open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דרעא (מחוז)

**מחוז דרעא** (בערבית: **مُحافظة درعا**) הוא אחד מ-14 מחוזות סוריה. משתרע בדרום-מערבה של המדינה, ויחד עם מחוז קוניטרה ומחוז א-סווידא מרכיב את החורן – חבל הארץ ההיסטורי הנזכר כבר בתנ"ך. שטחו של המחוז הוא 3,730 קמ"ר, ואוכלוסייתו הוערכה בשנת 2011 בכ-1,027,000 תושבים. בירת המחוז היא העיר דרעא.

## נפות
המחוז מחולק לשלוש נפות:
* נפת א-סנמין  (תעתיק מדויק: אלצנמין) – בצפון המחוז.
* נפת איזרע  (תעתיק מדויק: אזרע) – במרכז המחוז.
* נפת דרעא  – בדרום המחוז.

## יישובים בולטים
* א-סנמין – בירת נפת א-סנמין.
* ח'בב – בעלת אוכלוסייה נוצרית בנפת א-סנמיין.
* דרעא – בירת המחוז.
* בוסרה – עיר עתיקה בדרום מזרח המחוז ובה אתר ארכאולוגי המהווה מוקד משיכה תיירותי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

דרעא
קטגוריה:הבשן
נטליה בסטמיאנובה

**נטליה פילימונובה בסטמיאנובה** (רוסית: **Наталья Филимоновна Бестемьянова**; נולדה ב-6 בינואר 1960 במוסקבה) היא מחליקה על הקרח יהודייה סובייטית. היא אלופה אולימפית (קלגרי 1988) וארבע פעמים ברציפות אלופת עולם (1985–1988) בריקוד זוגות בהחלקה אמנותית על הקרח. חברת מועצת הקונגרס יהודי-רוסי

## קריירה
נטליה בסטמיאנובה החלה אימוניה בהחלקה על הקרח כבר בגיל חמש. עד לשנת 1977 התחרתה בהחלקת נשים ואף זכתה בגביע ברית המועצות. לאחר מכך החלה להתאמן בהחלקה על קרח בסגנון ריקודים. יחד עם אנדריי בוקין זכתה במקום ראשון במשחקים האולימפיים ב-1988. ארבע פעמים זכתה באליפות עולם וחמש פעמים באליפות אירופה, שלוש פעמים באליפות ברית המועצות.

בשנת 1983 התחתנה עם איגור בוברין, מחליק על הקרח בעצמו. לאחר סיום הקריירה הספורטיבית הופיעה בתיאטרון על הקרח. בשנים 2006–2008 הייתה מגישת תוכנית טלוויזיה בטלוויזיה רוסית ובריטית.

בשנים 2011–2012 הייתה בסטמיאנובה חברה בצוות השופטים בתוכנית הטלוויזיה "גביע מקצוענים" בערוץ הטלוויזיה הארצית של רוסיה הערוץ הראשון (רוסיה).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר סובייטים
קטגוריה:אלופות עולם בהחלקה אמנותית
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980)
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת סרייבו (1984)
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת קלגרי (1988)
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מברית המועצות
קטגוריה:אלופות אולימפיות סובייטיות: החלקה אמנותית
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: החלקה אמנותית
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1960
אוריאל שלומי

**אוריאל שלומי** (נולד ב-1955 בתל אביב) הוא זמר מוזיקה מזרחית.

## ביוגרפיה

אוריאל שלומי נולד למשפחה מהעדה התימנית, וגדל בשכונת התקווה בתל אביב.

שלומי עזב את ביתו בגיל 17, והחל לעבוד כימאי בספינת "צים". במהלך אחת ההפלגות למערב אפריקה, הוא עלה לבמה לשיר בעידוד חבריו, ואז החליט כי ברצונו להיות זמר. לאחר שעבד בספינה במשך כ-4 שנים, החל את הקריירה המקצועית שלו כזמר והופיע תחילה במועדונים ובאירועים. 

ב-1985 יצא בחברת התקליטים של "האחים ראובני" אלבום הבכורה שלו, "אל המחר"". ציון שרעבי, שלמה כישור וציון שחורי כתבו את מילות השירים, רובם ללחנים יווניים. חיים חדד והגיטריסט משה בן-משה ('בן-מוש') עיבדו, ובין שירי האלבום בלטו "אלוהיי מדוע בעולם" (שחודש בסוף שנות ה-80 על ידי נתי לוי), "לילה מלילות" ו"שיר עצוב".  

אלבומו השני, "רקדנית הבטן" (מילים: ויויאן מוגרבי (תוהמי)), יצא בשנת 1986. יגאל חרד עיבד חלק משירי האלבום.   

אוריאל היה אחד ממעריציו הגדולים של זוהר ארגוב עמו הקליט אלבום דואטים בשנת 1987.  

ב-1987 הוציא את אלבומו השלישי: "אבינו שבשמיים", אז גם הקים את להקת "פעמי המזרח" עימה הופיע. 

ב-1989 יצא לאור אלבומו הרביעי "שירי נשמה" שכלל מחרוזות של שירים ים-תיכוניים וישראלים דוגמת: "רותי" ('לי כל גל נושא מזכרת'), "אני אוהב אותך לאה" ,"לו יהי", "הכניסיני תחת כנפך" ו"יצאנו אט" בעיבודים של יעקב למאי. האלבום זכה להצלחה מסחרית כבירה, אך מאידך להתעלמות תקשורתית, שהייתה אחד הגורמים המרכזיים להחלטתו להפחית בפעילותו המוזיקלית. 

ב-1991 הוציא את האלבום "סניוריטה שכלל לחנים יוונים, טורקיים, וכן 3 שירים מקוריים שכתבו והלחינו רוני אחיאל ויאיר אליאס. ראובן ('רובי') בן-שמעון עיבד את שירי האלבום.  

ב-1994, בעקבות פנייה של היוצר רוני אחיאל, הקליט את השיר "חנית" לבקשת הוריה של חנית קיקוס, בטרם נמצאה גופתה. בעקבות השיר, הוציא שלומי אלבום שלם בשם "אם את שומעת תעני" בעיבודו של בצלאל גלעדי.  

שלומי חזר לשיר, בעידודו של הזמר אבי פרץ, בסוף שנות ה-90 והוציא בפברואר 2003 את אלבומו "אני שר אני קיים". האלבום כלל 9 שירים, פרי עטם של פרץ, יוסי גיספן, דורון דוידסקו, רוני אחיאל, אביחי מליחי, עופר לב, ראובן אלוני ועוד. לצידם ביצע שלומי שני חידושים: מחרוזת משירי ג'ו עמר (הכוללת את השירים "אמא" ו"העני") והשיר "כשהיינו ילדים" (מילים: אורי אסף, לחן: משה וילנסקי). אבי פרץ ורונן רחמני הפיקו מוזיקלית את שירי האלבום. 

מאז חזר להופיע, וביצע דואטים עם מיטב זמרי המוזיקה המזרחית, ביניהם אייל גולן ותמיר גל.

ב-2010 הוציא את הסינגל 'זיכרון רחוק' שכתב והלחין ראובן אלוני.

ב-2012, הוציא את הסינגל "טעם לחיים" שכתב אלירן צור והלחין רביב רם בן מנחם.

במרץ 2018 שחרר אוריאל ביצוע מחודש לשירו המפורסם "פסנתר" בו אירח את הזמר הוותיק נתי לוי, על העיבוד המחודש אחראי יוני טלבי כשאת מילות השיר כתב אסף אטדגי, והלחין גוסטו.

## קישורים חיצוניים
* אוריאל שלומי - הערוץ הרשמי ביוטיוב
* אוריאל שלומי בפייסבוק

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
Barbie Girl

**Barbie Girl** (תעתיק: **ברבי גירל**) הוא שיר של להקת הדאנס-פופ הדנית-נורווגית אקווה. השיר יצא כסינגל ב-1 ביוני 1997 מתוך אלבום הבכורה של הלהקה "Aquarium". השיר נכתב בידי קלאוס נורין וסורן ראסטד, לאחר שהלהקה ראתה תערוכה של תרבות הקיטש, והוא מצטרף לשלל התייחסויות אחרות לבובה ברבי.

הסינגל זכה להצלחה רבה ברחבי אירופה ונמכר שם בלמעלה מ-2.8 מיליון עותקים. במצעדי פזמונים הגיע השיר למקום הראשון במדינות רבות ברחבי אירופה, בתוכם מצעד הסינגלים הבריטי. בארצות הברית נמכר השיר בלמעלה מ-1.4 מיליון עותקים, והגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד הוט 100.

## תוכן השיר
מילות השיר מספרות על הבובות ברבי וקן, ופזמון השיר פותח במילים: "אני ילדת ברבי בעולם הברבי, חיים בפלסטיק זה פנטסטי." בשיר ובווידאו קליפ מבצעת את תפקיד ברבי לינה ניסטרום ואת תפקיד קן מבצע רנה דיף.

השיר מדבר על החומרנות והשטחיות שבחברה המודרנית, כאשר את המילים שרה זמרת הלבושה כבובת ברבי, ומסביבה תפאורה פלסטית וצבעונית של משחקי ילדים. חלק ממילות השיר, לדוגמה, הן: 

מילים אלה עשויות להתאים לבובה, אך כשהן מכוונות כלפי אישה הן עלולות להישמע פוגעניות. בהמשך השיר יש מילים הנשמעות בוטות אף יותר, שהיו שטענו לגביהן כי הן יכולות לכאורה לעודד אלימות נגד נשים, כדוגמת:

ניתן לפרש את השיר הן כשיר קיטשי ושטחי שאינו בעל מסרים; והן כשיר השם דגש על אלימות כנגד נשים. בכל מקרה, המילים הקיצוניות, הבאות על רקע צבעוניות עליזה ופלאסטית של הקליפ המפורסם, עשויות לעורר אצל הצופה חוסר נוחות.

## ביקורות
### רשימות כל הזמנים

## רפרנסים
בשנת 2019 הוציאה הזמרת אווה מקס שיר בשם "Not Your Barbie Girl" המהווה דגימה לשיר, בו היא מצטטת מהפזמון של השיר ומוסיפה בתים משלה בהם מקס מותחת ביקורת בעקיפין על המסר המשתמע מהשיר.

כמו כן זכה השיר לכמה רפרנסים שנעשו פופולריים בארצות הברית ובישראל.

## תביעת מאטל
חברת מאטל, המייצרת את בובת הברבי תבעה את הלהקה בטענה שהם הפרו הסימן המסחרי של ברבי, והפכו אותה לאובייקט מיני. החברה טענה שהשיר מפר את זכויות היוצרים שלהם על "ברבי", ושמילותיו מכתימות את המוניטין של המותג. בסופו של דבר התביעה נדחתה.

## מצעדים ותארים
### מצעדים
השיר זכה להצלחה רבה במצעדי הפזמונים ברחבי העולם, והגיע למקום הראשון באוסטרליה, אירלנד, בלגיה (פלנדריה וולוניה), גרמניה, הולנד, הממלכה המאוחדת, נורווגיה, ניו זילנד, צרפת, שוודיה ושווייץ. גם באוסטריה, דנמרק ופינלנד הגיע השיר לשלישייה הפותחת, ובארצות הברית ובקנדה הגיע השיר למקום השביעי.

### תארים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי גימיק
קטגוריה:שירים על דמויות נשיות בדיוניות
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:שירים על צעצועים
קטגוריה:שירים עם כפל לשון
קטגוריה:מחלוקות במוזיקה
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של SNEP
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:שירי יהלום בצרפת
רחמים קומפורט

**רחמים קומפורט** (15 בינואר 1930 - 9 באוקטובר 2012) היה ניצב במשטרת ישראל.

קומפורט שירת למעלה משלושה עשורים במשטרת ישראל. הוא היה מפקד תחנת אור יהודה, וראש מדור חקירות במחוז תל אביב. בשנת 1972 שימש סגן מפקד מרחב יפו. בסוף שנת 1972 הועלה לדרגת סגן ניצב. בשנים 1975–1980 היה מפקד מרחב יפו. במרץ 1980 נתמנה למפקד מרחב ירושלים וביוני 1980 הועלה לדרגת תת-ניצב. בתפקיד זה התמודד עם ההפגנות בכביש רמות ונגד החפירות בעיר דוד והשתתף בשנת 1983 בחקירת גנבת אוסף השעונים מהמוזיאון לאמנות האסלאם. בשנת 1984 השתתף אישית בחקירה לגילוי חברי ארגון ט.נ.ט וכנופיית ליפתא. לקראת סוף שנת 1984 מונה לסגן מפקד המחוז הדרומי.

בשנים 1985–1990 עמד בראש מחוז דרום. בעקבות מהומות הר הבית באוקטובר 1990 ודו"ח ועדת החקירה בראשותו של צבי זמיר הקדים במספר חודשים את פרישתו. לאחר שסיים את תפקידו הובילו מסקנות הוועדה בהדרגה להקמת מחוז ירושלים תוך פיצולו ממחוז דרום. בשנת 1991 יצא קומפורט לגמלאות. נפטר ב-9 באוקטובר 2012 ונטמן בבית הקברות הצבאי קריית שאול.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז ירושלים במשטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז הדרום במשטרת ישראל
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
מסגד א-זע'יר

**[[מסגד]] א-זע'יר**  (ערבית: **المسجد الصغير**, "אלמסג'ד אלצע'יר") שמשמעו **המסגד הקטן** שוכן בעיר התחתית  בחיפה, בקצהו הדרום-מזרחי של רחוב נתנזון. המסגד נבנה כנראה בימיו של דאהר אל-עומר  שהקים את "חיפה החדשה" (חיפה שבין החומות) במחצית  השנייה של המאה ה-18.

המסגד שכן בצידה הדרום-מזרחי של חיפה החדשה, ברובע המוסלמי קרוב לחומות העיר. מצפון-מערב למסגד שכן השוק של העיר, המסגד שימש כמקום תפילה לקונים בשוק ועוברי אורח. ממערב למסגד זה נבנה בסוף המאה ה-18 מסגד אל-ג'רינה שהיה במשך שנים רבות המסגד הראשי של העיר.

מהמסגד המקורי נשארו שרידי מבנה בצורת האות ר' הכולל שני חדרים מחוברים ביניהם. בחזיתו הצפונית שלוש קשתות, מתוכם שתי קשתות המשמשות כניסה למבנה. כניסות אלה חסומות בשער מתכת. בחלקו המערבי מתנשא המינרט העגול כשקצהו העליון מסתיים בחרוט מוכסף. מתחתיו נמצאת מרפסת שממנה קרא המואזין למאמינים לבוא לתפילה. מצידו הדרום-מזרחי של המבנה נמצא פתח כניסה נוסף בצורת קשת, וכן שרידיו של סביל הנראה כמו חלון אטום. מהסביל זרמו המים ששימשו להרוות את צימאונם של עוברי האורח והמתפללים.

בשנת 1948 אחרי הקרב על חיפה, עזבו תושביה המוסלמים של העיר את אזור המסגד. לאחר מלחמת העצמאות נהרסו מרבית בתיה של "העיר החדשה", תוך הקפדה על שמירת המסגדים והכנסיות  ביניהם מסגד א-זע'יר.

## גלריה

Al Zaghir Mosque (11).JPG|ישן מול חדש, המינרט של מסגד א-זע'יר על רקע מגדל המפרש
Al Zaghir Mosque (10).JPG|שרידי הסביל
Al Zaghir Mosque (9).JPG|החדרים הפנימיים


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה: מסגדים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז חיפה
קטגוריה:התקופה העות'מאנית: מבנים
קטגוריה:העיר התחתית: מבנים
דגדג-אותי אלמו

**דגדג-אותי אלמו** (באנגלית: **Tickle me Elmo**) היא בובת צעצוע לילדים מתוצרת חברת "צעצועי טייקו" (Tyco Toys), המבוססת על דמותו של אלמו מסדרת הטלוויזיה לילדים רחוב סומסום. כאשר לוחצים עליה, בובת האלמו מצחקקת. כאשר לוחצים עליה שלוש פעמים רצופות, מתחילה הבובה לרעוד ולצחוק צחוק היסטרי.

הבובה פותחה על ידי שני מפתחי צעצועים ותיקים - רון דוברן (Ron Dubren) וגרג היימן (Greg Hyman), והוצגה תחילה לחברת טיקו כקוף צוחק. זמן קצר לאחר מכן זכתה החברה בזיכיון לייצור צעצועים על פי סדרת רחוב סומסום, ואז ניתנה לבובה דמותו של אלמו.

הבובה יצאה לשוק בארצות הברית ב-1996 והפכה במהירות לשיגעון קנייה, עד כדי כך שאירע שהורים נאבקו בהורים אחרים בחנויות על מנת להשיג בובה לילדיהם לחג המולד. עובד בחנות וולמארט בפרדריקטון אף נפצע כאשר נרמס על ידי המון קונים שראה בידיו קופסה של הבובה ושעט לעברו. מאחר שהביקוש לבובה עלה על ההיצע העלו כמה חנויות את מחירה באופן חד, עד למאות דולרים ואף יותר מזה.

בראשית 1997 הוציאה חברת טיקו לשוק מספר צעצועי המשך לדגדג-אותי אלמו – כמו דגדג-אותי ארני ודגדג-אותי עוגיפלצת, שניהם מרחוב סומסום - אך הם לא זכו אף להצלחה מסחרית קרובה לשלו.

בסתיו 2001 הוצאה לשוק מהדורת הפתעה של דגדג-אותי אלמו במסגרת תחרות פרסים. ב-9 בינואר 2002 הפסיקו חמש מן הבובות מסדרה זו לצחוק והודיעו למי שלחץ עליהן כי הוא זכה בפרס; הפרס הגדול ביותר עמד על 200 אלף דולר.

בספטמבר 2006 הוצאה לשוק בובת דגדג-אותי אלמו חדשה על ידי חברת הצעצועים מאטל (Mattel), שרכשה את חברת טיקו. בובה זו קיבלה את השם TMX (כלומר Tickle Me (Elmo) Ten או Tickle Me Extreme). בשונה מקודמתה, בובה זו מתגלגלת על הארץ כשהיא צוחקת, הולמת באגרופה בקרקע ומתחננת אל המדגדג שיניח לה. הביקוש לבובה זו היה גדול כלקודמתה. 

שני צעצועי המשך יוצרו לבובה זו, גם הם בדמותם של ארני ועוגיפלצת מרחוב סומסום.

## הערות שוליים

קטגוריה:בובות ממולאות
קטגוריה:החבובות
קטגוריה:רחוב סומסום
טאקאשי סאקאי

**טאקאשי סאקאי** (ביפנית: 酒井 隆; 18 באוקטובר 1887 - 30 בספטמבר 1946) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי במהלך מלחמת העולם השנייה והשתתף בכיבוש הונג קונג בשלהי שנת 1941, ולאחר מכן כיהן כמושל המושבה בפועל.

## קורות חיים
סאקאי נולד באזור הירושימה שביפן והתחנך בבתי ספר צבאיים בקובה ובאוסקה. בשנת 1908 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הקיסרית, והצטרף לגדוד הרגלים ה-28. בשנת 1924 קודם לדרגת מייג'ור, ובשנת 1928 לדרגת קולונל משנה (lieutenant colonel).

באותה שנה הוצב בג'ינאן שבמחוז שאנדונג בסין וככל הנראה היה אחראי לרצח חיילי הקוומינטנג ב-4 במאי 1928. בשנת 1932 עבר לשרת בטיינג'ין.

בשנת 1932 קודם לדרגת קולונל ופיקד על היחידה החמישית של חיל המודיעין הקיסרי היפני, תפקיד בו נשא עד שנת 1934.

בין השנים 1934–1935 היה מפקד הצבא היפני בסין. בשנת 1936 מונה למפקד גדוד חיל הרגלים ה-23.

בשנת 1937 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל, ומונה לתפקיד רגימנט חיל הרגלים ה-28.

בין השנים 1939–1940 פיקד על צבא הכיבוש היפני במונגוליה.

בשנת 1940 שב ליפן וכיהן כמפקד המשמר הקיסרי למשך זמן קצר.

בנובמבר 1941 הוצב בגואנגג'ואו ופיקד על הארמייה ה-23 של יפן. זמן לאחר שקיבל את הפיקוד, קיבל פקודה לכבוש את הונג קונג בתוך 10 ימים.

ב-8 בדצמבר 1941, שעות ספורות לאחר המתקפה על פרל הארבור, הורה סאקאי לראש המטה שלו, טדאמיצ'י קוריבאישי לכבוש את הונג קונג.

בשל סירובו של מושל הונג קונג מארק איצ'יסון יאנג להיכנע, ובשל תעוזת הכוחות הבריטיים במושבה, נאלץ סאקאי לבקש ארכה לסיום המשימה. יאנג נכנע לבסוף ביום חג המולד, 25 בדצמבר 1941, לאחר 18 ימי לחימה. כעסו של סאקאי על העיכוב בכיבוש המושבה הביאה ליחסו הרע כלפי האוכלוסייה הכבושה.

סאקאי כיהן כמושל הונג קונג בפועל עד 20 בפברואר 1942. לאחר תום כהונתו שב ליפן, ופרש מהצבא בשנת 1943.

בתום מלחמת העולם השנייה הורשע סאקאי בפשעי מלחמה בבית הדין הסיני הצבאי לפשעי מלחמה בנאנג'ינג ב-27 באוגוסט 1946, והוצא להורג על ידי כיתת יורים ב-30 באוגוסט.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים
* האנציקלופדיה של הלוחמה באוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה
* תיאור משפטו ופרוטוקולי משפטו של סאקאי

קטגוריה:מושלי הונג קונג
קטגוריה:הכיבוש היפני של הונג קונג
קטגוריה:פושעי מלחמה יפנים
קטגוריה:פושעי מלחמה יפנים שהוצאו להורג
קטגוריה:שליטי ארצות שהוצאו להורג
קטגוריה:אנשי צבא יפנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי מסדר השמש העולה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1887
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1946
יאמאגטה (מחוז)

**מחוז יאמאגטה** (ביפנית: **山形県**; בתעתיק לטיני: **Yamagata-ken**) הוא מחוז ביפן הנמצא בחבל טוהוקו שבאי הונשו. עיר הבירה של מחוז יאמאגטה היא יאמאגטה. אוכלוסייתו של המחוז כמיליון ומאה אלף בני אדם.

## גאוגרפיה
מחוז יאמאגטה נמצא בדרום מערב חבל טוהוקו לחוף ים יפן. הוא גובל בדרום במחוזות ניאיגטה ופוקושימה, במזרח במחוז מיאגי ובצפון במחוז אקיטה. כל גבולותיו הם הרריים ומרבית האוכלוסייה מתרכזת במרכז המישורי.

### 13 הערים הגדולות במחוז הן (מספר תושבים)
*היגאשינה (46,138)
*קמינויאמה (34,784)
*מוראיאמה (27,380)
*נאגאי (29,959)
*נניו (34,405)
*אובנזאווה (19,618)
*סגאה (43,233)
*סאקאטה (116,883 תושבים. הסרט פרידות צולם בעיר)
*שינג'ו (39,535)
*טנדו (63,483)
*צורואוקה (139,148 תושבים - העיר השנייה בגודלה במחוז)
*יאמאגטה (255,304 תושבים - בירת המחוז והעיר הגדולה שלו)
*יונזאווה (91,704)

### 8 הנפות

* נפת אקומי
* נפת היגאשימוראיאמה
* נפת היגאשיאוקיטמה
* נפת היגאשיטאגאווה
* נפת קיטאמוראיאמה
* נפת מוגאמי
* נפת נישימוראיאמה
* נפת נישיאוקיטמה

## אקלים
האקלים במחוז יאמאגטה מאופיין בקיץ ארוך חם ולח ובחורף ארוך ומושלג. האביב והסתיו קצרים יבשים ושטופי שמש, האביב מתאפיין בקרירות והסתיו בחמימות. באזורים המיושבים הטמפרטורה כמעט ואינה יורדת מתחת ל-10°C- ובחודשים יולי אוגוסט בדרך כלל עולה מעל 30°C. בין החודשים אוגוסט ואוקטובר עוברים כשני טייפונים בשנה. בחורף יורד שלג בכמויות גבוהות בעיקר במקומות הגבוהים ולחוף ים יפן (סאקאטה) שלג מתון ובעיקר גשם. כמות השלג היורדת בשנה בהרים המרכזיים סביב הר גאסאן מגיעה ל-3000 ס"מ ולגובה של 8 מטר.

## תמונות

תמונה:Hagurosan Gojunto 2006-A.jpg|פגודה גויונטו שבהר האגורו
תמונה:Yamadera 2004-11.JPG|מקדש יאמאדרה
תמונה:Hanagasa Festa 2002.jpg|פסטיבל הנגסה
תמונה:Ginzan onsen 2009B.jpg|גינזאן אונסן


## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:יפן: מחוזות
קטגוריה:טוהוקו: מחוזות
Urban Dictionary

ממוזער|שמאל|לוגו האתר בעטיפת הספר של המילון
**Urban Dictionary** (בתרגום חופשי: "המילון האורבני") הוא מילון מקוון של סלנג בשפה האנגלית. נכון ל-2 במרץ 2013 באתר כ-7 מיליון ערכים. הוספת הערכים ועריכתם מתבצעת על ידי מתנדבים, והמשתמשים הם שמדרגים אותם.

האתר הוקם בשנת 1999 על ידי אהרון פקהאם בעת שהיה סטודנט למדעי המחשב בקליפורניה, ומאז הפך לאחד מהאתרים הפופולריים ברשת האינטרנט.

בשנת 2008 הוקם אתר ישראלי בשם דורבנות, שנוצר בהשראת Urban Dictionary.

## תוכן
המילים במילון הזה הן מילות סלנג, תחדישים ניבים ושמות בשפות רבות, שלרוב לא מופיעות במילונים. לרוב המילים יש פירוש מילוני ודוגמאות.

רוב הערכים במילון האורבני הם מיניים, גסים, גזעניים, הומופוביים וכדומה. לחלק מהמילים יש הבט מיני, שזה לפעמים מצחיק או סרקסטי. בחלק מהערכים ישנן תמונות, אבל לא ניתן להעלות אותן לאתר בקלות.

הערכים שצוינו למעלה, מותרים באתר כל עוד מטרתם הייתה רק לתת הסבר לערך ולא לפגוע באנשים. אך עם זאת, יש ערכים שאסורים באתר שהם:
* מידע אישי על אנשים (אלא אם כן ניתן אישור)
* ספאמים למיניהם
* פרסומות
* ערכים בנושא אלימות, במיוחד אלימות מינית
* תכנים של שנאה, בריונות ותכנים פוגעניים

## בקרת איכות וסדר
לפני שנוצר ערך חדש, הוא צריך לעבור שני שלבי בקרת איכות וסדר., שהם:
* באתר ישנם מנהלים, שהם מתנדבים. כשנוצר ערך חדש, הוא לא עולה מיד, הוא צריך קודם כל לעבור בדיקה, שבה בודקים אם הוא עובר על חוקי האתר.
* לאחר מכן, אם הערך אינו עובר על חוקי האתר, כל המשתמשים יכולים לדרג את הערך, כערך טוב או כערך רע. ניתן גם לסמן ערך כ"דגל אדום" ולדווח עליו אם במקרה אחד המנהלים עשה טעות ולא בדק אותו.

## תוכן אנטי ישראלי
בעקבות טבח 7 באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל, העלו גולשים אנטי-ישראליים את הפועל "israeled" כמתאר נישול.
בנוסף, תחת הערך Israel מוצגות באתר נאצות כלפי מדינת ישראל.

## קישורים חיצוניים
* 

* Urban Dictionary האתר הרשמי
* Aaron Peckham Q&A
* From abandonware to Zelda
* מה זה – מילון סלנג מצחיק, הגרסה המקבילה של URBAN DICTIONARY בעברית, מכיל שלל ערכי סלנג.

## הערות שוליים

קטגוריה:סלנג בשפה האנגלית
קטגוריה:מילונים מקוונים
קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1999
חבורת הקווטרניונים

[שמאל|ממוזער|250px|[גרף קיילי של חבורת הקווטרניונים. חיצים אדומים מייצגים כפל מימין ב-i וחיצים ירוקים מייצגים כפל מימין ב-j.]]
**חבורת הקווטרניונים** היא חבורה לא אבלית מסדר 8. מקובל לסמן את החבורה Q8 או פשוט Q.

ניתן להציג את החבורה כך: Q = \langle -1,i,j,k \mid (-1)^2 = 1, \;i^2 = j^2 = k^2 = ijk = -1 \rangle\,\!. זוהי הצגה נוחה, אך בזבזנית של Q. למעשה החבורה נוצרת גם על ידי שני איברים בלבד, וניתן להציגה כ-\langle x,y \mid x^2 = y^2, y^{-1}xy = x^{-1}\rangle\,\!. x, y הם כל שניים מבין i, j, k. את לוח הכפל של החבורה אפשר לקרוא מן הטבלה הבאה (כאשר שינוי הסימן של אחד הגורמים משנה גם את הסימן של המכפלה):




חבורת הקווטרניונים עומדת בבסיס אלגברת הקווטרניונים של המילטון \mathbb{H}. האחרונה היא אוסף הצירופים הליניאריים מעל הממשיים של איברי חבורת הקווטרניונים. כלומר: \mathbb{H} = \{a+ib+jc+kd \mid a,b,c,d \in \mathbb{R} \}.

## הצגה ליניארית
חבורת הקווטרניונים ניתנת להצגה ליניארית כתת חבורה של \ \mathrm{SL}_{2}(\mathbf{C}), החבורה הליניארית המיוחדת מסדר 2 מעל המרוכבים, הכוללת את איברי החבורה הליניארית הכללית \ \mathrm{GL}_{2}(\mathbf{C}) שהדטרמיננטה שלהם היא 1:

:1 \mapsto \begin{pmatrix}
  1 & 0 \\
  0 & 1
\end{pmatrix}, \quad
i \mapsto \begin{pmatrix}
  \sqrt{-1} & 0 \\
  0         & -\sqrt{-1}
\end{pmatrix}, \quad
 j \mapsto \begin{pmatrix}
  0 & 1 \\
  -1 & 0
\end{pmatrix}, \quad
k \mapsto \begin{pmatrix}
  0         & \sqrt{-1} \\
  \sqrt{-1} & 0
\end{pmatrix}



הצגה נוספת של Q היא כתת-חבורה של \ \mathrm{SL}(2,3), חבורת המטריצות 2×2 מעל השדה הסופי מסדר 3 (שאיבריו הם \ -1, 0, 1):


:1 \mapsto \begin{pmatrix}
  1 & 0 \\
  0 & 1
\end{pmatrix}, \quad
i \mapsto \begin{pmatrix}
  1 & 1 \\
  1 & -1
\end{pmatrix}, \quad
j \mapsto \begin{pmatrix}
  -1 & 1 \\
   1 & 1
\end{pmatrix}, \quad
k \mapsto \begin{pmatrix}
  0 & -1 \\
  1 & 0
\end{pmatrix}


הצגה זו מראה ש-Q היא תת חבורה נורמלית מאינדקס 3 של \ \mathrm{SL}(2,3) (שהסדר שלה הוא 24).

## תכונות

המרכז של החבורה הוא . חבורת המנה ביחס למרכז וחבורת האוטומורפיזמים הפנימיים של חבורת הקווטרניונים איזומורפיות לחבורת הארבעה של קליין. חבורת האוטומורפיזם הכללית איזומורפית לחבורה הסימטרית S4 וחבורת האוטומורפיזם החיצונית ל-S3.

חבורה המילטונית היא חבורה לא אבלית, שכל תת-החבורות שלה הן נורמליות. כל חבורה המילטונית היא מכפלה של חבורת הקווטרניונים בחבורה אבלית שהיא מכפלת חבורת-2 אלמנטרית בחבורה מפותלת שכל אבריה מסדר אי-זוגי. (חבורה שהיא או אבלית או המילטונית נקראת לפעמים "חבורת דדקינד").

## ראו גם
*חבורת קווטרניונים מוכללת

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מבנים אלגבריים יחידאים
קטגוריה:תורת החבורות
מורגן ספרלוק

**מורגן ולנטיין ספרלוק** (באנגלית: **Morgan Valentine Spurlock**; 7 בנובמבר 1970 – 23 במאי 2024) היה יוצר סרטים תיעודיים אמריקאי, הומוריסטן, מפיק טלוויזיה, תסריטאי ועיתונאי, הידוע בעיקר בשל סרטו "לאכול בגדול".
## קריירה
ב-1999 הועלה מחזה שכתב בשם "The Phoenix". ב-2002 יצר את הסדרה "I Bet You Will" ששודרה באינטרנט, במהלכה אנשים מצולמים עושים דברים מגעילים או מביכים תמורת כסף. מאוחר יותר הסדרה נקנתה ושודרה על ידי ה-MTV.

ב-2004 יצא הסרט "לאכול בגדול", סרט תיעודי המתעד את ספרלוק בוחן אילו שינויים יחולל חודש של אכילת מזון מהיר ברשת "מקדונלד'ס" בגופו ובחייו. הסרט היה מועמד לפרס האקדמיה לקולנוע בארצות הברית וזכה במספר פרסים לסרטים תיעודיים. לפי טענות שונות, הסרט היה אחד הגורמים להוספתם ולהדגשתם של פריטים בריאים יותר ברשת "מקדונלד'ס".

ב-2008 הוציא את הסרט "?Where in the World Is Osama Bin Laden" ("איפה בעולם נמצא אוסאמה בן לאדן?"). במהלך הסרט הוא חוקר את המלחמה בטרור משני צדדיה ומנסה לאתר את אוסאמה בן לאדן.

נפטר ב-23 במאי 2024 בביתו בניו-יורק, כתוצאה מסיבוכים של מחלת הסרטן.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה המערבית
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:במאי סרטים תיעודיים אמריקאים
קטגוריה:הומוריסטנים
קטגוריה:סאטיריקנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
האמת על האלוהים

**האמת על האלוהים** הוא ספרו הראשון של ראל, מנהיג התנועה הראלית. הספר נכתב, לטענתו, אחרי שנלקח על ידי חוצן לכוכב מרוחק בגלקסיה. במהלך המסע המתואר פוגש ראל בהשקפות עולם חדשות, וכאשר מספר לו החוצן כי הוא-הוא האל המוזכר בכתבי הקודש, מתעוררים בו ספקות באמונתו בדתות המונותאיסטיות. מכאן מתחילה דרכו של ראל למסקנה כי האלים המתוארים בתנ"ך היו מדענים חוצנים, וכי הם יצרו את החיים על-פני כדור הארץ. 

הרעיון המרכזי בספרו של ראל מוכר מספרות פופולרית, ובעיקר כזו שנפוצה בשנות השישים והשבעים, כמו ספריו של הסופר והפסבדו-מדען אריך פון דניקן, שאף הוא גרס כי אלי המיתולוגיות הקדומות וסיפורי התיאוגניה יסודם במפגש עם חוצנים או במידע שהתקבל מהם. רעיונות דומים עומדים גם ביסוד דתות מודרניות אחרות, כמו הסיינטולוגיה. דחייתו של ראל ושל התנועה הראלית את התפישות התאיסטיות של הדתות המרכזיות, ועמידת התנועה על הרעיון כי "מה שאינו מוכח מדעית, אינו יכול להיות בסיס לאמונה" עוררה ביקורת, שגרסה כי בניגוד לתפישה זו, סיפורו של ראל התקבל כעיקר אמונה בתנועה הראלית, אף שאין תימוכין כלשהם לרעיון זה.

## תקציר
ב-13 בדצמבר 1973, חייו של כתב מגזין מרוצי מכוניות השתנו לחלוטין לאחר מפגש עם עב"מ בקלרמון-פראן, דרום צרפת. מתוך העב"מ יצא יצור המצהיר כי "האלוהים" מהתנ"ך הם למעשה יצורים מחוץ לכדור הארץ שבראו את האדם וכל צורות החיים באמצעות הנדסה גנטית. היצור הכריז על התחלת עידן האפוקליפסה, שבו הקדמה מדעית תאשר את אמיתות המסר, ומינה את הכתב לשם חדש, ראל, עם משימה להפיץ את המסר ולהקים שגרירות ליד ירושלים.

## קישורים חיצוניים
* אתר התנועה הראלית 
* 

קטגוריה:ספרי מדע בדיוני
Fark

**Fark** הוא אתר חדשות מבוסס תוכן גולשים, המאפשר לקהילת הגולשים להגיב ולדון בנושאים שעולים בו. באתר מדי יום מוצגים קישורים למספר ידיעות (בדרך כלל בסביבות ה-50) מאתרי אינטרנט שונים. לרוב האתר מתמקד בסיפורים מצחיקים, מעניינים ואיזוטריים. האתר נערך על ידי מתנדבים שלא בתשלום.

האתר הוקם בשנת 1999 על ידי דרו קרטיס. קרטיס נהג לשלוח לחבריו מדי יום רשימה של כתבות מצחיקות שמצא באינטרנט וכאשר ראה שיש ביקוש רב לחומרים שלו החל בהקמת האתר.

לפי השירות אלקסה, פארק הוא האתר ה-2,310 בפופולריות שלו באינטרנט.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
קטגוריה:אתרי חדשות
קטגוריה:אתרי אינטרנט אמריקאיים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1999
מאסאיצ'י נימי

**מאסאיצ'י נימי** או **מאסאיצ'י ניאימי** (ביפנית: 新見 政一 - נימי מאסאיצ'י; 4 בפברואר 1887 - 2 באפריל 1993) היה אדמירל בצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה, והשתתף בכיבוש הונג קונג.

## קורות חיים
נימי נולד בהירושימה והיה בנה השני של משפחת חקלאים אשר גידלה סויה. הוא סיים את לימודיו במחזור ה-36 של האקדמיה הימית הקיסרית בשנת 1908, ושירת על משחתת של הצי הקיסרי היפני. בשנת 1910 למד בבית הספר לארטילריה ימית, ובתום לימודיו שב לשרת על משחתת.

בשנת 1914 קיבל דרגת סגן, ובשנת 1917 שב למכללת המלחמה של הצי של יפן והתמחה בארטילריה ימית. בשנת 1919 שב לשרת כקצין ארטילריה ראשי על משחתת, וב-1923 נשלח לבריטניה כנספח הימייה בשגרירות יפן, וכיהן בתפקיד עד 1925.

עם שובו ליפן שב לשרת על משחתת יפנית, ומונה לדרגת רב חובל בשנת 1929. ב-1 באפריל 1931 החל לפקד על המשחתת היפנית "אוי" ולאחר מכן פיקד על המשחתות ה"יאקומו" וה"מאיה".

ב-15 בנובמבר 1935 מונה לדרגת אדמירל וב-1937 ליווה את הנסיך צ'יצ'יבו לבריטניה לטקסי הכתרת המלך ג'ורג' השישי, ולאחר מכן לביקור בצרפת, בגרמניה ובארצות הברית. ב-15 בנובמבר 1939 מונה למפקד הצי הקיסרי היפני.

ב-4 באפריל 1941 פיקד על צי הפלישה לסין וסייע בכיבוש הונג קונג, תוך שהוא מפקד על המצור הימי על המושבה. לאחר כיבוש המושבה פיקד בפועל על שטחי המים של המושבה (בעוד שטאקאשי סאקאי פיקד על המושבה).

במרץ 1943 פרש מתפקידו הצבאי.

## קישורים חיצוניים
* קורות חיים

## הערות שוליים

קטגוריה:מושלי הונג קונג
קטגוריה:הכיבוש היפני של הונג קונג
קטגוריה:אנשי צבא יפנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1887
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1993
1913 ברוסיה

**[[1913]] ב[[רוסיה]]** הייתה שנה ה-300 מתחילת שליטת שושלת רומנוב במדינה.

## הנהגה
* הצאר: ניקולאי השני 
* ראש הממשלה ולדימיר קוקובצוב 
## אירועים בולטים
שמאל|ממוזער|200px|משפחת הצאר במהלך חגיגות לציון 300 שנים לשושלת
* 19 בינואר – ולדימיר לנין פועל להחלפת כל מערכת העורכים של עיתון פראבדה.
* 26 בפברואר – הכרזה על חנינה כללית, המפלגות מקבלות אישור לפעול באופן חופשי.
* מרץ - חגיגות ציון 300 שנים לשליטת שושלת רומנוב
* מרץ - "התוכנית הגדולה" - תוכנית רחבה לחיזוק בצבא הוצג מפני הדומה. דיונים על התוכנית נמשכים עד ליוני 1914.
* 13 במאי – טיסה ראשונה של מטוס בעל 4 מנועים שנבנה על ידי איגור סיקורסקי
* 5 במאי – הסכם בין רוסיה לבין סין. סין מכירה באוטונומיה של מונגוליה
* 10 במאי – טיסה ראשונה של מטוס שנבה על ידי איגור סיקורסקי, מטוס בעל 4 מנועים הראשון בעולם.
* 16 במאי – רק שנה לאחר רצח שובתים במכרז זהב באזור לנה דומה פתחה את הדיונים בנושא.
* אוקטובר - פיצול בנציגות בדומה בין הבולשביקים לבין המנשביקים.
* 10 בנובמבר – סיום משפט בייליס
* 26 בנובמבר – איסור על ארגון אספות ציבוריות שמנוהלות בשפה הפולנית.
### ללא מועד
* רוסיה מאיצה את התוכנית לחידוש הצי.
* חלקה של רוסיה בסחר הנפט העולמי ירד מ-31% בשנת 1904 ל-9% בשנת 1913.
* שליטי אזור טובה ביקשו לעבור לפרוטקטורט של האימפריה הרוסית

## נולדו
* 24 בפברואר – עמנואל קזקביץ', סופר סובייטי, (נפטר ב-1962)
* 2 במרץ – גאורגי פליורוב, פיזיקאי סובייטי (נפטר ב-1990)
* 6 במרץ – אלכסנדר פוקרישקין, מגדולי טייסי קרב של ברית המועצות (נפטר ב-1985)
* 13 במרץ – סרגיי מיכאלקוב, משורר סובייטי, (נפטר ב-2009)
* 28 במאי – טיכון כרניקוב, מלחין סובייטי, (נפטר ב-2007)
* 26 באוגוסט – אלכסנדר צ'אקובסקי, סופר סובייטי, (נפטר ב-1994)
* 2 בספטמבר – ישראל גלפנד, מתמטיקאי סובייטי ממוצא יהודי, (נפטר ב-2009)
* 7 בנובמבר – מיכאיל סולומנצב, מדינאי סובייטי (נפטר ב-2008)

## נפטרו
* 1 באוגוסט – לסיה אוקראינקה - סופרת ממוצא אוקראיני (נולדה ב-1871)

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:שנים באימפריה הרוסית
ראובן שפר

[250px|ממוזער|שמאל|ראובן שפר באמצע עם [שאול ביבר  משמאל ודרורה חבקין  במרתף מועדון התיאטרון, 1958]]
**ראובן (רובק'ה) שפר ** (8 ביוני 1925 – 22 במרץ 2011) היה שחקן תיאטרון וקולנוע ישראלי.

## ביוגרפיה
ראובן שפר נולד ב-1925 בתל אביב. סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר אליאנס.

בצעירותו השתתף כזמר בולט במקהלת רון בניצוחו של קונראד מן, יחד עם שמעון ישראלי ודוד חנין.

בשנת 1957 הצטרף ללהקת הזמר "רביעיית מועדון התיאטרון" לצד גדעון זינגר, יענקלה בן סירא ושמעון בר. רביעיית מועדון התיאטרון ביצעה שירים שכתב עבורה חיים חפר, ביניהם "אין כמו יפו בלילות", "איך הפשפש עלה למעלה" והשיר בתרגומו של דן אלמגור "גוי של שבת".

במשך כעשור שיחק בתיאטרון גיורא גודיק ובתיאטרון חיפה ובשנת 1973 הצטרף לתיאטרון הקאמרי. במהלך הקריירה שלו, שיחק שפר בתיאטרון בתפקידים בולטים ומגוונים. בין תפקידיו היו יעקב במחזה "יוסף וכתונת הפסים" וקיסר אוסטריה ב"אמדאוס". כמו כן השתתף גם ב"איי לייק מייק", "החלילן מהמלין", "הוא הלך בשדות", "ייסורי איוב", "טוב", "סוויני טוד", "כטוב בעיניכם", "ילדי הירח", "אמדאוס", "כובע הקש האיטלקי" ובעוד הצגות רבות.

בקולנוע השתתף שפר בין היתר בסרטים "סאלח שבתי", "ארבינקא", "תעלת בלאומילך", "עזית הכלבה הצנחנית", סלומוניקו, "צ'רלי וחצי", "נס בעיירה" וכן בסרט עטור הפרסים "Voyages".

שפר דיבב בסדרה המצוירת "הדבורה מאיה" משנת 1979 את פליפ החרגול, ושר את שיר הפתיחה. כמו כן בסרט "אליס בארץ הפלאות", תרם את קולו לדמותו של "הכובען המטורף".
שפר השתתף בשתי תוכניות של הטלוויזיה החינוכית - "גאומטריה" ו"חשבון פשוט" בתפקיד ד"ר גוטמן.

ב-1982 זכה בפרס אברהם בן-יוסף על גילום תפקיד הקיסר יוזף השני בהצגה אמדאוס.

בשנת 2011 נפטר שפר בביתו בתל אביב בגיל 86 ונטמן בבית העלמין ירקון. הוא הותיר אחריו אישה ושתי בנות.

עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב שלמה המלך 22.
250px|ממוזער|ימין|לוחית זיכרון בכניסה לביתו של ראובן שפר

## קישורים חיצוניים

* ראובן שפר באתר "אישים"
* 
* 
* 
* 
* 
* ראובן שפר (2011-1925) אתר הבמה, 23 במרץ 2011
* השחקן ראובן (רובק'ה) שפר נפטר בגיל 86 אתר התיאטרון הקאמרי, 22 במרץ 2011
* מידע על רביעיית מועדון התיאטרון, אתר נוסטלגיה
* המאייר שאול נמרי חולק כבוד אחרון, דה מרקר
* 
* 
* השחקן ראובן שפר הלך לעולמו, באתר "אינדקס"
* 
* 

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:קריינים ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני התיאטרון הקאמרי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
פנינה פלאי

**פנינה פֵּלאי** (**Peli**; 6 ביולי 1932 – 26 באוקטובר 2006) הייתה פעילת ציבור, מחלוצות הפמיניזם האורתודוקסי בישראל, מרצה בתחום לימודי היהדות ומעמד האישה.

## ביוגרפיה
נולדה בניו יורק בשם **רבקה פרל הכהן**, בת לצבי ולאה הכהן, משפחה מהיישוב הישן בירושלים שירדה לניו יורק בתקופת מלחמת העולם הראשונה. בצעירותה הייתה פעילה בתנועת הנוער הציונית-הדתית "השומר הדתי".

בשנת 1951 נישאה בניו יורק לבן דודה פינחס פלאי-הכהן, ששהה בניו יורק כשליח הסוכנות היהודית. מכיוון ששם חמותה היה זהה לשמה, רבקה, אימצה את שמה השני והחלה להיקרא בשם פנינה (תרגום של פרל). כעבור זמן עלו השניים לישראל והתגוררו בירושלים.

פלאי היא מחלוצות הפמיניזם האורתודוקסי בישראל והייתה פעילה לקידום מעמד האישה. בשנות ה-70 התפרסמה כשהקימה בביתה מניין נשים שהתעטפו בטלית ועלו לתורה. בשנת 1996 ארגנה בבנייני האומה בירושלים כנס בינלאומי בנושא "האישה והיהדות, האישה וההלכה", שבו השתתפו ארגונים יהודים ותנועות נשים מכל העולם. פעלה והרצתה למען נשים עגונות ומסורבות גט.

יחד עם בעלה הקימה את "שבת יחד" - שבתות עיון משותפות לציבור הדתי והחילוני. הייתה פעילה בארגון נאמני הר הבית.

## ילדיה
לפינחס ופנינה פלאי ארבעה ילדים: ד"ר בטחה הר-שפי, מרצה לתלמוד בהיברו יוניון קולג', הסופרת אמונה אלון, בתשבע פלאי-סרי, פעילה בארגון קולך, ועורך הדין דעואל פלאי.

## קישורים חיצוניים
* MATTHEW WAGNER, Pnina Peli, mother of Orthodox feminism, dies, אוקטובר 2006

## הערות שוליים

קטגוריה:עולות בשנות ה-1950
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:פמיניסטיות דתיות
קטגוריה:משפחת מרדכי הכהן
קטגוריה:פמיניסטיות ישראליות
קטגוריה:פמיניסטים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2006
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
המוזיאון לאמנות ולהיסטוריה של היהדות

**המוזיאון לאמנות ולהיסטוריה של היהדות** (בצרפתית: **Musée d'Art et d'Histoire du Judaïsme**) הוא מוזיאון יהודי הממוקד ביהדות צרפת, השוכן ברובע המארה במרכז פריז.

## היסטוריה
בשנת 1986 ייעד ז'אק שיראק, אז ראש עיריית פריז, מבנה ששימש בעבר כבית אחוזה פרטי מפואר, אוטל דה סנט אניין (Hôtel de Saint-Aignan) לטובת מוזיאון שיוקדש ליהדות צרפת. בעיר פעל משנת 1948 מוזיאון לאמנות יהודית אשר העביר רבים מהאוספים שלו למוזיאון החדש. בשנת 1998, לאחר סיום העבודות שהחלו כחמש שנים קודם לכן, נחנך המוזיאון.

שמאל|ממוזער|250px|לוגו המוזיאון

במוזיאון מוצגים פריטים מההיסטוריה היהודית בצרפת ובאזורים קרובים באירופה, מימי הביניים ועד לשואה והקמת מדינת ישראל.

## מטרות המוזיאון
להציג את אלפיים שנות חייהן של הקהילות היהודיות בצרפת. לשמר, לתעד, ללמד ולהפיץ יצירות הקשורות לאמנות ולהיסטוריה של היהודים. לעצב וליישם פעולות חינוכיות להכרת תרבויות יהודיות.

## היצירות
לתצוגת המוזיאון שלושה מקורות עיקריים: אוסף היודאיקה של שטראוס-רוטשילד, אוספים שהועברו מהמוזיאון לאמנות יהודית בפריז לאחר סגירתו בשנת 1998 וכ-3,000 פריטים מגנזכו של אלפרד דרייפוס. כתוצאה מכך קיימת במוזיאון התמקדות מיוחדת בפרשת דרייפוס.

במוזיאון מוצגות יצירות של אמנים יהודים חשובים, בהם: מארק שאגאל, אמדאו מודיליאני וחיים סוטין.

בשנת 2011 אירח המוזיאון תערוכה של מארק שאגאל.

## במבנה המוזיאון
ספרייה עם 20 אלף מסמכים ולמעלה מ-3,000 פריטים אורקוליים. כמו כן, חנות ספרים על יהדות בתחומי האומנות, ההיסטוריה, הספרות, התרבות והפילוסופיה, ואולם הרצאות של כ-200 מקומות.

המוזיאון פתוח מדי יום, פרט לשבת. המוזיאון שוכן ב-rue du Temple מספר 71, לא רחוק ממרכז פומפידו.

## ראו גם
* מוזיאון השואה (פריז)

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר יהדות
מוזיאון
אומנות
יהדות
יהדות
מוזיאון
סולומון ברק

שמאל|ממוזער|250px|סולומון ברק, אוגוסט 2010
**סולומון בֶּרק** (באנגלית: **Solomon Burke**; 21 במרץ 1940 - 10 באוקטובר 2010) היה מטיף דת, זמר יוצר בתחומי מוזיקת נשמה, גוספל ורית'ם אנד בלוז אמריקאי.

## חייו
ברק כתב שירים רבים שהפכו ללהיטים בפי אחרים, בראשם השיר "Everybody Needs Somebody To Love" שהתפרסם בסרט האחים בלוז והשיר "Cry To Me" שהתפרסם בסרט ריקוד מושחת. למרות שלא היה זמר מפורסם עבור רוב האוכלוסייה, זכה להערכה רבה על ידי מוזיקאים שראו בו את אחד ממניחי היסוד למוזיקת הנשמה. המפיק ג'רי וקסלר אמר עליו שהוא "זמר הנשמה הגדול מכולם", שדרן רדיו הכתיר אותו ל"מלך הרוק-אנד-סול" (הלחם של רוקנרול ומוזיקת נשמה (סול)), כינוי שהפך לאחד החביבים עליו ועל מעריציו, כמו כן כונה "המלך סולומון" ובישוף מוזיקת הנשמה". בין האמנים שנקבו בשמו כהשראה נמנים אלביס קוסטלו, טום ווייטס, בוב דילן, ואן מוריסון, בריאן וילסון ועוד. בשנת 2002 יצא תקליטו זוכה פרס גראמי "Don't Give Up on Me", שנתן פרשנות לשיריהם. בשנת 2001 נבחר להיכל התהילה של הרוקנרול.

בהופעותיו ובהקלטות נהג לעמוד מאחורי דוכן של מטיף בכנסייה וההופעות נערכו כעין דרשה ארוכה, חלקה מחורזת, מלווה בחטיבת קצב, אורגן המונד וכלי נשיפה ממתכת, שהטיפה לאהבה, לשלום ולראייה אופטימית של המציאות. במהלך ה"דרשה" שולבו שירים קצביים. בשנות חייו האחרונות, כאשר שקל כ-150 ק"ג וסבל מבעיות בריאות, נהג להופיע כשהוא ישוב על כורסא שעוצבה ככס מלכות.

ברק נפטר מדום לב בנמל התעופה סכיפהול שבהולנד, לאחר טיסה מארצות הברית לקראת הופעה באמסטרדם. הוא הותיר 21 ילדים (ממספר נשים), 90 נכדים ו-19 נינים.

בנוסף להיותו זמר ויוצר, היה ברק, שכבר בגיל 12 התפרסם כ"ילד הפלא המטיף" גם מטיף וארכיבישוף של כנסיית "בית האל לכל בני האדם" (The House of God For All People).

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* הספד בהגרדיאן 
* ראיון ב"אינדפנדנט" 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:כמרים אמריקאים
קטגוריה:זמרי-יוצרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
Sweet Sacrifice

"**Sweet Sacrifice**" (בעברית: "**הקרבה מתוקה**") הוא הסינגל השלישי של להקת הרוק האמריקאית אוונסנס מאלבום האולפן השני של הלהקה The Open Door, ובסך-הכל הסינגל השביעי שלה. הסינגל יצא ב-25 במאי 2007.

השיר נכתב על ידי חברי הלהקה איימי לי וטרי בלסאמו.

## רקע
תחילה תוכנן השיר "All That I'm Living For" להיות הסינגל השלישי של הלהקה, כמו שהכריזו חברי הלהקה במספר הופעות וכן באינטרנט. אולם לבסוף, עקב תגובות המעריצים ובקשות של חברי הלהקה מחברת ההפקות, חברת Wind-up שקלה מחדש את החלטתה והכריזה שהשיר Sweet Sacrifice יהיה הסינגל השלישי מהאלבום The Open Door.

בריאיון ל-VH1 תיארה איימי לי את השיר: 

השיר זכה לביקורות חיוביות.

השיר היה מועמד להופעת ההארד רוק הטובה ביותר בטקס פרסי גראמי לשנת 2008.

בריאיון אחר איימי לי אמרה ש-Sweet Sacrifice היה השיר שעשה לה הכי הרבה בעיות בכתיבה עד שלבסוף היא וטרי הצליחו לסיים לכתוב אותו. באותו ריאיון היא גם אמרה שהשיר הפך במהרה להיות אחד מהשירים האהובים עליה באלבום. באתר EvThreads איימי לי אמרה שג'ון לקומפט לא היה שותף בהפקת השיר ולכן לא מגיע לו קרדיט על כך.

## רשימת השירים
לסינגל יצאו 2 גרסאות שונות אולם עם אותה תמונה בעטיפת הסינגל.

### גרסה בסיסית
# Sweet Sacrifice - גרסת האלבום
# Weight of the World - הופעה חיה מטוקיו

### גרסה מורחבת
# Sweet Sacrifice - גרסת האלבום
# Weight of the World - הופעה חיה מטוקיו
# Sweet Sacrifice - גרסת רדיו מיקס
# ריאיון עם איימי לי וג'ון לקומפט.
*הריאיון צולם עבור AOL Music באולפני סוני BMG בניו יורק ב-3 באוגוסט 2006. בריאיון מדברים לי ולקומפט על התהליך היצירתי של הקלטת האלבום The Open Door, כמו גם על הדעות המוזיקליות של שניהם.

## קליפ
[250px|שמאל|ממוזער|[איימי לי בקליפ "Sweet Sacrifice"]]
הווידאו קליפ של השיר צולם ב-9 - 10 במרץ 2007 בברבנק שבקליפורניה והוא בוים על ידי פול בראון. הקליפ תוכנן לצאת באופן רשמי ב-5 באפריל 2007 באתר של Yahoo, אולם הוא היה זמין לצפייה באינטרנט באתר iTunes יום קודם לפני צאתו הרשמית. נכון לאפריל 2020 זכה השיר ל-57 מיליון צפיות ביוטיוב.

מועדון המעריצים של הלהקה ערך תחרות בה שני הזוכים הורשו לצפות בצילומי הקליפ במהלך יום שלם, ולצלם תמונות באותו יום. בנוסף, המנצח השלישי זכה לצפות בחברי אוונסנס מופיעים בתוכנית של ג'ימי קימל שנערכה ב-14 במרץ. ערוץ CNN שידר מספר קטעים נבחים של צילומי הקליפ ב-16 במרץ.

בריאיון ל-MTV News אמרה איימי לי שהלהקה רצתה להתמקד בהופעה של הלהקה במהלך הקליפ, מטרה שהבמאי בראון הצליח להשיג. כמו כן היא הוסיפה שבקליפ הזה אין זאבים או טריקים מיוחדים באוויר, אלא פשוט התמקדות בחברי הלהקה מנגנים.

## מצעדים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2006
קטגוריה:סינגלים מ-2007
קטגוריה:שירי אוונסנס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איימי לי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טרי בלסאמו
קטגוריה:שירים על אלימות במשפחה
שתי נשים (סרט תעודה)

**שתי נשים** הוא סרט תעודה משנת 2003 בבימויה של רינת אקשטין, המתמקד ב-ורדה דהרי וחנה אקשטין, שתי הסבתות של הבמאית. הסרט הוקרן בפסטיבל דוקאביב, בפסטיבל וולגין בפילדלפיה ובפסטיבל "הקהל". כמו כן הוקרן בטלוויזיה בערוץ 8.

## עלילה
בסרט מוצגים ההבדלים בין שתי הנשים, המייצגות תרבויות שונות. עקב השוני, נוצרה התנגדות על רקע נישואי בתה התימניה של ורדה דהרי לבנה האשכנזי של חנה אקשטין. הסרט מוביל לפגישה דרמטית בין שתי הנשים. זהו סרט אישי, המשקף סוגיות מוכרות בחברה הישראלית.

ורדה דהרי, שעלתה מתימן בגיל 16, עבדה עבודת כפיים מרגע עלייתה לארץ: מטע, אפיה בטאבון, גידול כבשים. התגוררה במושב פדויים בדרום הארץ. מנהלת אורח חיים דתי, עם אהבה עצומה למסורת, משפחתיות (9 ילדים) ואמונה.

חנה אקשטין, ניצולת השואה מוורשה ואלמנה מזה עשרים שנה, מתגוררת לבדה בתל אביב. היא מדחיקה את הטראומה של אובדן משפחתה בשואה. כיום היא חיה חיים תל אביביים במלוא מובן המילה: ים, בתי קפה, שופינג. למרות שגדלה במשפחה דתית, איבדה את אמונתה בעקבות השואה וכיום היא חיה חיים חילוניים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
גבריאל נגל

**גבריאל (גבי) נגל** (9 באפריל 1932 – 26 באוגוסט 2025) היה ניצב במשטרת ישראל.

## ביוגרפיה
נולד בהונגריה, בנם של פרנץ ומרגיט נגל. בשנת 1949 עלה עם הוריו לארץ ישראל. שירת בצה"ל והשתחרר בדרגת אלוף-משנה.

נגל התגייס למשטרה והתקדם בשורותיה. לאחר מינויו של הרצל שפיר למפקח הכללי מונה, יחד עם גבי עמיר, לעמוד בראש צוות משימה מיוחד לגיבוש תוכנית עבודה רב-שנתית. באותה שנה ובעקבות עבודה זו הוקם מנהל תכנון וארגון, עליו פיקד מהקמתו בשנת 1980 ועד הפיכתו לאגף תכנון וארגון בשנת 1988. נגל היה לראש האגף הראשון ושימש בתפקיד עד 1991.

בספטמבר 1991 הוא מונה לראש מטה המשטרה, תפקיד חדש שהוגדר אז. בדצמבר 1992 פרש מהמשטרה.

בשנת 2004 צירף נגל את חתימתו למכתב קצינים בכירים בדימוס לתמיכה בתוכנית ההתנתקות.

היה נשוי לשושנה, ילידת רומניה. התגורר בנתניה. נפטר ב-26 באוגוסט 2025 והובא למנוחות בבית העלמין הצבאי של נתניה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף תכנון וארגון של משטרת ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בנתניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
בובת גרב

שמאל|ממוזער|250px|בובות גרב
**בובת גרב** היא בובה העשויה גרב (או בגד דומה). כאשר מפעיל הבובה משחיל כף ידו עד לקצה הסגור של הגרב, ניתן ליצור אשליה שהבובה "מדברת". פי הבובה נוצר מהאזור בגרב שבין העקב והבוהן, כאשר האגודל של מפעיל הבובה יוצר את הלסת. בשימוש מינימלי, צורת כף היד יוצרת באופן מיידי צורה של פה, אולם לפעמים הפה מרופד על ידי הצבת חתיכה קשיחה למדי של לבד (לעיתים קרובות עם לשון דבוקה בפנים).

הגרב נמתח באופן מלא, כך שיהיה ארוך דיו כדי לכסות את פרק כף היד של מפעיל הבובה וגם חלק של הזרוע. לעיתים קרובות המפעיל מתחבא מאחורי דוכן ומעלה את ידו מעל הדוכן, כך שרק הבובה נראית לעין. עם זאת, מפעילי בובות גרב רבים עומדים מול הצופים יחד עם הבובות, ומקיימים איתן שיחות תוך שימוש בפתומיות.

כבובת גרב עשויה לשמש גרב או גרבון מכל צבע, וניתן לעטר אותה בתוספות שונות על מנת להעניק לה "אישיות", כמו כפתורים התפורים באזור העיניים או סרטים ופיסות לבד המודבקים לשיער. 

השימוש בבובות גרב נפוץ למטרת חינוך או בידור לילדים, וזו פעילות יצירתית עממית בבתי ספר יסודיים, המלמדים את הילדים להכין את הבובות כדי להציגם לאחר מכן במחזות זמר או הצגות בבית הספר. בובות גרב מופיעות גם בערוצי טלוויזיה לילדים בעולם. שתי בובות גרב כתומות בשם "פו" ו"פרא" (Fara, Fu) מסייעות בגרמניה בהוראת הקריאה לילדים. מפעילת הבובות שרי לואיס (שם הבמה של Sonia Phyllis Hurwitz) התפרסמה בתוכנית הטלוויזיה שלה בערוץ PBS בשם "Lamb Chop's Play-Along", שבה הציגה את הדמויות לם צ'ופ, צ 'רלי סוס, והאש פאפי.

## קישורים חיצוניים

## ראו גם

* ערכים מוויקיפדיה מומחזים על ידי גרביים

## הערות שוליים

קטגוריה:בובות
קטגוריה:אמנות הבמה
קטגוריה:גרביים
קטגוריה:כפות ידיים
רב יצחק בר אבדימי (השני)

רב **יצחק בר אבדימי** (השני) היה אמורא בדור השני לאמוראי בבל.

## רבותיו
התגורר בבבל, שם למד אצל רב ושמואל ובשמם מסר כמה הלכות.

כאשר רבי אלעזר עלה לארץ ישראל, הוא שאל את זעירי אודות משנה מסוימת, שמעטים ידעו את פירושה, - מי קיבל מרב את פירוש המשנה, וזעירי הצביע בידו על רבי יצחק בר אבדימי.

## חבריו ותלמידיו
על חבריו נמנו רב חסדא, רבה, ורב יוסף. על תלמידיו, נמנה, ככל הנראה, רבא, שמוסר הלכות בשמו.

יש להבדיל בינו לבין רב יצחק בר אבדימי הראשון, תלמידו של רבי יהודה הנשיא.

## פסקיו
*מטבילין בעינו של דג - ניתן לצאת ידי חובת טבילה בעינו של דג, שכן יש לו דין מים.

## קישורים חיצוניים

* 
*

## הערות שוליים

יצחק
קטגוריה:תלמידי רב
קטגוריה:תלמידי שמואל
ליטל ביי

**ליטל ביי** (באנגלית: **Little Bay**) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית רנדוויק (City of Randwick).

## גאוגרפיה
ליטל ביי ממוקם 14 ק"מ דרום מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, וגובל מדרום בלה פרוז, מצפון במלבר וצ'יפלי, ממערב בפיליפ ביי וממזרח בים טסמן. בחופו המזרחי של הפרוור מפרץ קטן בשם ליטל ביי. חלק גדול מהפרוור מוקצה לטובת מסלול הגולף The Coast. הדרך הראשית החוצה את הפרוור מצפון לדרום היא שדירת אנזאק, שמגיעה מצ'יפלי וממשיכה ללה פרוז. דרך באנרונג (Bunnerong Road) תוחמת את הפרוור ממערב וממשיכה צפונה לעבר מטרוויל.

## היסטוריה
בשנת 1881 אירעה התפרצות של מגפת אבעבועות שחורות בקרב האוכלוסייה האירופאית במושבת סידני. על מנת להפחית את התפשטות המחלה ולמגרה, הוקמה במקום מושבת חולים. באותו זמן היה ליטל ביי פרוור מרוחק, ללא ישוב. במקום הוקם בית חולים החוף (The Coast Hospital), שחשיבותו עלתה עם התפרצות הדבר בתחילת המאה ה-20, ועם חזרתם של הלוחמים ממלחמת העולם הראשונה כשהם נושאים עימם מחלות כגון שפעת. בשנת 1934 נקרא בית החולים רשמית על שם הנסיך הנרי, דוכס גלוסטר, דודה של המלכה אליזבת השנייה.

## תרבות
בפרוור ממוקם בית החולים הנסיך הנרי, מבתי החולים הגדולים באזור.

בפרוור חוף קטן בצורת חצי סהרון, על שפת מפרצון ליטל ביי, המשמש לרחצת הקהל. זה החוף הדרומי ביותר ברצועת החופים בין מפרץ ג'קסון ומפרץ בוטאני. בחצי השני של המאה ה-20 היה החוף מזוהם בשפכים, אך מאמצי ניקוי החל בשנות התשעים הפכו את החוף לאחד הנקיים בסידני.

מגרשי הגולף The Coast וסיינט מייקל ממוקמים בפרוור, עם כרי דשא נרחבים ונוף לאוקיינוס.

בשנת 1969 הוקמה בחוף העיירה על ידי זוג האמנים כריסטו וז'אן-קלוד יצירת הנוף חוף עטוף - 2.4 קילומטר של חוף שנעטפו בבד. היצירה הייתה הגדולה ביותר מסוגה שהוקמה בעולם עד אותו מועד. הבד הוסר מהחוף ב-1970.

## קישורים חיצוניים

* ליטל ביי באתר "Dictionary of Sydney"
* ליטל ביי באתר "Sydney Suburbs"

קטגוריה:פרוורי סידני
רושאניה

**רושניה** הייתה אגודת סתרים מוסלמית סופית אפגנית במאה ה-16 שהוקמה על ידי באיאזיד אנצארי מג'ולונדאהר. באיאזיד יותר מאוחר כינה את עצמו פיר רושאן (שליח האור) וטען שהוא אנצאר, כלומר אחד מהאנשים שעזרו למוחמד לברוח ממכה, ולכן גם מואר, מכאן פירוש השם "רושנייה" או "המוארים". פיר רושאן הושפע הן מהיוגים והן מסופים אחרים והוסיף דוקטרינה משלו. לפי פיר רושאן ההתגלמות המושלמת ביותר של אלוהים נמצאת בקדושים. מבחינת ערכים פיר רושאן דיבר על חובתו של האדם לשחרר את עצמו מבורות עצמית ומרודנות של שליטים כמו גם ממערכות הירושה שלהם. עוד עיקרון היה שחרור כל האנושות מאי-סובלנות והזכות של כל בן אנוש לחפש ידע, כולל נשים. לדעתו, כל בני האנוש נוצרו שווים ובעלי חרות לבחור את דרכם הייחודית.

רעיונותיו עלו בקנה אחד עם רעיונות עידן הנאורות, ולכן נרדפו על ידי אנשים שרצו לשמר את המצב הקיים. באירופה תנועות פשיסטיות, הבינו את רעיונותיו כחופש מוות בפני הרודן, משם רעיונותיו התגלגלו לימין ולתאוריות הקונספירציה וזאת הצורה שהמסדר מפורסם בה כיום. הקונספירטורים מאשימים את הראשנייה כממשיכים ושארית של מסדר החשישיון האיסמעילי, כהשראה להקמת מסדר האילומינטי בבוואריה, כלוקחים חלק בסדר עולמי חדש ועוד האשמות רבות ומגוונות מספור. יחד עם זאת חשוב לזכור שפיר רושאן הטיף לערכים סובלניים בתקופה  שרוב האנושות חיו כעבדים, איכרים או בעוני מחפיר. הראשנייה חוסלו סופית על ידי האימפריה המוגולית.

קטגוריה:פלגים באסלאם
קטגוריה:סופיות
קטגוריה:אגודות סתרים
קטגוריה:תורת הנסתר
קטגוריה:מיסטיקה
מבטשה (טחנת מים)

[שמאל|ממוזער|250px|[תחריט של מבטשה, 1661]]
**מבטשה** היא טחנת מים הידרודינמית לעיבוד צמר הדומה בפעולתה לטחנות הקמח העתיקות. המבטשה משתמשת בכוח המים על-מנת להניע פטישי עץ גדולים שחובטים בצמר לצורך ציפוף הבד וחיזוקו. 

פעולת הבטישה היא השלב שבו שוטפים את השומנים מהצמר בעזרת מים וסבון, תוך כדי הכאה עם פטישים או דריכה על הצמר כדי שלא יתכווץ. זהו אחד התהליכים המסובכים בעיבוד הצמר, אך עשייתו על ידי המבטשה הפועלת מכח המים חוסכת עבודה של כ-500 פועלים. בתקופת המשנה נקראה פעולת זאת ניפוץ.

## מבטשה בנחל עמוד
ליד בריכות שכווי שבתחתית נחל עמוד נמצאה מבטשה אשר היו משתמשים בה תושבי העיר צפת הקרובה במאה ה-16, כשענף הטקסטיל היה אחד הענפים הכלכליים החשובים בעיר.

במהלך תקופת הזוהר של צפת במאה ה-16 היה גל עלייה גדול לצפת, בעיקר בעקבות הרשות שניתנה ליהודים שגורשו מספרד להגיע לרחבי האימפריה העות'מאנית. חלקם הגיעו לצפת שהפכה על ידי המתיישבים החדשים למעצמה כלכלית, עקב הידע הרב שהיה להם בתעשיית הטקסטיל. בצפת הם מצאו את משאבי הטבע הנדרשים, בין השאר כוח המים של נחל עמוד, אשר בו הם בנו את המבטשות.

כדי ליצור מבטשה טובה היו צריכים ליצור תעלה שמתעלת את המים מנקודה גבוהה ושומרת על הגובה שלהם. בתחתית הנחל בנו את מבנה המבטשה, המים שנופלים מגובה רב מסובבים גלגל מים ענק שמחובר למוט עץ שעולה למעלה ומסובב עוד מספר גלגלים. אותם גלגלים מחוברים לפטישי ענק. עקב הסיבוב הפטישים מכים בחוזקה על האריגים אשר נמצאים באמבטיות מלאות במים בתחתית המבנה.

## קישורים חיצוניים

* הדרכות על המבטשה שבנחל עמוד מתוך האתר **צופים ברשת** המשמש כמרכז הדרכה של תנועת הצופים.
* הסברים על המבטשה באתר פיקסטרוול
* 

קטגוריה:טקסטיל
קטגוריה:טחנות מים