open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פוסידון (כלי שיט תת-מימי)

**פוסידון**(ברוסית: "Посейдон", קוד דיווח נאט"ו: "Kanyon"), הוא כלי צלילה בלתי מאויש (כצב"ם) דמוי טורפדו שפותח על ידי רוסיה.

המשימה העיקרית של הכצב"ם היא לשאת ראשי נפץ גרעיניים לחופי אויב ולהבטיח נזק בלתי הפיך לערי החוף של המדינה על ידי יצירת אזורי ענק של זיהום רדיואקטיבי, צונאמי ותוצאות הרסניות אחרות של פיצוץ גרעיני רב עוצמה.

בתקשורת הרוסית נטען כי המערכת, שהיא למעשה מעין טורפדו גרעיני, פותחה במטרה לתקוף אזורי חוף בתרחיש של מלחמה גרעינית, ולחולל הרס אדיר בעזרת "צונאמי רדיואקטיבי".

בתקשורת הרוסית דווח כי אורכו 20 מטר, קוטרו 1.8 מטר והוא שוקל 100 טונות. הטיל נע כאמור בעזרת יחידת הנעה גרעינית. נשיא רוסיה ולדימיר פוטין טען שהכור הגרעיני שלו "קטן פי 100" מהכורים שמשמשים צוללות גרעיניות. בנוסף מעריכים שהטווח של הטיל מגיע לכ-10,000 ק"מ, ושהוא יכול לנוע במהירות של כ-185 קמ"ש. הם מעריכים גם כי הוא מסוגל לשאת ראש קרב גרעיני רב-עוצמה – בעוצמה של כ-2 מגה-טון.

באוקטובר 2025 הכריז נשיא רוסיה ולדימיר פוטין כי רוסיה ערכה ניסוי מוצלח במערכת הפוסידון, הוא לא ציין היכן בוצע הניסוי וזו הפעם הראשונה שבה הנשק שוגר מצוללת האם שלו ואז הפעיל את יחידת ההנעה שלו – כור גרעיני קטן. פוטין לא פירט כמה זמן נמשך הניסוי, וציין רק ש"פוסידון" ביצע טיסה שנמשכה "זמן מסוים".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמצעי לחימה רוסיים
קטגוריה:כלי שיט בלתי מאוישים
קטגוריה:נשק תרמו-גרעיני
קטגוריה:תוכנית הגרעין של רוסיה
רב אקצ'סי

**רָב אָקְצֶ'סִי** (בטורקית: **Rav akçesi**) היה מס אשר יהודי האימפריה העות'מאנית שילמו עבור החזקת רב ראשי בקהילותיהם.

במחצית השנייה של המאה ה-15, היה הרב משה קפשאלי מקורב לסולטאן מהמט השני ולאחר כיבוש קונסטנטינופול הכיר בו הסולטאן כנציג היהודים בממלכתו. תמורות הזכות לייצוג נפרד נדרשו בני הקהילה לשלם מס לסולטאן, אותו הבטיח קפשאלי לשלם. התיעוד הראשון לתשלום המס על ידי משה קפשאלי הוא מיולי 1480. ממועד זה הוחל בתשלום המס עבור החזקת רב ראשי בקהילות השונות והוא נגבה בדרך כלל באופן פרוגרסיבי. בתחילה היה שמו של המס ג'יזיה אי רב (בטורקית: Cizye-i Rav) - מס גולגולת מיוחד עבור רב, ובהמשך קיבל את שמו הנפוץ רב אקצ'סי.

מס זה שולם דרך כלל במזומנים, אך עם זאת תועדו גם מקרים בהם העבירו הקהילות שווי ערך בתוצרת חקלאית, ביגוד ומוצרים שונים, או רכשו מוצרים שונים עבור השלטון המקומי העות'מאני.
כך למשל, מתעודות עות'מאניות העוסקות בגביית מיסים עולה, כי ב-1655 יהודי מונסטיר רכשו ביגוד ופריטי לבוש עבור חיל היניצ'רים העות'מאני שחנה בעיר, כמס אקצ'סי. המיסוי על האוכלוסייה הלא-מוסלמית היה גבוה במידה רבה לעומת המיסוי על האוכלוסייה המוסלמית וזאת כחלק ממגמה כללית של איסלום שהובלה על ידי השער הנשגב. הרציונל היה שנטל המיסים הרב יוביל את התושבים הלא-מוסלמים להמרת דת.

לוואלי המקומי בכל איילט הייתה סמכות לבצע שינויים במיסוי, וכן להמליץ בפני השער הנשגב לפטור את הקהילה ממס בעיתות מצוקה.

## קישורים חיצוניים
* Ancient Jewish History: Taxation, באתר הספרייה היהודית הווירטואלית 

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: מיסים
קטגוריה:יהדות האימפריה העות'מאנית
סופי שול - הימים האחרונים

**סופי שול - הימים האחרונים** (בגרמנית: **Sophie Scholl – Die letzten Tage**) הוא סרט גרמני המתאר את תפיסתה, משפטה, והוצאתה להורג של סופי שול. הסרט מבוסס על ראיונות עם מקורבים לקבוצה ששרדו ועל פרוטוקולים שנותרו בארכיבים בגרמניה המזרחית. הסרט הוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-2005 והיה מועמד לפרס האוסקר כסרט הזר הטוב ביותר בשנת 2006.

## עלילה
בשנת 1943 סופי שול ואחיה הנס שול חולקים דירה במינכן. הם לומדים יחד באוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן וחברים שניהם בקבוצת מחתרת הקרויה "הוורד הלבן" אשר מתנגדת לשלטון הנאצי בצורות לא-אלימות. חברי הקבוצה מסיימים להדפיס את העלון השישי שלהם, אולם הם הדפיסו יותר עלונים משהם יכולים להפיץ באמצעות הדואר. הנס מציע לפזר את העלונים באוניברסיטה, וסופי מתנדבת לסייע לו. למחרת בבוקר, הם מתחבקים ואז הולכים אל האוניברסיטה. הם מפזרים את העלונים ליד חדרי ההרצאות. הנס מניח ערימת עלונים על המעקה, אולם סופי דוחפת אותם והם מתפזרים. בזמן שהיא עושה זאת, שרת באוניברסיטה רואה אותם וממהר להסגירם לגסטאפו. הם מובלים למעצר ונחקרים. סופי אמנם טוענת שהם רק דחפו את העלונים מהמעקה ולא כתבו אותם, ושהם נושאים מזוודה ריקה כיוון שהם מתכננים לבקר את הוריהם ורוצים לקחת עמם בגדים בחזור, אולם ראיות חדשות שמתקבצות מצביעות בבירור על כך שהם מתנגדי המשטר וכתבו את העלונים. חברם ושותפם לקשר כריסטוף פרובסט נעצר גם הוא. שלושתם עומדים למשפט בפני בית הדין העממי, וראש בית הדין, רולנד פרייזלר, דן אותם לעונש מוות. הוריהם של הנס וסופי מורשים לבקר אותם טרם ביצועו, ומביעים תמיכה במעשיהם. ראשיהם של שלושתם נערפים בגיליוטינה. הסרט מסתיים כאשר מטוסי חיל האוויר הבריטי מנחיתים אלפי עותקים מעלוני הוורד הלבן בשמי מינכן.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

*
קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטים גרמניים
קטגוריה:סרטי דרמה ביוגרפיים
יוהאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט

**יוהאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט** (בגרמנית: **Johann August von Anhalt-Zerbst**; 29 ביולי 1677 – 7 בנובמבר 1742), היה נסיך אנהלט-צרבסט בין השנים 1718–1742.

## ביוגרפיה
יוהאן אוגוסט נולד ב-29 ביולי 1677 בצרבסט שהשתייכה לנסיכות אנהלט-צרבסט, לקרל וילהלם, נסיך אנהלט-צרבסט, ולסופיה, דוכסית סקסוניה-וייסנפלס, בתם של אוגוסט, דוכס סקסוניה-וייסנפלס ומריה אנה ממקלנבורג-שוורין.

ב-25 במאי 1702 התחתן יוהאן אוגוסט עם פרדריקה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג, בתם של פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ומגדלנה זיבילה מסקסוניה-וייסנפלס, אולם לא היו לו ילדים ממנה. ב-8 באוקטובר 1715 התחתן יוהאן אוגוסט בשנית עם הדוויג פרדריקה מווירטמברג-ויילטינגן, בתם של פרידריך פרדינד, דוכס וירטמברג-ויילטינגן ואליזבת מווירטמברג-ממפלגארד, אך גם ממנה לא היו לו ילדים.

בשנת 1718 מת אביו קרל וילהלם, נסיך אנהלט-צרבסט, ויוהאן אוגוסט עלה לשלטון במקומו. יוהאן אוגוסט נחשב לשליט נדיב ונבון, ובשנות השלום של שלטונו התפתחה מאוד הנסיכות, ובמיוחד עיר הבירה צרבסט. בשנת 1722 הוא מינה את יוהאן פרידריך פאש למנהל המקהלה בצרבסט. ב-7 בנובמבר 1742 מת יוהאן אוגוסט בצרבסט ללא ילדים, ודודניו כריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-דורנבורג ויוהאן לודוויג השני, נסיך אנהלט-דורנבורג ירשו את הנסיכות.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכי אנהלט-צרבסט
קטגוריה:בית אסקניה
קטגוריה:ילידי 1677
קטגוריה:נפטרים ב-1742
רכס קרטר

**רכס קרטר** (באנגלית: **Carter Ridge**) הוא רכס הרים גבוה הממוקם בין קרחון קורל סי וקרחון אלדר, בהרי ויקטורי, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

אורכו של הרכס 20 קילומטרים.

## היסטוריה

הרכס מופה לראשונה על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד (שחקרה את האזור בין השנים 1957–1958) ועל ידי משלחת הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (שחקרה את האזור בין השנים 1960–1962).

שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא על שם הכימאי הרברט א. קרטר, חבר הקרן הלאומית למדע של ארצות הברית בין השנים 1964 - 1972, ויו"ר הקרן בין השנים 1970 - 1972.

## קישורים חיצוניים

* רכס קרטר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* רכס קרטר באתר מרכז המידע האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* רכס קרטר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* רכס קרטר - תצלום לוויין
* מחשבון מרחקים - המרחק מרכס קרטר לאתרים סמוכים

## הערות שוליים

קטגוריה:חוף בורכגרווינק
קרטר
קרטר
קטגוריה:ערכים עם קואורדינטות
כנוריתיים

**כנוריתיים** (שם מדעי: Rhinidae) היא משפחה של דגי סחוס שטוחים מסדרת הגיטרנאים. לבני משפחה זו גוף מוארך המזכיר בצורתו גיטרה או כינור. חוטמם מוארך ופיהם מצוי בתחתית גופם.

דגים אלה חיים במים רדודים סביב האזור האינדו-פסיפי ובמזרח האוקיינוס האטלנטי במי שוניות וחוליות. הם צדים דגים וחסרי חוליות ימיים קטנים. 

הגדול בבני המשפחה הוא כנורן לבן נקוד שאורכו מעל 3 מטר ומשקלו עד 220 קילוגרם.

## סוגים
*סוג ומין יחיד כִּנּוֹרִית כַּדַּת-רֹאשׁ (*Rhina ancylostoma*)
*סוג כינורן (*Rhynchobatus*)
**מין *Rhynchobatus australiae *
**מין *Rhynchobatus cooki*
**מין כנורן לבן נקוד (*Rhynchobatus djiddensis*)
**מין *Rhynchobatus immaculatus*
**מין כינורן לייביס (*Rhynchobatus laevis*)
**מין *Rhynchobatus luebberti*
**מין *Rhynchobatus palpebratus*
**מין *Rhynchobatus springeri *
*סוג ומין יחיד* Rhynchorhina mauritaniensis*

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1841
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהנס פטר מילר
מארק וסטון

**מארק וסטון** (באנגלית: **Mark Weston**;  30 במרץ 1905 - 29 בינואר 1978) היה אתלט בריטי אינטרסקס (בעל איברי מין נקביים וזכריים), שגודל כילדה. בשנות ה-20 כשהיה מוכר כאישה, היה אלוף בריטניה לנשים בהטלת כידון, בזריקת דיסקוס ובהדיפת כדור ברזל. וסטון זכה לכינוי "The Devonshire Wonder" בגלל הישגיו יוצאי הדופן.

באפריל ובמאי 1936 עבר שני ניתוחים להתאמה מגדרית, שינה את שמו הפרטי למארק, ופרש מספורט תחרותי.

## ביוגרפיה
וסטון נולד כאינטרסקס (בעל איברי מין נקביים וזכריים), שגודלה כילדה, בשם **מארי לואיז אדית' וסטון** (Mary Louise Edith Weston).

באליפות בריטניה שנערכה בשנת 1925 זכה וסטון במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשתי ידיים (3.63 ק"ג) בתוצאה של 17.69 מטר.

במשחקי העולם לנשים שנערכו בגטבורג, שוודיה באוגוסט 1926 סיים וסטון במקום שישי בהדיפת כדור ברזל בשתי ידיים (סיכום שתי תוצאות של הדיפת כדור ברזל, אחת ביד ימין והשנייה ביד שמאל) בתוצאה של 18.78 מטר.

באליפות בריטניה שנערכה בשנת 1928 זכה וסטון במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשתי ידיים (3.63 ק"ג) בתוצאה של 18.89 מטר ובשנת 1929 הוא זכה ב-3 מדליות זהב, בהדיפת כדור ברזל בשתי ידיים (3.63 ק"ג) בתוצאה של 19.04 מטר, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 30.50 מטר ובהטלת כידון בתוצאה של 25.91 מטר.

ביולי 1936 נישא וסטון לאלברט מתילדה בריי ונודלו להם 3 ילדים. הוא עבד כמעסה. בשנת 1942 אחיו הארי שבעברו היה מוכר כ"הילדה", סבל מדיכאון לאחר הניתוח להתאמה מגדרית ותלה את עצמו.

וסטון נפטר ב-1978.

## ראו גם
* טרנסג'נדריות ואינטרסקסואליות בספורט

## קישורים חיצוניים

* Vanessa Heggie, Testing sex and gender in sports; reinventing, reimagining and reconstructing histories, National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים בריטים
קטגוריה:מטילי כידון
קטגוריה:זורקי דיסקוס
קטגוריה:הודפי כדור ברזל
קטגוריה:ספורטאים להט"בים בריטים
קטגוריה:ספורטאים טרנסג'נדרים
קטגוריה:ספורטאים אינטרסקס
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1905
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1978
פסגת בוס

**פסגת בוס** (באנגלית: **Boss Peak**; מילולית: "פסגת הבליטה" או "פסגת בוס") היא הר מבודד, בצפון-מערב הרי ויקטורי בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.

גובהה של הפסגה 2,179 מטרים מעל פני הים.

הפסגה ממוקמת בקצהו של קרחון יוטלנד, ו-15 קילומטרים צפונית מזרחית לפסגת תומפסון.

## היסטוריה
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד (שנערך בין השנים 1963- 1964), בשל דמיון הפסגה לבליטת מגן וכן לזכר סר ארנסט שקלטון שכונה "הבוס".

## קישורים חיצוניים
* פסגת בוס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* פסגת בוס באתר מרכז המידע האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של פסגת בוס
* תחזית מזג אוויר עדכנית לפסגת בוס

## הערות שוליים

בוס
קטגוריה:חוף בורכגרווינק
סזאר סמפסון

[ממוזער|250px|סמפסון ב[אירוויזיון 2018]]
**סזאר סמפסון** (נולד ב-18 באוגוסט 1983) הוא זמר, פזמונאי ודוגמן אוסטרי. סמפסון נבחר לייצג את אוסטריה באירוויזיון 2018 עם השיר "Nobody But You" והגיע למקום השלישי בגמר עם 342 נקודות.

## ביוגרפיה וקריירה
### שנותיו המוקדמות
סמפסון נולד בלינץ, אוסטריה, ועבד במשך שנים בתור עובד סוציאלי. בתחום המוזיקה, הוא היה חלק מהיצרניות המוזיקליות "Symphonix International" ו-"Electric Church".

### בתחרות הזמר של האירוויזיון
סמפסון היה לזמר ליווי בשיריה של בולגריה בשנים 2016 ו-2017.

ב-5 בדצמבר 2017 הוכרז סמפסון כנציג אוסטריה לאירוויזיון 2018, בביצוע השיר "Nobody But You". השיר הולחן על ידי בוריס מילאנוב וסבסטיאן ארמן, שהיה מעורב בעיבוד כמה משיריה של בולגריה.

ב-8 במאי 2018 הופיע סמפסון בחצי הגמר הראשון של האירוויזיון. שירה של אוסטריה היה מספר 13 בסדר ההופעות. בתום הערב הוכרז כעולה הראשון מבין עשר המדינות שעלו לשלב הגמר שהתקיים ב־12 במאי 2018, שבו זכה במקום הראשון בהצבעות השופטים ובמקום השלישי בתחרות עצמה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים-יוצרים אוסטרים
קטגוריה:זמרים אוסטרים
קטגוריה:דוגמנים אוסטרים
קטגוריה:צמחונים אוסטרים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2018
קטגוריה:נציגי אוסטריה באירוויזיון
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1983
נסיכות אנהלט-צרבסט

**נסיכות אנהלט-צרבסט** (בגרמנית: **Fürstentum Anhalt-Zerbst**) הייתה נסיכות באימפריה הרומית הקדושה, אשר בשנת 1796 אוחדה עם נסיכות אנהלט-דסאו, לאחר היכחדות הקו הזכרי של שליטיה.

## היסטוריה
נסיכות אנהלט הוקמה בשנת 1218 על ידי היינריך הראשון, נסיך אנהלט, בנו של ברנהרד השלישי, דוכס סקסוניה, על שם טירת אנהלט, בית מושבה של בית אסקניה ליד הארצגרודה. לאחר מותו של היינריך בשנת 1252 חולקה הנסיכות בין בניו; היינריך השני, נסיך אנהלט-אשרזלבן, ברנהרד הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג וזיגפריד הראשון, נסיך אנהלט-צרבסט. בשנת 1382 מת יוהאן השני, נסיך אנהלט-צרבסט, ובשנת 1396 חולקה נחלתו בין בניו; זיגיסמונד הראשון, נסיך אנהלט-דסאו ואלברכט הרביעי, נסיך אנהלט-קתן. בשנת 1516 מת ארנסט הראשון, נסיך אנהלט-דסאו, ובשנת 1544 חולקה נחלתו בין בניו; יוהאן החמישי, נסיך אנהלט-צרבסט, גאורג השלישי, נסיך אנהלט-דסאו ויואכים הראשון, נסיך אנהלט-דסאו. בשנת 1561 מת יואכים הראשון, נסיך אנהלט-דסאו ללא יורשים, ואחיינו יואכים ארנסט, נסיך אנהלט איחד תחתיו את כל נחלות בית אסקניה. בשנת 1586 מת יואכים ארנסט, ובשנת 1603 חולקה נחלתו בין בניו; יוהאן גאורג הראשון, נסיך אנהלט-דסאו, כריסטיאן הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג, אוגוסט, נסיך אנהלט-פלצקאו, רודולף, נסיך אנהלט-צרבסט ולודוויג הראשון, נסיך אנהלט-קתן. בשנת 1621 מת רודולף, נסיך אנהלט-צרבסט, ובנו יוהאן השישי, נסיך אנהלט-צרבסט, אשר היה רק בן ארבעה חודשים ירש את נחלותיו ותאריו, אולם עד לבגרותו שלט דודו אוגוסט, נסיך אנהלט-פלצקאו כעוצר הנסיכות. יוהאן התחנך בעיקר על ידי אימו, ובעקבות אי היציבות הפוליטית שנגרמה בשל מלחמת שלושים השנים, למד יוהאן בתקופות שונות בצרבסט, קוזוויג, וויטנברג. בשנת 1633 הוא נשלח לחצר דודו אנטון גינטר, רוזן אולדנבורג על מנת להשלים את חינוכו. מיד לאחר שהוא הגיע לבגרות רשמית הוא תפס את השלטון בנסיכות, והפך את הדת הלותרנית לדת הרשמית בנסיכות. יוהאן הרחיב את שטחי הנסיכות באופן ניכר, על ידי רכישת שטחים שונים.

בשנת 1742 מת יוהאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט ללא ילדים, וכריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-דורנבורג ואחיו יוהאן לודוויג השני, נסיך אנהלט-דורנבורג ירשו את הנסיכות. בתחילה שלט יוהאן לודוויג בצרבסט, בעוד כריסטיאן אוגוסט נשאר בשטטין, אולם בשנת 1746 מת יוהאן לודוויג, וכריסטיאן אוגוסט נאלץ לעבור לצרבסט, שם התגורר עד מותו בשנת 1747, ולאחר מותו ירש אותו בנו פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט. בשנת 1793 מת פרידריך אוגוסט, ובשנת 1796 צורפו שטחי הנסיכות לנסיכות אנהלט-דסאו.

## שליטי אנהלט-צרבסט
### נסיכי אנהלט-צרבסט (1252–1396)
* זיגפריד הראשון (1252–1298)
* אלברכט הראשון (1298–1316)
* אלברכט השני (1316–1362)
* אלברכט השלישי (1359)
* ולדמאר הראשון (1316–1368)
* יוהאן השני (1362–1382)
* ולדמאר השני (1368–1371)
* ולדמאר השלישי (1382–1391)
* זיגיסמונד הראשון (1382–1396)
* אלברכט הרביעי (1382–1396)
הנסיכות חולקה בין דוכסות אנהלט-דסאו ודוכסות אנהלט-קתן בשנת 1396.

### נסיכי אנהלט-צרבסט (1544–1796)
* יוהאן החמישי (1544–1551)
* קרל הראשון (1551–1561)
* ברנהרד השביעי (1551–1570)
* יואכים ארנסט (1551–1586)
* רודולף (1603–1621)
* יוהאן השישי (1621–1667)
* קרל וילהלם (1667–1718)
* יוהאן אוגוסט (1718–1742)
* יוהאן לודוויג השני (1742–1746)
* כריסטיאן אוגוסט (1742–1747)
* פרידריך אוגוסט (1747–1793)
* סופיה אוגוסטה פרדריקה (1793–1796)
סופחה לדוכסות אנהלט-דסאו בשנת 1796.

## קישורים חיצוניים
* מפת אנהלט בשנת 1789

קטגוריה:מדינות האימפריה הרומית הקדושה
חדקן אטלנטי

**חדקן אטלנטי** (שם מדעי: *Acipenser oxyrinchus*) הוא מין של דג ממשפחת החדקניים החי במי האוקיינוס האטלנטי.

אורכו של דג גדול זה מגיע לאורך מרבי של  ומשקל של 350 ק"ג. הוא בעל קשקשים גרמיים לאורך גופו ובעל חוטם דמוי-חדק המשופע למעלה ותחתיו זוג בינים. צבעו כחלחל שחור עד חום-זית והצידיים והבטן לבנים. 

זהו דג שמצוי בקבוצות קטנות במי החופים של האוקיינוס האטלנטי סביב חופי אירופה ואמריקה הצפונית והוא מתרבה במי נהרות אליהם הוא עולה להשריץ. הצעירים חיים במים מתוקים או מים מליחים עד הבגרות.

החדקן האטלנטי נחשב לאחד ממיני הדגים הנדירים והקדומים ביותר בעולם. חדקן אטלנטי הוא מין בסכנת הכחדה שמצוי בקרקעית מים רדודים מול חופי אמריקה הצפונית – ממדינת פלורידה ועד קנדה. על פי ההערכות, מדובר במין שקיים לפחות 120 מיליון שנים, עוד מהתקופה שבה דינוזאורים התהלכו על כדור הארץ.

החדקן משתמש בחוטמו כדי למצוא על הקרקעית סרטנים, דגים קטנים ורכיכות ימיות.

## תת-מינים
* Acipenser oxyrinchus oxyrinchus
* Acipenser oxyrinchus desotoi

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1815
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סמואל ל. מיצ'יל
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חדקניים
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס האטלנטי
הוסו

**הוסו** (שם מדעי: *Huso*) הוא סוג של דגי גרם מסדרת החדקנאים בתוכו שני מינים. הם קרובים לסוג חדקן.

מיני הסוג הם הגדולים שבדגי המים המתוקים, והגדול שבהם הוא הבלוגה שאורכו מעל 7 מטרים ומשקלו 1.5 טון.

דגים אלה חיים בנהרות וימי אירואסיה מהים השחור ועד נהר אמור שברוסיה. הם בעלי חוטם הפונה מעלה וזיפים הפונים מטה ועל גופם קשקשים גרמיים לאורך הגוף. דגים אלה הם טורפים גדולים שיטרפו דגים קטנים יותר.

## מינים
* בלוגה (*Huso huso*)
* קלוגה (*Huso dauricus*)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1833
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון פרידריך פון ברנדט
קטגוריה:חדקניים
חדקן סיני

**חדקן סיני** (שם מדעי: *Acipenser sinensis*) הוא מין של דג ממשפחת החדקניים החי במימי סין, יפן וקוריאה אך הוא נכחד מרבים מאזורי חיותו.

זהו אחד הגדולים שבדגי הגרם והוא מגיע לאורך  ולמשקל 200–500 ק"ג. הוא בעל קשקשים גרמיים על גופו ובעל שלד סחוסי. הוא מרחרח עם חוטמו הגדול את הטרף. לצד החוטם ישנם 2 בינות. צבעו כחול-אפור כהה ומעט כסוף.

החדקן חי בנהרות של סין וכמו היאנגצה ונהר הפנינה ולעיתים יורדים לשפכי נהרות סביב החופים. הם נעים בשחייה סביב הקרקעית ומחפשים טרף קטן יותר. החדקנים הבוגרים טורפים כל יצור קטן מהם ואילו הצעירים ניזונים מחרקים וחסרי חוליות מימיים.

דגים אלה נפגעו מאוד מתעשייה, פגיעת סירות, רעשים וזיהום מים בנהר היאנגצה וכעת מצויים בסכנת הכחדה חמורה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1835
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:חדקניים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:סין: דגים
קטגוריה:יאנגצה
קלוגה (דג)

**קלוגה** (שם מדעי: *Huso dauricus*) הוא מין של דג ממשפחת החדקניים החי במימי נהר אמור.
## מאפיינים
דג זה הוא מהגדולים ביותר בדגי המים המתוקים. אורכו עולה על 5.6 מטרים ומשקלו מעל 1 טון. הוא קרובו של הבלוגה הגדול. צבעו ירוק-חום ועד שחור בחלק העליון והבטן צהובה-לבנה. הוא בעל חוטם הפונה מעלה וקשקשים גרמיים על גופו. הדג יכול לחיות יותר מ-20 שנה.

דג זה מצוי בנהר האמור, אך גם יורד לחופים ולשפכי הנהר. הצעירים חיים בנחלים רדודים, שם מצויים פחות טורפים. ככל שהם גדלים הם מגיעים לנהרות מרכזיים עמוקים יותר.

דגים אלה הם טורפים הניזונים ממגוון דגים החיים במי נהר אמור כמו סלמון. נשמעו סיפורים על קלוגות שטרפו אנשים אך טענות אלו מעולם לא אושרו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן גוטליב גאורגי
קטגוריה:חדקניים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:רוסיה: דגי מים מתוקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1775
יוהאן לודוויג השני, נסיך אנהלט-צרבסט

**יוהאן לודוויג השני, נסיך אנהלט-צרבסט** (בגרמנית: **Johann Ludwig II. Fürst von Anhalt-Zerbst**; 23 ביוני 1688 - 5 בנובמבר 1746), היה נסיך אנהלט-צרבסט בין השנים 1742–1746.

## ביוגרפיה
יוהאן לודוויג נולד ב-23 ביוני 1688 בדורנבורג, ליוהאן לודוויג הראשון, נסיך אנהלט-דורנבורג ולכריסטינה אלאונורה פון צויטש, בתם של גאורג וולראט פון צויטש וכריסטינה פון וייסנבאך.

בשנת 1704 מת אביו יוהאן לודוויג הראשון, נסיך אנהלט-דורנבורג, ויוהאן לודוויג ירש את נחלותיו יחד עם אחיו יוהאן אוגוסט (מת ב-1709), כריסטיאן לודוויג (מת ב-1710) ויוהאן פרידריך (מת ב-1742). בשנת 1742 מת דודנו יוהאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט ללא ילדים, ויוהאן לודוויג ירש גם את נסיכות אנהלט-צרבסט יחד עם אחיו כריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט. יוהאן לודוויג שלט בצרבסט, בעוד כריסטיאן אוגוסט נשאר בשטטין, אולם ב-5 בנובמבר 1746 מת יוהאן לודוויג בצרבסט, וכריסטיאן אוגוסט ירש לבדו את הנסיכות.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* יוהאן לודוויג השני, נסיך אנהלט-צרבסט 

קטגוריה:נסיכי אנהלט-צרבסט
קטגוריה:בית אסקניה
קטגוריה:ילידי 1688
קטגוריה:נפטרים ב-1746
אולג ילישב

**אולג ויאצ'סלאווביץ' ילישב** (ברוסית: **Олег Вячеславович Елышев**; נולד ב-30 במאי 1971) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדות החלוץ והקשר, וכיום מאמן את בקבוצת הנערים של מועדון הכדורגל לוקומוטיב מוסקבה.

## קריירה
ילישב החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת הנוער של המועדון הסובייטי בלטיקה קלינינגרד. כבר בגיל 16 הוא עלה להרכב הפותח של הקבוצה הבוגרת (אשר שיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה). לאחר שתי עונות עבר לקבוצת  פאקל וורונז'. בשנת 1992, ציידי הכישרונות של קבוצת הצמרת הרוסית דינמו מוסקבה הציעו לו לעבור לקבוצתם. ילישב אומנם עבר לדינמו, אך לא מצא את מקומו בקבוצה וכעבור כמה חודשים עבר לקבוצת טקסטילשצ'יק קמישין מליגת המשנה הרוסית. בשנת 1993 הוא שיחק עם הקבוצה בליגה העליונה ובסיום העונה נכלל בנבחרת הליגה.  בשנת 1994 הצטרף ילישב לקבוצת הפאר לוקומוטיב מוסקבה, במדיה שיחק שתי עונות וזכה בגביע הרוסי. בהמשך שיחק שנתיים בדרום קוריאה.  

בשנת 2000 הגיע לישראל וחתם בקבוצת הפועל חיפה. הוא שיחק במדי הפועל שתי עונות. בשנת 2002 שוחרר מן הקבוצה, לאחר שאחרונה נקלעה לקשיים כלכליים. ילישב שב לרוסיה. הוא חזר לשחק בקבוצת פאקל וורונז'. בשנת 2005 פרש ממשחק פעיל.

## תארים
* הגביע הרוסי: 1996
* הגביע הקוריאני: 1998
2000/1 גביע הטוטו (הפועל חיפה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני בלטיקה קלינינגרד
קטגוריה:כדורגלני סיאול
קטגוריה:כדורגלני פאקל וורונז'
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בקוריאה הדרומית
קטגוריה:ספורטאים רוסים בישראל
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1971
עין ירקעם

שמאל|ממוזער|250px|שיטפון בעין ירקעם, ינואר 2015
**עין ירקעם** הוא מעיין עונתי הנובע בחלק העליון של נחל חתירה, ממזרח למכתש הגדול. המעין נובע בעיקר בחורף. בעונה זאת, עולה מפלס מי התהום אל מעל גובה הקרקע ("תמילה"). לרוב מימיו מוצפים גם במי גשם ושיטפונות, וממלאים גב גדול לעומק של עד 5 מטרים. לקראת סוף הקיץ נשארים מים מעטים רק בחלקו התחתון של הגב וחלקו העליון מתייבש, אך מי התהום של המעיין נותרים יחסית גבוהים ובעלי החיים מהאזור מצליחים להגיע אליהם עם מעט חפירה בחול. המעיין מוקף בצמחייה רבה של, בעיקר, קנה ואשל.

בקיר הגדה הצפונית של הנחל חצובות מדרגות עתיקות שככל הנראה, שימשו להורדת גמלים לשתייה מהגב. בסמוך למעיין נמצא מצד ירקעם מהתקופה הביזנטית ששימש כנקודת אבטחה.

שביל ישראל עובר בעין ירקעם. למקום ניתן להגיע רגלית מחניון קטן הצמוד לכביש 206, ממנו ישנה ירידה בשביל המסומן בירוק לאורך כ-500 מטרים, עד למדרגות החצובות היורדות למעין. בהתאם להנחיות רשות הטבע והגנים, אסורה לינה באתר. זאת, על מנת לאפשר לחיות לפעול בו בשעות החשיכה. עם זאת, חניון לילה נמצא ממש בסמוך ליד הכביש.

## מבנה הנחל
בקירו הצפוני של הנחל יורדות מדרגות חצובות מן השביל שמעל למעוק עד לקרקעיתו. אלו הן מדרגות עתיקות, שנחצבו כדי שגמלים יוכלו להגיע אל נקודות הנביעה ואל הגב הגדול.

המפלים והמעוק בעין ירקעם התפתחו בנקודות המעבר של אפיק הנחל מתחום סל הקרטון והצור מגיל הסנון, אל גג שכבת הגיר הקשה מגיל הטורון. סדרת המפלים דמויי המרזב, שגובהם כ-10 מטרים, יצרה כאן בראש המעוק מעין אולם גבוה ועגול, דמוי טאבון.

במקום מעין קלחת סגורה של סלעים, שנוצרה כתוצאה משחיקת תשתית הגיר שבקרקעית הנחל על ידי מי שיטפונות. מהקלחת נמשך נקיק קצר ועמוק, שבקרקעיתו, מכתשת גדולה ועמוקה המחזיקה מי שיטפונות. מהסדקים שבקירות הקלחת נובעים מים, המזינים לאחר תקופות גשומות פלג מים לאורך הנקיק.

## קישורים חיצוניים

* עין ירקעם, באתר החברה להגנת הטבע
* עין ירקעם, באתר "טיולי - תיירות בארץ"
* 

## הערות שוליים

ירקעם
קטגוריה:שביל ישראל
יחסי ניו זילנד – פקיסטן

**יחסי ניו זילנד–פקיסטן** הם היחסים הדיפלומטיים שבין ניו זילנד לבין פקיסטן. היחסים בין שתי המדינות כוננו במאה ה-21. פקיסטן מיוצגת בניו זילנד בוולינגטון בעוד שניו זילנד מיוצגת בקוסוליית כבוד בקארצ'י.

ניו זילנד הייתה צד בהחלטת ראש ממשלת קליפורניה להחזיר את פקיסטן למועצת חבר המדינות לאחר החזרת הממשל האזרחי במאי 2008.

## היסטוריה
שר החוץ והמסחר בניו זילנד, פיל גוף, ביקר בפקיסטן בסוף שנת 2004.

בשנת 2005 ביקר נשיא פקיסטן פרובז מושראף את ראש הממשלה הלן קלארק בניו זילנד. במהלך שיחותיו עם מנהגי ניו זילנד, הציע מושארף לחזק את הקשרים בין שתי המדינות, בעיקר בתחומי החינוך, טכנולוגיה, תקשורת, מידע, חקלאות ומוצרי חלב.

ניו זילנד יצרה תוכנית להכשרת מוקשים בעיר קואטה בפקיסטן. באוקטובר 2005, בעקבות רעידת אדמה הרסנית, הודיעה שר הסיוע של מרילנד כי המדינה תכפיל את תרומת הסיוע במיליון וחצי דולר. הטלוויזיה הפקיסטנית שיבחה את ניו זילנד ואת תרומתה. כעשרה ארגונים לא ממשלתיים בניו זילנד קיבלו תרומות מהציבור לסיוע הקורבנות בפקיסטן. כמו כן, ראיי ג'וליאן (מנכ"ל המועצה לפיתוח בינלאומי) שיבח את ניו זילנד וציין כי "התגובה של ממשלת זילנד והציבור לטרגדיות של סוף השבוע בפקיסטן כבר מצוינות". בנובמבר 2005 דיווח הצלב האדום של ניו זילנד כי התרומות הגיעו לסך 620,000 דולר.

## סחורה
בשנת 2004, ייצאה ניו זילנד סחורה בשווי 24.4 מיליון דולר אל פקיסטן. עד שנת 2007 שווי הסחורה הגיע ל-85 מיליון דולר. פקיסטן ייצאה סחורה בשווי 67.7 מיליון דולר ניו זילנדי. רוב הייצוא של ניו זילנד מורכב ממשאבים כגון מוצרי חלב, מוצרי צמר ומוצרי בעלי חיים אחרים, בעוד שפקיסטן מייצאת בעיקר מוצרי הלבשה.

בשנת 1990 חתמו שתי הממשלות על הסכם סחר. כחלק מהסכם זה, שני הצדדים יצרכו לקיים את פגישת ה-JTC (ועדת המסחר הפדרלית של ניו זילנד). הפגישה הראשונה התקיימה במרץ 2002 שבה הועלו דיונים על מנת לשפר את השיתוף הכללי בין שתי המדינות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
כריסטוף לייטגב

**כריסטוף לייטגב** (בגרמנית: Christoph Leitgeb, נולד ב-14 באפריל 1985) הוא כדורגלן עבר אוסטרי ששיחק בעמדת הקשר ברד בול זלצבורג ובשטורם גראץ. לזכותו של לייטגב 41 הופעות במדי נבחרת אוסטריה בכדורגל.

## קריירת מועדונים

בתחילת הקריירה של לייטגב, שיחק בקבוצת שטורם גראץ, שבמדיה שיחק גם בקבוצת הנוער וגם בקבוצת החובבנים. בקבוצה הבוגרת שיחק שנתיים עד שעבר ליריבה, רד בול זלצבורג, בקיץ של שנת 2007 בעבור סכום ששוער בכ-1.7 מיליון אירו. בקיץ 2019 לאחר 12 שנה חזר לקבוצת נעוריו שטורם גראץ. בתום עונת 2019/20 פרש ממשחק פעיל. 

## קריירה בינלאומית

לייטגב ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים ב-23 ביוני 2006 במשחק ידידות נגד נבחרת קרואטיה. במסגרת יורו 2008 שותף לייטגב בשני משחקים מתוך שלושה.

## תארים
### קבוצתיים
;רד בול זלצבורג
* אליפות אוסטריה (6): 2008/09, 2009/10, 2011/12, 2013/14, 2014/15, 2015/16
* הגביע האוסטרי (4): 2011/12, 2013/14, 2014/15, 2015/16

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:כדורגלני שטורם גראץ
קטגוריה:כדורגלני רד בול זלצבורג
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:גראץ: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטריה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1985
פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט

**פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט** (בגרמנית: **Friedrich August, Fürst von Anhalt-Zerbst**; 8 באוגוסט 1734 - 3 במרץ 1793), היה נסיך אנהלט-צרבסט בין השנים 1747–1793, ואחיה של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה.

## ביוגרפיה
פרידריך אוגוסט נולד ב-8 באוגוסט 1734 בשטטין, לכריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט וליוהנה אליזבת, נסיכת הולשטיין-גוטורפ, בתם של כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין ואלברטינה פרדריקה, מרקיזת באדן-דורלאך. בשנת 1747 מת אביו כריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט, ופרידריך אוגוסט ירש את נחלותיו ותאריו, אולם בשל היותו קטין שלטה אמו כעוצרת עד לבגרותו. בשנת 1750 הוא הצטרף לצבא הקיסרי, ומונה לקצין ברגימנט הקירסירים ה-11. בשל תמיכתו במלחמת שבע השנים באוסטריה, הוא נאלץ לברוח מהנסיכות לאחר פלישה פרוסית, והוא עבר להתגורר בבזל.

ב-17 במאי 1753 התחתן פרידריך אוגוסט עם קרולינה, נסיכת הסן-קאסל, בתם של מקסימיליאן מהסן-קאסל ופרדריקה שרלוטה מהסן-דרמשטאדט, אך לא היו לו ילדים ממנה. ב-27 במאי 1764 התחתן פרידריך אוגוסט בשנית עם פרדריקה אוגוסטה סופיה מאנהלט-ברנבורג, בתם של ויקטור פרידריך, נסיך אנהלט-ברנבורג וסופיה אלברטינה פרדריקה מברנדנבורג-שוודט, אך גם ממנה לא היו לו ילדים.

במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית תמך פרידריך אוגוסט בממלכת בריטניה הגדולה, ואף קיבל תגמולים מהם על תמיכתו. בשנת 1776 הוא הכריז על סובלנות דתית ברחבי הנסיכות. בעקבות סכסוך הוא עזב את בזל, ועבר להתגורר בלוקסמבורג. ב-3 במרץ 1793 מת פרידריך אוגוסט, ומאחר שלא היו לו ילדים חולקו שטחי הנסיכות בין הנסיכויות האחרות של בית אסקניה.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נסיכי אנהלט-צרבסט
קטגוריה:בית אסקניה
קטגוריה:מלחמת שבע השנים: אישים
קטגוריה:ילידי 1734
קטגוריה:נפטרים ב-1793
הכל לטובה (שיר של סטטיק ובן-אל תבורי)

"**הכל לטובה**" הוא שיר שנכתב, הולחן ובוצע על ידי הצמד הישראלי סטטיק ובן-אל תבורי. השיר יצא לאור ב-22 באוקטובר 2017.

## ניתוח
השיר עוסק בנוסטלגיה ובגעגועים לילדות. בהשוואה לשירים קודמים של השניים, השיר "הכל לטובה" פחות קצבי. בנוסף, בשיר זה לא הוזכרו שמותיהם של סטטיק, בן-אל תבורי וג'ורדי (המפיק המוזיקלי) כבשירים אחרים שלהם.

## וידאו קליפ
בתחילת הווידאו קליפ מצולמים סטטיק ובן-אל באזור עתידני בסגנון הסרט מטריקס, כאשר הצבעים השולטים הם צבעים קודרים. בין לבין מופיעות תמונות ילדות שצולמו בטכניקת צילום המזכירה תמונות מן העבר. כמו בקליפים אחרים של סטטיק ובן-אל, גם בקליפ זה משתתף ג'ורדי.

את הקליפ ביים רומן בוצ'אצקי.

נכון לספטמבר 2025 לשיר יש למעלה מ-28 מיליון צפיות ביוטיוב. השיר הגיע למקום ה-26 במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ט.

## קישורים חיצוניים
* מילות השיר באתר שירונט
* "הכל לטובה": ג'ורדי מדבר על הלהיט החדש באתר רשת
* 
* 
* 
* 
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי סטטיק ובן-אל תבורי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סטטיק
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי סטטיק
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי רומן בוצ'אצקי
קטגוריה:שירים על אמהות
קטגוריה:שירים על תקווה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת Mobile1 Music
יחסי מצרים – ניו זילנד

**יחסי מצרים–ניו זילנד** הם היחסים הדיפלומטיים שבין מצרים לבין ניו זילנד.

## היסטוריה
ההיסטוריה המשותפת הקצרה של מצרים וניו זילנד התבטאה בכך ששתי המדינות היו חלק מהאימפריה הבריטית. הקשר הרשמי הראשון בין מצרים לניו זילנד היה במלחמת העולם הראשונה. כאשר באוקטובר 1914 נחתו כוחות משלחת של ניו זילנד במצרים וסייעו לכוחות הצבא להדוף מתקפה עות'מאנית על תעלת סואץ. לאחר המלחמה, בפברואר 1922, קיבלה מצרים את עצמאותה מבריטניה.

במהלך מלחמת העולם השנייה חזרו כוחות ניו זילנד למצרים על מנת להילחם בהסתננות ופלישת גרמנים ואיטלקים. מבצע זה נקרא "המערכה במדבר המערבי".

במאי 1941, ביקר ראש ממשלת ניו זילנד, פיטר פרייזר במצרים על מנת לבקר את הכוחות ואנשי המדינה. כוחות הצבא של ניו זילנד השתתפו בכמה קרבות במצרים, כולל הקרבות באל-עלמיין

ב-1974 נקבעו יחסים דיפלומטיים בין מצרים לניו זילנד וב-1974 פתחה מצרים שגרירות בוולינגטון, אך השגרירות נסגרה ב-1988. בנובמבר 2007, במהלך ביקור של ראש הממשלה, הלן קלארק במצרים, ניו זילנד פתחה שגרירות בקהיר.

ב-2010 בעקבות פתיחת השגרירות הניו זילדית בקהיר, נפתחה מחדש השגרירות המצרים בוולינגטון.
בינואר 2015, ביקר שר החוץ הניו זילנדי, מארי מקאלי במצרים ונפגש עם הנשיא עבד אל-פתאח א-סיסי.

## יחסים כלכליים
בשנת 2015, הסחר בין מצרים וניו זילנד הסתכם בסכום של כ-341 מיליון דולר. היצוא העיקרי של מצרים לניו זילנד כולל: כלי רכב, הלבשה, שטיחים ודשנים בעוד שהיצוא של ניו זילנד אל מצרים כולל: מוצרי חלב, ביצים, דבש, מוצרי אוכל ומוצרים מן החי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
גילרו

**גילרו** היא חברה ישראלית לייצור ושיווק ופלים, גביעי גלידה וקישוטי עוגה, שנוסדה בירושלים על ידי משפחת גלברד בשנת 1950, וכיום ממוקמת בבית שמש.

## היסטוריה ומייסדים
יוסף גלברד נולד בשנת 1918 בעיר צ'לדז בפולין, למשפחה שעסקה בתחום האפייה במשך דורות רבים. בצעירותו שרד את מחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ. לאחר מלחמת העולם השנייה ומשהולאם בית המאפה של משפחתו על ידי המשטר הקומוניסטי, ראה פוטנציאל השתקמות בגרמניה המעורערת והיגר למדינה. בגרמניה נחשף לראשונה לתעשיית הקפואים, במסגרת היכרותו עם יצרני ציוד רכב אשר פיתחו שיטה תעשייתית לייצור גלידה. גלברד רכש מספר מכונות ועלה לישראל, בה התאחד עם אחיו וגיסו, והשלושה החליטו להקים מפעל לייצור גביעי גלידה. שם המפעל נקבע להיות גילרו כשילוב השמות גלברד ורוזנמן והוא הוקם תחילה בשכונת רוממה בירושלים. המפעל עבד כבר בשנות החמישים תחת מדיניות הצנע שהונהגה בישראל, אז ייצר המפעל גביעי גלידה לשוק המקומי בלבד, באמצעות כמויות קצובות של קמח ושמן. בשנת 1973 הועבר המפעל לגבעת שאול. מייסדי המפעל הלכו לעולמם בתחילת שנות השמונים.

## המפעל כיום
בשנת 1988 הוקמה החברה מחדש בבית שמש תחת ניהולו של אבי גלברד המנהל אותה עד היום. במפעל 17 פסי ייצור לוופלים, גביעי גלידה, רולים ממולאים בקרם, וקישוטי עוגות שונים. בזכות אימוץ טכנולוגיות ופיתוח תהליכי אוטומציה, רצפת הייצור במפעל ממוחשבת וחומרי הגלם עוברים בה ללא מגע יד אדם. לאורך השנים המפעל התפתח וכיום גביעי הגלידה בייצורו משווקים בערוצים רבים בישראל ובעולם:
* לענקיות תעשיית הגלידה דוגמת נסטלה ויוניליבר.
* לגלידריות רשתיות ופרטיות ולנקודות מכירה של גלידות כמו אלה של רשת מקדונלד'ס.
* לצריכה ביתית, תחת מותג הבית "עלמה" או בעבור מותגים אחרים כמו אסם ושופרסל.
נוסף על ופלים קלאסיים, בגילרו מיוצרים גם ופלים מעלי ופל בלגי, פרי פיתוח של המפעל, המיועד לקהל המעדיפים דומיננטיות של הוופל.
תחום קישוטי העוגה במפעל התפתח גם הוא; בשנת 2006 חלה צמיחה משמעותית בפעילות גילרו כאשר החברה רכשה את עוגרפיקס, חברה שעוסקת בייצור ובשיווק בין-לאומי של דפים אכילים ודיו אכיל אשר מאפשרים הדפסה במדפסת רגילה. השילוב בין הפטנט של עוגרפיקס לבין טכנולוגיות הייצור של גילרו הוליד את המפעל הגדול בעולם לייצור דפים אכילים, ובו קו מוצרים ייחודיים המשווקים לרחבי העולם; דפי סוכר להדפסה במידות ובצורות שונות, מחסניות דיו אכיל, דפי שומן מיוחדים להדפסה על שוקולד, והדפסות אכילות של דמויות פופולריות, הנמכרות ברשתות השיווק ולאפייה ביתית.
בשנת 2016 רכשה גילרו גם את מפעל קישוטי העוגות ההולנדי Cake Art.
על רקע המודעות הגוברת להיבטים בריאותיים בצריכת המזון, והתפתחות העדפות שונות של צרכנים, מרבית מוצרי גילרו פותחו גם בגרסאות חדשות, וכיום לחברה מתכונים נטולי חלב או נטולי גלוטן, גרסאות ללא סוכר וכן מוצרים אורגניים.
מוצרי גילרו נושאים אישור כשרות בהשגחת בד"ץ העדה החרדית ירושלים, וכן אישורי GMP, ISO, ו-HACCP. המפעל חבר באיגוד יצרני המותגים הפרטיים הבינלאומי PLMA.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

2018 03
קטגוריה:תעשיית גלידות בישראל
הקיוסק הראשון של תל אביב

**הקיוסק הראשון של תל אביב** הוקם בשנת 1910 בצומת הרחובות שדרות רוטשילד והרצל, והיה פורץ-הדרך של העיר תל אביב, בדרכה מפרוור שקט למרכז הכלכלי של המדינה.

בתחילה סירב ועד העיר להקמת הקיוסק, משום שאחוזת בית הייתה אמורה להיות שכונה ללא בתי עסק, אך לבסוף בישיבת ועד תל אביב בא' בסיוון תר"ע אושרה פתיחת קיוסק קטן, בתנאי שמידותיו של המבנה יהיו 2 על 2 מטרים, שימכרו בו רק משקאות קלים, והוא ייסגר בשעה 11 בלילה. רק לאחר מכן התיר הוועד למכור במקום גם משקאות חריפים. זה היה הקיוסק הראשון והיחיד בתל אביב עד שנת 1920, עת הוקמו שני קיוסקים נוספים.

את הקיוסק בנה אדם בשם קסילוב, ותכנן אותו האדריכל יוסף ברסקי. הוא נבנה בצורת משושה, והיה עשוי מעץ. לידו הוקם הפנס הראשון בתל אביב. הקיוסק נבנה ליד ביתו של מייסד העיר תל אביב וראש העירייה הראשון, מאיר דיזנגוף.
בקיוסק הוגשו משקה גזוז, מיץ צוף וברד מתוק. הקיוסק שימש כמקום מפגש מרכזי, וכן כנקודת יציאה למפגשים רומנטיים.

בשנות ה-20 מכר קיסילוב את הקיוסק לסוחר בשם פוגל. פוגל נרצח בשנות ה-30, והזכויות להפעלת המקום נרכשו על ידי האחים שור. לאחר מותם של האחים חזרו זכויות ההפעלה לעיריית תל אביב.

בימי העלייה הרביעית נפתחו בתל אביב קיוסקים רבים, ועלייה זו אף כונתה "עליית הקיוסקים".

בשנת 1989 נהרס הקיוסק לגמרי. לאחר שיחזור שלו ובנייתו מחדש נפתח שוב בשנת 2004 ובו הוצג חלק מהתפריט הנוסטלגי של פעם.

## קישורים חיצוניים
* 
* הקיוסק הראשון באתר עיריית תל אביב-יפו.
* 

קטגוריה:תל אביב: היסטוריה
קטגוריה:חנויות
קטגוריה:שדרות רוטשילד
קטגוריה:רחוב הרצל (תל אביב)
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן יוסף ברסקי
חדקן האגם

**חדקן האגם** (שם מדעי: *Acipenser fulvescens*) הוא מין של דג ממשפחת החדקניים החי באמריקה הצפונית.
## מאפיינים
אורכו של חדקן זה עולה על  ומשקלו 108 ק"ג. צבעו ורדרד-חום והוא בעל קשקשים גרמיים לאורך צידיו וגבו. השלד שלו עשוי סחוס והוא בעל חוטם גדול הפונה כלפי מעלה.

החדקן שוחה בבדידות או בקבוצות קטנות בנהרות ואגמים כולל בנהר המיסיסיפי ובימות הגדולות וכן בנהרות קטנים יותר עד למיסיסיפי ואלבמה בדרום ארצות הברית. הוא שוחה לאורך הקרקעית ובולע חרקי מים, עלוקות ושאר תולעים. דגים נמצאים בתזונתו רק לעיתים רחוקות.

כמה חוקרים חושבים שחדקנים אלה הביאו לאגדה על האוגופוגו מאגם אוקנגן בקנדה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ימין|ממוזער|200px|חדקנים באגם

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1817
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
קטגוריה:חדקניים
קטגוריה:מגה-פאונה של אמריקה הצפונית
קטגוריה:דגי האגמים הגדולים
יחסי יפן – ניו זילנד

**יחסי יפן–ניו זילנד** הם היחסים שבין **[[יפן]]** לבין **[[ניו זילנד]]**. היחסים החלו לאחר מלחמת העולם השנייה. כיום, יפן היא שותפה מסחרית גדולה עם ניו זילנד.

## היסטוריה
בשנת 1985, יפן וניו זילנד חתמו על הסכם "אשרת עבודה וחופשה" שבו שתי המדינות מאפשרות למטיילים ולתיירים במדינות לעבוד על מנת לממן את הוצאות הנסיעה שלהם. ניו זילנד הייתה אחת מארבע המייסדות של תוכנית ההחלפה וההוראה של יפן, שהוקמה בשנת 1987 על ידי ממשלת יפן.

בשנת 2010, לאחר שהתרחשה רעידת האדמה בניו זילנד, סייעה יפן בשליחת כוחות צבא וציוד. שנה לאחר מכן, כאשר התרחשה רעידת האדמה והצונאמי בטוהוקו, ממשלת ניו זילנד תרמה כ2 מיליון דולר לצלב האדום היפני על מנת לתמוך ולסייע בציוד הצלה.

באוקטובר 2012, קומודור הצי המלכותי של ניו זילנד, ג'ון מרטין, ביקר את הצבא הימי של יפן ושיבח את פעולותיו.

כיום, הפורום העסקי הבינלאומי של ניו זילנד, שהוקם בשנת 2006, על ידי חברות הייצוא הגדולות בניו זילנד, הוא אחד מהגורמים העיקריים והמרכזיים להסכם הסחר החופשי עם יפן. כיום, יפן היא שותפה מסחרית גדולה עם ניו זילנד.

שתי המדינות אשררו את הסכם השותפות הכלכלית האזורית המקיפה שנכנס לתוקף בינואר 2022.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
מקיני

**מקיני** (באנגלית: **McKinney**) היא עיר בטקסס, ארצות הברית הממוקמת כ-51 ק"מ מצפון לדאלאס. זוהי העיר ה-19 בגודלה בטקסס וה-147 בארצות הברית. אוכלוסיית העיר בשנת 2026 הוערכה בכ-237,130 תושבים.

בשנת 2014 כתב העת Money דירג את מקיני כ"מקום הטוב ביותר למגורים באמריקה".

## היסטוריה
העיירה נוסדה בשנת 1848, וכשנה לאחר מכן נתרמו לה אדמות רבות מאחד מבעלי הקרקעות המקומיים. בשנה זו התגוררו בעיירה כ-35 תושבים. במשך 125 השנים הראשונות שלה, מקיני שימשה כמרכז המסחרי העיקרי של המחוז. מקיני שימשה מקור לחומרים חקלאיים רבים כגון קמח, כותנה, תירס וכו'. לאחר שנת 1880 נבנה בה גם בית אופרה. בשנת 1912 התגוררו כ-4,700 תושבים בעיר. בשנת 1953 התגוררו בעיר כ-10,000 תושבים, ופעלו בה כ-355 עסקים. מקיני המשיכה להיות מרכז מסחרי למוצרים חקלאיים עד סוף שנות ה-60.

## אקלים

## דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בעיר כ-195,300 תושבים. הגיל החציוני הוא 33. ההכנסה החציונית למשק בית בעיר היא 63,366 דולר. כ-4.9% מהמשפחות ו-8.5% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני. בתחילת המאה ה-21 מקיני התאפיינה באחוז צמיחה גבוה במיוחד, אחד מהגבוהים ביותר בארצות הברית.

ההרכב הגזעי של האוכלוסייה הוא 74.8% לבנים, 10.5% אפרו-אמריקאים, 0.7% אינדיאנים, 4.1% אסייתים, ו 3.2% דיווחו על שני גזעים או יותר.

המעסיקה המרכזית בעיר היא ריית'יאון.

## פוליטיקה וממשל
מועצת העיר מורכבת משבעה נציגים. שני חברי מועצה וראש העירייה נבחרים על ידי כלל תושבי העיר, בעוד שארבעת הנוספים נבחרים בארבעה מחוזות בחירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1848
נינה שנק פון שטאופנברג

ממוזער|קברם של קלאוס ונינה פון שטאופנברג
**אליזבת מגדלנה "נינה" פון שטאופנברג** (בגרמנית: **Elisabeth Magdalena "Nina" Schenk Gräfin von Stauffenberg**; 27 באוגוסט 1913 - 2 באפריל 2006) הייתה אשתו של קלאוס שנק פון שטאופנברג, שהיה דמות מפתח בקשר העשרים ביולי נגד המשטר הנאצי בגרמניה.

## ביוגרפיה
נינה נולדה ב-27 באוגוסט 1913 בקובנה שבאימפריה הרוסית, תחת השם אליזבת מגדלנה פון לרננפלט. אביה היה הפוליטיקאי והגנרל גוסטב פרייהר פון לרננפלט (1871-1944) ואמה הייתה אנה פריין פון שטאקלברג (1880-1945), אצילה גרמנית-בלטית. ב-1930 היא פגשה לראשונה את קלאוס שנק פון שטאופנברג במפגש של האריסטוקרטיה הגרמנית. במפגשים כגון אלו, היה שטאופנברג - הקצין הצעיר ויפה התואר בעל הגינונים האציליים, פופולרי מאוד. עם זאת, נינה העידה שבתחילה חשה רתיעה מפניו מכיוון שסברה שהוא יהיר. רק בהמשך פינתה הרתיעה את מקומה לאהבה. הם נישאו בדצמבר 1933 בקתדרלת במברג. קלאוס הופיע לחתונה לבוש במדי צבא וחבוש קסדה. הוא טען ש"להתחתן פירושו לשרת בתפקיד".

בעקבות נישואיה, קיבלה נינה את התואר "רוזנת שטאופנברג". נולדו להם חמישה ילדים: ברתולד מריה, היימראן, פרנץ-לודוויג, ולריה וקונסטנצה. אף על פי שמשפחתה של נינה הייתה לותרנית, הילדים גודלו כקתולים על פי דרישת משפחתו של קלאוס. קלאוס היה אב ובעל קפדן ובלתי מתפשר, ודרש מאשתו וילדיו סדר, דיוק ומשמעת. הוא לא התיר לנינה להשתתף בחייו, וכאשר הגיעו חבריו לבקרו ביקש ממנה לעזוב את הבית או להישאר בחדר השינה. עם זאת, הוא היה קשור ומסור מאוד למשפחתו, וחזר לבקר את נינה בכל הזדמנות שיכל.

קלאוס שיתף את נינה בדעותיו נגד המשטר הנאצי. לאחר שהוא נפצע במהלך המערכה בצפון אפריקה, היא הגיעה לבקר אותו בבית החולים. הוא אמר לה: "את יודעת, אני מרגיש שאני חייב לעשות משהו עכשיו, להציל את גרמניה." היא הייתה שותפה לכל תוכניותיו להפלת המשטר הנאצי, ותמכה בו לאורך כל הדרך. ב-20 ביולי 1944 יצא לדרכו קשר העשרים ביולי אשר קלאוס עמד בראשו. בעקבות כישלון הקשר, הוצא קלאוס להורג. אולם השלטון הנאצי לא אמר די בכך. היינריך הימלר הצהיר ש"משפחתו של הרוזן שטאופנברג תיעקר מהשורש". היא נלקחה לחקירה יחד עם הוריה, אולם העמידה פנים שהיא אינה יודעת דבר על מעשיו של בעלה: "העמדתי פנים כאילו אני עקרת בית קטנה וטיפשה, שמתעניינת רק בילדים, בחיתולים ובכביסה מלוכלכת". למרות זאת, וחרף העובדה שהיא הייתה בהריון עם בתה החמישית קונסטנצה, היא נלקחה למאסר במחנה הריכוז לנשים ראוונסבריק. נודע לה שגם אמה נכלאה באותו מחנה, אולם לא ניתן להן לראות זו את זו. ילדיה נלקחו ממנה וגודלו בבתי יתומים. הורו להם לשכוח את הוריהם וניתן להם שם המשפחה "מייסטר" (Meister).

ימים ספורים לפני סיום המלחמה היא שוחררה, ולאחר מסע קצר ברחבי גרמניה ההרוסה הצליחה לאסוף את כל ילדיה. בשל האנגלית המעולה שבפיה, היא סייעה למקומיים לתקשר עם הצבא האמריקני. היא נפטרה בבמברג ב-2 באפריל 2006 בגיל 92. ביוגרפיה מקיפה שלה התפרסמה על ידי בתה ב-2008.

## קישורים חיצוניים

* נינה שנק פון שטאופנברג בספרייה הלאומית הגרמנית 
* כתבה על מותה של שטאופנברג

## הערות שוליים

קטגוריה:מתנגדות גרמניות למשטר הנאצי
קטגוריה:אצולה גרמנית
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1913
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1913
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-2006
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2006
Deeper and Deeper

"**Deeper and Deeper**" (בעברית: "**עָמֹק יוֹתֵר וְיוֹתֵר**") הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, *[[Erotica]]*. השיר יצא לאור כסינגל השני מתוך האלבום ב-17 בנובמבר 1992, על ידי חברות התקליטים האחים וורנר, מאבריק רקורדס וסייר רקורדס.

השיר הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד הוט 100, והשישי במצעד הסינגלים הבריטי.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי מדונה עצמה, שפ פטיבון ואנתוני שימקין והופק על ידי השניים הראשונים. מבחינה מוזיקלית, השיר הוא שיר דאנס אשר משלב בתוכו גיטרות אקוסטיות וקסטנייטות, בשונה משאר שירי האלבום. "Deeper and Deeper" בוצע בשלושה מסיבובי ההופעות של מדונה, כולל "Rebel Heart Tour" שאירע בין 2015 ל-2016.

מבחינה לירית, השיר מדבר על תשוקה מינית אף על פי שיש כאלה שטוענים שהשיר מדבר על אדם הומוסקסואל שמתמודד עם נטיותיו המיניות.

## ביקורות
השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה שטענו כי מדובר באחד מהשירים החשובים ביותר שלה והחמיאו על אווירת המועדונים שבשיר ועל הרעננות שלו. גם רולינג סטון ביקרו בחיוב את השיר, ואף כינו אותו "שיר דיסקו טהור".

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ ל-"Deeper and Deeper" בוים על ידי בובי וודס ונעשה כמחווה לאמן אנדי וורהול ולבמאי האיטלקי לוקינו ויסקונטי ובו היא מגלמת דמות המבוססת על השחקנית והדוגמנית אידי סדג'וויק כמי שיוצאת למועדון לפגוש את החברים שלה ואת בן זוגה.

מדונה ביצעה את השיר בשלושת מסיבובי ההופעות שלה, ביניהם סיבוב ההופעות האחרון, "Rebel Heart Tour".

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מדונה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מדונה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שפ פטיבון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מדונה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי שפ פטיבון
קטגוריה:שירי להט"ב
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת מאבריק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סייר רקורדס
רכס בארקר

**רכס בארקר** (באנגלית: **Barker Range**) הוא רכס הרים שכיוונו צפון-מערב - דרום-מזרח, הממוקם בצידו הדרום-מערבי של רכס מילן, בהרי ויקטורי, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.

רכס זה כולל את נונאטאק ג'אטו, הר ואט והר מקארתי.

גובהו של הרכס 2,400 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
### מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד, והוא נקרא על שם ג'יימס בייקר, מפקד בבסיס סקוט בשנת 1972.

## קישורים חיצוניים

* רכס בארקר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* תצלום לוויין של רכס בארקר
* רכס בארקר באתר מרכז המידע האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* רכס בארקר באתר גאזט SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

בארקר
בארקר
בארקר
קטגוריה:ערכים עם קואורדינטות
יצחק הדרי

**יצחק הדרי** (1944 – אוגוסט 2023) היה פרופסור בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב. חתן פרס צלטנר למפעל חיים בתחום המשפט לשנת תשע"ח.

היה מבכירי עורכי הדין הישראלים בתחום המסים ובעל משרד עורכי דין המתמחה בדיני מיסים; נחשב למומחה בעל שם עולמי בתחום מיסוי מקרקעין.

## ביוגרפיה
הדרי נולד בישראל ב-1944. למד במסגרת העתודה האקדמית במסלול דו חוגי במשפטים (אותו סיים בהצטיינות) ובכלכלה, באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1966, עם תום לימודיו, החל לשרת כקצין בפרקליטות הצבאית. עם פרוץ מלחמת ששת הימים התנדב לשרת כקצין מבצעים בגדוד חי"ר. השתחרר משירות סדיר בשנת 1969 בדרגת סגן. בשירות המילואים שימש כראש ועדת הערעורים בנושאי מיסים ותביעות כספיות בשטחים. השתחרר משירות מילואים בדרגת רב-סרן.

בשנת 1970 השלים תואר שני במשפטים (בהצטיינות יתרה) באוניברסיטה העברית, בהנחייתו של פרופ' אהרן ברק. בשנת 1971 קיבל תואר שני וב-1972 קיבל תואר שלישי, שניהם במשפטים, מטעם אוניברסיטת מישיגן. את עבודת הדוקטורט כתב בנושא מיסוי חברות רב לאומיות.

לאחר סיום לימודיו, עבד במשך כשנה במשרד עורכי הדין Willkie Farr בניו יורק ושב לישראל מיד עם היוודע על פרוץ מלחמת יום הכיפורים, בה שירת כקצין מבצעים ביחידת תותחנים. עם שובו לישראל, הצטרף, כמרצה, לסגל הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. ב-1977 קודם לדרגת מרצה בכיר. ב-1982 מונה לפרופסור חבר וב-1998 מונה לפרופסור מן המניין. ב-2005 יצא לגמלאות מאוניברסיטת תל אביב, ועד לשנת 2015 לימד במכללת נתניה, אז עבר לשמש מרצה אורח במרכז הבינתחומי הרצליה.

כיהן כפרופסור וחוקר אורח בפקולטות למשפטים במספר אוניברסיטאות. בין השאר, באוניברסיטת אוקלהומה, אוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת ברקלי, אוניברסיטת נורת'ווסטרן ובאוניברסיטת סידני.

כיהן בתפקידים בכירים במגזר הציבורי. בין השאר, היה יועץ שר המשפטים וראש הצוות להכנת חוקי הרפורמה במיסוי הישיר ליישום המלצות ועדת בן שחר (פקודת מס הכנסה ומס שבח מקרקעין), יו"ר ועדת ערר לתובענות כספיות שהגישו תושבי השטחים המוחזקים (במסגרת שירות מילואים) ויו"ר ועדת המיסים של לשכת עורכי הדין.

תחום מומחיותו של הדרי היה דיני המיסים, ובכלל זה מיסוי מקרקעין, מיסוי חברות, מיסוי עסקים ועוד. נחשב כמומחה בעל שם עולמי לדיני מיסים, תחום אותו חקר ולימד. במסגרת מחקריו פרסם עשרות מאמרים וספרים. מאמריו וספריו צוטטו במעל ל-100 פסקי דין של בית המשפט העליון הישראלי (וכן ערכאות נמוכות יותר) ובפסקי דין של בית המשפט העליון של ארצות הברית (וכן ערכאות נמוכות יותר).

נפטר באוגוסט 2023. הותיר אחריו אישה, ארבעה ילדים ושבעה נכדים. הובא לקבורה בבית הקברות מנוחה נכונה כפר סבא.

## מספריו
* **מס שבח מקרקעין**, הוצאת יונתן, 1993
* **מיסוי מקרקעין ** (בהשתתפות ירדנה סרוסי), הוצאת יונתן, 2000
* **מיסוי מקרקעין ** (בהשתתפות טארק דיביני), ההוצאה לאור של לשכת עורכי הדין, 2012
* **	היבטים בפעילות חברות אחזקה בישראל** (יחד עם אלי גילבאי), 1999

## קישורים חיצוניים

* 
* יצחק הדרי, באתר של אוניברסיטת תל אביב 

* 
* 

**ממאמריו**
* מאמרי יצחק הדרי ב"גלובס"
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מנוחה נכונה כפר סבא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
טהאי נווין

**טהאי נווין** (ב: **Thái Nguyên**) היא העיר התשיעית בגודלה בווייטנאם, והיא ממוקמת בצפון המדינה, כ-60 ק"מ מהאנוי. טהאי נגויין ידועה בכל וייטנאם בשל התה שלה. תה זה מיוצא כיום לאלג'יריה, צרפת, איראן, עיראק, יפן, פקיסטן וטייוואן.
## היסטוריה
העיר נחשבה למקום אסטרטגי במיוחד בזמן מאבקה של וייטנאם לעצמאות מהאימפריה הקולוניאלית הצרפתית.

בשנת 1959 הוקמה בעיר תחנת הפלדה הראשונה בווייטנאם. באותה השנה התחלה להתפתח התעשייה המקומית באופן בולט. העיר נחשבה לאחד המרכזים החשובים של צפון וייטנאם עד לאיחוד המדינה בשנת 1975.

בעבר העיר הייתה מורכבת ממספר רבעים עירוניים וכפרים, אשר אוחדו לכדי עיר אחת ב-19 באוקטובר 1962.

בעיר מצויה אוניברסיטה אזורית בולטת אשר הוקמה בשנת 1994. באוניברסיטה ישנן שבע מכללות (חינוך, הנדסה וטכנולוגיה, חקלאות וייעור, כלכלה וטכניקות, כלכלה ומנהל עסקים, רפואה ובתי מרקחת, תקשורת וטכנולוגיה), וכן בית ספר לשפות זרות ובית ספר בינלאומי. מוסדות אחרים באוניברסיטה הם בית ספר להוראה, הוצאה לאור, שלושה מכוני מחקר, מרכז לחינוך לביטחון לאומי, מרכז לשיתוף פעולה בינלאומי, מרכז לפיתוח משאבי אנוש ומרכז ללימודי שפה זרה.
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:וייטנאם: ערים
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של אסיה
טורקמנאבאט

**טורקמנאבאט** (בטורקמנית: **Түркменабат**/**Türkmenabat**; ברוסית: **Туркменабад** - **טורקמנאבאד**; בעבר נקראה **צ'רג'ואו** (בטורקמנית: **Çärjew**; ברוסית: **Чарджоу** - **צ'רדז'ואו**)) היא עיר במזרח טורקמניסטן ובירת מחוז לבאפ. העיר שוכנת במרכז המחוז על גדות נהר האמו דריה כ-470 ק"מ צפון-מזרחית לבירה אשגבאט ובסמוך לגבול עם אוזבקיסטן.

ההיסטוריה המקומית מתוארכת ליותר מ-2,000 שנים. העיר המודרנית נוסדה בשנת 1886, כאשר קוזאקים רוסים התיישבו במה שכיום הוא מזרחה של טורקמנאבאט. בשנים שלאחר מכן עברה בסביבת העיר המסילה הטרנס-כספית. היותה של טורקמנאבאט צומת רכבות ומקום עם פריון גבוה, הפכו את העיר למרכז הסחר המרכזי למוצרים חקלאיים באזור הצפון-מזרחי של המדינה. בעיר יש תעשיית עיבוד מזון, טקסטיל (עיבוד כותנה ומשי) ומפעלים רבים. העיר הייתה מרכז תעשייתי חשוב בזמן השלטון הסובייטי, אך רבים מהמפעלים עברו לאשגבאט מאז עצמאותה של טורקמניסטן.

## דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022, התגוררו בעיר 230,861 בני אדם, מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודלה בטורקמניסטן. טורקמנאבאט ייחודית משאר המדינה בקיומו של ניב מקומי מיוחד של הטורקמנית. ניב זה הוא הכלאה של השפה הטורקמנית והאוזבקית, אשר השפיעו רבות על התרבות והמנהגים של האזור. ניב זה מדובר בעיקר בטורקמנאבאט ובנפות הצפוניות של מחוז לבאפ.

בעיר הייתה קהילה יהודית עם בית כנסת ו-2 בתי עלמין. בבית העלמין הוותיק קבור רבי שמואל שניאורסון (ניקולייב).

## גלריית תמונות

Turkmenabat Airport.jpg|
Новостройки Туркменабада по улице "Bitarap Türkmenistan".jpg|מבנים חדשים לאורך שדרת "טורקמניסטן הנייטרלית" בעיר
Вокзал Туркменабада.jpg|תחנת הרכבת בעיר
Мтс.jpg|משרד MTC בעיר
Lebap welaýatynyň Ruhyýet köşgi.jpg|הארמון הרוחני של מחוז לבאפ


## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טורקמניסטן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16