open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ארנולדוס ונדרהורסט

**ארנולדוס ונדרהורסט** (באנגלית: **Arnoldus Vanderhorst**; ) היה קצין צבא, חוואי ופוליטיקאי אמריקאי מקרוליינה הדרומית, איש המפלגה הפדרליסטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית בשנים 1776–1778, כחבר הסנאט של קרוליינה הדרומית בשנים 1779–1787, כראש עיריית צ'ארלסטון בשנים 1785–1786 ובשנים 1790–1792, וכמושל קרוליינה הדרומית ה-38 בשנים 1794–1796.
## ראשית חייו
ארנולדוס ונדרהורסט נולד בעיירה מאונט פלזנט  שבמחוז כרייסט צ'רץ' שבפרובינציית קרוליינה הדרומית, כבנם של ארנולדוס ואליזבת (לבית סימונס) ונדרהורססט. בבעלותו הייתה חוות מטעים באי קיאווה . הוא לחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית כקצין תחת פיקודו של פרנסיס מריון . במהלך המלחמה הוא כיהן גם כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית בשנים 1776–1778 ובסנאט של קרוליינה הדרומית בשנים 1779–1787. הוא כיהן כראש עיריית צ'ארלסטון בשתי תקופות כהונה בשנים 1785–1786 ובשנים 1790–1792.
## מושל קרוליינה הדרומית
ב-1794 נבחר ונדרהורסט על ידי האספה הכללית של קרוליינה הדרומית מטעם המפלגה הפדרליסטית כמושל קרוליינה הדרומית. בתקופת כהונתו כמושל הוא לחץ על בית המחוקקים לבצע שינויים בספר החוקים הפלילי, שכן העונשים שהוטלו בבית המשפט היו כבדים מדי עד שאנשי חבר המושבעים החליטו על זיכויים. הוא גם קידם את קיומה של מערכת כליאה דומה לזו של פנסילבניה במקום בתי הסוהר של המדינה שהיו מיושנים, כולל בניית בית סוהר מדינתי חדש.

בתקופת כהונתו היו תושבי קרוליינה הדרומית מוטרדים במחלוקת שנגעה להסכם בין בריטניה לבין ארצות הברית שנדון במשא ומתן שניהל ג'ון ג'יי ב-1794. ההתנגדות להסכם התפתחה בין השאר בשל אי-שביעות הרצון מהסעיפים בו שנגעו לייצוא הכותנה לבריטניה, והנזק שייגרם בגינם לכלכלת קרוליינה הדרומית. כאשר נודעו סעיפי ההסכם, החלו רבים מהפדרליסטים במדינה לאבד את אמונם בהנהגת המפלגה. ונדרהורסט, בעצמו פדרליסט, נותר פעיל בחוגי המפלגה, ויותר מכך, הוא חשש שהמפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית תשתלט על המדינה בבחירות לנשיאות של 1796. כדי למנוע זאת, בחרו הפדרליסטים את תומאס פינקני, לשעבר גם הוא מושל המדינה, כמועמדם. האסטרטגיה הזאת כשלה, וקרוליינה הדרומית בחרה במועמד הדמוקרטים-רפובליקנים תומאס ג'פרסון, שנבחר כסגן נשיא ארצות הברית. יותר מכך, לאחר תום כהונתו של ונדרהורטס כמושל, נבחר שוב הדמוקרט-רפובליקני צ'ארלס פינקני כיורשו.
## שנותיו האחרונות
לאחר תום כהונתו כמושל ב-1796, שב ונדרהורסט לאחוזתו בראי קיאווה, שם הוא העסיק עבדים שגידלו כותנה.

ארנולדוס ונדרהורסט נפטר באחוזתו ב-29 בינואר 1815. הוא נטמן בבית הקברות סנט מייקל שבצ'ארלסטון.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1389.


## קישורים חיצוניים

* ארנולדוס ונדרהורסט באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ארנולדוס ונדרהורסט באנציקלופדיה של קרוליינה הדרומית 
* ארנולדוס ונדרהורסט באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:מושלי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קרוליינה הדרומית
קטגוריה:ראשי עיריות בקרוליינה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא הולנדי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1748
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1815
קודקס אפרמי

**קודקס אפרמי** (בלטינית: **Codex Ephraemi Rescriptus**, מסומן במחקר באותיות **C** או **04**) הוא כתב יד עתיק של התנ"ך והברית החדשה ביוונית, שנכתב במאה ה-5 לספירה. הוא נמנה עם ארבעת כתבי היד האונציאליים הגדולים של הברית החדשה (יחד עם קודקס ותיקנוס, קודקס סינאיטיקוס וקודקס אלכסנדרינוס), ומהווה עדות חשובה בתחום ביקורת נוסח המקרא.

ייחודו של הקודקס הוא בהיותו פלימפססט. במאה ה-12, נשטף ונמחק הטקסט המקראי המקורי מהקלף, ועל גביו נכתבו ביוונית דרשותיו של התאולוג הנוצרי אפרים הסורי (מכאן שמו של הקודקס: "אפרמי", ו-"Rescriptus" בלטינית שמשמעותו "נכתב מחדש").

## תוכן הקודקס
במקורו, הכיל כתב היד את הביבליה הנוצרית במלואה (הברית הישנה, כלומר תרגום השבעים של התנ"ך, יחד עם הברית החדשה). מעריכים כי במקור כלל כתב היד 712 דפים, אך כיום שרדו ממנו 209 דפים בלבד.
* **הברית הישנה:** שרדו 64 דפים בלבד, הכוללים קטעים מספר איוב, משלי, קהלת, שיר השירים, חכמת שלמה ובן סירא.
* **הברית החדשה:** שרדו 145 דפים, המכילים לפחות חלקים מכל ספרי הברית החדשה, למעט האיגרת השנייה אל התסלוניקים ואיגרת יוחנן השנייה שאבדו לחלוטין. גם הספרים ששרדו קטועים וחסרים בהם פסוקים רבים.

## מאפיינים פיזיים
הקודקס נכתב על גבי קלף איכותי באותיות יווניות גדולות ורצופות (כתב אונציאל), ללא רווחים בין המילים וללא סימני פיסוק משמעותיים. הטקסט המקורי נכתב בעמודה אחת רחבה לכל עמוד (בניגוד לקודקסים עתיקים אחרים שנכתבו בשתי עמודות או יותר), עם כ-40 עד 46 שורות בעמוד.

במאה ה-12 הקלף מוחזר. כיוון שקלף היה חומר יקר ערך בימי הביניים, נהגו נזירים למחוק טקסטים ישנים או "לא רלוונטיים" כדי להשתמש בחומר מחדש. העמודים נפרמו, נשטפו, קופלו מחדש ונתפרו לספר חדש. הטקסט העליון של דרשות אפרים הסורי נכתב בשתי עמודות לכל עמוד.

## היסטוריה ופענוח
מעריכים כי הקודקס המקורי נכתב במצרים (ככל הנראה באלכסנדריה) במאה ה-5 לספירה, לפני פילוג הכנסייה. לאחר הפלימפססט (המחיקה) במאה ה-12, הוא נשמר במזרח, כנראה באזור סוריה או קונסטנטינופול.

לאחר נפילת קונסטנטינופול בשנת 1453, הובא כתב היד לפירנצה שבאיטליה על ידי מלומדים יוונים גולים. מאוחר יותר, הוא עבר לידיה של קטרינה דה מדיצ'י, שהביאה אותו עמה לצרפת כשהתחתנה עם אנרי השני, מלך צרפת במאה ה-16. מאז הוא שמור בספרייה הלאומית של צרפת בפריז.

### פענוח הטקסט המקורי
במשך מאות שנים ניסו מלומדים לפענח את הטקסט המקורי שהסתתר מתחת לדרשות, אך ללא הצלחה מרובה. פריצת הדרך המרכזית הגיעה בשנות ה-40 של המאה ה-19, כאשר חוקר המקרא הגרמני המפורסם קונסטנטין פון טישנדורף הגיע לפריז. טישנדורף השתמש בכימיקלים שונים כדי להבליט את הדיו הדהוי המקורי, ועבד במשך כשנתיים (1840–1843) כדי לפענח ולהעתיק את הטקסט המקראי כולו מתוך הפלימפססט. הוא פרסם את ממצאיו ב-1843 ו-1845.

## חשיבותו הטקסטואלית
קודקס אפרמי הוא נציג של "הטיפוס האלכסנדרוני", הנחשב לנוסח הקדום והאמין ביותר של הברית החדשה. עם זאת, החוקרים מציינים כי בניגוד לקודקס ותיקנוס או סינאיטיקוס שהם עדים טהורים יחסית לנוסח זה, קודקס אפרמי מציג טקסט "מעורב", הכולל השפעות מאוחרות יותר של ה"נוסח הביזנטי" ו"נוסח המערב". מסיבה זו הוא מוגדר לרוב כ"עד משני" (Secondary witness) בביקורת הנוסח, אך מעמדו עדיין מרכזי בשל קדמותו.

## ראו גם
* ביקורת נוסח המקרא
* קודקס אלכסנדרינוס
* קודקס בזה
* קודקס ותיקנוס
* קודקס סינאיטיקוס

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי יד עתיקים של הברית החדשה
קטגוריה:המאה ה-5
קטגוריה:הספרייה הלאומית של צרפת
אברהם חזן (המאה ה-16)

**אברהם בן יהודה חזן** היה חזן ופרשן מקרא שהתגורר בקרמניץ שבווהלין שבחבר העמים הפולני-ליטאי (כיום אוקראינה) במאה ה-16.

## פרשנות המקרא
בשנת 1595, לאחר שהחלים ממחלה קשה, החל לאסוף חומר לפירוש אגדי על הנביאים והכתובים. עבודתו כללה תרגום יהודי-גרמני של קטעים קשים. החומר בו השתמש נאסף ממה שקיבל מרבותיו כמו גם מרש"י, רד"ק, רלב"ג, רבי אברהם אבן עזרא והמדרשים.

לאחר שנודע לו על הפירוש "איילה שלוחה" לרבי נפתלי הירש אלטשולר שהופיע בקרקוב בשנים 1593–1595, עצר את עבודתו באופן זמני. אולם לאחר שגילה כי עבודתו של אלטשולר שונה בגישתו משלו, הוא חידש את הפרויקט שלו בעידודו של רבי שמשון מקרמניץ והשלים אותו באביב של שנת 1597, אמנם כדי להימנע מתחרות עם עבודתו של אלטשולר, לא הדפיס את פירושו בחייו. חיבורו הודפס לאחר פטירתו בשנים 1611–1612 בלובלין על ידי צבי בן קלונימוס יפה תחת השם **חיבורי לקט**.

## קישורים חיצוניים
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:חזנים
קטגוריה:פרשני נ"ך
קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:יהודי פולין במאה ה-16
Veo (מודל טקסט לווידאו)

**Veo** (ידוע גם כ-**Google Veo**) הוא מודל טקסט לווידאו שפותח על ידי Google DeepMind והוכרז בחודש מאי 2024. כמודל בינה מלאכותית יוצרת, המודל יוצר סרטוני וידאו לפי הפרומפט ששולח המשתמש.

Veo 3, שיצא במאי 2025, כשנה לאחר השקת Veo 1, מייצר שמע נלווה.

## פיתוח
בכנס Google I/O 2024, הוכרז על השקת המודל Veo 1. בכנס הוכרז שהמודל מסוגל לייצר סרטוני וידאו ברזולוציית 1080p באורך של יותר מדקה. לאחר מספר חודשים, בדצמבר 2024 שחררה גוגל את Veo 2. גרסה זו גם תומכת בייצור וידאו ברזולוציית 4K, ומדייקת יותר בתנאים פיזיקליים, כדוגמת תנועת מים. רק באפריל 2025 המודל שוחרר לשימוש גם דרך אפליקציית Gemini.

במאי 2025 שחררה גוגל את Veo 3, המסוגל גם ליצור שמע מסונכרן הכולל דיאלוג, אפקטים קוליים ורעשי רקע התואמים את התמונות. במקביל הכריזה גוגל על **Flow**, כלי ליצירת וידאו המבוסס על Veo ועל Imagen.

## תגובות
בתגובה להשקת Veo 3, פורסמה ב"גיזמודו" כתבה הטוענת כי משתמשים מנחים את המודל לייצר תוכן בסגנון ראיונות ברחוב ("man on the street") או סרטוני אנפאקינג של מוצרים. יש הטוענים כי הסיבה לכך היא שגוגל אימנה את השירות על סרטוני יוטיוב או על פוסטים מרדיט. גוגל אינה סיפקה בעצמה מידע על מקורות האימון.

ביולי 2025 פורסם דיווח על סרטוני וידאו גזעניים ואנטישמיים שנוצרו באמצעות Veo 3 והועלו לטיקטוק. ריאן וויטוואם, כתב ב־Ars Technica, הסביר כי "בעולם אידיאלי, המודל היה דוחה בקשות מסוג זה, אך הבינה המלאכותית אינה מסוגלת להבין ניואנסים של קלישאות גזעניות, מה שמאפשר לעקוף את המדיניות בקלות".

## ראו גם
* סורה (מודל טקסט לווידאו)

## קישורים חיצוניים

*  
* Introducing Veo 3.1 and advanced capabilities in Flow 

## הערות שוליים

קטגוריה:בינה מלאכותית יוצרת
קטגוריה:תוכנות בינה מלאכותית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2024
קטגוריה:גוגל: תוכנה
וואל כפורי

**מישל אמיל כָּפוּרִי** (בערבית: **ميشيل إميل كفوري**), ידוע בשם הבמה שלו **וַואֵל כָּפוּרִי** (בערבית: **وائل كفوري**; נולד ב-14 בספטמבר 1974) הוא זמר, פזמונאי ומוזיקאי לבנוני, הנחשב לאחד מהאמנים הבולטים, המצליחים והאהובים ביותר בעולם הערבי. לאורך השנים זכה כפורי לכינוי "מלך הרומנטיקה" (ملك الرومانسية) בזכות שירי האהבה הבלדיים שלו, קולו העוצמתי וסגנונו הייחודי המשלב פופ ערבי עם מוזיקת טרב מסורתית.

## קריירה מוזיקלית
פריצתו הגדולה של כפורי התרחשה בתחילת שנות ה-90. בשנת 1992 השתתף בתוכנית הכישרונות הלבנונית המפורסמת "סטודיו אל-פאן" (Studio El Fan) בעונת 1992–1993, שם זכה במדליית הזהב בקטגוריית השירים העממיים.

שירו הראשון שפורסם, "מא וואעדתאק בנג'ום אל-ליל" (ما وعدتك بنجوم الليل - "לא הבטחתי לך את כוכבי הליל"), זכה להצלחה מסחררת וסימן את תחילת דרכו ככוכב עולה. בשנת 1996 הוא ביצע דואט בשם "מין חביבי אנא" (مين حبيبي أنا - "מי אהובי?") יחד עם הזמרת הלבנונית נוואל א-זוע'בי. השיר הפך ללהיט ענק ששבר שיאי השמעות בכל רחבי העולם הערבי והזניק את הקריירה של שני האמנים.

לאורך השנים, כפורי חתם על חוזים עם חברות הפקה גדולות, ובראשן "רוטנה", דרכה הוציא את מרבית אלבומיו. אלבומיו, כגון "עומרי קולו" (عمري كلو, 2003) ו-"וואל 2007" (2007), זכו למעמד של רבי-מכר והניבו להיטים רבים שדורגו במקומות הראשונים במצעדי הפזמונים במזרח התיכון.

בנוסף לקריירת השירה שלו, כפורי שימש גם כשופט בתוכניות מציאות מוזיקליות בעולם הערבי, ביניהן "Arab Idol" ו-"The X Factor Arabia", מה שתרם רבות לפופולריות שלו בקרב הדור הצעיר.

## חיים אישיים
כפורי ידוע כמי שנוטה לשמור על חייו האישיים הרחק מאור הזרקורים. הוא היה נשוי לאנג'לה בשארה, ולזוג נולדו שתי בנות, מישל ומילאנה. מאוחר יותר השניים התגרשו. הוא מחזיק בבתים בלבנון ומתגורר לרוב בעיר הולדתו, זחלה.

## אלבומים
* 1994:  (שאפוהא וצארו יקולו)
* 1995:  (מאית פיכּי)
* 1996:  (באעד אל־סנתיין)
* 1997:  (איתנעשר שאהר)
* 1998:  (שובאכּ אלחוב)
* 1999:  (חכּאיה עשק)
* 2000:  (סאלוני)
* 2001:  (שו ראיאכּ)
* 2003:  (עומרי כּולו)
* 2004:  (קרב לי)
* 2005:  (בחיבק אנא כּתיר)
* 2007:  (בייחן)
* 2010: *Kfoury Classic perfect*
* 2012:  (יא ד׳אלי יא רוחי)
* 2014:  (אלע׳ראם אלמוסתחיל)
* 2017: *W.*
* 2025: *WK 25*

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ילידי 1974
יער אשוחים I

**יער אשוחים I** (בגרמנית: **Tannenwald I**) הוא ציור נוף מאת גוסטב קלימט משנת 1901. היצירה צוירה במהלך שהותו בליצלברג שעל אגם אטרזה והיא הראשונה בסדרת ציורי יער אשוחים שיצר באותה שנה.

## רקע והקשר ליצירה
בין השנים 1901 ל־1904 יצר קלימט סדרת ציורי יער מסוגים שונים, לעיתים בגישה חצי מופשטת ולעיתים ריאליסטית יותר. בתקופה זו נהג לשוטט ימים ארוכים ביערות ליצלברג בחיפוש אחר מקום מתאים לציור. סדרת היערות הושוותה לסדרת ערימות השחת של קלוד מונה, אשר בחנה את השפעת הזמן והאור על הטבע.

## תיאור היצירה
הקומפוזיציה בנויה מקבוצות עצי אשוח הממוקמות משני צדי הבד, כאשר במרכז נותר פתח צר היוצר תחושת עומק. היצירה צוירה על בד ריבועי, פורמט שאינו שכיח בציורי נוף, אך משקף את שאיפתו של קלימט ליצור עבודות המתאימות להצגה בתערוכות. גזעי העצים מתוארים במשיכות מכחול קצרות היוצרות אפקט נקודתי, ולעיתים נראית הצצה לשמים מבעד לצמרות.

## הקשר לסדרה
לאחר ציור זה יצר קלימט את יער אשוחים II (Tannenwald II), המתאר סצנה דומה אך ללא הפתח המרכזי ובפירוט רב יותר של עצי האשוח. שתי היצירות הושלמו בשנת 1901.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:עצים בציורים
קטגוריה:גוסטב קלימט
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
ליגת העל הנורווגית בכדורסל

**ליגת העל הנורווגית בכדורסל** (בנורווגית: **Basketligaen Norge**) היא ליגת הכדורסל הבכירה של נורווגיה. הליגה כוללת 10 קבוצות ומנוהלת על-ידי הפדרציה הנורווגית לכדורסל.

הליגה הנוכחית הוקמה בשנת 2000 אחרי מיתוג מחדש של ליגת כדורסל שהייתה קיימת משנת 1974. מטרת השינוי היה בהעמקת מקצוענות בליגה ושיפור תחרתיות שלה.

ליגה כוללת 10 קבוצות. לאחר העונה הסדירה מתקיים פלייאוף בהתתפות 8 קבוצות. הקבוצה שסיימה את העונה הסדירה במקום האחרון יורדת לליגת משנה.

קבוצת אסקר אליאנס זכתה ב-6 אליפויות (מאז 2000) וקבוצת מ.כ. פילינגן היא האלופה הנוכחית.
## הקבוצות לעונת 2025/2026

## אלופי הליגה (החל משנת 2000)

## קישורים חיצוניים
* 
* נתונים מאתר יורובסקט

נורווגיה
קטגוריה:תחרויות ספורט בנורווגיה
לואיס קונדיקט

**לואיס קונדיקט** (באנגלית: **Lewis Condict**; 3 במרץ 1772 – 26 במאי 1862) היה רופא וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם ניו ג'רזי. הוא כיהן כנשיא ה־24 של האגודה הרפואית של ניו ג'רזי.

## ביוגרפיה
קונדיקט נולד ב-3 במרץ 1772 במוריסטאון שבפרובינציית ניו ג'רזי. הוא למד בבתי ספר מקומיים, סיים את לימודיו במחלקה לרפואה של אוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה בשנת 1794, והחל לעסוק ברפואה במוריסטאון.

הוא כיהן כשריף של מחוז מוריס בשנים 1801–1803, ובשנת 1804 היה חבר בוועדה ליישוב קו הגבול בין מדינות ניו יורק וניו ג'רזי. בשנים 1805–1809 היה חבר האספה הכללית של ניו ג'רזי, ובשנתיים האחרונות לכהונתו שימש כיושב הראש.

קונדיקט נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לקונגרסים ה־12, ה־13 וה־14, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ־4 במרץ 1811 עד 3 במרץ 1817. הוא שימש כנשיא האגודה הרפואית של ניו ג'רזי בשנים 1816 ו־1819.

בהמשך נבחר שוב מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית בבחירות מיוחדות לקונגרס ה־17, ולאחר מכן נבחר מחדש לקונגרס ה־18. הוא נבחר מחדש כמועמד תומך ג'ון קווינסי אדמס לקונגרסים ה־19 וה־20, וכמועמד אנטי־ג'קסוני לקונגרסים ה־21 וה־22, וכיהן מ־9 באוקטובר 1821 עד 3 במרץ 1833.

במהלך כהונתו בקונגרס עמד בראש הוועדה לענייני עיון מחדש ועסקים שלא הושלמו (בקונגרס ה־14), והיה חבר בוועדה להוצאות על מבני ציבור (גם כן בקונגרס ה־14). בשנת 1832 סירב להציג את מועמדותו מחדש.

בשנת 1827 נבחר לנאמן של מכללת פרינסטון ושימש בתפקיד זה עד 1861, אז התפטר. הוא היה ממייסדי חברת הרכבת מוריס ואסקס, ובשנת 1835 התמנה לנשיאה הראשון. בשנים 1837–1838 שב וכיהן כחבר האספה הכללית של ניו ג'רזי ושוב שימש כיושב הראש. בשנת 1840 היה אלקטור נשיאותי מטעם המפלגה הוויגית. בשנת 1843 הוחלף בתפקיד נשיא חברת הרכבת בידי ויליאם רייט. בשנת 1860 נמנה שמו על המכתב שקרא לכינוס ועידת מפלגת האיחוד החוקתי.

הוא נפטר ב-26 במאי 1862 במוריסטאון שבניו ג'רזי ונקבר בבית העלמין של הכנסייה הפרסביטריאנית.

לואיס קונדיקט היה אחיינו של סיילאס קונדיקט , חבר הקונגרס הקונטיננטלי מטעם ניו ג'רזי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הלאומית הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מניו ג'רזי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1772
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1862
All In (מיני-אלבום)

***All In*** הוא המיני-אלבום היפני הראשון (והשמיני בסך הכול) של להקת הבנים הדרום קוריאנית סטריי קידס. הוא יצא לאור דיגיטלית ב-27 באוקטובר 2020, ובפורמט פיזי ב-4 בנובמבר 2020. הסינגל המוביל "All In" יצא לאור ב-20 באוקטובר. המיני-אלבום כולל גם את הגרסאות היפניות של השירים "God's Menu" ו-"Back Door", וכן גם את הסינגל שיצא קודם לכן, "Top".

## הצלחה מסחרית
*All In* הגיע למקום השני במצעד האלבומים השבועי של אוריקון עם מכירות של 48,916 עותקים, ולמקום השני במצעד האלבומים החמים של בילבורד יפן.

## רשימת שירים
 

## מיקומי שיא

 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-אלבומי חברת JYP אנטרטיינמנט
קטגוריה:מיני-אלבומים ביפנית
קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2020
Twist in My Sobriety

"**Twist in My Sobriety**" (בעברית: "**טוויסט בפיכחותי**") הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית טניטה טיקרם. הסינגל יצא באוקטובר 1988 מתוך אלבום הבכורה שלה, "Ancient Heart", והיה ההצלחה הבינלאומית הגדולה ביותר של טיקרם, כשהגיע לעשירייה הפותחת בכמה מדינות אירופה. השיר הגיע למקום השני באוסטריה ובמערב גרמניה והגיע לשיא במקום ה-22 במצעד הסינגלים הבריטי.

## וידאו קליפ
קליפ המוזיקה בוים על ידי ג'רארד דה ת'ים וצולם בבוליביה. הקלפי היה מועמד לפרס הווידאו קליפים של MTV לקליפ הנשי טוב ביותר, אך הפסיד לשיר "Straight Up" של פאולה עבדול.

## ביצועי השיר
למרות יחסי ציבור נרחבים, כולל שתי הופעות של השיר בתוכנית "Top of the Pops" של ה-BBC, הסינגל היה ללהיט בינוני בלבד בבריטניה, בהגיעו למקום ה-22 בלבד. זהו הלהיט האחרון של טיקארם שהגיע לטופ 40 בארצה.

השיר זכה להצלחה גדולה יותר באירופה, והפך ללהיט טופ 10 במספר מדינות, כולל אירלנד (מקום 10), צרפת (מקום 6), נורווגיה (מקום 6), גרמניה המערבית (מקום שני) ואוסטריה (מקום שני). הסינגל היה הלהיט היחיד של טיקרם במצעד האמריקאי, כשהגיע למקום ה-25 במצעד Modern Rock Tracks (כיום Alternative Airplay).

השיר זכה במקום ה-27 במצעד העשור של שנות ה-80 ששודר בגלי צה"ל ובערוץ 2 הניסיוני ב-29 בדצמבר 1989 בהנחיית תמיר קמחי.

## השיר במצעדים

## מכירות

## קישורים חיצוניים
* 
* 20px "Twist in My Sobriety", באתר המוזיקה Discogs **(באנגלית)**
* 30px "Twist in My Sobriety", באתר המוזיקה Genius **(באנגלית)**
* 20px "Twist in My Sobriety", באתר המוזיקה Spotify **(באנגלית)**
* 44px "Twist in My Sobriety", באתר המוזיקה אפל מיוזיק **(באנגלית)**
* 44px "Twist in My Sobriety", באתר המוזיקה Deezer **(באנגלית)**
* 55px "Twist in My Sobriety", באתר המוזיקה Tidal **(באנגלית)**
* 20px "Twist in My Sobriety", באתר המוזיקה Last.fm **(באנגלית)**
* 20px "Twist in My Sobriety", באתר המוזיקה Musixmatch **(באנגלית)**
* 20px "Twist in My Sobriety", באתר המוזיקה SoundCloud **(באנגלית)**
* 40px "Twist in My Sobriety", באתר המוזיקה שזאם **(באנגלית)**
* "Twist in My Sobriety", באתר המוזיקה SecondHandSongs **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
תורבת-י חיידריה

**תורבת-י חיידריה** (בפרסית: **تربت حيدريه**) היא עיר ב של , בפרובינציית ח'וראסאן רזאווי, איראן, המשמשת כבירת הנפה והמחוז. העיר הגדולה הקרובה ביותר היא משהד, הנמצאת במרחק 175 קילומטרים ממנה.

העיר מפורסמת בזכות שדות הזעפרן שלה ובכך שהיא יצרנית הזעפרן הגדולה בעולם מכאן ניתן לה הכינוי "בירת הזהב האדום של איראן".

## אטימולוגיה
פירוש השם תורבת בפרסית הוא "מקום קבורה", ולכן פירוש שם העיר הוא "מקום קבורתו של חיידר", על שם קוטב א-דין חיידר , שייח' סופי בן המאה ה-13 שקברו נמצא בלב העיר. חיידר היה מייסד כת הדרווישים הסגפנית היידאריס. הוא נפטר בסביבות שנת 1220 וקבור בבניין גדול בעל כיפה לא רחוק מהעיר.

בימי קדם עיר זו נודעה בשם זאווה ובמאה ה-19 היא נודעה בשם תורבת-י אסחאק ח'אן, או תורבת-י עיסא ח'אן על שם אֶסְחָאק ח'אן קראאי .

## היסטוריה
בעקבות הפלישה המונגולית לאיראן תושבי זאווה (תורבת-י חיידריה העתיקה) היו הקורבנות הראשונים של הפלישה. המקום הפך רשמית לעיר רק לאחר התקופה הספווית.

העיר פרחה בתקופת שלטונו של אסחאק ח'אן קראאי, אחד הח'אנים והדמויות הפוליטיות של תקופת הקג'אר שהיה המנהיג של שבט הקראים הטורקים המקומיים, אשר שלט כמושל חצי-אוטונומי של תורבת-י חיידריה בין השנים 1775 ל-1816. הוא בנה ופיתח את העיר ויצר שינוי כה עצום עד כי עיר זו נודעה במשך זמן רב בשם אסחאק ח'אן תורבת.

במאה ה-20 לפני מלחמת העולם השנייה, הקונסוליות הבריטיות והרוסיות שכנו בעיר באזור באע' סולטאניה , דבר המצביע על חשיבותה הפוליטית והכלכלית של העיר באותה תקופה.

## דמוגרפיה
### שפה
תושבי העיר דוברים פרסית ואת הניב הח'וראסאני, הקרוב מאוד לניב של ערים אחרות בח'וראסאן, ובמיוחד זה של משהד.

## אקלים

## גלריית תמונות

קובץ:مزار_قطب_الدین_و_مسجد_از_زاویه_دیگر.jpg|קבר קוטב א-דין חיידר
קובץ:محراب_و_سقف_مقبره_قطب_الدین_حیدر.jpg|מזבח וגג קוטב א-דין חיידר
קובץ:Hesar_torbat_iran.jpg|נהר הסאר בתורבת
קובץ:860631-Pistachio-IMG_6862-2.jpg|חוות פיסטוק בעיר
קובץ:Rudmajan2.jpg|לבוש מסורתי ברוד מג'אן של תורבת
קובץ:860808-Saffronfarm-10-IMG_8033-2.jpg|חוות זעפרן, תורבת-י חיידריה
קובץ:860800-Torbat-SaffronFarm-IMG_7983.jpg|חוות זעפרן, תורבת-י חיידריה


## אישים בולטים
* אֶסְחָאק ח'אן קראאי תורבתי, נפטר בשנת 1816; ראש שבט הקראי ומייסד העיר בסוף תקופת השושלת האפשארית
* מחמוד שהאבי חוראסאני (1903–1986); עורך דין, פילוסוף בכיר ואחד המשפטנים המפורסמים והבולטים ביותר של העידן הפהלווי. פרופסור באוניברסיטת טהראן.
* מוחמד קהרמאן (1921–2013); משורר
* סעיד סוהיילי (1959); במאי ותסריטאי איראני
* רזה ראפי (1968); סופר, סאטיריקן, עיתונאי איראני
* סתארה אסכנדרי (1974); שחקנית איראנית
* לאלה אסכנדרי (1975); שחקנית איראנית
* חסן טפיאן (1993); ספורטאי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ח'וראסאן רזאווי: יישובים
קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:פרובינציות איראן: ערי בירה
טמפה רד

**האדסון ויטקר** (**Hudson Whittaker**, נולד כ**האדסון וודברידג' Hudson Woodbridge**' ומוכר בשם הבמה שבחר לעצמו **טמפה רד Tampa Red**;  8 בינואר 1904 – 19 במרץ 1981) היה גיטריסט גיטרת סלייד. מחלוצי מעצבי הצליל של שיקגו בלוז. בין היתר השפיע על ביג ביל ברונזי, אלמור ג'יימס ומאדי ווטרס. עד מלחמת העולם השנייה הקליט כ-300 סינגלים, בהם שירים שהפכו לסטנדרטים של הבלוז כגון "Anna Lou Blues", "Black Angel Blues" ו-"It Hurts Me Too".

## תולדות חייו
נולד בעיירה קטנה בג'ורג'יה בשם האדסון ויטקר. בגיל צעיר התייתם משני הוריו ועבר לגור עם דודתו וסבתו בטמפה, פלורידה ואימץ את שם משפחתן וודברידג'. כבר בילדותו החל ללמוד נגינה בגיטרה מנגני רחוב ומהאזנה לתקליטים של מה רייני ובסי סמית'. ב-1925 עבר לשיקגו, כאשר הוא כבר גיטריסט מקצועי ואימץ לעצמו את שם הבמה טמפה רד, רמז לעיר ממנה הגיע ולצבע עורו השחום. ב-1928 ליווה את מה רייני בעת שהופיעה בשיקגו, עם להקתה שהונהגה על ידי תומאס דורסי. דורסי, שהתרשם מנגינתו, החתים אותו לחברת תקליטי פרמאונט.

טמפה רד היה נגן פורה, שהוציא לאור כמות גדולה של תקליטונים, בהם גרסאות כיסוי לשירים מאת דורסי, בליינד למון ג'פרסון, מה רייני ובסי סמית. כן חיבר קטעים מקוריים. בביצועיו החל לשלב סולו גיטרה באופן חלוצי. הוא היה גם חלוץ השימוש בגיטרת רזונטור של נשיונל, שצלילה היה חד וחזק ואיפשר לגיטרה להשמע היטב בעידן שלפני ההגברה. בנוסף לנגינת בלוז, היה חבר בלהקות Hokum, סגנון מוזיקלי היתולי, ששילב וירטואוזיות ונגינה קרקסית עם שירים היתוליים (לרוב גסים).

ב-1934 חתם עם חברת RCA ויקטור וניגן עם סוני בוי ויליאמסון, ממפפיס מיני ועוד.

בבית שהקים בשיקגו עם אשתו פרנסס נהג לארח מוזיקאים שהיגרו לשיקגו מדרום ארצות הברית בכלל ומן הדלתא של מיסיסיפי בפרט. הוא ארגן להם הופעות, לימד אותם ואיפשר להם להקלט בסצנה המוזיקלית של שיקגו.

מות אשתו ב-1953 ערער אותו והוא התמכר לאלכוהול. בשנות השישים זכה להוקרה, עקב החקירה מחדש של יסודות הבלוז, שהתעוררה עקב הצלחתן של להקות כגון האבנים המתגלגלות (שביצעה את שירו Don't Lie to Me) ומספר תקליטי אוסף של המוזיקה שלו ראו אור. אולם, לאחר תקופה קצרה הוא התרושש ומת חסר כל.

## קישורים חיצוניים

* ערן סבאג, פרק על טמפה רד בפודקאסט "חיים של אחרים", 8 בינואר 2017
* רשומה באתר Find a Grave
* ביוגרפיה ודיסקוגרפיה באתר Allmusic
* מאמר באנציקופדיה של ג'ורג'יה
* הדף של טמפה רד באתר הבלוז
* הקלטות של טמפה רד באתר ההקלטות ההיסטוריות של ארה"ב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי בלוז
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1981
Porque te vas

"**Porque te vas**" (בעברית: "**כי אתה עוזב**") הוא שיר של הזמרת הספרדייה ילידת אנגליה, ג'נט, שנכתב על ידי חוסה לואיס פראלס והופק על ידי רפאל טרבוקלי. השיר יצא כסינגל ב-1974, ומאוחר יותר נכלל באלבומי האוסף "Porque Te Vas Y 9 Exitos Más" מ-1976, ו-"Sigo rebelde" מ-1996.

## השיר במצעדים
השיר הגיע למקום הראשון בגרמניה, ארגנטינה, בלגיה (וולוניה) וצרפת, ובעשירייה הראשונה בפינלנד, פורטוגל ושווייץ. בישראל, השיר הגיע למקום ה-37 במצעד הלועזי השנתי של רשת ג' לשנת 1976,.

ב-2010 הופיע ברשימת "200 השירים הטובים ביותר של הפופ-רוק הספרדי" במגזין רולינג סטון, וב-2012 הגארדיאן הבריטי הגדיר אותו כאחד השירים הבולטים ביותר של מוזיקת הפופ ממדינות שאינן אנגלו-סקסיות.

## השיר במצעדים

## מכירות

## בתרבות
השיר הופיע בפסקול סרט הקולנוע הספרדי "קריאת העורב" מ-1976, שזכה בפרס גרנד פרי בפסטיבל קאן.

בשנת 2013, הזמרת האמריקאית קאלי אוצ'יס הוציאה גרסה של השיר דרך סאונדקלאוד והקליטה עבורו קליפ מוזיקלי.

בשנת 2020, הזמרת הצרפתית-איטלקית קרלה ברוני, רעיית הנשיא לשעבר ניקולא סרקוזי, הוציאה גרסה אקוסטית של השיר בספרדית.

בשנת 2021, הוציאה הזמרת חדוה עמרני, ביצוע חדש לשירה של עדן בן זקן, "תל אביב בלילה", שבנוי ממאשאפ עם השיר "Porque Te Vas".

בשנת 2022, השיר הופיע בפרק השלישי של העונה הראשונה בסדרת הטלוויזיה הגרמנית "קליאו".

## קישורים חיצוניים
* 
* 20px "'''Porque te vas'''", באתר המוזיקה Discogs **(באנגלית)**
* 30px "'''Porque te vas'''", באתר המוזיקה Genius **(באנגלית)**
* 20px "'''Porque te vas'''", באתר המוזיקה Spotify **(באנגלית)**
* 44px "'''Porque te vas'''", באתר המוזיקה אפל מיוזיק **(באנגלית)**
* 20px "'''Porque te vas'''", באתר המוזיקה SoundCloud **(באנגלית)**
* "'''Porque te vas'''", באתר המוזיקה SecondHandSongs **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בצרפת
קטגוריה:שירים על כאב לב
קטגוריה:שירים על פרידה
עקרב-חול אמיתי

**עַקְרַב-חוֹל אֲמִתַּי** (שם מדעי: *Buthacus amitaii*) הוא מין של עקרב ממשפחת העקצניים, שתואר בשנת 2021 כחלק ממחקר מקיף של הסוג עקרב-חול (*Buthacus*) בלבנט. הוא אנדמי לישראל ושייך לקבוצת עקרבים פסמופיליים (שוכני חול) המותאמים למצעי חול רופפים.

## טקסונומיה
המין תואר רשמית כמין חדש למדע על-ידי שלמה קיין, ערן גפן ולורנצו פרנדיני במאמר שפורסם בעלון המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע בשנת 2021. מסקנות המאמר העלו את המגוון המוכר בלבנט של המינים הסוג עקרב-חול (*Buthacus*) מחמישה לשבעה, ולכשלושים מינים בסה"כ ברחבי העולם.

המין הוא חלק מקומפלקס הטקסונים המקושר היסטורית לעקרב-חול דק-לסת (*Buthacus leptochelys*), ותחת המיון החדש הוא קרוב למינים עקרב-חול ניצני (*Buthacus nitzani*) ועקרב-חול דק-לסת (*Buthacus leptochelys*). שם המין הספציפי *amitaii* מנציח את האנטומולוג הישראלי פנחס אמיתי כהוקרה על תרומתו לחקר העקרבים במזרח התיכון.

## תיאור
[ממוזער|[פנחס אמתי עם תמונה של המין הנקרא על שמו]]
עקרב-חול אמיתי הוא עקרב בגודל בינוני, אורכו 48–58.8 מ"מ (הנקבות קטנות יותר בממוצע). צבעו הבסיסי צהבהב-זיתי, ואיבריו החיצוניים כתומים. יש לו רגליים מוארכות שעליהן זיפים ייחודיים ("מסרקי חול") המקלים על התנועה על חול ודיונות. העוקץ בקצה בלוטת הארס דק וארוך.

המין מאובחן על ידי הפרופורציות היחסיות של הצבתות (קצרות ורחבות יותר מעקרב-חול לוי), גירגור ורכסים על מקטעי הבטן האחורית (זוויתיים ומפותחים יותר מאצל עקרב-חול ניצני), הצורה והגרגור של שלפוחית הארס, ומספר השיניים האופייני במסרקיות. הוא קטן יותר מעקרב-חול דק-לסת.

בישראל הוא לא נצפה בחפיפה למיני עקרב-חול אחרים, ולכן קל יחסית לזהותו לפי מיקום.

## אקולוגיה
כעקרב פסמופילי, עקרב-חול אמיתי מותאם לחפירה ותנועה על חול או אדמת לס לא יציבים, תוך שימוש ברגליים מוארכות עם קצוות דחוסים וזיפים צפופים המפשרים את האחיזה. הוא ניזון מחרקים קטנים וחסרי חוליות אחרים שהוא נתקל בהם בשיטוטו על פני החול בלילה.

### תפוצה
המין מוכר כיום רק מישראל, שם הוא נצפה באזור הנגב הצפון-מזרחי. תפוצתו מוגבלת לאזור נחל ממשית-מישור ימין ולמכתש ירוחם.

### בית גידול
עקרב-חול אמיתי חי במישורי אדמת חרס חולית ולס, לעיתים עם דיונות תלולות נמוכות או חול מגובש למחצה, באקלים מדברי חם וצחיח. כמו מיני עקרב-חול אחרים, הוא פעיל לילה ובדרך-כלל מזוהה ונאסף באמצעות סקרי טבע בעזרת אור אולטרה סגול בלילות חמים ללא אור ירח.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2021
קטגוריה:ארץ ישראל: עקרבאים
קטגוריה:עקצניים
לירון רחל ארז

**לירון רחל ארז** (נולדה ב־1994) היא במאית קולנוע תיעודי, מבקרת קולנוע וטלוויזיה ומשוררת ישראלית. סרטה התיעודי הקצר **"סימביוזה"** זכה במקום הראשון בתחרות סרטי הסטודנטים בפסטיבל דוקאביב בשנת 2024, ונכלל ברשימה המקוצרת לפרס אופיר לסרט תיעודי קצר. בשנת 2023 פרסמה את ספר השירה הראשון שלה, **"צמח מדבר"**.

## ביוגרפיה
ארז נולדה באילת. בגיל שש עברה עם משפחתה ליישוב עומר, שם גדלה והתחנכה עד גיל 15. לאחר גירושי הוריה עברה להתגורר בתל אביב עם אמה ואחותה. את לימודיה התיכוניים השלימה בבית הספר "תיכון חדש" בתל אביב.

את שירותה הצבאי עשתה בפיקוד העורף כמדריכת אוכלוסייה לשעת חירום.

ארז היא בוגרת מסלול ההפקה בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב.

## קריירה
בשנת 2022 ביימה את סרטה העלילתי הקצר "היפרדות", שנוצר במסגרת לימודיה בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש. הסרט, באורך תשע דקות ובז'אנר המותחן הפסיכולוגי, הוצג בפסטיבלים בין־לאומיים, בהם LA Shorts Fest .

בשנת 2023 פרסמה את ספר השירה הראשון שלה, "צמח מדבר", בהוצאת קתרזיס.

בשנת 2024 ביימה את סרט הגמר שלה, הסרט התיעודי הקצר "סימביוזה", שנעשה בליווי היוצרים ארנון גולדפינגר והדר מורג. הסרט, באורך 27 דקות, עוסק במערכת יחסים משפחתית ובהתמודדות עם משבר נפשי.

הסרט הוקרן בפסטיבל דוקאביב בשנת 2024 וזכה בפרס סרט הסטודנטים הטוב ביותר. בנוסף הוקרן בפסטיבל סרטי הסטודנטים תל אביב, ונכלל ברשימה המקוצרת (Shortlist) לפרסי אופיר בקטגוריית הסרט התיעודי הקצר.

במקביל לעשייתה הקולנועית החלה לכתוב ביקורות קולנוע וטלוויזיה באתר "גיקלופדיה", ובהמשך באתר "סרט". משנת 2025 כותבת ביקורות במעריב אונליין ובמגזין "פורטפוליו".

בשנת 2025 החלה לעבוד על סרט תיעודי באורך מלא בשם "הישארות", במסגרת חממת הנשים התיעודית של הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, יחד עם חן רחום.

### עיתונות
ארז כותבת בנושאי קולנוע, טלוויזיה ותרבות.
פרסמה כתבות וביקורות בעיתון "מעריב", במגזין "פורטפוליו" ובאתר הקולנוע "סרט".

## פילמוגרפיה

## ספרים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות ישראליות
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:מבקרי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
ג'יימס קרטרייט

**ג'יימס קרטרייט** (באנגלית: **James E. Cartwright**; נולד ב-22 בספטמבר 1949) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל הנחתים של ארצות הברית. שירת כסגן יושב ראש המטות המשולבים וכמפקד הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
קרטרייט נולד בברוקפורד שבאילינוי. ב-1971 הוא סיים תואר ראשון באוניברסיטת איווה והתגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית. הוא בעל תואר שני ממכללת המלחמה של הצי. 

בחיל הנחתים עבר קורס טיס ושירת כטייס מטוסי F-4 פנטום, OA-4 סקייהוק ו-F/A-18 הורנט. פיקד על טייסת הנחתים 234, על להק המטוסים 31 ובשנים 2000-2002 פיקד על כנף הנחתים הראשונה. בתפקידו הבא שירת כראש אגף מבנה הכוח, משאבים והערכה במטות המשולבים. ב-2004 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית. ב-2007 מונה לסגן יושב ראש המטות המשולבים. הוא כיהן בתפקיד עד פרישתו ב-2011.

במהלך 2012 הדליף קרטרייט לשני עיתונאים מידע ברמת סיווג סודי ביותר בנוגע למבצע משחקים אולימפיים, המידע פורסם על ידם בכתבות ובספר. הוא נחקר על ידי ה-FBI אך הכחיש את מעורבותו. ב-2016 הורשע בהצהרת שווא ל-FBI, אך בטרם נגזר עונשו הוא זכה לחנינה נשיאותית מברק אובמה.

לאחר פרישתו משמש כיועץ בתחומי הביטחון, טכנולוגיה וסייבר בין היתר לחברות SpaceX, AT&T. 

## קישורים חיצוניים

*ביוגרפיה באתר המרכז ללימודים אסטרטגיים ובין-לאומיים
*Panetta Honors Cartwright During Farewell Tribute
## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
קטגוריה:גנרלים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:טייסי חיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי כנפות בחיל הנחתים
קטגוריה:מקבלי חנינה מנשיא ארצות הברית
קטגוריה:מורשעים בעבירות ביטחון בארצות הברית
קטגוריה:סגני יושב ראש המטות המשולבים
קטגוריה:מפקדי הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של משמר החופים
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איווה
קטגוריה:בוגרי מכללת המלחמה של הצי
מרתה קוסטון

**מרתה ג'יין קוסטון** (באנגלית: **Martha Jane Coston**; 1826 – 1904) הייתה ממציאה ויזמית אמריקאית שפיתחה את מערכת נורי האיתות הליליים שחוללה מהפכה בתקשורת הימית והייתה בשימוש עד שהוחלפה על ידי תקשורת רדיו בשנות השלושים של המאה העשרים. המצאתה הצילה את חייהם של אלפי אנשים בים והייתה גורם מכריע בניצחון צבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקאית.

## ילדות
ב-1826 נולדה מרתה למשפחת הנט בבולטימור. בגיל 16 ברחה מהביית ונישאה לבנימין פרנקלין קוסטון, מדען מבוסטון, שעמד בראש המעבדה הפירוטכנית של הצי.

## מחקר ופיתוח
ב-1848, בגיל 21, התאלמנה מרתה מבעלה, ונותרה ללא מקור פרנסה עם ארבעה ילדים קטנים. אמה ושניים מילדיה נפטרו גם הם זמן לא רב לאחר מכן ומצבה הכלכלי התדרדר לכדי עוני. היא חיפשה מקור הכנסה בכתביו ומצאה שרטוטים גולמיים ובלתי מבצעיים למערכת איתות בת שלושה צבעים. קוסטון הקדישה עשור שלם ללימוד כימיה ופירוטכניקה, ביצוע ניסויים רבים, הקמת חברת ייצור, לימוד כיצד להתנהל מול גורמי ממשל ושמירה על קינינה הרוחני. כדי לקבל מענה מקצועי ממומחים גברים בתחום הפירוטכניקה, נאלצה קוסטון בתחילה להסתיר את זהותה הנשית. היא חתמה על מכתביה בשם גברי ובכך עקפה את המחסומים החברתיים שמנעו מנשים לקחת חלק בעולם ההמצאות באותה תקופה.

אף על פי שהיא זו שפיצחה את הנוסחה הכימית ושכללה את הטכנולוגיה, הפטנט הראשון משנת 1859 לנורים שפיתחה, בצבעי לבן, אדום וירוק נרשם על שם בעלה המנוח, כשהיא רשומה רק בתור "מנהלת עזבונו". הממסד הצבאי והמשפטי סירב להכיר בה כממציאה רשמית בשל היותה אישה. רק בשנת 1871 הצליחה קוסטון לרשום פטנט על מערכת הצתה משופרת על שמה בלבד. הפטנטים וחברת הייצור הפכו אותה לאישה עשירה.

### תרומה למלחמה וניצול כלכלי
שלושת צבעי הנורים אפשרו ייצוג אותיות ומספרים בהתאם לקוד הדגלים שהיה מקובל בצי. נורי האיתות של קוסטון אפשרו לספינות הצי לתקשר ביניהן בחשיכה מוחלטת ובמרחקים גדולים של מספר מיילים. החלטה למימון הצטיידות הועברה בקונגרס ב-1861 לאחר שנתיים של ניסויים מבצעיים. לאורך מלחמת האזרחים מכרה החברה של קוסטון את הנורים שייועדו לתקשורת במחירי עלות. האדמירל דייוויד פורטר העיד כי המצאתה הייתה חיונית לתיאום בקרבות ימיים כמו גם בכיבוש פורט פישר  בשנת 1865 בו הם עזרו לתיאום בין כוחות ימיים ליבשתיים. המצאה זו עזרה לשנות את מהלכה של מלחמת האזרחים של ארצות הברית. למרות חשיבות המצאתה, הצי האמריקאי רכש את הנורים במחיר מופחת וסירב לשלם לה את מלוא התגמול המובטח. לאורך המלחמה מכרה החברה של קוסטון מיליון נורים לצי.

### אימוץ ההמצאה

מערכת האיתות של קוסטון הפכה לציוד בטיחות סטנדרטי לכל כלי שיט ואומצה בעולם כולו, מה שהביא להצלחה הגדולה של עסקיה של קוסטון שנמשכה עד סוף המאה ה-20. מוצריה של קוסטון שימשו את שירות ההצלה האמריקאי (שירות החיים האמריקאי, שקדם לשירות החוף האמריקאי), שירות המטאורולוגיה האמריקאי, מוסדות צבאיים באנגליה, צרפת, הולנד, איטליה, אוסטריה, דנמרק וברזיל, מועדוני יאכטות פרטיים וספינות סוחר מסחריות.

### מורשת והכרה
קוסטון הקימה וניהלה את חברת הייצור קוסטון, שהמשיכה לפעול עד שנות השמונים של המאה העשרים. מעל מאה שנה לאחר מותה, בשנת 2006, זכתה להכרה היסטורית סופית כשהוכנסה להיכל התהילה הלאומי לממציאים של ארצות הברית.בעלה המנוח, שעל שמו נרשם הפטנט המקורי, מעולם לא זכה להכרה זו.

## ראו גם

* איתות
* מנורת איתות
* אקדח נורים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי של הממציאים
גטו טרנופול

**גטו טרנופול** (בפולנית: **getto w Tarnopolu**; בגרמנית: **Ghetto Tarnopol**) היה גטו יהודי בפולין הכבושה במהלך מלחמת העולם השנייה. הגטו הוקם על ידי האס אס ב-1941 בטרנופול, בירת מחוז טרנופול ויודשיפ שבפולין (כיום באוקראינה).

## רקע
על פי מפקד האוכלוסין של פולין ב-1931, כ-44% מהתושבים בעיר היו יהודים. טרנופול הייתה העיר עם הקהילה היהודית הגדולה באזור, ורובם דיברו בפולנית כשפת אם.

### הכיבוש
הנאצים כבשו את העיר במבצע ברברוסה. במהלך הכיבוש הם הרגו בין 1,600 ל-2,000 יהודים. גטו טרנופול הוקם חודשיים לאחר הכיבוש. ב-2 ביולי 1941, הוורמאכט השתלטו על העיר, ויהודים רבים ברחו מזרחה לברית המועצות.

בין 4 ביולי ל-11 ביולי 1941, פוגרומים התרחשו בעיר ובתים ובתי כנסת הוצתו ונהרסו. גם משטרת העזר האוקראינית סייעה בגל מעשי הטבח.

### בגטו
השלטונות הגרמניים הורו על הקמת יודנראט שמנה 60 חברים. המורה מארק גוטפריד התמנה ליושב ראשה. יהודים רבים הובלו במשאיות אל אתר הוצאה להורג בזגרובלה הסמוכה. בראשית אוגוסט 1941, השלטונות הנאצים הורו על יהודי טרנופול לענוד טלאי מגן דוד, הם נידרשו לסמן גם את בתיהם במגן דוד.

בספטמבר 1941 הנאצים בהנהגת גרהרד האגר הודיעו על הקמת גטו יהודי ייעודי בעיר, באזור שסביב הכיכר העתיקה ובסמוך לכיכר השוק הקטנה, ברובע מוזנח שהתפרס על 5% בלבד משטח העיר. צפיפות האוכלוסין בגטו שולשה, ו-12,000–13,000 נאלצו להתגורר בו. הנאצים הוציאו להורג יהודים שיצאו מהגטו באופן בלתי חוקי.

התנאים בגטו הידרדרו באופן משמעותי בחורף 1941–1942. יהודים רבים מתו ונקברו על ידי היודנראט בקברי אחים.

## הפתרון הסופי
ההשמדה ההמונית הראשונה שנעשתה בגטו התרחשה ב-31 באוגוסט 1942, זמן קצר לאחר הכרזת הפתרון הסופי. בין 3,000 ל-4,000 יהודים רוכזו ברכבות ללא שתייה. יומיים לאחר מכן הם הועברו למחנה ההשמדה בלז'ץ, שם הוצאו להורג בתאי גזים.

הרכבת השנייה יצאה מגטו טרנופול ב-10 בנובמבר 1942. כ-2,500 יהודים רוכזו בתחנת הרכבת והעוברו גם הם למחנה ההשמדה בלז'ץ.

בסך הכל, כ-20,000 יהודים שהתגוררו בגטו טרנופול נהרגו בידי המשטר הנאצי. ב-1996, אתר הנצחה הוקם בטרנופול.

## ראו גם
* גטו סטניסלבוב
* גטו לוצק
* גטו סלונים

## הערות שוליים

קטגוריה:גטאות בפולין
רחיפה גדולה

"**רחיפה גדולה**" (1975) הוא פסל מאת מנשה קדישמן. 
## תיאור
"רחיפה גדולה" הוא חלק מסדרת פסלים גיאומטרים, אותם יצר קדישמן בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20. כמו פסלים אחרים, גם לפסל זה קדם דגם מוקדם, המתוארך לשנת 1968.

הפסל מציג מבנה גאומטרי המדגיש את שיווי משקל בין שתי המאסות המרכיבות את היצירה: בסיס הנשען על חודו וצורה אופקית המאזנת אותו.

עותקים של הפסל נמצאים באוסף מוזיאון תל אביב לאמנות, באוניברסיטת תל אביב בעיר דיסבורג שבגרמניה.
## קישורים חיצוניים
*
## הערות שוליים

קטגוריה:מנשה קדישמן
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: פסלים
קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב: יצירות אמנות
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:יצירות משנת 1975
בובי הב

**רוברט אלווין פון הב** (באנגלית: **Bobby Hebb**; 26 ביולי 1938 – 3 באוגוסט 2010) היה זמר, פזמונאי ומוזיקאי אמריקאי, שיצר בסגנונות המוזיקליים R&B וסול, וידוע בעיקר בזכות הלהיט שלו "Sunny" משנת 1966.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
הב נולד בנאשוויל, טנסי. הוריו, ויליאם ואובאלה הב, היו שניהם מוזיקאים עיוורים. הב ואחיו הבכור, הרולד, הופיעו כצמד שירה וריקוד בנאשוויל כשבובי היה בן שלוש והרולד בן תשע.

### קריירת סולו
הב הופיע בתוכנית טלוויזיה בהנחיית המפיק המוזיקלי אוון בראדלי, לצד כוכב גרנד אול אופרי, רוי אקוף. הב ניגן בכפיות ובכלים נוספים בלהקתו של אקוף. הב גם ניגן בחצוצרה בלהקת הג'אז של הצי האמריקאי.

ב-23 בנובמבר 1963, יום לאחר רצח ג'ון פ. קנדי, אחיו של בובי, הרולד, נהרג בקרב סכינים מחוץ למועדון לילה בנאשוויל. הב היה הרוס משני האירועים וחיפש נחמה בכתיבת שירים. הוא מצא נחמה באלבום "" של נגן הג'אז, ג'רלד וילסון.

השיר יצא כסינגל ב-1966, הגיע למקום השני במצעד בילבורד הוט 100, למקום השלישי במצעד ה-R&B, ולמקום ה-12 בבריטניה.

כאשר הב יצא לסיבוב הופעות עם הביטלס ב-1966, השיר "Sunny" שלו לא היה באותו זמן בסיבוב ההופעות, ודורג גבוה יותר מכל שיר של הביטלס באותה תקופה במצעד הבילבורד הוט 100.

בשנת 1976, הב הקליט גרסת דיסקו חדשה בשם "Sunny '76", שהגיעה למקום ה-94 במצעד ה-R&B.

להיטים נוספים שלו היו "A Satisfied Mind" ב-1966 (מקום 39 במצעד בילבורד ומקום 40 במצעד ה-R&B) ו"Love Me" ב-1967 (מקום 84). הב כתב שירים לזמרים אחרים, כולל הלהיט של לו רולס מ-1971 "A Natural Man", שכתב במשותף עם הקומיקאי סנדי בארון.

בשנת 1972, הסינגל שלו "Love Love Love" הגיע למקום ה-32 במצעד הסינגלים הבריטי.

לאחר הפסקה של 35 שנה, הב הקליט את השיר "That's All I Want to Know". הסינגל יצא לאור באירופה בסוף 2005י. הוא הקליט שתי גרסאות דואט חדשות ל-"Sunny", אחת עם זמרת הנשמה הגרמנייה, אסטריד נורת', והשנייה עם הזמרת גרמנייה-ליברית, פאט אפלטון. באוקטובר 2008, הוא יצא לסיבוב הופעות וניגן באוסקה וטוקיו שביפן.

הב המשיך להתגורר בעיר הולדתו נאשוויל, טנסי, עד מותו מסרטן ריאות ב-3 באוגוסט 2010, בגיל 72.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
* *Sunny* (1966)
* *Love Games* (1970)
* *That's All I Wanna Know* (2005)

### סינגלים

## קישורים חיצוניים
* 

* 55px בובי הב, באתר המוזיקה Tidal **(באנגלית)**
* 20px בובי הב, באתר המוזיקה Musixmatch **(באנגלית)**
* 20px בובי הב, באתר המוזיקה SoundCloud **(באנגלית)**
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:נאשוויל: אישים
קטגוריה:חצוצרנים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: חצוצרנים
קטגוריה:זמרי ג'אז אמריקאים
קטגוריה:זמרים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי ג'אז
תמר בן-עמי

**תמר בן-עמי** (30 בינואר 1947 – 23 בפברואר 2026) הייתה רקדנית, מורה לריקוד וכוריאוגרפית ישראלית.

## ביוגרפיה
בן-עמי נולדה בשכונת נווה שאנן בחיפה. בנעוריה למדה מחול אצל ירדנה כהן וגרטרוד קראוס. בשנת 1962 הצטרפה ללהקת מחול חיפאית ששילבה רקדנים יהודים וערבים, ובמקביל הייתה חניכה במפלגת הנוער הקומוניסטי מק"י. החל מגיל 16 הייתה זוגתו של המשורר מחמוד דרוויש והיוותה השראה לחלק משיריו. דרוויש כינה אותה בכתביו "ריטה". בתגובה ליחסיהם, שלחו אותה הוריה לירושלים ללמוד מחול ובהמשך נפרדו השניים.

במהלך שירותה הצבאי שירתה בלהקת חיל הים, ובמסגרתה השתתפה בשיר המלח שלי. עם שחרורה מהצבא למדה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. בהמשך נסעה לניו יורק ולמדה בבית הספר של להקת אלווין איילי ובשנים 1976–1978 למדה במסלול להכשרת מורים למחול בסמינר הקיבוצים.

במהלך שנות ה-80 הייתה בן-עמי יוצרת וכוריאוגרפית עצמאית וכן יצרה במסגרת להקת בת שבע.

החל מתחילת שנות ה-90 לימדה בבית הספר הגבוה לבלט של ברלין בדויטשה אופר ברלין, וחילקה את זמנה בין ברלין לתל אביב. בשנים אלה הוסיפה ליצור יצירות עצמאיות בגרמניה וישראל וכן יצרה תנועה להצגות תיאטרון רבות במסגרת הבימה, פסטיבל עכו, התיאטרון העירוני באר שבע, הקאמרי וצוותא.

במהלך חייה לימדה בן-עמי לסירוגין בסמינר הקיבוצים, באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, בבית הספר לאמנויות תלמה ילין בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב ובאולפן המחול במנשה. בנוסף, לימדה גם יוגה וטאי צ'י.

בן-עמי נפטרה ב-23 בפברואר 2026 לאחר מאבק ממושך במחלת הסרטן. ארכיונה נמצא בארכיון הישראלי למחול בבית אריאלה.

בשנת 2014 יצא הסרט "תרשום אני ערבי" בבימוי אבתיסאם מראענה, המתאר בין היתר את יחסיה המורכבים עם דרוויש.

## יצירות נבחרות
* קולות מן הטבע (1984).
* שיחות בגוף ראשון (1986).
* ג'יבריש (1987).
* פעימה (1987).

במסגרת בת שבע:
* כף רגל לי… וראש (1983).
* כפתור בריבוע (1986).

## פרסים
* פרס ראשון בתחרות גוונים במחול (1987).
* פרס ראשון בתחרות גרטרוד קראוס (1987).
* פרס הכוריאוגרפיה בתחרות וידאו-דאנס בטולוז, צרפת (1990).

## קישורים חיצוניים

* תמר בן-עמי בארכיון בת שבע
* ארכיון תמר בן-עמי בבית אריאלה
* התכנית "וביום השלישי" של להקת חיל הים בה הופיעה בן-עמי

## הערות שוליים

קטגוריה:רקדניות ישראליות
קטגוריה:רקדניות בלט ישראליות
קטגוריה:כוריאוגרפיות ישראליות
קטגוריה:חברות להקת חיל הים
קטגוריה:רקדניות להקת המחול בת שבע
קטגוריה:נווה שאנן (חיפה): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
טבע דומם (גוגן, מוזיאון ישראל)

**טבע דומם** הוא ציור משנת 1899 מאת פול גוגן, עשוי צבעי שמן על בד יוטה גס. מידות היצירה 45.5 על 61.3 סנטימטר. הציור נתרם מיד הנדיב, ירושלים, מאוסף אלכסנדרין דה רוטשילד, בתו של הברון הראשון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד. מספר הרישום B66.06.1041. היצירה מצויה באוסף האמנות המודרנית של מוזיאון ישראל בירושלים.

## רקע ליצירה
בשנת 1899 ילדה אהובתו של גוגן, פהורה, בן, ולידה זו עוררה בו תחושת תקווה מחודשת. לאחר חודשים של קיפאון יצירתי שנבע ממצוקה כלכלית ומבריאות רופפת, שב האמן לצייר במרץ. משאזלו הבדים שברשותו פנה לגילוף חיתוכי עץ ולכתיבת מאמרים סאטיריים בעיתון מקומי ובכתב עת שהוציא לאור בעצמו. כאשר הגיעו אליו בדים מצרפת, חזר לעבודה רצופה. ציור טבע דומם זה נוצר ככל הנראה באוגוסט אותה שנה, בעת שמלאי הבדים שלו הידלדל.

## תיאור היצירה
במרכז הקומפוזיציה ניצבים קומקום וקנקן המפרידים בין פירות המונחים בצלחת לבין פירות המונחים על מפת שולחן הפרושה על גבי שידה. ברקע תלויה יריעת פאריאו, בד מסורתי שבו תושבי טהיטי עוטפים את גופם. העלים המודפסים על היריעה והפרחים שעל המפה משתלבים ברקע, בעוד צבעי הפירות והשידה החמים יוצרים ניגוד לגוונים הקרירים של יתר חלקי התמונה.

מקור השראה בולט ליצירה זו הוא ציורו של פול סזאן, „טבע דומם עם קערת פירות” מן השנים 1877 עד 1879. ציור זה היה בבעלותו של גוגן, אשר התחייב שלא למוכרו אלא במקרה של מצוקה חמורה.

## פרשנות והקשר לסזאן
בשנת 1898 נאלץ גוגן למכור את יצירתו של סזאן, ובמהלך 1899 המתין לשווא לתמורה הכספית שהייתה אמורה להגיע ממכירתה. ציור הטבע הדומם שלו מהווה אפוא מחווה לאותה יצירה שאבדה לו. עם זאת, יש בו גם ממד של תחרות. גוגן חש כי סזאן זוכה להכרה ולהערכה, בעוד תרומתו שלו אינה מוערכת די הצורך. ביולי 1899 כתב באירוניה כי סגנונו נולד מסזאן, מוואן גוך ומברנאר, וכך רמז לטענות בדבר חקיינות.

בציורו מדגיש גוגן את נפח העצמים באמצעות עגלגלותם, לרבות גומחות השידה, ומשתמש בפרספקטיבה מדויקת יותר מזו המעוותת שביצירת סזאן. הוא חוזר ומבליט את המספר שלוש: שלושה כלים, שלושה פירות בצלחת, שלושה פירות על המפה, שלושה עלים ברקע ושלוש גומחות בשידה. בנוסף, הוא רומז למציאות שמחוץ למסגרת באמצעות השתקפות חלונות על פני הקומקום והצמחים שעל היריעה הנראים כצפים. הפרחים הסמוכים לקומקום מטושטשים עד שלא ברור אם הם ממשיים או חלק מן המפה.

הקומפוזיציה עצמה איננה יציבה: השידה נוטה שמאלה והחפצים נדמים כעומדים להחליק, במיוחד הפרי הנחתך בשולי התמונה משמאל. חריגה זו מן האיזון המאפיין רבים מציורי הטבע הדומם שיצר בטהיטי עשויה לשקף את מצבו האישי של האמן באותה עת, כאשר משפחתו הקטנה מנתה שלושה נפשות והוא שרוי היה בחוסר ביטחון כלכלי ובריאותי.

## הערות שוליים

קטגוריה:טבע דומם
קטגוריה:ציורי מזון ומשקאות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:פול גוגן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:מוזיאון ישראל: ציורים
צ'ארלס קינסי

**צ'ארלס קינסי** (באנגלית: **Charles Kinsey**; 1773 – 25 ביוני 1849) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן שתי כהונות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם ניו ג'רזי, בשנים 1817–1819 ושוב בשנים 1820–1821.

## ביוגרפיה
קינסי נולד בבולטימור שבפרובינציית מרילנד בשנת 1773. הוא למד בבתי ספר מקומיים, ובצעירותו עסק בייצור נייר. בהמשך עבר לעיירה בלומפילד שבמחוז אסקס, ניו ג'רזי, ולאחר מכן לפטרסון, ניו ג'רזי, ולניו פרוספקט (כיום וולדוויק) שבמחוז ברגן, שם המשיך לעסוק בתעשיית הנייר.

בשנת 1807 המציא מכונה שאפשרה ייצור נייר בגליל רציף אחד. התכתבותו עם ג'יימס מדיסון שמורה בספריית הקונגרס.

קינסי כיהן כחבר האספה הכללית של ניו ג'רזי בשנים 1812, 1813, 1819 ו־1826, ובשנת 1814 כיהן במועצה המחוקקת של ניו ג'רזי (כיום הסנאט של ניו ג'רזי).

הוא נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לקונגרס ה־15, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1817 עד 3 במרץ 1819. לאחר מכן נבחר לקונגרס ה־16 כדי למלא את המושב שהתפנה בעקבות התפטרותו של ג'ון קונדיט, וכיהן מ־2 בפברואר 1820 עד 3 במרץ 1821.

לאחר כהונתו בקונגרס המשיך קינסי לעסוק בתעשיית הנייר. בהמשך התמנה לשופט, וכיהן כשופט בבית המשפט של ה־Common Pleas בניו ג'רזי ובבית המשפט לענייני יתומים של מחוז ברגן בשנים 1830–1845.

הוא נפטר בניו פרוספקט שבניו ג'רזי, ב־25 ביוני 1849, ונקבר בבית העלמין יוניון סמוך לניו פרוספקט.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מניו ג'רזי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1773
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1849
השבעתו של ג'יימס גרפילד לנשיאות ארצות הברית

**השבעתו של ג'יימס גרפילד לנשיאות ארצות הברית** נערכה בבניין הקפיטול בוושינגטון, ביום שישי, 4 במרץ 1881. ההשבעה ציינה את תחילת כהונתם היחידה של ג'יימס גרפילד כנשיא ארצות הברית ושל צ'סטר ארתור כסגן הנשיא. נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית מוריסון וייט השביע את גרפילד לנשיאות, בעוד שוויליאם א. וילר השביע את ארתור לתפקיד סגן הנשיא.

גרפילד נרצח 199 ימים לאחר ההשבעה וארתור הושבע במקומו לנשיאות.

## טקס ההשבעה
גרפילד עזב את ביתו שבאוהיו לטובת יציאה לוושינגטון הבירה, ביום שני, 28 בפברואר 1881.

בנאום ההשבעה שלו גינה גרפילד את הניסיונות למנוע את זכות הבחירה של האפרו-אמריקאים, הביע את ביטחונו בתקן הזהב, הזהיר מפני הסכנות הטמונות בשיעורי אנאלפביתיות גבוהים וגער בפוליגמיה בקרב המורמונים. גרפילד הוכר כנואם מוכשר ביותר, אם כי נתקל בקשיים בעת כתיבת הנאום. שלושה ימים לפני השבעתו זנח את נאומו הראשוני והחל לעבוד בקדחתנות על נאום חדש. הנאום שנשא בטקס ההשבעה לא עמד בציפיותיהם הגבוהות של רבים מהנוכחים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'יימס גרפילד
גרפילד
קטגוריה:1881 בארצות הברית
יוסף לוי (שחקן)

**יוסף לוי** (30 בנובמבר 1918 – 20 בספטמבר 1977) היה שחקן, במאי ומחזאי ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים, דור שישי לילידי ירושלים, במשפחה בת ששה ילדים. בן חיים אהרון. בוגר ישיבת עץ חיים.
למד משחק במדרשת חזון, בהדרכת דוד ורדי וחוה ורדי-יואלית. החל להופיע בראשית שנות ה-40.

שיחק משנת 1945 בתיאטרון "המטאטא" עד סגירתו ב-1954. ב-1949 העלה המטאטא את מחזהו "חיות הנגב באות העירה" וכן, "על אנשים ועל ילדים", עיבוד שלו לקומדיה אמריקאית (1953).

עם סגירת המטאטא החל להופיע עם בת זוגו, השחקנית חינה רוזובסקה, בערבי מערכונים ברחבי הארץ. ב-1958 יצאו למסע הופעות באירופה במערכונים בעברית וביידיש. לאחר ששבו מהסיור יסדו השניים את "בימת השניים" והופיעו במסגרת זו עד שנת 1965. הצלחה בולטת בתקופה זו היה המחזה "הכיסאות" של אז'ן יונסקו.
בהמשך צירפו עוד שחקנים וייסדו את "תיאטרון דורות", שהעלה מחזות בשנים 1965–1969.
דורות העלה בין השאר את המחזות "רצח האחות ג'ורג'" ו"על בנות וצנחנים" (גרסה מחודשת למחזהו "חיות הנגב באות העירה").
הופיע גם בתאטרונים "האהל", "סדן" ובתיאטרון זווית עד פירוקו בסוף שנות ה-60.
בשנותיו האחרונות הצטרף לתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער והופיע במחזות "ז'אן דארק" ו"רקמת נוצות הטווס". המחזה האחרון בו והופיע הוא "שרה, גיבורת ניל"י".

לוי נפטר ב-1977, בגיל 58. נטמן בבית עלמין הדרום. הניח אחריו בן.

## פילמוגרפיה
### הצגות
"פוטש ופרלמוטר", "העוצר הגדול", "הצביעו בעד אגסי", "זה קרה בתל אביב", "הילד המושחת", "מלך למפדוזה", "מיסטר קיבוץ", שלושה מוסקטרים, "גם זו לטובה", "ג'וני בלינדה", "קערת העץ", "אלדורדו", "הורים איומים", "הדיבוק מנוה שאנן", "נשבר לי".

### סרטים ותוכניות טלוויזיה
* "סלאח שבתי", 1964
* "הפריצה הגדולה", 1970
* "סלומוניקו", 1972
* "עברית בסימן טוב" (אברשה, בעל המוזיאון), 1975

## קישורים חיצוניים
* [web.archive.org/web/20131014083212/http://www2.tau.ac.il/theatre/view_pritim.asp?id=1257 ביוגרפיה], בארכיון האינטרנט
* ביוגרפיה לרגל פטירתו, דבר

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון המטאטא
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1977