open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רגל האסורה במקומה אוסרת שלא במקומה

**רגל האסורה במקומה – אוסרת שלא במקומה** הוא כלל הלכתי בהלכות עירובין. לפי הכלל, אם יש רשות היחיד פנימית ורשות היחיד חיצונית בשבת, לדוגמה חצר משותפת פנימית לפנים מחצר משותפת חיצונית, ודיירי החצר הפנימית אסורים בטלטול חפצים מבתיהם לחצר הפנימית מסיבות שונות (כגון שלא עירבו עירוב חצרות) – הרי הם אוסרים את טלטול החפצים גם על דיירי החצר החיצונה, היינו שהם אוסרים על דיירי החצר החיצונה את טלטול החפצים מבתיהם לחצר החיצונה, אף שדיירי החצר החיצונה עירבו עירוב חצרות, וזאת מכוח זכות המעבר ("דריסת הרגל") שיש לדיירי החצר הפנימית בחצר החיצונה. הדרך היחידה להתיר את טלטול החפצים בחצר החיצונה במקרה כזה היא באמצעות ביטול רשות, היינו שבני החצר הפנימית יבטלו ויסתלקו מזכות המעבר שיש להם בחצר החיצונה.

כלל זה נאמר רק במקום שבו היציאה היחידה מרשות היחיד הפנימית למבוי או לרשות הרבים היא דרך רשות היחיד החיצונה. אם יש דרך יציאה נוספת – אין אומרים כלל זה.

## עירבו החצר החיצונית והפנימית בפני עצמן
ניתן לערב עירוב חצרות נפרד לכל אחת מהחצרות, ובכל אחת מהחצרות תהיה מותרת הוצאת חפצים מבתי המגורים לחצר המשותפת שלה. אולם הוצאת חפצים מהבתים לחצר השנייה - תהיה אסורה, כל זמן שלא השתתפו שתי החצרות בעירוב אחד.

במקרה זה אין דיירי החצר הפנימית פוגמים בעירוב החצרות של החצר החיצונה, היות שאז אומרים את הכלל ההפוך: **רגל המותרת במקומה – אינה אוסרת שלא במקומה**, דהיינו: היות שדיירי החצר הפנימית מותרים בטלטול חפצים בחצרם הפנימית – אין הם אוסרים את הטלטול על החצר החיצונה, אף שיש להם זכות מעבר בחצר, ושתי החצרות לא נשתתפו בעירוב אחד לשתיהן.

בצורה דומה, אם בחצר הפנימית גר אדם בודד, או מספר אנשים שאינם צריכים לתקן עירוב חצרות מסיבות שונות (כגון שכולם אוכלים במקום אחד) – אין הם אוסרים את הטלטול על החצר החיצונה אף כשלא עירבו, היות שהם נחשבים "רגל המותרת במקומה", שאינה אוסרת מקומות אחרים בגלל זכות המעבר שיש לה בהם.

## עירבה פנימית ולא חיצונית

אם החצר הפנימית עירבה לעצמה והחצר החיצונה לא עירבה כלל - אין בני החיצונה פוגמים בעירוב החצרות של החצר הפנימית, היות שאין להם זכות מעבר ודריסת רגל בחצר הפנימית.

## חצרות עם כמה פתחים
חצרות שלכל אחת מהן פתח למבוי או לרשות הרבים ופתח נוסף לחצר אחרת - יכולות לערב אחת עם השנייה על מנת להתיר את טלטול החפצים ביניהם, ואינם אוסרות את הטלטול זו על זו אם לא עירבו, היות שלכל אחת מהם פתח חיצוני נפרד.

## הערות שוליים

קטגוריה:הלכות עירובין
קטגוריה:כללים ועקרונות בהלכות שבת
HSG וצלר

**HSG וצלר** היא קבוצת כדוריד מהעיר וצלר שבגרמניה ומשחקת בליגה הגרמנית בכדוריד. הקבוצה הוקמה ב-1992 ומגרשה הביתי שלה הוא ריטאל ארנה ומדי הקבוצה הם בצבע ירוק ולבן.

בשנת 1997 שברה שיא כשהעפילה לגמר גביע המדינה הגרמני, שם הפסידה 28:23 ללמגו. ארבע שנים אחר כך שחזרה את ההישג. הפעם בגמר הפסידה 26:22 לשווארטאו.

בקבוצה משחק מאז עונת 2007/08 הישראלי אבישי סמולר, שהגיע אליה היישר מהפועל ראשון לציון. הוא שיחק מספר עונות עד שעזב ללאמגו.

בעונת 2008/09 הצטרף לקבוצה גם הישראלי חן פומרנץ שבא מקבוצתו בשווייץ. פומרנץ עזב לאחר עונה בלבד.

## תארים
*הגביע הגרמני
**סגנית 2 (1997, 2001)

*גבע המחזיקות של אירופה
**סגנית 1 (1998)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדוריד גרמניות
קטגוריה:הסן: מועדוני ספורט
וולט רוסטו

**וולט ויטמן רוֹסטוֹ** (באנגלית: **Walt Whitman Rostow**, ידוע גם כ**וולט רוסטו** או **וו.וו. רוסטו**; 7 באוקטובר 1916 – 13 בפברואר 2003) היה כלכלן ותאורטיקן פוליטי יהודי-אמריקאי אשר שימש כיועץ לביטחון לאומי ה-7 של ארצות הברית, והיהודי הראשון בתפקיד זה, תחת הנשיא לינדון ג'ונסון, בין השנים 1966–1969.

## קורות חיים
רוסטו סיים תואר ראשון באוניברסיטת ייל בגיל 19, זכה למלגת רודז ללימודים בבייליול קולג' באוניברסיטת אוקספורד והשלים את הדוקטורט שלו בגיל 24. לאחר סיום לימודיו החל ללמד באוניברסיטת קולומביה. בזמן מלחמת העולם השנייה שירת כעוזר במשרד לשירותים אסטרטגיים של ארצות הברית (OSS) ובין השאר עסק בבחירת המטרות שהופצצו על ידי הכוחות האמריקאיים. על שירותו זכה באות לגיון ההצטיינות ב-1945. לאחר המלחמה עבר ללמד באוניברסיטת קיימברידג' וכיהן כחבר סגל במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בין 1950 ל-1961.

רוסטו החל את דרכו בממשל ג'ון פ. קנדי, כסגן היועץ לביטחון לאומי, הראשון במניין, ב-1961, ועבר באותה שנה לכהן כיועץ למשרד החוץ וראש אגף תכנון המדיניות במשרד זה. ב-1964 מינה אותו לינדון ג'ונסון כחבר ועדת CIAP וב-1966 מונה ל"עוזר מיוחד לנשיא לענייני ביטחון לאומי" (למה שקרוי היום כ-"יועץ לביטחון לאומי").

רוסטו בלט בתפקידו בעיצוב המדיניות האמריקאית בדרום-מזרח אסיה במהלך שנות ה-60, כמתנגד חריף לקומוניזם וכמעריץ מושבע של היעילות הקפיטליסטית והקפיטליזם בכללותו.

לאורך שירותו בממשלי קנדי וג'ונסון בנושא ביטחון לאומי, תמך במעורבות האמריקנית במלחמת וייטנאם. לימים, הפך למרצה בבית ספר למדיניות ציבורית ע"ש לינדון ג'ונסון, באוניברסיטת טקסס באוסטין, יחד עם אשתו, אלספת' רוסטו, שמונתה מאוחר יותר גם לדיקן בית הספר.

רוסטו חיבר למעלה מ-30 ספרים, בכתביו כתב נמרצות לטובת כלכלה חופשית, במיוחד בנוגע למדינות מתפתחות. הוא נודע בכך במיוחד על כתיבת ספרו: "שלבי ההתפתחות הכלכלית: גילוי דעת בלתי קומוניסטי" (1960), אשר הפך לקלאסיקה בכמה תחומי מחקר של מדעי החברה.

ב-1969 העניק לו הנשיא לינדון ג'ונסון את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד האזרחי הגבוה ביותר בארצות הברית.

אחיו הבוגר, יוג'ין רוסטו, גם כיהן בכמה תפקידים בכירים בממשל הנוגעים למדיניות חוץ.

## קישורים חיצוניים

* וולט רוסטו באתר מדליית החירות הנשיאותית
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:היועצים לביטחון לאומי של ארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:יהודים מעוטרי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:מחברי ספרי עיון יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:זוכי מלגת רודס
קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:היסטוריונים כלכליים
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:אנשי המשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS)
קטגוריה:יהודים פקידי ממשל בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1916
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2003
קליטריס פרייס

**קליטריס פרייס** (שם מדעי: *Callitris preissii* ו-*Callitris gracilis* שם משותף: **Rottnest Island pine**) הוא זן של עץ ממשפחת הברושיים, ותפוצתו באוסטרליה. צמח זה תואר ב-1845.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1845
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך אנטון וילהלם מיקל
קטגוריה:ברושיים
קטגוריה:אוסטרליה: עצים
פארק דה פראנס

**פּארק דה פְּרַאנְס** (בצרפתית: **Parc des Princes**; בתרגום חופשי "גן הנסיכים") הוא האצטדיון הביתי של קבוצת הכדורגל פריז סן-ז'רמן והוא ממוקם ברובע ה-16 על הגדה הימנית של הסן בדרום-מערב פריז.  כמו כן, עד הקמת אצטדיון סטאד דה פראנס לפני מונדיאל 1998 שנערך בצרפת, האצטדיון היה גם אצטדיון הבית של נבחרת צרפת בכדורגל ונבחרת צרפת ברוגבי.

האצטדיון השתתף באירוח משחקי מונדיאל 1938, מונדיאל 1998, יורו 1960, יורו 1984 ויורו 2016.

האצטדיון אירח שלוש פעמים את גמר גביע אירופה לאלופות (1956, 1975 ו-1981), פעמיים את גמר גביע אירופה למחזיקות גביע (1978 ו-1995) ופעם אחת את גמר גביע אופ"א (1998). לאחר שיפוץ האצטדיון ב-2015, התארחו בו מספר משחקי כדורגל במסגרת תחרויות יורו 2016. האצטדיון צפוי לארח משחקים, ביניהם הגמר, במסגרת טורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).

## טורנירים חשובים שנערכו באצטדיון
### [[מונדיאל 1938|גביע העולם בכדורגל 1938]]

### [[גביע העולם בליגת הרוגבי|גביע העולם בליגת הרוגבי 1954]]

### [[יורו 1960|גביע אירופה לאומות בכדורגל 1960]]

### [[גביע העולם בליגת הרוגבי|גביע העולם בליגת הרוגבי 1972]]

### [[יורו 1984|אליפות אירופה בכדורגל 1984]]

### [[גביע העולם ברוגבי|גביע העולם ברוגבי 1991]]

### [[מונדיאל 1998|גביע העולם בכדורגל 1998]]

### [[גביע העולם ברוגבי|גביע העולם ברוגבי 2007]]

### [[יורו 2016|אליפות אירופה בכדורגל 2016]]

### [[גביע העולם בכדורגל נשים 2019]]

## קישורים חיצוניים

* 
* פארק דה פראנס באתר The Stadium Guide
* פארק דה פראנס באתר World Stadiums

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר פריז
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בצרפת
קטגוריה:פריז: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:הרובע השישה-עשר של פריז
קטגוריה:פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:פריז: כדורגל
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 1998
קטגוריה:אצטדיוני גביע העולם בכדורגל נשים 2019
טמפל

**טמפל** (לטינית: **Templum**) הוא מִקְדָשׁ. משמש בלועזית גם ככינוי לבית כנסת, בעיקר עבור בתי כנסת שאינם אורתודוקסיים.

קטגוריה:שמות משפחה
ג'ימי לוג'י

**ג'יימס טוליס "ג'ימי" לוג'י** (באנגלית: **James Tullis "Jimmy" Logie**; 23 בנובמבר 1919 - 30 באפריל 1984) היה כדורגלן סקוטי.

## ביוגרפיה
לוג'י נולד וגדל באדינבורו, ושיחק לראשונה בקבוצת הנערים לוצ'וק וולפר., לפני שהוחתם על ידי ארסנל ביוני 1939. זמן קצר לאחר מכן פרצה מלחמת העולם השנייה, ולוג'י נקרא לשרת בצי המלכותי. הוא שירת בצי לאורך כל המלחמה, וכשמפקדיו אפשרו לו הוא ערך הופעות אורח במועדונים סנט ברנארדס, דאנפרמלין אתלטיק וגרימסבי טאון.

לאחר שחרורו מהצבא הוא הצטרף מחדש לארסנל, וערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במשחק נגד וולבס שנערך ב-31 באוגוסט 1946. לוג'י היה שחקן מוכשר ויצירתי (מספר פעמים הוא הושווה לאלכס ג'יימס ששיחק בארסנל בשנות ה-30), ובמשך שמונה העונות הבאות הוא שיחק באופן קבוע בעמדת החלוץ של ארסנל. הוא נטל חלק בכל ההצלחות של ארסנל בתקופה המיידית שלאחר המלחמה; המועדון זכה בשתי אליפויות (1947/1948 ו-1952/1953) ופעם אחת בגביע ה-FA (1949/1950), כאשר לוג'י מבקיע לוג'י את שני השערים של ארסנל בניצחון 2 - 0 על ליברפול במשחק גמר הגביע. לקראת סוף הקריירה שלו בארסנל הוא היה המחליף של ג'ו מרסר בתפקיד הקפטן.

למרות הצלחתו בארסנל הוא הופיע פעם אחת בלבד במדי נבחרת אנגליה, במשחק נגד נבחרת צפון אירלנד שנערך ב-5 בנובמבר 1952. בסך הכול הוא השתתף ב-328 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 76 שערים. הוא עזב את ארסנל בפברואר 1955, והצטרף כמאמן-שחקן למועדון גרייבסנד אנד נורת'פליט שלא שיחק בליגה כלשהי, ועזב אותו ב-1960.

לאחר פרישתו הוא נקלע לתקופה קשה; כדורגל לא היה מקצוע יוקרתי ומכניס, ולוג'י סבל מהתמכרות להימורים. בסופו של דבר הוא החל לעבוד בדוכני עיתונים בכיכר פיקדילי.

## לקריאה נוספת

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:אדינבורו: כדורגלנים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1919
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1984
קאוואס

[שמאל|ממוזער|200px|קאוואסים ברחבת [כנסיית הקבר]]
[שמאל|ממוזער|200px|[הרברט סמואל ולפניו שני קאוואסים, 1923]]
[שמאל|ממוזער|200px|ארבעה קאוואסים של ארבעה קונסולים בקבלת פנים ליום הולדתו של מלך [בלגיה בבית הקונסול הבלגי בירושלים, 1941]]
**קאוואס** (בערבית: **قواس**; בטורקית: **kavas**; מילולית: קַשָּׁת, יורה בקשת) הוא שומר ראש טקסי לאישיות רמת מעלה באזורי השליטה של האימפריה העות'מאנית.

הקאוואס מונה על ידי השלטון עבור קונסולים של מדינות זרות ששירתו בתחומי האימפריה, מנהיגי דת (כולל החכם באשי, הרב הראשי של יהודי האימפריה) ופקידים רמי מעלה. במקורו היסטורי היה תפקידו של הקאוואס תפקיד צבאי ממשי, והוא נועד לעקוף את האיסור שחל על לא-מוסלמים לשאת נשק במדינה המוסלמית. לימים איבד תפקיד הקאוואס את מאפייניו הצבאיים והפך לסדרן ולסמל מעמד. אנשי מעלה נוצרים שכרו קאוואסים ממשפחות מוסלמיות מכובדות, דבר שהאציל עליהם ממכובדותן של אותן משפחות ומנע התנכלות ברחובות. התופעה של קונסול או איש דת בכיר מלווה בקאוואס נמשכה בארץ ישראל גם לאחר תום השלטון העות'מאני. בימי המנדט הבריטי נלוו קאוואסים לקונסולים באירועים טקסיים, וקאוואסים מלווים אנשי דת בכירים בירושלים עד היום.

לבוש הקאוואס היה צבעוני, בדגמים שונים, אך לראשו חבש תמיד תרבוש ובידו החזיק מקל. לרוב היה הקאוואס הולך לפני האישיות ברחוב ומכה בקרקע במטה גדול כדי להודיע על בואה. בשעת כינוסים מדיניים או דתיים היו הקאוואסים ממתינים מחוץ למבנה בו התקיים הכינוס. תופעה זו ניתן לראות עד היום, כאשר קאוואסים טקסיים מלווים את ראשי העדות הנוצריות בירושלים וממתינים להם ברחבה שלפני כנסיית הקבר. בירושלים לבושים הקאוואסים של העדה הקתולית והסורית בבגדים טקסיים מפוארים ונושאים חרב. לבני העדה הסורית יש גם קאוואס הלבוש במדים לבנים ובידו שוט במקום מטה קאוואסים. הקאוואסים של העדות היוונית-אורתודוקסית, הארמנית והקופטית לבושים בחליפה כחולה כהה וחובשים תרבוש. בשנת 1841 הוכר המיעוט היהודי בארץ ישראל כמילט ובראשו הועמד הראשון לציון חיים אברהם גאגין, שזכה בבגדים רשמיים (בגדי הראשון לציון עד היום) וזוג קאוואסים. בין הקאוואסים של הראשון לציון היו גם יהודים ואלו היו היהודים היחידים שהותר להם לשאת חרב.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:מקצועות עבר
רג' לואיס

**רג'ינלד (רג') לואיס** (באנגלית: **Reginald "Reg" Lewis**; 7 במרץ 1920–1997) היה כדורגלן אנגלי.

## ביוגרפיה

לואיס נולד בבילסטון שבסטפורדשייר, ולאורך כל הקריירה שלו הוא שיחק בארסנל. הוא הצטרף למועדון ב-1935 בעודו נער, והבקיע בהופעת הבכורה שלו במשחק נגד אברטון שנערך ב-1 בינואר 1938. אולם, בעונת 1937/1938 הוא השתתף בארבעה משחקים בלבד, ולכן לא היה זכאי לקבל מדליה על האליפות של ארסנל באותה עונה. לואיס שיחק יותר בהרכב הראשון בעונת 1938/1939, והשתתף ב-16 משחקים שבהם הבקיע 7 שערים, אך נאלץ להפסיק את הקריירה שלו בגלל מלחמת העולם השנייה.

לואיס שיחק במשחקים הלא רשמיים של ארסנל בזמן המלחמה, והתגלה כמבקיע מצטיין; למרות שהמשחקים והשערים בתקופת המלחמה לא נכללים בסטטיסטיקות הרשמיות, ההערכה היא שהוא הבקיע כ-143 שערים ב-130 משחקים, כולל רביעייה במשחק גמר גביע המלחמה הדרומי של 1943, שהסתיים בניצחון 7 - 1 על צ'רלטון אתלטיק. לקראת סוף המלחמה הוא נקרא לשרת ביחידות הצבא הבריטי שעל נהר הריין בגרמניה, אך חזר לשחק בארסנל כאשר משחקי הכדורגל הרשמיים חודשו ב-1946.

למרות שרוב שחקני ארסנל הידועים משנות ה-30 היו מעבר לשיאם, לואיס היה רק בן 26 והמשיך להיות חלק קבוע מההרכב של המועדון לאורך שארית שנות ה-40. הוא היה מלך השערים של המועדון בעונת 1946/1947 עם 29 שערים, ובעונה שלאחר מכן (1947/1948) הוא שיתף פעולה עם רוני רוק, כאשר שני השחקנים מבקיעים 47 שערים המהווים חלק חשוב בזכיית המועדון באליפות. אחת העונות הטובות ביותר בקריירה של לואיס הייתה ב-1949/1950; הוא הבקיע 19 שערים ב-31 משחקי ליגה, שיחק פעמיים בנבחרת אנגליה ב', ולבסוף הבקיע שני שערים בניצחון על ליברפול בגמר גביע ה-FA של 1950.

אולם, בתחילת שנות ה-50 לואיס סבל ממספר פציעות, כאשר בעונת 1951/1952 הוא משתתף ב-12 משחקים בלבד, ובעונת 1952/1953 אף לא במשחק אחד. בסיום עונת 1953 הוא פרש ממשחק פעיל והוא בן 33. לאורך עונותיו בארסנל הוא השתתף ב-176 משחקים, בהם הבקיע 116 שערים. לאחר פרישתו הוא ניהל פאב, ולאחר מכן עסק בתחום הביטוח.

## לקריאה נוספת

*Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1920
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1997
גיורא שביב

**גיורא שביב** (נולד ב-1937 בחיפה) הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה לפיזיקה בטכניון ובעבר שמש ראש מכון אשר לחקר החלל. יזם ובנה (ביחד עם פרופסור חיים אשד ומר משה שחר) את לוויין הטכניון טכסאט-גרווין.

## ביוגרפיה
בשנת 1960 סיים שביב לימודי תואר ראשון בהצטיינות בפיזיקה בטכניון. את התואר השני קיבל גם כן בטכניון בשנת 1961, בהצטיינות יתרה, וכתב תזה בנושא פרדוקס קליין, פרדוקס מתחום הפיזיקה הקוואנטית. בשנת 1965 סיים את לימודיו לתואר דוקטור בטכניון, בנושא "אפקט דופלר בכורי נייטרון מהירים". בשנים 1960–1965 שירת בוועדה לאנרגיה אטומית.

בהזמנת פרופסור יובל נאמן מאוניברסיטת תל אביב, הקים ועמד בראש קבוצת המחקר הישראלית הראשונה לאסטרופיזיקה, בה חקרו גם דרור שדה, בן־ציון קוזלובסקי, עתי קובץ' ואליה ליבוביץ. לימים הצטרפו לקבוצה אף חגי נצר וצבי מזא"ה.

בין השנים 1973 ל-1976 עמד בראש מצפה הכוכבים על שם וייז ליד מכתש רמון. בין 1976 ל-1979 היה ראש המחלקה לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת תל אביב. בין השנים 1993 ל-1996 שימש כנשיא האגודה הישראלית לפיזיקה. בין השנים 1995 ל-1997 היה דיקן הפקולטה לפיזיקה בטכניון. היה יו"ר ארגון הסגל האקדמי בטכניון בסוף המאה ה-20 ותחילת הנוכחית.

בשנת 1995 הוענק לו בגרמניה פרס אלכסנדר פון הומבולדט למדען בולט.

בשנת 2008, בחר ה"פיזיקאל רוויו לטרז", כתב עת מרכזי בתחום הפיזיקה, במאמר שכתב שביב בשנת 1968, כאחד מעשרים המאמרים החשובים בפיזיקה שפורסמו בעיתון בחמישים השנים האחרונות. מדובר במאמר שנכתב עם פרופ' אמריקאי לאסטרופיזיקה ג'ון בקל בנושא חלקיק הנייטרינו. בשנת 2009 זכה בפרס לנדאו למדעים ולמחקר של מפעל הפיס. פרסם עשרות מאמרים בהם תרם לתאוריה של מבנה והתפתחות כוכבים ותהליכים פיזיקליים באסטרופיזיקה.

כתב את הספרים הפופולריים בעברית: קוסמולוגיה וחיים מחוץ לכדור הארץ.

הוא נשוי לעדנה שביב, פרופסור לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון ואב לשלושה בנים, דוקטור גיא שביב, דוקטור אילן שביב והפרופסור ניר שביב.

## ספריו


* The Life of Stars, The controversial Inception and Emergence of the Theory of Stellar structure. Publisher, Springer-Verlag Heidelberg and Magnes, Jerusalem, 2009. 
*Cataclysmic Variables and Related Objects, (Mario Livio, Giora Shaviv eds.). Publisher, D. Reidel, Dordrecht, Holland, 1983. 
* The Quest for Chemical Element Genesis The Life of Stars. Publisher, Springer-Verlag Heidelberg and Magnes, Jerusalem, 2012.

* **אסטרופיזיקה והחיים מחוץ לכדור-הארץ** (ספריית "אוניברסיטה משודרת"). משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983. 
* **קוסמולוגיה: פרקים נבחרים במבנה היקום** (ספריית "אוניברסיטה משודרת"). מטכ״ל/קצין חינוך ראשי/גלי צה״ל, משרד הביטחון, 1978.

## קישורים חיצוניים

* כתבי גיורא שביב בפרויקט בן יהודה.

* דף הבית באתר הטכניון

* מאמרים באתר המרכז לטכנולוגיה חינוכית
* 
* 
* תחילת המפץ הגדול, הרצאתו ביוטיוב
* יצירת היסודות הכימיים - האם יד האל, הרצאתו ביוטיוב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אסטרונומים ישראלים
קטגוריה:אסטרופיזיקאים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:זוכי פרס לנדאו למדעים ולמחקר
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: פיזיקה ואסטרונומיה
קטגוריה:סגל הטכניון: פיזיקה
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
אגם נאוול ואפי

**אגם נאוול ואפי** (ספרדית: **Lago Nahuel Huapi**) הוא אגם בצפון-מערב פטגוניה הארגנטינאית, בגבול הפרובינציות ריו נגרו ונאוקן.
## גאוגרפיה
האגם ממוקם בהרי האנדים, בגובה של 765 מטר מעל פני הים. הוא נוצר כתוצאה מהמסת קרחונים קדומים וממורנה שסכרה אותו. שטחו של האגם 529 קמ"ר ועומקו המרבי הוא, ככל הידוע, 438 מטר. הוא כולל מפרצים וחצאי איים רבים, היוצרים מעין שלוחות נפרדות שלו: בְּלֶסְט, וֶמוּל, דה לה טְריסְטֶסָה, קָמְפָּנארְיוֹ, מָצֶ'טֶה, דֶל רינקוֹן ואוּלטימָה אֶסְפֶּרָנְסָה. בשל צורתו המפורצת חופו ארוך במיוחד - 357 ק"מ. נחלים מחברים את האגם לאגמים אחרים, ובהם גוטיירס וקורנטוסו. יש בו גם מספר איים, הגדול שבהם ויקטוריה, ששטחו 31 קמ"ר.

יופיו של האגם מושך אליו תיירים רבים. הוא שוכן בתחומיו של הפארק הלאומי נאוול ואפי, ולחופיו שוכנות עיירות הקיט בארילוצ'ה וויז'ה לה אנגוסטורה. בחצי האי קֶטְריוֶוה שבסמוך לוויז'ה לה אנגוסטורה פארק לאומי נוסף, הפארק הלאומי לוס ארז'אנס. באגם מתקיימות פעילויות של ספורט ימי ושיט מעבורות, אך השחייה בו פחות פופולרית, שכן טמפרטורת המים הממוצעת היא 7°C.

במימי האגם חיים מספר מיני טרוטה, ובהם טרוטת עין-הקשת וטרוטה חומה, מה שהופך את האגם למקום חביב גם על דייגים. בנוסף, חיים באגם עופות האופייניים דווקא לימים, כגון קורמורנים ושחפים.

## נאווליטו
בתחילת המאה ה-20, ובעקבות אגדה ישנה, נוצרה השמועה שיצור ענק חי במעמקי האגם. היצור נודע בשם נאווליטו.

נציגים של גן החיות של בואנוס איירס ביקרו באגם בשנת 1922 בניסיון למצוא הסבר לדיווחים של החיה הפרה-היסטורית, אך הם לא מצאו כל ראיה שתתמוך בתאוריה על יצור כזה.
## קישורים חיצוניים

נאוול ואפי
קטגוריה:פרובינציית נאוקן: גאוגרפיה
קטגוריה:פרובינציית ריו נגרו: גאוגרפיה
קטגוריה:בארילוצ'ה
נאוול ואפי
אדוארד לוי

מסגרת|דיוקן של אדוארד לוי
**אדוארד הירש לוי** (באנגלית: **Edward Hirsch Levi**; 26 ביוני 1911 – 7 במרץ 2000), היה משפטן יהודי-אמריקאי, נשיא אוניברסיטת שיקגו, נשיא האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, והתובע הכללי של ארצות הברית, ה-71 במספר. היהודי הראשון שכיהן בתפקיד זה. מונה על ידי נשיא ארצות הברית ג'רלד פורד.

## שנותיו הראשונות והשכלתו
לוי נולד בשיקגו, אילינוי, למשפחת רבנים. הוא סיים לימודי תואר ראשון בקולג' של אוניברסיטת שיקגו ב-1932, ותואר ראשון במשפטים (J.D) בבית ספר למשפטים של אותה אוניברסיטה ב-1935. שנה לאחר מכן, הפך לפרופסור זוטר למשפטים בבית ספר למשפטים והיה לחבר באגודת עורכי הדין של אילינוי. הוא סיים דוקטורט במשפטים (J.S.D) באוניברסיטת ייל, היכן שגם כיהן כמרצה בכיר ב-1938.

## חינוך וקריירה פוליטית
במהלך מלחמת העולם השנייה כיהן כעוזר מיוחד לתובע הכללי של ארצות הברית. ב-1945, חזר לבית הספר למשפטים של אוניברסיטת שיקגו ומונה לדיקן בית הספר ב-1950. באותה שנה עבד גם כיועץ ראשי לוועדת המשנה של ועדת המשפטים, לענייני מונופול. הוא התפטר מתפקידו כדיקן והתמנה לראש המכללה (provost) של האוניברסיטה ב-1962.

ב-1964 היה לחבר ב"הצוות המרכזי של הבית הלבן לענייני פנים", בין 7–1966 ב"כוח המשימה של הבית הלבן לענייני חינוך" ובין 70–1969 "כוח המשימה של הנשיא לענייני עדיפויות בחינוך".

ב-1968 מונה לנשיא אוניברסיטת שיקגו, עד שנת 1975. באותה שנה התמנה על ידי הנשיא ג'רלד פורד לתובע הכללי ה-71 של ארצות הברית.

במהלך כהונתו כתובע הכללי, הוא הוציא סט הנחיות (1976) להגבלת הפעילות של סוכנות ה-FBI. הנחיות אלו דרשו מה-FBI להוכיח דבר ביצוע פשע לפני כל שימוש בטכניקות של משטרה סודית כגון ציתותים או חדירה לבית ללא צו בית משפט. הנחיות אלו הוחלפו בהנחיות חדשות, ב-1983, בידי התובע הכללי של הנשיא רונלד רייגן, ויליאם פרנץ' סמית'. הוא גם הצליח לשכנע את הנשיא פורד למנות את עמיתו משיקגו, ג'ון פול סטיבנס כשופט בבית המשפט העליון.

## קריירה מאוחרת
לאחר כהונתו כתובע הכללי של ארצות הברית, הוא שב ללמד בבית ספר למשפטים של האוניברסיטה והקולג' של שיקגו ובמקביל כיהן גם כמרצה אורח בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת סטנפורד, בין השנים 8–1977.

לוי גם חיבר ספר בשם "מבוא להנמקה משפטית", אשר התפרסם לראשונה ב-1949 ונאומיו קובצו ב"נקודת מבט: שיחות על חינוך".

לוי גם היה לנאמן אוניברסיטת שיקגו ו"קרן מקארתור". כמו כן, היה ליושב ראש וחבר מועצה במועצה לחינוך משפטי למען אחריות מקצועית.

היה נשיא האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (1986 – 1989).

לוי נפטר בשיקגו, בגיל 88, עקב מחלת אלצהיימר, ב-7 במרץ 2000.

ללוי שלושה בנים, דייוויד, מייקל וג'ון. דייוויד הוא שופט פדרלי לשעבר ומכהן כעת כדיקן בית הספר למשפטים של אוניברסיטת דיוק.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עורכי דין יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים התובעים הכלליים של ארצות הברית
קטגוריה:יהודים פקידי ממשל בארצות הברית
קטגוריה:יהודים חברי הקבינט של ארצות הברית
קטגוריה:נשיאי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'רלד פורד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:נשיאי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
פולוקס

**פולוקס** (או **β בתאומים**) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים תאומים ואף אחד הכוכבים הבהירים ביותר בשמי הלילה. הכוכב מייצג את אחד משני התאומים המיתולוגיים קסטור ופולוקס, כשהוא הבהיר מבין השניים, אף על־פי שציון באייר שלו הוא β בתאומים ושל קסטור, הכוכב הפחות בהיר, המייצג את התאום השני, הוא α בתאומים. למרות ששני הכוכבים מייצגים זוג תאומים, הם שונים מאוד זה מזה כמעט בכל פרט: פולוקס הוא כוכב ענק יחיד בעוד שקסטור הוא מערכת בת שישה כוכבים של הסדרה הראשית. פולוקס הוא כוכב־התקן למחלקה הספקטרלית K0III.

הכוכב נמצא (יחד עם קסטור) בקדקוד הצפון מזרחי של משושה החורף.

## תכונות
פולוקס הוא ענק כתום בעל מסה של כ-1.8 מסות שמש, שעזב את הסדרה הראשית לאחר תום המימן בליבתו וכעת הוא מתיך הליום לפחמן ולחמצן. רדיוס הכוכב גדול פי 8-9 מרדיוס השמש ועוצמת הארתו היא פי 32 ממנה בתחום הנראה ופי 46 במידה וכוללים אף את התחום התת־האדום. הכוכב צפוי לסיים את חייו כננס לבן בעוד מספר מאות מיליוני שנים.

### כוכב לכת
את פולוקס מקיף כוכב לכת ענק גזים דמוי צדק (פולוקס b) עם מסה של כ-2.3 מסות צדק, במרחק של כ-1.7 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-590 יום. קיומו של כוכב הלכת הוסק כבר ב-1993 מתצפיות שהראו תזוזה מחזורית של פולוקס, אך קיומו אושר בוודאות רק ב-2006. פולוקס הוא הכוכב הבהיר ביותר ואחד מהכוכבים הבודדים הנראים בעין וידוע שלהם כוכבי לכת.

כוכב לכת ארצי יוכל לקיים חיים סביב פולוקס רק במסלול המרוחק כ-6 יחידות אסטרונומיות, ובטכנולוגיה הנוכחית קשה להבחין בו.

## קישורים חיצוניים

* פולוקס ב-Solstation
* פולוקס באתר של ג'ים קלר
* 
* 

ימין|ממוזער|150px|השוואת גודל בין פולוקס (משמאל) והשמש

## הערות שוליים

קטגוריה:ענקים מסוג K
קטגוריה:קבוצת הכוכבים תאומים
קטגוריה:מערכות כוכבי לכת
קטגוריה:כוכבים בהירים
קטגוריה:קטלוג גליזה
קטגוריה:קטלוג לויטן
ג'ון לוקיץ'

**יובאן "ג'ון" לוקיץ** (סרבית: **Јован "Џон" Лукић**, אנגלית: **Jovan "John" Lukic**; נולד ב-11 בדצמבר 1960) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת השוער.

לוקיץ' נולד בצ'סטרפילד להורים סרבים, וכשהיה תלמיד בבית הספר חתם בלידס יונייטד. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו באלנד רואד ב-1979, ושיחק עבור לידס ב-165 משחקים. לוקיץ' ביקש לעזוב את לידס, וביולי 1983 הוא הועבר לארסנל תמורת 75,000£, על מנת להחליף את פט ג'נינגס הוותיק באופן קבוע. לקראת אמצע עונת 1984/1985 הוא הפך לשוער הראשון של ארסנל, וזכה בגביע הליגה ב-1987 ובאליפות ב-1989.

בקיץ 1990 החליט ג'ורג' גרהאם (מאמן ארסנל) להחתים את השוער דייוויד סימן מקווינס פארק ריינג'רס, ובאופן אירוני סימן היה מחליפו של לוקיץ' בלידס. לוקיץ' הספיק לשחק ב-277 משחקים במדי ארסנל, לפני שהצטרף מחדש ללידס תמורת מיליון פאונד, ושיחק שם ב-265 משחקים כולל עונת האליפות של 1991/1992 והמקום השני בגביע הליגה של 1995/1996.

לוקיץ' הודח מההרכב של לידס על ידי נייג'ל מרטין, וב-1996 הוא חזר לתקופה שנייה בארסנל. הוא החליף את דייוויד סימן 15 פעמים בעונת 1996/1997, אך לאחר החתמת אלכס מנינגר ב-1997 הוא הפך לשוער השלישי של המועדון. אולם, לאור פציעתו של מנינגר לוקיץ ישב על ספסל המחליפים בהפסד לגלאטסראיי בגמר גביע אופ"א 2000, ולפיכך היה זכאי לקבל את המדליה של המקום השני.

בשנת 2000 הוא חזר למשך זמן קצר להיות השוער הראשון בעקבות פציעת השוערים האחרים, ושיחק שלושה משחקים שהאחרון מביניהם נערך ביום הולדתו ה-40; אחד מהמשחקים היה נערך ב-17 באוקטובר 2000 נגד לאציו, ובזכות כך הוא היה במשך זמן מה השחקן המבוגר ביותר שהשתתף במשחק של ליגת האלופות. שיא זה נשבר מאז על ידי דני ורלינדן, אלסנדרו קוסטקורטה ומרקו באלוטה. לוקיץ' פרש בשנת 2001 והחל לעסוק באימון באופן חלקי.

למרות שלוקיץ' שיחק פעם אחת עבור הנבחרת האנגלית עד גיל 21, הוא מעולם לא זומן לנבחרת הבוגרת.

בנו של לוקיץ', ג'ון ג'וניור, היה שחקן נוער בנוטינגהאם פורסט שחתם בגרימסבי טאון ביוני 2005. הוא עזב את גרימסבי בסוף עונת 2005/2006, ולא חזר לשחק מאז.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל השחקן באתר ארסנל

קטגוריה:שוערי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני לידס יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1960
רודי מקאיצ'ריין

**רודריק ג'ון "רודי" מקאיצ'ריין** (אנגלית: **Roderick John "Roddy" McEachrane**; 1878, אינברנס, סקוטלנד - 16 בנובמבר 1952) היה כדורגלן סקוטי.

## קריירה
בגיל 20 מקאיצ'ריין עבר לאזור קאנינג טאון שבלונדון, על מנת לעבוד במפעלי חברת התמזה לבניית ספינות וביצוע עבודות ברזל, ולהצטרף לקבוצת הכדורגל של המפעיל, תמזה איירונוורקס. בתוך זמן קצר הוא הפך לקשר השמאלי הקבוע של הקבוצה ונודע בתיקוליו הקשוחים. הוא היה שחקן קבוע בקבוצה בעונת 1898/1899, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות הליגה השנייה הדרומית. גם בעונה שלאחר מכן הוא הרבה לשחק, והייתה זו העונה הראשונה שבה הקבוצה השתמשה בשם וסטהאם יונייטד, המשמש אותה מאז. מקאיצ'ריין היה אחד משחקני הקבוצה הראשונים שהפך למקצוען, ובמהלך התקופה שלו בקבוצה הוא השתתף ב-113 משחקים שבהם הבקיע 6 שערים.

במאי 1902 עבר מקאיצ'ריין לוולוויץ' ארסנל מהליגה השנייה, ומאוחר יותר הצטרפו אליו שחקני וסטהאם ג'יימס ביגדן וצ'ארלי סאטרווייט. משחקו הראשון בארסנל היה נגד פרסטון נורת' אנד ב-6 בספטמבר 1902, והוא הגיע בתקופה שבה המועדון זכה להצלחה כאשר סיים במקום השלישי בעונת 1902/1903, והעפיל לליגה העליונה לאחר שסיים במקום השני בעונת 1903/1904. מקאיצ'ריין היה שחקן הרכב קבוע גם בארסנל, ולמרות שהתותחנים סיימו בדרך כלל באמצע הטבלה בתקופה הראשונה שבה היו בליגה העליונה, הם הצליחו להעפיל למשחקי הגמר של גביע ה-FA בעונת 1905/1906 ועונת 1906/1907.

מקאיצ'ריין שיחק בארסנל במשך ארבע עונות נוספות, כולל עונת 1908/1909 שבה החמיץ שני משחקים בלבד כאשר המועדון מסיים במקום השישי. אולם, מקאיצ'ריין לא יכול היה להמשיך לשחק עוד זמן רב; ב-1911 הוא היה בן 33 והוחלף בהרכב על ידי הסקוטי אנגוס מקינון. הוא נותר בארסנל למשך שלוש עונות נוספות כמחליפו של מקינון, אך בתקופה זו המועדון לא שיחק היטב ובסוף עונת 1912/1913 ירד ליגה. משחקו האחרון במדי ארסנל היה ב-22 בנובמבר 1913.

משחקי הכדורגל הרשמיים באנגליה הושהו בעקבות פריצתה של מלחמת העולם הראשונה, ובכך הסתיימה הקריירה של מקאיצ'ריין. ב-11 השנים שלו בארסנל הוא השתתף ב-346 משחקים כקשר שמאלי, אך לא הצליח להבקיע ולו שער אחד. הוא השחקן שהופיע הכי הרבה פעמים במדי ארסנל מבלי לזכות בתואר כלשהו או לקבל זימון לנבחרת אנגליה.

## לקריאה נוספת

*Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:קשרי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:אינוורנס: כדורגלנים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1878
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1952
דאג לישמן

**דאגלס ג'ון לישמן** (באנגלית: **Douglas John Lishman**; 14 בספטמבר 1923, ברמינגהאם - דצמבר 1994) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ המרכזי.

## קריירה
לישמן החל את הקריירה שלו בפאג'ט ריינג'רס שלא שיחקה בליגה כלשהי, ובאוגוסט 1946 חתם על חוזה מקצוען בקבוצת וולסול מהליגה השלישית. בשתי עונותיו במועדון הוא הבקיע 26 שערים ב-59 משחקי ליגה.

לישמן הועבר לארסנל בקיץ 1948 תמורת סכום של 10,500£, ותפקידו היה להחליף את רג' לואיס בן ה-28 שנפצע לעיתים תכופות. משחקו הראשון של לישמן בארסנל היה נגד שפילד יונייטד ב-4 בספטמבר 1948, אך לאחר עונה ראשונה מבטיחה שבה הבקיע 13 שערים ב-25 משחקים הוא היה פצוע ונעדר כמעט לגמרי משתי העונות הבאות. לישמן לא שיחק בניצחון של ארסנל בגמר גביע ה-FA של 1950, והוחלף על ידי רג' לואיס ופיטר גורינג. מזלו המשיך לבגוד בו, וכאשר חזר להרכב הראשון הוא שבר את רגלו במשחק נגד סטוק סיטי בדצמבר 1950.

אולם, לישמן התאושש מפציעתו והפך למלך השערים של המועדון בעונת 1950/1951, כאשר הוא מבקיע שלושים שערים כולל שלוש פעמים שלושער בשלושה משחקי בית רצופים; באותה עונה סיים המועדון במקום השלישי. בעונה שלאחר מכן (1951/1952) המועדון העפיל לגמר גביע ה-FA, שבו הפסידו התותחנים לניוקאסל יונייטד; שלושה משחקני ארסנל נפצעו במהלך המשחק, והמועדון נותר עם שמונה שחקנים בלבד על המגרש כיוון שאסור היה לבצע חילופים באותה תקופה. לישמן כמעט והבקיע שער לטובת ארסנל, אך החמיץ את ההזדמנות.

אכזבתו של לישמן הסתיימה עם זכיית ארסנל באליפות הליגה בעונת 1952/1953. באותה עונה הוא היה מלך השערים של המועדון עם 26 הבקעות, כאשר לכל שער הייתה חשיבות כיוון שהאליפות על סמך ממוצע השערים של התותחנים, שהיה טוב יותר מזה של פרסטון נורת' אנד. לישמן זומן למשחק של אנגליה ב' נגד סקוטלנד ב' במרץ 1953, אך מעולם לא זומן לסגל הבכיר של הנבחרת.

לישמן היה מלך השערים של ארסנל במשך שתי עונות נוספות, וחמש ברציפות בסך הכל. לאורך שנותיו בארסנל הוא הבקיע 137 שערים ב-244 משחקים. בעונת 1955/1956 הוא מיעט לשחק, ובמקומו עלו בהרכב דרק טפסקוט ודייוויד הרד.

לישמן הועבר לנוטינגהאם פורסט במרץ 1956. הוא הבקיע שלושער בניצחון שבזכותו העפילו הפורסט לליגה העליונה בסוף עונת 1956/1957. לאחר מכן הוא פרש כליל מתחום הכדורגל. לאחר פרישתו הוא הצטרף לעסק של חותנו בסטוק און טרנט, ומאוחר יותר החליף את חותנו בניהול העסק. הוא המשיך להתגורר בסטוק און טרנט עד מותו ב-1994.

## לקריאה נוספת

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני וולסול
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני נוטינגהאם פורסט
קטגוריה:ברמינגהאם: כדורגלנים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1923
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1994
חנק (רפואה)

**חנק** הוא מצב, במערכת חיה, בו לא מגיעה אספקת חמצן, או אספקת החומר הנושא את החמצן, אל המערכת כולה או אל חלקה.

בבעלי חיים בעלי חוליות ניתן לחלק את סוגי החנק לשלושה:
* "חנק" (strangle) - חוסר חמצן לגוף בשל הפרעה בדרכי הנשימה העליונות או כלי דם באזור דרכי הנשימה העליונות
* "השתנקות" (choke) - חוסר חמצן בעקבות פגיעה בבית החזה
* אי-ספיקת חמצן (suffocate) - מחסור בחמצן בחלל בו נמצא בעל החיים או הרעלה שמקשה על קליטת החמצן

## דוגמאות לחנק
* חסימת קנה הנשימה
* חסימת עורקי הצוואר כך שלא מגיע דם למוח
* השתנקות – לחץ על בית החזה שאינו מאפשר אספקת דם למוח
* הילכדות בחלל קטן ונשימה בו עד לניצול כל החמצן שבו
* הרעלת ציאניד או פחמן חד-חמצני – חנק ברמה המולקולרית – הוצאת ההמוגלובין והמיוגלובין מכלל פעולה
* חמצת דם – חנק ברמת הרקמה – מצב בו התנאים הכימיים ברקמה מסוימת לא מאפשרים שחרור חמצן אליה
* הצפת שורשים – שורשיהם של חלק מהצמחים לא מצליחים לתפקד במצב בו הם מצויים באדמה רווית מים במשך זמן ממושך. שורשי הצמחים זקוקים לחמצן ובמחסורו הם עשויים למות ולהירקב.

## הטיפול הרפואי בחנק בבני אדם
הטיפול הרפואי בחנק משתנה בין סוג חנק אחד למשנהו. בחנק פיזי יש להסיר את המכשול המפריע לנשימה. למשל:
* אצל אדם מחוסר הכרה:
**סילוק הפרשות נוזליות מקנה הנשימה,
**הזזת הלשון החוסמת את הקנה,
**זריקה של חומר מרגיע במקרה בו כיווץ שרירים קיצוני או כיווץ מיתרי הקול חוסם את נתיב הנשימה.
*בחנק שנוצר על ידי בליעת גוף זר יש לבצע תמרון היימליך, עד ליציאת הגוף הזר מן הלוע, אולם אם הנחנק כבר במצב של חוסר הכרה יש לבצע החייאה.
*בחנק כתוצאה מהרעלה (שגורם לחנק ברמה התאית) יש לטפל ראשונית על ידי חימצון של הנפגע ופינוי לבית חולים.

## חנק בהיסטוריה ובתרבות
החנק שימש את בני האדם כצורה נפוצה לגרימת מוות, הן כענישה לחוטאים והן אצל רוצחים שחיפשו דרך שקטה לביצוע זממם ללא עקבות.

## ראו גם
* היפוקסיה

## קישורים חיצוניים

* הגדרה מדעית לחנק , מתוך אתר infomed
* בוריס פרידלנדר ודוד זיו, מאמר בנושא הרעלת פחמן חד-חמצני, המוסד לבטיחות וגהות, 2008
* 
* סרטון המדגים טיפול בחנק מגוף זר 
* מצוות הריגת חוטא בחנק
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת הנשימה ולמערכת ההובלה
קטגוריה:תוצאות גורמים חיצוניים
קטגוריה:שיטות רצח
איראקלי אלאסניה

**איראקלי אלאסַניָה** (בגאורגית: **ირაკლი ალასანია**; נולד ב-21 בדצמבר 1973) הוא פוליטיקאי ודיפלומט גאורגי, המכהן מה-25 באוקטובר 2012 כשר ההגנה של גאורגיה. הוא כיהן כשגריר גאורגיה באו"ם מספטמבר 2006 ועד להתפטרותו בדצמבר 2008. הוא כיהן, בין היתר, גם כראש הממשלה הגולה של אבחזיה, ועוזר נשיא גאורגיה לשיחות הגאורגיות-אבחזיות. ב-4 בדצמבר 2008 הודיע אלאסניה על התפטרותו מתפקיד השגריר, והקים מפלגת אופוזיציה למיכאיל סאקשווילי. בבחירות לרשויות המקומיות בגאורגיה, שנערכו במאי 2010, התמודד אלאסניה על ראשות עיריית טביליסי וזכה במקום השני עם19% מהקולות בלבד (גיגי אוגולאווה, ראש העירייה המכהן זכה ב-55% מהקולות).

## תחילת חייו והקריירה

אלאסניה נולד בבתומי שבאג'ריה אסס"ר. אביו, ממיה אלאסניה, מפקד בכוחות ביטחון הפנים של גאורגיה, נהרג ב-27 בספטמבר 1993 יחד עם פוליטיקאים גאורגים אחרים במהלך טבח סוחומי, על ידי בדלנים אבחזים. בשנת 1995 סיים אלאסניה את לימודיו באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי עם תואר במשפט בינלאומי. במקביל למד, בין השנים 1994-1996, באקדמיה לביטחון של גאורגיה. בין השנים 1994-1998 עבד במשרד לביטחון לאומי של גאורגיה, ובאוקטובר 2001 הועבר למשרד החוץ של גאורגיה. בין השנים 2002-2004 הוא כיהן כסגן השר לביטחון לאומי של גאורגיה, וממרץ 2004 ועד יולי באותה שנה כיהן כסגן שר ההגנה של גאורגיה. במהלך כהונתו הוא הועבר לתפקיד עוזר למזכיר מועצת הביטחון הלאומית של גאורגיה.

## שירות דיפלומטי

ב-28 בספטמבר 2004 מינה הנשיא מיכאיל סאקשווילי את אלאסניה ליושב ראש הממשלה הגולה של אבחזיה, שמושבה בטביליסי. ב-15 בפברואר 2005 מינה אותו לעוזר הנשיא לשיחות השלום הגאורגיות-אבחזיות. הבדלנים האבחזים התנגדו בתחילה לשבת מול אלאסניה, אולם מאוחר יותר נתרצו, בלחץ כוח המשקיפים של האו"ם. בתקופה זו הצליח אלאסניה לבסס קשרים טובים עם הפוליטיקאים האבחזים והיה הגורם המניע בחידוש ועדת התיאום הגאורגית-אבחזית, ועדה שהביאה, במרץ 2006, לשיחות ישירות בין שני הצדדים. באותו חודש הוא מונה לנציג הקבוע של גאורגיה באו"ם. ההחלטה על מינויו עוררה ביקורת שטענה כי הוצאת אלאסניה מהמשא ומתן הגאורגי-אבחזי תעכב את המומנטום החיובי שהושג זה לא מכבר בתהליך.
[שמאל|ממוזער|250px|איראקלי אלאסניה בראש משלחת גאורגית ב[בסיס חיל האוויר גראף איגנאטייבו בבולגריה]]
מכל מקום, אלאסניה התפטר מתפקידו כשליח מיוחד של נשיא גאורגיה לענייני אבחזיה. בתפקידו הוא ערך, ב-12 במאי 2008, ביקור פתע, שלא פורסם ברובו, בסוחומי. הביקור הניב מבוי סתום בשיחות בין גאורגיה לאבחזיה, והביא להגברת המתיחות בין גאורגיה לרוסיה ואבחזיה. בתחילת הפלישה הרוסית לגאורגיה דחה אלאסניה את הצעת השלום הרוסית, ובמהלך ישיבת חירום של מועצת הביטחון האשים את רוסיה בכך שטיוטת ההחלטה היא חד-צדדית בתמיכתה בבדלנים, היא חלק מסכסוך בן מאות שנים בין רוסיה לגאורגיה, העילה במקרה זה, לדבריו, היא פרישת החבלים אבחזיה ודרום אוסטיה. בשניהם, רוסיה הציבה כוחות צבא, לכאורה כחלק מ"כוח שלום".

## קישורים חיצוניים

* אלאסאניה קורא לבחירות מוקדמות , 24 בדצמבר 2008, "סיביל גאורגיה", 
* הביוגרפיה של איראקלי אלאסניה, אתר הנציגות הקבועה של גאורגיה בארגון האו"ם, 

## הערות שוליים

קטגוריה:הסכסוך האבחזי-גאורגי
קטגוריה:פוליטיקאים גאורגים
קטגוריה:מגרלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טביליסי
קטגוריה:שרי ההגנה של גאורגיה
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1973
עוגן מתיחה

שמאל|ממוזער|250px|שרטוט הדגמה
[שמאל|ממוזער|150px|עוגן מתיחה מסוגנן בקלויסטר של קתדרלת סנט-טרופים ב[ארל (צרפת)]]
[שמאל|ממוזער|150px|עוגני מתיחה ב[אבן ישראל]]

**עוגן מתיחה** הוא מרכיב בהנדסת מבנים, שנועד לחיזוק קירות מבנים לפני המצאת הבטון המזוין או לשם חיזוק קירות מבנה עתיק קיים ללא הריסתו.

קירות מבנה, שנבנו מקבילים זה לזה נוטים עם השנים וזעזועי קרקע שונים להתרחק זה מזה תוך תנועה איטית ביותר של "נפילה" כלפי חוץ, דבר שעלול להביא להתמוטטות המבנה. על מנת למנוע את התרחקות הקירות זה מזה הומצא עוגן המתיחה.

העוגן מורכב ממוט או כבל פלדה המושחל לאורך המבנה מצד לצד ובולט מחוץ לגבולות הקיר, משני צידי המבנה. בחלקים הבולטים מחוץ לקיר חרוטה הברגה. על ההברגות מבריגים אומי פלדה ו"מותחים" אותם באמצעים מכניים. כך נוצר לחץ חיצוני על הקיר המונע ממנו להתמוטט כלפי חוץ.

בעקבות רעידת האדמה של 1927 התגלה שבתים שנבנו בשיטה זו בירושלים לא התמוטטו, בעוד בתים שלא היו בנויים כך נסדקו ואף התמוטטו. לפיכך הגדירו השלטונות הבריטים בתקן הבנייה את השימוש בעוגני מתיחה.

אומי הפלדה החיצוניים נראים מן הרחוב, לפיכך החליטו אדריכלים להפוך אותם למרכיב קישוטי. כך ניתן לראות בשכונות נחלאות בעיקר, ובשכונות נוספות בירושלים אומים של עוגני מתיחה עגולים, מרובעים, בדוגמת פרפרים, ספירלות, צורות X, S, 8 ועוד.

עוגני מתיחה משמשים גם כיום לשימור מבנים, באופן שלא ישנה את חזותם..

## לקריאה נוספת
* דוד קרויאנקר, **אדריכלות בירושלים תקופות וסגנונות - שכונות ומבני ציבור יהודיים מחוץ לחומות 1860 - 1914**, ירושלים 1983
* יעקב שפר, מערכות עגינה במבנים היסטוריים, **אתרים** 3, ספטמבר 2013, עמ' 83-86

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הנדסה אזרחית
קטגוריה:אדריכלות

קובץ:Rundtonne tournus.jpg|מוטות המתח של עוגני מתיחה חשופים מצידם הפנימי
קונאל מק אאדיין

**קונאל מק אאדיין** (בגאלית סקוטית: **Conall mac Áedáin**) היה, מלך דאל ריאטה בין השנים 807–811.

קונאל מוזכר ב"דברי ימי אלסטר" בהם מצוין כי הרג בשנת 807 את מלך דאל ריטה קונאל מק טאיידג בקינטייר. בעקבות ניצחון זה עלה לשלטון בממלכת דאל ריאטה.

ב"דואן אלבאנאך" מוזכרת מלכותו של קונאל שנמשכה ארבע שנים, ובעקבות זאת מתוארכת מלכותו עד שנת 811.

לאחריו מלך, ככל הנראה, דומנל מק קאוסטנטין.

## קישורים חיצוניים
* דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי דאל ריאטה
קטגוריה:נפטרים ב-811
ג'ורג' מייל

**צ'ארלס ג'ורג' מייל** (באנגלית: **Charles George Male**; 8 במאי 1910 - 19 בפברואר 1998) היה כדורגלן אנגלי.

## ביוגרפיה

מייל נולד ברובע ניוהאם שבלונדון הפנימית, ונבחן במדי וסטהאם יונייטד לפני שהצטרף למועדון הכדורגל קלפטון שבאותה תקופה לא שיחק בליגה כלשהי. הוא הצטרף לארסנל כשחקן חובב בנובמבר 1929, הפך למקצוען במאי 1930 וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 7 - 1 על בלקפול ב-27 בדצמבר 1930. בתחילת דרכו הוא שיחק כקיצוני/קשר שמאלי, בדרך כלל כמחליפו של בוב ג'ון. מייל מיעט לשחק, שלושה בעונת 1930/1931 (בה זכה המועדון באליפות הראשונה בהיסטוריה שלו) ותשעה בעונת 1931/1932, ולפיכך הבחירה בו כמחליפו של אלכס ג'יימס בגמר גביע ה-FA של 1932 הייתה מפתיעה. המשחק הסתיים בניצחון מעורר מחלוקת של ניוקאסל יונייטד.

הרברט צ'פמן, מאמן ארסנל, החליט להעביר את מייל לעמדת המגן הימני בעקבות גילו המתקדם של טום פארקר ומחליפו לזלי קומפטון שלא שיחק בביטחון רב; מאוחר יותר מייל סיפר כיצד חשש מסיום דרכו במועדון לפני שנכנס למשרדו של צ'פמן, וכיצד צ'פמן אמר לו כי לא רק שהוא יכול לשחק בעמדה זו, אלא גם שהוא יהיה המגן הימני הטוב ביותר באנגליה.

מייל היה מעודד מהשיחה עם צ'פמן ונכנס לתפקידו החדש בקלות, כאשר הוא הופך לשחקן הרכב קבוע בשבע העונות הבאות, שבכל אחת מהן השתתף בלמעלה מ-35 משחקים. המועדון הצליח לזכות בתקופה זו בארבע אליפויות נוספות ובגביע FA אחד.

לאור יכולתו הגבוהה הוא זומן לנבחרת אנגליה, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד נבחרת סקוטלנד ב-14 בנובמבר 1934. מייל שיחק ב-19 משחקים במדי הנבחרת, ובשישה מתוכם הוא היה הקפטן.

בשלהי שנות ה-30 התמנה מייל לתפקיד הקפטן של ארסנל, אך מיעט לשחק בעונת 1938/1939 בגלל פציעות. מלחמת העולם השנייה שפרצה כאשר מייל היה בן 29 גרמה לעצירת הקריירה שלו; הוא השתתף בכ-200 משחקים לא רשמיים של ארסנל בזמן המלחמה, ושירת בחיל האוויר המלכותי בארץ ישראל. מייל היה בן 36 כאשר משחקי הליגה חודשו, אך הספיק לשחק ב-15 משחקים בעונת האליפות 1947/1948, והפך לשחקן הראשון בהיסטוריה של הליגה שמשחק בשש עונות אליפות. משחקו האחרון בארסנל היה בניצחון 8 - 0 על גרימסבי טאון במאי 1948. בסך הכל הוא השתתף ב-318 משחקים במדי ארסנל, אך לא הצליח לכבוש בהם שער.

לאחר פרישתו הוא עבד בארסנל כמאמן קבוצות הנוער והמילואים, ומאוחר יותר עסק בסקאוטינג בארסנל (אחד מהשחקנים שהוא איתר היה צ'ארלי ג'ורג'). הוא עבד במועדון בעונת הדאבל 1970/1971, לפני שפרש כליל מכדורגל ב-1975; לאחר מכן הוא היגר לקנדה על מנת לחיות עם בנו. מייל היה השחקן האחרון מתקופת צ'פמן שמת.

## לקריאה נוספת

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מגני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לקנדה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1910
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1998
אייד מק בואנטה

**אייד מק באונטה** (בגאלית סקוטית: **Áed mac Boanta**; נפטר ב-839) היה, מלך דאל ריאטה בין השנים 835 ועד פטירתו, והיה האחרון שבמלכי דאל ריאטה.

אייד מוזכר ב"דברי ימי אלסטר" בו מצוין שלחם יחד עם אאוגאנן, מלך הפיקטים (אאוגאן מק אואנגוסה - Eóganán mac Óengusa), בראן (אחיו של אאוגאנן (Bran mac Óengusa) ואחרים נגד הוויקינגים בשנת 839 וכי נהרג בקרב זה.

ה"דואן אלבאנאך" מציין את אייד כמלך ששלט ארבע שנים בדאל ראיטה. על פי פלאן מיינסטרך הוא שלט קודם לתקופת שלטונו של קאוסטנטין מק פרגוסה, מלך הפיקטים ואאוגאן מק אואנגוסה, אולם המלומדים סבורים שמלכים פיקטים אלה לא שלטו בדאל ריאטה, וכי אייד שלט במקביל לשלטונם בפורטריו.

ככל הנראה אייד עלה לשלטון לאחר מותו של דומנל מק קאוסטנטין. רשימות המלכים אינן מציינות מלכים שמלכו אחריו, וככל הנראה בעקבות הקרב השתלטו הוויקינגים על אזור דאל ריאטה ושלטו בה במחצית השנייה של המאה התשיעית.

## קישורים חיצוניים
* דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי דאל ריאטה
קטגוריה:נפטרים ב-839
ג'ק למברט

**ג'ון "ג'ק" למברט** (באנגלית: **John "Jack" Lambert**; 22 במאי 1902, גריסבורו, יורקשייר - 7 בדצמבר 1940) היה כדורגלן אנגלי.

## קריירה
למברט היה חלוץ מרכזי חסון, ובתחילת דרכו הוא נדחה על ידי שפילד ונסדיי לאחר משחק מבחן, ולפיכך החל את הקריירה שלו ברותרהאם קאונטי ב-1922. בתוך זמן קצר הוא עבר ללידס יונייטד, אך בשלוש עונותיו באלנד רואד לא זכה להצלחה רבה. הוא התפרסם לאחר שהחל להבקיע שערים רבים במדי המועדון דונקסטר רוברס, אליו הצטרף בינואר 1925. למברט משך את תשומת לבו של הרברט צ'פמן, מאמנו של המועדון האדרספילד טאון ממערב יורקשייר; כאשר צ'פמן התמנה לתפקיד המאמן של ארסנל הוא היה זקוק לחלוץ מרכזי טוב, וביוני 1926 החליט להחתים את למברט תמורת 2,000£.

משחקו הראשון של למברט בארסנל היה נגד בולטון וונדררס ב-6 בספטמבר 1926, אך בעונתו הראשונה בארסנל הוא מיעט לשחק והבקיע שער אחד בלבד; לאחר מכן הוא היה מחליפו של ג'ימי בריין במשך מספר עונות. פריצתו של למברט התרחשה לבסוף בעונת 1929/1930; בסיועו של הפליימייקר אלכס ג'יימס הוא הצליח להבקיע 18 שערים ב-20 משחקים בלבד, כולל השער הראשון בניצחון של ארסנל על האדרספילד טאון בגמר גביע ה-FA של 1930, שהקנה למועדון את תוארו המשמעותי הראשון.

עונתו הבאה (1930/1931) של למברט הייתה עוד יותר מוצלחת, והוא הבקיע 38 שערים ב-34 משחקי ליגה (שיא מועדון שמאוחר יותר נשבר על ידי טד דרייק), כולל שבע פעמים שלושער; באותה עונה הצליח המועדון לזכות באליפות הראשונה בתולדותיו. למברט המשיך לשחק בארסנל מספר שנים נוספות, והבקיע שערים רבים; באחד המשחקים נגד שפילד יונייטד, שהסתיים בניצחון 9 - 2 לטובת ארסנל, הוא הבקיע חמישה שערים וקבע שיא הבקעות לשחקן של ארסנל במשחק בית; הוא סייע לארסנל להעפיל בפעם השלישית לגמר גביע ה-FA, אך משחק זה הסתיים בהפסד של ארסנל לניוקאסל יונייטד. בעונה שלאחר מכן זכה המועדון באליפות כאשר למברט מבקיע 14 שערים ב-12 משחקי ליגה.

למברט כבר היה בן 30 והשתתף בפחות משחקים (ארני קולמן הוביל את התקפת ארסנל לאורך רוב עונת 1932/1933), והוא הודח מההרכב סופית בעקבות החתמתו של ג'ימי דאן בספטמבר 1933; משחקו האחרון בארסנל היה נגד וסט ברומיץ' אלביון ב-13 בספטמבר 1933, והוא הועבר לפולהאם באוקטובר שלאחר מכן. למברט השתתף ב-161 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 109 שערים. למרות יחס השערים למשחק הגבוה של למברט הוא מעולם לא זומן לנבחרת אנגליה.

למברט שיחק בפולהאם במשך שתי עונות ופרש מכדורגל ב-1935. ב-1936 הוא החל לאמן את מועדון הכדורגל מרגייט, שבאותה תקופה היה "מועדון בת" של ארסנל, וחזר לארסנל כמאמן קבוצת המילואים ב-1938. הוא מת בתאונת דרכים שהתרחשה ברובע אנפילד שבלונדון ב-7 בדצמבר 1940.

## לקריאה נוספת

*Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני לידס יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בממלכה המאוחדת
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1902
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1940
פרנק מקלינטוק

**פרנסיס "פרנק" מקלינטוק** (אנגלית: **Francis "Frank" McLintock**; נולד ב-28 בדצמבר 1939 בגלאזגו) הוא כדורגלן עבר סקוטי.

## קריירה
מקלינטוק גדל בשכונת גורבלס בגלאזגו, וב-1957 החל את הקריירה שלו כקיצוני בלסטר סיטי, וערך את הופעת הבכורה ב-1959. הוא שיחק בלסטר במשך שתי עונות שבהן המועדון העפיל והפסיד פעמיים בגמר גביע ה-FA (1961 ו-1963), ופעם אחת לגמר גביע הליגה (1964) שבו הפסיד. בתקופה זו הוא גם ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת סקוטלנד, במשחק נגד נבחרת נורווגיה ב-4 ביוני 1963, וב-13 ביוני הבקיע שער בניצחון 6 - 2 על נבחרת ספרד.

מקלינטוק הוחתם על ידי ארסנל באוקטובר 1964 וצורף מיד להרכב הראשון. הוא שיחק בארסנל במשך תשע עונות, ועבר מעמדת הקשר הקיצוני לעמדת הקשר המרכזי. ב-1967 הוא קיבל את סרט הקפטן של המועדון, והנהיג את שחקני ארסנל בתקופה המוצלחת שבה מאמן המועדון היה ברטי מי. הוא העפיל עם ארסנל לשני משחקי גמר של גביע הליגה והפסיד בהם (1968 ו-1969), וכתוצאה מחוסר הצלחתו הוא ביקש לעזוב את המועדון ב-1969. מקלינטוק שוכנע על ידי ברטי מי להישאר בארסנל, ובשנתיים הבאות הוא זכה עם המועדון בשלושה תארים.

מקלינטוק הוביל את ארסנל לזכייה בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970, לאחר ניצחון 4 - 3 על אנדרלכט בסיכום שני המשחקים. בעונה שלאחר מכן הוא היה חלק חשוב בזכייה של ארסנל בדאבל אליפות וגביע FA; מקלינטוק זומן לסגל של נבחרת סקוטלנד ב-1970 (לראשונה מאז 1964), והשתתף בארבעה משחקים נוספים ותשעה בסך הכל. ב-1971 הוא זכה בפרס כדורגלן השנה בליגה האנגלית של התאחדות עיתונאי הכדורגל.

מקלינטוק הוביל את שחקני ארסנל במשחק גמר גביע ה-FA של 1972 באצטדיון ומבלי (הפסד ללידס יונייטד) ולמקום השני בליגה בעונה שלאחר מכן, לפני שכרטיס השחקן שלו נמכר לקווינס פארק ריינג'רס ביוני 1973. במדי ארסנל הוא השתתף ב-403 משחקים, והבקיע בהם 32 שערים. הוא שיחק בקווינס פארק ריינג'רס במשך ארבע עונות, והיה חלק מהסגל שהצליח להעפיל לגביע אופ"א לאחר שסיים במקום השני אחרי ליברפול בעונת 1975/1976. הוא פרש ממשחק פעיל בסוף עונת 1976/1977. לאורך שנותיו בליגות האנגליות הוא השתתף ביותר מ-700 משחקים. ב-1972 הוא זכה לקבל תואר חבר במסדר האימפריה הבריטית.

לאחר פרישתו מכדורגל הוא אימן את לסטר סיטי (המועדון הראשון שבו שיחק), אך בעונה היחידה שלו כמאמן לסטר המועדון סיים במקום האחרון בליגה וירד לליגה השנייה. הוא אימן את ברנטפורד בין 1984 ל-1987, ולאחר מכן במילוול עמו העפיל בחזרה לליגה העליונה. לאחר שעזב את מילוול הוא היה נואם מצליח בארוחות ציבוריות, ואחר כך שימש פרשן ברדיו של ה-BBC ובסקיי ספורטס. מקלינטוק הוכנס להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי ב-2009.

## לקריאה נוספת

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:קשרי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני קווינס פארק ריינג'רס
קטגוריה:מאמני כדורגל סקוטים
קטגוריה:גלאזגו: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני לסטר סיטי
קטגוריה:מאמני ברנטפורד
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל האנגלי
קטגוריה:חברים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה בליגה האנגלית (התאחדות עיתונאי הכדורגל)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1939
טופוגרפיה של הטרור

[250px|ממוזער|שמאל|המוזיאון הפתוח של הטופוגרפיה של הטרור. בצמוד אליו, חלק מ[חומת ברלין.]]
250px|ממוזער|שמאל|שרידי המרתף של המשרד הראשי לביטחון הרייך
 במוזיאון הפתוח של הטופוגרפיה של הטרור
**טופוגרפיה של הטרור** (בגרמנית: **Topographie des Terrors**) הוא מוזיאון פתוח הממוקם במרכז ברלין בירת גרמניה. המוזיאון ממוקם ב (Niederkirchnerstraße) במקום בו עמד בעבר, המשרד הראשי לביטחון הרייך של הגסטפו וה-SS בין השנים 1933–1945, בתקופת השלטון הנאצי.
## היסטוריה
המבנה נהרס בהפצצות בעלות הברית בראשית 1945 ושרידי המבנה נהרסו זמן קצר לאחר המלחמה. במקום בו היה ממוקם המבנה, עבר הגבול בין החלק האמריקאי לחלק הסובייטי, ולימים הגבול בין ברלין המזרחית וברלין המערבית - בשל כך עברה במקום חומת ברלין ששרידיה עדיין ניצבים באתר.

בשנת 1987 נערכו חפירות ראשונות באתר, כחלק מחגיגות ה-750 להקמת העיר ברלין, והתגלו המרתפים של הבניין בהם הוחזקו, עונו והוצאו להורג אסירים פוליטיים על ידי הגסטפו וה-SS. החפירות בוצעו בשיתוף פעולה בין היסטוריונים וחוקרים ממזרח וממערב גרמניה, ובעקבות החפירות הוצגה תערוכה אודותיהן ואודות פעילות הארגונים הן בגרמניה המערבית והן בגרמניה המזרחית בשנת 1989.

בשנת 1992, שנתיים לאחר איחוד גרמניה, הוקמה קרן לתחזוקת האתר, ובשנה שלאחר מכן יזמה הקרן תחרות אדריכלים לתכנון והקמת מוזיאון של קבע במקום. תוכניתו של האדריכל פטר צומטור זכתה בתחרות, אולם בשל בעיות מימון הופסקה הקמת המבנה לאחר הקמת שלדו. שלד הבטון של המבנה נהרס בשנת 2004, ותוכנית חדשה הוצעה בשנת 2007.

המוזיאון מתעד את פעולותיהם של הגסטפו ואת ה-SS, וכן מתאר את משפטי נירנברג. המבקרים באתר יכולים בין היתר לשמוע הקלטות מהמשפטים.

בשנים 2008 ו-2009 נבנה במתחם המוזאון הפתוח בנין חדש שהחליף את המיצג הפתוח במיצג סגור. המוזיאון החדש נפתח ב-2010 ובו צילומים והסברים על שלטון הטרור בגרמניה בשנים 1933–1945. הכניסה למוזיאון חפשית.

## גלריה

Topographie_des_Terrors_museum.jpg|מוזיאון הטופוגרפיה של הטרור
File:Topographie des Terrors (2).jpg|היטלר והימלר
File:Topographie des Terrors (6).jpg|דיכוי מרד גטו ורשה
File:Topographie des Terrors (1).jpg|גזיזת זקן
File:Topographie des Terrors (7).jpg|סגל העובדים הגרמנים באושוויץ חוגגים ונהנים


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ברלין: מוזיאונים להיסטוריה
קטגוריה:מוזיאונים פתוחים
קטגוריה:אס אס
קטגוריה:מתקני הגסטפו