open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לוקומוטיב מוסקבה (הוקי קרח)

**מועדון ה[[הוקי קרח]] לוקומוטיב [[מוסקבה]]** (ברוסית: **Хоккейный клуб «Локомотив» Москва**) הוא מועדון הוקי קרח סובייטי מהעיר מוסקבה שהתמודד באליפות המדינה מהקמתו ועד פירוקו בשנת 1983.

היכל הבית של הקבוצה היה היכל הספורט סוקולניקי במוסקבה שהכיל 5,000 מושבים. הישג השיא של הקבוצה הוא מקום שלישי בעונת 1960/1961.
## היסטוריה
קבוצת ההוקי קרח של לוקומוטיב הוקמה בשנת 1947 כחלק מאגודת לוקומוטיב. בעונת 1947/1948 התמודדה לראשונה באליפות ברית המועצות בהוקי קרח בליגה השנייה.

בעונת 1949 העפילה לליגה הראשונה. בעונת 1949/1950 הדריך אותה אלכסנדר נובוקרשצ'ונוב אך הקבוצה סיימה במקום ה-12 והאחרון בטבלת האליפות.

בעונת 1954 העפילה לשמינית גמר הגביע הסובייטי, אך הפסידה לקבוצת "קריסטל אלקטרוסטאל" בתוצאה 3:5. בעונת 1955 חזרה לליגה הבכירה אך סיימה במקום ה-14, הלפני אחרון.

בעונת 1956 מונה אנטולי קוסטריוקוב למאמן הקבוצה, במקביל להיותו מאמן נבחרת ברית המועצות לנוער בהוקי קרח. באותה עונה הקבוצה סיימה במקום השביעי ושחקן הקבוצה ניקולאי סנטקוב נכנס לרשימת מלכי השערים בעונת 1956/1957 לאחר שהבקיע 27 שערים במהלך העונה.

בעונת 1957/1958 הקבוצה סיימה במקום הרביעי והייתה לאחת הטובות בליגה הסובייטית. בעונת 1958/1959 הם שחזרו את ההישג מהעונה שעברה וסיימו במקום הרביעי שוב. למלך השערים של העונה הוכתר שחקן הקבוצה ויקטור יאקושב בן 19 שהבקיע 21 שערים במהלך העונה.

בעונת 1959/1960 נערך שינוי בליגה ששוחקה בשיטת גביע כאשר 18 קבוצות הליגה שובצו בשני בתים. לוקומוטיב התמודדה נגד צסק"א, דינמו וקריליה סובייטוב מוסקבה, בעוד ספרטק וחימיק ווסקרסנסק שיחקו בית נפרד. לוקומוטיב סיימה במקום הרביעי בבית שלה והעפילה לשמינית גמר פלייאוף הליגה וגברה על קלינין בדרך להעפלה לרבע הגמר, שם הביסה את טרקטור מצ'ליאבינסק בדרך להתמודדות בדרבי נגד דינמו בחצי גמר הליגה. אך דינמו ניצחה והעפילה לגמר, בעוד לוקומוטיב התמודדה על משחק על המקום השלישי נגד קריליה סובייטוב מוסקבה.

בעונת 1960/1961 אימן את הקבוצה, מאמן צסק"א לשעבר, גריגורי מקרטיצ'אן. באותה עונה לוקומוטיב סיימה במקום השלישי באליפות וזכתה במדליית ארד לראשונה בתולדותיה. בנוסף הקבוצה העפילה עד לחצי גמר הגביע הסובייטי, ממנו הודחה לאחר הפסד לצסק"א.

בעונת 1961/1962 הקבוצה התמודדה על טורניר סובייטסקי ספורט והפסידה בגמר לאותה צסק"א. באליפות עצמה, הקבוצה הייתה לנחותה ביותר מבין שאר הקבוצות המוסקבאיות.

הקבוצה אומנם ניצבה בראשות טבלת האליפות, אך לא שבה לזכות במדליות ולא העפילה שוב למקום השלישי, אם כי סיימה במקום הרביעי.

בעונת 1967 לוקומוטיב הוזמנה להתמודד בגביע שפנגלר, בו זכתה לאחר שגברה בגמר על קינגסטון אייסס הקנדית. בעונת 1969 זכתה שוב בגביע שפנגלר, הפעם לאחר שגברה על קבוצת ההוקי של דאבוס השווייצרית בגמר.

בעונת 1971/1972 נשרה לליגה השנייה ועד לפירוקה בסיום עונת 1982/1983 לא חזרה לליגה הבכירה.

## תארים והישגים
* **[[אליפות ברית המועצות בהוקי קרח]]:** מקום שלישי בעונת 1960/1961
* **[[גביע שפנגלר]]** 1967, 1968

## מאמנים

## קישורים חיצוניים
* הקבוצה באתר ''Hockeyarenas.net''
* קבוצת לוקומוטיב מוסקבה באתר ''Youtube''

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות הוקי קרח סובייטיות
קטגוריה:לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:קבוצות הוקי קרח רוסיות שהתפרקו
SVT24

**SVT24** הוא ערוץ טלוויזיה ציבורי המשודר בשוודיה ונמצא בבעלות Sveriges TV. הערוץ החל לשדר ב-1999 כערוץ חדשות ייעודי. בשנת 2003 הוא הרחיב את שידוריו וכולל אירועים עכשוויים וספורט בסוף השבוע. כמו כן הערוץ משדר תוכניות בשידור חוזר מ-SVT1 ו-SVT2. בשנת 2018 עמד אחוז הצפייה הממוצע בערוץ על 0.4% בלבד.

## היסטוריה
ב -15 במרץ 1999 בשעה 13:15 החל השידור של SVT24. זה התחיל עם סיכום חדשות ואחריו פתיחה רשמית של מנכ"ל SVT.

הערוץ משדר חדשות מדי רבע שעה במשך כל ימי השבוע. עם זאת, לא היו שידורים בסופי שבוע והשידור הלילי התחיל כמה חודשים מאוחר יותר. הערוץ משדר גם חדשות כלכליות פעמיים בכל שעה, תחזיות מזג אוויר, דיווחים ממדינות נורדיות וסיפורים נוספים. החומר נלקח בעיקר מתוכניות חדשות אחרות.

בסוף שנת 2002 הכריזו ב-SVT כי בכוונתם להשיק שני ערוצים חדשים. פירוש הדבר כי SVT24 עתיד להתמזג עם SVT Extra לערוץ חדש, הנקרא רק 24. 24 יכלול מגוון רחב יותר של תוכניות מאשר SVT24 עשה, כולל גם תכנות רכשה, אירועי ספורט ושידורי סוף השבוע.

הערוץ החדש הושק ב-24 בספטמבר 2003. הוא כלל מבזקים קצרים של 3 דקות מדי חצי שעה. בין אלו שודרו תוכניות רבות. ביניהן תוכניות בשידור חוזר מערוצים אחרים, התוכנית "24 דקות" בשעה 8 בערב, מופע יומי בהנחיית קלאס אלפרסברג. תוכניות אחרות בפריים טיים כללו את "שוודיה עכשיו", "בידור 24", ותוכניות רכש כמו סאטרדיי נייט לייב, סרטים תיעודיים, וחדשות עולמיות מ-BBC.

בסתיו 2003 הוחלט לחסוך בעלויות ועקב כך נפגעו שידורי הערוץ. מבזקים שודרו אחת לשעה, והופסקו שידורי תוכניות רכש שונות.

הרייטינג של הערוץ היה נמוך מאוד בתחילה, עם זאת ב-2006 הייתה עלייה משמעותית בצפייה. במשך כל שנת 2005 שוודי צפה בממוצע 0.7 דקות בערוץ מדי יום. בחודש נובמבר 2006 הנתון הוכפל ל-1.4 דקות. בדצמבר 2006 הוכפל שוב הממוצע ל-2.8 דקות ביום, ובכך הפך לראשונה הערוץ לאחד מעשרת הערוצים הנצפים ביותר.

## שם הערוץ
שם הערוץ היה בתחילה SVT24, אך שונה ב-2003 ל-24. כשנה לאחר מכן שב להופיע השם SVT24 בערוץ ובלוחות השידורים.

## הפצת שידורי הערוץ
הערוץ משודר חינם ברשת הטלוויזיה הדיגיטלית הארצית של שוודיה ובאולנד. כמו כן שידורי הערוץ מועברים דרך הלווין ת'ור וסיריוס, אך הם מוצפנים. על מנת להציג את שידורי הערוץ נדרש כרטיס פענוח של Viasat. שתי רשתות הכבלים הגדולות (Com Hem ו-UPC) משדרות את הגרסה האנלוגית של הערוץ.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה שוודיים
קטגוריה:תאגיד השידור השוודי
לוקומוטיב מוסקבה (רוגבי)

**מועדון הרוגבי "לוקומוטיב" מוסקבה** (ברוסית: **Регбийный клуб «Локомотив» Москва**) הוא מועדון רוגבי מקצועני מהעיר מוסקבה המתמודד באליפות רוסיה ברוגבי.

הקבוצה פעילה מאוד בתחום הרוגבי ליג (13 שחקנים) וזכתה במספר אליפויות לאומיות.

הקבוצה נחשבת לחזקה ביותר בתחום הרוגבי ליג ברוסיה, לאחר שזכתה במרב תוארי הגביע ובמספר רב של אליפויות לאומיות.

משנת 2010 פועלת גם מחלקה של לוקומוטיב בתחום רוגבי-7 ומשנת 2014 פועל בית הספר לרוגבי לילדים.

מרכז האימונים נמצא באצטדיון צ'רקיזובו, סמוך ל-RZD ארנה.

## תארים
*אליפות מוסקבה: 1936
*אליפות ברית המועצות: 1983
*אליפות רוסיה ברוגבי ליג: 1982,1993, 2000, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2014
*גביע רוסיה ברוגבי ליג: 1995, 1999, 2000, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008

## קישורים חיצוניים
* 

* לוקומוטיב מוסקבה ביוטיוב

קטגוריה:לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:קבוצות רוגבי רוסיות
דזאי יו'

**דְזָאי יוּ**' (בסינית מסורתית: 宰予, בסינית מפושטת: 宰予, בפין-יין: Zǎi Yǔ. 522-458 לפנה"ס), ידוע בכינוי הכבוד שלו **דְזְה ווֹ** (סינית: 子我, פין-יין: Zi Wo ווייד-ג'יילס: Tzu-wo), ובשמו הנפוץ "**דְזָאי ווֹ**" (סינית: 宰我, פין-יין: Zai Wo ווייד-ג'יילס: Tsai Wo), היה תלמיד בולט של קונפוציוס, שהיה ידוע בעיקר בשל כושר הדיבור שלו. ועם זאת, קונפוציוס ביקר אותו קשות על כך שהציע לקצר את תקופת האבל בת שלוש השנים לאחר מות הורה.

## חייו
דְזָאי יוּ' היה יליד מדינת לוּ. הוא נחשב הדובר הרהוט ביותר מבין תלמידי קונפוציוס. ועם זאת, ההתייחסות היחידה אליו במאמרות היא הביקורת של קונפוציוס עליו. הקטע המדובר, הוא דיון חשוב על נושא האבל, בו דְזָאי יוּ' מפקפק בנחיצות של שלוש שנות אבל לאחר מות הורה, ומציע מקסימום של שנת אבל אחת. קונפוציוס מבקר אותו בחריפות ומתאר אותו כלא אנושי. קונפוציוס גם מבקר אותו על כך שהוא ישן במהלך היום, ומשווה אותו לעץ מרקיב שלא ניתן לגלף. על אף הביקורת הוא נותר אחד מתלמידיו הקרובים ביותר של המורה.

על פי רשומות ההיסטוריון של סה-מה צ'יין, דְזָאי יוּ' שימש כשר בלִינְדְזְה, בירתה של מדינת צִ'י, ונהרג בעת מעורבותו במרד של צֶ'ן חֶנְג, ביחד עם כל שבטו. סה-מה צ'יין גם טוען כי קונפוציוס התבייש במותו של דְזָאי יוּ'. ועם זאת, תיאור זה נתקל בחשדם של מלומדים מאז ימי קדם, מאחר שהדְזְווֹ גְ'ווָאן מציין רק את קָאן גְ'ה כמי שנהרג במרד של צֶ'ן חֶנְג. מאחר שכינויו של קָאן גְ'ה היה זהה לזה של דְזָאי יוּ', ייתכן שסה-מה צ'יין חיבר בצורה כלשהי את סיפורם של השניים.

## תוארי כבוד
במקדשי קונפוציוס, לוח רוחו של דְזָאי יוּ' נמצא שני מבין תריסר החכמים, במערב.

במהלך שושלת טאנג, הקיסר שׂוֵ'אנְדְזונְג העניק לדְזָאי יוּ' את תואר האצולה "מרקיז צִ'י" (齊侯). במהלךשושלת סונג הוסיף לו הקיסר גֶ'נְדְזונְג את התואר דוכס לִינְדְזְה (臨菑公) והקיסר דוּדְזונְג את התואר דוכס צִ'י (齊公).

## מקורות
*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים סינים
רוזנפלד (עיר)

**רוזנפלד** (בגרמנית: **Rosenfeld**) היא עיר בדרום גרמניה, כ-80 ק"מ מדרום לעיר שטוטגרט.

העיירה מחולקת לשבעה אזורים עירוניים.

## היסטוריה

בשנים 1758-1808 שימשה העיר כבירת האזור המנהלי (Oberamt) רוזנפלד.
בינואר 1975 צורפו לעיר מספר יישובים סמוכים.
### יהודים במקום
טרום מלחמת העולם הראשונה חיו בעיר לפחות שלוש משפחות יהודיות. משפחות אלו היגרו מהעיר להונגריה ולפולין.

כיום בעיירה לא גרים יהודים כלל.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:באדן-וירטמברג: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בגרמניה
דוד רוזנטל

**דוד רוזנטל** (נולד ב-1941) הוא פרופסור אמריטוס בחוג לתלמוד באוניברסיטה העברית בירושלים.

## ביוגרפיה
דוד רוזנטל הוא בנו של חוקר התלמוד פרופ' אליעזר שמשון רוזנטל. אחיו הוא חוקר התלמוד אברהם רוזנטל.

למד באוניברסיטה העברית בירושלים, והגיש את עבודת הדוקטור שלו – מהדורה ביקורתית למשנה עבודה זרה בצירוף מבוא – בשנת 1980.

כיהן כפרופסור בחוג לתלמוד באוניברסיטה העברית בירושלים, עד לפרישתו בשנת תשס"ט.

תחום עיסוקו הוא חקר התלמוד הבבלי, נוסחו ועריכתו.

## ממאמריו
* "לישנא דכלה", תרביץ נב, ב (תשמ"ג), עמ' 273–308
* "לתולדות רב פלטוי גאון ומקומו במסורת ההלכה", שנתון המשפט העברי יא–יב (תשמ"ד–תשמ"ו), עמ' 589–653
* "עריכות קדומות המשוקעות בתלמוד הבבלי", מחקרי תלמוד א (תש"ן), עמ' 155–204
* "מסורות ארץ-ישראליות ודרכן לבבל", קתדרה 92 (תשנ"ט), עמ' 7–48
* "על הקיצור והשלמתו – פרק בעריכת התלמוד הבבלי", מחקרי תלמוד ג, ב (תשס"ה), עמ' 791–863
* "על ברכות התפילין בארץ ישראל ובבבל", תרביץ עט, א (תש"ע–תשע"א), עמ' 63–86

## ספריו
* עבודת הדוקטור - משנה עבודה זרה - מהדורה ביקורתית בצירוף מבוא, ירושלים תשמ"א
*אוסף הגניזה הקהירית בז'נבה – קטלוג ומחקרים, ירושלים תש"ע (בהשתתפות שולמית אליצור ואחרים)
* ירושלמי נזיקין – יוצא לאור על פי כתב יד אסקוריאל בצירוף מבוא מאת אליעזר שמשון רוזנטל, קטעים מן הגניזה האיטלקית – מבואות, ירושלים תשס"ח
* אסופת מאמרים בחקר התלמוד - ירושלים תשפ״ד

## ספרים בעריכתו
* מחקרי תלמוד – קובץ מחקרים בתלמוד ובתחומים גובלים, ירושלים תש"ן–תשס"ה (עם יעקב זוסמן)
* שאול ליברמן, מחקרים בתורת ארץ ישראל, ירושלים תשנ"א
* תלמוד בבלי, כתב יד פירנצה, ספריה הלאומית 7–9, I, II, בצירוף הקדמה מאת דוד רוזנטל (4 כרכים), הוצאת מקור, ירושלים, תשל"ב

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:חוקרי תלמוד
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: תלמוד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חוקרי התלמוד הירושלמי
קטגוריה:עורכי תרביץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
NBL

צירוף האותיות **NBL** באנגלית משמש כראשי תיבות וכקיצור/סימול.

קטגוריה:פירושון ראשי תיבות
קורי ובסטר

**קורי ובסטר** (באנגלית: **Corey Webster**; נולד ב-29 בנובמבר 1988) הוא שחקן כדורסל ניו זילנדי שמשחק כיום בניו זילנד ברייקרס. במהלך הקריירה שלו זכה שלוש פעמים באליפות ה-NBL עם קבוצת ניו זילנד ברייקרס , וכן היה חבר נבחרת ניו זילנד בכדורסל.

## ביוגרפיה
קורי ובסטר נולד באוקלנד שבניו זילנד. אביו הוא שחקן כדורסל שנולד בארצות הברית ואמו ממוצא מאורי ואירופאי נולדה בניו זילנד.

בשנת 2007, עבר לארצות הברית כדי לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת למבות'

. שנה לאחר מכן, חזר לניו זילנד כדי לשחק בקבוצת 'ניו זילנד ברייקרס' וזכה איתה באליפויות ה-NBL. בשנת 2011, הושעה לשנה מקבוצתו עקב שימוש בקנאביס סינתטי (מכונה בישראל 'נייס גיא'). באוגוסט 2012, חזר שוב לשחק בניו זילנד ברייקרס. בשנת 2015, החל לשחק בקבוצת הכדורסל הסרבית, מגה לקס. ביוני 2015, התאמן עם קבוצת אינדיאנה פייסרס מליגת ה-NBA, וקיבל חוזה אימונים בקבוצת ניו אורלינס פליקנס מליגת ה-NBA. לאחר מכן, חזר לשחק בקבוצת ניו זילנד ברייקרס. במרץ 2016, החל לשחק בקבוצת הכדורסל היוונית, קורויבוס . בשנה זו, סבל ממספר פציעות. במרץ 2017, החל לשחק בקבוצת וולטינגון סיינטס . באוגוסט 2017, החל לשחק בקבוצת עירוני נהריה הישראלית.

משנת 2008, החל לשחק בנבחרת ניו זילנד בכדורסל, ובשנת 2014, השתתף באליפות העולם.

## הישגים
*שלוש פעמים זכה באליפות ליגת ה-NBL האוסטרלית.
*שלוש פעמים זכה באליפות ליגת ה-NBL הניו זילנדית .
*פעמיים זכה בתואר MVP של ליגת ה-NBL הניו זילנדית.
*פעמיים נכלל ברשימת ה-All-Star Five של ליגת ה-NBL הניו זילנדית .
*בשנת 2016, זכה בתואר All-NBL Team .
*בשנת 2017, זכה בתואר 'אלוף הניקוד' של ליגת ה-NBL הניו זילנדית 

## חיים אישיים
לוובסטר בן אחד שנולד בשנת 2015 לערך, המתגורר עם גרושתו בניו זילנד. בשנת 2015 אימץ ובסטר אורח חיים טבעוני. בשנת 2017, בזמן שחגג את יום הולדתו ה-28 במועדון, הסתבך בתקרית אלימה כאשר משך בזקנו של אדם שהתחפש לסנטה קלאוס. בעקבות זאת ובסטר עמד למשפט ונמצא אשם אולם ללא הרשעה פלילית.

אחיו הצעיר, טאי ובסטר , משחק כדורסל בקבוצת סקיליינרס פרנקפורט הגרמנית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:כדורסלנים ניו זילנדים
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:ספורטאים טבעונים
קטגוריה:כדורסלני מגה לקס
קטגוריה:כדורסלני ניו זילנד ברייקרס
קטגוריה:ניו זילנדים שנולדו ב-1988
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
מריה תרזה, דוכסית וירטמברג

**מריה תרזה, דוכסית וירטמברג** (בגרמנית: **Marie Therese von Württemberg**; נולדה ב-12 בנובמבר 1934) היא גרושתו של אנרי, רוזן פריז, שהיה ראש בית אורליאן.

## ביוגרפיה
מריה תרזה נולדה באלטסהאוזן ב-12 בנובמבר 1934 לפיליפ אלברכט, דוכס וירטמברג ולרוזה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של פטר פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה ומריה כריסטינה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות.

ב-5 ביולי 1957 התחתנה מריה תרזה עם אנרי, רוזן פריז, וקיבלה את התואר "רוזנת קלרמון". ממנה נולדו לו 6 ילדים. בשנת 1984 התגרשו השניים, ובאוקטובר אותה שנה התחתן אנרי בשנית עם מיכאלה אנה מריה קוסיניו אי קויניו דה ליאון. בעקבות נישואי אנרי בשנית ללא אישור מהכס הקדוש נישל אותו אביו מתאריו והעניק לו רק את התואר "רוזן מורטן", בעוד אמו העניקה למריה תרזה את התואר "דוכסית מונטפנסייה". בשנת 1989 התארסה בתה מארי, נסיכת אורליאן עם גונדאקאר, נסיך ליכטנשטיין, ואנרי ואשתו השנייה התקבלו בברכה על ידי מריה תרזה וחמותה לשעבר במהלך טקס האירוסין. לאחר מכן נודע לאנרי שהוא לא ילווה את בתו בחתונה, וכן שאביו לא הוזכר בהזמנת החתונה, ובעקבות כך החרימו כל בני בית אורליאן את טקס הנישואין, מלבד אחותו של אנרי דיאן, נסיכת אורליאן ואמו איזבל, נסיכת אורליאן-ברגנסה.

## משפחתה
ב-5 ביולי 1957 התחתנה מריה תרזה עם אנרי, רוזן פריז, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
* מארי, נסיכת אורליאן (נולדה ב-1959), התחתנה עם גונדאקאר, נסיך ליכטנשטיין
* פרנסואה, רוזן קלרמון (נולד ב-1961)
* בלאנש, נסיכת אורליאן (נולדה ב-1963)
* הנסיך ז'אן, דוכס ונדום (נולד ב-1965)
* הנסיך אודס, דוכס אנגולם (נולד ב-1968)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* מריה תרזה, דוכסית וירטמברג 

קטגוריה:בית וירטמברג
קטגוריה:בית אורליאן
קטגוריה:דוכסיות גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1934
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1934
טורית (חילזון)

**טורית** (שם מדעי: *Turritella*) הוא סוג של חילזון ימי. החלזונות מסוג זה המאופיינים בקונכייה בורגית גבוהה וצרה, דמוית מגדל ספירלי. לעיתים קצהה קטום ומסתיים ב"סתימה" סידנית. גודלה בינוני, בין 40 ל-120 מילימטר בממוצע. פירוש שמה המדעי הוא "מגדל" או "צריח", על שם קונכייתה המגדלית. בסוג זה מינים רבים ומאובנים שלו ידועים עוד מתקופת הקרטיקון והם נפוצים למדיי.

רוב מיני הטורית חיים במפרצים, לגונות וימים רדודים ושקטים. הם מתחפרים בחולות וניזונים מאצות, חוריריות ומרקבובית המצטברת על הקרקע החולית.

המין טורית מנומרת (*Turritella maculata*) חי בים סוף ומזדמן גם בחופי אילת. גובה קונכייתו הוא כ-100 מילימטר.


File:Turritella shells in Vienna Natural History Museum - IZE-2290a.jpg|קונכיות של מיני טורית שונים, בהן טורית מקדחית וטורית מקלונית
File:Sea shells, playa grande, costa rica.jpg|טוריות על חוף קוסטה ריקה
File:Turitella communis (2766936523).jpg|טורית מהמין טורית מצויה *Turritella communis*
File:Turritella incrassata.jpg|מאובני *Turritella incrassata*
File:Ecomare - penhoren (pcd05039-penhoren-sd).jpg
File:Shells-IZE-006-Black.jpg|קונכיית טורית לעומת קונכיות אחרות. אורך קונכיית הסולמית היקרה הוא כ-58 מ"מ


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'אן-בטיסט דה לאמארק
קטגוריה:טוריתיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1799
אנני נוימן

[ממוזער|250px|בת-זוגה של נוימן, הפסלת [בתיה לישנסקי, מביטה בפרוטומה מעשה ידיה המציגה את דמותה, בתערוכת זיכרון לנוימן שנערכה בגלריה "גיא" בתל אביב ב-1981]]

**אנה** (**אנני**) **נוימן** (נכתב גם **אַני**; על איוריה חתמה: **אן נוימן**; בגרמנית: **Anne** (**Annie**) **Neumann**; 20 באוגוסט 1906, כ"ט באב תרס"ו, קוֹטְבּוּס, גרמניה – 3 ביולי 1955, י"ג בתמוז תשט"ו, תל אביב) הייתה ציירת ישראלית.

## ביוגרפיה
אנני בת שרה (לבית ויינבלום) ומנדל נוימן נולדה בשנת 1906 בעיר קוֹטְבּוּס שבגרמניה, כ-120 קילומטרים מהבירה ברלין. למדה בגימנסיה, ובשנים 1924–29 למדה ציור בבית הספר ריימן  בברלין. שני רישומים של ראשי נערות שהציגה בתערוכה השנתית הגדולה בברלין ב-1932 עוררו את תשומת לב המומחים, והיא זכתה בפרס מבקר ה"ברלינר טאגבלאט" אדולף דונת  ולביקורות טובות בעיתונות הגרמנית.

נוימן הייתה ציירת ריאליסטית-אקדמית. "היא לא נהתה אחר המודרניזם. היא אהבה לסמוך על גדולים וקדומים שעמדו במבחן הדורות" כתב עליה חיים גמזו. עסקה בעיקר ברישום דיוקנאות אותן רשמה בעיפרון, דיו ופחם. יצירתה הנודעת ביותר הוא רישום דיוקנה של הנרייטה סאלד. עם זאת, ציירה גם במדיומים אחרים ובכללם צבעי מים, פסטל ושמן. "רישומיה וציוריה בצבעי מים נטו לא אחת לליריות חופשית (המהולה תמיד בקמצוץ מלנכוליה)".

בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עלתה לארץ ישראל. בראשית ימיה בארץ הכירה את הפסלת בתיה לישנסקי, שהציגה עמה תערוכה משותפת במוזיאון תל אביב ב-1933 והייתה לבת-זוגה.
בשנת 1953 נאלצה נוימן לעזוב את הארץ ולנסוע בלוויית לישנסקי להולנד, לשווייץ ולפריז, וכששבה חלתה בסרטן, שבעטיו נפטרה בשנת 1955, בגיל 48. נקברה בבית העלמין נחלת יצחק. בשנה שלאחר מותה (1956) נערכה תערוכת-זיכרון לכבודה במוזיאון תל אביב.

## מבחר תערוכות יחיד
* 1933 - מוזיאון תל אביב לאמנות (יחד עם בתיה לישנסקי).
* 1949 - מוזיאון תל אביב לאמנות.
* 1956 - מוזיאון תל אביב לאמנות.

## יצירתה בדפוס
* **[[מגילת רות]]**: הכתב הציורים ועיטורים בידי אנה נוימן, תל אביב: ליאון המדפיס, תש"ט.
* **[[ספר יהודית|מגלת יהודית]]: רישומים** / אנה נוימן, תל אביב: ליאון המדפיס, 1956.

## לקריאה נוספת
* **אנה נוימן: תערוכת זיכרון**: במוזיאון, תל אביב, בשנת תשט"ז / [הטקסט: ש"ה ברגמן, תל אביב: מוזיאון תל אביב, 1956.
* **ציור ופיסול בישראל**, חיים גמזו, הוצאת דביר, 1957.
* **אני נוימן : (1906–1955)**, הקדמה: חיים גמזו, תל אביב: הדר, 1964.
* **100 אמנים בישראל**, גבריאל טלפיר, הוצאת "גזית", תל אביב, 1971.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* גדעון עפרת, המחסן של גדעון עפרת, אמנים נשכחים - אנני, **אנני**, 8 פברואר 2019

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:אמנים פלסטיים להט"בים ישראלים
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראליות ילידות גרמניה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1955
דיאן, נסיכת אורליאן

**דיאן, נסיכת אורליאן** (בצרפתית: **Diane d'Orléans**; נולדה ב-24 במרץ 1940) היא ציירת, פסלת, סופרת ונדבנית צרפתייה-גרמנית. אשתו של קרל, דוכס וירטמברג, ראש בית וירטמברג משנת 1975.

## ביוגרפיה
דיאן נולדה בפטרופוליס בברזיל ב-24 במרץ 1940 לאנרי, רוזן פריז ולאיזבל, נסיכת אורליאן-ברגנסה, בתם של פדרו דה אלקנטארה, נסיך גראו-פארה ואלז'בייטה, רוזנת דוברז'נסקי דה דוברז'ניץ. בעת לידתה התגוררו הוריה בברזיל בשל החוק שאסר על יורשי השושלות המלכותיות להתגורר בצרפת, אולם בשנת 1950 בוטל החוק ובני המשפחה עברו להתגורר בצרפת. בשנת 1954 החלה דיאן בלימודי אמנות, והתמחתה בהדפס רשת, סטוקו וויטראז'.

ב-21 ביולי 1960 התחתנה דיאן באלטסהאוזן עם קרל, דוכס וירטמברג, כחלק מפיוס בין צרפת לגרמניה, אולם הנישואים היו נישואי אהבה, ונולדו להם 6 ילדים. מאז 1971 התעסקה דיאן באמנות, ובעיקר בציור ופיסול. כמו כן, היא גם הציגה במספר תערוכות בגרמניה, צרפת, ספרד ובלגיה, ומדי שנתיים היא גם מארגנת תערוכה של שלושים אמנים צעירים לא ידועים בגנים של הטירה שלה באלטסהאוזן. בשנת 1975 מת חמיה פיליפ אלברכט, דוכס וירטמברג, ובעלה קרל הפך לראש בית וירטמברג.

דיאן עומדת בראש מספר ארגוני צדקה, ואף תרמה מענק מיוחד למחלקת העיניים בבית החולים הלאומי לרפואת עיניים קינזה-וינגס בפריז, לצורך מחקר במחלת העיניים רטיניטיס פיגמנטוזה, שפוגעת בילדים רבים.

## משפחתה
ב-21 ביולי 1960 התחתנה דיאן עם קרל, דוכס וירטמברג, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
* פרידריך, דוכס וירטמברג (1961–2018), התחתן עם מריה, נסיכת ויד
* מתילדה, דוכסית וירטמברג (נולדה ב-1962), התחתנה עם אריך, נסיך ואלדבורג צו צייל וטראוכבורג
* אברהרד, דוכס וירטמברג (נולדה ב-1963), התחתן עם לוסיה דזירה קופף
* פיליפ, דוכס וירטמברג (נולדה ב-1964), התחתן עם מריה קרולינה, דוכסית בבוואריה
* מיכאל, דוכס וירטמברג (נולד ב-1965), התחתן עם יוליה ריקרדה סטורץ
* אלאונורה פלר, דוכסית וירטמברג (נולדה ב-1966), התחתנה עם הרוזן מוריץ פון גוס

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית אורליאן
קטגוריה:נסיכות צרפתיות
קטגוריה:ציירות צרפתיות
קטגוריה:ציירות גרמניות
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:פסלות גרמניות
קטגוריה:פסלים גרמנים
קטגוריה:פסלות צרפתיות
קטגוריה:פסלים צרפתים
קטגוריה:נדבניות
קטגוריה:סופרות צרפתיות
קטגוריה:סופרות גרמניות
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1940
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1940
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1940
ARKive

**ARKive** (בתעתיק לעברית: **ארקיב**) היא יוזמה עולמית שמטרתה היא "קידום שימור המינים המאוימים בעולם, באמצעות כוחם של דימויי חיות בר", הפרויקט הוא יוזמה של Wildscreen, שהוא ארגון צדקה בריטי. הדרך שבה הארגון מיישם היא באמצעות איתור אוספים של סרטים, תצלומים והקלטות שמע של מינים בעולם לתוך ארכיון דיגיטלי מרכזי.  כמו כן, העדיפות הנוכחית של הארגון היא השלמת הפרופילים האודיו-ויזואליים עבור 17,000 מינים הנמצאים ברשימה האדומה של IUCN.

ל-ARKive שותפות עם ארגוני שימור, בהם: BirdLife International, שימור בין-לאומי (Conservation International), האיגוד הבין-לאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN), מרכז הניטור העולמי לשימור האומות המאוחדות ורבים אחרים.

Google Earth השיקה עבור ARKive שני קמפיינים, האחד הוא על מינים בסכנת הכחדה, והשני הוא על מינים במפרץ מקסיקו. הראשון מביניהם הושק באפריל, 2008 על ידי המנהל של Wildscreen, דייוויד אטנבורו.

האתר נבחר לאתר השנה של סאנדיי טיימס ב-2005. ב-2010 זכה האתר בפרס ובי.

ב-15 בפברואר 2019, בעקבות קשיים במימון אחזקתו, נסגר אתר האינטרנט של ARKive, ואוסף המדיה שבו אוחסן בצורה לא מקוונת לשימוש עתידי.

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר ARKive

## הערות שוליים

קטגוריה:אנציקלופדיות אינטרנט
קטגוריה:ארגוני בעלי חיים
בארנס קורטני

**ברנבי ג'ורג' "בארנס" קורטני** (באנגלית: **Barnaby George "Barns" Courtney**; נולד ב-17 בנובמבר 1990) הוא זמר וכותב שירים אנגלי.

## ראשית חייו
קורטני נולד באנגליה ועבר יחד עם משפחתו לסיאטל כאשר היה בן ארבע. הוא חזר לממלכה המאוחדת עם משפחתו כאשר היה בן 15. בעברו הוא הקים להקת אינדי בריטית בשם SleeperCell אשר הובילה בפסטיבל ההורדות בשנת 2012.

אחרי שהקליט חומרים לאלבום שלבסוף לא הוציא לאור, קורטני התרושש. נחוש בדעתו להמשיך בקריירה כזמר וכותב שירים, אך ללא הכנסה או בית לחזור אליו, הוא תמך בעצמו על ידי עבודתו בתור מוכר סיגריות, וישן על ספות של חברים או במכונית של חברתו.

## קריירת סולו
בשנת 2015 פרסם קורטני את השיר הראשון שלו כאמן סולו, "Glitter & Gold", אשר הושמע בתחנות רדיו רבות בבריטניה.
בשנת 2015 נבחר גם שירו "Fire על ידי מפיק הסרטים ההוליוודי הארווי ויינשטיין להופיע בסרט "ברנט" של ברדלי קופר. עד כה, הושמע "Fire" יותר משמונה מיליון פעמים ב Spotify, בעוד "Glitter & Gold" הושמע יותר מחמישה מיליון פעמים. קורטני השתתף בפסטיבל המוזיקה SXSW באוסטין, טקסס והופיע בתמונת שער למגזין NME. במרס 2016 נכלל שיר נוסף, "Hobo Rocket", בפסקול של משחק הספורט של EA - FIFA 17. בתחילת 2017 בחר האתר All Indie website את קורטני לסאונד מספר אחד של אותה שנה.
בסוף ינואר הודיע קורטני על סיבוב הופעות נרחב בארצות הברית, בנוסף לשחרור אלבום הבכורה שלו, The Drull Drums.
שירו "Fire" נכלל בפסקול של מספר סדרות כמו הפתיחה של חליפות (עונה 7 פרק 1), זאב צעיר (עונה 6 פרק 2) ולוציפר (עונה 2 פרק 18).

## קישורים חיצוניים

*

2017 12
קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:זמרי רוק בריטים
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1990
ג'יימס פאלון

**ג'יימס "ג'ים" ה. פאלון** (באנגלית: **James H. Fallon**; 18 באוקטובר 1947 – 20 בנובמבר 2023) היה מדען מוח אמריקאי, פרופסור מן המניין לפסיכיאטריה, נוירוביולוגיה, מדעי ההתנהגות ואנטומיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קליפורניה באירוויין. תחומי המחקר שלו כללו חקר תאי גזע בוגרים, נוירואנטומיה כימית, תפקוד מוחי חשמלי והדמיות של המוח.

פאלון עצמו בדק את עצמו ומצא כי הוא היה פסיכופת (לוקה בהפרעה אנטי-חברתית), למרות זאת, הוא הגדיר את עצמו "פסיכופת פרו-חברתי" והיה פעיל חברתית במישורים שונים. פאלון כתב ספר שיצא באוקטובר 2013 "The Psychopath Inside: A Neuroscientist's Personal Journey into the Dark Side Of The Brain". הספר יצא לאור בהוצאת "פינגווין".

מחקרו המפורסם ביותר של פאלון היה המחקר שבו הוא עצמו גילה שהוא היה פסיכופת בבדיקה גנטית שערך לכל בני משפחתו, גילה פאלון שכולם נושאים גרסה מוחלשת של "הגן הלוחם" (Warrior Gene / MAO-A Gene), האחראי להתנהגות אלימה. אבל הסתבר שזה חל על כולם מלבדו – הוא היחיד שנשא את הגרסה המלאה של הגן האלים. לאחר הגילוי היה פאלון עד מבוקש במשפטים של רוצחים רבים שביקשו שיוכיח את חפותם ואת הקשר בין התת-מודע שלהם למעשה הרצח.

## קישורים חיצוניים
* James H. Fallon faculty page at UCI.edu
* 
* 
* *[https://www.vice.com/read/dr-james-fallon-makes-being-a-psychopath-look-like-fun-110 Dr. James Fallon Makes Being a Psychopath Look Like Fun],* interview by Roc Morin in *[[Vice (magazine)|Vice]],* October 5, 2014

## הערות שוליים

קטגוריה:מדעני מוח אמריקאים
קטגוריה:אגנוסטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה באירוויין
קטגוריה:בוגרי המכון הפוליטכני רנסלר
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
Love in the Time of Cholera

***Love in the Time of Cholera*** (בעברית: **אהבה בימי [[כולרה]]**) הוא המיני-אלבום השני של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה. המיני-אלבום יצא לאור ב-15 בינואר 2008 באמריקה הלטינית, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, וב-25 בפברואר 2008 בארצות הברית ובשאר מקומות בעולם, על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס.

המיני-אלבום היה גם חלק מהפסקול ''Love in the Time of Cholera'', של הסרט "אהבה בימי כולרה", בבימויו של מייק ניואל ובכיכובם של חבייר ברדם וג'ואנה מזוג'ורנו, המבוסס על היצירה הספרותית של חתן פרס נובל לספרות הקולומביאני, גבריאל גארסיה מארקס, "אהבה בימי כולרה".

השיר "Despedida" שנכלל במיני-אלבום, היה מועמד בקטגוריית – "השיר המקורי הטוב ביותר", בטקס פרסי גלובוס הזהב שנערך בשנת 2007.

## רקע והפקה
ב-2006, שאקירה כתבה והלחינה שני שירים לפסקול *Love in the Time of Cholera*, של הסרט רב השבחים "אהבה בימי כולרה". הסופר שכתב את הספר עליו מבוסס הסרט, ביקש בעצמו משאקירה להיות זו שתכתוב ותלחין שירים לפסקול. השירים אותם כתבה והלחינה שאקירה היו: "Hay Amores" ו-"Despedida". שני השירים, ועוד אחד שיצא בסמוך אליהם נכללו במיני-אלבום, ואף "Hay Amores", יצא כסינגל שיווקי יחיד ב-4 בפברואר 2008, ממנו.

## ביקורות
הביקורות כלפי המיני-אלבום, הפסקול והסרט היו חיוביות. הוא קיבל דירוג של 4.5 כוכבי זהב מ-*[[AllMusic]]* והפך לאחד מהמיני-אלבומים היחידים בהיסטוריה שהצליחו לקבל דירוג כזה.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2008
קטגוריה:אלבומי שאקירה
קטגוריה:מיני-אלבומים בספרדית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי שאקירה
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת אפיק רקורדס
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת קולומביה רקורדס
סם ג'ונס (מוזיקאי)

**סמואל "סם" ג'ונס** (באנגלית: **Samuel Jones**; 12 בנובמבר 1924 – 15 בדצמבר 1981) היה בסיסט, צ'לן ומלחין ג'אז אמריקאי.

## קריירה
ג'ונס נולד בג'קסונוויל שבפלורידה, וב-1955 עבר לניו יורק, שם ניגן עם בובי טימונס, טייני בראדשו, *Les Jazz Modes*, קני דורהאם, אילינוי ג'אקט, פרדי האברד, דיזי גילספי ות'לוניוס מונק. הקלטותיו הידועות ביותר הן שיתופי פעולה עם הסקסופוניסט קנונבול אדרלי (1959-1965). ג'ונס ניגן גם עם הפסנתרנים ביל אוונס בשנות ה-50 ואוסקר פיטרסון (1966-1970) וסידר ולטון מאוחר יותר . ג'ונס בילה את מרבית הקריירה שלו בסצנת הג'אז הניו יורקית והוא אחראי למספר סטנדרטי ג'אז, ביניהם "Del Sasser" ו-"Unit 7" שנכתבו במהלך עבודתו עם אדרלי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פלורידה
קטגוריה:ג'קסונוויל: אישים
קטגוריה:נגני ג'אז: בסיסטים
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1981
Hay Amores

**Hay Amores** (באנגלית: **There Are Loves**, ובעברית: **יש אהבות**) הוא סינגל שיווקי מאת הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך המיני-אלבום השני שלה, Love in the Time of Cholera. השיר יצא לאור ב-13 בנובמבר 2008, כסינגל שיווקי ראשון ויחידי מתוך המיני-אלבום.

השיר נכלל גם בפסקול Love in the Time of Cholera, שיצא בסמוך למיני-אלבום.

עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 בצ'ילה, ה-2 באורוגוואי, וה-3 בפרגוואי.

## רקע וכתיבה
את השיר כתבו שאקירה ואנטוניו פינטו, שגם הפיק אותו. בנוסף, לכתיבת השיר הזה, כתבה שאקירה גם את השיר "Despedida", שנכלל במיני-אלבום, ובפסקול גם כן. את השיר השני הוחלט שלא להוציא כסינגל שיווקי נוסף מתוך המיני-אלבום, והפסקול.

## מיקומי שיא
השיר נכנס למצעדים רבים, ובניהם גם אל המקום ה-2 במצעד שבגואטמלה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שאקירה
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שאקירה
קטגוריה:בלדות לטיניות
איזבל, נסיכת אורליאן (1878–1961)

**איזבל, נסיכת אורליאן** (בצרפתית: **Isabelle d'Orléans**; 7 במאי 1878 - 21 באפריל 1961), הייתה בתו של הנסיך פיליפ, רוזן פריז ואשתו של הנסיך ז'אן, דוכס גיז.

## ביוגרפיה
איזבל נולדה ב-7 במאי 1878 באה, סן-מריטים, צרפת, לפיליפ, רוזן פריז ולמארי איזבל, נסיכת אורליאן, בתם של אנטואן, דוכס מונפנסייה והאינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה. בשנת 1883 מת אנרי, רוזן שאמבור, ובעקבות כך ירש אביה את הטענה לכתר צרפת בעיני רוב המלוכנים. בשנת 1886 נערכה חגיגת הנישואים של אחותה אמלי, נסיכת אורליאן עם קרלוש, מלך פורטוגל בפאר רב, ובעקבות כך גורשה המשפחה מצרפת. בני המשפחה עברו להתגורר בבריטניה, ולאחר מכן בספרד, אולם לאיזבל היה מותר לבקר בצרפת, משום שלא יכלה לירש את הכתר הצרפתי עקב החוק הסאלי.

איזבל הייתה בחורה יפה והיו לה כמה מחזרים, אולם למרות שהועלתה הצעה לחתנה עם אלברט, נסיך בלגיה, ההצעה לא יצאה אל הפועל, משום שלאופולד השני, מלך הבלגים חשש מתגובות ממשלת צרפת. ב-30 באוקטובר 1899 התחתנה איזבל עם בן דודה הנסיך ז'אן, דוכס גיז, ממנו נולדו לה 4 ילדים. בשנת 1909 עברו בני המשפחה ללראצ'ה, מרוקו, אולם לאחר שמרוקו הפכה לפרוטקטורט צרפתי בשנת 1912, נותר ביתם חלק ממרוקו הספרדית, ואילו שדותיהם נהיו חלק ממרוקו הצרפתית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 ביקש בעלה ז'אן להילחם לצד הצרפתים, אולם נדחה על ידי צרפת, בלגיה ובריטניה, ומשום כך הצטרף לצלב האדום, ואף קיבל על שירותו את עיטור צלב המלחמה. לאחר המלחמה חזר ז'אן למרוקו, ובשנת 1924 קיבל את התואר דופן צרפת בעקבות מותו של בן דודו - אחיה פרדינן, דוכס מונפנסייה. בשנת 1926 מת גם בן דודו - אחיה פיליפ, דוכס אורליאן ללא ילדים, ובעקבות כך הפך בעלה ז'אן לראש בית אורליאן ולתובע לכתר הצרפתי מטעם האורליאניסטים. בעקבות כך נאסר על בני המשפחה להתגורר בצרפת, ובשל כך הם חיו במרוקו. בשנת 1940 מת בעלה הנסיך ז'אן, דוכס גיז, ובנה אנרי, רוזן פריז ירש את תאריו. איזבל שמרה על יחסים טובים עם בני משפחת המלוכה המרוקנית, ומשום כך גם לאחר שהותר לבני המשפחה לחזור לצרפת בשנת 1950, ואף לאחר שמרוקו קיבלה את עצמאותה, המשיכה איזבל לחיות שם עד למותה ב-21 באפריל 1961.

## משפחתה
ב-30 באוקטובר 1899 התחתנה איזבל עם הנסיך ז'אן, דוכס גיז, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
* איזבל, נסיכת אורליאן (1900–1983), התחתנה עם ברונו, רוזן ארקור, ולאחריו התחתנה עם פייר מירא
* פרנסואז, נסיכת אורליאן (1888–1964), התחתנה עם כריסטופר, נסיך יוון ודנמרק
* אן, נסיכת אורליאן (1906–1986), התחתנה עם הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה
* אנרי, רוזן פריז (1908–1999), התחתן עם איזבל, נסיכת אורליאן-ברגנסה

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית אורליאן
קטגוריה:נסיכות צרפתיות
קטגוריה:ילידות 1878
קטגוריה:נפטרות ב-1961
אמית ארין

**אָמִית אַרְיָן** (שם מדעי: *Lichia amia*; שמות נוספים: סטיליה, אריאן) הוא דג-ים ממשפחת הצניניתיים והוא המין היחיד בסוגו.

תפוצתו משתרעת מהים התיכון עד חופי מערב אפריקה וחופי מזרח אפריקה. גופו כסוף, סביב עיניו כתמים אדומים סגולים, אורכו מגיע עד ל-1.5 מטר ומשקל של 18.8 קילוגרם, אך נתפסו גם פרטים באורך 200 ס"מ ומשקל 50 ק"ג. הוא חי בלהקות קטנות בעומקים של עד 50 מטר בלבד באזור המים הרדודים שליד החוף, שם הוא טורף דגים קטנים יותר, כגון גּוּמְבָּר טוֹרֵף או רעמתן כחלחל.

בישראל הוא נחשב נדיר מאוד ורק לעיתים רחוקות נתפס בידי דייגים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:צניניתיים
קטגוריה:דגי מאכל
קטגוריה:מקריני סנפיר יחידים בסוגם
קטגוריה:דגי האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קלוד, נסיכת אורליאן

**קלוד, נסיכת אורליאן** (בצרפתית: **Claude d'Orléans**; נולדה ב-11 בדצמבר 1943), היא אשתו לשעבר של הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה.

## ביוגרפיה
קלוד נולדה בלראצ'ה, מרוקו הספרדית ב-11 בדצמבר 1943 לאנרי, רוזן פריז ולאיזבל, נסיכת אורליאן-ברגנסה, בתם של פדרו דה אלקנטארה, נסיך גראו-פארה ואלז'בייטה, רוזנת דוברז'נסקי דה דוברז'ניץ. קלוד התחנכה בסינטרה, פורטוגל, יחד עם אחיה אנרי, רוזן פריז, דיאן, נסיכת אורליאן והנסיך ז'אק, דוכס אורליאן.

ב-22 ביולי 1964 התחתנה קלוד עם הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה, אותו פגשה באתונה בחתונתם של חואן קרלוס, נסיך אסטוריאס וסופיה, נסיכת יוון ודנמרק בשנת 1962. החתונה התקיימה בסינטרה, פורטוגל, בהשתתפות אומברטו השני, מלך איטליה, וחואן קרלוס וסופיה, נסיכי אסטוריאס, ונולדו להם 3 ילדים.

בשנת 1976 נפרדו השניים, בשנת 1982 הם התגרשו בגירושין אזרחיים, ובשנת 1987 הם קיבלו היתר מהכנסייה על ביטול הנישואים.

בשנת 1982 התחתנה קלוד עם ארנאלדו לה קנינה בטקס אזרחי. הם התגרשו בשנת 1996.

בשנת 2006 התחתנה קלוד עם אנריקו גנדולפי בטקס דתי. ב-27 באוקטובר 2015 מת אנריקו בביתם בלטרינה.

## משפחתה
ב-22 ביולי 1964 התחתנה קלוד עם הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
* ביאנקה, נסיכת סבויה (נולדה ב-1966), התחתנה עם ג'יברטו אריוואבנה ולנטי גונזגה
* הנסיך איימונה, דוכס אפוליה (נולד ב-1967), התחתן עם אולגה, נסיכת יוון ודנמרק
* מפאלדה, נסיכת סבויה (נולדה ב-1969), התחתנה עם הנסיך אלסנדרו רופו די קלבריה, ולאחריו עם פרנצ'סקו לומברדו די סן קיריקו

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית אורליאן
קטגוריה:נסיכות צרפתיות
קטגוריה:ילידות 1943
אליהו בר-שלום

הרב **אליהו בר־שלום** (י"ב באב ה'תשכ"א, 25 ביולי 1961) הוא רבה הראשי של בת ים, וראש בית הוראה וכולל אברכים בעיר. מחבר ספרי ההלכה "משפט הכתובה".

## ביוגרפיה
נולד ב-1961 ליעל ולרב יוסף בר-שלום. בבחרותו למד בישיבת קול תורה בירושלים שם היה תלמידו של הרב שלמה זלמן אויערבך. לאחר נישואיו בשנת תשמ"ג למד בכולל "בית דוד" בחולון, שבראשות הרב יצחק זילברשטיין, שם הוסמך לרב עיר, ואחר כך גם לדיינות. בשנת ה'תשנ"ו מונה לרב בשכונת רמת שלמה בירושלים. דודו הוא הרב עזרא בר-שלום, שכיהן בעבר כדיין בבית הדין הרבני הגדול ובעלה של הרבנית עדינה בר-שלום, בתו של הרב עובדיה יוסף.

אביו, הרב יוסף בר-שלום, שימש כרבה של בת-ים שנים רבות. הוא נפטר באלול תשע"ה ובהלוייתו הכריז הרב הראשי לישראל, הרב יצחק יוסף, על הרב אליהו בר-שלום כממלא-מקומו ברבנות. כשלש שנים לאחר מכן, בחנוכה תשע"ח נבחר לתפקידו כרבה הראשי של העיר.

## ספרו
ספרו **משפט הכתובה** כולל 8 כרכים על שטר הכתובה, חופה וקידושין, והעניינים הנגזרים מכך.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים
* 
* הישג נוסף לש"ס: הגאון רבי אליהו בר-שלום נבחר לרבה של בת-ים, אתר קול חי, י״ז בכסלו תשע״ח 05.12.2017
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בת ים: רבנים ראשיים
קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:רמת שלמה: רבנים
קטגוריה:משפחת בר-שלום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
ארמאש

**ארמאש** (ברומנית: **Armaș**) היה תוארו של  אחד מסוגי הדרגטור בחצר שליטי נסיכות מולדובה או נסיכות ולאכיה. הארמאש היה בויאר ממונה על שמירת בתי הסוהר ועל ביצוע העונשים הגופניים, שהטילו השליט או המועצה שלו (הדיוואן), כולל הוצאות להורג ועבודות הפרך במכרות. מתוקף תפקידו לארמאש היו כפופים תלייני בתי הסוהר. התואר מוזכר כבר במסמכים מתקופתם של שטפן הגדול (1489) וולאד המשפד (1460 לערך). במאות 16-17 הארמאש נקרא גם בשם ממקור סלאבי "אורז'ניק" (orâjnic).

במהלך הזמן התפקיד עבר שינויים והארמאש הפך להיות גם מפקד חיל התותחנים. הוא היה אחראי על התותחנים, הרובאים ועל נושאי הלפידים (מסלאג'י masalagii). הארמאש השגיח גם על התותחים, על הפגזים ועל אבק השרפה.
בוולאכיה הפך הארמאש אחראי גם על צועני המלכות ה-aurari שעבדו במכרות הזהב ב"ארץ התחתונה"..
השם ארמאש נגזר מהמילה הרומנית לכלי נשק (armă) ומשמעותו הראשונה הייתה "אדם מזוין". 
על אף שכיהן הארמאש הגדול (וֶל-ארמאש) במועצת המלוכה, הדיוואן, הוא לא היה חבר בקבינט המצומצם והחשאי של השליט.
לארמאש הגדול היו כפופים ארמאשים בדרגאות נמוכות יותר - שנייה ושלישית וכ-60 ארמשיי (armășei), במעמד זוטר.
ארמשיי נקראו לפעמים גם חיילים ביחידת תותחנים תחת פיקוד הארמאש.
הארמאש היה אחראי גם על ארגון המוזיקה בחצר, כולל ה"טובולחאנה" תזמורת היניצ'רים.

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים
* armaș - definiție | dexonline 
*"תיאור מולדובה" מאת דימיטריה קנטמיר 

Dimitrie Cantemir *Descriptio Moldaviae* - cap.VI - *Despre boieriile moldovinești și stările lor* (תרגום לרומנית)
*Lazăr Șăineanu *Dicționar universal al limbii române*, ediția a 6-a, 1929
*N.Stoicescu
*Nicolae Stoicescu - *Sfatul domnesc și marii dregători din Țara Românească și Moldova 1968 ,sec.XIV- XVII*,-Editura Academiei R.S.România, București

## הערות שוליים

קטגוריה:רומניה: היסטוריה: דרגטורי
דייוויד דה קייזר

**דייוויד דה קייזר** (באנגלית: **David de Keyser**; 22 באוגוסט 1927 - 20 בפברואר 2021) היה שחקן אנגלי.

## ביוגרפיה
דה קייזר נולד בלונדון. בשנות השישים של המאה העשרים הוא עבד עם השחקנית במאית ג'יין ארדן. שיתוף הפעולה הראשון שלהם היה בסרט "The Logic Game" בבימויו של פיליפ סאביל שיצא לאקרנים בינואר 1965. הם שיחקו יחד בסרט "Separation" לתסריט של ג'יי ארדן, בבימויו של ג'ק בונד ב-1968. מקום ההתרחשות של הסרט היה לונדון, והוא כלל מוזיקה של פרוקול הארום, מתיו פישר וסטנלי מאיירס.

ב-1965 עבד דה קייזר עם הבמאי הבריטי ג'ון בורמן בסרט "Catch Us If You Can", וב-1970 הופיע בסרט "Leo the Last". הוא עבד עם בורמן פעמיים נוספות בהן השתמש בקולו הייחודי והעשיר. ב-1974 גילם את טברנקל בסרט "זרדוז", וב-1981 דיבב את גרייל בסרט "אקסקליבר". עוד תפקידים בהם נשמע קולו של דה קייזר היו בדמות הרוזן מיטרהאוס בסרט "Vampire Circus", ודיבוב של דרקולה ב-"The Legend of the 7 Golden Vampires".

דה קייזר כיכב בקומדיה של רדיו ה-BBC בשם "The Attractive Young Rabbi" יחד עם טרייסי-אן אוברמן. בטלוויזיה שיחק בפרק "Servant of Two Masters" בסדרה "המקצוענים". הופעות נוספות שלו בטלוויזיה כללו את הפרק "Someone at the Top of the Stairs" בסדרה "Thriller", בפרק "ניצחון לדמוקרטיה" בסדרה "כן, אדוני ראש הממשלה" בתפקיד השגריר הישראלי, ובפרק "בני ישראל" בסדרה "רובין משרווד" בתפקיד ג'ושואה דה טלמונט. הוא כיכב בסדרת הטלוויזיה הבריטית "דיק טרפין" בכיכובו של ריצ'רד או'סאליבן בשני פרקים בשם "Sentence of Death" בתפקיד הדוכס מהסה.

הוא היה המספר של "Pathe Pictorial" בשנות השישים של המאה העשרים, והשתתף בקריינות של פרסומות טלוויזיה רבות. דה קייזר היה הכרוז בעונה הראשונה של שעשועון הטלוויזיה .

### חיים אישיים
בשנים 1949 עד 1959 היה דה קייזר נשוי לאתל דה קייזר, פעילה נגד האפרטהייד. הוא אביהם של המפיק אלכסיי דה קייזר, פיה דה קייזר ותומאס דה קייזר. בנו אלכסיי נפטר בשנת 2004 בגיל 36.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2021
ג'פרי (מכונית)

ממוזער|300px|דגם ג'פרי שנת 1915
**ג'פרי** (באנגלית: **Jeffery**) היא מכונית בתצורת קבריולה, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב האמריקאית **Thomas B. Jeffery Company** בין השנים 1904–1917.

## היסטוריה

יצרנית הרכב האמריקאית **Rambler** נוסדה על ידי **Thomas B. Jeffery** ובנו **Charles T. Jeffery** בקנושה, מדינת ויסקונסין בשנת 1902.

עם מותו של "Thomas B. Jeffery" בשנת 1910, שינה בנו את שם החברה ל-**Thomas B. Jeffery Company**, ובשנת 1917 מכר את החברה ל**Charles Williams Nash**. החברה הייתה קרויה "Nash Motors", ומשנת 1937 "Nash-Kelvinator Corporation".

בשנת 1954 שם החברה שונה ל"American Motors Corporation (AMC)". בשנת 1987 החברה נקנתה על ידי קונצרן הרכב האמריקאי קרייזלר.

משנת 1904 ייצרה חברת "רמבלר" את הדגמים : **L Rambler** ו- **K Rambler**.

מחירו של דגם "L Rambler" עמד על 1,350 דולר.

מחירו של דגם "K Rambler" עמד על 1,200 דולר.

## דגמים
* "L Rambler"
* "K Rambler"
* ג'פרי קוואד

## לקריאה נוספת
* "ג'פרי (מכונית)" (wisconsinhistory.org/turningpoints/search)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1904
קלוצ'ר

**קלוצ'ר** (ברומנית: **clucer**) היה תוארו של  אחד מסוגי הדרגטור בחצר שליטי נסיכות מולדובה או נסיכות ולאכיה. הקלוצ'ר היה בויאר ממונה על המחסנים והמלאים של השליט ודאג לאספקתו. הקלוצ'ר הגדול החזיק במפתחות לחדרי השליט ותחתיו היו שני דרגטורים, האחד שדאג למחסני התבואה והשני שדאג למרתפי היינות המיועדים לצריכת החיילים.

הקלוצ'רים הזוטרים עסקו בגביית מיסי התבואה.

## קישורים חיצוניים
* clucer - definiție | dexonline 

קטגוריה:רומניה: היסטוריה: דרגטורי
ניסאן S קרגו

**ניסאן S קרגו **(באנגלית: **Nissan S-Cargo**) היא מכונית מסחרית, 3 דלתות, בסגנון מכונית רטרו, אשר יוצרה על ידי חברת הרכב היפנית ניסאן (Nissan Motor Company Ltd) בין השנים 1989–1992.

העיצוב החיצוני של "ניסאן S קרגו" היה על פי סיטרואן 2CV שייצרה יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן.

בשנתיים הראשונות יוצרו כ-8,000 יחידות. סך הכל יוצרו כ-12,000 יחידות.

## גלריה

קובץ:1989-Nissan-SCargo1-02.jpg | ניסאן S קרגו, שנת 1989
קובץ:Nissan-S-Cargo-Lane-Motor-Museum-02.jpg |ניסאן S קרגו
קובץ:Nissan S-Cargo (4860560243).jpg | ניסאן S קרגו
קובץ:Nissan S-Cargo (3220056801).jpg | ניסאן S קרגו
קובץ:Nissan S-Cargo (Auto classique VAQ Baie-D'Urfé '13).jpg | ניסאן S קרגו
קובץ:Nissan S-Cargo (2776356000).jpg |ניסאן S קרגו - מבט לתא הנהג
קובץ:MHV Nissan S-Cargo 1989 01.jpg | ניסאן S קרגו
קובץ:1989 Nissan S Cargo 1.5 (14009089296).jpg | ניסאן S קרגו
קובץ:1989 Nissan S Cargo (15200003742).jpg | ניסאן S קרגו


## ראו גם
* ניסאן

## קישורים חיצוניים

* ניסאן S קרגו (6:43 דקות), יו-טיוב
* ניסאן S קרגו (8:36 דקות), יו-טיוב
* ניסאן S קרגו - תמונה (cbsnews.com/pictures/worlds-15-ugliest-cars)

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות מסחריות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1989
S קרגו
קטגוריה:מכוניות רטרו
קטגוריה:כלי רכב יפניים
אני רוצה לחיות (סרט)

**אני רוצה לחיות** (באנגלית: **I Want to Live!**) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי מסוגת הסרט האפל משנת 1958 בבימויו של רוברט וייז עם סוזן הייוורד בתפקיד הראשי.

הסרט מספר את סיפורה של ברברה גרהאם  שהורשעה ברצח והוצאה להורג בתא גזים ב-3 ביוני 1955.

התסריט מבוסס על מכתביה של גרהאם לעיתונאי אד מונטגומרי ועל כתבותיו בעיתונים. הוא אינו מראה את הרצח עצמו ועלילתו שונה במידת מה מהמציאות ורומזת על חפותה של גרהאם. ההוצאה להורג מתוארת באריכות כדי ליצור הרגשה לא נוחה מעצם הפעולה.

סוזן הייוורד זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ובפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה עבור משחקה בסרט זה.

כן היה הסרט מועמד לפרס אוסקר על הבימוי, התסריט, הצילום, הסאונד והעריכה.

## תקציר העלילה
ברברה גרהאם (סוזן הייוורד) היא צעירה החיה בשולי החברה עם עבריינים ועוסקת בזנות. היא מתבקשת על ידי עבריין להעיד לטובתו בקשר לאליבי שלו תמורת תשלום.

בית המשפט מרשיע אותה בעדות שקר והיא נשלחת למאסר במשך שנתיים. לאחר שחרורה היא מחליטה לחזור למוטב, מתחתנת ונולד לה בן. בעלה מתגלה כאלים ומכור לסמים. יחסיהם מסתיימים והיא חוזרת לחבורת העבריינים המוכרים לה.

ברברה נעצרת עם שני עבריינים בקשר לרצח קשישה במהלך שוד. הם מעידים כי היא הרוצחת כדי להקל עליהם את האשמה. ברברה נעצרת אתם אך היא כופרת באשמה.

היא נפגשת לעיתים קרובות עם העיתונאי אד מונטגומרי (סיימון אוקלנד) המנסה לעזור לה. הוא שולח לה את הפסיכיאטר קרל פלמברג (תאודור ביקל) שלאחר מספר שיחות הוא משוכנע בחפותה אבל הוא מת באופן פתאומי.

המשטרה שולחת לברברה שוטר מוסווה המציע לה לפברק אליבי תמורה תשלום והיא מסכימה. עובדה זו נזקפת לרעתה במשפט והיא נידונה להוצאה להורג בתא גזים.

לאחר מספר דחיות היא מוצאת להורג בכלא סן קוונטין בקליפורניה כששורה של עיתונאים מתבוננים בהוצאה להורג.

## קישורים חיצוניים

*קדימון לסרט "אני רוצה לחיות", באתר יוטיוב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1958
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:עיתונות בקולנוע
קטגוריה:סרטי בית משפט אמריקאיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי יונייטד ארטיסטס
קטגוריה:סרטי בית סוהר אמריקאים
קטגוריה:סרטי רוברט וייז
ליל עוזי ורט

**סיימיר וודס** (באנגלית: **Symere Woods**; נולד ב-31 ביולי 1995), המוכר יותר בשם הבמה **ליל עוזי ורט** (**Lil Uzi Vert**) או בקיצור **ליל עוזי**, הוא ראפר וזמר אמריקאי מהעיר פילדלפיה שבמדינת פנסילבניה.

## ביוגרפיה
וודס התפרסם בזכות הסינגל הראשון שלו "Money Longer" , ומיקסטייפים רבים שהוציא, ביניהם: *[[Luv Is Rage]]*, שהוציא ב-18 בדצמבר 2015, *[[Lil Uzi Vert vs. the World]]* שיצא ב-15 באפריל 2016, ו-*[[The Perfect Luv Tape]]* שיצא ב-31 ביולי 2016. באוקטובר 2016 שיתף פעולה עם הרכב ההיפ הופ מיגוס בשיר "Bad and Boujee", שהיה שירו הראשון ששהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.

בשנת 2017, הוציא את אלבום הבכורה שלו, *[[Luv Is Rage 2]]*, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200. הסינגל "XO Tour Llif3" מתוך האלבום הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד הוט 100 וקיבל את תואר הפלטינה הכפולה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. בשנת 2018, היה מועמד לפרס גראמי לתגלית השנה.

ב-2020, הוציא את אלבומו השני, *[[Eternal Atake]]*, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 אף הוא. הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Futsal Shuffle 2020", הגיע למקום החמישי במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך היה לשירו של ליל עוזי ורט שהגיע למיקום הגבוה ביותר במצעד. באותה השנה, הוציא את האלבום *[[Pluto x Baby Pluto]]* יחד עם הראפר פיוצ'ר. האלבום הגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200.

אלבומו השלישי, *Pink Tape*, יצא לאור ביוני 2023. מתוך האלבום יצא הלהיט "Just Wanna Rock", שהגיע לעשירייה הפותחת במצעד בילבורד הוט 100.

בנובמבר 2024, יצא לאור אלבומו הרביעי, *[[Eternal Atake 2]]*. ורט הודיע על יציאת האלבום שבוע קודם, ב-24 באוקטובר.

## חיים אישיים

ליל עוזי טוען שהסיבה לקעקועים שעוטרים את פניו היא כדי שלא יעסיקו אותו והוא יוכל להתמיד ולעסוק בקריירת הראפ שלו.

בנוסף על כך ליל עוזי אמר שקיבל את שם הבמה שלו מיד לאחר שאדם אמר לו שהוא שר ראפ ממש מהר כמו "תת-מקלע" מכאן והלאה החליט ששם הבמה שלו יהיה "Lil Uzi" שמייצג את תת-המקלע הישראלי – "עוזי".

ה-"Vert" מייצג את המילה "Vertical" (אנכי) בטענה שכך הוא רוצה שיקבלו אותו בתעשיית הראפ – ישר.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2017: *[[Luv Is Rage 2]]*
* 2020: *[[Eternal Atake]]*
* 2023: *[[Pink Tape]]*
* 2024: *[[Eternal Atake 2]]*

### אלבומים משותפים
* 2020: *[[Pluto x Baby Pluto]]*

### מיני אלבומים
* 2014: *[[Purple Thoughtz EP Vol.1]]*
* 2016: ** (עם גוצ'י מיין)
* 2017: *[[Luv Is Rage 1.5]]*
* 2022: *[[Red & White]]*

### מיקסטייפים
* 2014: *[[The Real Uzi]]*
* 2015: *[[Luv Is Rage]]*
* 2016: *[[Lil Uzi Vert vs. the World]]*
* 2016: *[[The Perfect Luv Tape]]*

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים א-בינארים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמני אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1994
פרידריך, דוכס וירטמברג

**פרידריך, דוכס וירטמברג** (בגרמנית: **Friedrich von Württemberg**; 1 ביוני 1961–9 במאי 2018), היה בנו של קרל, דוכס וירטמברג, והיה מיועד לרשת את ראשות בית וירטמברג לאחר מות אביו, אולם הוא נהרג לפני מות אביו.

## ביוגרפיה
פרידריך נולד בפרידריכסהאפן ב-1 ביוני 1961 לקרל, דוכס וירטמברג ולדיאן, נסיכת אורליאן, בתם של אנרי, רוזן פריז ואיזבל, נסיכת אורליאן-ברגנסה. בשנת 1975 מת סבו פיליפ אלברכט, דוכס וירטמברג, ואביו הפך לראש בית וירטמברג, ובעקבות כך עברה המשפחה לאלטסהאוזן. פרידריך למד בתיכון בזאולגאו, ולאחר מכן שירת בבונדסוור, שם הגיע לדרגת אוברסט.

בשנת 1992 הצטרף פרידריך לחברה המשפחתית שמנהלת כ-5,500 דונם של יער, 2,000 דונם של כרי דשא ושדות, 50 דונם של כרמים, כ-700 אתרים בגרמניה ומחוצה לה, יערות בקנדה ובאוסטריה, וכן השקעות רבות. כמו כן החברה מנהלת ומתחזקת 70 אתרים של בית וירטמברג.

פרידריך הוא חבר באוניברסיטת הוהנהיים, אוניברסיטת טיבינגן ויו"ר חבר הנאמנים של אוניברסיטת צפלין. בנוסף, הוא הפטרון של קרן התומכת בילדים החולים בסוכרת, וסגן יו"ר הדירקטוריון של בית החולים אולגה בשטוטגרט. כמו כן הוא חבר בחברה להיסטוריה ותרבות של שוואביה העילית, חבר האיגוד הלאומי של באדן-וירטמברג, וחבר בוועדת קברי המלחמה הגרמנית.

ב-9 במאי 2018 נהרג פרידריך בתאונת דרכים, בכביש בין אבנוויילר לפרונהאפן.

## משפחתו
ב-11 בנובמבר 1993 התחתן פרידריך עם מריה, נסיכת ויד, בתם של אולריך, נסיך ויד ואלקה פישר, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
* וילהלם, דוכס וירטמברג (נולד ב-1994)
* מארי אמלי, דוכסית וירטמברג (נולדה ב-1996)
* סופיה דורותיאה, דוכסית וירטמברג (נולדה ב-1997)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של וירטמברג 

## הערות שוליים

קטגוריה:בית וירטמברג
קטגוריה:דוכסי וירטמברג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1961
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2018
הדליקה הגדולה בבוקרשט

[ממוזער|שמאל|הדליקה הגדולה, ציור ב[צבע מים מאת מוסטקוף]]
ממוזער|שמאל|בעירת הכנסייה הקדוש גאורגה החדש
ממוזער|שמאל|חריטה של הדליקה הגדולה
**הדליקה הגדולה בבוקרשט** (ברומנית: **Marele incendiu din București** או **Focul cel Mare**) הייתה האסון הגדול ביותר שפגע אי פעם בבוקרשט, בירת רומניה ולפני כן בירת נסיכות ולאכיה ובמהלכו נשרף רבע מהשטח הבנוי של העיר.

הדליקה התחילה ביום 23 במרץ 1847, בחג הפסחא והתפשטה במהירות הודות לרוח שנשבה ולתגובה המאוחרת של התושבים. באותה תקופה לא היה קיים שירות מכבי אש קבוע ודליקות כובו בידי מתנדבים ותושבים הנוגעים בדבר. הסוחרים הניחו את מרכולתם במרכז הרחוב וזה הפריע לנחפזים לכבות את הדליקה ולהובלת המים.

הדליקה התחילה ממעשה שובבות של בן הקלוצ'ר, זינקה דרגנסקו, שירה כלפי עליית הגג, שם היה קש יבש שניצת מיד. האש התפשטה בגדה השמאלית של דמבוביצה, במזרח העיר, באזור המסחרי המבוסס, שם היו בתי עץ צפופים. האש שרפה 1,850 מבנים, כולל 1,142 בתי עסק, 686 בתים פרטיים, 10 בתי הארחה ו-12 כנסיות, בעיקר במגזרים "הצבע האדום" ו"הצבע השחור". 15 אנשים איבדו את חייהם בדליקה ורבים נכוו, 2,681 מתוך אוכלוסייה של כמאה אלף תושבים. נגרמו נזקים עצומים בחומר, שהוערכו ביותר ממאה מיליוני לאי.

## שיקום העיר
אחרי הדליקה, כשנודעו תוצאותיה, נרתמו רבים לתרום לשיקום העיר ועזרה לתושבים שאיבדו כל רכושם. גאורגה ביבסקו, שליט ולאכיה באותה תקופה, שעזר במו ידיו בכיבוי הדליקה, פתח את רשימת התורמים עם 6,000 מטבעות זהב. המיטרופליה והבישופויות תרמו 500,000 לאי, המנזרים תרמו 700,000 לאי, דרגטורים שונים וגם מעבר לגבול של אז, בנסיכות מולדובה אספו תרומות והעבירו אותן בידי וסילה אלכסנדרי לסיוע תושבי בוקרשט. גם החצרות האימפריאליים של האימפריה הרוסית, האימפריה העות'מאנית והאימפריה האוסטרו-הונגרית, שרצו לשמור על השפעתם בוולאכיה, שלחו תרומות גדולות. סוחרי המערב והבנקאים, שהיו קשורים למסחר הרומני, שלחו תרומות באמצעות הבנקאים סימון פון סינה, משפחת רוטשילד ואחרים.

סה"כ נאספו 3,123,295 לאי וחולקו לנפגעים 2,587,864 לאי. היו סופרים שתרמו תגמולים לספרם, התיאטרון תרם הכנסות של הצגה, יישובים אחרים תרמו מקופתם, התורמים היו רבים ומגוונים, תרמו סכומים גדולים וגם פעוטים. חלק מהכסף הופנה לבנייה מחדש של הכנסיות, שעלו באש וחלק אחר לפיצוי בעלי קרקע, שהולאמה בהזדמנות זו, כדי שהרחובות החדשים יהיו רחבים יותר ומתוכננים.

כתוצאה מהשריפה התאפשרה בנייה חדשה במרכז העיר, בנייה מאבן עם גגות פח. הסוחרים בנו לעצמם בתי אבן בני שתי קומות, בקומה הראשונה בית העסק ובקומה השנייה חדרי המגורים. התארגן גם שירות קבוע של מכבי אש.

## קישורים חיצוניים

* Un sfert din Capitală a ars în „Focul cel mare“ 
* 12 biserici au ars în Focul cel mare din 1847 
* Ard Bucureştii! 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוקרשט: היסטוריה
קטגוריה:אירופה: שרפות
קטגוריה:1847