קרל אמיל אופהוף

**קרל אמיל אופהוף** (17 במרץ 1885, בוויטן – 21 באוגוסט 1971, וורפסוודה) היה צייר וסופר גרמני שפעל במושבת האומנים וורפסוודה.

אופהוף, בן למשפחה מרובת ילדים וענייה, עבר הכשרה כסוחר בסיטונאות טקסטיל בהנובר, ובמקביל ניסה את כוחו בכתיבת שירה. במשך כמה שנים עבד במקצועו, אך חש משיכה הולכת וגוברת אל האמנות, ולבסוף פנה אל הציור.
הוא התפטר מעבודתו והועסק באופן זמני במוזיאון פולקוונג . שם קיבל אופהוף את הכשרתו כאמן תחילה בהדרכת כריסטיאן רולפס, ולאחר מכן במסעות לימודיים לבלגיה, להולנד ולצרפת. רולפס סייע לאופהוף להגיע לפריז וללמוד אצל אנרי מאטיס. 

לאחר שובו הביתה כתב אופהוף את מחזהו הראשון, שעורר שערורייה והוסר מן הבמה מיד לאחר הצגת הבכורה. בעקבות הזמנה מהיינריך פוגלר הגיע אופהוף לוורפסוודה, ובשנת 1911 החליט להשתקע במקום. בתחילה עבד בסטודיו שבחוות ברינְיֶסהוֹף , שבו עבדו לפניו הציירת פאולה מודרזון-בקר והפסלת קלרה רילקה-וסטהוף.

בשנת 1913 נישא, וחמותו רכשה את חוות בריניסהוף והעבירה אותה לבעלותם של בני הזוג הצעיר. השניים החלו בעבודות שיפוץ ראשונות ובהקמת הגן. אופהוף הפך מעורב בחיים החברתיים של קהילת האמנים של המושבה, הוא ביים אחד ממחזותיו בתיאטרון הגן של פוגלר, וחוותו שלו הפכה למקום מפגש לנגינה ולדיונים. בהמשך פנה אופהוף לאומנות הפיסול, בין השאר בהשראת שכנו דאז, ברנהרד הטגר. אשתו נפטרה מזיהום לידה לאחר הולדת ילדם השני.

אפוהוף נישא מחדש בשנת 1921. מנישואיו השניים נולדו שלושה ילדים, ובנוסף היה לו ילד מחוץ למסגרת הנישואין. יחד עם אחיו פריץ אופהוף  – צייר וגרפיקאי – ועם הסופר לודוויג טיגל , ייסד אופהוף את "קהילת היצירה וורפסוודה" (Werkgemeinschaft Worpswede), אשר בין השנים 1920–1924 הוציאה לאור ספרים מהודרים ויקרים, מלווים באיורים גרפיים אקספרסיוניסטיים.

בנוסף לציורים, איורים ותחריטים, אופהוף פרסם עשרות מאמרים, רומנים ושירים, ביניהם "סיפורים מטויפלסמור (ביצת השטן)" (*Geschichten aus dem Teufelsmoor)*, כמו גם מונוגרפיות שהוקדשו בין השאר לאמנים שפעלו בוורפסוודה, פאולה מודרזון-בקר וברנהרד הטגר, כמו גם למורהו כריסטיאן רולפס.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוגדר אופהוף כחייל "בלתי כשיר לשירות". בשנים הראשונות שלאחר המלחמה השתתף, יחד עם היינריך פוגלר, במאבק למען הקומוניזם, אולם אחר כך התאכזב, התרחק מפוגלר, ומ־1923 אף נמנה עם מתנגדיו. עם עליית הנאציונל-סוציאליזם פיתח אופהוף הזדהות עם התנועה ואימץ את השקפת העולם שלה. לצד פריץ מקנזן, היה מן הכוחות הבולטים ב"יישור הקו" האידאולוגי של מושבת האומנים וורפסוודה עם השלטון החדש. בשנת 1934 מונה אופהוף לנציג המקומי של הארגון הנאצי כוח באמצעות שמחה, בעל הסמכות להחליט מהי אמנות ראויה, ומהי אמנות מנוונת. ברבות השנים העיד שהוא עצמו קבר באדמת החווה כמה מיצירותיו בשנת 1934, מחשש לחיפוש בביתו והגדרת כלל יצירתו כמנוונת על ידי השלטון, בדומה למה שקרה לשכנו ברנהרד הטגר. על אף שהגן נחפר כולו בשנים שלאחר המלחמה, יצירות אלו לא נמצאו מעולם. ובכל זאת, ועל אף מעמדו, כמה יצירות שלו הוחרמו בשנת 1937 ממוזיאונים, וכמה מעבודותיו המוקדמות הוצגו בתערוכת האמנות המנוונת שנועדה להוקיע יצירות ממין זה.

במסגרת המפלגה הנאצית הגיע לדרגת מנהיג המחוז, והיה חבר מועצה בארגון האגודה הנורדית  - ארגון שדגל ברעיון של עליונות ה"גזע הנורדי" ומטרתו הייתה להפיץ את הרעיונות הללו בגרמניה, ולנסות להשפיע על דעת הקהל במדינות ה"נורדיות" דרך קשרים תרבותיים. הופהוף המשיך להתגורר בוורפסוודה בזמן המלחמה ואולי לכן גם הפך לסמל של הנאציזם בכפר. ייתכן שזאת תוצאה של כך שהוא התושב היחיד של וורפסוודה שנפגע בגל הראשון של תהליך השחרור מהנאציזם - בהוראת האמריקנים הוא נעצר עם תום המלחמה, ביוני 1945, ונכלא עד לנובמבר 1946.

לקראת סוף המלחמה נהרסה חוות בריניסהוף בשרֵפה, ונבנתה מחדש רק בשנת 1947. אופהוף חזר לגור שם והסתגר בבית הסטודיו שבגנו, עד סוף ימיו.

## קישורים חיצוניים
* רשימה מלאה של ספרים מאת קרל אמיל אופהוף באתר הספרייה הלאומית של גרמניה
* יצירות אומנות של קרל אמיל אופהוף

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמנים
קטגוריה:מאיירים גרמנים
קטגוריה:נאצים
קטגוריה:ילידי 1885
קטגוריה:נפטרים ב-1971