במימי דהב
קובץ:Juwelen-Fahnenbarsch Pseudanthias squamipinnis 0511173 Weibc.jpg|נקבות פזית בים סוף

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1885
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהלם פטרס
קטגוריה:דקריים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
אדריאנוס השישי

**אדריאנוס השישי** (בלטינית: **Hadrianus VI**; נולד כ**אדריאן פלוריץ דדל**, בנו של פלוריץ בוינס, ב-2 במרץ 1459 באוטרכט – מת ב-14 בספטמבר 1523 ברומא) היה אפיפיור משנת 1522 ועד מותו. עיקר פעילותו של אדריאנוס הייתה בניסיון לערוך רפורמות (שלא צלחו) בכנסייה הקתולית על מנת לבלום את התפשטות הרפורמציה.

## ביוגרפיה
### לפני מינויו כאפיפיור
אדריאנוס השישי נולד וגדל באוטרכט, עיר שכיום נמצאת בהולנד ותושביה דיברו ניב של גרמנית אך אז הייתה חלק מן האימפריה הרומית הקדושה. במונחים מודרניים, אדריאנוס היה האפיפיור ה"הולנדי" הראשון (והאחרון עד כה); האפיפיור ה"גרמני" האחרון עד מינויו של בנדיקטוס ה-16 ב-2005; ולמעשה, הוא היה האפיפיור הלא-איטלקי האחרון עד מינויו של יוחנן פאולוס ה-2 בשנת 1978.

ד'אדל למד באוניברסיטת לובן (כיום בבלגיה) ומ-1491 לימד שם תאולוגיה, פילוסופיה ודיני הלכה קתוליים בין תלמידיו היה ארסמוס. ב-1507 הוא מונה למורו הפרטי של הנסיך קרל, לימים קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-1515 הוא מונה כשליח דיפלומטי לספרד וב-1516 מינה אותו קרל כאינקוויזיטור הראשי של אראגון. שנה לאחר מכן מונה לחשמן על ידי האפיפיור ליאו העשירי. הוא המשיך לשמש כאינקוויזיטור ראשי עד למינויו לאפיפיור.

### עלייתו לכס האפיפיור
מותו של לאו העשירי בשנת 1521 הותיר את הותיקן במצב של פילוג בין פלגים שונים - בני משפחת מדיצ'י והחשמנים האיטלקים תמכו במועמדותו של ג'וליו ד'מדיצ'י בעוד שהחשמנים הצרפתים והספרדיים התנגדו למינויו. המחלוקת הסתיימה רק עם הצעת הפשרה - למנות את אדריאנוס (ג'וליו ד'מדיצ'י מונה לאפיפיור, קלמנס השביעי, עם מותו של אדריאנוס השישי).

כאמור, אדריאנוס ניסה במהלך תקופת כהונתו ליזום רפורמות, אשר היו אמורות להגן על הנצרות הקתולית מפני הרפורמציה מחד, והכיבושים של האימפריה העות'מאנית מאידך. ניסיונותיו לבטל של האינדולגנציות נחל כישלון, בשל התנגדות החשמנים. האיטלקים שטמו אותו גם בגלל אדישותו לאמנויות ואי עידודם של אמנים כנסייתיים. גם ניסיונותיו לאחד את אירופה אל מול העות'מאנים נחל כישלון חרוץ והוא מצא עצמו חלק מברית של הקיסרות הרומית הקדושה, אנגליה וונציה נגד צרפת. אך כישלונו החמור ביותר היה חוסר יכולתו להתמודד עם גל מרידות שהתפתחו בגרמניה בעקבות הרפורמציה.

אדריאנוס השישי מת זמן קצר יחסית לאחר שמונה, ועל פי סברות חלק מהחוקרים סבורים שהורעל. בשל חוסר הפופולריות שלו ושל הרפורמות שניסה להנהיג, מרבית מסמכיו הרשמיים ואגרותיו נעלמו (וככל הנראה הושמדו או הוטמנו) זמן קצר לאחר מותו.
בהתחלה נקבר אדריאנוס השישי בבזיליקת פטרוס הקדוש ולאחר מכן הועבר קברו לכנסייה הלאומית הגרמנית ברומא, סנטה מריה דל אנימה, שם ניתן עוד היום לראות את מצבתו בצד הימני של המזבח.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

אדריאנוס השישי
אדריאנוס השישי
אדריאנוס השישי
קטגוריה:אינקוויזיטורים
קטגוריה:ילידי 1459
קטגוריה:נפטרים ב-1523
דידה

**נלסון דה ז'זוס סילבה** (פורטוגזית: **Nelson de Jesus Silva**; נולד ב-7 באוקטובר 1973 בבאהיה, ברזיל) המכונה **דידה**, הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששחק בעמדת השוער.

## קריירה
את קריירת הכדורגל שלו החל בשנת 1990, בגיל 16, בקבוצה במדינת אלאגואס השכנה למדינת הולדתו, באהיה. שתי עונות לאחר מכן, הוא חזר לבאהיה כאשר חתם עם הקבוצה ויטוריה מהעיר סלבדור, עימה זכה באליפות המדינה בשנת 1992. בשנת 1993, דידה הופיע 24 פעמים בקבוצתו, וכן זכה עם נבחרת הנוער של ברזיל באליפות העולם לנוער.

דידה חתם בקרוזיירו בשנת 1994. לאורך חמש עונות בקבוצה, הוא זכה עימה בשלוש אליפויות ובגביע הברזילאי בשנת 1996, ואף בגביע ליברטדורס ב-1997, תוך שהוא זוכה בפרסים אישיים רבים, ביניהם השוער הטוב ביותר של הליגה הברזילאית. עם ההצלחה באה שאיפתו לעבור לאירופה, ואכן הוא מימש אותה בינואר 1999, כאשר חתם עם קבוצת הפאר האיטלקית מילאן.

בשנת 2004 נבחר כשוער השלישי הטוב בעולם אחרי האיטלקי ג'אנלואיג'י בופון והצ'כי פטר צ'ך. בשנת 2006 זכה בתואר השוער השני הטוב בעולם אחרי האיטלקי ג'אנלואיג'י בופון וגבר על שוערים כמו פטר צ'ך ואיקר קסיאס.

דידה שיחק במונדיאל 2006 כשוער הראשון של נבחרת ברזיל. הוא ספג רק 2 שערים בחמשת המשחקים הראשונים. על אף ההפסד ברבע הגמר לנבחרת צרפת, והיכולת הירודה של הנבחרת, נמנע מזעם האוהדים בזכות היכולת העקבית שלו בשער.

בגמר ליגת האלופות 2007 היה אחד מגיבורי המשחק, כאשר הדף מספר בעיטות מסוכנות, ובכך עזר לקבוצתו לזכות בתואר.

בסוף עונת  החליט דידה לפרוש ממשחק פעיל, בעקבות עונתו האחרונה במילאן, בה היה בעיקר שחקן ספסל. אולם במאי 2012, חתם דידה עם פורטוגזה דה דספורטוס, המשחקת בליגת העל הברזילאית ומשם עבר לגרמיו. בינואר 2014 חתם בקבוצה היריבה אינטרנסיונל. בסוף עונת 2015 דידה הודיע שחזר בו מפרישתו והוא מחפש אחרי קבוצה חדשה

ב-4 בספטמבר 2016 שותף דידה במשחק אגדות מילאן כנגד אגדות ארסנל בו הפסידה קבוצתו בתוצאה 2–4.

ב-נובמבר 2016 חתם בתור מאמן בקבוצה מליגת המשנה הסינית .

## תארים
* ליגת האלופות - 2002/3, 2006/7
* אליפות העולם לקבוצות - 2007
* הסופר קאפ האירופי - 2003,2007
* קופה איטליה - 2002/3
* הסופר קאפ האיטלקי - 2004
* סרייה א' - 2003/4

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדליסטים אולימפיים ברזילאים
קטגוריה:שוערי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני ויטוריה
קטגוריה:כדורגלני לוגאנו
קטגוריה:כדורגלני קורינתיאנס
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני פורטוגזה
קטגוריה:כדורגלני קרוזיירו
קטגוריה:כדורגלני גרמיו
קטגוריה:כדורגלני אינטרנסיונל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1995
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 1996
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 1997
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 1999
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1999
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2001
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2001
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2003
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2005
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים באיטליה
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1973
הואריונג

**הואריונג** (בקוריאנית: **회령시**), עיר השוכנת בחלקה הצפוני של קוריאה הצפונית על נהר טומן במחוז צפון האמגיונג.
בעיר כ-100,000 תושבים. ענפי התעשייה העיקריים של העיר הם מכונות כרייה ותעשיית נייר. מרחק מה מן העיר נמצא אחד ממחנות הכפייה הידועים לשמצה לאסירים פוליטיים - "מחנה 22".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קוריאה הצפונית: ערים
כרייה

[שמאל|ממוזער|250px|מכרה הנחושת הגדול בעולם ב[צ'ילה. זהו מכרה מטיפוס בור פתוח]]
שמאל|ממוזער|250px|קרונית כרייה
**כרייה** היא פעולה של הפקת מחצבים בעלי ערך כלכלי מאדמת כדור הארץ.
לרוב הכרייה מתבצעת על ידי חפירה של עפרת המחצב מאזור גאולוגי העשיר בה ומכונה עורק.

עם החומרים הנכרים בעולם נמנים זהב, בוקסיט, פחם, יהלומים, ברזל, אבני חן, עופרת, אבן גיר, חול, ניקל, פוספט, מלח, בדיל, אורניום ומוליבדן.
למעשה, על האדם לכרות כל חומר שלא ניתן לגדלו בתהליך חקלאי, ובכלל זה כוללת הכרייה במשמעותה הרחבה גם הפקת מים, גז טבעי ונפט.

## היסטוריה
המכרה העתיק ביותר הידוע הוא "מערת האריה" בסוואזילנד. באתר זה, המתוארך כבן 43,000 שנה חצבו בתקופה הפלאוליתית המטיט שנטחן להפקת פיגמנט אדום. אתרים מתקופה דומה בהם נחצב צור נתגלו בהונגריה ובהולנד.

מכרה עתיק נוסף של טורקיז נתגלה בוואדי מגרה שבחצי האי סיני והופעל על ידי המצרים הקדמונים. תאורים שיטתיים של שיטות כרייה והפקת מתכות החלו להופיע במאה ה-16. הספר החשוב ביותר De Re Metallica (על המתכות) נכתב בידי גאורגיוס אגריקולה בשנת 1556 והיה ספר ההדרכה המרכזי במשך 250 שנים אחר כך. ספר זה מתאר בפרוטרוט שיטות איתור מרבצים, חפירת מכרות, מנהרות ופירים הוצאת העפרות, שטיפתן במים וטחינת המחצבים באמצעות מכונות המונעות בזרם מים. את רוב התיאורים מלווים 270 תחריטי עץ מפורטים. אחד הנושאים שהעסיקו כורים (ונדון בפירוט בספרו של אגריקולה) הוא הוצאת מי תהום ממעמקי המכרה. הכורים גילו כי אי אפשר לשאוב מים ביניקה יותר מ-10 מטר ולכן יש להוציא מים ממכרה עמוק בכמה שלבי שאיבה. הבנת סיבתה של המגבלה הזו הביאה לגילוי הלחץ האטמוספירי.

שמאל|ממוזער|250px|איור מספרו של אגריקולה De Re Metallica
הפעם הראשונה בה נעשה שימוש באבק שרפה במכרה הייתה בסלובקיה ב-1627.

בארץ ישראל ישנן עדויות על כריית שטח של נחושת בבקעת תמנע בראשית התקופה הכלכוליתית, ובשנות החמישים של המאה העשרים פעלו באזור 10 מכרות, חלקם פתוחים וחלקם תת-קרקעיים. הכרייה בתמנע הופסקה סופית ב-1984 בשל אי כדאיות כלכלית.

## שיטות כרייה
ממוזער|250px|כרייה בשטח פתוח
את שיטות הכרייה ניתן לחלק לשתי קבוצות:
: 1. כרייה על-קרקעית (כריית שטח)
::* כרייה בבור פתוח
::* חציבה
::* כריית שכבות
::* כרייה באמצעות לחץ מים
: 2. כרייה תת-קרקעית
::* כרייה צידית או במדרון
::* פיר כרייה
::* כרייה בסלע קשה ("כריית חדרים")
::* קידוח
ישנן גם שיטות כרייה תאורטיות עתידיות, כגון כריית אסטרואידים.

## השפעה על הסביבה
חברות כרייה מודרניות נדרשות לעמוד בתקנים מחמירים של איכות הסביבה ושיקומה, להבטחת השבת אזור המכרה למצבו המקורי או אף למצב טוב יותר מאשר לפני תחילת הכרייה.

בעבר המודעות וההקפדה היו נמוכות יותר, וכך הן גם כיום במדינות בעלות פיקוח רופף על איכות הסביבה. מכרות יכולים לגרום לנזק משמעותי לסביבה ולבריאות הציבור בשל פיזור של מינרלים רעילים בקלות יתרה מהסיגים הנותרים לאחר הפקת המחצב מהעפרה וזיהום מי התהום והגשם המחלחלים דרכם.

כמו כן, פעולות כרייה עלולות לגרום לשחיקת הנוף (בליה), היווצרות בורות ושקיעה בתת-הקרקע, פגיעה בבעלי חיים ובצומח וזיהום אבק נשימתי.

## ראו גם
* הקרן לשיקום מחצבות

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:גאולוגיה
קטגוריה:מחצבים
קטגוריה:איומים ומפגעים סביבתיים
משה המר

**משה הָמֶר** (באנגלית: **Moshe Hammer**; נולד ב-29 במרץ 1946) הוא כנר יהודי-קנדי.

## ביוגרפיה
המר נולד בבודפשט, גדל בישראל וקיבל אזרחות קנדית בשנת 1975. הוא למד באקדמיה למוזיקה על שם רובין באוניברסיטת תל אביב והמשיך להשתלם אצל איוון גלאמיאן בג'וליארד, אצל יאשה חפץ בלוס אנג'לס ואצל יהודי מנוחין בלונדון.

בשנת 1970 זכה במדליה בתחרות טיבו בפריז והופיע כסולן ברחבי צפון אמריקה ואירופה. המר היה כנר ראשון עמית בתזמורת הסימפונית של אדמונטון, כנר ראשון בפילהרמונית של קלגרי ובתזמורת הסימפונית קיצ'נר-ווטרלו וכנר ראשי בהרכב הקאמרי הקנדי. כמו כן היה בין מייסדי הרכב אמדאוס.

## קישורים חיצוניים

* משה המר, האנציקלופדיה הקנדית 

קטגוריה:מוזיקאים קנדים
קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:יהודים קנדים
קטגוריה:תלמידי אילונה פהר
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לקנדה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1946
ואייט ארפ

**ואייט אֶרְפּ** (באנגלית: **Wyatt Earp**; 19 במרץ 1848 - 13 בינואר 1929), מהמר, משקיע ואיש חוק אמריקאי מהמאה ה-19. יחד עם אחיו וירג'יל ו**מורגן**, וידידו הטוב דוק הולידיי, הצליח למגר את כנופיית הפושעים של האחים קלנטון מהעיר טומבסטון שבאריזונה. שיאה של היריבות בין הצדדים היה בקרב אקדחים אלים, המפורסם בשם "קרב האקדחים באו. קיי. קוראל", אשר בו ספגו חברי הכנופיה אבדות קשות.

ארפ, בן למשפחה מרובת ילדים, לא התבלט בצעירותו. אך לאחר מות אביהם, ולאחר שספג מספר אכזבות בחייו (כמו מות אשתו הראשונה), הפך לאיש חוק.

בת זוגו ב-47 השנים האחרונות לחייו (1882 - 1929), הייתה ג'וזפין שרה מרקוס, בת למהגרים יהודים מפרוסיה. הם קבורים זה לצד זה בבית קברות יהודי בקולמה, קליפורניה.

## בתרבות

בסדרת הטלוויזיה ״המערב״ של רוברט רדפורד ואייט ארפ מוצג כאחד מהאנשים המרכזיים במיתולוגיה של המערב. 

בסרט  משנת 1993 מתוארות קורותיו של ארפ לאחר שהגיע לעיר, ועד שהתעמת עם כנופיית ה-Cowboys שהטרידה את תושבי המקום בקביעות.   

"ארפ היה ידיד קרוב של היזמית והנדבנית ****, ואף נודע כמי שהגן על שמה הטוב ועל איכות המזון במסעדתה."   

בשנת 1994 יצא לאקרנים סרט פעולה המתאר את דמותו של ארפ, בכיכובו של קווין קוסטנר.
בנטפליקס יש סדרה דוקומנטרית הנקראת "המלחמה על המערב הפרוע". בסדרה מתואר קרב האקדחים באו. קיי. קוראל והאירועים שקרו אחריו.

## ראו גם
* קרב האקדחים באו. קיי. קוראל
## קישורים חיצוניים

* דאגלס לינדר, משפט וויאט ארפ - הולידיי - סיקור
* אלי אשד: גיבורי המערב הפרוע  המרשל וייאט ארפ ודוק הולידי בספרות  העברית
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שוטרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:המערב הישן של אמריקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1848
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1929
1969 במדע

רשימת אירועים מדעיים עיקריים שהתרחשו ב-1969.
[ממוזער|משימת [אפולו 11 נחתה בהצלחה על הירח]]
## אסטרונומיה וחקר החלל
* 15 בינואר – ברית המועצות משגרת את החללית סויוז 5
* 3 במרץ – שיגור חללית אפולו 9 על מנת לבחון את רכב הנחיתה הירחי. החללית חזרה ב-13 במרץ
* 16 במאי – הגשושית הסובייטית ונרה 5 נוחתת על כוכב הלכת נוגה
* 18 במאי – שיגור אפולו 10, משימה מאוישת שכללה את כל הפעולות שבוצעו לאחר מכן באפולו 11, למעט הנחיתה על הירח 
* 20 ביולי – החללית אפולו 11 נוחתת על הירח. נחיתה ראשונה של אדם על הירח

## ביוכימיה
* גילוי מבנה התלת-ממדי של אינסולין על ידי דורותי קרופוט הודג'קין.
* גילוי בקטריות המתקיימות בטמפרטורה של 60-80 מעלות צלזיוס במעיינות חמים.

## טכנולוגיה
* תחילת ייצור ומכירת שעוני קוורץ על ידי חברת סייקו.

## מדעי המחשב
* 7 באפריל – פרסום מסמך ראשון של Internet Engineering Task Force
* 29 באפריל – הפעלת רשת ARPANET
* פיתוח Unix, מערכת הפעלה לניהול רשתות והעברת מידע
* הפעלת תקן RS-232
* תחילת ייצור מחשבי NOVA בחברת Data General. תוך מספר שנים נבנו 50 אלף מחשבים מדגם זה

## [[מטאורולוגיה]]
* פיתוח סולם ספיר-סימפסון - סולם לדירוג עוצמתם של הוריקנים

## פיזיקה
* תיאור מתמטי של תורת המיתרים על ידי לאונרד סוסקינד ויויצ'ירו נאמבו (Yoichiro Nambu).

## רפואה
* 4 באפריל – השתלה ראשונה של לב מלאכותי ביוסטון שבארצות הברית
* קבלת מונח תסמונת מוות בעריסה
## פרסים
* פרס נובל
**פרס נובל לפיזיקה – מארי גל-מאן, על תרומותיו ותגליותיו באשר לסיווג החלקיקים האלמנטריים והאינטראקציות ביניהם
** פרס נובל לכימיה – דרק הארולד ריצ'רד ברטון ואוד האסל, על תרומותיהם לפיתוח הקונספט של קונפורמציה
** פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה – מקס דלבריק, אלפרד הרשי וסלבדור לוריא - על עבודתם בתחום מנגנון השכפול והגנטיקה של וירוסים
** פרס נובל לכלכלה - רגנר פריש, פול סמואלסון - על פיתוח ויישום מודלים דינמיים לניתוח תהליכים כלכליים 
*פרס טיורינג – מרווין מינסקי, על מחקרים בתחום הבינה המלאכותית

## נולדו
* 13 ביוני – גריגורי פרלמן, מתמטיקאי רוסי, הוכיח את השערת פואנקרה, זכה במדליית פילדס אותה סירב לקבל
* 26 ביולי – אנדריי אוקונקוב, מתמטיקאי רוסי זכה במדליית פילדס על תרומתו לגישור הסתברות, תורת הצגות וגאומטריה אלגברית
* 16 בדצמבר – אדם ריס, אסטרופיזיקאי אמריקאי חתן פרס נובל לפיזיקה (2011) על תרומתו לגילוי ההאצה בהתפשטות היקום
* 28 בדצמבר – לינוס טורבאלדס, מתכנת פיני, ידוע בזכות פיתוח מערכת לינוקס

## נפטרו
* 17 באוגוסט – אוטו שטרן, פיזיקאי גרמני, יהודי, חתן פרס נובל לפיזיקה (1943) על תרומתו לפיתוח שיטת הקרן המולקולרית ועל גילוי המומנט המגנטי של הפרוטון (נולד ב-1888)
* 21 באוקטובר – ואצלב שרפינסקי, מתמטיקאי פולני (נולד ב-1882)

## קישורים חיצוניים

*
ינה הובאי

**יֵנֶה הוּבַּאי** (בהונגרית: **Hubay Jenő**; 15 בספטמבר 1858, בודפשט – 12 במרץ 1937) היה כנר, מלחין ומורה למוזיקה הונגרי.

## ביוגרפיה
הובאי נולד למשפחת מוזיקאים ממוצא גרמני. שמו היה אז אויגן הובר Eugen Huber . אביו היה קרל הובר, יליד הכפר  בצפון החבל באנאט, ושם אמו היה לואיזה סברה-Luiza Szevera, אישה ממוצא איטלקי מפשט. סבו, מיכאל הובר, היה מורה למוזיקה דתית (Kantorlehrer) בווריאש.
בשנות העשרים לחייו, כשחי בעולם דובר צרפתית, בחר אויגן הובר לאמץ לו גרסה הונגרית לשמו, ינה הובאי.

הובאי למד נגינה בכינור ומוזיקה אצל אביו, קרל, ששימש ככנר ראשון בבית האופרה הלאומי של הונגריה וכמורה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. את הופעתו הפומבית הראשונה נתן הובאי בגיל 11, בנגינת קונצ'רטו.

בגיל 13 יצא הובאי ללמוד בברלין. הוא שהה שם חמש שנים, כתלמידו של יוזף יואכים. בשנת 1878, על פי עצתו של פרנץ ליסט, הופיע בפעם הראשונה בפריז וזכה להצלחה רבתי. בקהל ישב אותו ערב אנרי וייטאן, שהובאי קשר עמו ידידות אינטימית והיה לתלמידו. בשנת 1882 התמנה הובאי לראש המחלקה ללימודי כינור במכון למוזיקה של בריסל. בשובו להונגריה בשנת 1886 החליף את אביו בתפקיד מנהל האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט.
ינו הובאי נשא לאישה בת למשפחת הרוזנים צמבריאן.

## הוראה
בין תלמידיו החשובים של הובאי, מלבד יוזף סיגטי ואנדרה גרטלר, היה גם יוג'ין אורמנדי שפנה בהמשך לניצוח) ועדן פרטוש. הוא לימד גם כנרות רבות, ביניהן שטפי גייר, ילי אראניי (אחייניתו של יואכים), ארנה רובינשטיין, ואילונה פהר, כנרת יהודייה, ניצולת שואה, שעלתה לישראל אחרי מלחמת העולם השנייה והייתה למורה לכינור, שהוציאה כמה מטובי הכנרים בעולם.

## נגינה
כסולן, זכה הובאי לשבחים מפי וייטאן, יוהנס ברהמס ורבים אחרים. כנגן מוזיקה קאמרית הקים שתי רביעיות מיתרים, אחת בתקופת שהותו בבריסל ואחת בשנותיו בבודפשט. כלי הנגינה האהוב עליו היה סטרדיוואריוס.

## הלחנה
בניגוד למורו, יואכים, שתפוקתו כמלחין הייתה קטנה יחסית, הובאי חיבר ארבעה קונצ'רטי ומספר רב מאוד של יצירות אחרות. ביצירותיו הוא עושה שימוש בנושאים מתוך מוזיקת צוענים הונגרית, וקטעי "הרוח הקלה" שלו
כמו נועדו להמשיך את מסורת הרומנטיקנים הגרמנים, כגון פליקס מנדלסון ורוברט שומאן, ויש בהם תווי היכר משותפים לסגנון החיבור של חברו לנגינת מוזיקה קאמרית, הצ'לן דויד פופר.

היצירה המפורסמת והמנוגנת ביותר של הובאי היא **"בואי קאטי" (Hejre Kati)** לכינור ותזמורת. היצירה מתחילה בקצב איטי וממשיכה במנגינה סוערת ומהירה בקצב הצ'ארדש.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כנרים הונגרים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:מלחינים הונגרים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:הונגרים ממוצא גרמני
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1858
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1937
דויד פופר

**דויד פופר** (בגרמנית: **David Popper**; 18 ביוני 1843 – 7 באוגוסט 1913) היה צ'לן ומלחין יהודי-צ'כי. משנת 1886 ועד מותו שימש פופר כמורה לצ'לו המוביל של האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט, ממלכת הונגריה. באותה השנה שהתמנה לתפקיד ועבר לבודפשט נולד שם בנו לאו פופר.

## ביוגרפיה
פופר נולד בפראג ולמד מוזיקה בקונסרבטוריון המקומי. הוא למד נגינה בצ'לו אצל יוליוס גולטרמן ועד מהרה עורר עניין. את מסע הקונצרטים הראשון שלו ערך בשנת 1863; בגרמניה זכה לשבחים מפי הנס פון בילו, בין השאר. הוא נחל הצלחה גם בשווייץ, הולנד ואנגליה. הופעת הבכורה שלו בווינה הייתה בשנת 1867 והוא התמנה שם לצ'לן ראשי בהופאופר, אופרת החצר. כעבור שנים אחדות פרש מתפקיד זה כדי להרחיב את היקף מסעות הקונצרטים שלו לכל רחבי אירופה. בשנים 1868 עד 1870 היה חבר ברביעיית הלמסברגר. משנת 1896 לימד בקונסרבטוריון בבודפשט. הוא מת בבאדן.

פופר היה מלחין ומורה לצ'לו. הוא חיבר ארבעה קונצ'רטי, רקויאם לשלושה צ'לי ותזמורת (1891) ולא מעט יצירות קטנות יותר שעודן מנוגנות לעיתים, ביניהן קטע הסולו הפופולרי לצ'לו "טרנטלה". בנוסף כתב גם יצירות לימודיות. האטיודים המתקדמים של פופר ידועים לשימצה בקרב צ'לנים ברחבי העולם ונחשבים לקשים במידה שלא תיאמן, אבל מקובלים על צ'לנים ברמה גבוהה, כמעט בכל מקום בעולם, כתרגילים לשיפור הטכניקה. מהדורה ישנה של "מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים" תיארה אותו במילים אלה: "הצליל שלו רחב ומלא רגש; הביצוע שלו מלוטש להפליא, וסגנון נגינתו קלאסי."

## לקריאה נוספת
"אטיוד מאגאזין", 1909-1922.

## קישורים חיצוניים

ממוזער|ימין|דויד פופר
* 

קטגוריה:נגנים יהודים צ'כים
קטגוריה:צ'לנים יהודים
קטגוריה:צ'לנים צ'כים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים צ'כים
קטגוריה:מלחינים יהודים צ'כים
קטגוריה:מלחיני רקוויאם
קטגוריה:חברי מסדר פרנץ יוזף
קטגוריה:בוהמיה: אישים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:ילידי 1843
קטגוריה:נפטרים ב-1913
מחלף ראשונים

**מחלף ראשונים** (הנקרא גם "**צומת גן-הוורדים**") הוא מפגשם של כביש 412 הנקרא באותו קטע שדרות הרצל, וכביש 431 (כביש ראשון לציון - מודיעין-מכבים-רעות). המחלף הוקם משנת 2006 עד 2008 והוא משמש כאחת היציאות הדרומיות מראשון לציון, וכאחת היציאות הצפוניות של נס-ציונה.

לפני הקמת המחלף היה במקום צומת שנקרא על שם תחנת רכבת הראשונים הנמצאת בו, ואף נקרא צומת "גן הוורדים" על שם גן אירועים הנמצא במקום. דרומית לצומת נמצאת גבעת האירוסים, שמורת טבע של גבעת כורכר.

ב-20 במאי 1990 רצח עמי פופר שבעה פועלים פלסטינים שהמתינו בצומת. 11 נוספים נפצעו.

עד פתיחת תחנת הרכבת בשנת 2003 היה הצומת צומת רגיל בעל ארבעה מבואות, ואולם במהלך בניית התחנה שונו הסדרי התנועה במקום והצומת פוצל לשני צומתי T. בשנת 2006, כחלק מבניית מחלפי כביש 431, בוטל הצומת הדרומי ונבנה סביבו מעקף. בשנת 2008 הוקמו גשרי 431 מעל כביש 412 והם נפתחו חלקית לתנועה ב-12 בנובמבר 2008.

עד שנת 2008 שימש המחלף בעיקר את התנועה בין הערים הסמוכות, אולם החל משנת 2009 משמש גם כחלק מדרך חלופית לכביש 1 לכיוון מודיעין-מכבים-רעות ולירושלים.

בשנת 2017 נפתח בסמוך למחלף קניון ראשונים.

קטגוריה:כביש 431: מחלפים
קטגוריה:ראשון לציון: צמתים ומחלפים
ראשונים
אירוויזיון 1985

**תחרות ה[[אירוויזיון]] של [[1985]]**, התחרות השלושים במספר, נערכה ב-4 במאי 1985 בגטבורג, שוודיה, לאחר ניצחון שוודיה באירוויזיון 1984. מנחת האירוע הייתה ליל לינדפורש.

## מהלך התחרות
המדינה המנצחת הייתה נורווגיה עם השיר "La det swinge" (תן לסווינג, Let the Swing), שזכה ב-123 נקודות. את השיר שר הצמד בוביסוקס!, שהורכב מהאנה קרוג ואליזבת אנדריאסן.

במקום השני זכתה גרמניה עם השיר "Für alle" ("בשביל כולם") של להקת ווינד (רוח) עם 105 נקודות ובמקום השלישי זכתה שוודיה עם "Bra vibrationer" ("ויברציות טובות") של הזמרת קיקי דניאלסון, עם 103 נקודות.

בתחילת ההצבעה גרמניה הובילה, אך נורווגיה ושוודיה דאגו לשמור על קרב צמוד וכאשר חבר השופטים הבריטי העניק 12 נקודות לנורווגיה ואך רק נקודה בודדת לגרמניה, עברה נורווגיה לראש הדירוג. צמד בוביסוקס! ביצעו את השיר המנצח בסופו בגרסתו האנגלית.

את ישראל ייצג הזמר יזהר כהן עם השיר "עולה עולה" (מילים: חמוטל בן זאב, לחן: קובי אשרת), שזכה במקום החמישי, עם 93 נקודות. במקור נכתב השיר עבור הפסטיגל, תחת השם "הכלב ויסקי". אולם, כאשר האמרגן שלמה צח שמע את השיר, הוא החליט כי השיר "חזק מדי בשביל הפסטיגל", וכי הוא מתאים יותר לאירוויזיון. לשם כך שינתה חמוטל בן זאב את המילים, כדי להופכו משיר ילדים לשיר פופ.
בתחילת הפזמון של "עולה עולה" זייפה אחת הזמרות המלוות טלי סיני ריקליס בצורה חדה במיוחד בעקבות סאונד גבוה מאוד במיקרופון, כאשר שרה את המילים "עולה עולה".

בפעם הראשונה בתולדות התחרות נעדרה הולנד מהאירוויזיון וזאת מהסיבה שתאריך האירוויזיון נקבע ליום הזיכרון של הולנד שמצוין מדי שנה בתאריך 4 במאי.

## השירים המשתתפים

## מבצעים חוזרים בתחרות

## ראו גם
* קדם-אירוויזיון 1985

## קישורים חיצוניים

* 
* היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1985
* 

*
1985
קטגוריה:1985 במוזיקה
קטגוריה:אירועי מוזיקה בשוודיה
קטגוריה:גטבורג: תרבות
1985
אירוויזיון 1987

**תחרות ה[[אירוויזיון]] של [[1987]]**, התחרות השלושים ושתיים במספר, נערכה ב-9 במאי 1987 בבריסל, לאחר ניצחון בלגיה באירוויזיון 1986. מנחת האירוע הייתה הזמרת ויקטור לסלו (Viktor Lazlo).

המדינה המנצחת הייתה אירלנד עם השיר "Hold me now". את השיר שר ג'וני לוגאן (שזכה גם באירוויזיון 1980 וכתב את השיר הזוכה של אירוויזיון 1992).

במקום השני זכתה גרמניה עם השיר "Laß die Sonne in dein Herz" ("תן לשמש להיכנס ללבך") של להקת ווינד (רוח). זה היה ה'כמעט' השני של הלהקה: גם באירוויזיון 1985 הם זכו במקום השני. במקום השלישי זכו הצמד האיטלקי אומברטו טוצי וראף (Raf) עם השיר "Gente di mare" ("אנשי הים").
כמו הלהקה הגרמנית, גם הזמר האוסטרי גארי לוקס (Gary Lux), שב לאירוויזיון לאחר שנתיים עם השיר "Nur noch Gefühl".

את ישראל ייצגו הצמד דטנר וקושניר (שהורכב מנתן דטנר ואבי קושניר) עם "שיר הבטלנים", שזכה במקום השמיני עם 73 נקודות. חייו של הצמד היו קצרים: הם הפיקו שיר נוסף ולאחר מכן התפרקו. השיר עצמו זכה להצלחה מסוימת באירופה, במיוחד בקרב ילדים, והוא תורגם והושר במספר שפות.

## השירים המשתתפים

## מבצעים חוזרים בתחרות

## מגישי הניקוד
* ***' – [[יצחק שמעוני]]
* ***' – טיליה הרולד
* **** – פרדריק רייס

## ראו גם
* קדם-אירוויזיון 1987

## קישורים חיצוניים

* 
* אירוויזיון 1987, באתר האירוויזיון הרשמי
* היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1987

*
1987
קטגוריה:1987 במוזיקה
קטגוריה:בריסל: תרבות
1987
קטגוריה:1987 בבלגיה
מחלף גן-רווה

**מחלף גן־רווה** ("מחלף הפרח") הוא מפגשם של כביש 4, כביש 42 ושדרות ההסתדרות בראשון לציון, שבה נמצא המחלף. המחלף נקרא על שמה של המועצה האזורית גן רווה שלרוב יישוביה ניתן להגיע דרך כביש 42. במקום נבנתה התחנה המרכזית החדשה של ראשון לציון (קניון שער ראשון).

המחלף נפתח לתנועה לראשונה ב-1 באפריל 1974 כחלק מפתיחת הכביש המהיר בין ראשון לציון לאשדוד וכלל אז את מפגשי כבישים 4 ו-42 בלבד. מאוחר יותר נבנתה הלולאה לתוך רחוב ההסתדרות בראשון לציון.

כיווני התנועה במחלף הם ירידה מהנתיבים בכיוון דרום של כביש 4 ועלייה לנתיבים הצפוניים של כביש 4 מכיוון מחלף עין הקורא. המחלף מאפשר נסיעה רציפה (ללא צמתים או רמזורים) בכביש 4 ובכביש 42 ובמעברים בין הדרכים. מבנה המחלף מגביל את תנועת האוטובוסים מהתחנה המרכזית החדשה של ראשון לציון, בעיקר בכיוון תל אביב. עקב כך, ועל אף היותה מודרנית ונוחה, אין היא מחליפה בהצלחה את התחנה הישנה במרכז העיר.

המחלף מהווה את אחת הכניסות לכביש 431 (דרך מחלף עין הקורא) מכיוון כביש 4 דרומה.
ממוזער|תצלום אווירי של דוגמת הפרח במחלף גן רווה
אחד ממאפייניו הבולטים של המחלף היא כיכר גדולה מרוצפת בדוגמה של פרח.
[250px|ימין|ממוזער|דוגמת ה[פרח במחלף]]

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כביש 4: מחלפים
קטגוריה:ראשון לציון: צמתים ומחלפים
גן-רווה
מסע אלונקות

[שמאל|ממוזער|250px|מסע אלונקות בתרגיל של [גדוד גרניט.]]
שמאל|ממוזער|250px|מסע אלונקות

**מסע אלונקות** הוא כינוי צה"לי למסע רגלי תוך נשיאת אלונקות במהלך אימונים צבאיים. מסע האלונקות הפך לסמל בחברה הישראלית לחישול הפרט כחלק מהקבוצה כולה.

המסע מתרגל בין היתר פינוי נפגעים משדה קרב. האלונקות מועמסות בציוד כבד, בשקי חול או לחלופין בחיילים שמדמים נפגעים, הנישאים על האלונקה. את האלונקה נושאים בדרך כלל ארבעה חיילים, המתחלפים בסבב קבוע – כל אחד מהם נושא מוט אחד של האלונקה על כתפו, למרחק קצוב של מספר קילומטרים, כאשר ציודם האישי, אפוד, נשק וציוד לחימה עליהם. לעיתים מסע האלונקות הוא סופו של מסע רגלי ממושך.

מספר האלונקות במסע תלוי בהחלטת המפקד, במספר החיילים, ובסרגל המאמצים של צה"ל. ככל שהיחס בין מספר החיילים למספר האלונקות קטן, על כל חייל ביחידה לשאת למשך זמן רב יותר את מוט האלונקה, ורמת הקושי במסע עולה. לעיתים, משולבים במסע קטעי ריצה שהופכים אותו ל'ריצת אלונקות".

מסע אלונקות נפוץ במיוחד ביחידות חיל רגלים, בקורסי שדאות, בגיבושים ליחידות התנדבותיות וב"מסעות כומתה" הנהוגים בסיומה של הטירונות ביחידות רבות.

בעקבות מלחמת לבנון השנייה הוחלט, כחלק מלקחי המלחמה, להגביר את אימוני הכושר הקרבי בקרב לוחמים. בין הלקחים שהופקו היה תרגול של מסעות ובפרט מסעות אלונקות, תוך מתן דגש על פינוי פצועים ועל נשיאת משקל.
## היסטוריה
בראיון עמו סיפר לוחם הצנחנים הוותיק סא"ל מיכה בן־ארי (קפוסטה) על הרקע למסעות האלונקות:

בשנות ה-60 הונהגו מסעות אלונקות בבית הספר לקצינים.

## אזכורים בתרבות
* מסע האלונקות זכה להנצחה בסרט הישראלי "מסע אלונקות" (1977) בבימויו של יהודה נאמן.

## הערות שוליים

קטגוריה:כושר גופני בצה"ל
אירוויזיון 1988

**תחרות ה[[אירוויזיון]] של [[1988]]**, התחרות השלושים ושלוש במספר, נערכה ב-30 באפריל 1988 בדבלין, לאחר ניצחון אירלנד באירוויזיון 1987. מנחי האירוע היו פט קני (Pat Kenny) ומישל רוקה (Michelle Rocca).

המדינה המנצחת באירוויזיון 1988 הייתה שווייץ עם השיר "Ne partez pas sans moi" ("אל תעזוב בלעדיי") של הזמרת סלין דיון, שעד אז הייתה מפורסמת רק במדינות דוברות צרפתית. דיון ניצחה כשזכתה ב-137 נקודות.

במקום השני זכתה בריטניה עם השיר "Go" ("לכי") של סקוט פיצג'רלד (Scott Fitzgerald), שזכה בנקודה אחת בלבד פחות מהמקום הראשון (136 נקודות). במקום השלישי, בהפרש ניכר מקודמותיה עם 92 נקודות, זכתה דנמרק עם השיר "Ka' du se hva' jeg sa'" ("אתה יכול לראות את מה שאני רואה?") של Hot Eyes, שייצגו את המדינה גם ב-1984 וב-1985.

את מדינת ישראל ייצגה ירדנה ארזי עם השיר "בן אדם", שזכה ב-85 נקודות וסיים את התחרות במקום השביעי.

## קדם אירוויזיון 1988
בשנה זו לא נערך בישראל קדם אירוויזיון, בשל קשיים רבים של רשות השידור בשנת 1988 לערוך קדם אירוויזיון פומבי. לאחר שלושה ניסיונות כושלים של ירדנה ארזי בתחרויות הקודמות של הקדם אירוויזיון (1982, 1983, 1985), נעשה לירדנה ארזי קדם פרטי בו ביצעה 4 שירים.

## השירים המשתתפים

## מבצעים חוזרים בתחרות

## קישורים חיצוניים

* 
* אירוויזיון 1988, באתר האירוויזיון הרשמי
* היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1988

*
1988
1988
קטגוריה:1988 במוזיקה
קטגוריה:אירלנד: תרבות
רוברט פריפ

**רוברט פריפ** (באנגלית: **Robert Fripp**, נולד ב-16 במאי 1946, בעיירה וימבורן מינסטר בדורסט שבאנגליה) הוא גיטריסט, מלחין ומפיק מוזיקלי, ידוע בעיקר כמייסד של להקת הרוק מתקדם קינג קרימזון. פריפ גם היה היחיד שנשאר בקינג קרימזון לאורך כל ההרכבים ותקופות הלהקה, עבודתו מקיפה חמישה עשורים וכרוכה במגוון סגנונות שונים. פריפ מופיע ברשימת מאה הגיטריסטים הטובים בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון ושל מגזין Guitar World.

## ביוגרפיה
### שנים מוקדמות
עבודתו המקצועית של פריפ החלה בשנת 1967 כשענה למודעה המחפשת קלידן וסולן. על אף שלא היה קלידן או זמר. ההרכב כלל את האחים פיטר ומייקל ג'יילס, והוציא אלבום אחד בטרם התפרק לאחר שנחל כישלון.

בעקבות התפרקות ההרכב, פריפ והמתופף מייקל ג'יילס תכננו את הקמת קינג קרימזון בשנת 1968 יחד עם גרג לייק, פיטר סינפילד ואיאן מקדונלד. ב-1969 יצא אלבומם המפורסם הראשון של הלהקה "In the Court of the Crimson King", שנחשב בעיני רבים ליצירת מופת מהפכנית. זמן קצר לאחר מכן התפרקה הלהקה כתוצאה מחילוקי דעות בין ג'יילס ומקדונלד והורכבה מחדש עם נגנים אחרים על ידי רוברט פריפ. דפוס זה של פירוק והרכבה עתיד היה לחזור פעמים רבות במשך ארבעת העשורים הבאים, כשרוברט פריפ נותר החבר הקבוע היחיד. פירוקה הראשון של הלהקה בשנות השבעים, נבע כתוצאה מאיבוד שפיותו של פריפ.

### פרויקטים נוספים
בעת התקופות החלשות שבהיסטוריית הלהקה "קינג קרימזון", פריפ הפנה את תשומת לבו לפרויקטים אחרים. בשנת 1970 הוא שיתף פעולה עם להקת ואן דר גראף ג'נרייטור הבריטית באלבומיה "H to He, Who Am the Only One" ו-"Pawn Hearts". כמו כן, הוא הקליט יחד עם בריאן אינו את האלבומים "No Pussyfooting" ו-"Evening Star", שהציגו ניסיונות שונים בטכניקות מוזיקליות הידועות בשם "פריפרטרוניקס". טכניקה זו השתמשה בהקלטות טייפ המנגנות בלופים חוזרים ונשנים, ויש גיטריסטים המשתמשים בטכניקה זו כיום. בשנת 1975, פריפ ואינו ניגנו יחד במספר הופעות חיות.

בסוף שנות השבעים בילה פריפ את זמנו הרחק מהסצנה המוזיקלית כאשר שקל ללמוד את תורתו של גאורג איבאנוביץ' גורדייף. הוא חזר למוזיקה כגיטריסט מוביל באלבום הסולו הראשון של פיטר גבריאל, ובהמשך גם באלבומו השני. בשנת 1977 ביקש אינו את עזרתו באלבומו של דייוויד בואי "Heroes".

ב-1979 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו "Exposure", שהוביל לסיבוב ההופעות "Frippertronics". באותה תקופה עזר פריפ באלבומים ובהופעות של להקות כדוגמת בלונדי ו-"Talking Heads". בהמשך הוציא עוד שורה של אלבומים שלא נחלו הצלחה רבה.

ב-1985 פתח פריפ כיתת אמן שהתבססה על לימוד נגינה בגיטרה חשמלית על בסיס טכניקת פריפרטרוניקס שפיתח. בפברואר 1987 הגיע לישראל לארבע הופעות עם הרכב בשם ״ליגת אמני הגיטרה".

ב-6 בספטמבר 2013 הודיע פריפ על כוונתו להקים מחדש את קינג קרימזון שנה אחרי שהצהיר ב-2012 על פרישתו הסופית מעולם המוזיקה. בהרכבה הנוכחי של הלהקה יופיעו 7 נגנים ביניהם הסקסופוניסט מל קולינס מההרכב המקורי של שנות השבעים, טוני לוין הבסיסט, ו-5 נגנים חדשים ביניהם 3 מתופפים וגיטריסט (נוסף לפריפ עצמו).

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גיטריסטים בריטים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
קטגוריה:חברי להקת קינג קרימזון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1946
לאונידאס דה סילבה

**לאונידאס דה סילבה** (פורטוגזית: **Leônidas da Silva** (מבטאים: 'לאונידאש', כאשר ההברה השנייה מוטעמת); 6 בנובמבר 1913 – 24 בינואר 2004) שנודע בכינויו **היהלום השחור** או **איש הגומי** היה כדורגלן ברזילאי.

## ביוגרפיה
לאונידאס החל את קריירת המשחק שלו במועדון הכדורגל סאו קריסטובאו (São Cristóvão). אחרי שכבש צמד שערים בהופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל הצטרף בשנת 1933 לקבוצת פניארול באורוגוואי. אחרי שנה שב לברזיל כדי לשחק עבור ואסקו דה גאמה וסייע לה לזכות באליפות ריו דה ז'ניירו (קמפאונטו קריוקה). אחרי ששיחק בגביע העולם בשנת 1934 הצטרף לקבוצת בוטפוגו וזכה עמה באליפות נוספת של ריו בשנת 1935. שנה מאוחר יותר הצטרף למועדון פלמנגו ובו שיחק עד שנת 1941 עם מועדון זה זכה לאונידאס פעם נוספת באליפות ריו בשנת 1939.

בשנת 1938 שיחק לאונידאס בגביע העולמי וזכה בו בתואר המבקיע המצטיין, על אף שברזיל הודחה על ידי איטליה בשלב חצי הגמר. לאונידאס הצטיין במיוחד בניצחון 6–5 על פני פולין בו היה השחקן הראשון בתולדות הגביע שכבש ארבעה שערים במשחק אחד. השחקן השני שזכה בכבוד היה ארנסט וילימובסקי מפולין, ששיחק מולו והגיע לרביעיית שערים חמש דקות אחריו. לפי מקורות פולניים, עם זאת, ליאונידס כבש רק שלושה שערים באותו משחק. בעקבות המשחק, החליט מאמן נבחרת ברזיל, אדמר פימנטל, לתת לכוכבו לנוח בחצי הגמר, החלטה שהתבררה אחר כך כמקח טעות, משום שהנבחרת האיטלקית ניצחה במשחק זה 2–1.

בשנת 1942 עזב ליאונידס את פלמנגו והצטרף למועדון סאו פאולו, שם שיחק עד פרישתו בשנת 1950. שלוש שנים מאוחר יותר הצטרף לסאו פאולו כמנהל ואחר כך עבר לשמש כשדר רדיו ובעל חנות רהיטים בעיר סאו פאולו.

רבים ייחסו לליאונידס את המצאת בעיטת המספרת. ליאונידס עצמו ייחס את ההמצאה לשחקן פטרוניליו דה בריטו וטען שהוא רק שכלל אותה.

## תארים
*אליפות ריו דה ז'ניירו (3): 1934, 1935, 1939
*אליפות סאו פאולו (5): 1943, 1945, 1946, 1948, 1949
;נבחרת ברזיל
*מקום שלישי בגביע העולם: 1938
;אישיים
*כדור הזהב בגביע העולם: 1938
*נעל הזהב בגביע העולם: 1938 (7 שערים)
*הנבחרת המצטיינת בגביע העולם: 1938
*הכדורגלן הברזילאי ה-8 הטוב ביותר במאה ה-20.

## קישורים חיצוניים


* Karan Tejwani, Leonidas da Silva: the Brazilian Legend Who First Popularised the Bicycle Kick. *These Football Times*. February 15, 2019


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פניארול
קטגוריה:כדורגלני ואסקו דה גאמה
קטגוריה:כדורגלני בוטפוגו
קטגוריה:כדורגלני פלמנגו
קטגוריה:כדורגלני סאו פאולו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1934
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1938
קטגוריה:מאמני כדורגל ברזילאים
קטגוריה:מאמני סאו פאולו
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1913
קטגוריה:נפטרים ב-2004
סי-לו גרין

**תומאס דיקרלו קאלווי** (באנגלית: **Thomas DeCarlo Callaway**; נולד ב-30 במאי 1975) הנודע בשם הבמה שלו, **סי-לו גרין** (**CeeLo Green**), הוא ראפר, זמר-יוצר ומפיק מוזיקלי אמריקאי, חבר בלהקות גודי מוב ונארלס בארקלי. להיטו הגדול ביותר כזמר סולו הוא "Fuck You!".

## ביוגרפיה
נולד באטלנטה, ג'ורג'יה למשפחה של כמרים בפטיסטים.

ב-1994 הקים עם שלושה מחבריו את להקת הראפ "גודי מוב". הופעתם הראשונה הייתה בתקליט הראשון של הצמד אאוטקאסט וב-1995 הוציאו הרביעייה את תקליטם הראשון. סי-לו המשיך עם הלהקה להקליט עוד 2 אלבומים נוספים. ב-2002 עזב סי-לו את הלהקה לטובת קריירת סולו, וב-2006 חבר למפיק המוזיקלי דיינג'ר מאוס והשניים יצרו את הרכב ההיפ-הופ המצליח "נארלס בארקלי". בנוסף, באותה שנה חבר סי-לו לחבריו מהגודי-מוב ולראפר ג'אזה פה על מנת להקליט שני אלבומים חדשים. בתחילת 2011 הצטרף סי-לו כמנטור בתוכנית המצליחה The Voice בגרסה האמריקאית.

ב-5 בפברואר 2012 הופיע גרין במופע המחצית של סופרבול XLVI, כאורח של הזמרת מדונה.

בהמשך שנת 2012, ביצע הופעת משחק קצרה בסרט המוזיקלי "ספארקל"; אודות להקת הבנות "הסופרימס".

בשנת 2020 הופיע בתור "המפלצת" בעונתה הראשונה של תוכנית המציאות הבריטית "הזמר במסכה" והיה למקום הרביעי.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי סולו
* 2002 - *Cee-Lo Green and His Perfect Imperfections*
* 2004 - *Cee-Lo Green... Is the Soul Machine*
* 2010 - *The Lady Killer*
* 2012 - *Cee Lo's Magic Moment*
* 2015 - *Heart Blanche*
* 2020 - *CeeLo Green Is Thomas Callaway*

### אלבומי אוסף
* 2006 - *Closet Freak: The Best of Cee-Lo Green the Soul Machine*

### כחבר להקת גודי מוב
* 1995 - *Soul Food*
* *Still Standing* - 1998
* 1999 - *World Party*
* 2013 - *Age Against the Machine*
* 2020 - *Survival Kit*

### כחבר להקת נארלס בארקלי
* 2006 - *St. Elsewhere*
* 2008 - *The Odd Couple*

## קישורים חיצוניים

* 

* Jazze Pha & Cee-Lo Green האתר הרשמי
* האתר הרשמי של נארלס בארקלי
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד
קטגוריה:שופטי The Voice
קטגוריה:שופטי תוכניות מציאות אמריקאים
קטגוריה:אמני אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:אמני אריסטה רקורדס
קטגוריה:מפיקי היפ הופ אמריקאים
קטגוריה:מחלוקות הקשורות ללהט"ב במוזיקה
קטגוריה:מחלוקות סביב טענות לתועבה במוזיקה
קטגוריה:מחלוקות דתיות במוזיקה
קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה (תוכנית טלוויזיה בריטית)
קטגוריה:אמני וורנר רקורדס
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
ניו ריפבליק

ה"**ניו ריפבליק**" (באנגלית: **The New Republic** – **TNR**) הוא שבועון אמריקני דעתני, המופץ מדי שבוע בתפוצה של בין 40,000 - 65,000 עותקים.

## היסטוריה
ה"ניו ריפבליק" נוסד על ידי הרברט קרולי וולטר ליפמן שנעזרו כלכלית בדורותי פיין ויטני ובעלה, וילאד סטרייט, שזכו בעיקר הבעלות על העיתון. ב-7 בנובמבר 1914 יצאה לאור המהדורה הראשונה של העיתון. קו העריכה היה ליברלי ופרוגרסיבי ועסק רבות בתיעוש שפקד את ארצות הברית החל מסוף המאה ה-19 ובהשלכותיו על החברה האמריקנית. חלקו של השבועון בעיצוב דעת הקהל והלך הרוח הפרוגרסיבי בקרב הממשל האמריקני נחשב גדול.

במהלך מלחמת העולם הראשונה דחק ה"ניו ריפבליק" לכניסת ארצות הברית למלחמה לצד מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה ראה השבועון בעין יפה את צמיחת המשטר קומוניסטי בברית המועצות. קו זה נמשך גם לאחר מלחמת העולם השנייה כאשר השבועון ביקר את האופוזיציה לשלטונות הקומוניסטיים שהשתלטו על מדינות מזרח אירופה. עם תחילת המלחמה הקרה, ועזיבתו של העורך הנרי וואלאס, השתנתה גישתו של השבועון והוא החל מבקר את מדיניותה של ברית המועצות. במהלך שנות ה-50 ביקר השבועון את המקארתיזם ורדיפת הקומוניסטים בארצות הברית. במהלך שנות ה-60 התנגד המגזין למלחמת וייטנאם אולם בו בזמן תקף את השמאל החדש.

ב-1975 נקנה השבועון בידי מרטין פרץ, מרצה מאוניברסיטת הרווארד למדעי החברה. פרץ, יוצא השמאל החדש, עזב את התנועה על רקע תמיכתה בתנועות שחרור לאומניות שונות, ביניהן הארגון לשחרור פלסטין. תחת פרץ החל העיתון לנקוט קו יותר פרו-אמריקני, פרו-ישראלי, בעד מדיניות חוץ אמריקנית נוקשה יותר וכלכלית לנטות לכיוון נאו ליברליזם. במהלך שנות ה-80 תמך העיתון בנשיא ארצות הברית רונלד רייגן ובמאבקו בקומוניזם. במהלך שנות ה-90 תמך העיתון במלחמת המפרץ, מלחמת קוסובו והמלחמה בבוסניה. תמיכה זאת הייתה בשם האמונה בהתערבות במשברים הומניטריים ובצורך להשתמש בכוח האמריקני על מנת לקדם את קו המחשבה האמריקני בעולם.

החל משנת 2000 חלה ירידה עקבית ותלולה במספר הקוראים של העיתון.

ב-2007 מכר פרץ את חלקו בעיתון לקונצרן המדיה הקנדי קנווסט (Canwest). רק כדי לקנותו מחדש, שנתיים מאוחר יותר ב-2009, ביחד עם שותפים.

החל ממרץ 2007 עבר ה"ניו ריפבליק" מספר שינויים וביניהם הפך לדו-שבועון. ג'יי-ג'יי גולד הוא העורך של השבועון.

## ראו גם
* חשיפה (סרט, 2003)

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר השבועון
* בלוג של כתבי השבועון
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:כתבי עת באנגלית
קטגוריה:כתבי עת לחברה ופוליטיקה
In Bloom

**In Bloom** (**בפריחה**) הוא שיר של להקת הגראנג' האמריקאית נירוונה. השיר יצא כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום Nevermind, ומאוחר יותר גם הופק כוידאו קליפ.

השיר היווה מעין ביקורת על מעריצים מסוימים של הלהקה שמאחר ולא הבינו את שירתו המחוספסת של קורט קוביין, סולן הלהקה, הקשיבו למוזיקה בלבד. פזמון השיר: "he's the one\who likes all our pretty songs\and he likes to sing along\and he likes to shoot his guns\but he don't know what it means\don't know what it means, when I say/he's the one...". (בתרגום חופשי: "הוא זה/שאוהב את כל השירים היפים שלנו/והוא אוהב לשיר איתנו/והוא אוהב לירות ברובה שלו/אבל הוא לא יודע מה המשמעות של זה/לא יודע מה המשמעות של זה, כשאני אומר/הוא זה/... (חוזר על הפזמון).")

השיר ייצג את הצד הפחות מיוסר ורציני של נירוונה, והתקבל היטב על ידי מעריצי הלהקה – בין אם הבינו את משמעות המילים ובין אם לאו. למעשה, השיר היה נתון רוב הזמן לפארודיה מצד המעריצים: בדרך כלל, כל הקהל הצטרף לשירת הפזמון בשיר הזה. השיר קיבל את תואר הכסף בבריטניה.

## וידאו קליפ
הקליפ מתחיל בפארודיה על הופעתם הראשונה של הביטלס במופע של אד סאליבן ב-1964. המנחה מציג את הלהקה כ"בחורים נחמדים והגונים"; במהלך הקליפ הם הורסים חלק גדול מהציוד שלהם.

הקליפ זכה בפרס "הקליפ האלטרנטיבי הטוב ביותר" לשנת 1993 של ערוץ המוזיקה MTV.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי נירוונה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים בשחור-לבן
קטגוריה:שירים על מוזיקה
קטגוריה:שירי גראנג'
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV: קליפים
DC++

**** (מ- Direct Connect, התחברות ישירה) היא תוכנה לשיתוף קבצים במעמד קוד פתוח אשר פותחה על ידי המתכנת ג'אסק סיאקה, המאפשרת התחברות לרשת ה-Direct Connect הרחבה.

בדומה לרשת ה-IRC, רשת ה-Direct Connect מורכבת ממספר רב של רכזות (Hubs), כאשר לכל רכזת תנאי כניסה - גודל תיקיות השיתוף ומספר החיבורים האפשריים שהוגדר (slots). רוב הרכזות מגדירות הגבלה של מינימום שיתוף הנעה בין 1-70 גיגהבייט, כאשר תנאי הכניסה לרכזות מסוימות עשויות להגיע גם ל-100 גיגהבייט ומעלה. עדיין, ישנם מספר רכזות שלא מגדירות מינימום שיתוף.

מורכבות השימוש בתוכנה וממשק משתמש לא אינטואיטיבי דוחים את המשתמשים הפשוטים יותר, אך עדיין הרשת מצליחה להגיע למספרי שיתוף כלליים גבוהים במיוחד.

## נגזרות
היות שהתוכנה ברישיון קוד פתוח, קמו נגזרות (mods) רבות המוסיפות לתוכנה עוד אפשרויות מגוונות.

נגזרות  עיקריות:
* **BCDC++** (אתר רשמי)
* **fulDC** (אתר רשמי)
* **LDC++** (אתר רשמי)
* **RevConnect** (אתר רשמי)
* **StrongDC++** (אתר רשמי)

ובעברית:
* **SababaDC** (אתר רשמי)

## ראו גם
* שיתוף קבצים
* קאזה
* נאפסטר
* ביטורנט

## קישורים חיצוניים

* תיעוד הפרוטוקול
* פורום תמיכה 

קטגוריה:שיתוף קבצים
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1999
דבורנית דינסמור

**דבורנית דינסמור** (שם מדעי: *Ophrys umbilicata*) היא גאופיט בעל פקעת ממשפחת הסחלביים. הדבורנית הנפוצה ביותר בישראל. מופיעה בכל החבל הים תיכוני (כל אזור ההר, שפלת יהודה ומישור החוף). תפוצתה מגיעה עד ל הצפוני וספר המדבר בהרי יהודה. הצמח נקרא בעבר על שמו של הבוטנאי האמריקאי ג'ון אדוארד דינסמור, שחי ופעל בירושלים החל ב-1903, וחקר את צמחיית ארץ ישראל במשך עשרות שנים.

## מאפיינים
השפית קטנה יחסית (כ-1 ס"מ) ושוליה מקופלים פנימה. עלי העטיף עשויים להופיע בצבעים שונים אך לרוב בצבעים שבין ירוק ולבן. הפרח דומה במיוחד לדבורה בממדים, בצבעים ובצורה.

זמן הפריחה משתנה מאוד באזורים השונים. בהרי יהודה עשויה הפריחה להתחיל בדצמבר. ברוב האזורים שיא הפריחה הוא בפברואר-אפריל. בגליל העליון הפריחה נמשכת עד תחילת מאי.

דבורנית דינסמור יוצרת בני כלאיים עם מינים אחרים מהסוג דבורנית. בארץ תועדו בני כלאיים עם דבורנית צהובה, דבורנית הדבורה ודבורנית נאה. אתרים מומלצים בארץ: שמורת בתרונות בארי בנגב המערבי, שמורת נחל פולג בשרון, פארק הכרמל, יער בן שמן.

ואריאנט של המין, המכונה דבורנית צהובת-שוליים, מוגדר על ידי חוקרים מסוימים בתור מין נפרד.

## קישורים חיצוניים

ממוזער|ימין|250px|דבורנית דינסמור בהרי ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:דבורניות
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:פרחים חומים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: דבורניות