open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ראלף צ'פלין

**ראלף הוסאה צ'פלין** (באנגלית: **Ralph Hosea Chaplin**; 1887–1961) היה פעיל איגוד מקצועי אמריקאי.
שמאל|ממוזער|180px| ראלף צ'פלין

## ביוגרפיה
כניסתו של צ'פלין לפעילות באיגודים המקצועיים הושפעה מאירוע שהתרחש ב-1894, כשהיה בן שבע, בו ראה פועל נורה למוות תוך כדי שביתת פולמן בשיקגו. הוא נדד עם משפחתו מקנזס לשיקגו ב-1893. בשעה ששהה תקופה מסוימת במקסיקו הושפע רבות מחשיפתו לחוליות ההוצאה להורג של פורפיריו דיאז והפך לתומך של אמיליאנו ספאטה. כשחזר לארצות הברית, החל לעבוד במשרות שונות כפעיל איגודים מקצועיים. על רבות ממשרותיו קיבל שכר נמוך במיוחד.

עבודותיו האומנותיות הראשונות, נעשו בשביל ה-International Socialis Review ופרסומים אחרים של צ'ארלס ה.קר. במשך שנתיים עבד צ'פלין בוועדת השביתה עם "אמא" מרי האריס ג'ונס למען שביתת הכורים בין 1912 ל-1913 במערב וירג'יניה. פעילות זו השפיעה על שירים שכתב, שהיו בעלי זיקה לפועלים. אחד משירים אלה, "סולידריות לנצח", הפך לאחד משירי איגודי העובדים הפופולריים ביותר.

[שמאל|ממוזער|180px| עמוד קדמי של העיתון ''[סולידריות (עיתון)|סולידריות*, אשר צויר על ידי צ'פלין, 31 ביולי 1915]]
בהמשך הפך צ'פלין לפעיל באיגוד [[IWW|פועלי התעשייה של העולם]], ארגון פועלים רדיקלי-קומוניסטי אשר תמך בביטול [[שיטת השכר]] ושינוי המבנה החברתי הקפיטליסטי, וקידם בהתאם מאבקים לשיפור תנאי העובדים דרך [[שביתה|שביתות]], [[הפגנה|הפגנות]], נאומים פומביים ו[[סבוטאז'|חבלה]]. כחלק מפעילותו בארגון, צ'פלין נהיה עורך המגזין של ה-IWW, "סולידריות".

ב-1917, צ'פלין ו-100 מאנשי הארגון נשפטו ונכלאו בשל האשמתם כי זממו להימנע מגיוס לצבא וכן לתמוך בעריקות, על רקע . צ'פלין, שנמנה עם בכירי הארגון, נשפט יחד עם עוד 13 חברים בכירים נוספים (דוגמת [[ביל הייווד]]) ל-20 שנות מאסר. הוא ישב בכלא ארבע מתוך עשרים שנות המאסר שנגזרו עליו, ובתקופה זו כתב את "סורגים וצללים: שירי הכלא".

אף על פי שהמשיך לעבוד למען זכויות עובדים גם אחרי שחרורו מהכלא, צ'פלין התפכח אחרי [[המהפכה הרוסית 1917|מהפכת 1917 ברוסיה]]. הוא גם לא היה מרוצה מכיוון הליברליזם של מדיניות ה[[ניו דיל]]. צ'פלין תמרן בין מעורבות ב"איגוד העובדים התעשייתיים של העולם" לבין עריכת עיתונים בין השנים 1932 ו-1936. הוא היה מעורב במניעת קומוניסטים מלהצטרף לאיגודי העובדים האמריקאים. לבסוף התיישב בטקומה שבוושינגטון, שם ערך את פרסומי העובדים המקומיים. מ-1949 עד מותו היה אוצר כתבי היד של החברה להיסטוריה של מדינת וושינגטון.

צ'פלין עיצב את סמל החתול השחור, סמל המציין את ה[[אנרכו-סינדיקליזם]] בתור ה[[אנרכיזם]]. כמשחק מילים בו החתול מסמל שביתות פראיות (Wild cat strikes), כלומר שביתות ללא הסכמת האיגוד המקצועי. החתול אמור גם לסמל אחידות רדיקלית.

[[קובץ:Anarchist black cat.svg|שמאל|ממוזער|180px| אייקון החתול השחור שעיצב צ'פלין עבור ה-[[IWW]], אשר נמצא כיום גם בשימוש של קבוצות אנרכו-סינדיקליסטיות]]

==מכּתביו==
<DIV dir=ltr>
*Ralph Chaplin, *Wobbly: The Rough-and-Tumble Story of an American Radical* (The University of Chicago Press, 1948).
*Ralph Chaplin, "Confessions of a Radical," two-part article in *Empire Magazine* of the *Denver Post*, Feb. 17, 1957, pp. 12-13, and Feb. 24, 1957, pp. 10-11.
*Ralph Chaplin, "Why I Wrote Solidarity Forever," *American West'', vol. 5, no. 1 (January 1968), 18-27, 73.


## קישורים חיצוניים

* 
* Special Collections, Washington State Historical Society 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנזס
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:IWW
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1887
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1961
Performance Based Logistics

**Performance Based Logistics** (בראשי תיבות: **PBL**) הוא מונח מתחום הכלכלה והלוגיסטיקה העוסק במתן שירות אחזקה ופתרון תקלות על בסיס חוזה גלובלי, כאשר האחריות לתוצאות מועברת לספקים.

מספק השירות מקבל סכום קבוע ועליו לדאוג לתחזוקה שוטפת ופתרון תקלות תמידי. בצורה זו, גם לנותן השירות אינטרס, שכן המערכת שעבורה הוא נותן שירות תעבוד בצורה היעילה ביותר שכן הוא מפסיד כסף בכל פעם שהיא מתקלקלת ועליו לתקנה.

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלה
בלי פאניקה

ממוזער|250px|לוגו כתב העת "בלי פאניקה"
**בלי פאניקה** הוא כתב עת אינטרנטי ישראלי לספרות ספקולטיבית, הכולל סיפורים מקוריים ומתורגמים, מאמרים, ביקורות, ראיונות ומאגרי מידע בתחומים הנוגעים לז'אנר. כתב העת נוסד ב-28 באוקטובר 2000 כדף הקהילה של פורום מדע בדיוני ופנטזיה באורט, ועם השנים הפך לכתב למגזין עצמאי. כיום מעודכן האתר בממוצע פעם-פעמיים בשבוע.

כתב העת קיבל את שמו מציטוט מתוך מדריך הטרמפיסט לגלקסיה מאת דאגלס אדמס: הכתובת אשר מופיעה על כריכתו של המדריך. כתב העת נוסד על ידי רמי שלהבת, אשר גם עורך אותו. 

במשך השנים הופיעו בו סיפורים של כמה מסופרי המדע הבדיוני והפנטסיה המובילים, בהם אורסון סקוט קארד, קורי דוקטורוב, לארי ניבן, טרי פראצ'ט, טד צ'יאנג, מייקל מרשל, ורד טוכטרמן, גיא חסון, יעל פורמן ואחרים. 

סיפורים רבים שפורסמו ב"בלי פאניקה" היו מועמדים לפרס גפן, חמישה מתוכם גם זכו בפרס:
* אני וסבתא הולכות לקניות מאת חמוטל לוין – פרס גפן לסיפור המדע הבדיוני או הפנטסיה הקצר הישראלי הטוב ביותר לשנת תשס"ב.
* במקום בו מאבדים ספרים מאת לילי דאי – פרס גפן לסיפור המדע הבדיוני או הפנטסיה הקצר הישראלי הטוב ביותר לשנת תשס"ח.
* כוכב ציפור האש מאת יעל מיכאלי – פרס גפן לסיפור המדע הבדיוני או הפנטסיה הקצר הישראלי הטוב ביותר לשנת תשס"ט.
* הגורגונה של הייזנברג מאת קרן לנדסמן – פרס גפן לסיפור המדע הבדיוני או הפנטסיה הקצר הישראלי הטוב ביותר לשנת תשע"א.
* ואז היה חורף בעולם מאת הדס משגב – פרס גפן לסיפור המדע הבדיוני או הפנטסיה הקצר הישראלי הטוב ביותר לשנת תשע"ב.

המגזין ערך גם פרויקטים לעידוד כתיבה ישראלית, בהם: **גלגל המזלות** – 13 סיפורים קצרים על גלגל המזלות האסטרולוגי, כולל סימן חדש, ו**בין הזמנים – בחזרה לאספמיה: קול קורא לסיפורים** – סיפורים שהתבססו על שירת ימי הביניים.

בין מאגרי המידע שבאתר: "רשימת ארז" – רשימת כל הספרים שיצאו בעברית בז'אנר, רשימת סיפורי מדע בדיוני, רשימת חנויות לספרי יד שנייה, המלצות לסדר קריאת ספרים בסדרות, רשימת סרטים וכן המלצות וביקורות על ספרים, סרטים ואנימה.

## קישורים חיצוניים
* בלי פאניקה – אתר כתב העת

קטגוריה:כתבי עת לספרות ספקולטיבית
קטגוריה:כתבי עת מקוונים ישראליים
קטגוריה:כתבי עת בעברית
קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2000
בתל הנרי סטרוסברג

ממוזער|בתל הנרי סטרוסברג
**בתל הנרי סטרוסברג** (באנגלית: **Bethel Henry Strousberg**; 20 בנובמבר 1823 - 31 במאי 1884) היה תעשיין ויזם בינלאומי ממוצא יהודי, מי שכונה בארצות הגרמניות "מלך מסילות הברזל", הדמות המרכזית בפרשת סטרוסברג, בעל ארמון סטרוסברג.
[ממוזער|240px|[ארמון סטרוסברג, בברלין, ב-1890.]]

## ביוגרפיה
בתל הנרי סטרוסברג נולד בנידנבורג שבפרוסיה המזרחית בשם **ברוך הירש סטרוסברג** (**Baruch Hirsch Strousberg**) ובצעירותו התנצר ונשא את השם **ברתל היינריך סטראוסברג** (Barthel Heinrich Strausberg), שם ששונה לפי הנוסח האנגלי, כששהה בלונדון, אנגליה, שם ניהל עסקים שלא צלחו. הוא היגר לארצות הברית, שם לימד שפות בניו אורלינס. הוא שב ללונדון ב-1849 עם כסף שהרוויח בעסקיו בארצות הברית ופנה לעסקים שונים. ב-1855 התיישב בברלין, כסוכן של סוכנות ביטוח וב-1861 סגר עבור בעלי הון אנגליים חוזה שכלל זיכיון לבניית מסילות רכבת בפרוסיה המזרחית. לאחר שקנה לו שם בארצות הגרמניות ביוזמות עסקי מסילות ברזל, עד כדי קבלת הכינוי "מלך מסילות הברזל", פנה אל סטרוסברג גם הדומניטור של רומניה, קרול הראשון, כדי שייזום בניית קווי רכבת ברומניה. סטרוסברג קיבל זיכיון לבניית קווי רכבת ברומניה, הקים ב-1868 קונסורציום למימון המפעל והנפיק איגרות חוב.

בעקבות מלחמת צרפת–פרוסיה נקלעו רבים מעסקי סטרוסברג לקשיים והתמוטטו. סטרוסברג לא הצליח לעמוד בתשלום התלושים של איגרות החוב, שמימנו את הרכבות הרומניות ולבסוף, ב-1871, איבד את הזיכיון.

בתקופה בה עסקיו פרחו בנה לעצמו את ארמון סטרוסברג בברלין, אך לאחר שעסקיו כשלו נאלץ למכור אותו.

## קישורים חיצוניים

* STROUSBERG, BETHEL HENRY ב-JewishEncyclopedia 
* "אוטו פון ביסמרק והרומנים", מאמר של מאורה ג'יורה ולוצ'יאן ג'יורה 
* Henry Bethel Strousberg 
* Der Eisenbahnkönig Strousberg 
* 

קטגוריה:אנשי עסקים אנגלים
קטגוריה:אנשי עסקים גרמנים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1823
קטגוריה:נפטרים ב-1884
סולם (כתב עת)

**סולם** (**סֻלָּם**) היה ביטאון שהוציא לאור ישראל אלדד, מראשי לח"י, לאחר קום מדינת ישראל, בין השנים 1949–1963. פרט לאלדד כתבו בביטאון גם פובליציסטים המקורבים לדעותיו של אלדד, כיהושע ייבין, מרדכי שלו וגאולה כהן. מו"ל סולם היה ראובן גרינברג.

עם הכרזת העצמאות במאי 1948 הצטרפו אנשי לח"י אל כוחות צה"ל, ורק בירושלים הוסיפו לפעול כארגון נפרד. ב-17 בספטמבר 1948 נרצח בירושלים המתווך מטעם האו"ם הרוזן ברנאדוט על ידי מתנקשים חברי לח"י. בעקבות ההתנקשות הכריזה הממשלה הזמנית על לח"י כעל ארגון טרור. הארגון פוזר, רבים מחבריו נאסרו וראשי הלח"י נידונו למאסר (אך שוחררו מאוחר יותר בחנינה כללית). רבים מאנשי הלח"י הצטרפו לתנועת החרות, אחרים, כנתן ילין-מור, עמוס קינן ובועז עברון פנו שמאלה, יצחק שמיר בחר בפעילות ממלכתית במסגרת המוסד.

ישראל אלדד, מראשי הלח"י, בחר בפעילות חוץ מפלגתית ובמאי 1949 החל להוציא לאור את "סולם", לאחר שהיה מעורב בפעילות כתבי עת דומים שנסגרו כ"מברק" ו"החזית". כתב העת הוגדר כ"ביטאון למחשבת חרות ישראל",ומשנת 1956 "ביטאון למחשבת מלכות ישראל" בעקבות הצעת אורי צבי גרינברג. בעיתון התפרסמו ידיעות, מאמרים, יצירות ספרותיות וקריקטורות.

'מלכות ישראל' בעיני אלדד היא זו המנוסחת בעיקרי התחייה לאברהם שטרן (יאיר), מורו ורבו של אלדד, שראה עצמו ממשיך דרכו של מנהיג הלח"י. 'מלכות ישראל' תפעל בכוח החרב לגאולת ארצו, עד גבולות ההבטחה, של עם סגולה, אדוני הארץ, ובניין בית המקדש השלישי על הר הבית תוך שימוש באכזריות המתבקשת כלפי האויב וניקוי הארץ מזרים - ערביי ארץ ישראל, על ידי חילופי אוכלוסין כדרך פעולה מועדפת. תשמור על נטרליות במאבק הבין גושי.

בעיני אלדד בין הדברים המעכבים את מימוש החזון היה מה שהוא כינה "שלטון מפא"י".

מושא אחר למלחמת סולם הייתה גרמניה. כך למשל קרא סולם בשנת 1949 לנקמה בגרמנים, או במילותיו:

סולם חיבר את שני שונאי ישראל בכפיפה אחת באומרו בהמשך: 

באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20, כאשר התנהל משפט קסטנר, בחר סולם כמושא חדש לזעמו את ראש הממשלה משה שרת, אשר ההגנה במשפט ייחסה לו ולהנהגת היישוב את הפקרת יהדות הונגריה לידי הנאצים.

ביחס למדיניות הכניעה הביטחונית של ממשלת שרת, של נכתב מאמר הנושא את הכותרת "לא יקום דבר שרת. יקום דבר מנין בחורים", ובו הדברים הבאים:

כשהועמדו לדין אנשי מחתרת מלכות ישראל ורוצחיו של ישראל קסטנר, העלתה התביעה במשפטיהם את הטענה כי הושפעו מהכתוב ב"סולם", אולם אחר כך התברר שהיורה היה דמות מוכרת בש.ב.

סולם המשיך להופיע עד לשנת 1963.

העיתון הונצח בבול שיצא על ידי דואר ישראל בשנת 2002. על פני הבול מופיע דיוקנו של אלדד, ובשובל מופיעה כותרת העיתון - "סֻלָּם למחשבת מלכות ישראל".

## קישורים חיצוניים
* 
* מי ומה היו יאיר ולחי, מאת ישראל אלדד, סֻלָּם

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונות בעברית
היכל הספורט העירוני אשקלון

**היכל הספורט העירוני אשקלון** הוא אולם ספורט רב תכליתי המשמש למשחקי הבית של קבוצת א.ס. אליצור אשקלון בכדורסל, הפועל אשקלון בהתעמלות אומנותית וקבוצת הסיוף. בעבר קבוצת הנשים של הפועל אשקלון בכדוריד נשים אירחה משחקים באולם. האולם מכיל 3000 מקומות ישיבה קבועים והוא השישי בגודלו בישראל. כתובתו רח' בן-גוריון 37 באשקלון, ליד אצטדיון סלה.

בכל ימות השבוע ישנה פעילות מגוונת בהיכל. החל מריקודי עם וכלה בחוגים שונים. בכל שנה בחופשת חג החנוכה, מארח ההיכל את מופע הפסטיגל.

מאז הקמתו מארח את תחרויות הגביע העולמי לנוער בסיוף. בשנת 2006 הופסקו תחרויות הנוער וההיכח תחרויות בוגרים. מאז 2010 הוכרו תחרויות הדקר גברים על ידי איגוד הסיוף העולמי והן נקראות גביע עולמי סטלייט "משחקי הפועל הבינלאומיים בסיוף".

האולם נפתח בשנת 1999 ושטחו הכולל כ-6,500 מ"ר. החל משנת 2003, בעקבות מותו של שחקן הקבוצה דארט בויד בתאונת דרכים, מנסים אוהדי אליצור אשקלון להוביל מהלך לקרוא להיכל על שמו של השחקן.

בין השנים 2015–2017 אירחה קבוצת הכדורסל מכבי קריית גת את משחקי הבית שלה בהיכל לאחר שאולם הבית שלה נפסל לאירוח משחקים בליגת העל בכדורסל.

## קישורים חיצוניים
* היכל הספורט העירוני אשקלון באתר V5 אדריכלים

אשקלון
קטגוריה:אשקלון: אצטדיונים ומתקני ספורט
XL איירווייז

[שמאל|ממוזער|250px|בואינג 737-400 של החברה ב"[מדים" הישנים]]

**XL איירווייז** (באנגלית: **XL Airways**) הייתה חברת תעופה בריטית, המוגדרת כחברת תעופה במחיר נמוך, שחדלה להפעיל טיסות ב-12 בספטמבר 2008. החברה סיפקה טיסות שכר לטווח ארוך וקצר.

## תולדות החברה
החברה נוסדה ב-1994 והחלה להפעיל טיסות ב-17 בדצמבר 1994. כחברת שכר חדשה, התמקדה החברה בטיסות מנמל התעופה לונדון גטוויק ונמל התעופה מנצ'סטר ליוון, קפריסין, טורקיה, ספרד, האיים הקנריים, סנט לוסיה ומצרים. בשנת 2007 העסיקה כ-1,700 עובדים ברחבי העולם והטיסה 2.3 מיליון נוסעים. 

החברה זכתה במספר פרסים: חברת התעופה הטובה ביותר לשנת 2006, חברת הצ'ארטר המובילה בעולם לשנת 2004, 2005 ו-2007.

ב-12 בספטמבר 2008 הודיעה החברה על פשיטת רגל, חדלה להפעיל טיסות, והותירה עשרות אלפי נוסעים בלי אפשרות לשוב לביתם ועוד כ-200 אלף לקוחות שנותרו ללא החופשות עליהן שילמו מראש.
## צי המטוסים

לשעבר בצי:
*איירבוס A320-200 (הושכר לאייר מלטה).
*בואינג 747-300.
*בואינג 737-400.
*בואינג 757-200.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה בריטיות שנסגרו
קטגוריה:חברות לטיסות חסך
דונלד ברתלמי

**דונלד ברתלמי** (באנגלית: **Donald Barthelme**; 7 באפריל 1931 - 23 ביולי 1989) היה סופר אמריקאי שנודע בעיקר בשל כתיבת סיפורים קצרים בסגנון פוסטמודרניסטי.

## כתיבתו וחייו
סיפוריו של ברתלמי לרוב קצרים מאוד, ולעיתים מתמקדים באירוע אחד בלבד במקום בנרטיב שלם. סגננו מושפע מידיעותיו הנרחבות בתחומי הספרות, האומנות והפילוסופיה, ולרוב מבטאים בצורה כזו או אחרת את חרדות המאה העשרים תוך שימוש בסוריאליזם, קולאז', ופרודיה. סגנון זה זכה לשבחים וביקורות מצד הממסד הספרותי, כאשר אוהדיו ציינו את החדשנות והתעוזה שבכתיבתו (למשל, עיסוק בנושאים כמו באטמן או פלאש גורדון שלא הופיעו בספרות "גבוהה" באותה תקופה) ומבקריו ראו בכתיבתו תרגיל אקדמאי פוסטמודרניסטי וחסר תוכן. בנוסף לכתיבתו ברתלמי עסק בהוראת כתיבה יוצרת ועריכת כתבי עת ספרותיים. שני אחיו הצעירים של דונלד ברתלמי, פרדריק וסטיבן, הלכו בעקבותיו ונעשו סופרים מוכרים. ברתלמי נפטר ב-1989 מסרטן הגרון.

## ביבליוגרפיה
### קובצי סיפורים קצרים

* ***Come Back, Dr. Caligari*** - Little, Brown, 1964.
* ***Unspeakable Practices, Unnatural Acts*** - Farrar, Straus, 1968.
* ***City Life*** - Farrar, Straus, 1970.
* ***Sadness*** - Farrar, Straus, 1972.
* ***Guilty Pleasures*** - Farrar, Straus, 1974.
* ***Amateurs*** - Farrar, Straus, 1976.
* ***Great Days*** - Farrar, Straus, 1979.
* ***Overnight to Many Distant Cities*** - Putnam, 1983.
* ***Sixty Stories*** - Putnam, 1981.
* ***Forty Stories*** - Putnam, 1987.
* ***Flying to America: 45 More Stories*** - Shoemaker & Hoard, 2007.


### רומנים

* ***Snow White *** - Atheneum, 1967.
* ***The Dead Father*** - Farrar, Straus, 1975.
* ***Paradise*** - Putnam, 1986.
* ***The King*** - Harper, 1990.


### ספריו שראו אור בעברית
* **חיי עיר - 21 סיפורים** - הוצאת כתר, 1988
* **דומיה**, 1993
* **מעוף היונים מן ההיכל**, הוצאת דחק, 2023

## קישורים חיצוניים

* "התינוקת" - סיפור קצר מאת דונלד ברתלמי; תרגום: שי אזולאי.
* .
* 
* 

* 

קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:מחברי סיפורים קצרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת באפלו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1989
עוצמה (פיזיקה)

**עוצמה** בפיזיקה מציינת את מידת זרימת האנרגיה או שטף האנרגיה. העוצמה נמדדת בהספק ליחידת שטח, או אנרגיה ליחידת זמן ליחידת שטח. 

במערכת היחידות הבין-לאומית עוצמה נמדדת בוואט למטר רבוע (W/m2). ניתן להגדיר את העוצמה של מים היוצאים מצינור, אך משתמשים במושג עוצמה בדרך כלל ביחס לגלים של אור או של קול.

עוצמת הקול נמדדת ביחידות של דציבל dB (דציבל = 0.1 בל).

## ראו גם
*שטף
*הספק

קטגוריה:גדלים פיזיקליים
ליידי אוגוסטה גרגורי

שמאל|ממוזער|200px|הליידי אוגוסטה גרגורי
**הליידי איזבלה אוגוסטה גרגורי** (אנגלית: Lady Isabella Augusta Gregory)  (18 במרץ 1852 - 22 במאי 1932) הייתה מחזאית אירית והמייסדת, יחד עם ויליאם באטלר ייטס ואחרים, של תיאטרון אבי בדבלין ושל התיאטרון הספרותי האירי. גרגורי ידועה בתרומתה להתפתחות זרם התחייה הספרותית האירית.

## חייה
איזבלה אוגוסטה פרסה נולדה ברוקסבורו, מחוז גולוויי, למשפחה אנגלו-אירית אמידה שהתגוררה באחוזה רחבת ידיים בשטח של 24 קמ"ר. בילדותה חונכה בידי אומנת אירית, שחשפה אותה להיסטוריה של אירלנד. בשנת 1880, בהיותה בת 28, נישאה לסר ויליאם הנרי גרגורי, אלמן שהיה מבוגר ממנה ב-35 שנים. גרגורי, לשעבר מושל ציילון, היה גם חבר פרלמנט מטעם מחוז גולוויי. הוא היה אדם משכיל שהתעניין באמנות וספרות, ובביתם שכנו אוסף אמנות גדול וספרייה. 

בביתם השני בלונדון נהגו בני הזוג לארח אמנים, סופרים ומשוררים ידועי שם כרוברט בראונינג, אלפרד טניסון, הנרי ג'יימס וג'ון אוורט מיליי. במהלך שנות נישואיה כתבה מספר שירי אהבה וכתבים נוספים שלא בלטו. בנם היחיד של בני הזוג נהרג בעת שירותו כטייס במלחמת העולם הראשונה. סר ויליאם מת ב-1892, והליידי אוגוסטה ערכה ופרסמה את האוטוביוגרפיה שלו שנתיים מאוחר יותר.
לאחר מות בעלה ובעקבות טיול לאיי אראן התעוררה בה נטייה לעיסוק בשפה האירית ובפולקלור אירי.

### ייסוד תיאטרון אבי
בשנת 1896 הכירה את ויליאם בטלר ייטס. הליידי גרגורי תמכה בלאומיות שאותה ביטא ייטס בשירתו ושכנעה אותו להמשיך ולכתוב דרמה. יחד עם כותבים אחרים, בהם ג'ון מילינגטון סינג, שון או'קייסי, פדריג קולום וג'יימס סטפנס, הקימו השניים את תנועת ההתחדשות המכונה התחייה הספרותית האירית. לשם כך פתחה את ביתה לשורה של אמנים ויוצרים צעירים.
[ממוזער|שמאל|alt=הליידי בשנת [1913 (צילום פרופיל).]]
אחד מההישגים המשמעותיים של תנועת התחייה היה ייסודו של תיאטרון אבי (Abbey Theatre). ב-1899 יסדו ייטס, ליידי גרגורי, מרטין וג'ורג' מור את התיאטרון הספרותי האירי. הפרויקט כשל ושרד שנתיים בלבד. גרגורי חברה לייטס, ויחד עם שני אחים איריים בעלי ניסיון בתיאטרון - ויליאם ופרנק פיי, ומזכירתו של ייטס אני הורנימן (שקודם לכן הייתה מעורבת בהפקת "האדם והנשק" של ג'ורג' ברנרד שו בלונדון בשנת 1894), הקימו את אגודת התיאטרון האירי הלאומי. הקבוצה רכשה בניין ברחוב לואר אבי בדבלין ופתחה את התיאטרון ב-27 בדצמבר 1904. בערב הפתיחה הוצג בין היתר מחזה בן מערכה אחת פרי עטה של גרגורי. 

עד לפרישתה ב-1928 המשיכה לכהן בהנהלת התיאטרון, וכן לכתוב מחזות שהוצגו בו. לאחר פרישתה חזרה לביתה במחוז גולוויי, שם מתה ממחלה ב-1932.

## קישורים חיצוניים

* 
* 


* Visions and Beliefs in the West of Ireland


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחזאיות איריות
קטגוריה:כותבות יומן
קטגוריה:ילידות 1852
קטגוריה:נפטרות ב-1932
קטגוריה:נפטרות מסרטן השד
יורם שחר

**יורם שחר** הוא פרופסור למשפטים בבית הספר רדזינר למשפטים במרכז הבינתחומי הרצליה (כיום אוניברסיטת רייכמן).

## ביוגרפיה
שחר קיבל את הדוקטורט מאוניברסיטת אוקספורד בשנת 1976. היה חבר סגל הפקולטות למשפטים באוניברסיטת תל אביב (1981–1988) ובאוניברסיטה העברית (1991–1995), ובשנת 1995 הצטרף לסגל בית הספר למשפטים במרכז הבינתחומי הרצליה. במשך השנים קיבל שחר מינויים כמרצה אורח באוניברסיטאות מובילות בארצות הברית כמו גם באוניברסיטת אוקספורד שבבריטניה.
תחומי המחקר של שחר הם דיני עונשין, סדר דין פלילי ותורת המשפט. הוא פרסם מחקרים שונים אודות ההיסטוריה של המשפט הישראלי, ודרך קבלת ההחלטות בבית המשפט העליון בישראל.

לצד פעילותו האקדמית היה פעיל לאורך השנים בארגונים שונים, ובין היתר כיהן כחבר בהנהלת האגודה לזכויות האזרח.

בשנת 2022 יצא לאור ספרו **כבוד חירות ועמל ישרים: סיפור חיבורה של הכרזת העצמאות**.

לקראת יום העצמאות ה-76, עלה לשידור במסגרת התכנית 'המעבדה' ברשת כאן-11 הסכת עם פרופ' יורם שחר על תולדות כתיבתה של מגילת העצמאות.

## קישורים חיצוניים

* פרופ' יורם שחר, באתר אוניברסיטת רייכמן
* 
* יורם שחר, ישראל כמדינה דו־הורית: היישוב העברי והתנועה הציונית בהצהרת העצמאות, **[[זמנים]]** 98
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:סגל המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייכמן: משפטים
קטגוריה:פעילי האגודה לזכויות האזרח
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת אוקספורד
ליווינגסטון (חברת תעופה)

**ליווינגסטון** (באיטלקית: **Livingston**) או בשמה המלא **ליווינגסטון אנרג'י פלייט** (**Livingston Energy Flight**) הייתה חברת תעופה איטלקית. החברה הפעילה טיסות מתוזמנות וטיסות שכר ליעדים באיים הקריביים, אמריקה המרכזית, דרום אמריקה, אזור האוקיינוס ההודי, אפריקה והמזרח התיכון. בסיסה הראשי היה נמל התעופה מלפנסה, במילאנו. החברה נוסדה ב-13 בינואר 2003 והחלה להפעיל טיסות במאי 2003.

מאז הקמתה השלימה אלטאוויר מעל 8 מיליארד דולר בעסקאות חכירה של מטוסים מסחריים עם 61 לקוחות ב -28 מדינות המייצגות למעלה מ -200 מטוסי בואינג ואיירבוס בודדים, כולל הזמנות ישירות מהיצרנים ו -17 החלפות מטוסים.

חברת התעופה השעתה זמנית את פעילותה ב-9 באוקטובר 2010, ובסופו של דבר רישיון המפעיל האווירי בוטל ב-14 באוקטובר 2010.

## צי המטוסים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה איטלקיות שנסגרו
שפות בנטו

שמאל|ממוזער|250px|שפות בנטו עיקריות (בכתום)
שמאל|ממוזער|250px|16 הקבוצות השייכות למשפחת שפות הבנטו
**שפות בַּנְטוּ** או **ניז'ר-קונגו B** או **"בנטו צר"** היא משפחה גדולה של שפות השייכות לשפות ניז'ר-קונגו. שפות הבנטו מונות 522 שפות מתוך 1,532 שפות במשפחת ניז'ר-קונגו בסך הכול, ודובריהן יושבים כמעט בכל שטחה של אפריקה שמדרום לקו המשווה (למעט חלקים מאפריקה הדרומית, בבוצואנה ובנמיביה).

## מחקר וחלוקה
חקר שפות הבנטו וסיווגן החל רק במאה ה-19 והמשיך במאה ה-20. המושג "בנטו צר" נטבע כדי להבדיל את שפות הבנטו ממשפחה רחבה יותר המכונה "בנטואיד", ואשר בה 691 שפות בסך הכול. לשפות הבנטו לא נוסח אילן יוחסין, והחלוקה המקובלת מחלקת אותן ל-16 קבוצות על בסיס גאוגרפי, ולא על בסיס קרבה לשונית. הקבוצות הן A עד S (למעט I, O ו-Q), ונהוג לקבצן על בסיס מיפוי תופעת הטונאליות לשפות בנטו צפון-מערביות (A עד C) ושפות בנטו מרכזיות (כל היתר). הקבוצה הצפון-מערבית נחשפה מסיבות של קרבה גאוגרפית להשפעות של שפות ניז'ר-קונגו האחרות (דהיינו מענף A, לא שפות בנטו) ולכן היא מפגינה שינויים רבים יחסית בין השפות הכלולות בה. שפות בנטו המרכזיות מגלות דמיון רב יותר ביניהן.

גם כיום קיימות מחלוקות על אופן החלוקה המדויק של שפות ניז'ר-קונגו בכלל, ושל שפות בנטו בפרט; ויש המתנגדים למושג "בנטו צר" כלל ועיקר. גם 16 הקבוצות של שפות הבנטו הצר עצמן אינן סטטיות, ובהתאם למחקרים ולדעות השונות, שפות מועברות מקבוצה לקבוצה, או מוחרגות ממשפחת שפות הבנטו כלל ועיקר; קבוצה J היא קבוצה חדשה יחסית, אשר ירשה שפות מקבוצות שכנות, וקיימות שפות המוגדרות כשפות בנטו לא-מסווגות.

שפת הבנטו המדוברת ביותר היא סוואהילי אך מאחר שמעמדה במזרח אפריקה הוא של לינגואה פרנקה, רוב דובריה אינם דוברים אותה כשפת אם אלא כשפה שנייה או שלישית. שפות הבנטו בעלות מספר הדוברים הילידים הגדול ביותר הן זולו, שונה, קוסה, קיקויו, וקונגו.

## מאפיינים עיקריים
*שפות צירופיות העושות שימוש נרחב במוספיות, בייחוד בתחיליות.
*חלוקת השם למספר גדול של קבוצות, המזכירות מבחינה רעיונית את המין הדקדוקי בשפות שמיות או הודו-אירופיות. כל קבוצה מזוהה על ידי תחילית אופיינית, המשתנה כאשר השם נוטה בריבוי, וחייבת להיות התאמה בין השם לבין יתר חלקי המשפט (ראו הסבר והרחבה בערך סוואהילי).
*רוב שפות הבנטו מתאפיינות בטונאליות, אם כי יש שפות שאיבדו את התכונה.
*מבחינה פונולוגית, ברוב שפות הבנטו יש רק הברות פתוחות, וכמעט כל המילים מסתיימות בתנועה.

## קישורים חיצוניים

* 
* שפות בנטו צר באתר אתנולוג
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:שפות ניז'ר-קונגו
חסם צרור הולכה שמאלי קדמי

**חסם שמאלי קדמי חלקי** הוא פגם במערכת ההפעלה וההולכה החשמלית של הלב, במסגרתו נחסם חלקו הקדמי של צרור ההולכה השמאלי, כך שאינו מוליך את הדחפים החשמליים.

בחדר השמאלי בלב, עוברת מערכת ההולכה החשמלית דרך שני צרורות הולכה - הצרור הקדמי השמאלי - left anterior fascicle, אשר מקיף את הלב מאחור כלפי קדימה ובסופו של דבר עובר את הלב מלפנים כלפי ימינה ולמטה, ואילו הצרור האחורי- left posterior fascicle אשר מתחיל להקיף את הלב מאחור ומסיים את ההקפה לכיוון למעלה ושמאלה. כששני צרורות אלו פועלים יחדיו, שקול הכוחות שלהם פונה למטה ושמאלה, אך אם אחד מהם נפגע, נותר וקטור חשמלי אשר פועל לכיוון שונה, וניתן לראות זאת בתרשימי האק"ג כמפורט להלן.

בחסימה של הצרור השמאלי הקדמי- **left anterior fascicle block** או **LAFB**, (מכונה גם left anterior hemiblock) צד שמאל יופעל רק על ידי הצרור השמאלי האחורי, אשר יוצר גירוי חשמלי המצביע לכיוון הכתף השמאלית. בתוצאה מכך מתקבלת סטיית ציר שמאלית (זהו הסימן השכיח ביותר של LAFB). למעשה, הכוח אשר פועל "ימינה" נעלם, כתוצאה מהחסימה, ולכן יש סטייה שמאלה.

## ממצאי אק"ג
* רוחב QRS תקין יחסית או מעט מורחב, אם ה-QRS רחב יחסית, מדובר בהפרעה גדולה יותר, כגון חסם צרור הולכה שמאלי.
* בחיבורים התחתונים, (II, III, avF) ההפרעה מאופיינת בתבנית של גל r קטן ולאחריו S עמוק. למעשה, האלקטרודות בחיבורים התחתונים "רואות" את הפעילות החשמלית שנעשית כלפי מטה על ידי הצרור הפוסטריורי, שמגיעה לכיוונן, ולאחר מכן את העלייה כלפי מעלה אשר מתרחקת מהן ומביאה לגל S עמוק.
* תבנית של qR בחיבורים I, aVL
* בחישוב ציר הלב ניתן לראות ציר לב שמאלי שהוא לפחות מינוס 60 מעלות. (עד זווית של -90. בזווית שלילית יותר ייתכן כי מדובר בבעיה אחרת כגון דקסטרוקרדיה (לב הפוך) או מומי לב מולדים).

## אבחנה מבדלת
סטיית ציר שמאלית נגרמת גם כתוצאה מאוטם תחתון (אולם באוטם ניתן לראות גלי Q עמוקים), או כתוצאה מהיפרטרופיה של החדר השמאלי (ואז תהיה תבנית של היפוך גלי T- strain pattern יחד עם זווית שלילית הנמוכה לרוב מ-60-).

## חשיבות קלינית
חסם שמאלי קדמי חלקי קיים בכ-4% מהמקרים של אוטם חריף בשריר הלב. זהו הפגם הנפוץ ביותר במערכת ההולכה התוך חדרית, במקרים של אוטם חריף, כאשר העורק left anterior descending הוא הגורם לכך.
חסם שמאלי קדמי חלקי מקושר גם למחלות לב נוספות שונות, כגון קרדיומיופתיות, מחלות מסתמים ועוד.

## ראו גם
* חסם צרור הולכה שמאלי אחורי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הפרעות הולכה
תל תנינים

[שמאל|ממוזער|250px|תל תנינים סמוך לשפך [נחל תנינים (מבט לכיוון מערב)]]
[250px|ממוזער|שמאל|מבט מתל תנינים מזרחה אל הגשר שנבנה בשנת [1898 לקראת ביקורו בארץ ישראל של קיסר גרמניה וילהלם השני. ברקע, ג'יסר א-זרקא]]
**תל תנינים** הוא תל קדום השוכן מדרום לשפך נחל תנינים, מערבית לג'יסר א-זרקא לחוף הים התיכון. התל מזוהה כעיר **קְרוֹקוֹדִילוֹפּוֹלִיס** (ביוונית: **Κροκοδείλων πόλις**, "עיר התנינים". בלטינית: **Crocodilon**) שנוסדה בתקופה הפרסית, והייתה מיושבת בכל התקופה ההלניסטית, עד נטישתה בתקופה הרומית. סטרבו ופליניוס הזקן****, בתיאורם את פיניקיה, תיארו את קרוקודילופוליס כאתר חרב. שמות העיר, העתיק והמודרני, הם על-שם תניני היאור שחיו באזור הנחל עד תחילת המאה ה-20.
השם מצביע על קשר למצרים התלמיית (שלטה בארץ ישראל ב).

היישוב נוסד מחדש במאה ה־4 והתקיים לכל אורך התקופה הביזנטית.

מצפון לתל נמצא מבנה הבנוי מאבני כורכר ובו נחשפה רצפת פסיפס עתיקה. ליד הפסיפס נתגלתה כתובת שדודה ברובה בטבלת אזניים ביוונית:  (בעברית "בימיו ... של ההגמון", במשמעות של אב מנזר).

על התל נראים כיום שרידי מגדל, בריכה ואמת מים נמוכה מהתקופה הצלבנית, השריד היחיד שנותר מהעיר הצלבנית 'טוריס סלין' (**Turris Salinarium**, "מגדל המלח"); ייתכן שמקור שם זה עוד בתקופה הרומית. חוקרים סבורים שתושבי המקום עסקו בייצור מלח בישול ועל כן שמו של המקום. בסמוך נמצאו אבני מיל של דרך רומית שעברה סמוך לחוף הים התיכון.

מעריכים שהמקום נחרב סופית עם סיום ממלכת ירושלים השנייה וחורבן קיסריה על ידי הסולטן בייברס הממלוכי.

בשפך נחל תנינים נמצאים שרידים של גשר קשתות טורקי שבנו העות'מאנים בשנת 1898. הוא נבנה לקראת ביקורו בארץ ישראל של קיסר גרמניה וילהלם השני, שביקש לעבור במרכבתו מחיפה לירושלים לאורך חוף הים התיכון. הגשר הטורקי נבנה על יסוד גשר רומי, ושופץ בזמן האחרון.

תל תנינים לא נחפר בצורה מעמיקה אלא בוצעו בו רק חפירות הצלה בשנת 1975. בשנת 2004 בוצעו חפירות ארכאולוגיות נוספות.


By ovedc - Tel Taninim - 1.jpg|רצפת פסיפס לבנה בתל תנינים
By ovedc - Tel Taninim - 3.jpg|מגדל שמירה בחומה, מבט מלמעלה
Caesarea and el Melat in VanDeVeldeMap5 (cropped).jpg|תל תנינים (תל אל-מלאט) וקיסריה במפת ון דה ולדה, 1858


## לקריאה נוספת
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* תל תנינים, דוח סופי
*

## הערות שוליים

קטגוריה:התקופה הפרסית בארץ ישראל
קטגוריה:פיניקים: מושבות
קטגוריה:אתרים הלניסטיים בארץ ישראל
קטגוריה:אתרים רומיים בארץ ישראל
קטגוריה:התקופה הביזנטית בארץ ישראל
קטגוריה:התקופה הצלבנית בארץ ישראל
תנינים
קטגוריה:תנינאים בתרבות
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:ג'סר א-זרקא
סטארה זאגורה

[שמאל|ממוזער|250px|מצבות מ[בית הקברות היהודי בסטארה זאגורה]]
**סטארה זאגורה** (בבולגרית: **Стара Загора**) היא העיר השישית בגודלה בבולגריה ואחד המרכזים הכלכליים החשובים במדינה. סטארה זאגורה היא בירת מחוז סטארה זאגורה ושוכנת 231 קילומטרים מהבירה סופיה. בעיר שורר אקלים ים-תיכוני, והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 13oc.

## היסטוריה
בסמיכות לעיר נמצאו שרידי יישוב תראקי מהמאה ה-5 לפנה"ס וכן שרידי מכרה נחושת מהעתיקים באירופה ויש המייחסים אותו עוד לתחילת תקופת הברונזה. ב-46 לפנה"ס נכבש היישוב על ידי הרומאים ושימש כמוצב צבאי ומרכז מסחר אזורי. לאחר חלוקת האימפריה הרומית עברה העיר לשליטת האימפריה המזרחית, אשר בהמשך הפכה לאימפריה הביזנטית.

ב-711 הוענקה העיר על ידי הקיסר יוסטיניאנוס השני, לחאן טרבל שליט האימפריה הבולגרית הראשונה כאות הוקרה על תמיכתו בו, בעת מלחמת האזרחים וכן בעת המאבק בצבאות בית אומיה אשר שאפו לכבוש את קונסטנטינפול והובסו על ידי קואליציה של צבאות בולגרים וביזנטיים. ב-784 שונה שמה של העיר לאירינופוליס, על שמה של הקיסרית הביזנטית אירינה (752-803), שהתארחה בעיר.

ב-1122 נערך בסמיכות לעיר קרב מכריע בין צבאות הקיסר הביזנטי יוחנן השני קומננוס לבין צבאות הפצ'נגים אשר הטילו את אימתם על הבלקנים. הפצ'נגים הובסו ושרידיהם התפזרו בכל אזור הבלקנים. ב-1372 נכבשה העיר על ידי מוראט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית.

ב-1877, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הגיעו כוחות צבא האימפריה הרוסית לפאתי העיר והכוחות העות'מאנים העלו את העיר באש והיא נחרבה. מעריכים שכ-5,000 מתושבי העיר נהרגו במהלך המלחמה. לאחר המלחמה נכללה העיר בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית וב-1885 הפכה חלק מנסיכות בולגריה.

באפריל 1928 התרחשה בסטארה רעידת אדמה חזקה. מבני ציבור ובתי מגורים ניזוקו קשות. במשך שבועות מספר התרחשו רעידות משנה ותושבי העיר נמלטו אל הגנים הציבוריים שבעיר ומחוצה לה ושהו שבועות מספר במחנות ארעיים. הנזק הכלכלי שנגרם לתושבי העיר היה כבד.

## הקהילה היהודית

קהילה מאורגנת מתועדת בעיר בתחילת המאה ה-17, עת הייתה נתונה תחת שלטון עות'מאני. סוחרים מרחבי הבלקן, רובם צאצאים למגורשי ספרד, התיישבו בעיר והיו להם חיי דת ותרבות יהודיים ענפים.
ב-1835, לאחר חורבן העיר אדירנה בשריפה, הגיעו משפחות רבות לעיר. עם התרופפות שליטת העות'מאנים באזור החלו התנכלויות רבות ליהודים, מצד תושבי העיר ונציגי השלטון המקומי. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), עם הגעת הכוחות הרוסיים לפאתי העיר, החל פוגרום ביהודי העיר, ובמהלכו נרצחו כמה עשרות יהודים ונשרף בית הכנסת. היהודים נטשו את העיר.

לאחר המלחמה ועם כינון נסיכות בולגריה, החלו בנסיכות פרסומים מגמתיים, לפיהם היהודים היו אחראים לשריפה הגדולה שהחריבה את העיר בתום המלחמה וכי הם שיתפו פעולה עם החיילים העות'מאנים.

ב-1939 טרום מלחמת העולם השנייה, נמנו בעיר כ-1,000 יהודים. בספטמבר 1939 גורשו כ-500 מיהודי העיר במהלך "המסע לגירוש נתינים זרים". ברישומי משרד הפנים הבולגרי תועדו 43 מבני הקהילה, שיועדו לגירוש אל מחנות ההשמדה, שתוכנן להתבצע ב-10 במרץ 1943. הגירוש לא יצא אל הפועל. ב-15 ביוני 1943, גורשו יהודים מהעיר לערי השדה והכפרים הסמוכים והורשו לחזור רק לאחר שחרור בולגריה על ידי הצבא האדום.

בין 1947 ל-1949 עלו מרבית יהודי העיר לישראל. ב-28 במאי 1949 בשלהי גל העלייה, ערך הקונסיסטוריון של יהודי בולגריה מפקד ובסטארה זאגורה נמנו 110 יהודים. ב-2022 התגוררו בעיר 85 יהודים.

## ערים תאומות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערי מחוז סטארה זאגורה
סטארה זאגורה
האמת העירומה (סדרת טלוויזיה)

**האמת העירומה** היא סדרת משטרה ודרמה ששודרה בערוץ 10 מסוף שנת 2008 ועד תחילת שנת 2009. יוצרי הסדרה הם האחים אורי ובני ברבש והיא הופקה על ידי חיים שריר. ייחודה של הסדרה היא שהיא מתנהלת בתוך לוקיישן אחד - פנים של מבנה - תחנת משטרה. הרייטינג של הסדרה נע סביב 6-7%. בינואר 2010 נמכר פורמט הסדרה לשידור במספר מדינות באירופה: באיטליה, צרפת, בלגיה, פולין ושווייץ להפקה גרסאות מקומיות שונות. באוקטובר 2010 נמכר פורמט הסדרה לרשת הכבלים האמריקנית HBO.

## עלילה
הסדרה עוסקת בפרשת היעלמותה של נערה בת 17 בשם הגר נבות (דניאלה קרטס). הגר מתגוררת אצל אמה מיקה (יבגניה דודינה) אולם נראתה לאחרונה בבית אביה, דותן (יורם חטב). יחסיה של הגר עם אמה ובעלה, נדב (נתן רביץ), מעורערים, כמו גם יחסיה עם רוב האנשים בהם היא נתקלת. היא יצירתית - כותבת, מנגנת ושרה - אולם דיכאונית. המשפחה מגיעה לתחנת המשטרה רק 4 ימים לאחר שהגר נראתה לאחרונה. החקירה, אותה מוביל פקד רונן גבאי (ליאור אשכנזי), חושפת סודות משפחתיים בכל מקום אליו היא מגיעה. צוות החקירה כולל את שי (אלון דהן), שפרה אוחיון (הדס קלדרון) וסיגל סרוסי (מיכל לוי).

בנוסף - גם סיפורו של גבאי אינו פשוט - אשתו תמר (יעל הדר) חולה במחלת נפש ומתאשפזת לעיתים וילדיו מוזנחים. בנוסף, הוא נחקר במחלקה לחקירות שוטרים. בהיעדרו נכנסת אל צוות החקירה סמדר (מיכל ורשאי), בעוד סיגל יולדת ויוצאת מן הצוות.

החקירה ממפה את קשריה של הגר - עם קרלו, המורה שלה לצ'לו (איתי גנות); עם ניב רוזן, היועץ החינוכי של בית הספר בו למדה (אייל שכטר); עם נעמה (יובל שרף), חברה טובה שלעיתים משמשת גם מאהבת, ומאהב ערבי. כאשר גופתה של הגר מתגלה על ידי סאלם (שרדי ג'בארין) אף אחד במעגל הנחקרים לא יוצא לגמרי חף מאשמה.

## שחקנים ודמויות
* **הגר נבות** (דניאלה קרטס)
* **מיקה נבות** (יבגניה דודינה)
* **נדב** (נתן רביץ)
* **רונן גבאי** (ליאור אשכנזי)
* **תמר גבאי** (יעל הדר)
* **נעמה** (יובל שרף)
* **סמדר** (מיכל ורשאי)
* **שי** (אלון דהן)
* **שפרה אוחיון** (הדס קלדרון)
* **סיגל סרוסי** (מיכל לוי)
* **דותן** (יורם חטב)
* **סאלם** (שרדי ג'בארין)
* **דריה** (עידית נוידרפר)

## פרק מיוחד
בין הפרק החמישי לפרק השישי שודר פרק הסוקר מנקודת מבט מיוחדת את התקדמות החקירה בעניינה של הגר, הנעלמת כבר ארבעה ימים. בניגוד לפרקי הסדרה הרגילים, בהם סיפורי הדמויות השונות שזורים זה בזה במהלך הפרק, בפרק מיוחד זה נעשה מאמץ בעריכה לסדר עבור הצופה את המידע (בין השאר באמצעות תוספת של כתוביות), להפריד דמות מדמות ולאפשר תשומת לב לפרטים. הפרק היה באורך 50 דקות, בשונה משאר הפרקים שאורכם היה כחצי שעה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות דרמת מתח ישראליות
קטגוריה:סדרות פשע ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2008
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
סבסטיאן באסונג

**סבסטיאן באסונג נגואנה** (נולד ב-9 ביולי 1986 בפריז, צרפת) הוא כדורגלן עבר קמרוני יליד צרפת ששיחק בעמדת המגן.

## קריירת מועדונים
באסונג הוא בוגר אקדמיית הכדורגל לנוער המפורסמת קליירפונטיין. בין יתר בוגרי האקדמיה נמנים שחקנים כמו תיירי הנרי, ניקולא אנלקה, ויליאם גאלאס ולואיס סאהה. אחרי שסיים את האקדמיה, עבר למחלקת הנוער של קבוצת מץ, שם חתם גם על חוזה מקצועני רשמי. בשנת 2005, באסונג עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון ושיחק בה במשך שלוש שנים.

ביולי 2008, באסונג נבחן למשך שבוע במועדון מהליגות הנמוכות באנגליה, אלפרטון טאון, ובמהלך השבוע שיחק במשחק ידידות נגד דונקסטר רוברס. ב-30 ביולי 2008, דווח רשמית שדווקא ניוקאסל יונייטד החתימה את באסונג תמורת 500,000 פאונד. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניוקאסל ב-26 באוגוסט 2008, במשחק גביע הפוטבול ליג נגד קובנטרי סיטי. משחק הבכורה שלו בליגה היה משחק חוץ נגד ארסנל, לאחר שנכנס כמחליף במקומו של חוזה אנריקה. ב-26 בדצמבר 2008, הוא צבר לראשונה בקריירה כרטיס אדום, במהלך משחק נגד וויגאן אתלטיק. כבר בעונתו הראשונה באנגליה, זכה סבסטיאן בתואר כדורגלן העונה של ניוקאסל.

כבר לאחר עונה, ואחרי שניוקאסל נשרה לליגת המשנה, באסונג הצהיר שברצונו לעזוב את המועדון, כאשר הקבוצות שהביעו עניין בשירותיו היו טוטנהאם, ארסנל ומנצ'סטר סיטי. ב-6 באוגוסט 2009, אושר רשמית על חתימתו של השחקן בטוטנהאם תמורת סכום של 8 מיליון פאונד. באסונג כבש במשחק הבכורה שלו עבור התרנגולים, שער שהיה גם שער הניצחון נגד ליברפול, אחרי שכבש בנגיחה מהרמה מבעיטה חופשית של לוקה מודריץ', השער קבע את תוצאת המשחק 2-1 לטוטנהאם. במרוצת העונה, באסונג קבע לעצמו מעמד של שחקן הרכב, לאחר שפתח בהרכב הקבוצה בכל 9 משחקיה הראשונים בפרמייר ליג.

## קריירה בינלאומית
באסונג שיחק כבלם בנבחרת צרפת עד גיל 21 בקיץ 2007, לפני שעבר לניוקאסל. ב-25 במאי 2009, הוא נקרא דווקא לייצג את נבחרת קמרון לקראת משחק מוקדמות מונדיאל 2010 נגד מרוקו. הוא קיבל רשות לשחק עבור קמרון, למרות ששיחק בנבחרת צרפת הצעירה, מכיוון שלא שיחק בה באף משחק רשמי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי קמרון, במשחק הניצחון 2-0 נגד אוסטריה, ב-12 באוגוסט 2009.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים קמרונים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל קמרונים
קטגוריה:פריז: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מץ
קטגוריה:כדורגלני ניוקאסל יונייטד
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני נוריץ' סיטי
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני פיטרבורו יונייטד
קטגוריה:כדורגלני וולוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קמרון
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:ספורטאים קמרונים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים קמרונים ביוון
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים ביוון
קטגוריה:קמרונים שנולדו ב-1986
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1986
אנציקלופדיה לעולם הקלאסי

שמאל|ממוזער|250px|האנציקלופדיה ב-83 כרכים. בצד ימין של המדף התחתון נמצאת גרסה ישנה יותר, בשמונה כרכים.

**אנציקלופדיה לעולם הקלאסי** (בגרמנית: **Realencyclopädie der Classischen Altertumswissenschaft**) היא אנציקלופדיה רחבת היקף המתמקדת בעת העתיקה, שיצאה לאור בגרמניה בשנים 1839-1980 ונכתבה בגרמנית. האנציקלופדיה ידועה גם בשם **פָּאוּלי-ויסוֹבָה** (**Pauly–Wissowa**), על שם מייסדיה, וכן בשם **RE**.

## המהדורה המקורית
הכרך הראשון של האנציקלופדיה יצא לאור על ידי אוגוסט פאולי, מורה בבית ספר תיכון, בשנת 1839. פאולי שיתף במיזם 17 כותבים נוספים, ונפטר כעבור שש שנים, מבלי שהשלים את המיזם. ארנסט כריסטיאן ולץ ווילהלם זיגמונד טאופל המשיכו במיזם, גייסו כותבים נוספים, והביאו את המיזם לידי גמר, בשישה כרכים, בשנת 1852. עבודה על מהדורה שנייה, בשנים 1864-1866, הולידה שני כרכים נוספים ולא הושלמה.

## RE
בשנת 1890 החל גאורג ויסובה בהפקת מהדורה יומרנית יותר. הוא ציפה לסיים את המלאכה תוך 10 שנים. לאחר שהתברר שהוצאה של כרכי האנציקלופדיה כסדרם תארך זמן רב, הוחל במקביל, בשנת 1914, בפרסום כרכים החל מהאות R. הכרך האחרון של האנציקלופדיה הופיע רק בשנת 1978, וכרך המפתח הופיע בשנת 1980. האנציקלופדיה השתרעה על פני 66 כרכים, שלהם נוספו 15 כרכי מילואים ושני כרכי מפתח. ויסובה נפטר בשנת 1931, ואחריו המשיכו במיזם וילהלם קרול, קארל מיטלהאוס, קונרד ציגלר והנס גרטנר.

האנציקלופדיה היא המקור המקיף ביותר ללימודי העת העתיקה. כ-1,100 מחברים השתתפו בכתיבתה - כל ערך נכתב על ידי מומחה בעל מוניטין בתחום הרלוונטי. רבות מהביוגרפיות על אישים ברפובליקה הרומית נכתבו בידי פרידריך מינצר. בערכים שיצאו לאור בשנים 1933–1945 יש כאלה שהושפעו מהאידאולוגיה הנאצית (למשל הערך על פייסיסטראטוס). עקב כך שהמיזם ארך שלושה דורות, הנחות היסוד של האנציקלופדיה השתנו במידה ניכרת במהלך השנים.

## גרסאות מצומצמות
המחיר והממדים של האנציקלופדיה הרתיעו קונים פוטנציאליים. בין השנים 1964-1975 יצאה לאור, על בסיס RE, גרסה מצומצמת בחמישה כרכים בשם Der Kleine Pauly (פאולי הקטנה). בסוף הכרך החמישי נכללים מילואים לחמשת הכרכים.

מהדורה מעודכנת ב-15 כרכים וכרך מפתח, בשם Der Neue Pauly (פאולי החדשה), יצאה לאור בהדרגה בשנים 1996-2003. במהדורה זו ניתן דגש רב יותר לשלהי העת העתיקה. משנת 2004 יוצאים לאור כרכי מילואים (מתוכננים שבעה כאלה). מהדורה אנגלית בשם Brill’s New Pauly: Encyclopaedia of the Ancient World יצאה לאור בשנת 2006.

## קישורים חיצוניים

* סריקה של הכרכים הראשונים באנציקלופדיה, בוויקיטקסט הגרמני

קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה הגרמנית
קטגוריה:העת העתיקה
הארי מאתיוס

**הארי מאתיוס** (**Harry Mathews**; 14 בפברואר 1930 - 25 בינואר 2017) היה סופר, משורר ומסאי אמריקאי שהשתייך לחבורת הסופרים הצרפתית "אוליפו" (Oulipo; Ouvroir de littérature potentielle).

## חייו
מאתיוס נולד בניו יורק והתחנך באוניברסיטת פרינסטון, שאותה עזב בשנתו השנייה על מנת לשרת בחיל הים האמריקאי. במהלך שירותו התחתן עם ניקי דה סן פאל, אמנית צרפתייה וחברת ילדות. כשסיים את שירותו הוא עבר לאוניברסיטת הרווארד, שם סיים תואר ראשון במוזיקה. הוא עבר עם משפחתו לאירופה והתגרש מאשתו, שממנה נולדו לו שני ילדים.

מאתיוס הוא האמריקאי השני בלבד שנבחר לחברות בקבוצה הספרותית הצרפתית אוליפו ("סדנה לספרות פוטנציאלית") אשר כללה את חברו הטוב ז'ורז' פרק. בשנותיו האחרונות היה מתיוס נשוי בשנית וחילק את זמנו בין פריז, ניו יורק וקי וסט, שם גם נפטר בינואר 2017.

## יצירותיו
מאתיוס כתב שישה רומנים, סיפורים קצרים, שירה ומאמרים ספרותיים. ספרו הידוע ביותר, "טלות'" (Tlooth), מתחיל בהמלטות מכלא סיבירי וממשיך דרך מבחר מחוזות סוריאליסטים ומפגשים עם טיפוסים מוזרים ברחבי רוסיה ואירופה, כאשר כמעט עד סופו של הספר הקורא איננו יודע אם הדמויות הראשיות הן גברים או נשים (מאתיוס נתן לדמויות שמות נייטרלים מבחינה מגדרית והקפיד שלא להשתמש במונחים שיחשפו את זהות הדמויות, דבר האפשרי באנגלית אך לא בעברית). ספר ידוע נוסף של מאתיוס, שאף תורגם לעברית, הוא "חיי בסי-איי-אי", רומן בעל אלמנטים אוטוביוגרפיים המבוסס על השמועה שנפוצה בקרב חבריו הפריזאים של מאתיוס שהוא למעשה מרגל לטובת הסי-איי-אי. בין כתביו הקצרים נכלל הספר "הנאות ייחודיות" ("Singular Pleasures") המורכב משישים ואחת וִינְיֶטות העוסקות כולן באוננות.

### רשימת ספרים

* ***The Conversions*** (רומן) - Dalkey Archive Press, 1997
* ***The Journalist*** (רומן) - Dalkey Archive Press, 1997
* ***Tlooth*** (רומן) - Dalkey Archive Press, 1998
* ***Cigarettes*** (רומן) - Dalkey Archive Press, 1998
* ***The Sinking of the Odradek Stadium*** (רומן) - Dalkey Archive Press, 1999
* ***Singular Pleasures*** (אוסף וִינְיֶטות) - Dalkey Archive Press, 1999
* ***The Human Country*** (סיפורים קצרים) - Dalkey Archive Press, 2002
* ***My Life in CIA*** (רומן אוטוביוגרפי) - Dalkey Archive Press, 2005


## ספריו שתורגמו לעברית
*הארי מאת’יוס, **חיי בסי-איי-אי: כרוניקה של שנת 1973** (מאנגלית: מתן קמינר), תל אביב: בבל, 2008.
*הארי מאת’יוס, **סיגריות**, תל אביב: הוצאת עם עובד, 2010.

## קישורים חיצוניים

* 
* הארי מאתיוס, חמש וִינְיֶטות מתוך “הנאות ייחודיות”, תרגום: שי אזולאי, 21 בנובמבר 2010, "המתרגם"
* "אמא יקרה" - סיפור קצר מאת הארי מאתיוס; תרגום: שי אזולאי.
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:משוררים אמריקאים
קטגוריה:מסאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
אליהו ברוך פינקל

הרב **אליהו ברוך פינקל** (י"ב בטבת ה'תש"ח, 25 בדצמבר 1947 – כ"ד באדר ב' ה'תשס"ח, 31 במרץ 2008) היה מראשי ישיבת מיר בירושלים.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים לרב משה פינקל, בנו של ראש ישיבת מיר הרב אליעזר יהודה פינקל ונכדו של הרב נתן צבי פינקל ("הסבא מסלבודקה"), ולנחמה איידל, בתו של הרב מרדכי דוד לוין, מחבר סדרת הספרים "דרכי דוד", אשר שימש כראש ישיבת עץ חיים בירושלים.

אליהו ברוך נקרא על שם סבו הרב אליהו ברוך קמאי. בצעירותו גדל אצל סביו. למד בתלמוד תורה "יבנה" בירושלים, ובהיותו בן עשר עבר ללמוד בישיבת תפארת צבי שנקראה על שם אב סבו, ה"סבא" מסלבודקה. כשסיים את לימודיו שם, כחצי שנה לאחר הגיעו לגיל מצוות, עבר על פי המלצת סבו ללמוד בישיבת מיר. סבו, ראש ישיבת מיר, "שידך" לו כחברותא את הרב חיים קמיל, והוא ראה בו את אחד מרבותיו. במהלך לימודיו בישיבת מיר התקרב לדודו ראש הישיבה, רבי חיים שמואלביץ, ובמיוחד לחתנו הרב נחום פרצוביץ, איתו למד שיעור בקביעות ובו ראה כל ימיו את רבו המובהק.

ראשי הישיבה הועידוהו למסירת שיעורים בישיבה. מסופר שרבו הרב חיים שמואלביץ אמר לו בצעירותו שעליו חלה חובה מיוחדת להעמיק בחומר הנלמד, משום שאצלו זה לצורך הרבים, שיזדקקו לו כמוסר שיעורים. הרב נחום פרצוביץ למד עמו בחברותא את כל חלקי הש"ס, כולל מסכתות שלא נלמדו במסגרת הישיבה.

בקיץ ה'תשכ"ז עבר ללמוד בישיבת פוניבז'. גם שם קבע שיעור קבוע עם אחד הר"מים, הרב מרדכי שלמה ברמן. כאשר חותנו של הרב ברמן, הרב יעקב ישראל קניבסקי, היה מגיע לבית הרב ברמן, היה משוחח עם אליהו ברוך בסוגיות הנלמדות באותה עת והביע את התפעלותו ממנו. ראש ישיבת פוניבז', הרב שמואל רוזובסקי, היה מכנהו 'אליהו ברוך בתראי' - על משקל אליהו ברוך קמאי. כמו כן היה מקורב לראש הישיבה הרב ברוך דב פוברסקי.

לאחר מכן חזר ללמוד בישיבת מיר, עד לנישואיו בשנת ה'תשל"ג, לבתו של הרב שלמה גלמן מארצות הברית (חתנו של האדמו"ר מסטרטין רבי משולם פייביש לנגנר).

בעת מחלתו של רבו הרב פרצוביץ החל הרב אליהו ברוך פינקל ממלא את מקומו במסירת שיעורים לתלמידים שרצו להמשיך ללמוד בדרך הלימוד של רבי נחום. לאחר פטירת רבו התמנה לאחד מראשי הישיבה בישיבת מיר והמשיך במסירת שיעורים.

נפטר ב-31 במרץ 2008. ההלוויה יצאה מישיבת מיר, והוא נקבר בהר המנוחות.

## ספריו
רבי אליהו ברוך הותיר אחריו כתבי יד רבים וכן אלפי שיעורים מוקלטים. עד כה יצאו:
***שיעורי רבי אליהו ברוך** על הש"ס, מסכת קידושין - ה'תש"ע, מסכת בבא בתרא - ה'תשע"ב, מסכת יבמות ב' כרכים - ה'תשע"ו, מסכת גיטין - ה'תשע"ז, מסכת סוכה - ה'תשע״ט, מסכת מכות - ה'תש״פ, מסכת בבא קמא חלק א׳ - ה'תשפ״א, מסכת בבא מציעא חלק א' - ה'תשפ"ה
***משלחן רבי אליהו ברוך**, על התורה, ב' חלקים (כולל קונטרס השידוכים מפרשת חיי שרה)
***משלחן רבי אליהו ברוך**, על המועדים, ב' חלקים ה'תשע"ח
* **אפיריון שלמה**, חוברת בהלכות חופה וקידושין
* **פותח שער**, ביאורים בהלכות תשובה לרמב"ם
* **ברכת הפסח**, בענייני חג הפסח
* **ברכת אליהו**, בעניינים שונים
* **ידי משה**, לזכר אביו, עם חידושים מתלמידי הישיבה
* **יציאות השבת**, בענייני מסכת שבת

## קישורים חיצוניים
* הרב **ב. הלחמי**, הגאון רבי אליהו ברוך פינקל זצוק"ל, באתר **שטייגען**
* שיעוריו באתר קול הלשון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת אריה לייב שפירא
קטגוריה:ראשי ישיבת מיר
אליהו
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:בוגרי ישיבת תפארת צבי
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
ג'וזף בוידן

**ג'וזף בוידן** (באנגלית: **Joseph Boyden**; נולד ב-31 באוקטובר 1966) הוא סופר קנדי.

## קורות חיים
בוידן גדל באזור טורונטו שבפרובינציית אונטריו, למד בבית ספר תיכון ישועי, ולאחר מכן למד כתיבה יוצרת באוניברסיטת יורק. כיום הוא מלמד באוניברסיטת ניו-אורלינס, ומחלק את זמנו בין ניו-אורלינס לבין טורונטו.

ספריו של בוידן מאופינים בכתיבה על חייהם של בני האומות הראשונות: מורשתם, מסורתם, וכן ההתנגשות התרבותית והפיזית בינם לבין הממשל הקנדי והקנדים הלבנים. ברומן "Three Days Road" הוא מספר את סיפורים של שני בני שבט הקרי (Cree) שהצטרפו לכוחות הקנדיים במלחמת העולם הראשונה. הסיפור שואב השראה מסיפורו האמיתי של פרנסיס פגמגבו (Francis Pegahmagabow), בן שבט האוג'יבווי (Ojibwe) ששירת במלחמה זו כצלף ואף זכה לעיטורים רבים.

הרומן השני שלו, "Through Black Spruce", מגולל את סיפור בנו של אחד החיילים מהרומן הראשון, והוא מתרחש בזמננו.
בוידן גם פרסם קובץ סיפורים בשם "Born With a Tooth".

ספרו "וונג'ק" מספר על ילד אחד מתוך 150,000 ילדים ילידיים שנחטפו על ידי הממשלה והועברו לפנימיות נוצריות מרוחקות, דבר שהביא למותם של רבים.

## תרגומים לעברית
* **וונג'ק**, תרגמה רוית ליכטנברג יקותיאל, הוצאת האם הגדולה 2021
* **מבעד לעצי האשוחית**, תרגמה אורטל אריכה, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2011

## קישורים חיצוניים

* כתבה על בוידן במגזין קנדי
* בוידן מקריא מספרו "Three Days Road"
* 
* 
* 
* דפנה לוי, שיחה אישית עם רוית ליכטנברג יקותיאל על התרגום לעברית של ״וונג׳ק״, בפודקאסט ״על החיים ועל המוות״, 30 ביוני 2022

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים קנדים
קטגוריה:מחברי סיפורים קצרים
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יורק
קטגוריה:קנדים ממוצא סקוטי
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1966
הספסל האחורי

**"הספסל האחורי"** הייתה תוכנית טלוויזיה סאטירית בערוץ 2, אשר שודרה על ידי זכיינית השידור רשת. הפורמט כלל שבעה משתתפים, כל אחד מצחיק בתחומו. בסוף כל פינה יכול היה הקהל בתוכנית להצביע למתמודד או לקבוצה המצחיקה ביותר, לדעתם. את התוכנית הנחתה מיה דגן, שכבר השתתפה בתוכנית סאטירה דומה, במועדון לילה.

## פינות התוכנית
*"בכפיים" - פינה אשר המשתתפים בה מציגים אירוע שקרה השבוע וראוי לכפיים.
*"האינטרקום" - פינה אשר המשתתפים בה "מצלצלים באינטרקום" של אישיות מסוימת, ומתחייסים למקרה שאפיין אותה השבוע.

### משתתפים
*מושיק גלאמין
*רון קופמן
*מיה דגן
*יוסף סוויד
*הדר לוי
*נדב אבקסיס
*גיל קופטש

## קישורים חיצוניים

* הספסל האחורי באתר הזכיינית "רשת".
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
לאנס

**לַאנְס** (בצרפתית: **Lens**) היא קומונה במחוז פה-דה-קאלה שבצפון צרפת. ב-2020 התגוררו בה 32,458 תושבים. באזור התעשייתי של לאנס, הכולל את הפרברים ואת העיר דואה, מתגוררים למעלה מחצי מיליון תושבים.

## גאוגרפיה
לאנס ממוקמת במישור ארטואה על גדות תעלת דל, כ-200 ק"מ צפונית לפריז, בין ליל מצפון ואראס מדרום. היא נמצאת על ציר כבישים מהירים: פריז - ליל וקאלה - ריימס. קו הרכבת TGV מחבר אותה עם פריז (שעה ועשר דקות). בסביבותיה נמצאים מרבצי פחם שהפכו אותה לעיר תעשייתית.

## דמוגרפיה
עקב גילוי מרבצי פחם בסביבותיה, לאנס הפכה מעיירה בת 2,436 תושבים ב-1803 לעיר בת 31,812 תושבים ב-1914. במלחמת העולם הראשונה הייתה העיר בקו החזית, ויותר ממחצית התושבים נמלטו ממנה. אחרי המלחמה חלה בעיר התפתחות כלכלית מואצת שבעקבותיה גדל מספר התושבים פי שלושה: (מ- 14,259 ב- 1921 ל-42,733 ב- 1962). אולם, מאז 1962 אוכלוסיית העיר נמצאה במגמת ירידה ועד 2006 העיר איבדה כשישית מתושביה.

## היסטוריה
ייסודה של העיר לוטה בערפל, אך מטבעות מתקופת השושלת המרובינגית שנמצאו בסביבותיה מעידים על כך שהיה במקום יישוב רומאי בשם לנה קאס (כנראה קאסטרום - מילה המציינת מחנה צבא או בניין מבוצר), וכנראה מכאן השם לאנס.

ב-1526 עברה העיר לידיו של מלך ספרד, בהיותה חלק של ארצות השפלה הדרומיות. ב- 20 באוגוסט 1648 התחולל במקום קרב לאנס שבו לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה ניצח את צבא ספרד - מה שסימן את המשך שקיעתה הצבאית של ספרד באירופה. בעקבות ניצחון זה וניצחונותיו של המרשל טורן, הקרדינל מאזארן חתם על הסכמי שלום וסטפאליה שבהם זכתה צרפת למעמד של מעצמה מדרג ראשון באירופה.

שמאל|ממוזער|250px|לאנס ב-1917
במלחמת העולם הראשונה העיר סבלה קשות. היא הייתה בידי הגרמנים מ-1914 עד 1918 ושימשה כמרכז אספקה חשוב של הצבא הגרמני. לא רחוק מהעיר נערך קרב רכס וימי. במהלך המלחמה הומטרו עליה פגזים רבים שבחלקם הגדול לא התפוצצו - מה שהיווה סכנה בתקופת השיקום שלאחר המלחמה. לפני שנסוגו, הגרמנים שרפו והחריבו את כל מכרות הפחם שנמצאו בסביבות העיר. השתוללה בעיר גם מגפת השפעת הספרדית שגבתה מחיר יקר בחיי אדם. העיר סבלה גם במלחמת העולם השנייה אם כי במידה פחותה.

## כלכלה
ב-1849 התגלו מרבצי פחם בעומק של 150 מטר ביער שבסביבות העיר. ב-1853 הוקמה חברת לאנס שקיבלה זכות בלעדית לניצולם, ולאנס החלה להיות מרכז תעשייתי חשוב שהתבסס על מכרות פחם ועל שאיבת נפט. אולם, במלחמת העולם הראשונה כלכלת העיר נפגעה קשות כאשר הגרמנים החריבו את כל מכרות הפחם לפני שנסוגו. פגזים שלא התפוצצו נשארו בשטח והקשו על תהליך השיקום שלאחר המלחמה. כלכלת העיר סבלה גם במלחמת העולם השנייה, אם כי במידה פחותה.

ניצול מכרות הפחם נפסק לחלוטין ב-1990, ומאז עברה העיר תהליך של גיוון הפעילות התעשייתית. כיום קיימות בעיר תעשיות טקסטיל ומטלורגיה (בעיקר ייצור דוודים וחוטי מתכת), ייצור מכוניות ועיבוד מזון.

שלוחה של אוניברסיטת ארטואה (שנוסדה ב-1992 ושמרכזה בעיר אראס) נמצאת בלאנס.

קבוצת הכדורגל של העיר, "רסינג דה לאנס", זכתה באליפות צרפת ב-1998. אצטדיון פליקס בולאר, שאירח אחדים ממשחקי גביע העולם בכדורגל באותה שנה, נמצא בלב העיר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:נור-פה דה קאלה: ערים
קטגוריה:או-דה-פראנס: ערים
תוכנית נחשון

ממוזער|249x249 פיקסלים|סמל תוכנית נחשון
**תוכנית נחשון** היא תוכנית לפיתוח נוער מוכשר וערכי ליצירת עתודת מנהיגות מדעית למדינת ישראל.

התוכנית היא מיזם משותף של במשרד הביטחון (מפא"ת) ואוניברסיטת הטכניון ופועלת בשיתוף משרד החינוך (האגף למחוננים ומצטיינים). התוכנית יונקת את תפיסת החינוך וההכשרה שלה מתוכנית העילית הצבאית–אקדמית תלפיות ומתבצעת במסגרת כיתות ייעודיות – כיתות נחשון – בבתי ספר תיכון וחטיבות הביניים בישראל.

תוכנית נחשון מבוססת על פיתוח מקביל ומאוזן של שלושה בסיסי כוח: השכלתי – אישיותי – ערכי תוך למידה עצמית ופעילה של התלמידים בהובלת מחנך-מנהיג.

## היסטוריה
התוכנית החלה את דרכה בשלושה בתי ספר תיכוניים בשנת הלימודים תשס"ט. בהמשך החלה לפעול התוכנית גם בחטיבות הביניים (מסד נחשון).

בשנת הלימודים תשפ"ד פועלת התוכנית ב-189 כיתות ב-54 בתי ספר.

## עקרונות יסוד של כיתות נחשון
עיצוב מסגרת הלימודים וההווי בכיתות נחשון כולל מספר עקרונות:
* מחנך-מנהיג הכיתה, הוא דמות חינוכית מובילה ומודל לחיקוי עבור תלמידיו. תפקידו של המחנך להוביל את תוכנית החינוך עבור הכיתה כולה, ולבנות תוכנית פיתוח אישית לכל תלמיד בכיתה.
* כיתת אם אחודה ויום נחשון ייעודי בשבוע בו מתקיימת הפעילות הייחודית של נחשון. לרוב התלמידים יעבדו בצוותים והתוכנית החינוכית תשלב מספר רב של ימי שיא מחוץ לבית הספר למפגש עם העולם ש"אחרי בית הספר".
* מתן אוטונומיה מקסימלית לתלמידים כמפתח לפיתוח מנהיגות.

## קישורים חיצוניים
* 

*מידע על התוכנית, באתר משרד החינוך
*

קטגוריה:ישראל: מיזמי חינוך