Little Earthquakes

***Little Earthquakes*** הוא אלבום סולו הבכורה של הזמרת טורי איימוס, הכולל את הסינגלים "Silent All These Years", "China", "Winter" ו-"Crucify". האלבום יצא לראשונה בבריטניה ב-6 בינואר 1992.

## הפקה
בעקבות פירוק להקת הסינת-פופ שלה Y Kant Tori Read, איימוס חיברה 12 שירים, והקליטה אותם במתקני קפיטול רקורדס בלוס אנג'לס עם דאוויט סיגרסון בתור מפיק. ההקלטות והמיקסים הסתיימו ביוני 1990.

איימוס לקחה דמו עם 10 רצועות, חלקן מיוני וחלקן חדשות יותר, לאטלנטיק רקורדס בסוף 1990. חברת התקליטים לא הייתה מרוצה מהשירים, אז איימוס, יחד עם בן הזוג שלה דאז, אריק רוס, הקליטו מספר שירים חדשים, ביניהם "Girl", "Precious Things", "Tear In Your Hand", "Mother" ו-"Little Earthquakes". עם הרצועות החדשות, אטלנטיק הסכימו להוציא את האלבום *Little Earthquakes*.

איימוס עברה ללונדון כדי לעבוד עם איאן סטנלי; אטלנטיק רקורדס גם סברו שאיימוס תצליח יותר בבריטניה, משום ששם יש הערכה יותר גדולה ל"אמנים אקצנטריים". שם היא הקליטה את מה שעתידים היו להיות שניים מהסינגלים המוקדמים שלה. "Me and a Gun" היה השיר האחרון שנכתב עבור האלבום.

חברת התקליטים השותפה האירופית של אטלנטיק, East West, קידמה את האלבום באגרסיביות. איימוס בילתה את מרב שנת 1991 בהופעות קטנות, בברים ומועדונים בלונדון, ובניגון עבור מנהלי מוזיקה וחברות תקליטים, לעיתים קרובות בדירה שלה. באוקטובר 1991 יצא ה-EP "Me and a Gun", אשר הכיל ארבע רצועות, וזכה לשבחים מן הביקורת. הוצאה שנייה של ה-EP יצא כעבור חודש, הפעם עם "Silent All These Years" בתור השיר המוביל, והוא הפך ללהיט הראשון של איימוס במצעדים הבריטיים, במקום 51.

## צאת האלבום
כאשר האלבום יצא לבסוף בבריטניה בינואר 1992, הוא הגיע למקום מספר 14 ונשאר ב-טופ 75 במצעד האלבומים הבריטי במשך 23 שבועות. חודש לאחר מכן, הוא יצא בארצות הברית בפריצת דרך ביקורתית ובמצעדים, על אף שלא פרץ את גבול המקום ה-50 בבילבורד 200, כשהוא מחוזק בסינגלים מצליחים.

## ביקורות

הביקורות על האלבום היו חיוביות באופן כללי. ג'וסף וודוורד ב"רולינג סטון" תיאר את *Little Earthquakes* בתור "מחזור שירים שהוא לעיתים קרובות יפה, פרוגרסיבי באופן מעודן, המשקף באופן אפל ניכור מיני ומאבקים אישיים", ושעד סוף האלבום "אנחנו מרגישים כאילו כבר עברנו תרפיה מוזרה, ואנו חצי מטוהרים, וחצי מעוררים. זהו הפרדוקס הנפלא שהופך את *Little Earthquakes* לבכורה מופתית." הוא במקור דירג את האלבום עם שלושה וחצי כוכבים מתוך חמש ב-1992 אך מאוחר יותר העלה את הדירוג לארבעה כוכבים מתוך חמישה באתר "רולינג סטון". ג'ין רוזנברג ב"לוס אנג'לס טיימס" כתבה ש"מעטים מתקדמים מן המטופש אל הנשגב במהירות או בצורה חלקה כמו איימוס". בין הביקורות השליליות, סטפני זכרק מ"אנטרטיינמנט ויקלי" סברה שהשירים של איימוס הם "יותר מדי מוזרים באופן מודע" כדי להיות מהנים, ואילו רוברט כריסטגאו אהב רק את השיר "Me and a Gun".

בממלכה המאוחדת, שם האלבום יצא לאחר קידום אינטנסיבי, עבודתה של איימוס התקבלה בחום. ג'ון ויילד מ"מלודי מייקר" קבע שאיימוס היא "בעלת כישרון נדיר לחקור ריבוי של רגשות ומגוון רחב של נקודות מבט בתוך אותו השיר". ג'ון אייזלווד מ-Q מגזין שיבח את הליריקה של איימוס, וסיכם: "*Little Earthquakes* הוא אלבום מטריד, מצחיק וסקסי לסירוגין. איימוס עושה את כל זה בחותם של כותבת שירים שהיא בפוטנציה גדולה. לאן תפנה מכאן?" רוג'ר מורטון מ-*[[NME]]*, לעומת זאת, היה יותר מאופק, וכתב כי "זה לא קל להתמודד עם טורי" וקרא ל-*Little Earthquakes* "מסע מתפרש ומבלבל דרך הג'יפה של הנשמה של אישה ... לפעמים זה קסום ולפעמים זה חולני ומתוח."

## מורשת
בשנת 1998, קוראי *Q *מגזין דירגו את *Little Earthquakes* בתור אלבום מספר 66 ברשימת האלבומים הגדולים בכל הזמנים. בשנת 2002, באותו המגזין, הוא דורג בתור האלבום הרביעי הגדול ביותר בכל הזמנים מאת אישה. בביקורת רטרוספקטיבית של האלבום, מבקר AllMusic סטיב היואי כתב שבאלבום זה, איימוס "קבעה את התבנית לזמרות-יוצרות של שנות ה-90". סאל סינקמאני, ב-*Slant Magazine*, קבע שהאלבום הוא היצירה המפוקסת והנגישה ביתר של איימוס, אשר "באופן כמעט מיידי הצית עניין של קאלט בזמרת, ואשר, במרוצת הזמן, ללא ספק הפך לפסקול (לפחות בחלקו) של חייהם של מבוגרים וצעירים מיוסרים רבים." *Little Earthquakes* נכלל בספר "1001 אלבומים שאתה חייב לשמוע לפני שאתה מת". האלבום מדורג במקום 27 ברשימת NPR, "The 150 Greatest Albums Made By Women".

בסקירת של הוצאת רימאסטר של האלבום ב-2015, ג'יי. סי. מאצ'ק III מ-Spectrum Culture כתב: "עם היעדר הקלישאות הרוק והפופ הסטנדרטיות של היום, והסתמכות על פסנתר אקוסטי וקול מעולה (אם לא שגרתי), *Little Earthquakes* נשמע ייחודי היום כפי שנשמע ב-1992." ג'סיקה מצ'אדו, ב"רולינג סטון", כתבה כי "כמעט 25 שנים מאוחר יותר, העליות והירידות הרגשיות של האלבום הן אפילו יותר מרשימות עבור אלבום בכורה." *ג*'ון בנג'י, מבקר *Mojo*, שיבח את *Little Earthquakes* בתור בכורה "מדהימה וייחודית", ואילו מבקר *[[PopMatters]]*, אלכס רמון ציין כי האלבום "מיד מדגים את היכולת שלה ללכת ישר אל הלב של חוויה רגשית ולתקשר אותה באופן עוצמתי באמצעות מגוון רחב של סגנונות מוזיקליים." בארי וולטרס, ב"פיצ'פורק" מנה את אלבום זה ואת עוקבו, *Under the Pink* בתור "אבני דרך" של איימוס, וכתב כי "המורשת שלהם מורגשת במוזיקת האנדרגראונד של היום".

## רשימת שירים

## משתתפים

## במצעדים

## הסמכות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1992
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת אטלנטיק רקורדס