open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אהרון בוהרוד

**אהרון בוהרוד** (באנגלית: **Aaron Bohrod**; 21 בנובמבר 1907 – 3 באפריל 1992) היה אמן אמריקאי הידוע בעיקר בזכות ציורי טבע דומם שלו.

## ביוגרפיה
בוהרוד נולד בשיקגו ב-1907, בנו של בעל מכולת מהגר יהודי מסרביה. בוהרוד למד בבית הספר לאמנות של שיקגו ובליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק בין השנים 1926 ו-1930. בהיותו בליגת הסטודנטים לאמנות, בוהרוד הושפע מג'ון סלואן ובחר בנושאים שכללו את הסביבה שלו.

## קריירה
הוא חזר לשיקגו ב-1930 שם צייר נופים של העיר ותיעד את חיי מעמד הפועלים. בסופו של דבר הוא זכה במלגת גוגנהיים שאפשרה לו לטייל ברחבי הארץ, לצייר את הנופים האמריקאים. עבודתו המוקדמת זיכתה אותו לשבחים רבים כצייר ויוצר הדפסים חברתי וריאליסט אזורי חשוב, ועבודתו שווקה דרך Associated American Artists בניו יורק. בוהרוד השלים שלושה ציורי קיר שהוזמנו עבור המדור לאמנויות יפות של משרדי האוצר באילינוי; ונדליה ב-1935, גטסבורג ב-1938 וקלינטון ב-1939.

במהלך מלחמת העולם השנייה עבד בוהרוד כאמן; תחילה באוקיינוס השקט עבור יחידת אמנות המלחמה של חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית, אחר כך במגזין Europe for Life. בשנת 1948, הוא קיבל תפקיד כאמן, שירש את ג'ון סטיוארט קארי, באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון, ונשאר בתפקיד זה עד 1973.
ממוזער|361x361 פיקסלים|ההיסטוריה האמריקאית
ב-1951, בוהרוד נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כחבר שותף, והפך לחבר מלא ב-1953.

הוא מת מסרטן הכבד בביתו ליד מדיסון, ויסקונסין ב-3 באפריל 1992, בגיל 84.

## יצירה
בשנות ה-50, בוהרוד פיתח את סגנון ציורי טבע דומם ריאליסטיים במיוחד, המעניקים אשליה של חיים אמיתיים. זה היה הסגנון שאיתו הוא זכה להכרה בינלאומית. "דגי פלסטיק, ברווזי גומי, בובות שבורות, חיילי צעצוע, מזכרות מכל סוג מוצאות את דרכן וממלאות את יצירותיו של אהרון בוהרוד. בכך, החפצים מקבלים משמעויות העולה בהרבה על המקוריות שלהם, ומקבלים חשיבות שמעולם לא במקור. המיועדים להם... יצירותיו לובשות לרוב צורה של בדיחות חזותיות, חידות או משחקי מילים שבהם האמן נהנה מהמשמעויות הכפולות של מילים נפוצות. לבוהרוד היה חוש הומור מפותח, אבל מתחתיו היה בסיס של רצינות גבוהה - לעיתים קרובות כביקורת על האיוולת והטיפשות של האנושות, על מעשיו ודאגותיו, כפי שמתבטאים בקצב המהיר של זרם מתפתל - מחזה החיים."

## מורשת
ניתן למצוא את יצירותיו של בוהרוד באוספים של מוזיאונים אמריקאים רבים כמו המכון לאמנות של שיקגו, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, מוזיאון וויטני לאמנות אמריקאית בניו יורק ומוזיאון הירשהורן בוושינגטון הבירה גלריית אהרון בוהרוד באוניברסיטת ויסקונסין נקראה לזכרו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמנים אמריקאים
קטגוריה:אמנים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1907
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1992
דיוויזיית היגר ה-118 (ורמאכט)

**דיוויזיית היגר ה-118** הייתה דיוויזיית חי"ר קלה של הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1943, לאחר ארגון מחדש ועיצוב מחדש של דיוויזיית הרגלים ה-718. היא השתתפה בקרב על הסוטיזקה ביוני 1943, ונלחמה בפרטיזנים בבוסניה לפני שנשלחה לחוף הדלמטי כדי לשמור מפני נחיתות בעלות הברית בקיץ 1944. לאחר מכן היא נלחמה בחזית המזרחית במתקפת וינה במהלך החודשים האחרונים של המלחמה לפני שנכנעה לבריטים בקרינתיה במאי 1945.

המטרה העיקרית של דיוויזיות ה-jäger הגרמניות הייתה להילחם בשטח קשה שבו יחידות קטנות ומתואמות היו מסוגלות להילחם בקלות רבה יותר מאשר הכוח הכבד שהציעו דיוויזיות חיל הרגלים הסטנדרטיות. דיוויזיות ה-jäger היו מצוידות יותר מדיוויזיית הרים, אך לא חמושות כמו דיוויזיית חי"ר גדולה יותר. בשלבים המוקדמים של המלחמה הם היו הכוחות שנלחמו בשטחים קשים ובמרגלות גבעות וכן באזורים עירוניים, בין ההרים והמישורים. ה-jägers (ציידים בגרמנית), הסתמכו על רמה גבוהה של הכשרה ותקשורת מעט עדיפה, כמו גם על התמיכה הארטילרית הלא מבוטלת שלהם. בשלבי הביניים של המלחמה, עם צמצום דיוויזיות החי"ר הסטנדרטיות, הפך מבנה ה-Jäger של דיוויזיות עם שני רגימנטים חי"ר לצורת הארגון הסטנדרטית.

## מפקדים
* יוזף קיבלר (1 באפריל 1943 – 10 ביולי 1944)
* הוברטוס לאמיי (10 ביולי 1944 – 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים

* דיוויזיית היגר ה-118 באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

118
הדיוויזיה ה-162 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-162** (בגרמנית: **162. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
דיוויזיית הרגלים ה-162 הוקמה ב-1 בדצמבר 1939 באזור האימונים הצבאי של גרוס בורן, ולמפקדה מונה הרמן פרנקה, שהחזיק בתפקיד זה עד 13 במאי 1942. בתחילת המערכה על צרפת הייתה הדיוויזיה עתודת ה-OKH באזור דרמשטאדט. במאי 1940 הדיוויזיה הוקצתה לקורפוס ה-23 ושימשה להגנת אגפים באזור שמדרום ללוקסמבורג. ביוני 1940 הייתה הדיוויזיה כפופה לקורפוס ה-31 והוצבה בלורן. לאחר סיום המערכה במערב, חזרה הדיוויזיה לפרוסיה המזרחית בסוף יוני 1940.

ביוני 1941, דיוויזיית הרגלים ה-162 הייתה חלק מהקורפוס ה-20, כשהחל מבצע ברברוסה. עמדה הדיוויזיה בלחימה מתמשכת בין יוני 1941 לחורף 1941/42 וספגה אבדות קשות במהלך הקרב על מוסקבה.

ב-18 במאי 1942, יחידות המטה הנותרות של פיקוד הדיוויזיה ה-162 הועברו לשטטין כדי לקבל תגבורת ולהיבנות מחדש. כאן, מטה הדיוויזיה הוגדר מחדש לשמש יחידת הדרכה למשתפי פעולה ומתנדבים פרו-גרמנים. ב-21 במאי 1942, דיוויזיית הרגלים ה-162 הותאמה באופן סופי למטרה זו והפכה לדיוויזיה הטורקסטנית ה-162. במהלך הארגון מחדש של הדיוויזיה, עבר הפיקוד מפרנקה לאוסקר פון נידרמאייר, שהמוניטין שלו בתחום מדיניות החוץ הפך אותו למועמד אטרקטיבי לפנייה המיועדת של הדיוויזיה למתנדבים זרים.

## קישורים חיצוניים

* הדיוויזיה ה-162 באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

162
הדיוויזיה הטורקסטנית ה-162

**הדיוויזיה הטורקסטנית ה-162** הייתה דיוויזיה שהוקמה על ידי הצבא הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה. היא משכה את אנשיה מקרב שבויי מלחמה שהגיעו מהקווקז ומאזור טורקסטן מזרחה יותר.

## היסטוריה
הדיוויזיה הטורקסטנית ה-162 הוקמה במאי 1943 וכללה חמש יחידות ארטילריה וחי"ר אזריות ושש טורקסטניות. היחידה שמרה על צוותים גרמנים רבים שהתגייסו, והכילה גם "אוסטרופן" גאורגים וארמנים, אם כי הם כונו ביחד "טורקים". החיילים אומנו בנויהאמר.

הדיוויזיה נשלחה, באוקטובר 1943, לצפון איטליה. הדיוויזיה ה-162 הפכה לדיוויזיה הגדולה ביותר מבין כל ה"אוסטלגיון". רגימנט הרגלים ה-450 כלל גם טורקים אתניים ואזרים.

בתחילת 1944 הוטלה הדיוויזיה לשמור על החוף הליגורי וביוני 1944 נשלחה ללחימה באיטליה אך הוצאה מהקו עקב ביצועים גרועים. במשך שארית המלחמה, נלחמה הדיוויזיה בתנועת ההתנגדות האיטלקית ליד ספציה ו-Val di Taro באיטליה. לאחר כישלונות ראשוניים, הדיוויזיה התגלתה כיעילה למדי.

הגוף העיקרי של הדיוויזיה נכנע ליד פדובה במאי 1945 לבעלות הברית המערביות ונשלח לטרנטו. בהתאם להסכמים שנחתמו על ידי הבריטים והאמריקאים בוועידת יאלטה, החיילים הוחזרו לברית המועצות. לפי ניקולאי טולסטוי, הם קיבלו עונשי מאסר של עשרים שנה של "עבודה מתקנת".

## מפקדים

* גנרל-מיור אוסקר פון נידרמאייר (13 במאי 1943 – 21 במאי 1944)
* גנרל-לויטננט ראלף פון הייגנדורף (21 במאי 1944 – 8 במאי 1945)

## פשעי מלחמה
הדיוויזיה הייתה מעורבת במספר פשעי מלחמה באיטליה בין דצמבר 1943 למאי 1945, שניים מהם, בינואר 1945 באמיליה-רומאניה הביאו להוצאה להורג של לפחות 20 אזרחים כל אחד.

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה הטורקסטנית ה-162 באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

162
קטגוריה:יחידות מתנדבים זרות בוורמאכט
הדיוויזיה ההררית ה-188 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ההררית ה-188** (בגרמנית: **188. Gebirgs-Division**) הייתה דיוויזיה הררית של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
**הדיוויזיה מס' 188** הוקמה בסוף 1939. היא כללה את הרגימנטים ההרריים המחליפים ה-136, ה-138 וה-139 ואת רגימנט הארטילריה של התחלופה ה-112, בתוספת יחידות תומכות. היא החלה את המלחמה במשמר הגבול באזור ההררי שבין אוסטריה ליוגוסלביה במשימה העיקרית של הכשרת חיילי מילואים ומחליפים לדיוויזיות ההרריות הרגילות. באביב 1941 הצטרפה לפלישה ליוגוסלביה, כאשר שלושת הרגימנטים ההרריים קיבלו אחריות להשתלט על קרניולה וקרינתיה בצד היוגוסלבי של הגבול, אותם ביצעו במהירות וביעילות כנגד התנגדות מועטה עד ללא התנגדות.

לאחר המערכה, נשארה הדיוויזיה במילואים באינסברוק. ב-8 באוקטובר 1943 סומנה מחדש כ**דיוויזיית המילואים ההררית ה-188** ואורגנה מחדש עם רגימנטים הרריים מילואים 136, 137, 138 ו-139, כל אחד עם שני גדודים, ורגימנט ארטילרייה מילואים 112, גם הוא עם שני גדודים, והועברה לצפון איטליה. ב-27 בפברואר 1944 היא הועברה לאיסטריה לניהול לוחמת ביטחון (Bandenbekämpfung). כמה ימים לאחר מכן היא שוב סומנה מחדש כ**דיוויזיה ההררית ה-188** והרגימנטים שלה סומנו מחדש כרגימנטים הרריים 901, 902, 903, 904 ורגימנט ארטילריה הררי 1088. היא נכנעה באיסטריה כשהמלחמה הסתיימה ב-1945.

## מפקדים

* גנרל-לויטננט הנס פון הסלין (26 באוגוסט 1939 – 8 במאי 1945): נידון על פשעי מלחמה ביוגוסלביה ונתלה בליובליאנה ב-18 באוגוסט 1947.

## קישורים חיצוניים

* הדיוויזיה מס' 188 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* דיוויזיית המילואים ההררית ה-188 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* הדיוויזיה ההררית ה-188 באתר lexikon-der-wehrmacht 

188
188
הדיוויזיה ההררית התשיעית (ורמאכט)

**הדיוויזיה ההררית התשיעית** (בגרמנית: **9. Gebirgs-Division**) היה השם שניתן לשתי דיוויזיות הרריות גרמניות נפרדות במקרה ב-1945.

## היסטוריה
שני ניסיונות בו-זמניים אך עצמאיים נעשו להקים את הדיוויזיה בימי המלחמה; היחידות מובדלות באופן קונבנציונלי כנורד ("צפון") ואוסט ("מזרח"), בהתאם לזירות שבהם הם הוקמו. בפועל, הדיוויזיה ההררית ה-9 מעולם לא הוקמה במלואה.

### הדיוויזיה הצפונית
ממוזער|136x136 פיקסלים| סמל הדיוויזיה הצפונית
באביב 1944, הרגימנט ההררי ה-139, שהושאר בלפלנד על ידי הדיוויזיה ההררית השלישית כשפרשה בסוף 1941, תוגבר כדי להפוך ל-*Divisionsgruppe Kräutler*. בספטמבר היא הוגדרה כדיוויזיה ה-140 למטרות מיוחדות, וכתוצאה מכך מוזכרת פעם אחת בתיעוד של סוף המלחמה בתור "הדיוויזיה ה-140". ב-6 במאי 1945, ה-OKW הוציא צו המגדיר אותה מחדש כדיוויזיה ההררית ה-9, אך הצו הגיע כל כך מאוחר עד שהיא למעשה אינה רשומה ככזה במפות מצב או ברשומות רשמיות אחרות. היחידה נסוגה מלפלנד לנורווגיה כאשר הכוח הגרמני באזור הארקטי דעך, ונכנעה לבריטים בתום המלחמה (תיעוד מסוים מהתקופה שלאחר המלחמה מבלבל עוד יותר את העניינים על ידי התייחסות ליחידה זו כאל הדיוויזיה ההררית ה-10).

מפקד הדיוויזיה היה מתיאס קראוטלר.

### הדיוויזיה המזרחית
ממוזער|120x120 פיקסלים| סמל הדיוויזיה המזרחית
באביב 1945, שלטה **דיוויזיית הצללים ''שטיירמרק*** על שתי [[חטיבה|חטיבות]] [[שירות העבודה של הרייך|RAD]], ואלה גויסו לתפקיד קרבי כדיוויזיית "אזעקה" תחת השם הדיוויזיה ההררית "*שטיירמרק*". שני הרגימנטים של הדיוויזיה הורכבו מתמהיל מגוון מאוד של אנשי [[כוחות היבשה של הוורמאכט|צבא]], [[לופטוואפה (ורמאכט)|לופטוואפה]], [[קריגסמרינה]], ו[[ואפן אס אס]], משטרה וארגונים אחרים. נראה שהיא קשורה גם ל-*Kampfgruppe Raithel* ו/או *ל-Kampfgruppe Semmering'', אם כי התיעוד של סוף המלחמה חלש. מרכיביה נכנעו לסובייטים בתום המלחמה. מפקד הדיוויזיה היה אוברסט הריברט רייתל.

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ההררית ה-9 באתר lexikon-der-wehrmacht 

9
9
בירנברוט

**בירנברוט** (בגרמנית: **Birnbrot**; מילולית: "לחם אגסים" או **Birnweggen**; מילולית: "לחמנית אגסים") הוא מאפה מסורתי שמקורו בשווייץ במילוי אגסים מיובשים. המאפים נפוצים ברחבי שווייץ והווריאציות הפופולריות כוללות את "בינדנר בירנברוט" (Bündener Birnbrot) מקנטון גראובינדן, "גלארנר בירנברוט" (Glarner Birnbrot) מקנטון גלרוס, "טוגנבורגר בירנברוט" (Toggenburger Birnbrot) מטוגנבורג ו"לוצרנר בירנווגן" (Luzerne Birnweggen) מלוצרן.

## תיאור
מלבד אגסים מיובשים מכיל המילוי גם צימוקים, אגוזי מלך ופירות יבשים אחרים כמו תפוחים או תאנים. המילוי מתובל בנוסף בפירות מסוכרים, כוסברה, קינמון, כוכב אניס, אניס, ציפורן וסוג כלשהו של אלכוהול.
שמאל|ממוזער|300px|בירנווגן
ההבדל בין בירנברוט לבין בירנווגן טמון בדרך ההכנה והשכיחות הגאוגרפית: מכינים את הבירנברוט על ידי ערבוב המילוי עם בצק ומקיפים את המילוי שהוכן כך במעטפת של בצק שמרים ואילו בירנווגן מכינים על ידי פיזור המילוי על יריעת בצק שמרים ורידודו כמו רולדה. בירנווגן פופולרי במרכז שווייץ וניתן למצוא את הבירנברוט במזרח שווייץ קרוב ליד הרי האלפים.

הווריאציות של טוגנבורג וגלרוס הן שמבשלים וצורבים מעט את האגסים לפני ערבובם עם שאר המרכיבים. בגראובינדן האגסים מושרים בברנדי אגסים או מי ורדים המעניקים טעם אגסים מובחן יותר.

## היסטוריה
במקור המאכל היה וריאציה של לחם לאיכרים שהאריכה והגדילה את שמירת החיטה היקרה עם פירות יבשים. בגראובינדן, ניתן למצוא וריאציות מקומיות הכוללות כמות גדולה יותר של בצק לחם ואינן עטופות בבצק שמרים.

כיום זהו מאפה פופולרי בסביבות חג המולד וערב השנה החדשה ויש כמה מנהגים סביבו. לדוגמה, באנגדין  בנות נותנות לחברת הכיתה האהובה עליהן בירנברוט ב-26 בדצמבר ובתמורה מוזמנות לטיול במזחלת. 

הוא זמין לאורך כל השנה בשווייץ דוברת הגרמנית ומוגש עם חמאה וגבינה מלאת טעם ביחד עם שתיית תה או כמאכל פיקניק למטיילים או לגולשי סקי.

## לקריאה נוספת
* רשימת מאפים
* המורשת הקולינרית של שווייץ
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח השווייצרי
קטגוריה:מאפים ממולאים
קטגוריה:מאכלי אגסים
קטגוריה:נצרות: מאכלי חגים
נתק אותי

"**נתק אותי**" הוא סינגל שהוקלט על-ידי הזמר והראפר הישראלי כפיר צפריר והזמרת נטע ברזילי. השיר יצא לאור ב-12 במרץ 2024. מאוחר יותר נכלל באלבום הבכורה של ברזילי, הכל עליי

## רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על-ידי ברזילי וצפריר, שגם הפיק אותו מוזיקלית. השיר נוצר בימי מלחמת חרבות ברזל לאחר ביקורה של ברזילי באולפנו של צפריר. השניים שיתפו כי בחרו שלא להתמקד במצב הפוליטי או החברתי, אלא ברגשות הנלווים לו ובבריחה מהמציאות. השיר הוקדש לעמית בן אבידה ז"ל שנרצח במסיבה ברעים.

השיר זכה להצלחה רבה, נכנס לפלייליסטים של גלגלצ וכאן גימל, והיה בשיאו לשיר המושמע ביותר בתחנות הרדיו בישראל, לפי המצעד השבועי של מדיה פורסט.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של כפיר צפריר ב-12 במרץ 2024. נכון לאפריל 2024, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-900,000.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים
* סרטון השיר "נתק אותי" באתר יוטיוב
* מילות השיר "נתק אותי" באתר שירונט

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי כפיר צפריר
קטגוריה:שירי נטע ברזילי
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית
צור מעון

**צור מעון** היה קיבוץ של העובד הציוני ואחר כך מושב של תנועת המושבים שהתקיים בין 1949 ל-1955 במערב הנגב סמוך לרצועת עזה, וננטש. סמוך למקום הוקם קיבוץ ניר עוז.

מקור שמו הוא ב: "הֱיֵה לִי לְ**צוּר מָעוֹן** לָבוֹא תָּמִיד", ופירושו הוא מקום להתגונן בו, והוא כולל גם את שמו של האזור "חבל מעון" (על שם היישוב היהודי הקדום שהתקיים בקרבת מקום).

## היסטוריה
הגרעין המייסד של צור מעון הורכב מיהודים הונגרים ניצולי השואה, שהתארגנו במאי 1945 בהונגריה לקבוצה בשם "הפועל", ויצאו להכשרה בגרמניה לקראת עלייה, שם הקימו משק חקלאי. בדרכם לארץ נאסרו בני החבורה במחנות המעצר בקפריסין, ועם שחרורם הצטרפו לבבית הספר החקלאי בנהלל. במלחמת העצמאות לחמו יחד כפלוגה ב' בגדוד הראשון של הנח"ל, ובין היתר סייעו בשיקום ניצנים שנפגעה במלחמה. עם שוך הקרבות התארגנו לעלייה לקרקע במסגרת העובד הציוני, כשאליהם מצטרפים חברי עליית הנוער מרומניה ופולין, וכן קבוצה קטנה של פליטי קיבוץ נירים הסמוך שננטש במלחמת העצמאות (אנשי נירים עזבו לאחר זמן קצר להתיישב במיקומו הנוכחי של הקיבוץ).

כ-90 המתיישבים הראשונים, מרביתם צעירים, עלו על הקרקע ב-20 בדצמבר 1949 (כ"ט בכסלו ה'תש"ט) ממזרח לחורבות הכפר מעין. בראשית הדרך, התבססו המתיישבים על מים ששאבו ממעיין הבשור, עד שהתקינו צינור שיחבר את הקיבוץ לבאר הכפר הנטוש. הקיבוץ היה נקודת ההתיישבות היהודית ה-29 בנגב.

המתיישבים הקימו מגדל מים וצריפים למגורים וכן מאפייה חברי הקיבוץ התפרנסו כשכירים ביישובי הסביבה. בין קיבוץ צור מעון לקיבוץ נירים הסמוך נודעה מערכת יחסים עכורה, על רקע היריבות הפוליטית-חברתית בין השומר הצעיר (נירים) לבין העובד הציוני (צור מעון). היישוב סבל מקרבתו לגבול עם רצועת עזה. היישוב צורף למועצה אזורית הנגב המערבי.

ב-1951 החליטה תנועת העובד הציוני להעביר את גרעין צור מעון לקיבוץ (לימים מושב) מבקיעים דרומית לאשקלון. המקום נשאר שומם לתקופת מה, ובנובמבר של אותה שנה התיישב בו גרעין של ארגון בני המושבים, בוגרי מושבים ובתי ספר חקלאיים, שכלל כ-25 צעירים. הם זרעו את השדות ביבולי חורף וקיץ, וכן עסקו בעבודות חוץ ובהדרכה במושבי עולים בסביבה. בתחילת 1954 גרעין זה עזב את צור מעון כדי להתיישב בנקודת הקבע שלהם, מושב ניר בנים, ואת מקומם תפסו בני גרעין נח"ל, שקיבלו אישור מהרמטכ"ל משה דיין להתיישב בצור מעון, בתנאי שיעסקו בהדרכה במושבי עולים. כאשר חברי הגרעין השתחררו מצה"ל, בספטמבר 1954, נעזבה צור מעון לצמיתות.

כיום, שרידיה של צור מעון נמצאים בתחומי הרפת של קיבוץ ניר עוז.

## בתרבות
צור מעון מוזכר במחזה קזבלן מאת יגאל מוסינזון. אדון פלדמן, אביה של רחל היה חבר מושב צור מעון, שאותו עזב לטובת חיי הבורגנות העירוניים. כשנשאל פלדמן מדוע עזב את צור מעון, ענה:  רחל לא שלמה עם מהלך זה של הוריה, ורוצה לשוב ולחיות בצור מעון.

## לקריאה נוספת
*יאיר דואר, **לנו המגל הוא חרב**, בהוצאת יד טבנקין, 1992, עמ' 269 - 270.

## קישורים חיצוניים
* צור מעון, באתר עמוד ענן.
* דן גזית, ובתווך – צור מעון… (גם זה קרה בשטחה של המועצה האזורית אשכול דהיום), באתר "אבני גזית".
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קיבוצים לשעבר
קטגוריה:יישובים ישראליים שננטשו
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:קיבוצי העובד הציוני
קטגוריה:קיבוצים במחוז הדרום
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:ניר עוז
קטגוריה:הנגב: היסטוריה
ישראל דוד

**ישראל דוד** (נולד ב-14 ביוני 1955) הוא מהנדס אזרחי בתחום תכנון קונסטרוקציה, מ"מ יו"ר וראש תא קונסטרוקציה באיגוד המהנדסים לבנייה ותשתיות בלשכת המהנדסים, זוכה פרס מפעל חיים לשנת 2019 מטעם המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית, מייסד ובעלים של המשרד לתכנון הנדסי, דוד מהנדסים, יחד עם רעייתו יעל דוד.

## ביוגרפיה
ממוזער|213x213 פיקסלים|ישראל דוד והוריוישראל דוד נולד בבוקרשט בשנת 1955, הוא בן יחיד לזוג ניצולי שואה. בשנת 1964 עלה עם הוריו לישראל. הם שוכנו במבנה עולים בקטמון ט' בירושלים. לאחר שנתיים עברה המשפחה להתגורר בפתח-תקווה, שם למד בבית-הספר היסודי הוברמן, וסיים במחזור השני. בתיכון למד באורט טכניקום בגבעתיים במגמת אדריכלות. בין השנים 1973–1974 המשיך ללימודי העתודה האקדמית במסלול הנדסאי אדריכלות.

בין השנים 1975–1978 שירת בצה"ל בחיל המודיעין בחטיבת המחקר.ממוזער|209x209 פיקסלים|ישראל דוד צבא, 1975

דוד השלים בטכניון לימודי תואר ראשון ותואר שני במסלול הנדסה אזרחית, את שניהם סיים בהצטיינות יתרה כמצטיין נשיא. לאחר השלמת הלימודים החל לעבוד כשכיר בכמה משרדי תכנון הנדסי.שמאל|ממוזער|227x227 פיקסלים|יעל וישראל ביום הכלולות, 1984
במהלך לימודי התואר השני הכיר את אשתו, יעל. הזוג התחתן בשנת 1984 ולהם שלוש בנות. בשנת 1990 הקימו משרד לתכנון הנדסי (דוד מהנדסים בע"מ), אותו הם מנהלים יחד עם שלושה שותפים שהצטרפו במהלך השנים. המשרד מונה נכון ל כ-200 מהנדסים והנדסאים.

## קריירה ומיזמים בולטים

ממוזער|241x241 פיקסלים|מגדלי עלית ומגדל משה אביב 2024
ממוזער|241x241 פיקסלים|הדמיות אדריכליות: ביונד, תוה"א, ספירלה, ורטיקל
בין המבנים שתוכננו על ידי המשרד: מגדל עזריאלי שרונה, מגדל משה אביב, מגדלי תוצרת הארץ, מגדל האשפוז על שם תד אריסון, מגדלי אקסצ'יינג', התחנה המרכזית של ירושלים, בית החולים אסותא רמת החייל, מלון מלכת שבא, מגדל איילון, מגדלי דה וינצ'י, מגדלי מידטאון, מגדל אלקטרה.

## פעילות ציבורית

דוד חבר במועצת הנדסה ואדריכלות במשרד הכלכלה והתעשייה ו-משרד העבודה ויועץ למוסדות תכנון ועיריות שונות בישראל.

משמש כנציג מדינת ישראל במועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית.

משנת 2004 משמש מ"מ מקום יו"ר איגוד המהנדסים, וכסגן יו"ר לשכת המהנדסים עד 2022. בנוסף, משמש יו"ר מועצת המומחים והבוררים בלשכה.

חבר בדירקטוריון של מכון התקנים הישראלי מ-2009. שימש כיו"ר בפועל של המכון במשך שתי קדנציות, עד למינוי יו"ר קבוע.

## קישורים חיצוניים

* ישראל דוד ברשימת הזוכים בפרס מפעל חיים מטעם המועצה לבניינים גבוהים וסביבה אורבנית, אתר CTBUH
* Dun's - דירוג משרדי תכנון הנדסי לשנת 2024, באתר Dun's 100
* הפרופיל האישי של אינג' ישראל דוד, באתר ה-CTBUH (המועצה הבינלאומית לבניית גורדי שחקים)
* ישראל דוד, מנהל ובעלים של חברת דוד מהנדסים, בראיון למרכז הנדל"ן, באתר YOUTUBE
* ישראל דוד, "מר הנדסה", מנכ"ל ובעלים בחברת 'דוד מהנדסים בע"מ', הוא איש השבוע של מרכז הבנייה הישראלי, באתר מרכז הבנייה הישראלי
* ראיון חגיגי עם מהנדס ישראל דוד (M.Sc) מבכירי המהנדסים בארץ, ממובילי הדעה בענף הבנייה, בארץ ובחו"ל, באתר קבוצת CivilEng

## הערות שוליים

קטגוריה:חיילי אגף המודיעין
קטגוריה:בוגרי אורט טכניקום
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:מהנדסים אזרחיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
הדיוויזיה ה-232 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-232** (בגרמנית: **232. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
[ממוזער| [אקארד פון גבלנץ|אקארד פרייהר פון גבלנץ]]
דיוויזיית חיל הרגלים ה-232 הוקמה ב-26 ביוני 1944 במחוז הצבאי ה-9 כדיוויזיה של גל הגיוס ה-27. היא הוקמה בבסיס האימונים הצבאי של *Wildflecken* מדיוויזיית הצללים של *Wildflecken*, ששימשה גם לחידוש דיוויזיית הרגלים ה-715 בתחילת חודש יוני 1944. דיוויזיית הרגלים ה-232 כללה בתחילה את רגימנטים הגרנדירים 1043, 1044 ו-1045, וכן את רגימנט הארטילריה 232. המפקד היחיד של הדיוויזיה לאורך שירותה היה אקארד פון גבלנץ.

באוגוסט 1944 נפרסה הדיוויזיה בעתודת פלגת הארמייה ליגוריה בזירה האיטלקית. בפברואר 1945, הדיוויזיה לחמה בהרי האפנינים כחלק מהקורפוס ההררי ה-51.

דיוויזיית הרגלים ה-232 נכנעה לכוחות האמריקאים באזור שבין ברשה למילאנו.

## קישורים חיצוניים

* הדיוויזיה ה-232 באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

232
מסחור

**מסחור** הוא התהליך של הצגת מוצר חדש או שיטת ייצור לשוק, כלומר, ההפכה שלו לזמין לקהל הרחב. המונח נתפס לעיתים קרובות כהכנסת מוצר לשוק ההמוני, אך הוא כולל גם את המעבר משלב הפיתוח והמחקר לשוק החופשי, גם אם זה בקנה מידה מוגבל. טשלב המתקדם במחקר ופיתוח, הדורש זמן והשקעה כספית, מכוון להפיכת המוצר או השיטה להצעה מסחרית משתלמת.

השקת מוצר חדש היא השלב הסופי בפיתוח מוצר חדש. בנקודה זו, פרסום, קידום מכירות ומאמצים שיווקיים נוספים מעודדים את הביקוש המסחרי של המוצר או השיטה. מעבר למסחור, שבו טכנולוגיות נכנסות לעולם העסקים, ישנו התהליך של התפשטות לצרכן, בו הטכנולוגיות הופכות לסחורות צרכניות, כפי שקרה למחשבים שעברו מהמעבדה לעולם העסקי ולאחר מכן לבית, לכיס או לגוף.

## תהליך
התהליך של מסחור מתחיל עם שלב הרעיונות, אשר רבים רואים אותו כפתח של משפך. למרות שרבים מהרעיונות נכנסים לחלק העליון של המשפך, רק מעט מהם בסופו של דבר מתקדמים לכיוון היישום. שלב הרעיון מנסה ליצור מוצרים ושירותים חדשים המספקים תשובה לדרישות הצרכנים שלא נענו עדיין, והעיצובים הפונקציונליים ביותר מתיישבים עם מודל העסק של החברה, על ידי הצעת יתרונות גבוהים בעלות נמוכה.

שלב הרעיון שואף לכלול תפיסה שיווקית המוכרת בשם "ארבעת ה-Ps", שמסמלת מוצר, מחיר, מקום וקידום מכירות. לעיתים קרובות מתייחסים לזה כתערובת השיווק, חברות משתמשות בקונספט זה כדי לקבוע אילו מוצרים ליצור, באילו נקודות מחיר למכור אותם, את בסיס הלקוחות שהן מעוניינות לפנות אליו, ואת הקמפיינים השיווקיים שיתמרנו במטרה להוציא את הסחורה מהמדפים.

על מנת שמוצר פוטנציאלי יהיה מתאים למסחור, נדרש שמאמצי המחקר והפיתוח (R&D) יציגו דרגה של ערך ציבורי שעשוי להביא לזינוק ברווחיות עבור החברה. בשלב התהליך העסקי, נעשות שיקולים בנוגע לאפשרות היישום, העלויות, והתכנון של אסטרטגיית מסחור אפשרית.

עם זאת, שלב הגורמים המעורבים בדרך כלל כולל חשיבה על מי הם הקהלים והגורמים המעורבים למוצר או שירות שמוסחרים. כדי שהמסחור יצליח באמת, חובה על החברה לענות על צורכי הלקוחות והגורמים המעורבים כאחד.

## הערות שוליים

קטגוריה:מסחר
הדיוויזיה ה-404 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-404** (בגרמנית: **Division Nr. 404**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
### הדיוויזיה למשימות מיוחדות ה-404
**הדיוויזיה למשימות מיוחדות ה-404** הוקמה כסגל דיוויזיוני ב-24 באוקטובר 1939; מאמצע דצמבר כמפקדת דיוויזיה; היא הוקמה בדרזדן והופקדה על הנהגת יחידות הרובאים של המחוז הצבאי הרביעי, שהורכב מחיילים מבוגרים. ב-25 בספטמבר 1942 שונה שמה של הדיוויזיה ל**דיוויזיה מס' 404**.

### הדיוויזיה מס' 404
במקום הדיוויזיה מס' 154, שהועברה לגנרלגוברנמן, הוטל על הדיוויזיה מס' 404 להוביל את כוחות התחלופה במחוז צבאי IV. בסוף מרץ 1945 הועברה הדיוויזיה לאזור ליבן - גרליץ - באוצן ולאחר מכן התארגנה מחדש.

### דיוויזיית התחלופה והאימונים ה-404
הדיוויזיה הוקמה בתחילת אפריל 1945 ישירות מדיוויזיה מס' 404 ללא שינוי במבנה שלה והוכפפה לארמיית הפאנצר הרביעית בקבוצת ארמיות מרכז. הדיוויזיה הייתה גם רשומה כדיוויזיית הרגלים ה-404.

היחידה נפרסה באפריל 1945 עם חיילי ההכשרה בלוסטיה נגד הצבא האדום ולאחר מכן נלקחה בשבי האמריקאי יחד עם כוחות הארמייה השביעית בסקסוניה באזור פלאואן - צוויקאו במאי 1945.

באפריל 1945 נפרסו יחידות של הדיוויזיה סביב שטולברג כאשר בית המשפט הצבאי ירה בראש העיר יוהנס פרידריך. לא ברור אם חברי הדיוויזיה היו מעורבים ישירות ברצח.

## מפקדים
* ארתור שוברט (24 באוקטובר 1939 – סוף אוקטובר 1939)
* קרל מדרהולזץ (סוף אוקטובר 1939 – סוף נובמבר 1939)
* ארתור שוברט (סוף נובמבר 1939 – סוף ספטמבר 1942)
* פריץ פון ברודובסקי (25 בספטמבר 1942 – 14 במרץ 1943)
* אקארד פון גבלנץ (14 במרץ 1943 – 1 ביולי 1944)
* הרמן מאייר-רבינגן (1 ביולי 1944 – 29 בינואר 1945)
* גרהרד שטורט (29 בינואר 1945 – 20 באפריל 1945)
* יוזף שרטר (20 באפריל 1945 – 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה למשימות מיוחדות ה-404 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* הדיוויזיה ה-404 באתר lexikon-der-wehrmacht 

404
סעדיה עמור

הרב **סעדיה עמור** (לפני ה'תק"ס, 1800 - אחרי ה'תרל"ח, 1878) היה פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של אלג'יר במחצית השנייה של המאה התשע עשרה.

## קורותיו
נולד במדינת אלג'יריה, נראה ששהה בעיירה בלידה לפחות שמונה שנים, משנת תק"ף עד תקפ"ח ואפשר ששימש שם ברבנות. לא יאוחר מאייר ה'ת"ר (1840) כבר שהה בעיר אלג'יר. נכון לשנת תר"ח (1848), נמנה עם רבני העיר החשובים לצד רבי שאול מועטי והרב אהרן מיכאל וייל. גם בשנת תרי"ט (1859) הוא חתום כדיין רביעי בבית הדין בראשות הרב שאול מועטי, והרב דוד מועטי, והרב יעקב סמאגה. יחד עם חברי בית הדין, רבי סעדיה יצא להגן על הרב אברהם אנקווה מפני התקפתו של רבי משה סבעון מאוראן, שהחרים את ספרו 'זבחים שלמים'. לא יאוחר משנת תרל"ח (1878) התמנה לאב בית הדין ורבה של אלג'יר, לצד הרב שמואל אבולכ'יר והרב יוסף דאדון. בכתביו השתמרו קינות וסדרי תפלה. חלקם נדפסו על ידי הרב אליהו גיג'.

נפטר לא יאוחר משנת תרמ"ח.

רבי יוסף משאש הזכיר ביצירתו מספר פסיקות של רבי סעדיה עמור, אך לא ברור אם התכוון לרבי סעדיה זה, או לרבי סעדיה קדמון יותר משנות הת'.

## הערות שוליים

קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:אלג'יר: רבנים
The Platinum Collection (אלבום של אניגמה)

***The Platinum Collection*** (בעברית: **אֹסֶף הַפְּלָטִינָה**) הוא מארז תקליטורים של הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה. המארז כולל שלושה תקליטורים בסך הכול – התקליטור הראשון כולל את הרצועות הפופולריות ביותר של הפרויקט המוזיקלי משנים קודמות, התקליטור השני מורכב מרמיקסים, והתקליטור השלישי כולל רצועות שלא יצאו עד כה, שהולחנו והופקו על ידי המפיק המוזיקלי הגרמני-רומני מיכאל קרצו. עטיפתו כוללת את "הגבירה עם ההרמין" (צ'צ'יליה גלראני) כפי שצוירה בקירוב; 1489–1491 מאת לאונרדו דה וינצ'י.

## רשימת רצועות
### תקליטור ראשון

### תקליטור שני

### תקליטור שלישי

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2009
קטגוריה:אלבומי אניגמה
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת EMI רקורדס
קוסן דה ליון

ממוזער|250px|קוסנים של ליון
**קוסן דה ליון** (בצרפתית: **Coussin de Lyon**; מילולית **כרית של ליון**) הוא התמחות מתוקה של ליון, צרפת, המורכבת משוקולד ומרציפן ונוצר על ידי וואזן , שוקולטייר צרפתי. יצירת הקונדיטוריה היא חתיכת מרציפן ירוק בהיר, עם פס ירוק כהה, במילוי גנאש שוקולד בטעם ליקר קוראסאו.

## היסטוריה
במהלך מגפת הדבר ב-1643, נשבעו חברי מועצת העיר של ליון לארגן תהלוכה בפורבייר , אחד הרבעים של ליון כדי להפציר במרים, אם ישו להציל את העיר. הם נשאו נר שעווה של 3.2 ק"ג וכתר זהב על כרית משי. זה נתן לשוקולטייר Voisin, שבסיסו בליון מאז 1897, את הרעיון להשתמש בצורת הכרית כדי ליצור את הממתק הזה ב-1960. הוא הפך לממתק הצרפתי הפופולרי ביותר המכיל גנאש שוקולד.
ממוזער|250px| חתך של קוסן
המעדן הזה הפך לפופולרי מאוד. אפשר לקנות את ה"כריות" בנפרד, וגם בקופסאות קטיפה שמזכירות את הצורה המקורית של כרית משי.

למשפחת בוקו יש מונופול בשיווק הקוסן, שהיא מייצרת ברשת החנויות הקמעונאיות שלה ברחבי אזור רון-אלפ ובמרסיי. בשנת 2010, מנהל החברה פול בוקו אמר כי Voisin ייצרה 94 טון של קוסן דה ליון מדי שנה וכי הייצור גדל ב-10% משנה לשנה. המשפחה אינה משתמשת בקמעונאים גדולים כדי לשווק את המוצר שלה.

## לקריאה נוספת
* מטבח ליונז
* רשימת מאפים

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של חברת Voisin
## הערות שוליים

קטגוריה:מרציפן
קטגוריה:שוקולד
קטגוריה:המטבח הצרפתי: מאפים
Eppur si muove

***Eppur si muove*** (בעברית: **וְאַף עַל פִּי כֵן נוֹעַ תָּנוּעַ**) הוא המיני-אלבום הראשון של הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה.

את המיני-אלבום הוציאו במהדורה מוגבלת ביוון בלבד.

## רקע
המיני-אלבום פורסם על גבי תקליט 12 אינץ' בלבד, על אף שכל ארבע הרצועות היו זמינות בחנות האייטונס והופיעו גם כרצועות בונוס ב-*[[A Posteriori|A Posteriori Video Album]]*, שפורסם ב-15 בדצמבר 2006. חלק מהרמיקסים תוכננו להיכלל במהדורת הפרייבט לאונג' רמיקס, שהועלתה לחנות האייטונס ב-18 במרץ 2007 בגרמניה וב-26 במרץ בשאר אירופה.

הרמיקסים נעשו על ידי המוזיקאי ז'אן פ. קוצ'ויס ("Dreaming of Andromeda" (ז'אן פ. קוצ'ויס רמיקס)), וולפגנג פילץ ("" (בוקה ג'וניור רמיקס)), ראלף הילדנבאוטל ("The Alchemist" (חזון האלכימאי מאת ראלף הילדנבאוטל)) וטוקאדיסקו ("Eppur si muove" (טוקאדיסקו רמיקס)).

"Eppur si muove", מאוית לסירוגין "". בשפה העברית הוא מבוטא בתור "ואף על פי כן נוע תנוע" – זוהי אמרה המיוחסת למתמטיקאי, הפילוסוף והפיזיקאי האיטלקי גלילאו גליליי (1564–1642). על פי המסופר, אמר גלילאו את האמרה ב-1633 לאחר שנאלץ לחזור בו מתפיסותיו המדעיות כי כדור הארץ סובב את השמש (המודל ההליוצנטרי).

## רשימת רצועות
מוציא לאור: 1-2-3 מיוזיק/קרוקודייל מיוזיק.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2006
קטגוריה:אלבומי אניגמה
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
Enigma: Classic Album Selection

***Enigma: Classic Album Selection*** (בעברית: **אֵנִיגְמָה: לֶקֶט אַלְבּוֹמִים קְלָאסִי**) הוא מארז תקליטורים של הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה. המארז כולל את חמשת אלבומי האולפן הראשונים של אניגמה,  (1990),  (1993),  (1996),  (2000) ו- (2003). זהו אוסף של חמישה אלבומים של תקליטורים מחודשים. המארז מגיע בקרצון ומכיל חמישה שרוולי קרצון עם הדיסקים. אין חוברות כלולות.

## רשימת רצועות
האלבום כולל את כל הרצועות והשירים הנכללים בחמשת האלבומים הבאים:
*  – אלבום הבכורה של אניגמה משנת 1990.
*  – אלבום האולפן השני של אניגמה משנת 1993.
*  – אלבום האולפן השלישי של אניגמה משנת 1996.
*  – אלבום האולפן הרביעי של אניגמה משנת 2000.
*  – אלבום האולפן החמישי של אניגמה משנת 2003.
## קישורים חיצוניים

* Enigma: Classic Album Selection באתר Discogs

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2013
קטגוריה:אלבומי אניגמה
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת EMI רקורדס
צ'ארלס שלדון

**צ'ארלס הנרי שלדון** (באנגלית: **Charles Henry Sheldon**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית בשנים 1893–1897.
## ראשית חייו
צ'ארלס שלדון נולד בעיירה ג'ונסון שבוורמונט, כשלישי מבין ארבעת ילדיהם של גרשאם ומרי (לבית בראון) שלדון. אביו נפטר ב-1844. מגיל 12 ועד גיל 18 עבד שלדון כפועל בחווה, ולאחר מכן עבד בחנות. הוא הצטרף אל התנועה לביטול העבדות. ב-23 בנובמבר 1861 התגייס שלדון לפלוגה E של רגימנט הרגלים השביעי של ורמונט, ולאחר מכן נכנס לשירות פעיל כסמל בעיר ראטלנד שבוורמונט. ב-13 ביולי 1865 הוא קודם לדרגת קפטן ושוחרר בבראונסוויל, טקסס. שנתו האחרונה בשירות צבאי עברה עליו בספר המערב. לאחר שחרורו הוא נכנס לעסקי המסחר במחוז פופ שבאילינוי. רעייתו הראשונה של שלדון, מרי וולטרס שלדון, נפטרה ב-1874, ולשניים לא נולדו ילדים. רעייתו השנייה הייתה מרתה פריזל שלדון, ולשניים נולדו שלושה ילדים.
## בדקוטה הדרומית
לאחר שהתגורר כמה שנים בשיקגו, עבר שלדון להתגורר בעיר גרוטון שבטריטוריית דקוטה (כיום בתחומי דקוטה הדרומית) בשל מצב בריאותו של בנו, ג'יימס. הרופאים אמרו לשלדון שרק אקלים צפוני יסייע לבנו, שסבל ממלריה. שלדון התיישב על קרקע ממשלתית והיה לחוואי. ב-1886 הוא נכנס לפוליטיקה, כאשר הוא ייצג את מחוז הבחירה ה-12 בבית המחוקקים של הטריטוריה שכלל את מחוזות דיי, רוברטס, גרנט וקודינגטון, עד 1887. ב-1890 היה שלדון נציג מחוז דיי במשלחת של הוועידה המדינתית של המפלגה הרפובליקנית שהתקיימה בעיר מיטשל שבדקוטה הדרומית. בוועידה של 1892 נבחר שלדון כמועמד המפלגה למשרת מושל דקוטה הדרומית, ובבחירות הכלליות הוא ניצח הן את המועמד העצמאי א.ל. ואן אודסל, והן את מועמד המפלגה הדמוקרטית פיטר קוצ'מן. שלדון כיהן כמושל דקוטה הדרומית מ-3 בינואר 1893 ועד 1 בינואר 1897.
## שנותיו האחרונות
לאחר תום כהונתו כמושל פרש שלדון לחוותו שליד העיר פיירפוינט. בבחירות של 1898 הוא יצא למסע נאומים מטעם הרפובליקנים, אך נפל למשכב עקב הצטננות. את נאומו האחרון הוא נשא בעיר דדווד ב-15 באוקטובר.

צ'ארלס שלדון נפטר בדדווד חמישה ימים לאחר מכן, ב-20 באוקטובר 1898 כתוצאה מדלקת ריאות. הוא נטמן בבית הקברות של פיירפוינט.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1447-1448.


## קישורים חיצוניים
* צ'ארלס שלדון באתר אגודת המושלים הלאומית 
* צ'ארלס שלדון באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ורמונט
קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1840
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1898
שוקט

**שוקט** (בצרפתית: **Chouquette** או **Petit choux**) הם פחזניות קטנות עם סוכר גבישי, חתיכות קטנות של פטיסרי צרפתי המורכבות מכדורים קטנים של בצק רבוך, מסוכר ואפוי. המונח היה ידוע במאה ה-16, והוא יושם במקור על כדורים מלוחים קטנים. מאז סוף המאה ה-17 השוקטים מתוקים.

## היסטוריה
במילון "המלווה של אוקספורד לאוכל" , סופר האוכל אלן דוידסון  כותב שהמונח הוא ותיק: "זעקת רוכלי הרחוב במאה ה-16 הייתה 'Choux, petits choux, tout chauds' (שו, שו קטן, הכול חם). לפי  (אוצר הבריאות), שפורסם על ידי ז'אן-אנטואן איגטאן ב-1607:

מילון הלשונות הצרפתיות והאנגליות של רנדל קוטגרייב (1611) נותן את שם לפריט אוכל זה כ-"tichous" - "עוגות קטנות עשויות מביצים ופרחים עם מעט חמאה" (ולפעמים גבינה ביניהן) הנאכלות בדרך כלל עם סוכר ומי ורדים.

דוידסון מתאר את השוקטים כאחד מהפריזאיות הפופולריות ביותר - "אוכלים בשעת תה כשהם חמים ורכים, כי הם יבשים למחצה בזמנים אחרים". לפעמים בונים מהם עוגות חתונה, כמו קרוקמבוש, עם קרם פטיסייר בפנים.

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הצרפתי: מאפים
נמל התעופה הבין-לאומי של קנזס סיטי

ממוזער| נמל התעופה ממזרח
ממוזער| בסיס השיפוץ קנזס סיטי  ב-2007
**נמל התעופה הבין-לאומי של קנזס סיטי** (IATA: **MCI**, ICAO: **KMCI**) (במקור **נמל התעופה הבין-לאומי מרכז היבשת**) הוא נמל תעופה ציבורי בקנזס סיטי, מיזורי הממוקם  מצפון-מערב למרכז העיר קנזס סיטי. נמל התעופה נפתח ב-1972 וב-2023 הושלם מתחם חדש בשדה התעופה, שהחליף את הישן. נמל התעופה החליף את נמל התעופה העירוני של קנזס סיטי (MKC) ב-1972, כאשר כל טיסות התעופה הסדירות של עברו מ-MKC ל-MCI. הוא משרת את אזור המטרופולין של קנזס סיטי ומהווה כנמל התעופה העיקרי לנוסעים בחלק גדול ממערב מיזורי וממזרח קנזס.

נמל התעופה משתרע על פני  ויש לו שלושה מסלולי טיסה. נמל התעופה תמיד היה נמל תעופה אזרחי ומעולם לא הוקצה לו יחידה של המשמר הלאומי האווירי. מאז השבתת המגפה ב-2020, מספר המראות המטוסים הסדירות בימי השיא מתאושש בהתמדה. נכון לאוקטובר 2022, היו בממוצע 303 נחיתות והמראות יומיות. שירות ללא הפסקה הוצע ל-47 נמלי תעופה, הכוללים את קנקון, מפרץ מונטגו, סן חוסה דל קאבו וטורונטו.

## מתקנים
### טרמינלים
ממוזער| אולם ההמראות של הטרמינל החדש
לנמל התעופה יש טרמינל יחיד עם 40 שערים ושני מתחמים: במתחם A יש 13 שערים (A1–A20) ובקונקורס B 27 שערים (B40–B69).

## סטטיסטיקה
[ממוזער| [בואינג 737 הדור הבא|מטוס בואינג 737-700 של סאות'וווסט איירליינס מתכונן לנחיתה.]]

### יעדים מובילים

### נתח שוק של חברות תעופה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קנזס סיטי
קנזס סיטי
טרנדון ווטפורד

**טרנדון נלסון ווטפורד** (באנגלית: **Trendon Nelson Watford**; נולד ב-9 בנובמבר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת פילדלפיה 76' מליגת ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד.

## קריירת מכללות
ווטפורד נולד בברמינגהאם שבאלבמה, ובין השנים 2019–2021 למד באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה (LSU). לאורך שתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה העמיד ממוצעים של 14.9 נקודות, 7.3 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים למשחק.

## קריירה מקצועית
### פורטלנד טרייל בלייזרס
ווטפורד לא נבחר בדראפט ה-NBA 2021, אולם חתם אחרי הדראפט על "חוזה דו-כיווני" בפורטלנד טרייל בלייזרס, ובפברואר 2022 הומר חוזהו לחוזה NBA רגיל. ב-12 במרץ 2022 קלע שיא קריירה של 27 נקודות, במשחק מול וושינגטון ויזארדס. בשתי עונותיו עם הטרייל בלייזרס קלע 7.5 נקודות בממוצע למשחק.

### ברוקלין נטס
באוגוסט 2023 חתם ווטפורד על חוזה לעונה אחת בברוקלין נטס.

## סטטיסטיקות הקריירה
### בעונה הסדירה של ה-NBA

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:ברמינגהאם: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אלבמה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני ברוקלין נטס
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
אנדרו לי

**אנדרו אריקסון לי** (באנגלית: **Andrew Ericson Lee**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הפופוליסטית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית השלישי.
## ראשית חייו
אנדרו לי נולד ליד ברגן שבנורווגיה (אז בשליטת האיחוד השוודי-נורווגי), כבנם של אריק לי ואוגוסטה (לבית ג'ונסון) לי. כשהיה ילד צעיר, היגרה המשפחה לארצות הברית, ואת ילדותו הוא העביר בחווה במחוז דיין שבוויסקונסין. ב-1867 עבר לי לטריטוריית דקוטה והתיישב בעיר ורמיליון. ב-1869 הוא פתח עסק מסחרי בשותפות עם צ'ארלס א. פרנטיס. ב-1872 נשא לי לאישה את אנני מ. צ'אפל, ולשניים נולדה בת אחת. לי היה גיסם של האנס גנדרסון וליימן בורגס, שנייהם כיהנו כחברי בית הנבחרים של טריטוריית דקוטה. הוא היה דודו של קארל גנדרסון, שגם הוא כיהן כמושל דקוטה הדרומית.
## קריירה
ב-1896 התמודד לי בבחירות למשרת מושל דקוטה הדרומית כמועמד המפלגה הפופוליסטית, וניצח את א. א. רינגסרוד בהפרש של 319 קולות בלבד. לתקופת כהונתו השנייה הוא נבחר כמועמד מפלגת המיזוג , ברית של פוליטיקאים עצמאיים במדינה, שהוקמה ב-1896 כאיחוד של דמוקרטים, רפובליקנים תומכי תקן הכסף, ופופוליסטים שהתנגדו למצע המפלגה הרפובליקנית במדינה. לי היה מושל דקוטה הדרומית היחידי שלא בא משורות המפלגה הרפובליקנית עד לבחירתו של ויליאם בולו ב-1926. סוגיה מרכזית במהלך תקופת כהונתו של לי כמושל הייתה חיסול חוסר היעילות והניהול הכושל בממשלת המדינה. נושא נוסף היה הארגון מחדש וההחזרה של המיליציה המדינתית ששירתה בפיליפינים במלחמת ארצות הברית-ספרד.

ב-1900 נבחר לי כמועמד המפלגה הפופוליסטית לקונגרס של ארצות הברית, והוא נאם אז בוועידת המפלגה שהתקיימה אז בסו פולס. בבחירות הכלליות, שבהן נחלו הרפובליקנים סדרה של ניצחונות, נוצח לי, ובכך הסתיימה השפעתם הפוליטית של הפופוליסטים בדקוטה הדרומית. ב-1908 הוא התמודד ללא הצלחה, הפעם מטעם הדמוקרטים, למשרת מושל דקוטה הדרומית.
## מותו
אנדרו לי נפטר בביתו שבוורמילון ב-19 במרץ 1934, יום לאחר יום הולדתו ה-87. הוא נטמן, כמו כל בני משפחתו ובני משפחת גנדרסון, בבית הקברות בלאף שבעיר.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1448.


## קישורים חיצוניים

* אנדרו לי באתר אגודת המושלים הלאומית 
* אנדרו לי באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הפופוליסטית
קטגוריה:מהגרים מנורווגיה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1847
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1934
הדיוויזיה ה-209 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-209** (בגרמנית: **209. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
דיוויזיית הרגלים ה-209 הייתה אחת הדיוויזיות שנפרסו לקראת הפלישה לפולין כחלק מגל הגיוס השלישי. היא הקומה לראשונה ב-26 באוגוסט 1939 בקומוטאו במחוז הצבאי הרביעי. היא כללה בתחילה את רגימנטים הרגלים 304, 394 ו-414, וכן את רגימנט ארטילריה 209.

הדיוויזיה נפרסה בעתודת הארמייה הראשונה (ארווין פון ויצלבן) תחת קבוצת ארמיות C (וילהלם ריטר פון לב), שהופקדה על ההגנה על גבולה המערבי של גרמניה עם צרפת. עד נובמבר, היא הועברה לקורפוס ה-32 והועברה לפולין הכבושה. הדיוויזיה הוצבה בגבול המזרחי עם ברית המועצות בעוד הכוחות העיקריים של הצבא התמקדו במערכה על צרפת.

בעקבות צו מ-24 ביולי 1940, הדיוויזיה פורקה ב-24 באוגוסט 1940. רגימנטים הרגלים 304 ו-394 הפכו לרגימנטים רובאים 304 ו-394 כחלק מדיוויזיית הפאנצר השנייה ודיוויזיית הפאנצר השלישית. גדוד ההנדסה של הדיוויזיה צורף לדיוויזיית הפאנצר ה-11, מחלקת המודיעין הפכה לחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-18 שהוקמה לאחרונה. רגימנט הרגלים 414 שימש לשמירה על שבויים.

## מפקדים

* הנס שטנגל (1 בספטמבר 1939 – 7 בינואר 1940)
* וולף שדה (7 בינואר 1940 – 24 באוגוסט 1940)

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-209 באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

209
Sony Pictures Television

**** היא חברת הפקות טלוויזיה אמריקאית. מטה החברה נמצא במתחם אולפני סרטי סוני בעיר קולבר סיטי שבמדינת קליפורניה אשר בארצות הברית. החברה היא חברת בת של חברת סרטי סוני אשר בעצמה חברת בת של הקונצרן היפני סוני.

החברה שנוסדה ב-1948 התפתחה עם השנים לאחת מחברות הפקת והפצת תוכני הטלוויזיה המובילות בעולם, אשר עומדת מאחורי ההפקות של תוכניות טלוויזיה עטורות פרסים ופופולריות במיוחד בז'אנרים שונים.

## היסטוריה
החברה נוסדה ב-1947 כ-Pioneer Telefilms על ידי ראלף קון, שאביו ודודו ייסדו את אולפני Columbia Pictures. בשנת 1948 נרכשה החברה על ידי Columbia Pictures, שמה שונה ל-"Screen Gems" והיא הפכה לחטיבת הטלוויזיה של Columbia Pictures. בתחילת הדרך התמקדה החברה בהפקת תוכניות בתקציב נמוך עבור הטלוויזיה אשר הייתה מדיום חדש למדיי באותה התקופה. בעשורים הבאים Screen Gems ההייתה אחראית בין היתר להפקת התוכניות הפופולריות "The Donna Reed Show", "Bewitched" ו-"The Partridge Family".

בשנת 1974 שונה שמה של החברה ל-"Columbia Pictures Television" בשל התפקיד המרכזי יותר שהיה כעת לחברה בחברת סרטי קולומביה. לאורך שנות השמונים והתשעים המשיכה החברה להפיק תוכניות טלוויזיה רבות, כולל הסדרות הפופולריות "סיינפלד", "צעירים חסרי מנוח", ו"שובר שורות".

בשנת 1994 התמזגה החברה עם האולפן TriStar Television.

בשנת 2002 הקונצרן היפני סוני רכש את Columbia Pictures, כולל את חטיבת הטלוויזיה של החברה, ובעקבות כך הוחלט לשנות את שם החברה ל Sony Pictures Television Inc.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סוני
קטגוריה:חברות הפקת טלוויזיה בארצות הברית
אורז חום

**אורז חום** או **אורז מלא** הוא סוג של דגן מלא שבו הוסרה הקליפה החיצונית הבלתי אכילה. סוג זה של אורז נמכר ללא קליפתו החיצונית אך כולל את הסובין ושכבת הנבט שלו, המעניקים לו את צבעו החום.

אורז לבן הוא אותו סוג דגן שבו מוסרים גם הסובין והנבט. אורז אדום, אורז זהוב ואורז שחור (הנקרא גם אורז סגול או אורז אסור) הם סוגים שונים של אותו דגן שבהם יש קליפות חיצוניות בצבעים שונים.

## זמן בישול
לרוב, אורז מלא זקוק לזמן בישול ארוך יותר מאורז לבן.

## אחסון
יצרני אורז מלא מצהירים על חיי מדף של 6 חודשים, שניתנים להארכה באמצעות איטום הרמטי, קירור או הקפאה.

## ערך תזונתי

אורז מלא ארוך מבושל מורכב מ־70% מים, 26% פחמימות, 3% חלבון ו-1% שומן. ב-100 גרם של אורז מלא מבושל יש 123 קלוריות, והוא משמש כמקור עשיר למנגן (כ-42% מצריכת המנגן היומית המומלצת). בנוסף, הוא משמש גם כמקור למגנזיום, זרחן, ניאצין ותיאמין (11%–17% מהצריכה היומית המומלצת).

## ארסן
ארסן מצוי בסביבה הטבעית ועלול להימצא בדגנים נפוצים, ביניהם אורז מלא. אף על פי שאורז עשוי לספוג יותר ארסן מדגנים אחרים, אורז נחשב חלק מתזונה מאוזנת. בישול אורז מלא במים חמים יכול להפחית את הארסן הלא אורגני ב־40%–60%, אף על פי שצורת הבישול הזו מפיחתה גם את כמות המיקרונוטריינטים.

## קישורים חיצוניים


* Manickavasagan, Annamalai (2017-08-22). Brown Rice. Springer. p. 33. .

## הערות שוליים

קטגוריה:אורז
פרידריך-וילהלם האוק

**פרידריך-וילהלם האוק** (בגרמנית: **Friedrich-Wilhelm Hauck**; 10 בינואר 1897 – 15 באפריל 1979) היה גנרל גרמני שפיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
האוק נולד ב-10 בינואר 1897 בברסלאו, שהייתה חלק מהקיסרות הגרמנית, והיה בנם של חבר מועצת המדינה לשעבר וחבר המועצה הממשלתי פאול האוק ואשתו לואיז, לבית וגנר. זמן קצר לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה, הוא התנדב לרגימנט ארטילריית השדה ה-6 (שלזיה ה-1 "פון פוקר"), ובאביב 1915 נפרס בשדות הקרב של מלחמת העולם הראשונה עם רגימנט ארטילריית השדה ה-104 החדש (באדן). ב-1917 מונה למועמד לקצונה וב-12 ביוני 1917 קיבל דרגת לויטננט במילואים. על פעולותיו בקרבות קיבל מץ את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף האוק לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-13 באוגוסט 1927 נשא לאישה את רות וייביג הצעירה ממנו בשלוש שנים וחצי, בתו של בעל האחוזה וקפטן הלנדווהר וילהלם אוגוסט וייביג בקיריץ. ב-1 באוגוסט 1931 הועלה לדרגת האופטמן, וב-1 בינואר 1936 הועלה לדרגת מיור, עם הוותק שנקבע ל-1 בדצמבר 1935. בסתיו 1936 הוא הוצב בתור קצין מטה בדיוויזיית הרגלים השנייה, וב-10 בנובמבר 1938, הוא הועבר למטה הקורפוס החמישי.

### מלחמת העולם השנייה
בתחילת מלחמת העולם השנייה הוא המשיך בתפקידו בקורפוס החמישי, וב-1 בינואר 1940 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט. במהלך המערכה על צרפת הוא מונה לראש המטה בפיקוד המיוחד הבכיר ה-37 ב-1 ביוני 1940, וב-1 בדצמבר 1940 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-18 בפברואר 1941 הוא מונה לראש מטה הארמייה ה-11. ב-6 ביולי 1942 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בכסף., וב-27 בנובמבר 1942, הוא מונה למפקד רגימנט הגרנדירים ה-386, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-218. ב-5 במרץ 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית הרגלים ה-305, וב-1 ביוני 1943 הועלה לדרגת גנרל-מיור. תחת פיקודו, דיוויזיית הרגלים ה-305 הייתה מעורבת בפשעי מלחמה באיטליה, אך הוא מעולם לא הואשם בכך. ב-1 במרץ 1944 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, וב-11 ביוני 1944 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-24 בנובמבר 1944 הוא מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-76, וב-7 בדצמבר 1944 הועבר לעתודת המפקדים. בינואר 1945 השתתף בקורס למפקדים מפקדים בהרשברג, ובאמצע ינואר 1945 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-64. ב-24 בינואר 1945 הוא מונה למפקד הקורפוס ההררי ה-51, וב-20 באפריל 1945 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים.

### לאחר המלחמה
הוא נלקח בשבי מלחמה במהלך כניעת קבוצת ארמיות C ב-2 במאי 1945 באיטליה. הוא שוחרר מהשבי האמריקני בתחילת 1948, ועבד עבור ארגון הסיוע האוונגלי, כמנהל משרדו של אויגן גרסטנמייר.

במשך שש שנים, הוא כתב בשם צבא ארצות הברית ובשיתוף פעולה של עוד שישה גנרלים גרמנים לשעבר, את "המבצעים של קבוצות הארמיות הגרמניות בחזית המזרחית 1941–1945, הזירה הדרומית". עם הערכת גנרל-אוברסט פרנץ האלדר, ומכתב תודה מהמפקד העליון של צבא ארצות הברית בגרמניה, הוא העביר את העבודה (16 כרכים) לארכיון הפדרלי-הצבאי בפרייבורג אים ברייזגאו.

לאחר מכן הוא התגורר באיברלינגן, עד מותו ב-15 באפריל 1979.

## קישורים חיצוניים

* פרידריך-וילהלם האוק באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בכסף
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1897
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1979
מונח מטרייה

**מונח מטרייה** הוא ביטוי או תיאור המשמש לכינוי קטגוריה רחבה של רעיונות, דברים, או תופעות שונות שיש להם דמיון או קשר מסוים. מונחי מטרייה מאפשרים לדון בקבוצה רחבה של נושאים תחת מונח אחד כללי, מה שמקל על התקשורת וההבנה במגוון תחומים, כולל מדע, חברה, אמנות, ועוד. לעיתים, שימוש במונח מטרייה עשוי להיות גם גורם לחוסר דיוק או להכללת יתר, מאחר שהוא מכליל תתי-קטגוריות ונושאים עדינים תחת כותרת אחת.

## תכלית
התכלית העיקרית של מונחי מטרייה היא לאפשר דיון רחב יותר ולהקל על התקשורת בין אנשים מתחומים שונים. הם מסייעים בהבנה ובניתוח של תופעות מורכבות על ידי סינתוז של רעיונות רבים תחת מסגרת כוללת אחת. בנוסף, הם יכולים לעזור לזהות ולהבין קשרים ודמיונות בין תופעות שונות.

## דוגמאות לשימוש
* במדע, מונחי מטרייה נפוצים בתחומים כגון ביולוגיה (למשל, "יונקים") וכימיה (למשל, "חומצות"). הם מאפשרים דיון ומחקר של קבוצות רחבות של תופעות תחת כותרת אחת.
* בתחום החברתי והתרבותי, מונחים כגון "מוזיקת פופ" או "זכויות אדם" מספקים אפשרות לדון בקבוצות רחבות של תופעות ורעיונות.
* בטכנולוגיה, המונח "בינה מלאכותית" מכליל מגוון רחב של טכנולוגיות ויישומים תחת מונח אחד.
* בדיווחי החדשות, "מיליציות פרו-איראניות" היא דוגמה לאיגוד רשימה של ארגוני טרור תחת מכנה משותף של תמיכה איראנית.

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים
מיליציות פרו-איראניות

**מיליציות פרו-איראניות** הוא מונח מטרייה למספר רב של מיליציות שיעיות (לעיתים גם סוניות) וארגוני טרור שפעלו או פועלים בחסות איראן ברחבי המזרח התיכון. הם מופעלים, מאומנים, מצוידים וממומנים על ידי כוח קודס של משמרות המהפכה האסלאמית. הם מופעלים בפרט על-ידי איראן לבצע פעולות טרור ומלחמה באמצעות שליח - מחד, נגד אויבי "ציר ההתנגדות" – ומאידך, נגד מדינת ישראל ונגד ארצות הברית.
* 22px חטיבת האימאם חוסיין (עיראק, לבנון ובעבר גם סוריה)
* 22x22 פיקסלים אל-חשד א-שעבי (עיראק)
* 22px גדודי האימאם עלי (עיראק)
* 22px עסאיב אהל אל-חק (עיראק)
* 22px תנועת א-נוג'בא (עיראק) 
* 22px גדודי חזבאללה (עיראק)
* 22px ההתנגדות האסלאמית בעיראק (עיראק) 
*  (בחריין)
* 22px חטיבת אבו אל-פדל אל-עבאס (סוריה) (פורק ב-2024)
* 22px א-סאברין (רצועת עזה) (פורק ב-2019)
המונח בדרך כלל מתייחס למיליציות פרו-איראניות בעיראק ולעיתים גם בסוריה ובלבנון, אם כי לא מציינים פעמים רבות ברשימה לעיל את ארגוני הטרור של החזבאללה ושל החות'ים בשל כך ששניהם הבולטים ביותר שבמיליציות השיעיות הפרו-איראניות, כשבנוסף לכך שניהם מוכרים מספיק בזכות עצמם גם מחוץ למזרח התיכון.

במהלך מלחמת חרבות ברזל רוב המיליציות פורקו או עזבו את ציר ההתנגדות והצטרפו חלקית לצבא עיראק.

## ראו גם
* גדודי אל-אשתר
* אל-חשד א-שעבי
* עסאיב אהל אל-חק
* תנועת א-נוג'בא
* כוח קודס
* משמרות המהפכה האסלאמית
* טבעת האש האיראנית

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: יחסי חוץ
קטגוריה:ציר ההתנגדות
קטגוריה:ארגוני טרור
בית כנסת בית אהרון (חלוואן)

**בית כנסת בית אהרון** (בערבית: **كنيس بيت أهارون**) הידוע גם בשם **מקדש בית אהרון** היה בית כנסת יהודי בחלוואן. הוא היה בית הכנסת היהודי הראשון ב-ח'דיוות מצרים, קהיר. המבנה הקטן הוקם בשנת 1892 כמרכז לקהילה היהודית.
התפילות האחרונות במבנה נערכו ב-1966, והוא נמכר ונהרס ב-1995.

## רקע
ממוזער|
משפחת מוסירי הייתה משפחה יהודית עשירה שהתבלטה בבתי המלון אינטרקונטיננטל, מנהאוס סבוי וסן סטפנו באמצעות דוד מוסירי. ב-1885 שכר דוד כמה פועלים יהודים מהרובע היהודי בקהיר להקים תחנת רכבת בחלוואן במסילה בין באב אל-לוק לחלוואן. מספר משפחות אלו התיישבו בחלוואן. הקהילה משכה אליה גם מספר יהודים עשירים, שהגיעה בשנות הארבעים לכ-70 משפחות. ראש הקהילה הראשון בחלוואן היה דוד מוסירי, ואחריו בנו אברהם מוסרי.

## היסטוריה
ממוזער|
בשנת 1892 הקים פליקס סוארס את בית הכנסת בית אהרון כמרכז לקהילה היהודית. מספר המתפללים בחורף עלה על חמישים איש מתושבי חלוואן ומבקריו, אך בקיץ היה קשה לאסוף מניין מכיוון שיהודים רבים עזבו את חלאוון לערי קיץ, במיוחד חוף ראס אל בר.

## אנשי בית הכנסת
ממוזער|שמות תורמים לבניית בית הכנסת
בין אנשי הדת של בית הכנסת חלוואן היו שושן, רבה הראשון של הקהילה, ושמואל ביזטי, שהיה גם שוחט תרנגולות עבור הקהילה, והגבאי מאיר סבאוני ואל-ג'בי חביב וידאל.

## בית ספר תלמוד תורה
[ממוזער|תלמידי בתי ספר יהודיים ב[תלמוד תורה]]
בתחילת שנות ה-40 הקימו בני הזוג יוסף ואסתר אזולאי תלמוד תורה. היו בו כחמישים נערים ונערות, בני 10 עד 15. הנושאים כללו את התפילות היהודיות, חגים, מזמורים והשפה העברית, והלימוד שם היה רק בימים ראשון וחמישי בכל שבוע, והשאר of the week the students studied at The Holy Family School.

## אדריכלות
* בית הכנסת הוקם בשנת 1892 בסגנון בזיליקה (סגנון בזיליקה: חלל מלבני המורכב משלושה מלבנים מבפנים, שהגדול שבהם הוא האמצעי), כמו רוב בתי הכנסת היהודיים.
* המרפסת העליונה, שהקיפה את אולם התפילה משלושה כיוונים מלבד הצד המזרחי, המכיל את המקדש, שימשה כאולם תפילה לנשים
* בית המקדש, המשמש את המזרח
* אולם התפילה נמצא בקומת הקרקע, ומימין לו הבמה באמצע האולם, המכונה "אל-מימר", שמקורה במילה הערבית "דוכן" (על פי ה"ב). אנציקלופדיה יהודית)
* שמותיהם של אלו שתרמו לבניית המקדש נחקקו בעברית ובצרפתית על ה"מימר".

## הריסת בית הכנסת
ממוזער|שרידי פיסות השיש של המקדש לאחר ההריסה הועברו לישראל
בית הספר נסגר ב-1948, ובית הכנסת התקיים בפעם האחרונה ב-1966. ב-1995 נמכר בית הכנסת ונהרס. כל מה שנותר ממנו היו כמה לוחות שיש. הם הועברו ליד יצחק בן-צבי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קהיר: בתי כנסת
קטגוריה:בתי כנסת ספרדיים