open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עזנה, קיסר אקסום

[ממוזער|שמאל|200px|כתובת עזנה ב[יוונית שבו מתועדים ניצחונותיו על מספר עמים שכנים]]
**עֵזָנָה** (געז: ዔዛና) היה קיסר קיסרות אקסום בין השנים 325–356 לערך שהיום ממוקמת בצפון אתיופיה, אריתריאה תימן, דרום ערב הסעודית, צפון סומליה, ג'יבוטי, צפון סודאן ודרום מצרים. הוא נשא בתואר "מלך סבא סאלחן חימיר ודו-ראיידן". הוא היה השליט הראשון של אקסום שאימץ את הנצרות בשנת 334. המסורת גורסת שעזנה ירש את אביו אלה אמידה כאשר עוד היה ילד, אמו סופיה שימשה כסגניתו.

הוא היה הקיסר הראשון לאחר זוסקאלס (שהיה השליט הידוע הראשון של אקסום) שהוזכר על ידי היסטוריונים בני זמנו. מה שהוביל את סטוארט מאנרו-האי לקבוע שעזנה היה "השליט המפורסם ביותר מבין קיסרי אקסום בתקופה שלפני כלב".

מחנכו האישי פרומנטיוס הסורי נתמנה על ידי הפטריארך אלכסנדריה לאבונה הראשון (געז:"אבינו",הגמון) של הכנסייה האורתודוקסית האתיופית. שרידי מכתב של קונסטנטיוס, קיסר רומא תומך המינות האריאנית שנשלח לעזנה ולאחיו סזאנה שבו ביקש לשלוח את פרומנטיוס לאלכסנדריה לבירור טעויות של דוקטרינה, מאנרו-האי מניח שעזנה התעלם או דחה את הבקשה..

עזנה השיק מספר קמפיינים צבאיים שאותם תיעד ברישומיו. זוג כתובות בשפת הגעז שנימצאו במרואה מהוות הוכחה למבצע שנעשה במאה הרביעית על ידי עזנה או יורשיו. יש חוקרים הסבורים שאקסום בעצם השמידה את ממלכת כוש ואחרים מנגד מציינים שהוכחות ארכאולוגיות מצביעות על החלשות פוליטית וכלכלית במרואה בסביבות 300 לספירה..

בכמה מהמטבעות שנטבעו בזמנו מופיע ביוונית המוטו TOYTOAPECHTHXWPA-"שיכול לשמח את האנשים". מספר מטבעות שנושאים את שמו נמצאו במספר אתרים ארכאולוגים בהודו בסוף שנות ה-90, מה שמרמז על קשרי מסחר בין המדינות.. מאפיין נוסף של אקסום לאחר שעזנה התנצר היה מעבר המטבעות מאיורים פגאנים לאיורים עם צלבים ובכך היה הראשון שטבע את הצלב על מטבעותיו. עזנה הקים גם אובליסקים רבים בממלכתו.

עזנה ואחיו סאזנה, קיבלו תואר של קדושים על ידי הכנסייה האורתודוקסית האתיופית וב-1 באוקטובר נקבע יום הזבח שלהם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שליטי אקסום
קטגוריה:קדושים אתיופים
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:פגנים שהתנצרו
מקוק ברברי

**מקוק ברברי** או **מָקוֹק גִּיבְּרַלְטָר** (שם מדעי: *Macaca sylvanus*) הוא קוף מקוק מהמשפחה קופים בעלי זנב. הוא נפוץ בהרי האטלס של אלג'יריה ומרוקו, בנוסף לאוכלוסייה קטנה בגיברלטר והוא הפרימט היחידי שחי בטבע באירופה, נוסף לאדם. על אף שהמקוק הברברי הוא חסר זנב, הוא אינו נחשב להומוניד.

המקוק הברברי נחשב למקוק הקרקעי ביותר. אורכו כ-60 ס"מ משקלו הוא עד 15 ק"ג לזכרים ו-10 ק"ג לנקבות.

אורך חייו כשלושים שנה.

למקוק הברברי יש כיסי לחיים המכילים כמות מזון שתשביע אותו, כמו כן הוא בעל ניבים ונחן בלסתות עוצמתיות. והוא גם מצויד בפרוה עבה וסמיכה העוזרת לו לשרוד במקומות מושלגים.

את חייו הוא מבלה בקבוצות של 10 - 30 והזכרים שבקבוצה מגנים עליה בנחישות רבה.

לאחר הריון של 165 יום ממליטה האם ולד אחד שמשקלו כמאתים גרם, צבעו שחור והוא משתנה לאחר כמה חודשים. במקוק הצעיר מטפלים כל בני הקבוצה, כולל הזכרים, וכמו כן הם שומרים עליהם מכל משמר מפני עופות דורסים.

המזון של המקוק הברברי הוא פירות, עלים, קליפות ושורשים.

האוכולוסייה של המקוק הברברי נמצאת בירידה מתמדת בשל אובדן בתי הגידול בהרי האטלס. נכון ל-2008 הוערך מספר הפרטים בין 12,000 ל-21,000, כשמונים אחוז מהם חיים במרכז הרי האטלס שבמרוקו.

## ראו גם
* המקוקים הברבריים של גיברלטר

## קישורים חיצוניים

* 
* מקוק ברברי באתר הרשימה האדומה של IUCN

## הערות שוליים

ימין|250px|ממוזער|קופה עם צאצא על הגב.
ימין|150px|ממוזער|מקוק ברברי שחי בטבע בהרי האטלס הגבוהים ליד מפלי אוזוד  במרוקו. 

ברברי
קטגוריה:מרוקו: יונקים
קטגוריה:אלג'יריה: יונקים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: יונקים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
אליעזר גורדון

הרב **אליעזר גוֹרְדוֹן** מטלז (תר"א, 1841 – ד' באדר א' תר"ע, 1910) היה ראש ישיבת טלז ורב העיר טלז.

## תולדות חייו
נולד בכפר צירניאן הסמוך לעיירה סוייר שבפלך וילנה, לאברהם שמואל גורדון, תלמיד רבי חיים מוולוז'ין שהתפרנס ממסחר ביין. למד בתלמוד תורה בעיירה סמרגון הסמוכה. נשלח לישיבה בעיירה שבזרצ'ה פרוור של וילנה. לאחר מכן למד בקובנה בבית מדרשו של הרב ישראל מסלנט. בגיל 15 מינהו הרב ישראל להגיד שיעור ביאורים ברי"ף בפני התלמידים.

בשנת תרט"ז (1856) נשא לאשה את בתו של הרב אברהם יצחק נבייזר שהיה מורה צדק בקובנה. לאחר נישואיו התגורר בקובנה ובמהלך שהותו שם קיבל הצעות לכהונת רבנות קהילות אלקסוט  (פרוור של קובנה) ואיישישוק וסירב. בשנת ה'תרל"ד (1874) התמנה לרבה של סלובודקה ובאותו יום נפטר חמיו והוא התמנה במקביל למורה צדק של קובנה. לאחר חצי שנה התמנה לרבה של קלם, ובה הקים ישיבה לתלמידים מבוגרים. בשנת תרמ"א נתקבל כרבה של העיר טלז, ובנוסף קיבל לידיו את הנהגת הישיבה שהוקמה עוד קודם לכן. תחת הנהגתו גדלה והתפתחה ישיבה זו.

בשנת תר"ע (1910) נסע ללונדון על מנת לאסוף כספים עבור בניין הישיבה שנשרף זמן מה לפני כן, ונפטר שם. נקבר בלונדון.

## דרך לימודו והנהגתו
הרב גורדון ריכז את עיקר מאמציו בתפקידו כראש ישיבה. נודע כאחד מאבות "שיטת ההבנה" בלימוד הגמרא, אשר התרכזה בהבנת היסודות והסברות בסוגיות התלמוד. התמקד בלימוד ספרי הראשונים, הרמב"ן, הרשב"א והריטב"א וקצת מן האחרונים שאחזו בשיטת ההבנה כקצות החושן, נתיבות המשפט ורבי עקיבא איגר.

הרב גורדון היה הראשון שנתן שיעורים לפי נושאים ולא על סדר הגמרא.

נהג לדקדק בדברי הראשונים עד הש"ך והמגן אברהם, ועד בכלל, ומעולם לא פקפק בהם. על האחרונים חלק לעיתים, מלבד על רבי עקיבא איגר.

הרב גורדון חילק את ישיבתו לארבע כיתות שנקראו "שיעורים" לפי ידיעותיהם גילם וכישרונותיהם. תלמידים מצטיינים עלו במהירות לשיעור גבוה יותר. לאחר שעבר תלמיד דרך כל ארבעת השיעורים היה נכנס לשיעורו של הרב גורדון. מלבד היכולת ללמד כל קבוצת תלמידים לפי רמתה, המריצה מערכת זו את התלמידים להצטיין כדי לעלות לשיעור גבוה יותר. בין הר"מים היו חתנו הרב יוסף יהודה לייב בלוך והרב שמעון שקאפ.

הרב גורדון הדגיש את חשיבות המשא ומתן בין הרב והתלמיד במהלך השיעור ודרש מתלמידיו להשתתף במשא ומתן זה, שבו הייתה נמדדת רמת התלמיד. הוא בלט בהתלהבותו בשעת הלימוד, ופעם שבר את אצבעו של תלמידו הרב יוסף שלמה כהנמן, ללא שימת לב.

## צאצאיו

בנו: שמואל גורדון. חתניו: הרב יוסף יהודה לייב בלוך, הרב יצחק אייזיק הירשוביץ, הרב זלמן סורוצקין.

## ספריו
לאחר מותו פורסמו תשובותיו בספר **תשובות רבי אליעזר**. בסוף הכרך השני מופיעים מעט מחידושיו על מסכתות הש"ס.

## לקריאה נוספת
* יעקב מרק, **במחיצתם של גדולי הדור**, הוצ' 'גויל', ירושלים תשי"ח, עמ' 22–30
* הרב דב כ"ץ, **[[תנועת המוסר (ספר)|תנועת המוסר]]**, הוצ' פלדהיים, ירושלים תשס"א, כרך ב' עמ' 346–354
* אהרן סורסקי, **מרביצי תורה ומוסר**, כרך ראשון, ע' ריז-רמא, ארץ-ישראל תשל"ו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 'גורדון, ר' אליעזר ב"ר אברהם־שמואל', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 37 (, תמונה 1235).
* 
*רבי אליעזר ב"ר אברהם שמואל גורדון, בלקסיקון הרבני "אישי ישראל"
* 

;כתביו
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים במזרח אירופה
קטגוריה:ראשי ישיבת טלז
קטגוריה:ילידי 1841
קטגוריה:נפטרים ב-1910
קטגוריה:משתתפים בוועידת קטוביץ (1912)
דמיאן וילקינס

**דמיאן למונט וילקינס** (אנגלית: **Damien Lamont Wilkins**; נולד ב-11 בינואר 1980) הוא כדורסלן עבר אמריקאי אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2004–2018, בעמדות הסמול פורוורד והקלע. ב-10 עונותיו בליגת ה-NBA העמיד ממוצעים כוללים של 6.2 נקודות, 2.3 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק.

בנו של כדורסלן העבר ג'רלד וילקינס, ואחיינו של דומיניק וילקינס.

## קריירת משחק
### ליגת המכללות (1999–2004)
וילקינס נולד בעיר וושינגטון שבקרוליינה הצפונית, וגדל באורלנדו, פלורידה. בין השנים 1999–2001 למד באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, ובין השנים 2002–2004 למד באוניברסיטת ג'ורג'יה. ב-4 עונותיו בליגת המכללות קלע 10.9 נקודות בממוצע למשחק.

### שנות השיא ב-NBA (2004–2013)
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 2004, חתם על וילקינס על חוזה בסיאטל סופרסוניקס. בעונתו הראשונה בסיאטל העפיל עמה לחצי גמר האזור המערבי, בו הפסידה מול סן אנטוניו ספרס בתוצאה 2–4. בעונת  קבע שיאי קריירה של 9.2 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים בממוצע למשחק, אך הסופרסוניקס סיימו במקום האחרון באזור המערבי, עם מאזן שלילי 20–62. ב-16 בנובמבר 2007 קלע שיא קריירה של 41 נקודות בניצחון קבוצתו מול אטלנטה הוקס.

ביולי 2009, לאחר 5 עונות עם סיאטל/אוקלהומה סיטי, הועבר עם צ'אקי אטקינס בטרייד למינסוטה טימברוולבס, בתמורה לאית'ן תומאס ושתי בחירות דראפט עתידיות.

לקראת עונת  חתם על חוזה באטלנטה הוקס. בפלייאוף של אותה עונה העפילה אטלנטה לחצי גמר האזור המזרחי, בטרם הפסידה מול שיקגו בולס (2–4).

בעונת  שיחק עבור דטרויט פיסטונס, ובעונה העוקבת שיחק בפילדלפיה 76'.

### שלהי הקריירה (2013–2018)
בין השנים 2013–2017 שיחק לתקופות קצרות עבור קבוצות מליגת העל הסינית, מליגת הפיתוח של ה-NBA, מוונצואלה ומפוארטו ריקו.

בעונת  שיחק ב-19 משחקים במדי אינדיאנה פייסרס, בטרם שוחרר ממנה בינואר 2018. עד לסיום אותה עונה שיחק עבור גרינסבורו סווארם מליגת הפיתוח של ה-NBA.

## נבחרת ארצות הברית
ב-2015 היה חבר סגל נבחרת ארצות הברית בכדורסל, אשר זכתה במדליית הארד במשחקים הפאן-אמריקאיים.

## סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA
### בעונה הסדירה

### בפלייאוף

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:כדורסלני סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלני אוקלהומה סיטי ת'אנדר
קטגוריה:כדורסלני מינסוטה טימברוולבס
קטגוריה:כדורסלני אטלנטה הוקס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני פילדלפיה 76'
קטגוריה:כדורסלני בייג'ינג דאקס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ג'ורג'יה
קטגוריה:כדורסלני אינדיאנה פייסרס
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורסלני ליגת ה-BIG3
קטגוריה:כדורסלני איווה וולבס
קטגוריה:כדורסלני גרינסבורו סווארם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
שיטת ברקאי

**שיטת ברקאי** היא תוכנית לימודים תורנית, שיוצריה דוגלים בשימוש בכללים המופיעים בספרות חז"ל ובדרכו של הראי"ה קוק. השיטה הופעלה לראשונה בתלמוד תורה 'חברון'  שהוקם בקריית ארבע על ידי הרב דן בארי. 

התוכנית משלבת הקנייה של מקורות היהדות במקביל למקצועות כלליים. היא מופעלת בכעשרים בתי ספר שונים ברחבי הארץ באופן חלקי או מלא. יסודות השיטה הם הרמוניה בין לימודי קודש וחול, לימוד על פי הפשט ופחות פלפול וכן לימוד הדרגתי - על פי דברי המשנה במסכת אבות "בן חמש למקרא, בן עשר למשנה, בן חמש-עשרה לתלמוד".

במסגרת השיטה נעשה מאמץ שיטתי להקנות לתלמיד בכיתות א'-ד' את מרבית ספרי המקרא בידיעה מקיפה, ובכיתות ה'-ט' את המשנה. מכיתה י' ואילך המטרה היא הקניית ידע בסיסי בתלמוד. נעשה שימוש בקריאה משותפת ושינון של הפסוקים להסדרת גרסה מדויקת של הפסוקים בפי התלמידים.

אחד מהשלוחות הוותיקות של מוסדות ברקאי הוא בתלמוד תורה בשכונת נווה מנחם שבקרני שומרון.

## מוסדות אורות עציון באפרת
באפרת הוקמו מוסדות "אורות עציון" המלמדים על פי שיטת הלימוד של ברקאי.
הרב דן בארי מלווה בפועל את בתי הספר ומהווה מדריך חינוכי לצוותים.
המלווים את התלמידים מהמכינה ועד לכיתה ח' בארבעה מוסדות שונים: 
"מכינות" לילדי גן-חובה בניהולה של הגב' מיכל תעסן. בכל מכינה ישנה גננת (או גנן), סייעת וכן, רב האחראי להקניית הקריאה.
"החטיבה הצעירה" לילדים בכיתות א-ב, זוהי מסגרת לבנים ובנות הלומדים בכיתות נפרדות, המנהל הוא יהודה אייזנברג.

"אורות עציון בנות" ו"אורות עציון בנים" הם שני בתי ספר נפרדים לתלמידים בכיתות ג'-ח'. 

בבית הספר אורות עציון בנים הוקמה מערכת של כיתות לתלמידים הזקוקים לאתגר אינטלקטואלי, כיתה אחת בכל שכבה. פרויקט זה כונה כיתות "למען תשכיל".

## מוסדות נוספים המלמדים בשיטת ברקאי
קיימים ברחבי הארץ בתי ספר ותלמודי תורה נוספים (מלבד בתי הספר באפרת ואני שומרון) המלמדים על פי עקרונותיה של שיטת ברקאי. להלן רשימה חלקית של מוסדות אלה: 

ת"ת ברקאי - נתניה

ת"ת אורות רש"י - נתניה

ת"ת ברקאי - חברון

ת"ת מוריה ברקאי - חיפה

## קישורים חיצוניים
*מבואות לשיטת הלימוד מאתר דעת
* 
* 
* , הרצאה מפי הרב דן בארי

ברקאי, שיטת
קטגוריה:חינוך יהודי
קטגוריה:מצוות תלמוד תורה
קטגוריה:תוכניות לימודים
ניקולאה בראנה

**ניקולאה בראנה** (רומנית: **Nicolae al României**; 15 באוגוסט 1903 - 9 ביוני 1978), מבית הוהנצולרן-זיגמרינגן, נסיך רומני בשם **ניקולאה מרומניה**, בנם של פרדיננד הראשון ושל מריה מאדינבורו, מלכת רומניה, נשיא מועצת העוצרות בתקופת המלוכה הראשונה של בן אחיו, מיכאי הראשון.
[ממוזער|200px|[קרול השני, מלך רומניה, נטל מאחיו, הנסיך ניקולאה, את זכויותיו כבן משפחת המלוכה]]

## ביוגרפיה
ניקולאה נולד ב-15 באוגוסט 1903 בסינאיה, רומניה, והיה הרביעי בין ילדי המלך הרומני פרדיננד. הוא לא היה יורש העצר וייעד עצמו לקריירה בצי הבריטי. האח הבכור, קרול, ויתר על זכות הירושה כדי שיוכל לחיות כראות עיניו בחו"ל, לכן במות פרדיננד יורש העצר היה בנו של קרול, מיכאי, שהיה בן חמש בלבד. ברומניה הוחלט על הרכבת מועצת עוצרות שתנהל את המדינה עד להתבגרות המלך ובראש המועצה, שמנתה שלושה אישים, הוצב הנסיך ניקולאה. ניקולאה, שהוזעק מבריטניה על כורחו, לא היה פעיל בענייני המדינה וכשאחיו קרול שב לרומניה בשנת 1930, כדי לתפוס את השלטון, שמח ניקולאה לקראתו ושמח להשתחרר מחובות השלטון.

ניקולאה חפץ לשאת לאישה את יואנה דומיטרסקו-דולטי, גרושה רומניה, ונזקק לאישור אחיו לנישואים אלה, כי החוק הרומני אסר על בני משפחת המלוכה להינשא לרומנים. קרול ייעץ לאחיו לשאת את בחירת ליבו ולצפות לאישור בדיעבד, אך לאחר הנישואים, שנערכו ב-28 באוקטובר 1931, שינה קרול את טעמו, לא הכיר בנישואים ופנה לבית משפט רומני, שהכריז בדצמבר 1931 על הנישואים כמבוטלים. ניקולאה התמיד בזוגיות שלו וב-1937, שש שנים לאחר הנישואים, ניסה להפעיל לחץ על אחיו המלך על ידי הצעת תמיכה כספית לתנועה הלגיונרית העוינת למלך. המלך הגיב בכינוס מועצת הכתר, ב-8 באפריל וקבלת החלטה להדיח את ניקולאה מזכויותיו כבן משפחת המלוכה ולהגלותו מרומניה. ייתכן שרצונם של פולנים מסוימים להכתיר את ניקולאה למלך פולין היה בין מניעיו של קרול ואומנם, לאחר מכן, התחילו לדבר בפולין על הכתרתו של קרול גם כמלך פולין ולחזק בכך את ברית ההגנה הפולנית-רומנית.

הנסיך ניקולאה, שהפך להיות **ניקולאה בראנה**, עבר לספרד ומאוחר יותר לשווייץ. לאחר הדחתו של קרול על ידי יון אנטונסקו, מיכאי הראשון השיב לו את זכויותיו כבן משפחת המלוכה. בשנת 1967, ארבע שנים לאחר מות רעייתו, נשא ניקולאה אישה שנייה. לניקולאה לא היו ילדים והוא הלך לעולמו בשנת 1978 במדריד.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת המלוכה הרומנית
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:מעוטרי עיטור מיכאי האמיץ
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:מגורשים ממולדתם
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1978
מתניה

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
שרשור (מחרוזות)

[200px|ממוזער|שמאל|סיסמת פרסום ל[כאן 11 המבוססת על פעולת השרשור]]
**שרשור** היא פעולה בינארית בין שתי מחרוזות, שתוצאתה היא מחרוזת שלישית, שבה מוצמדת המחרוזת השנייה בהמשכה של הראשונה. אם נסמן את פעולת השרשור בסימן +, מתקיים, למשל, 'ויקי' + 'פדיה' = 'ויקיפדיה'.

פעולת השרשור אינה קומוטטיבית, שהרי, למשל, 'ויקי' + 'פדיה' ≠ 'פדיה' + 'ויקי'. פעולת השרשור היא פעולה אסוציאטיבית, כלומר לכל שלוש מחרוזות a,b,c מתקיים a+(b+c) = (a+b)+c. איבר היחידה לפעולת השרשור הוא המחרוזת הריקה (שנסמנה בשני גרשים (בודדים) צמודים, "), כלומר לכל מחרוזת a מתקיים . האיבר היחיד באוסף של מחרוזות שיש לו איבר הופכי הוא המחרוזת הריקה. בהתאם לכך, האוסף של מילים סופיות באלפבית X, ביחס לפעולת השרשור, הוא מונואיד (זהו **המונואיד החופשי** על X, ראו חבורה חופשית).

בשפות טבעיות רווחת פעולה של שרשור מורפמות ליצירת מילים חדשות והטיות של מילים קיימות. דוגמה: המילה האנגלית unbreakable מורכבת משרשור של שלושה צורנים: un+break+able. כך גם המילה העברית 'וכשכתבנו' = 'ו' + 'כש' + 'כתב' + 'נו'.

פעולת השרשור ממומשת בשפות תכנות רבות, כחלק מהכלים לטיפול במחרוזות. האופרטור מסומן בדרכים שונות, ובהן:

* סימן חיבור (+) – BASIC, ויז'ואל בייסיק, פסקל, JavaScript, Java, פייתון, C sharp
* אמפרסנד (&) – עדה, BASIC, ויז'ואל בייסיק
* שני קווים ניצבים (||) – PL/I
* נקודה (.) – פרל, PHP

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תכנות
קטגוריה:פעולות בינאריות
פטריק קים

**פטריק קים** הוא שמה של סדרת ספרי מתח פופולריים בכריכה רכה, מסוגת ספרות זולה, שנתפרסמו בישראל בשנות ה־60, ה־70 וה־80 של המאה ה־20. הספרים יצאו בהוצאת רמדור, תל אביב, ולמחברם ניתן שם העט ברט ויטפורד, כשהמחברים האמיתיים הוצגו, בדרך כלל בשם עט משלהם, כמתרגמי הספר לעברית.

פטריק קים הוא סוכן קוריאני, שני מטרים גובהו, בשירות ה־CIA, שנודע בביצועיו המושלמים בכל התחומים, לרבות במיטה. "ידיו המסוקסות" הפכו למטבע לשון בישראל.

יוצרו הוא חוקר הספרות גלעד מורג שחיבר את הספרים הראשונים להזמנת המו"ל, אורי שלגי. מורג כתב את הספרים הראשונים בסדרה בשנות ה־60, כשהיה סטודנט, ושמו מופיע בהם כמתרגם "ג. מור". עד יציאתו לגמלאות, הוא שימש כפרופסור לספרות עברית בארצות הברית וכנשיא איגוד הפרופסורים לעברית.

בסדרה נתפרסמו למעלה מ־150 ספרים. הספרים נכתבו על ידי שורה של סופרים ישראלים – ובהם – בנוסף למורג: פנחס דנציגר ("פ. דן"), עמוס אריכא ("ע. דולג"), אריה קרישק ("דן בימור"), שלמה פרנקל, אשר דורי, אריה מקל, איל מגד, אלישע בן מרדכי, אורי בר-יוסף ואחרים. 

הסדרה זכתה למעמד "קאלט" ומהווה מקור לנוסטלגיה בקרב קוראיה. היו מספר ניסיונות לחדש את הסדרה, אף להפכה לסרט קולנוע (מנחם גולן) – אך הם לא צלחו.

בראשית 2017 העלה תיאטרון החנות מחזה, המבוסס חופשית על ספרי הסדרה – "Radio Play", בעיבודה של נועה בקר ובבימויו של שחר מרום. ההצגה הפכה להצלחה אדירה וזכתה לשבחים על מקוריותה.

## ראו גם
* ביל קרטר
* באק ג'ונס (בעברית מדוברת: "בוק ג'ונס")
* רינגו

## קישורים חיצוניים
* 
* ענבל שגיב, פטריק קים – תרגום פיקטיבי – מדוע הסתתרו המתרגמים?, באתר "מתרגמת", 2007
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:מותחנים בעברית
קים, פטריק
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:סדרות ספרים בעברית
דגל אדמונטון

**[[דגל]] [[אדמונטון]]** הוא דגל כחול שבמרכזו פס קנדי. במרכז הריבוע הלבן מופיע סמל העיר.

הצבע הכחול מסמל את מי נהר צפון ססקצ'ואן העובר בעיר, והצבע הלבן מסמל שלום ושלווה. הצבע הלבן והצבע הכחול הם הצבעים הרשמיים של העיר.

הדגל אומץ על ידי מועצת העיר אדמונטון ב-12 בדצמבר 1966 ושונה שינוי קל בשנת 1986.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אדמונטון
אדמונטון
קטגוריה:פס קנדי
קטגוריה:אלברטה: סמלים
1756 במוזיקה

## אירועים
*כריסטוף ויליבלד גלוק מקבל מהאפיפיור בנדיקט ה-14 את תואר אביר מסדר דורבן הזהב.
## אופרה
## מוזיקה קלאסית

## נולדו
* 27 בינואר – וולפגנג אמדאוס מוצרט (נפטר ב-1791)
* 7 במאי – תומאס לינלי הצעיר (נפטר ב-1778)
* 20 ביוני – יוזף מרטין קראוס (נפטר ב-1792)

## נפטרו
* 10 באפריל – ג'יאקומו אנטוניו פרטי (נולד ב-1661)
* 15 באפריל – יוהאן גוטליב גולדברג (נולד ב-1727)

## קישורים חיצוניים
סמל אדמונטון

**סמל [[אדמונטון]]** הוענק לעיר אדמונטון שבפרובינציית אלברטה שבקנדה ב-28 באוקטובר 1994.

במרכז הסמל מופיע שלט אצולה המתאר את מאפייני העיר. בחלקו העליון של שלט האצולה מופיעה שמש המסמלת את המספר הרב יחסית של ימים שמשיים ביחס לשאר חלקי קנדה. במרכז שלט האצולה מופיע גלגל שיניים בעל כנפיים המסמל את התעשייה ואת תחום התעופה המהווים תחומי כלכלה חשובים באדמונטון כיום. מתחת לפס הכחול הגלי המסמל את נהר צפון ססקצ'ואן מופיעה אלומת שיבולי חיטה המסמלים את החקלאות - ענף שהיווה את החשוב בענפי הכלכלה של העיר בעבר.

משני צידי שלט האצולה עומדים התומכים - מימין אתנה, אלת החוכמה, המסמלת את תחום החינוך המפותח של העיר ואת אוניברסיטת אלברטה ומשמאל חוקר ארצות המהווה תזכורת לסחורי הפרוות שהקימו את היישוב הראשון באזור.

מעל מגן האבירים מופיעה אלה המסמלת את היותה של העיר בירת הפרובינציה. מעלה האלה רשום שם העיר באנגלית: "Edmonton".

מתחת מגן האבירים מופיע המוטו של העיר: "תעשייה, כנות, קדמה" (באנגלית: Industry - Integrity - Progress).

קטגוריה:אדמונטון
אדמונטון
קטגוריה:אלברטה: סמלים
נמל התעופה הבין-לאומי קילימנג'רו

**נמל התעופה הבין-לאומי קילימנג'רו** הוא נמל תעופה המשרת את הערים ארושה ומושי שבצפון טנזניה. נמל התעופה שוכן בין שתי הערים, במרחק של כ-40 ק"מ ממזרח לארושה וכ-30 ק"מ מערבית למושי. זהו שדה התעופה הבינלאומי המופרט הראשון באפריקה ומופעל על ידי חברת פיתוח שדות תעופה קילימנג'רו (KADCO), הנמצאת בבעלות מלאה של ממשלת טנזניה. שדה התעופה זכה בפרס השיווק Routes Africa בשנים 2013 ו -2014.

נמל התעופה נחנך בשנת 1971, במטרה להקל על הגישה לכמה מהפארקים הלאומיים החשובים השוכנים באזור, כגון הפארק הלאומי קילימנג'רו (בתחומו נמצא הר הקילימנג'רו), הפארק הלאומי סרנגטי ומכתש נגורונגורו. טיסות סדירות מתקיימות מנמל תעופה זה לנמלי תעופה אחרים בטנזניה, למדינות נוספות באפריקה ואף ליעדים באירופה. נמל התעופה אינו משמש כנמל הבית של אף חברת תעופה. חברות תעופה העיקריות הפועלות משדה התעופה הן KLM, קטר איירווייז, פליי דובאי, טורקיש איירליינס וקניה איירווייס.

בשנת 2004 עברו בנמל התעופה 294,750 נוסעים, לעומת כמיליון נוסעים בנמל התעופה הגדול בטנזניה, ג'וליוס נייררה שבדאר א-סלאם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קילימנג'רו
קטגוריה:טנזניה: תעופה
קטגוריה:טנזניה: מבנים
המפה הוורודה

ממוזער|250px|שמאל|המפה הוורודה
**המפה הוורודה** (בפורטוגזית: "Mapa cor-de-rosa") היה מסמך שהציג את שאיפותיה הטריטוריאליות של האימפריה הפורטוגזית בשטח שבין אנגולה ומוזמביק, שהוא כיום בתחומי המדינות זמביה, זימבבווה ומלאווי.

לאחר הכרזת ברזיל על עצמאותה ב-1822, החלה פורטוגל למקד את מאמציה בחקר שטחי פנים יבשת אפריקה הכלולים במושבותיה אנגולה ומוזמביק. חוקרי הארצות הרמנז'ילדו קאפלו ורוברטו איוונש היו האירופים הראשונים שחצו את אפריקה מחוף אל חוף. כך הפכה התוכנית לחיבור שתי המושבות לאחד היעדים המדיניים העיקריים של פורטוגל במחצית השנייה של המאה ה-19.

הבריטים לא קיבלו תוכנית פורטוגזית זו בסבר פנים יפות, כי גם להם הייתה תוכנית משלהם שעוררה מחלוקת עם פורטוגל, תוכנית הקו האדום "מהכף לקהיר" של סר ססיל רודס: יצירת רצף טריטוריאלי חוצה יבשת בין קהיר לקייפטאון אשר יאפשר לבריטים להגיע למעמד של הגמוניה באפריקה.

מתיחות זו בין פורטוגל לבריטניה הובילה לאולטימטום בריטי ב-1890. לבסוף ויתרה פורטוגל על עמדתה ופעלה לפי סעיפי האולטימטום שהציבה בריטניה. כך נפגע אנושות מעמד השלטון המלוכני בפורטוגל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קולוניאליזם
קטגוריה:סכסוכי גבול
קטגוריה:זמביה: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הפורטוגזית
אחד העם (פירושונים)

המונח **אחד העם** מבוסס על דברי אבימלך מלך פלשתים ליצחק: "...כִּמְעַט שָׁכַב אַחַד הָעָם אֶת-אִשְׁתֶּךָ, וְהֵבֵאתָ עָלֵינוּ אָשָׁם." (ספר בראשית כ"ו, י').

## הערות שוליים
דגל ויניפג

**[[דגל]] [[ויניפג]]** המשמש את העיר ויניפג, בירת פרובינציית מניטובה שבקנדה אומץ רשמית ב-1 באוקטובר 1975.

במרכז הדגל מצוי עיגול לבן (בהרלדיקה: דיסק) שעליו סמל ויניפג. בחציו השמאלי העליון של הדגל מופיע משולש כחול, ובחציו הימני התחתון של הדגל משולש צהוב, כאשר פס לבן מפריד בין שני המשולשים. המשולש הכחול מסמל את השמים הכחולים של העיר, והמשולש הצהוב מסמל את שדות החיטה שעליהם התבססה בעבר כלכלת העיר.

בשנת 1974 (קודם לאימוץ הדגל) הוכרזו הצבעים צהוב וכחול כצבעים הרשמיים של העיר, כחלק מחגיגות 100 שנה להכרזתה של ויניפג כעיר.

הדגל הרשמי עצמו אומץ בהצבעה במועצת העיר ב-1 באוקטובר 1975, ונרשם כסימן מסחרי ב-7 באפריל בשנה שלאחר מכן.

## סמל הדגל
ב-18 בינואר 2001, העיר וויניפג אימצה לוגו חדש כחלק מיוזמת מיתוג, שהותאם לדגל לוגו בפרופורציות 1:2. דגל זה משמש כיום למטרות קידום מכירות, בניגוד לשימוש של הדגל הרשמי למטרות טקסיות ורשמיות.

דגל הלוגו משתמש בצבעים שנמצאים על הדגל הרשמי, כמו גם אחרים. יש לו שדה כחול כהה (רקע) עם "וויניפג" באותיות שרשרת לבנות, במרכז השדה התחתון. מעל האותיות קשת בצבע כחול-בינוני, מעליה שני סהרונים: צהוב משמאל, פונה ימינה וכחול כהה מימין, בתוך הצהוב, פונה שמאלה. בתוך הסהר הזה יש עיגול אדום או צורה דמוית טיפה, שנועדו לסמל את ה'לב' של קהילת ויניפג ואנשיה. לפי הסיטי, הלוגו, בכללותו, "דומה לשמש זורחת מעל האופק וגם מחקה צורה של דמות מדלגת."

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ויניפג
ויניפג
קטגוריה:מניטובה: סמלים
ויניפג
אברהם טביב

**אברהם טביב** (28 בפברואר 1890 – 22 באפריל 1950), היה יו"ר מייסד של התאחדות התימנים בישראל וחבר הכנסת בכנסת הראשונה.

## ביוגרפיה
טביב נולד בחידאן אלשם, תימן וגדל במשפחה מסורתית. בתימן למד בחדר והשתלם בצורפות ובתיקון נשק. לפרנסתו עבד כשוחט.

בשנת 1909 עלה ארצה עם משפחתו בשיירה הראשונה של עולי תימן במסגרת העלייה השנייה. לאחר עלייתו התיישב בראשון לציון ועבד כפועל ביקב וכשומר בכרמים. בתקופה זו הצטרף למפלגת "הפועל הצעיר" והחל לפעול בקרב עולי תימן. בשנת 1918 נבחר לוועד המושבה.

פעילותו הציבורית הקיפה מגוון רחב של פעולות במישור הארצי. עבור עולי תימן הניח את היסוד להקמתן של שכונות שיבת ציון, נווה ציון, נחליאלי ומחנה יהודה. בשנים 1920–1931 ושוב בין 1944–1948 כיהן כציר באספת הנבחרים. כמו כן השתתף בוועידת היסוד של הסתדרות העובדים הכללית (1920) ונבחר בשנת 1925 למרכז החקלאי של ההסתדרות. מטעם ההתאחדות נשלח כציר למספר קונגרסים ציוניים.

בשנת 1923 הקים טביב את התאחדות התימנים, בראשה עמד עד לפטירתו. עד לשנת 1927 ייצג את ההתאחדות בוועדת העלייה של הנהלת הסוכנות היהודית.

ב-1945 הצטרף למפא"י. בשנת 1949 נבחר לכנסת הראשונה והיה חבר בוועדת השירותים הציבוריים. במהלך כהונתו נפטר והוחלף על ידי יצחק קנב. בהלווייתו הספידו יושב ראש הכנסת יוסף שפרינצק, הרב רפאל אלשיך, אליהו הכרמלי, אליקום אוסטשינסקי ואריה שפטל. נקבר בבית העלמין גני אסתר בראשון לציון.

הוא אחיו של הסופר מרדכי טביב ואביו של ראש עיריית ערד לשעבר, בצלאל טביב. על שמו רחוב בפתח תקווהבנתניה ובקריית אתא.

## ספרים ופרסומים
* גולת תימן, תל אביב: אמנות (לנער: ספרית ארץ ישראל של הקרן הקיימת לישראל), תרצ"א.
* שבי תימן, תל אביב: אמנות (לנער: ספרית ארץ ישראל של הקרן הקיימת לישראל), תרצ"ב
* השופר: עלון חד פעמי לענייני היהודים התימנים בישראל ומחוצה לה (בעריכת אברהם טביב), תל אביב: התאחדות התימנים בא"י, תרצ"ב.
* עליית יהודי תימן לארץ ישראל והתיישבותם בה, תל אביב: מרכז התאחדות התימנים בארץ ישראל, 1943.

## לקריאה נוספת
*עלית יהודי תימן, מזכרונות אברהם טביב, בתוך: אברהם יערי, **[[זכרונות ארץ ישראל]]**, חלק שני, פרק פה, עמ' 860–882.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* טביב אברהם, באלבום המשפחות עדת ראשון לציון
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפא"י
קטגוריה:חוקרי יהדות תימן
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הראשונה
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים השנייה
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הרביעית
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:שוחטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות גני אסתר בראשון לציון
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19: אנשי היישוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1889
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1950
אבדילהמיט הראשון

**אַבְּדִילְהָמִיט הָרִאשׁוֹן** (עבד אלחמיד) (בטורקית: **I. Abdülhamit**; בטורקית עות'מאנית: **عبد الحميد اول**, 20 במרץ 1725 – 7 באפריל 1789) היה הסולטאן ה-27 של האימפריה העות'מאנית, שלט בה מ-21 בינואר 1774 ועד מותו ב-1789.

## ביוגרפיה
אבדילהמיט בנו של הסולטאן אהמט השלישי ואחיו של הסולטאן שקדם לו, מוסטפא השלישי. 

מאחר שעלה לשלטון בגיל 49, בילה את מרבית חייו, כפי שהיה מקובל אז, בקפס בהרמון, שם התחנך על ידי אמו. בשנת שלטונו הראשונה חתם על הסכם קוצ'וק קאינרג'ה, בעקבות תבוסת קודמו במלחמה העות'מאנית-רוסית של 1768–1774. על פי תנאי ההסכם, הוענקה לחצי האי קרים אוטונומיה מן השלטון הטורקי, ורוסיה זכתה בפיצוי בסכום של 4.5 מיליון רובל ובשני נמלים, שאפשרו לה גישה ישירה אל הים השחור. יתר על כן, בשנת 1783 סיפחה יקטרינה הגדולה את חצי האי קרים לרוסיה.

אבדילהמיט היה רודף שלום ומוסלמי מאמין, עד כי זכה לכינוי "הקדוש" ("Veli") ונחשב לשליט מיטיב. הוא החל בהקמתו המחודשת של הצבא לאחר התבוסה, תוך שהוא מנסה להנהיג רפורמות בקרב חיל היניצ'רים והצי העות'מאני. הוא הקים חיל תותחנים חדש וסירב להעניק לחיילים הטבות כספיות נוספות בשל מצבו הקשה של אוצר המדינה. הוא פקח עין על המערכת הציבורית וניסה להנהיג רפורמות והתייעלות, בין היתר במערכת החינוך. 

בשנות שלטונו האחרונות פתח שוב במלחמה נגד האימפריה הרוסית, במטרה להשיב לאימפריה העות'מאנית שטחים שאיבדה במלחמה הקודמת. המלחמה העות'מאנית-רוסית של 1787–1792, שבה ניצבה אוסטריה לצד הרוסים, הסתיימה לאחר מותו של אבדילהמיט הראשון במפלתם של העות'מאנים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1725
קטגוריה:נפטרים ב-1789
באצ'אן

**באצ'אן** (בהולנדית: **Batjan**, בעבר נקרא גם **Bachian** או **Bachan**) הוא האי הראשי בקבוצת איי באצ'אן שבאינדונזיה. האי הוא חלק מאיי מאלוקו ומופרד מחצי האי הדרום מערבי של הלמהרה באמצעות מושבת פאטינטי. מצפון לאי נמצאים האיים קאיואה, טרנאטה וטידורה.

## היסטוריה
בעבר שלט באי סולטאן מקומי ומבנה השלטון היה דומה לזה שבסולטאנויות החזקות שהתקיימו בטרנאטה וטידורה.

ההשפעה האירופאית המשמעותית הראשונה על באצ'אן הייתה פורטוגלית, בעיקר כתוצאה מהקמת מבצר על האי ב-1588. אולם, ב-1609 המבצר נכבש על ידי חברת הודו המזרחית ההולנדית, מהלך שסימן את תחילת השלטון ההולנדי בבאצ'אן. לאחר 1889 הוחלפה המונרכיה של האי בוועדת צ'יפים שבראשה עמד קצין הולנדי ממונה.

החשיבות הקולוניאלית של באצ'אן נגזרה בעיקר מסחר התבלינים ששגשג בטרנאטה, טידורה והאלמאהרה. האי לא היווה מוקד משיכה עקב משאביו הטבעיים, אלא כנקודת שליטה בסיוע לשמירה על האיים הסמוכים. בסוף המאה ה-19 נעשו ניסיונות לכריית מחצבים באי, אולם הם נכשלו.

## אוכלוסייה
החלק הפנימי של האי כמעט ואינו מיושב ורוב תושבי החופים אינם ילידי האי. הקבוצות העיקריות בקרב תושבי החופים הן הסיראני (צאצאים נוצרים של הפורטוגלים), מאלאים, פפואנים ומהגרים מהאיים השכנים. מספר התושבים הכולל הוא 13,000. העיר החשובה ביותר באי היא לאבוהה, הנמצאת בצד המערבי של האי. בסמוך לה נמצאת העיר אמאסינג (או אמאסינגקוטה) שבעברה הייתה נקודת התיישבות חשובה על האי.

## שפה
בבאצ'אן מדוברות מספר שפות אוסטרונזיות ולא-אוסטרונזיות, כולל טובלו, גאללה, טרנאטה, באג'או וטוקאנג בסי. אולם, שפת הילידים של באצ'אן היא באקאנזית, הידועה גם כבאצ'אן מאלאית (קוד ISO 693-3). ישנה מחלוקת בקרב בלשנים האם מדובר בניב מאלאי או בשפה שמתבססת על המאלאית.

במונחון וילטנס ודנקירטס מ-1623 ניתן למצוא מספר מילים בבאקאנזית. כמו כן, האי מוזכר במונוגרפיה של אדריאני וקרוץ מ-1914. המחקרים המקיפים ביותר נערכו על ידי ג'יימס קולינס, שהסיק כי באקאנזית היא אכן ניב מאלאי, שהתפצל מהמאלאית שהייתה בשימוש בסולטנות באצ'אן.

## גאוגרפיה ומשאבים טבעיים
פני השטח של האי אינם אחידים והם מורכבים משני חלקים הרריים המחוברים באמצעות רצועת יבשה. שטח האי הכולל הוא כ-1900 קמ"ר. התצורה של האי היא געשית, והמעיינות החמים מרמזים על קיומה של פעילות געשית. אולם, בחלק הדרומי של האי ניתן למצוא סלעים לא-געשיים. הנקודה הגבוהה ביותר על פני האי היא פסגת הר לאבואה בגובה של 2,118 מטרים. באי התגלו מחצבי פחם ומינרלים אחרים. חלק גדול מהאי מכוסה בעצים, וביניהם ניתן למצוא סאגו, אגוזי קוקוס וציפורן בשפע.

## חיי הטבע
באצ'אן זוכה להתעניינות רבה של הזואולוגים כיוון שהוא הנקודה המזרחית ביותר בכדור הארץ שבה ניתן למצוא את הקוואדרומאנה (סוג של קוף). כמו כן, האי עשיר בציפורים ובחרקים. באצ'אן (ביחד עם האלמאהרה) הוא בית הגידול של הדבורה הגדולה ביותר בעולם, דבורת הבנאי (**Chalicodoma Pluto**).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איי מאלוקו
סלים השלישי

שמאל|ממוזער|250px|סלים השלישי
שמאל|ממוזער|250px|הטורה (Tuğra) של סלים השלישי
**סלים השלישי** (בטורקית: **III. Selim**; בטורקית עות'מאנית: **سليم ثالث**;  24 בדצמבר1761 – 28 ביולי 1808) היה הסולטאן העשרים-ושמונה של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-7 באפריל 1789 ועד 29 במאי 1807. הוא היה בנו של הסולטאן מוסטפא השלישי ואחיינו של הסולטאן שקדם לו אבדילהמיט הראשון.

## ביוגרפיה
בשנות שלטונו הראשונות נאלץ סלים השלישי להמשיך במלחמה העות'מאנית-רוסית של 1787–1792 בה החל קודמו. מלחמה זו הסתיימה בהסכם יאשי שנחתם ב-9 בינואר 1792 ולפיו הסיגו הטורקים את כוחותיהם מחצי האי קרים ומאוצ'אקוב, ונהר הדניסטר היה לגבול בין האימפריה העות'מאנית לאירופה. עם זאת השקט שהושג מכוח ההסכם היה זמני, והסולטאן נדרש לפלישת נפוליאון למצרים ולארץ ישראל כבר ב-1798. הדיפת הצרפתים ממצרים ב-1801 השיבה את השליטה במדינה לאימפריה העות'מאנית רק באופן רשמי.

בעיצומן של מלחמות הקואליציה האנטי צרפתית השלישית פרצה מלחמה בין אנגליה לאימפריה העות'מאנית ב-1807. העילה למלחמה הייתה החלטת העות'מאנים לאפשר מעבר במצר ים הדרדנלים והבוספורוס לכלי שיט צרפתיים בלבד, דבר שבא על חשבונה הישיר של האימפריה הרוסית. האנגלים דרשו מהסולטאן לבטל את החלטתו ולהכריז מלחמה על צרפת, וכן דרשו כי הטורקים ימסרו לרשותם את אוניות הצי העות'מאני ואת המצודות שלאורך הדרדנלים. סלים השלישי סירב ושייטת בריטית הגיע לדרדנלים ב-19 בפברואר 1807 והשמידה את אוניות הצי העות'מאני בים השיש. העות'מאנים הפגיזו את הצי האנגלי בסיוע וייעוץ צרפתי והביאו לנסיגתו לים התיכון. עקב החלטתו המקורית של הסולטאן פרצה גם המלחמה העות'מאנית-רוסית של 1806–1812. הרוסים הביסו עד מהרה את הצבאות העות'מאנים בארמניה ובנסיכויות הרומניות והצי הרוסי הקיסרי הסב נזקים קשים לצי העותמאני.

סלים השלישי המשיך ברפורמות בהן החל קודמו בתחומי החינוך, המנהל הציבורי והצבא. הוא הביא מומחי צבא זרים והקים חייל חדש (ניזאם-אה ג'דיד) בשנת 1793 אשר הצליח להעניק מענה זמני להתקוממויות חיל היניצ'רים. עם זאת רפורמות נוספות אשר נגעו ישירות ליניצ'רים נתקלו בהתנגדותם של היניצ'רים שנתמכו על ידי העולמא, ונזנחו. בעוד המלחמה נגד רוסיה בעיצומה התקוממו היניצ'רים שוב והדיחו את סלים השלישי. הוא נכלא ובן דודו מוסטפא הרביעי אשר תמך ביניצ'רים הומלך תחתיו. הפאשה מוסטפא באיראקדר עלה על איסטנבול כדי לשחרר את הסולטאן המודח מכלאו, אך הוא הגיע באיחור לאחר שסלים השלישי נרצח על ידי סריס בהוראת מוסטפא הרביעי.

סלים השלישי היה מוזיקאי מוכשר, וחיבר עשרות מקאמות ויצירות מוזיקליות אחרות. הוא היה פטרונם של אמנים ואומנויות וביוזמתו הושמעה לראשונה ב-1797 אופרה מערבית באימפריה העות'מאנית.

## לקריאה נוספת
* אריק יאן צורשר, **טורקיה: היסטוריה מודרנית** (מאנגלית: עדי גיצבורג-הירש), הוצאת אוניברסיטת תל אביב 2005, עמודים 39–47

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:עות'מאנים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:מנהיגים טורקים שהודחו במהפכה
קטגוריה:ילידי 1761
קטגוריה:נפטרים ב-1808
מוסטפא הרביעי

**מוסטפא הרביעי** (בטורקית: **IV. Mustafa**; בטורקית עות'מאנית: **مصطفى رابع**,  8 בספטמבר 1779 – 17 בנובמבר 1808) היה הסולטאן העשרים-ותשעה של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-29 במאי 1807 ועד יום מותו. הוא היה בן דודו של הסולטאן שקדם לו, סלים השלישי ובנו של הסולטאן אבדילהמיט הראשון.

בן דודו, הסולטאן סלים השלישי, עורר עליו את זעמו של חיל היניצ'רים ברפורמות שיזם. היניצ'רים התמרדו וכלאו את סלים, ומוסטפא אשר תמך ביניצ'רים הומלך תחתיו. הפאשה מוסטפא באיראקדר עלה על איסטנבול כדי לשחרר את הסולטאן המודח מכלאו, אך הוא הגיע באיחור לאחר שסלים נרצח על ידי סריס בהוראת מוסטפא. כדי להישאר הנצר היחיד לבית עות'מאן, הורה מוסטפא לרצוח גם את אחיו שלו, מהמוט, אך האחרון התחבא והצליח לחמוק מגורלו של סלים השלישי. באיראקדר כילה את זעמו במוסטפא הרביעי והוציאו להורג, ותחתיו הומלך מהמוט שהיה למהמוט השני.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1779
קטגוריה:נפטרים ב-1808
אבדילאזיז

**אַבְּדִילְאָזִיז** (בטורקית: **Abdülaziz**; בטורקית עות'מאנית: **عبد العزيز**, 8 בפברואר 1830 – 4 ביוני 1876) היה הסולטאן ה-32 של האימפריה העות'מאנית, שלט עליה מ-25 ביוני 1861 ועד 30 במאי 1876.

## ביוגרפיה
אבדילאזיז נולד באיסטנבול ב-8 בפברואר 1830, והיה בנו של מהמוט השני. בשנת 1861 מת אחיו אבדילמג'יט הראשון, ואבדילאזיז עלה לשלטון במקומו.

בעשור הראשון לשלטונו המשיך אבדילאזיז ביישום עקרונות הטנזימאט שבהם החל אחיו לפניו. בין היתר, הוא העניק זכויות למילֶט הנוצריים להקים אספה, כמו האספה הארמנית שהוקמה ב-1863, הקים את הבורסה לניירות ערך הראשונה באיסטנבול ב-1866 והעניק מעמד אזרחי אחיד לכל תושבי המדינה ב-1869. בתקופתו נערך ארגון מחדש של אזורי השלטון באימפריה ב-1864, מערכת החינוך עברה ארגון מחדש בהשפעת המודל הצרפתי, והוקמה מועצת מדינה ב-1868. בשנת 1861 הוא מינה מנהל חדש לשירותי הדואר והנחה אותו לייעל את הארגון ולהכניס לשימוש בולים בבתי הדואר. 

בתחום יחסי החוץ כונן אבדילאזיז יחסים טובים עם בריטניה וצרפת. הוא היה הסולטאן הראשון שביקר במערב אירופה, ובביקורו באנגליה העניקה לו המלכה ויקטוריה את אות מסדר הבירית. בני מלוכה אירופים כמו אדוארד השביעי ביקרו מצדם באיסטנבול. 

ב-1871, לאחר שצרפת נוצחה על ידי פרוסיה, התחזקו יחסי האימפריה העות'מאנית עם האימפריה הרוסית, אולם לקראת סוף שלטונו הורעו יחסי המדינות בשל מעורבותה של רוסיה בחוסר השקט בבלקן החל ב-1875. 

אבדילאזיז השקיע כספים רבים בחידושו של הצי העות'מאני ובהגדלתו, ובסוף ימיו היה ציו השלישי בגודלו בעולם, לאחר אלה של בריטניה וצרפת. אולם, לאור ירידה בפופולריות שלו כתוצאה מאורח חיים ראוותני ובזבוז כספי הציבור בצורה לא מושכלת, בין היתר גם בחידוש הצי, הודח אבדילאזיז בידי שריו ב-1876. מותו לאחר פחות מחודשיים מיוחס להתאבדות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:עות'מאנים ממוצא צ'רקסי
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות זרים
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:ילידי 1830
קטגוריה:נפטרים ב-1876
קפס

שמאל|ממוזער|250px|הקפס בארמון טופקאפי
ה**קפס** (טורקית **Kafes** - "הכלוב") היה חלק מוגדר בארמון בתקופת האימפריה העות'מאנית שבו הוחזקו טוענים אפשריים לכתר בהסגר ותחת שמירה.

היות שימיה הראשונים של השושלת העות'מאנית לוו באופן תדיר וכמעט תמידי במאבקי ירושה ובמלחמות על הכתר, הפך השימוש בקפס לנוהג, ועם עלייתו של סולטאן חדש לשלטון, הושמו בהסגר כל יריביו האפשריים, ללא קשר למספרם או לגילם - הכלל חל על ילדים וגם על הסולטאן הקודם אם נותר בחיים, ואפילו אם ויתר על הכתר מרצונו. מאידך הבטיח הדבר את שלומם של היורשים הפוטנציאליים, וכן כי בבוא העת ייוותר נצר לשושלת השלטת. 

הראשון שהושם בקפס בארמון טופקאפי היה מוסטפא הראשון, וזאת לאחר שהודח מכהונתו הראשונה ב-1618. מוסטפא שב לקפס לאחר שהודח מכהונתו השנייה ב-1623, ושהה בו 16 שנים, עד יום מותו.

השוהים בקפס נהנו בדרך כלל מתנאים טובים, וניתן לדמותו לכלוב זהב. מיקומו המדויק של הקפס לא היה קבוע, אך הוא היה חלק מההרמון. ה"זכות" לחיות בקפס הייתה שמורה בעיקר לצאצאיו של הסולטאן השולט. אחים, אחיינים וקרובים אחרים נרצחו פעמים רבות, אך לשני הכללים היו יוצאי דופן. עם ההשמה בקפס נפסק חינוכו של היורש והוא חי את חייו, לעיתים במשך עשרות שנים ולעיתים עד יום מותו, בחברת משרתים ונשים בלבד תוך שהוא מנותק מהעולם החיצון. מסיבות אלה מקובל שהשהות בקפס הייתה אחראית במספר מקרים לחוסר מוכנותם של היורשים לשאת בעול השלטון בבוא העת, וייתכן שניתן לייחס לה מופרעויות שונות שאפיינו חלק מהסולטאנים. ידועים אף שני מקרים של התאבדות, אם כי לא ניתן לבודד את הסיבה המדויקת להם. 

מסורת הקפס שרדה עד למאה ה-20 וגם הסולטאן מהמט השישי, אשר עלה לשלטון ב-1918, שהה בו במשך 57 שנותיו הראשונות. עם זאת, בשלבים מאוחרים היה ההסגר לוחץ פחות והקפס לא מוקם דווקא בהרמון. לעבדול חמיד השני אף ניתנה זכות לבחור את מיקום הקפס שלו בארמון ביילרביי לאחר שהודח. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים בטורקית
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: מבנים
חברת דגל

שמאל|ממוזער|250px|דגל ישראל על זנב מטוס אל על
בתעופה אזרחית ובספנות **חברת דגל** (באנגלית: **Flag carrier**) היא חברת תעופה או ספנות, המתאפיינת באחת משתיים:
* בהקשר הצר מדובר בחברה המציגה באופן ציבורי את צבעי הדגל או הסמל, או מאפיינים אחרים המזוהים עם המדינה שבה שוכנת הנהלתה, או שבה או ממנה מתבצעת עיקר פעולתה המסחרית;
* בהקשר הרחב חברת דגל של מדינה כלשהי היא חברת תעופה או ספנות הרשומה במדינה זו.

המושג בא לעולם בתקופה שבה מרבית המדינות הקימו חברות תעופה ממשלתיות, והלכה למעשה נחשבו חברות אלה שהיו חברות דגל גם כ"חברות לאומיות". חלק ניכר מחברות אלה הופרטו במהלך השנים והפיקוח הממשלתי על ענף התעופה האזרחית פחת, דבר שהביא להקמת חברות תעופה שלא נשלטו בידי המדינה, אף כי נחשבו לחברות דגל של אותה מדינה, בין בהקשר הצר ובין בזה הרחב, וחשיבותו של המושג "חברה לאומית" פחתה. 

אל על, שהייתה חברת התעופה הלאומית של ישראל, הפכה ל"חברת דגל" עם הפרטתה בשנת 2005, והיא ממשיכה לשאת את דגל ישראל על מטוסיה. ישראייר וארקיע הן חברות דגל ישראליות במובן הרחב כי הן רשומות בישראל ובה שוכן מרכז פעולתן. עם זאת ארקיע לא אימצה אל סמלה צבעים או סמלים המקושרים בהכרח למדינת ישראל, בעוד שבסמלי חברת ישראייר יש דמיון למגן דוד.

## רשימת חברות תעופה לאומיות לפי מדינה

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תעופה אזרחית
קטגוריה:חברות ספנות
1791 במוזיקה

## אירועים
* 1 בינואר – יוזף היידן מגיע לבריטניה, בהזמנתו של יוהאן פטר סלומון.

## אופרה
*וולפגנג אמדאוס מוצרט - האופרה חליל הקסם מבוצעת לראשונה ב-30 בספטמבר 1791, בתיאטרון של שיקנדר בווינה.

## מוזיקה קלאסית
*וולפגנג אמדאוס מוצרט - רקוויאם

## נולדו
* 20 בפברואר – קארל צ'רני מלחין (נפטר ב-1857)
* 7 במאי – ג'אקומו מאיירבר מלחין (נפטר ב-1864)

## נפטרו
* 5 בדצמבר – וולפגנג אמדאוס מוצרט (נולד ב-1756)

## קישורים חיצוניים
המרכז הבריטי הלאומי לחלל

**המרכז הבריטי הלאומי לחלל** (באנגלית: **The British National Space Centre**, המוכר בראשי התיבות **BNSC**, הוא התאחדות התנדבותית של משרדי ממשלה בריטיים שונים ומרכזי מחקר אקדמיים. לבריטניה לא הייתה סוכנות חלל, במובן המקובל של ההגדרה, וגוף זה מהווה מעין סוכנות חלל. ב-23 במרץ 2010 נוסדה רשמית סוכנות החלל הבריטית.

BNSC נוסד בשנת 1985, על מנת לתאם את הפעילויות השונות בבריטניה בתחומי חקר החלל ויישומיו האזרחיים. פעילות החלל האזרחית בבריטניה עוסקת במדעי החלל, ניווט לווייני, תקשורת וחישה מרחוק.

## הגופים החברים ב-BNSC

**גופים ממשלתיים:**
*Department for Business, Enterprise and Regulatory Reform
*משרד התחבורה
*משרד ההגנה
*משרד החוץ הבריטי
*המשרד לאיכות הסביבה, מזון וענייני ספר
*Department for Innovation, Universities and Skills

**מכוני מחקר:**
*מעבדת רתרפורד-אפלטון
*המועצה למחקר הטבע והסביבה
*המועצה למחקר אסטרונומי ופיזיקאלי
*המשרד למטאורולוגיה

## קישורים חיצוניים
*אתר המרכז הלאומי הבריטי לחלל

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
בריטניה
1597 במוזיקה

## אירועים
## מוזיקה
*אורציו וקי מבקר בוונציה, שם הוציא לאור קובץ קאנצונטות.

## מוזיקה קלאסית
* אדריאנו בנקיירי, מלחין איטלקי, מפרסם את *Hora prima di recreazione*
* ג'ובאני קרוצ'ה, מלחין איטלקי, כותב את *Vespertina omnium solemnitatum psalmodia*
* ג'ון דאולנד, מלחין אנגלי, כותב את *The First Booke of Songes or Ayres of Foure Partes with tableture for the lute*

## אופרה
*יאקופו פרי מחבר את היצירה הראשונה הנקראת אופרה בימינו "דפנה".

## נולדו
*לואיג'י רוסי, מלחין של קנטטה איטלקי (נפטר ב-1653).
*בנדטו פרארי, מלחין של אופרה איטלקי (נפטר ב-1681).
*ויריג'ילו מזוצ'י, מלחין של אורטוריה איטלקי (נפטר ב-1646).

## נפטרו
קרמטים

ה**קָרַמָטִים** (בערבית: **قرامطة**, מילולית: הכותבים באותיות הקטנות) הם חברי כת מוסלמית שנוסדה במאה ה-9 לספירה על ידי מוסלמים פרסים ששילבו בין הזרם האיסמאעילי לבין מיסטיקה פרסית.

תיאורים מסוימים על חיי הכת אומרים כי הקרמטים חיו חיי שיתוף בסגנון קומונה, הם הנהיגו בעלות משותפת על הרכוש והחזיקו בקופה משותפת שאליה הוכנסו כספי חברי הכת. הקרמטים נקראו "הירקנים", מפני שהיו צמחונים.

על-פי חברי כת זו, אללה נטש את הערבים, שדתם הייתה האסלאם, מפני שרצחו את חוסיין, בנם של עלי בן אבי טאלב ופאטמה בת מוחמד. במקום זאת הם טענו כי כעת תומך האל בפרסים ובצאצאי מלכם חוּסראו, המלך הפרסי. מקורות מוסלמיים מתארים את הכת ככזו שזנחה את האסלאם לחלוטין. פעילותם של הקרמטים החלה להתבלט במיוחד בשנת 890, כאשר מנהיגם, חמאדן קרמט (קרמט מלשון מורה סוד בניב ארמי שהיה מדובר באזור איראן ועיראק) הקים, תוך ניצול היחלשות הח'ליפות העבאסית עקב מרד הזאנג', בסיס בסביבת כּוּפָה וקרא לו "דאר אל-הג'רה" (בית ההג'רה), על שם ההגירה של מוחמד מחוץ למכה, מתוך כוונה להדגיש את פרישתו שלו, כלומר של מנהיג הכת, ואת הקמתו של סוג חדש של אסלאם. ראש הכת זכה לתמיכתם של איכרים ושל שבטים ערביים מהאזור. ב-899 הקימו הקרמטים רפובליקה אוטופית דתית במזרח חצי האי ערב (אזור אל-אחסא).

הקרמטים פשטו על אזורים שונים: החל עם הקמת הרפובליקה החלו בפשיטות על העיר כופה, ובשנת 906 ארבו לשיירה החוזרת ממכה, והרגו 20,000 מאמינים. בשנת 930 פשטו הקרמטים על הערים מדינה ומכה, ואף שדדו את האבן השחורה, ולא החזירו אותה עד שנת 951, תמורת כופר. ב-964 פשטו על ארץ ישראל.

במשך מרבית המאה העשירית היו הקרמטים הכוח השליט במפרץ הפרסי ובחופי עומאן, וגבו מכס הן מבית עבאס והן מהשושלת הפאטמית במצרים.

בשנת 931 אירע מאורע בעל חשיבות רבה לקרמטים: צעיר פרסי טען שהוא המהדי המצופה. מנהיג הקרמטים קיבל את מרותו, בהתאם לאמונה כי המהדי עתיד להיות פרסי. אך הצעיר הורה על סדרת פעולות יוצאות דופן: הוא ביטל את האסלאם, הנהיג את פולחן האש והוציא להורג רבים ממנהיגי הקרמטים. אחרי 80 יום הוצא הצעיר להורג.

הקרמטים נעלמו לחלוטין לפני המאה ה-14, כשכבר ב-1078 קרסה מדינתם לחלוטין.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פלגים באסלאם
קטגוריה:מוסלמים שיעים
מנשנגלדבך

**מֶנְשֶׁנְגְּלַדְבָּךְ** () היא עיר במדינה הפדרלית נורדריין-וסטפאליה, גרמניה. היא שוכנת מערבית לנהר הריין, באמצע הדרך בין דיסלדורף לגבול ההולנדי.

שמה המקורי היה גלדבך, שם שעד היום נמצא בשימוש לצד השם הרשמי. עם זאת, כדי להבדיל עיר זאת מעיר אחרת בשם גלדבך (שגם שמה שונה והוא כיום ברגיש-גלדבך (Bergisch Gladbach)), שינו את השם בשנת 1888 למנשן-גלדבך. שם זה היווה בעיה מסוימת עבור תיירים וזרים, שנטו לחשוב כי זהו פרבר של מינכן (מנשן בגרמנית). ב-1960 שונה שמה שנית למנשנגלדבך על מנת שטעות זאת לא תישנה.

במרכז העיר ישנו מנזר שהוקם בשנת 974, הנקרא "גלדבך" על שם נחל קטן שכיום זורם מתחת לקרקע. במאה ה-14 התאגדו המנזר והכפרים השכנים ונהפכו לעיר. בעיר ישנה קבוצת כדורגל מפורסמת בשם בורוסיה מנשנגלדבך. זהו ביתם של נהגי הפורמולה 1 ניק היידפלד והיינץ פרנטזן, והפילוסוף הנץ יונאס נולד שם.

שר התעמולה הנאצי יוזף גבלס נולד בעיר ריידט (לשעבר עיר עצמאית, שמסופחת כעת למנשנגלדבך), ומפקד יחידות גולגולת המת ריכרד גליקס נולד בעיר אודנקירכן, המסופחת כיום למנשנגלדבך.

## היסטוריה

## צבא ותחבורה

נכון ל-2005, בעיר חיים כ-260 אלף איש, בשטח של 170 קמ"ר.

בסיסו הראשי של הצבא הבריטי בגרמניה ממוקם ליד העיר.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: ערים
ברכת ירושלים

**ברכת ירושלים** (המכונה גם **ברכת בניין ירושלים** או **בונה ירושלים**) היא הברכה הארבע עשרה בתפילת שמונה עשרה, אחת משלוש עשרה ברכות הבקשה בתפילה זו. עיקרה הוא תחינה לבורא לקומם את ירושלים מאפרה ולהשיב את שכינתו לתוכה.

## נוסח הברכה
### [[נוסח הספרדים]]
תשכון בתוך ירושלים עירך כאשר דיברת,
וכיסא דוד עבדך מהרה בתוכה תכין, 
ובנה אותה בנין עולם במהרה בימינו. 
ברוך אתה ה', בונה ירושלים.

### [[נוסח אשכנז]] ו[[נוסח ספרד]]
ולירושלים עירך ברחמים תשוב, 
ותשכון בתוכה כאשר דיברת, 
ובנה אותה בקרוב בימינו בנין עולם, 
וכיסא דוד (עבדך) מהרה לתוכה תכין. 
ברוך אתה ה', בונה ירושלים.

### [[נוסח איטליה]]
ולירושלים עירך ברחמים תשוב, 
ובנה אותה בנין עולם במהרה בימינו. 
ברוך אתה ה', בונה ירושלים.

### [[נוסח רומניא]]
על ירושלם עירך ברחמים תשוב,
ותבנה אותה בנין עולם במהרה בימינו.
ברוך אתה ה', בונה ירושלם.

### [[נוסח פרובאנס]]
תשכון בתוך ירושלים עירך כאשר דברת,
וכסא דוד מהרה בתוכה תכין, 
ובנה אותה בקרוב בימינו בנין עולם. 
ברוך אתה ה', בונה ירושלים.

### [[נוסח קטלוניה]]
תשכון בתוך ירושלים עירך כאשר דיברת,
וכיסא דוד (עבדך) מהרה בתוכה תכין, 
ובנה אותה בקרוב בימינו בנין עולם. 
ברוך אתה ה', בונה ירושלם.

### [[נוסח תימן]]
תִּשְׁכּוֹן בְּתוֹךְ יְרוּשָׁלַיִם עִירָךְ כַּאֲשֶׁר דִּבַּרְתָּ, 
וּבְנֵה אוֹתָהּ בִּנְיַן עוֹלָם בִּמְהֵרָה בְיָמֵינוּ. 
בָּרוּךְ אַתָּה ה' בּוֹנֵה יְרוּשָׁלָיִם.

### [[נוסח ארץ ישראל]]
רחם ה' אלוהינו ברחמיך הרבים על ישראל עמך
ועל ירושלים עירך ועל ציון משכן כבודך ועל היכלך 
ועל מעונך ועל מלכות בית דוד משיח צדקך 
ברוך אתה ה' אלהי דוד בונה ירושלים.

## תוספת תפילת נחם
בתשעה באב מוסיפים בברכת ירושלים את **[[תפילת נחם]]**. מקורה של תפילת נחם הוא בתלמוד הירושלמי (על אף ששם מופיעה המילה 'רחם' במקום 'נחם').

לפי רוב נוסחי התפילה, תפילת נחם נאמרת לפני חתימת הברכה ("ברוך אתה..."), וכן חתימת הברכה הרגילה לא נאמרת אלא מוחלפת בחתימתה של תפילת נחם. לפי נוסח תימן לא מוסיפים את תפילת נחם לברכת ירושלים, אלא תפילת נחם נאמרת במקום הברכה הרגילה.

יש נוהגים לומר את תפילת נחם בכל שלוש התפילות של תשעה באב (תפילת ערבית, תפילת שחרית ותפילת מנחה). כך נוהגים חלק מן הספרדים (היישוב הישן הספרדי בארץ ישראל, מצרים, הקהילה הספרדית-פורטוגזית באמסטרדם ועוד), וכך גם מנהג יהודי תימן ויהודי איטליה. לעומתם יש נוהגים לומר תוספת זו רק בתפילת מנחה של תשעה באב. כך נוהגים האשכנזים, וחלק מן הספרדים (בעיקר יוצאי צפון אפריקה, גאורגיה, טורקיה, הבלקן, וחלק מהספרדים במערב אירופה, למעט באמסטרדם).

## לקריאה נוספת
*

## קישורים חיצוניים
* ולירושלים עירך, בלחנו של בן ציון שנקר, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

ירושלים
קטגוריה:ירושלים
כתב העת הישראלי לריפוי בעיסוק

**כתב העת הישראלי לריפוי בעיסוק** (באנגלית: **The Israeli Journal of Occupational Therapy, IJOT**) הוא כתב עת מדעי ישראלי של העמותה הישראלית לריפוי בעיסוק, העוסק בריפוי בעיסוק.

כתב העת הוא רבעון דו-לשוני (בעברית ובאנגלית) הרואה אור החל משנת 1992. חלק מתהליך ייצורו נעשה בידי פרויקט תעסוקה נתמכת של המכון הייחודי לשימושי המחשב ע"ש קרטן, תל אביב והיחידה להוצאה לאור של "אחוה" - ארגון נכי הצפון וחיפה. המייסדת והעורכת הראשית הראשונה הייתה נעמי כץ. העורכת הראשית של כתב העת היא ד"ר בתיה מרום.

כתב העת זמין בחלקו במאגר כתבי עת בינלאומי JSTOR, ובספריות האקדמיות בישראל.

## קישורים חיצוניים
* 
*כתב העת הישראלי לריפוי בעיסוק
* 	

קטגוריה:ריפוי בעיסוק
קטגוריה:ישראל: כתבי עת מדעיים
אנדי טימונס

**אנדי טימונס** (באנגלית: **Andy Timmons**. נולד ב-26 ביולי 1963) הוא גיטריסט אמריקאי.

## חייו
טימונס נולד בדאלאס שבטקסס והחל דרכו בגיל 13 באינדיאנה בלהקה ששמה Taylor Bay.
הוא למד לנגן בגיטרה קלאסית במשך שנתיים, לפני שהוא עבר למיאמי ללמוד מוזיקת ג'אז באוניברסיטת מיאמי.

בין היתר הוא נבחר לאחד הגיטריסטים הטובים בעולם (מתוך 20) במגזין היפני music magazine's reader.

שיריו של טימונס הם לרוב אינסטרומנטליים, אך ישנם כמה שירים שבהם הוא שר.

## דיסקוגרפיה (לפי סדר כרונולוגי)
* 1994 - ear X-tacy  
* 1997 - ear X-tacy 2
* 1997 - Pawn Kings 
* 1998 - Orange Swirl  
* 1999 - The Spoken and the Unspoke
* 2000 - And-thology 1 & 2
* 2001 - That Was Then, This is Now
* 2006 - Resolution

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
אגם נאצר

**אגם נאצר** הוא מאגר מים בדרום מצרים ובצפון סודאן, שנוצר כתוצאה מבניית סכר אסואן, בין השנים 1958 ו-1970, וניזון ממימי נהר הנילוס. האגם קרוי על שמו של נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר, שבזמן שלטונו הוקם הסכר.

האזור הקרוי "אגם נאצר" מתייחס לחלק המצרי של מקווה המים, המהווה כ-83% משטחו. שאר המאגר, המצוי בשטחה של סודאן, מכונה בפי הסודאנים "אגם נוביה".

שטח האגם הוא 5,250 קמ"ר, אורכו כ-550 ק"מ, ורוחבו המרבי כ-35 ק"מ בסמוך לחוג הסרטן.

מספר אתרים ארכאולוגיים שהיו מצויים בשטח ההצפה פורקו והועברו לאזורים גבוהים יותר לבל ייפגעו.

כדי למנוע את עליית מפלס האגם, נבנתה בין השנים 1978–1998 תעלת סאדאת, שדרכה נשאבים מי האגם לכיוון צפון-מערב ויוצרים את אגמי תושכא.

כתוצאה מהעומס המלאכותי והפתאומי על קרום כדור הארץ שנוצר במקום עם היווצרות האגם, החלו להתרחש במקום רעידות אדמה מושרות, אך קטנות, שלא התרחשו קודם לכן. תופעה דומה נצפתה לראשונה לאחר היווצרות אגם מיד שבמדינות נבדה ואריזונה שבארצות הברית.

## ראו גם
* סכר אסואן
* מקדשי אבו סימבל

## קישורים חיצוניים

*נתונים טכניים עדכניים באתר הרשות הבינלאומית לאגמים
* 

מרכז|ממוזער|500px|תמונה פנורמית של אגם נאצר
[מרכז|ממוזער|500px|תמונת האגם מ[תחנת החלל הבינלאומית]]

## הערות שוליים

נאצר
קטגוריה:נוביה
קטגוריה:מצרים: היסטוריה
קטגוריה:מצרים: גופי מים
קטגוריה:נילוס
קטגוריה:הנצחת גמאל עבד אל נאצר
קטגוריה:גבול מצרים–סודאן