open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סטיב דייוויס

**סטיב דייוויס** (באנגלית: **Steve Davis**; נולד ב-22 באוגוסט 1957, בפלומסטד שבלונדון) הוא שחקן סנוקר עבר אנגלי. עם 28 תוארי דירוג, 56 תארים ללא דירוג, עשרה תארים קבוצתיים, חמישה תארים חצי-מקצועניים, ושני תארים בענף הפול, לדייוויס 101 תארים בקריירה, יותר מלכל שחקן סנוקר אחר בהיסטוריית המשחק, כולל שש זכיות באליפות העולם בסנוקר במהלך שנות ה-80. כמו כן, זכה דייוויס באות הכבוד כקצין במסדר האימפריה הבריטית (OBE).

## קריירה
דייוויס החל לשחק סנוקר מקצועני בעונת 1978/1979, בגיל 20. הצלחתו הגדולה ביותר הייתה במהלך שנות ה-80, כאשר הוא נחשב לשחקן הסנוקר הטוב ביותר בעולם, והיה מדורג במקום הראשון בעולם במשך שבע עונות רצופות. דייוויס הגיע לשמונה גמרים של אליפות העולם בסנוקר, אך הפסגה הייתה כשהפך למיליונר הראשון מענף זה. הצלחתו הייתה כל כך גדולה עד שנטען בזמנו שהיה מופיע בטלוויזיה יותר מראש הממשלה.

דייוויס זכה ב-15 תוארי "הכתר המשולש": שש זכיות באליפות העולם, שש זכיות באליפות בריטניה, ושלוש זכיות בטורניר המאסטרס (שלישי בלבד במספר תוארי הכתר המשולש לרוני או'סאליבן וסטיבן הנדרי).

דייוויס הוא שחקן הסנוקר הראשון בהיסטוריית המשחק שביצע רצף מקסימלי רשמי של 147 נקודות בתחרות מקצוענית (טורניר קלאסיק 1982). בנוסף, הוא שחקן הסנוקר הראשון בהיסטוריה שביצע מאה רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה בקריירה, ובסך הכול צלח 338 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה בקריירה.

דייוויס הוא שחקן הסנוקר הראשון בהיסטוריית המשחק שזכה ב"כתר המשולש" (כינוי לזכייה בשלושת התארים החשובים והיוקרתיים ביותר בעולם הסנוקר בעונה אחת: אליפות העולם, אליפות בריטניה, וטורניר המאסטרס), והוא ביצע את הישג זה בעונת 1987/1988.

אף על פי שלא זכה בתואר משמעותי מאז טורניר המאסטרס ב-1997, הוא שמר על מעמדו ברשימת 16 השחקנים הטובים בעולם כמעט בכל שנה - עד לעונת 2007/2008. גם לאחר מכן המשיך דייוויס לשחק סנוקר מקצועני, לצד עיסוקיו האחרים. בעולם הפּוּל היה אחד ממייסדי גביע מוסקוני בשנת 1994, הנערך מאז מדי שנה בין נבחרת אירופה לנבחרת ארצות הברית, וכן זכה בו עם נבחרת אירופה פעמיים בשנים 1995 ו-2002. בנוסף, פיתח דייוויס קריירה טלוויזיונית כפרשן סנוקר במהלך הסיקור הנרחב של רשת ה-BBC. הייתה לו גם הצלחה מסוימת כשחקן פוקר מקצועי, ולעיתים הוא פועל כדי-ג'יי חובב.

במהלך הקריירה, הרוויח דייוויס מסנוקר בלבד מעל 5.6 מיליון פאונד.

ב-17 באפריל 2016, בגיל 58, הודיע דייוויס על פרישתו מסנוקר תחרותי. החל מאותה שנה, הגביע המוענק לזוכה באליפות אנגליה הפתוחה נקרא על שמו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני סנוקר בריטים
קטגוריה:אלופי עולם בסנוקר
קטגוריה:ספורטאים אנגלים
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1957
גשר עבדאללה

**גשר עבדאללה** הוא גשר הרוס עשוי בטון וקורות פלדה הממוקם מספר קילומטרים צפונית לים המלח, דרומית ליריחו, בסמוך לאתר הישן של בית הערבה. הגשר נבנה מעל נהר הירדן בתקופת השלטון הירדני בגדה המערבית, תקופה קצרה לאחר תום מלחמת העצמאות, והיווה חלק מהכביש הראשי שקישר בין ירושלים לעמאן. כיום לא ניתן לחצות את הירדן על גבי הגשר מפני שחלקו הרוס. 

הגשר נקרא על שמו של עבדאללה הראשון, מלך ירדן. ב-7 ביוני 1967 פוצץ הגשר על ידי חבלנים מחטיבת הראל (חטיבה 10), ומאז לא שוקם ולא נעשה בו שימוש. את מקומו תפס גשר אלנבי, המשמש, מאז חתימת הסכם השלום בין ישראל לירדן ב-1994 כמעבר גבול בין שתי המדינות.

אף שהגשר לא שוקם מאז מלחמת ששת הימים, מצאה לו ועדת השמות הממשלתית שם עברי, "גשר חוגים", על שם שמה הקודם של תנועת המחנות העולים, שחבריה הקימו את קיבוץ בית הערבה הסמוך.

הגשר מצוי מזרחית לגדר המערכת, וביקור בו טעון אישור מראש של צה"ל וליווי של הצבא. 

הגשר מוגדר היום כמבנה מסוכן: ירידת מפלס ים המלח הביאה להתחתרות נהר הירדן ולחשיפת היסודות של עמודי הגשר. בעבר רק חלקם העליון של העמודים היה גלוי מעל הקרקע. 

בצד הירדני של הגשר מסתיים קו החשמל הירדני שנבנה כדי לספק חשמל לעיר יריחו, בהתאם להסכם השלום בין ישראל וירדן. עמוד חשמל ישראלי בודד ניצב בצד הישראלי של הגשר ומחובר לרשת החשמל הירדנית, ומשם מוטמן כבל החשמל עד ליריחו.

## גלריה

Abdullabridge01.JPG|גשר עבדאללה, הצד המזרחי
Abdallabreke (16).jpg|גשר עבדאללה, מבט ממערב למזרח
Abdallabreke (10).jpg|נזקים בגשר
Abdullabridge04.JPG|גשר עבדאללה, הצד המערבי
Abdallabreke (15).jpg|הריסות ליד הגשר


## לקריאה נוספת
* **[[כל מקום ואתר]]**, משרד הביטחון וכרטא, תשל"ח 1978. עמוד 104.
* זאב וילנאי, **[[אריאל (אנציקלופדיה)|אריאל]] אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל**, הוצאת עם עובד, 1986. עמוד 1499.
* ספי בן-יוסף, **[[מדריך ישראל החדש]]** כרך 7 שומרון ובקעת הירדן, הוצאת ידיעות אחרונות, משרד הביטחון וכתר 2001. עמוד 155.

## קישורים חיצוניים

* 

עבדאללה
עבדאללה
קטגוריה:גבול ירדן–ישראל
הנהלת הקואליציה

**הנהלת הקואליציה** (ישראל) היא הגוף המנהל את הקואליציה ב. הנהלת הקואליציה מורכבת מיושבי ראש הסיעות השותפות לקואליציה, ובראשה עומד יו"ר הקואליציה (מכונה לעיתים בשגגה "ראש הקואליציה").

## תפקידי הנהלת הקואליציה
תפקיד הנהלת הקואליציה הוא לדון ולהחליט בענייניה השוטפים של הקואליציה. הנהלת הקואליציה קובעת את עמדות הקואליציה בכנסת, בוועדות הכנסת ובמוסדותיה, קובעת את אופן הצבעתם של כל חברי סיעות הקואליציה במליאת הכנסת והוועדות, ומטילה עליהם משמעת קואליציונית, כל זאת בהתאם לעמדת הממשלה ועל דעת ראש הממשלה.

כמו כן, ההנהלה רשאית להתיר לחבר קואליציה לקדם הצעת חוק פרטית לדיון ולהצבעה. הנהלת הקואליציה אחראית להודיע לחבר הכנסת מהקואליציה על התנגדות הממשלה להצעת חוק פרטית שברצונו לקדם, על מנת שימשוך את הצעתו. במקרה בו לא נעתר חבר הכנסת לבקשת הנהלת הקואליציה, ההנהלה רשאית לפנות לסיעה אליה שייך חבר הכנסת בבקשה לנקוט באמצעים כנגד חבר הכנסת שהפר את המשמעת הקואליציונית.

תפקידים נוספים וקווים מנחים של הנהלת הקואליציה נקבעים בהסכמים הקואליציוניים עם כינון הממשלה.

## ראש הקואליציה
תפקיד ראש הקואליציה הוא משרת אמון, שאינה מעוגנת בחוק, ומוסדרת בחלקה בהחלטת שכר חברי הכנסת (הענקות ותשלומים). תפקידי ראש הקואליציה נקבעים לרוב בהסכמים הקואליציוניים, אך רובם לא משתנים מהסכם להסכם.

ראש הקואליציה הוא, לרוב, חבר מסיעתו של ראש הממשלה, וראש הנהלת הקואליציה. תפקידו הוא לקבוע את סדר יומה של ישיבת ההנהלה של הקואליציה, לנהל את ענייני הקואליציה והנהלתה, והוא מוסמך לפעול מטעמה ובשמה. ראש הקואליציה רשאי להתיר לחבר קואליציה או לסיעה שותפה בקואליציה חופש הצבעה, לסטות מדרך ההצבעה כפי שנקבעה בהנהלת הקואליציה, להימנע בהצבעה או להיעדר מהצבעה, וזאת לאחר התייעצות עם הנהלת הקואליציה. כן רשאי ראש הקואליציה לזמן ישיבת הנהלה מיוחדת שלא נקבעה מראש.

אם הדעות בהנהלה חלוקות ולא הושגה הכרעה בהצבעה, עמדתו של ראש הקואליציה היא המכריעה. כמו כן, ראש הקואליציה רשאי להגיש ליו"ר ועדת השרים לענייני חקיקה ערעור על עמדת הממשלה לגבי הצעת חוק פרטית, ולחייב את הוועדה לדון בשנית בעמדתה לגבי הצעת חוק.

## הצבעה בהנהלת הקואליציה
ישיבות הנהלת הקואליציה מתקיימות לפחות אחת לשבוע, ויכולות להיות מזומנות על ידי ראש הקואליציה במקרים מיוחדים.
כוחו של נציג סיעה בהצבעה המתקיימת בהנהלת הקואליציה שווה למספר חברי סיעתו. בחישוב התוצאות הסופיות מתייחסים לקול חבר בהנהלה כמספר חברי סיעתו בכנסת. במקרה שהדעות בהנהלה חלוקות ולא הושגה הכרעה בהצבעה, עמדתו של ראש הקואליציה היא המכריעה.

## ראשי הקואליציה לדורותיהם
**לא רשמיים**:

**החל מ[[הכנסת העשירית]] הפך תפקיד ראש הקואליציה לרשמי:**

## ראו גם
*יו"ר הכנסת
*ראש האופוזיציה
*מצליף

## קישורים חיצוניים

* ראש הקואליציה, לקסיקון הכנסת
* ראש הקואליציה, אתר הכנסת
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: פוליטיקה
קטגוריה:הכנסת
קטגוריה:יושבי ראש הקואליציה
הנדל והנדריקס בלונדון

**מוזיאון בית הנדל** (באנגלית: **Handel House Museum**) הוא מוזיאון הממוקם בבית שבו התגורר המלחין האנגלי גאורג פרידריך הנדל ב-35 שנותיו האחרונות. הבית ממוקם ברחוב ברוק, במרכז לונדון. הנדל כתב, בין השאר, את יצירתו הנודעת משיח בעת שהתגורר בבית זה.

## קישורים חיצוניים

* 

הנדל
קטגוריה:גאורג פרידריך הנדל
קטגוריה:וסטמינסטר: מוזיאונים
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
כלה (דושאן)

**כלה** (בצרפתית: **Mariée**) הוא ציור משנת 1912 מאת האמן הצרפתי מרסל דושאן.

## תיאור היצירה
הקומפוזיציה של הציור מכילה תערובת של דימויים גאומטריים הנדמים כחלקים במכונה מכנית לא ברורה. דושאן מצייר את הציור בגוונים חומים המזכירים את הציור הקוביסטי, אולם התיאור איננו אנליזה או פירוק והרכבה של אובייקט ממשי, אלא הרכבה של אידיאל נשי - "הכלה" בדמות מכונה.

התעניינותו של דושאן בדמותה של הכלה קשורה לתפיסת מצב הכלולות כמימוש של המיניות. בציור נוסף שבו מופיעה "מכונת הכלה" - "המעבר מבתולה לכלה" (Le passage de la vierge à la mariée), מקיץ 1912 - מציב דושאן את הכלה במוקד של שינוי דינאמי בקומפוזיציה. הכלה המוצגת בציור היא מכונה עצמאית וסגורה, אולם ברישום "הכלה מופשטת על ידי הרווקים" (1912) מתוארת הכלה כמוקד למעין תקיפה או רמזים של אלימות מצד שתי מכונות של "רווקים" המקיפים את הכלה. מכונת הכלה המתוארת בציור מופיעה, תוך השמטות מעטות, ביצירתו של דושאן "הזכוכית הגדולה". 

הציור ניתן כמתנת נישואין על ידי דושאן לפרנסיס פיקבייה, שהיה שותף מרכזי של דושאן בתנועת הדאדא בניו יורק. דושאן הסביר לאשתו, לה היה נשוי כשלושה חודשים, את משמעות הנישואין בציור - "אמן מבטא עצמו בעזרת נשמתו ועם הנשמה הוא חייב להיטמע, זה מה שחשוב". 
בין הבעלים הנוספים של הציור היו פול אלואר ואנדרה ברטון, אשר מכר את הציור לאוסף של בני הזוג לואיז ווולטר ארנסברג, אשר נתרם בשלמותו למוזיאון פילדלפיה לאמנות. 

## קישורים חיצוניים
* כלה, אתר מוזיאון פילדלפיה לאמנות 
* המעבר מבתולה לכלה, אתר המוזיאון לאמנות מודרנית 

## הערות שוליים

קטגוריה:מרסל דושאן
קטגוריה:מוזיאון פילדלפיה לאמנות: יצירות אמנות
קטגוריה:ציורים משנות ה-1910
שפסי

**שפסי** (ברוסית: **Шепси**) הוא נהר קצר הנובע בהר פסאושחו (Псеушхо) בקווקז המערבי ברוסיה. מקורו של הנהר בגובה 750 מטרים לערך, והוא זורם לאורך 22 ק"מ אל הים השחור. הנהר מסמן את גבולה הצפון-מערבי של העיר סוצ'י.

קטגוריה:רוסיה: נהרות
קטגוריה:הים השחור: נהרות
קטגוריה:קווקז: נהרות
קטגוריה:סוצ'י
משה גבעתי (צייר)

**משה גבעתי (וקסלר)** (15 באוקטובר 1934 - 14 באפריל 2012) היה צייר ישראלי.

## ביוגרפיה

גבעתי נולד ב-15 באוקטובר בחדרה, אבל כיוון שאביו נפטר עוד בטרם לידתו, הוחזר לעיר הולדתה של אמו, חוטין שבבסרביה. בשנת 1939, זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, הושב לארץ והוא בן חמש.

הוא התחנך בחדרה. אימו התחתנה בשנית, ובגיל 15 הצטרף לתנועת השומר הצעיר, שבמסגרתה עבר לקיבוץ שמיר, ועשה שם תקופת הכשרה כנער. גבעתי החל לצייר כבר בילדותו. התבלט בציור קישוטים לחגים, גם בקן "השומר הצעיר" בחדרה וגם בקיבוץ שמיר. לקראת גיוסו לצה"ל, לנח"ל, ובשנת 1951 הצטרף עם חברי ההכשרה לקיבוץ שער העמקים.

גבעתי היה חבר קיבוץ שער העמקים עד שנת 1969. שם הקים את משפחתו, שם נולדו ילדיו, ובעת שהותו בקיבוץ עשה את צעדיו הראשונים בציור. בשנת 1960 למד רישום אצל הצייר מרסל ינקו, בסמינר אורנים הסמוך לקיבוצו. בראשית שנות השישים יצא לראשונה מישראל כצייר, נסע לאיטליה, להולנד, לספרד ולצרפת. בשנת 1966 יצא שוב לפריז ושהה בה כמה חודשים.

גבעתי עזב את הקיבוץ בשנת 1969, שכר סטודיו בתל אביב, והשתקע עם משפחתו בכפר האמנים עין הוד. לאחר מכן עבר לחיפה, עסק בפרויקטים משותפים עם האמן יצחק דנציגר, ולימד באוניברסיטת חיפה ובטכניון. גבעתי היה שותף בתהליך "פרויקט שיקום מחצבת נשר" (1971), ועסק ביצירת הדפסי-רשת בעקבותיו. לאחר סיום הפרויקט, המשיך גבעתי לעסוק בהפקת הדפסים לפרנסתו.

בשנת 1973 הזמין אותו מבקר האמנות חיים גמזו להציג תערוכה בביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו בתל אביב, למרות הצלחת התערוכה יצא גבעתי מיד אחר כך לגרמניה, אך שב באוקטובר למלחמת יום הכיפורים. הוא שירת כחצי שנה, עד אביב 1974, והיה ביחידת שריון בגזרה הצפונית של תעלת סואץ. מיד לאחר המלחמה עזב את ישראל והשתקע בניו יורק, שהייתה אז "בירת הציור העולמי". בניו יורק יצר קשרים הדוקים עם חבורת ציירים ישראלים, שלימים יקנו להם שם בציור הישראלי. עובדיה אלקרא, מאריאן, לאה ניקל, יואב בראל, מיכאל סגן-כהן, מיכאל גיטלין, יהושע נוישטיין, פנחס כהן-גן, כוכי דוקטורי, בוקי שוורץ, מיכה אולמן ורבים אחרים. בראשית שנות השמונים התקרב לחצרו של הרבי מלובביץ' ונעשה מבאי חצרו. גבעתי שהה בניו יורק כעשר שנים.

בשנת 1982 שב גבעתי לישראל עם משפחתו החדשה. הוא השתקע בתל אביב, לימד הדפס בסדנאות שונות, והמשיך לצייר ולהציג תערוכות. יצירתו עברה כמה מהפכים: הוא צייר ציור פיגורטיבי, נשבה לציור "המופשט הלירי", ושב אל ציור שיש בו צבעוניות עשירה, ופיגורטיביות מרומזת.

גבעתי עבר שורה של התקפי לב ובעיות בריאות אחרות, בין השאר היה מכור גם לאלכוהול ונגמל ממנו. בשנותיו האחרונות התגורר בתל אביב, ותערוכה גדולה מיצירתו הוצגה בשנת 2006. משה גבעתי נפטר ב-14 באפריל 2012 בגיל 78, ונקבר בבית העלמין בקיבוץ גזר.

## קישורים חיצוניים

* אתר הבית של משה גבעתי
* 
* משה גבעתי - תערוכה חדשה במוזיאון תל אביב לאמנות, אתר art-text
* 
* 
* 
* משה גבעתי בתערוכה במלון מרינה תל אביב, באתר PHOTOUR, מרס 2009

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:שער העמקים: אישים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:יהדות חוטין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
2014

למרות קור עז בתחילת השנה, 2014 הייתה שנה חמה במיוחד ועל פי פרסום NOAA באוקטובר, היו עשרת החודשים הראשונים החמים ביותר שתועדו אי פעם.

## אירועים
[250px|ממוזער|[מבצע צוק איתן: כיפת ברזל מיירטת רקטה שנורתה למרכז ישראל, 8 ביולי 2014]]
[ממוזער|שמאל|320px|8 במרץ – התרסקה [טיסה 370 של מלזיה איירליינס באוקיינוס ההודי]]
[ממוזער|210px|עדות ראשונה ל[גלי כבידה מהמפץ הגדול נאספת בידי רדיו-טלסקופ כחלק מניסוי BICEP2]]

## נולדו

## נפטרו
[שמאל|ממוזער|170px|[אריאל שרון]]
[שמאל|ממוזער|150px|[שירלי טמפל]]
[שמאל|ממוזער|150px|[רובין ויליאמס]]
[שמאל|ממוזער|160px|[חנה מרון]]
[160px| שמאל| ממוזער| [אסי דיין]]
[שמאל|ממוזער|160px|[אלפרדו די סטפנו]]
[שמאל|ממוזער|160px|[מנחם גולן]]
[שמאל|ממוזער|160px|[אברהם הפנר]]
[שמאל|ממוזער|160px|[אאוזביו]]

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים
2015

## אירועים
[ממוזער|230px|14 ביולי - הגשושית "[ניו הורייזונס" של סוכנות החלל האמריקנית נאס"א טסה בקרבת כוכב הלכת הננסי פלוטו ומעבירה למרכז הבקרה תצלומים של פלוטו ברזולוציה גבוהה]]
ממוזער|230px|31 באוקטובר – טיסה 9268 של מטרוג'ט מתרסקת בשמי חצי האי סיני עקב פצצה שהוטמנה במטוס. באסון נספו 224 אנשים
[ממוזער|246x246px|[משבר ההגירה באירופה|משבר עולמי הומניטרי של פליטים ממדינות ערב וצפון אפריקה מכה באירופה. בתמונה: מהגרים בגבול מקדוניה 24 באוגוסט 2015]]

## נולדו

## נפטרו
[ממוזער|150px|[ז'ורז' וולינסקי, סופר וקריקטוריסט צרפתי שנרצח במתקפת הטרור על משרדי מגזין "שארלי הבדו" ב-7 בינואר 2015.]]
[150px|ממוזער|שמאל|[עבדאללה, מלך ערב הסעודית]]
[ממוזער|150px|[לנרד נימוי]]
[150px|ממוזער|שמאל|[עומר שריף]]
[ממוזער|150px|[מוטי קירשנבאום]]
[ממוזער|165px|[בי בי קינג]]
[ממוזער|165px|[יצחק נבון]]
[150px|ממוזער|שמאל|[אבא גפן]]
[150px|ממוזער|שמאל|[שאול רמתי]]
[150px|ממוזער|שמאל|[מנשה קדישמן]]
[150px|ממוזער|שמאל|[זיטו]]
[150px|ממוזער|שמאל|[יוסי שריד]]
[150px|ממוזער|שמאל|[יעקב בקנשטיין]]

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים
מקס לנגה

**מקס לנגה** (בגרמנית: **Max Lange**; 7 באוגוסט 1832 – 8 בדצמבר 1899) היה שחמטאי גרמני ופעיל בהתאחדות השחמט הגרמנית. היה בעל דוקטורט במשפטים וכן בפילוסופיה.

בין השנים 1858–1864 היה עורך הביטאון הגרמני Deutsche Schachzeitung . ייסד את "איגוד השחמט המערב גרמני" (Westdeutscher Schachbund) וארגן את הקונגרס השחמט התשיעי בגרמניה. הוא היה אחד ממייסדיו ונשיאו השני של "איגוד השחמט הגרמני" ().

לנגה זכה 4 פעמים באליפות מערב גרמניה (שלוש פעמים בדיסלדורף (1862, 1863, 1864), ופעם באאכן בשנת 1868 (בקונגרס השביעי). כמו כן, זכה בתחרות המבורג 1868.

הוא פרסם ספרי שחמט **Lehrbuch des Schachspiels** בשנת 1856 ואת **Handbuch der Schachaufgaben** בשנת 1862.

אחת ההסתעפויות של הגנת שני הפרשים קרויה על שמו - "התקפת מקס לנגה": 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 פו6 4. ד4 ה:ד4 5. 0-0 רג5 6. ה5

## ניצחון מול [[אדולף אנדרסן]]

## לקריאה נוספת

* *Sammlung neuer Schachpartien mit kritischen und historischen Noten*. J. J. Weber, Leipzig 1857. Online  ''Google Books''
* *Handbuch der Schachaufgaben*. Veit & Comp., Leipzig 1862. Online- (PDF-)


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט גרמנים
קטגוריה:פרובלמאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1832
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1899
מרדכי קרליץ

**אליהו מרדכי (מוטל'ה) קרליץ** (נולד ב-4 במרץ 1952) הוא איש ציבור ואיש עסקים חרדי ישראלי. כיהן כראש עיריית בני ברק בין השנים 1998–2003 מטעם מפלגת דגל התורה.

## ביוגרפיה
נולד בבני ברק, בנו של הרב נסים קרליץ ולאה, בתו של הרב צבי הירש קופשיץ. למד בישיבת פוניבז'. נישא לשרה, בת הרב חיים קרפ מתל אביב. לאחר נישואיו למד בכולל חזון איש, שבראשו עמד אביו. בהמשך עמד בראשות כולל ללימודי חושן משפט.

בשנת 1998 נבחר לראשות עיריית בני ברק, כמועמד מוסכם על שלוש המפלגות החרדיות: דגל התורה, אגודת ישראל וש"ס. יזם את פיתוח צפון העיר בני ברק ובפרט את מתחם מגדלי המשרדים ב.ס.ר. בשנת 2003, בעקבות הסכם רוטציה בין דגל התורה לאגודת ישראל, החליף אותו ישכר פרנקנטהל, איש חסידות גור ונציג אגודת ישראל. לאחר פרישתו מראשות העירייה פנה לעסקי יזמות. הוא מעורב בעסקאות נדל"ן ובהן תיווך מכירת מתחם אסם ברחוב השומר בבני ברק לקבוצת יזמים מצרפת.

קרליץ היה ממקורביו של הרב אהרן לייב שטיינמן. בשנת 1999 היה חבר בוועדת טל שחוקקה את חוק טל. בגין פעילות זו למען בני הישיבות קיבל קרליץ מכתב הוקרה מהרב אהרן ליב שטינמן שכתב לו: "באתי בדברים אלה להודות לך על המאמצים הגדולים אשר עשית למען שכל בחור ישיבה יוכל ללמוד תורה כל זמן שירצה בלי שום הגבלה". למכתב צירפו את חתימותיהם 25 רבנים וראשי ישיבות ובהם, חברי מועצת גדולי התורה: הרב נסים קרליץ, הרב גרשון אדלשטיין ואחרים.

בשנת 2001 השתתף בניסוח אמנת כנרת. כשפורסם חלקו בעניין התבטא הרב יוסף שלום אלישיב נגד האמנה והיא ספגה גינויים נרחבים ביתד נאמן. קרליץ אמר בתגובה כי הוא לא חתם על האמנה.

בשנת 2006 הקים קרליץ בהוראת הרב אלישיב והרב שטיינמן את קרן ההסעות של החינוך העצמאי שמממנת את הסעתם של תלמידים למוסדות החינוך החרדים המרוחקים, לאחר שהמדינה הפסיקה את המימון בעקבות פסיקת בג"ץ שהמערך מפלה לטובה תלמידים במוסדות להחזרה בתשובה.

בשנת 2011 הוביל מטעם הרב שטיינמן את השינויים בשליטה בחינוך העצמאי שבעקבותיהם גברה השפעתם של אנשי דגל התורה בארגון. בשנת 2012 עמד מאחורי ביצוע המהפך בשליטה בעיתון יתד נאמן והעברתה לידי איש העסקים שמעון גליק, מקורבו של הרב שטיינמן.

ביוני 2021 מונה לחבר בוועדת החקירה הממלכתית לחקר אסון הר מירון ואף קיבל את תמיכתו של נשיא מועצת גדולי התורה, הרב גרשון אדלשטיין. בדעת מיעוט הוא טען שאין צורך בהפקעה של מתחם הקבר, שעלולה לפגוע בשיתוף הפעולה בין גורמים חרדיים והרשויות, ובכך לפגוע בבטיחות.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית בני ברק
קטגוריה:משפחת קרליץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:אנשי עסקים חרדים ישראלים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם דגל התורה
קטגוריה:ועדת החקירה הממלכתית לחקר אסון הר מירון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
עם רעש נסתר

"**עם רעש נסתר**" (בצרפתית: A bruit secret) הוא פסל "רדי מייד" משנת 1916 מאת האמן האמריקאי יליד צרפת מרסל דושאן.

את העבודה יצר דושאן ביחד עם וולטר ארנסברג (Walter Arensberg), ידידו של דושאן והאספן המרכזי של עבודותיו בשנים אלו. העבודה מורכבת מגליל של חוט הכלוא בין שתי לוחיות מתכת. ארנסברג הניח בתוך הכדור אובייקט קטן שלא היה ידוע לדושאן, ואילו דושאן כתב על לוחית המתכת כתובת שמשמעותה לא הייתה ידועה לארנסברג, כיוון והושמטו ממנה אותיות. לוחיות המתכת מוחזקות בעזרת ברגים ארוכים ואומים המשמשים גם מעין "רגליים" לעבודה.  

## קישורים חיצוניים
* עם רעש נסתר, אתר מוזיאון פילדלפיה לאמנות (באנגלית)

קטגוריה:מרסל דושאן
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:מוזיאון פילדלפיה לאמנות: יצירות אמנות
קטגוריה:יצירות משנת 1916
L.H.O.O.Q.

**L.H.O.O.Q.** (בתעתיק לכתב עברי: אֶל-אַשׁ-אוֹ-אוֹ-קִי) הוא שמה של יצירת אמנות מאת האמן האמריקאי יליד צרפת מרסל דושאן.

בשנת 1919 יצר דושאן רדי מייד על ידי הוספת שפם וזקנקן-תיש קטן לרפרודוקציה של הציור "מונה ליזה" מאת לאונרדו דה וינצ'י. דושאן הוסיף פרטים אלו בטכניקה של רישום או שרבוט בעיפרון. בנוסף, בתחתית העבודה רשם דושאן את האותיות "L.H.O.O.Q.", שהפכו לשמה של היצירה. כשמבטאים את שמות האותיות בצרפתית מתקבל המשפט Elle a chaud au cul, שפירושו "היא חרמנית" (מילולית: "היא חמה בתחת").

בחירת ציור ה"מונה ליזה" לא הייתה מקרית, ונבעה מהיותו סמל האמנות הקלאסית והציור המפורסם ביותר בעולם המערבי. היצירה הופצה כרפרודוקציה (שעתוק טכני) באמצעות גלויות. גרסתו של דושאן הייתה חלק מסדרת עבודות שבאו לקעקע נורמות של אמנות בפרט ונורמות חברתיות בכלל. מחד, ערערה העבודה על הגדרת מושג היוצר או "הגאון", על ידי כך שגיחכה את "מגע היד" האמנותי שלו. מאידך, הצביעה העבודה, כמו יצירות רדי מייד אחרות של דושאן, על האופן שבו הופכת האמנות לחלק משוק הסחורות בעולם המודרני.

בנוסף, מצביעה העבודה על המיניות כחלק מרכזי בעבודותיו של דושאן. מלבד השימוש בביטוי הגס, ה"מונה ליזה" מוצגת כדמות "קרוס דרסרית" או אינטרסקסואלית, ביטוי המופיע גם בדמותה של רוז סלאווי, אותה יצר דושאן בשנת 1920.

ההדפסה הציבורית הראשונה של העבודה הייתה בחודש מרץ 1920, על גבי שער מגזין שנקרא "391", אותו ערך פרנסיס פיקבייה. פיקבייה, בהכינו גרסה "משלו" לעבודה עבור המגזין, שכח לצייר את זקנקן התיש של המונה ליזה, ושרבט רק את השפם. בשנת 1964 הוציא דושאן לאור מהדורה צבעונית מחודשת של היצירה, אשר כללה 35 עותקים ואשר יועדה בעיקר לתצוגות מוזיאליות.

יצירת אמנות נוספת של דושאן "L.H.O.O.Q. מגולחת" נוצרה בשנת 1965. דושאן יצר אותה בעזרת רדי מייד של רפרודוקציה נוספת של המונה ליזה, הפעם ללא כל תוספות שרבוט, והדביק אותה על גבי נייר שעליו רשם את שמה של היצירה.

## קישורים חיצוניים
*Antoinette LaFarge, The Bearded Lady and the Shaven Man - Mona Lisa, meet Mona/Leo, forger.com

קטגוריה:מרסל דושאן
קטגוריה:רישומים
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:יצירות משנת 1919
קטגוריה:מונה ליזה
גדי יציב

**גדי יציב** (5 באפריל 1937 – 25 בספטמבר 2004) היה סוציולוג ואיש ציבור ישראלי, ממייסדי תנועת "שלום עכשיו" ובכיר במפ"ם, כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-11, מרצה בבית הספר לתקשורת של האוניברסיטה העברית ודקאן בית הספר לתקשורת במכללה האקדמית נתניה.

## ביוגרפיה
גדי יציב (צימרמן) נולד בקיבוץ נען. בנעוריו היה חבר בתנועת הנוער העובד והלומד ובצה"ל שירת בנח"ל המוצנח. את לימודיו התיכוניים סיים ב בירושלים, לאחריהם למד סוציולוגיה באוניברסיטה העברית. שלושת תאריו במקצוע למד בירושלים: בשנת 1974 קיבל תואר דוקטור (כותרת הדיסרטציה: "זיקה מפלגתית שכבתית" והיא נכתבה בהנחיית משה ליסק). לאחר סיום התואר השלישי נסע ל-3 שנים לפוסט-דוקטורט בבית הספר לכלכלה של לונדון.

במקצועו היה מרצה לסוציולוגיה באוניברסיטה העברית, וכן נמנה עם מקימי המרכז ללימודים סוציאליסטיים בגבעת חביבה.

ראשית פעילותו הציבורית של יציב החלה בתחילת שנות ה-30 לחייו, לאחר מלחמת ששת הימים, עם הצטרפותו לקבוצת הפרופסורים בראשות יהושע אריאלי, מייסדי התנועה לשלום וביטחון. כעבור שנתיים, במערכת הבחירות לכנסת השביעית (1969) הקים את מפלגת "רשימת שלום" והתמודד בראשה לכנסת (המפלגה לא עברה את אחוז החסימה).

בעקבות מלחמת יום הכיפורים (1973) הצטרף יציב לתנועת של"י, ובשנת 1979 עבר ממנה לשורות מפ"ם. בין תפקידיו במפלגה נבחר לשמש כמזכיר המדיני ומאוחר יותר עמד בראש אגף ההסברה. בשנת 1988 כיהן מטעמה כחבר הכנסת בכנסת ה-11, לאחר התפטרותו של ויקטור שם-טוב.

בכנסת היה חבר בוועדת הכלכלה, ועדת החוקה, חוק ומשפט ובוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

לאחר כהונתו בכנסת עזב את הפוליטיקה והתמסר לעבודתו האקדמית כמרצה בבית הספר לתקשורת של האוניברסיטה העברית ודקאן בית הספר לתקשורת במכללה האקדמית נתניה (תפקיד שבו הוחלף בהמשך על ידי פרופסור ענת פירסט).

יציב היה נשוי משנת 1964 ועד מותו לבתיה לבית שוורצבך. הוא נפטר ב-25 בספטמבר 2004 בירושלים לאחר מחלה, בגיל 67. התגורר בשכונת רסקו בירושלים.

## פרסומיו
* יוחנן פרס, גדי יציב, **מבוא לשיטות מחקר במדעי ההתנהגות**, ירושלים: אקדמון, תשכ"ז. (חוברת המבוססת על הרצאות במסגרת המחלקות לסוציולוגיה של האוניברסיטה העברית ואוניברסיטת תל אביב) (מהדורה ב מתוקנת: תש"ל)
* **הבסיס המעמדי לזיקה המפלגתית: ישראל כדוגמה**, ירושלים: האוניברסיטה העברית, המחלקה לסוציולוגיה, בית הספר לכלכלה ומדעי החברה ע"ש אליעזר קפלן ('מחקרים בסוציולוגיה'), תשל"ט (פרסום זה הוא קיצור ועיבוד של עבודת הדוקטורט שלו).
* **הדברים בשפת לבם**, תל אביב: אדם מוציאים לאור, 1986.
* **לכסיקון חברתי**, תל אביב: ספרית המינהל (המסלול האקדמי של המכללה למינהל בתל אביב – בית הספר החדש לתקשורת), 1993. (מהדורה ב: 1998; מהדורה ג: ירושלים: אקדמון, 2002)
* **מבוא לסוציולוגיה נורמטיבית**, תל אביב: ספרית המינהל (המסלול האקדמי של המכללה למינהל בתל אביב), 1997. (מהדורה ב: ירושלים: אקדמון, 2002)
* **החברה הסקטוריאלית**, ירושלים: מוסד ביאליק, תשנ"ט 1999.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

מפרי עטו:
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי שלום עכשיו
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: סוציולוגיה ואנתרופולוגיה
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת: אנשי מחקר ואקדמיה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:נען: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
אנטיפס מפרגמון

**אנטיפס הקדוש מפרגמון** הוא קדוש נוצרי, המוזכר בחזון יוחנן כמרטיר המאמין של פרגמון. על פי המסורת הנוצרית, יוחנן השליח מינה את אנטיפס כבישוף פרגמון בזמן כהונתנו של הקיסר דומיטיאנוס. על פי המסורת, אנטיפס הוצא להורג בשנת 92 לערך, באמצעות מתקן דמוי שור הפליז ששימש לגירוש שדים.

יום חגו הוא ה-11 באפריל והמאמינים רואים בו את הקדוש המגן על הסובלים ממיחושי שיניים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נפטרים ב-92
איגנץ קוליש

הברון **איגנץ קוליש** (בהונגרית: **Kolisch Ignác**; 6 באפריל 1837 – 30 באפריל 1889) היה סוחר יהודי-הונגרי-אוסטרי, עיתונאי ואמן שחמט, שנחשב לאחד מהשחמטאים החזקים בתקופתו. 
## ביוגרפיה
קוליש נולד למשפחה יהודית בברטיסלאבה שנקראה אז פוז'ון בהונגרית ופרסבורג בגרמנית, באימפריה האוסטרו־הונגרית. הוא הצליח היטב הן בעיסוקו כסוחר והן כשחמטאי. בתחילת דרכו היה מזכירו הפרטי של הנסיך הרוסי סרגיי אורוסוב, שהיה אף הוא שחמטאי. לאחר מכן הוא עבר לווינה שם פגש את  בשנת 1868. הוא נהיה מעורב בעסקי בנקאות והפך למיליונר ולפטרון שחמט, אשר ארגן ומימן תחרויות שחמט רבות בשנות ה־70 וה־80 של המאה ה־19. הוא יסד את הבורסה בווינה בשנת 1869 ובזכות ניהול זהיר ונבון צבר רכוש רב. בשנת 1881 קיבל את התואר ברון של האימפריה האוסטרו־הונגרית.

כשחמטאי נודע קוליש בזכות סגנונו המבריק והתוקפני, אך הוא לא השתתף באופן תדיר בתחרויות. בשנת 1860 הוא זכה בפרס הראשון בתחרות הבינלאומית שהתקיימה בקיימברידג' שבאנגליה, בשנת 1861 הוא הפסיד בדו-קרב לאדולף אנדרסן, השחקן החזק ביותר באותם הימים בהפרש נקודה בלבד, באותה שנה סיים בתיקו דו־קרב מול לואיס פאולסן ובשנת 1867 בתחרות בפריז זכה בהביסו הן את וילהלם שטייניץ והן את שמעון אברמוביץ וינוור.

קוליש היה המייסד והעורך הראשי של העיתון הווינאי *[[:de:Wiener Allgemeine Zeitung|Wiener Allgemeine Zeitung]]*, וכתב עבורו פיליטונים רבים תחת שם העט Ideka.

בשנת 1882 מימן קוליש את תחרות וינה, תחרות בה השתתפו 18 שחקנים חזקים בסיבוב כפול (34 משחקים). ניצחו בה וילהלם שטייניץ ושמעון אברמוביץ וינוור עם 24/34 ובמקום השלישי ג'יימס מייסון עם 23/34.

## דו-קרבות

## קישורים חיצוניים

* שבע תחבולות של איגנץ קוליש, באתר wtharvey.com 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים יהודים הונגרים
קטגוריה:שחמטאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1837
קטגוריה:נפטרים ב-1889
איכות מזון

[שמאל|ממוזער|250px|[בשר בקר במרכול, עם שילוט המבטיח כי הוא רך]]
שמאל|ממוזער|200px|תו איכות של חברת מזון**איכות המזון** מתארת את כלל התכונות שהופכות מזון למתקבל על ידי הצרכנים, ובכלל זה מדדים סובייקטיביים כמו מראה המזון (גודל, צורה, צבע, ברק ואחידות), מרקם וטעם; ומדדי איכות מדויקים יותר - כימיים, פיזיים ומיקרוביולוגיים.

איכות המזון חשובה הן בשל הסכנה שבהרעלת מזון, והן בשל דרישות אותן יצרן המזון אמור לקיים על מנת למלא את דרישות הצרכן: אם בשל צו דתי (אוכל כשר) או מצפוני (אוכל טבעוני, ביצי חופש); ואם מסיבות רפואיות (אלרגיה למזון, מזון ללא סוכר, תכולת ויטמינים ומינרלים, סיבים תזונתיים וכו').

איכות המזון מבוססת על ציפיות, תפיסות וקבלה של הצרכנים. צרכנים רבים מסתמכים גם על תקני ייצור ועיבוד במיוחד כדאי לדעת אילו מרכיבים קיימים עקב דרישות תזונתיות כגון: כשרות, צמחוני, טבעוני וכו'. בנוסף במצבים רפואיים, כגון: סוכרת, אלרגיות וכו'.

בישראל האחריות הממשלתית לתחום איכות המזון היא במשרד הבריאות.

## רפורמת סימון המזון בישראל
מטרתה של רפורמת סימון המזון היא הנגשה בולטת על ערכים תזונתיים במוצרי מזון הנמכרים בישראל.

**סוגי הסימון:**
ממוזער|דוגמה לסימון מזון על גבי מוצר
* עיגול אדום: סימון חובה אשר ייעשה כאשר המזון מכיל כמות גבוהה של נתרן, סוכרים או חומצות שומן. על יצרנים להוסיף את הסימן למוצרים שמכילים כמויות גדולות מהערכים שנקבעו למרכיבים אלה.
* סימן ירוק: סימון וולונטרי, היצרנים רשאים להוסיף סימון זה כאשר המוצר עומד בתנאים שנקבעו בוועדה המדעית הנובעים מהמלצות התזונה של משרד הבריאות.

## תקן איכות המזון
לפי מכון התקנים הישראלי, היצרנים בישראל שרוצים להבטיח שיפור ובטיחות במזון שהם מייצרים נדרשים לפעול לפי תקן ISO 22000 שמטרתו להבטיח את בטיחות ואיכות מוצרי המזון.

## ראו גם
* איכות
* בטיחות מזון
* חוק לפיקוח על איכות המזון ולתזונה נכונה בצהרונים

## קישורים חיצוניים

* 
* מזון, באתר של מכון התקנים הישראלי
* טובה קראוזה, איך להימנע מהרעלת מזון, באתר כללית שירותי בריאות, 2 בספטמבר 2014
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיית המזון
קטגוריה:בטיחות ובריאות מזון
קטגוריה:מדעי המזון
נמל התעופה הבין-לאומי קי וסט

**נמל התעופה הבין-לאומי של קי וסט** (באנגלית: **Key West International Airport**) הוא נמל תעופה ציבורי המנוהל על ידי מחוז מונרו שבמדינת פלורידה שבארצות הברית. שדה התעופה ממוקם כ-3 ק"מ ממרכז העיירה קי וסט.

כינויו של נמל התעופה "EYW" מתחיל למעשה מהאות השנייה של שמו (K**ey W**est) משום שהאות "K" משמשת קידומת המציינת את כל שדות התעופה שבארצות הברית הנמצאים ביבשת אמריקה.

שטחו של נמל התעופה 1.03 קמ"ר, ובו מסלול אחד סלול אספלט שאורכו 1,463 מטרים ורוחבו 30 מטרים.

בשנת 1928 החלה חברת פאן אמריקן איירליינס להפעיל טיסות סדירות מקי וסט. שדה מיצ'ם היה המסלול הראשי של קי וסט. תחילה הוא שימש את הצבא לאחר הפצצת פרל הארבור, ולאחר מכן במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי חיל הים. לאחר המלחמה הוחזרה השליטה על המסלול לעיר.

בשנת 2006 נחתו בנמל התעופה 94,408 טיסות (ממוצע של 258 טיסות ליום) מהן 51% טיסות נוסעים, 29% טיסות טקסי אווירי (טיסות קצרות), 14% טיסות צבאיות ו-6% טיסות מסחריות (תובלה).



## יעדים



## קישורים חיצוניים

* 

* [עלון של נמל התעופה](http://www.cfaspp.com/FASP/AirportPDFs/key%20west%20intl%20(april%202005%29.pdf) מתוך אתר CFASPP (אפריל 2005)
[ימין|ממוזער|250px|שלט "ברוכים הבאים ל[רפובליקת קונק" בנמל התעופה]]

## הערות שוליים

קי וסט
קטגוריה:קי וסט
אורה יעקבי

**אורה יעקבי** (נולדה ב-1959 כ**אורה יכין**) היא סופרת וחוקרת ישראלית.

## ביוגרפיה
יעקבי נולדה בירושלים, בת שנייה במשפחה של שמונה אחים ואחיות. אביה הוא הפסל אברהם יכין ואימה היא הציירת והסופרת חנה יכין.

במהלך שירותה הצבאי התרחש הפיגוע בבית הילדים במשגב עם, והיא החליטה לעבור להתגורר בקיבוץ עם שחרורה לאות סולידריות. יחד עימה עברו שני חיילים משוחררים נוספים, אחד מהם היה איתן, יוצא אורמיה, שלימים הפך לבעלה.

לאורך השנים עסקה בחינוך ובהוראה, בשרטוט ממוחשב ומיפוי - בין יתר עבודותיה בשרטוט: דגמים עבור "מיני ישראל" וכן עוסקת גם באימון אישי.

דרך איתן יעקבי נחשפה ליהדות הנאש דידן, ולקראת בר המצווה של בנה הראשון החלה לחקור את תולדות הקהילה, שמעולם לא נחקרה מבחינה אקדמית. לאחר שש שנות מחקר בהן ראיינה ותיעדה את ותיקי הקהילה, פרסמה ב-2006 את הרומן ההיסטורי אלמוס. ב-2009 הוציאה יחד עם אברהם חכמי את הספר נאש דידן: תולדות יהדות אורמיה (אזרבייג'ן האיראנית). מאז הנה מרצה בנושא חקר קהילת הנאש דידן.

### חיים אישיים
יעקבי אם ל-3 ילדים. אריק מרדכי, סולן להקת נאש דידן, הוא קרוב משפחת בעלה, ואימו רחל יעקבי שימשה השראה לאחת הדמויות בספרה של יעקבי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* אורה יעקבי - ראיון עם רינו צרור בתוכנית חוצה ישראל - חלק 1, חלק 2, חלק 3 2008.
* אורה יעקובי - המסע לחקר נאש - דידאן - יהודי כורדיסטן, 29 באפריל 2019, ביוטיוב.

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:משגב עם: אישים
קטגוריה:משפחת יכין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
מגדיר חדש לצמחי ישראל

**מגדיר חדש לצמחי ישראל** של מיכאל זהרי הוא מגדיר צמחים שנועד "להדריך את הציבור שעניין לו בהכרת טבע הארץ וצמחייתה" – כלשון ההקדמה לספר. הספר הוא מהדורה חדשה של "המגדיר לצמחי ארץ ישראל" מאת אלכסנדר איג, מיכאל זהרי ונעמי פינברון, שיצא לאור ב-1931 והיה בידי שוחריה של צמחיית ארץ ישראל במשך 40 שנה. המגדיר כולל את צמחי ארץ ישראל וכן את הצמחים שלא היו כלולים במגדיר הקודם, הצמחים הגדלים באזורים הבאים: הרי החרמון, רמת הגולן וחצי האי סיני.

ציור הכריכה- אסתר הובר. 

## מבואות כלליים
המבואות הכלליים של המגדיר כוללים פרק על מושגים על עולם הצומח וכן מבט על הצמחייה והצומח של הארץ. הפרק הוא מבוא בנושא צמחיית ארץ ישראל. בפרק נדונים הנושאים הבאים:
* תולדות החקירה של צמחיית הארץ
* קווי האופי וצורות החיים של הצמחייה
* ההבדל בין צמחי הבר לבין צמחי התרבות
* על ה"אזרחים" ו"זרים" בעולם הצמחים
* האדם והצמחים מאז ועד עתה
* האופי הפיטוגאוגרפי של צמחיית הארץ
* המעונות של צמחי הארץ

## פרקים נוספים
פרק הוראות שימוש במגדיר כולל את הנושאים הבאים:
*הוראות לחובבים ולחוקרים מתחילים
*הדרה והוראות לשימוש נכון במפתחות
*מבנה הצמח, צילום וביאור קיצורים
*על פלורול ומונוגרפיות הנוגעות לצמחיית אזורינו
*מפתחות לזיהוי המשפחות, הסוגים והמינים

כמו כן, המגדיר עצמו מחולק בצורה ההירארכית הבאה:
*מערכות הצומח
**השרכניים
**חשופי הזרע
**מכוסי הזרע
***מחלקת הדו-פסיגיים
***מחלקת החד- פסיגיים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: בוטניקה
קטגוריה:ספרי ארץ ישראל
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד
קטגוריה:ספרי עיון בעברית
קטגוריה:מגדירי צמחים
יעקב ינאי

**יעקב "יאן" ינאי** (1911 – ינואר 1996) היה בכיר במשרד הביטחון הישראלי וקצין קשר ראשי הראשון בצה"ל.

## ביוגרפיה
ינאי נולד בשנת 1911 בפולין למשפחת ינובסקי ולמד באוניברסיטת ורשה. עלה ארצה בשנת 1934 והחל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים.

עם עלייתו ארצה הצטרף לארגון "ההגנה" ובמהלך המרד הערבי הגדול שירת ביחידת "הנודדת", אשר הייתה הניסיון הראשון של הארגון במערך יחידות שדה. בעקבות פציעתו במאורעות מונה ינאי לעוזר מפקד ההגנה במחוז ירושלים.

בשנת 1940 הועבר לתל אביב ושירת במחלקת ההדרכה של המפקדה הארצית. במשך כארבע שנים שימש עוזרו של ראש המפקדה הארצית, משה סנה, ובסוף 1945 מונה לקצין קשר ראשי בארגון "ההגנה". כניסתו לתפקיד הקבילה לסיום מלחמת העולם השנייה, התגברות ההעפלה והתעצמות המאבק ביישוב היהודי כנגד המנדט הבריטי. תחנת השידור הראשונה של "קול ישראל" הוקמה בתקופתו ורשתות קשר הוקמו ב-24 מדינות באירופה וארצות הברית.

לאחר הקמת המדינה נותר בתפקידו במסגרת צה"ל ושימש קצין קשר ראשי עד להחלפתו על ידי יצחק אלמוג בסוף 1949. פרש מצה"ל בשנת 1951, בדרגת אלוף-משנה והיה סמנכ"ל במשרד האוצר ומשרד הביטחון.

ב-1955 הקים את "המחלקה לשיפור נוף הארץ ופתוח אתרים היסטוריים" שהפכה לימים לרשות הגנים הלאומיים. הוא פעל לפיתוח אתרים היסטוריים כמו בית שערים, קיסריה ומצדה שבה הקים את הרכבל שאיפשר ביקור למיליוני מבקרים. במבואה לגן לאומי מצדה יש לוחית זיכרון לזכרו.

## חיים אישיים
יעקב נישא בשנת 1942 לגלילה (גלה) ינאי (1915-2000), בתו של יעקב יכנאי (יכנוביץ'), מוציא לאור והמורה המיתולוגי של סג'רה ושל הלנה (ז'ניה) שוולוב אשר כונתה "הנסיכה הקווקזית".

בשנת 1944 נולד בנם הבכור יוסי לימים עיתונאי אשר היגר לארצות הברית, לאחריו נולדה בתם.

## לקריאה נוספת
* יעקב ינאי ומשה פרלמן: **אתרים היסטוריים בישראל**; הקדמה מאת יגאל ידין; תרגם והתקין לדפוס יהודה זיו, הוצאת מסדה, 1965. (מהדורה מורחבת ומעודכנת: רמת גן: מסדה, 1980

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:קציני קשר ראשיים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מנהלי רשות הטבע והגנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
צומח כרקוצי

[ממוזער|נוף קדרים ב[מדבר מוהאבי, קליפורניה.]]
**צומח כַּרְקוֹצִי** או **צומח טרגקנטי** היא צורה של בית גידול הכולל בתה של בני-שיח היוצרים כרים קוצניים. על אף שהבתה מהווה בדרך כלל שלב מעבר בטור הסוקצסיוני, באזורי הצומח הכרקוצי מהווה הבתה הכרקוצית את חברת הקלימקס. השם הלועזי של בית הגידול, צומח טרגקנטי נקרא כך על שם מין של קדד – *astragalus tragacanthus* – האופייני לצורת חיים זו ולאזורים אלו. 

צורת הכר האופינית נובעת מצמיחה צפופה של ענפים מבסיס הצמח. הענפים אינם מסוגלים להתארך עקב פגיעה מכנית של רוחות חזקות. ענפי התפרחת מצויים אף הם בגובה הכר, והפרחים מצויים יחד עם שאר הענפים הצעירים בחלקים המוגנים. בחורף מכוסים הצמחים בחברה זו בשכבת שלג שעובייה 1 מ' ויותר.

עונת הפריחה בחגורה הכרקוצית נפתחת לאחר הפשרת השלגים ומגיעה לשיאה בחודשים יוני-יולי. במקומות מוכי הרוח רוב הצמחים מקדימים ופורחים באביב, טרם יגבר היובש באזורים אלו.

בארץ, שולט הצומח הכרקוצי בחגורה העליונה של החרמון, המכסה את ההר מרום 1800 מ' ועד לשיאו. בית גידול זה אינו אחיד אלא עשוי פסיפס של גומחות אקולוגיות. ברום של 1800–1900 מ', תנאי האקלים נעשים קשים ואינם מאפשרים קיום עצים: יש שלג רב, סופות וכפור בחורף, ובקיץ – קרינה עזה, רוחות ויובש. צורת צמיחה של כרים קוצניים עגולים ונמוכים היא כנראה הצורה המתאימה ביותר לקיום בתנאים קשים אלו, ולכן הצומח השליט במרומי החרמון הוא הצומח הכרקוצי, שהוא אִירָנוֹ-טוּרָני ביסודו (מאפיין את החגורה האלפינית של אזור זה).
רוב מיני הצמחים המאכלסים חגורה זו (כ-125 מינים) אינם מצויים במקומות אחרים בארץ, וניתן לראותם בחרמון בלבד.

קטגוריה:פיטוגאוגרפיה
כרבולת מקרינה

**כרבולת מקרינה** (שם מדעי: *Onobrychis cornuta*, נקראת גם כַּרְבּלֶת קוֹצָנִית) היא מין של צמח פורח ממשפחת הקטניות.

## בית גידול
תפוצתו משתרעת מהטאורוס עד הרי ההימלאיה ומקווקז עד החרמון.
מקור השם: פירוש שם הסוג המדעי "מאכל חמורים", משום שמינים רבי משמשים כנראה מזון לב"ח. השם העברי מרמז לצורת הפירות של המינים הגדלים בארץ, הנושאים תוספות דמויות כרבולת.

## תיאור
בן-שיח קוצני נשיר, דמוי חצי-כדור, היוצר כר צפוף וקוצני. 
גובהו מגיע עד 40-30 ס"מ וקוטרו – 100-80 ס"מ. העלים מנוצים, העלעלים מעטים (11-5), צרים-סרגליים, ובשל צורת ההסתעפות של הענפים נראים הקוצים דו-קרניים (ומכאן נגזר תואר המין). כרי הכרבולת הגדלים בגבעות מוכות רוח פורחים רק בצד המוגן מהרוח. לעיתים החלק הפונה לצפון-מערב יבש לגמרי והחלק שמולו מלבלב ופורח. צבע פרחיו המרובים אדום לילך ולהם סירת כותרת קטועה. הפרחים בעלי פספוס עדין של קווי אורך בהירים, המגוון את הופעתם הארגמנית הכללית. התרמיל מעט כדורי, גודלו 12-5 מ"מ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פרפרניים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפרניים
קטגוריה:פרחים סגולים בארץ ישראל
האזור הים-תיכוני

שמאל|ממוזער|250px|חורשה ים-תיכונית בשרון

**האזור הים-תיכוני** הוא אזור פיטוגאוגרפי, הכולל ברובו צמחייה אופיינית לו, אך מצויים בו גם צמחים השכיחים באזורים אחרים. הוא תופס רצועה לא רחבה מסביב לים התיכון.

## אפיון
* אקלים ים תיכוני - בחורף נוח וגשום ובקיץ יבש.
* עונת הצמיחה היא בחורף, אך גם בקיץ מתרחשת צמיחה, אם כי מעטה.
* כמות המשקעים מ-400 עד 1,200 מ"מ.
* הצומח הים תיכוני בישראל - מצטיין בצמחייה עשירה.
* רב הצמחים חד-שנתיים וגאופיטים.

בתולדות החקלאות מילא אזור הים התיכון תפקיד חשוב וסיפק לעולם צמחים חשובים: חיטה, שעורה, תלתן, חרוב, זית וצמחי נוי רבים.

## ראו גם
* אקלים ים תיכוני 
* חורש ים תיכוני
* הצומח הים תיכוני בישראל

## קישורים חיצוניים
* מפת החבלים הפיטוגאוגרפיים של ארץ ישראל באתר מט"ח

## הערות שוליים

קטגוריה:הממלכה הפלאוטרופית
קטגוריה:פלורה פלארקטית
האזור האירנו-טורני

[ממוזער|נוף מנהר ה[נילוס במצרים]]
**האזור האירנו-טוּרָני** הוא אזור פיטוגאוגרפי, הכולל ברובו צמחייה אופיינית לו אך מצויים בו גם צמחים השכיחים באזורים אחרים. הוא משתרע בצורת רצועה רחבה לאורך כל צפון אפריקה, חצי האי סיני, חצי האי ערב, דרום סוריה, עיראק, איראן וטורקיה. הוא נמשך גם לאפגניסטן, טורקמניסטן, מרכז אסיה, טיבט ועד מדבר גובי.

קווי האופי המיוחדים לאזור:
* האקלים מדברי טיפוסי , יבשתי קיצוני, ונושא אופי קיצוני של אקלים ים תיכוני: החורף קר ושילגי, האביב והסתיו גשומים והקיץ חם ויבש.
* המשקעים מרוכזים בחורף וכמותם לא עולה על 200 מ"מ .
* שאר תנאי האקלים לא נוחים לגידול צמחים: רוחות יבשות ולחות נמוכה הגורמים בין השאר להתאדות רבה.
* הצמחייה עשירה במספר המינים אך הצומח דל מאוד, הכסות דלילה ואזורים שלמים ללא עשב.
* הצומח הוא של ערבה, מדבר או "יער-ערבתי", דהיינו: ערבה שפזורים בה עצים בודדים מרוחקים זה מזה.
* הגידולים מוגבלים לנאות מדבר ובקרבת נחלים.

תחומי החקלאות באזור האירנו-טורני הם בעמק הנילוס ובעמקי הפרת והחידקל – נאות המדבר של האזור.

### בישראל
בארץ-ישראל נפוצים מינים אירנו-טורניים רבים: כ-320 מינים בעלי טיפוס תפוצה אירנו-טורני, ועוד כ-600 מינים בעלי טיפוס תפוצה מעורב, הכולל מרכיב אירנו-טורני (על פי אתר צמחיית ישראל ברשת). בין המינים האלה נמנים אירוס הדור, זוטה ובורית רפואית.

עיקר התפוצה של מינים אלה בארץ היא באזור חגורת הספר, הר הנגב, והחרמון. לכן אזור ספר המדבר והר הנגב כונה בפי הבוטנאים אלכסנדר איג ומיכאל זהרי *האזור האירנו-טורני* בארץ-ישראל. אולם אנליזה סטטיסטית של התפלגות טיפוסי התפוצה של כלל מיני הצומח באזורים אלה הראתה, שאלו אינם אלא אזורי מעבר בין האזור הים-תיכוני לבין האזור הסהרו-ערבי, וברוב השטח המינים האירנו-טורנים אינם מהווים את המרכיב העיקרי של עושר המינים (דנין ופליטמן 1987, 1988).

## קישורים חיצוניים

* מפת החבלים הפיטוגאוגרפים של ארץ ישראל באתר מט"ח

קטגוריה:הממלכה הפלאוטרופית
קטגוריה:פלורה פלארקטית
האזור הסודאני

[שמאל|ממוזער|250px|נוף של [סוואנה בטנזניה]] 
**האזור הסודאני** או בשמו המלא "האזור הסודאני-סַמבֵּזִי" הוא אזור פיטוגאוגרפי, ברובו טרופי יובשני, הכולל ברובו צמחייה אופיינית לו. הוא תופס רצועה רחבה מדרום לאזור הסהרו-ערבי : הכולל את מדבר סהרה מסנגמביה עד ים סוף ומשם עד למחוז סינד, המחוז שבירתו קראצ'י, שבהודו הצפון מערבית עד לסין. הוא מאופיין באקלים טרופי: בחורף יבש ובקיץ גשום ובטמפרטורות גבוהות כל השנה.

המשקעים אינם מרובים ומוגבלים לעונת הקיץ בלבד.

הצמחייה טרופית לפי מוצאה, אולם אינה עשירה ביותר מבחינת הביומסה שלה- כלומר, הצומח הוא דליל בהשוואה ליערות הגשם המשווניים. בצומח הטיפוסי לאזור הוא הסוואנה - צומח של עשבים רב-שנתיים ובייחוד דגניים גבוהי קומה, הגדלים על פי רוב בצפיפות גבוהה וביניהם פזורים עצים במרחק ניכר זה מזה. הסוונה דומה לערבה, אלא שלרוב כסותה צפופה יותר.

חקלאות בעל דלה בשל מיעוט הגשמים ומעט חקלאות שלחין - טרופית וסובטרופי - לרוב בנאות מדבר

בארץ ישראל - בארץ אפשר רק להבחין ברצועה חדירה של הצמחייה הזאת בבקעת הירדן ובמפרץ אילת. האזור אינו עולה מעל קו הרוחב 33 מעלות.

## קישורים חיצוניים
* מפת החבלים הפיטוגאוגרפים של ארץ ישראל באתר מט"ח

קטגוריה:הממלכה הפלאוטרופית
האזור הסהרו-ערבי

[שמאל|ממוזער|250px|מכתש עם תמרים ב[מרוקו]]
**האזור הסהרו-ערבי** הוא אזור פיטוגאוגרפי, ברובו מדברי, הכולל ברובו צמחייה אופיינית לו. האזור הוא עצום בשטחו. נכלל בו מדבר סהרה מהאוקיינוס האטלנטי עד ים סוף וכן שטחים גדולים של חצי האי ערב ועיראק.

קווי האופי המיוחדים לו:
* האקלים – עונת גשמים קצרה מאוד ועונת היובש ארוכה מאוד: החורף נוח והקיץ חם ויבש מאוד.
* כמות  המשקעים מעטה ביותר ואינה מספקת לגדל צמחים אלא רק בערוצים ובעמקים המקבלים מי נגר מההרים.
* צמחיית האזור ענייה ביותר ואומדים את מספר מיניה ב-1,400. 
* הצומח הוא מדברי קיצוני והכסות הירוקה דלה.

בארץ ישראל – מרחבים גדולים של הנגב הדרומי, מדבר יהודה ומדבריות סיני.

## קישורים חיצוניים
* מפת החבלים הפיטוגאוגרפים של ארץ ישראל באתר מט"ח

קטגוריה:הממלכה הפלאוטרופית
קטגוריה:פלורה פלארקטית
חצות מעל סנקטפראקס

**חצות מעל סנקטפראקס** הוא הספר השלישי בסאגת טוויג בסדרה "קורות קצעולם".

## עלילה
זה הספר האחרון בסדר הכרונולוגי הכולל את זאב העננים. טוויג מנסה להציל את אביו, זאב העננים, שנלכד בלב הסערה. כשהוא נכנס לסערה, הוא פוגש את אביו. אביו מספר לו שמי שנכנס לתוך אמא סערה מתחיל להתאחד איתה. מצד אחד הוא משיג ידע על מזג אוויר שכל מלומדי השמיים בסנקטפראקס יכולים רק לחלום עליו, אך מצד שני הוא מתחיל להיעלם לאט לאט. כמו כן, הוא מספר לטוויג שאמא סערה עומדת להגיע ללב יערעבות כדי להפיח חיים מחדש. הבעיה היא שכעת סנקטפראקס עומדת בדרכה, ואם סנקטפראקס לא תוזז, אמא סערה תוציא את כל כוחה בניסיון להזיז את סנקטפראקס, ולא תוכל להפיח חיים בקצה, וכל החיים על הקצה ימותו. לאחר שהוא גומר לספר זאת לטוויג הוא נעלם. אמא סערה פולטת את טוויג וכל צוות האונייה החוצה, והם מתפזרים במקומות שונים ברחבי הקצה. כשטוויג מתעורר, הוא אינו זוכר דבר ממה שקרה כשהיה בתוך אמא סערה. בעזרת מתלמד בשם קאולקייפ הוא מחליט לחפש את חברי הצוות, ולבדוק אם הם זוכרים. הוא מתחיל למצוא אותם לאט לאט, אבל גם הם אינם זוכרים כלום. לבסוף הוא מגלה שחבר הצוות האחרון שלא מצא הוא נווט האבן, שנחת בלב יערעבות. הוא יוצא לחפש אותו, וכשמגיע אליו אומר לו נווט האבן שהוא זוכר מה קרה, מפני שהיה מוגן על ידי החליפה שלבש. הוא מזכיר לטוויג על מה שאמר לו אביו זאב העננים, והם מגלים שאמא סערה תגיע לסנקטפראקס בחצות. נווט האבן מבצע בטוויג ובקאוקלייפ שיגור רקיע לעבר סנקטפראקס, כדי שיספיקו להגיע לפני חצות. קאוקלייפ משחרר את השרשרת, והפרופסור לחושך ועוד כמה פרופסורים שלא יכלו לראות את עירם האהובה נעלמת נשארים עליה. לאחר שאמא סערה עוברת, צומח סלע גדול בגן הסלעים - עליו בונים את סנקטפראקס החדשה. קאוקלייפ ממונה לבכיר נשגבי האקדמיה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קורות קצעולם
קטגוריה:ספרי 2001
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד: פנטזיה
אלכסנדרו הטוב

[250px|ממוזער|שמאל|אלכסנדרו הטוב, ב[ציור קיר במנזר ניאמץ]]
**אלכסנדרו הטוב**, היה שליט נסיכות מולדובה בשנים 1400–1432, בנו של רומן הראשון מושאט ושל אנסטסיה, נסיכה ליטאית.

אלכסנדרו, שכונה "הטוב", שלט לאחר יוגה וכנראה קיבל עזרה ממירצ'ה הזקן בתפיסת השלטון בו החזיק בעבר אביו.

במהלך שלטונו הארוך השתדל אלכסנדרו לשמור על האיזון בין שתי השכנות החזקות, פולין והונגריה. הוא הכיר בכפיפותו לכס הפולני וגם שלח עזרה צבאית לשתי מלחמות פולניות נגד המסדר הטבטוני.

אלכסנדרו הטוב קיבל מידי קיסר האימפריה הביזנטית תואר של דספוט וכתר נסיכותי. לאחר זאת ארגן אלכסנדרו הטוב את חצרו לפי דוגמת החצר האימפריאלית וקבע משרות בהתאם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי מולדובה
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי רומניה
קטגוריה:שליטי נסיכות מולדובה
קטגוריה:נפטרים ב-1432
פיסקו (הר)

**פיסקו** (בספרדית: **Pisco** או **Pishqo**; פירוש השם בקצ'ואה: "ציפור") הוא הר ברכס הקורדיירה בלאנקה ("הרכס הלבן") במרכז פרו, בתחומי הפארק הלאומי וסקראן, כ-60 ק"מ צפונית לוואראס. גובהו של ההר 5,752 מ' מעל פני הים.

פסגת ההר נכבשה לראשונה ב-12 ביולי 1951. בעבר, נחשב הטיפוס על ההר לקל יחסית, אך ב-2004, כתוצאה מההתחממות העולמית, ניתק אחד הקרחונים המכסים את ההר, וכעת העפלה לפסגה כרוכה בטיפוס על קיר קרח שגובהו למעלה מ-50 מ'.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הרי האנדים
קטגוריה:פרו: הרים
ד'ת"ת

## אירועים

## נולדו
* ה' באדר – רש"י, גדול פרשני התלמוד והמקרא בימי הביניים (נפטר ב-ד'תתס"ה)

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ציטה לינקר

**ציטה לינקר** (1 במרץ 1917 – 26 בינואר 2009) הייתה אשת ציבור ישראלית, אשר הייתה ממייסדות המפלגה הליברלית וכיהנה כחברת הכנסת מטעמה בסיעת הליכוד בכנסת השמינית.

## ביוגרפיה
לינקר נולדה ב-1 במרץ 1917 בווינה שבאוסטריה ליעקב וסבינה קאופמן. עלתה ארצה עם הוריה ב-1934 לאחר התגברות השפעתם של הנאצים על אורחות החיים באוסטריה.

שנים רבות פעלה בהתנדבות, יחד עם שרה דורון, במסגרת הציונים הכלליים. בראשית שנות השישים נמנתה בין ראשוני החברים במפלגה הליברלית. פעילותה נמשכה שנים ארוכות כחברת מרכז ומועצת המפלגה, נציגתה בקונגרסים ציוניים ובחירתה ליו"ר המדרשה הליברלית בתל אביב.

בבחירות לכנסת השמינית הייתה נציגת הנשים בחטיבת המפלגה הליברלית במסגרת רשימת הליכוד, אך נותרה מחוץ לכנסת. בשלהי כהונתה של הכנסת השמינית, עם התפטרותו של שמואל תמיר, הושבעה במקומו וכיהנה בה כארבעה חודשים.

פעילותה במסגרות חברתיות כללה מעורבות בויצו ובקליטת עלייה. בשנת 1991 הוענק לה תואר יקירת העיר תל אביב-יפו.

לינקר נפטרה ב-26 בינואר 2009, בגיל 91.

### חיים אישיים
ציטה לינקר השאירה אחריה שני ילדים, בהם הרופא אלי אלון.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:חברות הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:פעילי המפלגה הליברלית
קטגוריה:חברי הציונים הכלליים
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברות הכנסת השמינית
קטגוריה:חברי הכנסת השמינית
קטגוריה:יקירות תל אביב-יפו לשנת 1991
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:ישראליות ילידות האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2009
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
ד'תת"ב

## אירועים

## נולדו
* רב אביתר הכהן גאון - מראשי ישיבת גאון יעקב שבארץ ישראל

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תת"ג

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
*רבי פלטיאל, אביו של אחימעץ בן פלטיאל, מנהיג יהודי איטלקי (נולד בד'תשמ"ח)

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תתי"ד

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* חנוכה – רבי יוסף הכהן גאון (השלישי), מראשי ישיבת גאון יעקב

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תתט"ז

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* רבנו חננאל בן חושיאל, פרשן תלמוד ומראשוני הראשונים, שחי בקירואן.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תתי"ז

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* רב ניסים גאון, ראש ישיבה בקירואן, ומחוליות המעבר בין הגאונים לראשונים.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תתי"ח

## אירועים
* בעקבות רציחתו של חזקיה בן דוד, מסתיימת בבבל משרת ראש הגולה ונסגרות סופית ישיבת פומבדיתא וישיבת סורא.

## נולדו

## נפטרו
*חזקיה בן דוד – ראש הגולה וראש ישיבת פומבדיתא האחרון.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תתכ"ב

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
אלול – רבי דניאל בן עזריה, גאון ארץ ישראל וראש ישיבת גאון יעקב.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תתכ"ז

## אירועים
* ט' בטבת – פרעות גרנדה: המוסלמים בעיר גרנדה ערכו פוגרום בקהילה היהודית בעיר, שהחל בלינץ' ברבי יהוסף הנגיד, הוזיר של מלך גרנדה.

## נולדו

## נפטרו
* ט' בטבת – רבי יהוסף הנגיד, בנו של רבי שמואל הנגיד, נרצח בידי המון מוסלמי בגרנדה.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה

## הערות שוליים
ד'תתכ"ד

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* רבי יעקב בר יקר, מראשוני הראשונים באשכנז, תלמיד רבנו גרשום, ראש ישיבה במגנצא ורבו של רש"י.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תתל"א

לדעת רוב הראשונים זו שנת היובל.
## אירועים

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה

## הערות שוליים
ד'תתל"ד

## אירועים
* כ"ז בסיוון – הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה
* כ"ט באלול – הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בחודש אלול

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תתל"ה

## אירועים
* כ"ט בחשוון – הפעם האחרונה שזמן שאלת גשמים בגולה התחיל בתאריך זה

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תתל"ז

## אירועים
* בעקבות כישלונם במסע המלחמה נגד מצרים, אנשי ירושלים מרדו בשלטון הסלג'וקים. המרד נכשל, והסלג'וקים טבחו בנכבדי העיר.

## נולדו
* ר"י מיגאש, תלמידו המובהק של הרי"ף ויורשו כראש ישיבה באליסנה (נפטר בד'תתק"א).
* רבי ברוך בן יצחק אבן אלבאליה, גם הוא מתלמידי הרי"ף. (נפטר בד'תתפ"ז)

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תתל"ח

## אירועים

## נולדו

## נפטרו

* רבי יהודה בן סעדיה, נגיד מצרים ורופא בחצר השלטון הפאטימי.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה

## לקריאה נוספת
* משה עסיס, "תשובה על קביעתה של שנת ד"א תתל"ח ליצירה", **[[HUCA]]** 49 (1978), עמ' א–כז.
ד'תתמ"ד

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* כסלו – רבי אליהו הכהן גאון, מחכמי ארץ ישראל בתקופת הגאונים, ראש ישיבת גאון יעקב.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תתמ"ה

## אירועים
* י"א בתשרי – רידיגר הוצמן, בישוף העיר שפייר מפרסם כתב זכויות נרחב ליהודים שיבואו להתגורר בעיר. שרפה שפרצה בשכונה היהודית של מגנצא, ולוותה בפוגרומים ובאנטישמיות גוברת, הביאה להגירה ממגנצא לשפייר, ובכך התבססה יהדות שפיירא. 
* כ"ז באדר ב' – התיעוד הראשון לאמירתה בפועל של ברכת החמה, בידי רבנו שמעיה.

## נולדו

## נפטרו
* מאיר הכהן (כנראה בנו של רבי יהודה בן מאיר הכהן) נרצח בידי נוצרים בדרכו מוורמייזא למגנצא.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תתמ"ט

## אירועים

## נולדו
רבי אברהם אבן עזרא - משורר, בלשן, פרשן מקרא, ופילוסוף בתקופת תור הזהב בספרד.

## נפטרו
* רבי יצחק אבן גיאת, ראש ישיבה בספרד המוסלמית, פוסק, פרשן המקרא ופייטן.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תתנ"ד

## אירועים
יש הסבורים כי הסמיכה נמשכה לפחות עד אותה שנה

## נולדו

## נפטרו
* רבי יצחק בן ברוך אלבאליה, מחכמי התלמוד וההלכה בספרד, ויועץ למלך סביליה אל-מעתמד.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תתנ"ה

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* רבי משולם בן משה ממגנצא, מראשי החכמים בקהילת מגנצא, פוסק, פייטן ומראשוני פרשני הפיוט.

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה
ד'תתנ"ו

## אירועים
*מסע הצלב הראשון וגזירות תתנ"ו (טבח ביהודי אירופה)
** ח' באייר – טבח ביהודי שפיירא
** כ"ג באייר – הטבח בוורמס: הצלבנים עורכים טבח ביהדות וורמייזא
** א' בסיוון – הטבח בוורמס: הצלבנים עורכים שנית טבח בשארית יהודי וורמייזא, שהסתתרו בחצר ההגמון
** ג' בסיוון – טבח ביהודי מגנצא

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### מאפייני לוח השנה