open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דוקשיצה

שמאל|ממוזער|250px|אנדרטה לזכר חללי דוקשיצה, בקרבת בית הקבורות היהודי בעיירה.
**דוקשיצה** או **דוקשיץ** (בבלארוסית: **Докшыцы**, דוקשיצי; בפולנית: **Dokszyce**; ביידיש: **דאקשיץ**) היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
דוקשיצה נזכרת לראשונה בשנת 1407, עת השתייכה לדוכסות הגדולה של ליטא. במהלך מלחמת ליבוניה הפך אזור העיירה לאחד ממעוזיו העיקריים של סטפאן באטורי.

בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1795 קיבל מעמד עירוני. בשנת 1921 נכלל היישוב במחוז וילנה שבשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי דוקשיצה
בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 כיהן הרה״ג מרדכי יעקב גאלינקין כרבה הראשי של העיר.

בין מלחמות העולם חיו בדוקשיצה כ-4,000 יהודים, שהיוו את רוב אוכלוסיית העיירה. פעלו בה מוסדות דת ותרבות, תנועות נוער ציוניות, ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש בראשות הרב יהושע ליין ובית ספר עברי מרשת תרבות.

בתקופה הסובייטית נסגרו המוסדות היהודיים בעיירה, הולאמו בה עסקים פרטיים, ומספר יהודים עשירים הוגלו ממנה לעומק ברית המועצות.

ב-9 ביולי 1941 נכנסו לעיירה הנאצים והחלו בביצוע מעשי שוד, התעללות ורצח ביהודים, תוך הרס בית העלמין היהודי  ושריפת ספרי התורה של בתי הכנסת בעיירה. תוך זמן קצר הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה וחובת ענידת טלאי צהוב. בד בבד מונה בעיירה יודנרט, בראשות יעקב בוטוויניק, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים לעבודות כפייה ולהעביר להם תשלומי כופר. בספטמבר 1941 הוצאו להורג בעיירה כמה יהודים שהואשמו בקומוניזם.

ב-30 בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו מגודר שהוקם בה, בו שררו תנאי מחיה קשים אשר הפילו חללים רבים. מעת לעת הוצאו להורג יהודים מהגטו, ובמקרה אחד הוצאו להורג 65 יהודים בחג הפסח. באפריל 1942 שולחו מאות צעירים מהגטו למחנה עבודה בגלמבוקיה. בתקופה זו הוקם בגטו ארגון מחתרתי, בראשות יוסף שפירא.

במאי 1942 בוצעה בגטו אקציה, בה נרצחו בבית העלמין היהודי כ-400 איש. לאחר מכן צומצם שטח הגטו והתפשטו בו המגפות.

באקציה נוספת שהחלה ב-29 במאי 1942 רוכזו כ-2,650 היהודים שנותרו בגטו, ונרצחו כולם מחוץ לעיירה בידי אנשי ס"ד. במהלך האקציה נמלטו כ-250 יהודים ליערות וחלקם הצטרפו ליחידות פרטיזנים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז ויטבסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
אוסטרודה

**אוסטרודה** (בפולנית: **Ostróda**; בגרמנית: **Osterode**; בפרוסית: **Austrāti**) היא עיר בצפון-מזרח פולין בפרובינציית ורמיה-מזוריה.

## היסטוריה
ב-1270 המסדר הטבטוני החל להקים במקום יישוב ראשוני כדי ליישב כאן מתיישבים גרמנים ומזורים. במאה ה-14 במקום הוקם מבצר עשוי אבן.

לאחר קרב גרונוולד ב-1410 קלאוס פון דורינגן כבש את מבצר אוסטרודה ומסר את העיירה לידיו של מלך פולין, ולדיסלב השני יגיילו. במהלך מלחמת שלוש-עשרה השנים (1454 - 1466) העיר עברה מיד ליד. בין 1525 לבין השנה 1701 העיר הייתה חלק מדוכסות פרוסיה, ומ-1701 חלק מממלכת פרוסיה. עם איחוד גרמניה של -1871 העיר הפכה לחלק מגרמניה המאוחדת.

## הקהילה היהודית

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* Ostróda Online 
* 
* 

קטגוריה:ורמיה-מזוריה: ערים
קטגוריה:ערים גרמניות לשעבר
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
רודני סטאקי

**רודני נורבל סטאקי** (באנגלית: **Rodney Norvell Stuckey**; נולד ב-21 באפריל 1986) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2007–2017. ממוצעיו הכוללים לאורך 10 עונותיו בליגה הם 12.6 נקודות, 3.6 אסיסטים ו-2.9 ריבאונדים למשחק.

## נעורים ומכללות
סטאקי נולד וגדל בעיר סיאטל שבוושינגטון, ולמד בתיכון "קנטווד" שבעיר קובינגטון הסמוכה. לאחר לימודיו התיכוניים בחר סטאקי להישאר בקרבת משפחתו וללמוד באוניברסיטת מזרח וושינגטון. כבר בעונת ה הציג סטאקי ממוצעים מרשימים במיוחד של 24.2 נקודות, 4.8 ריבאונדים, 4.1 אסיסטים ו-2.2 חטיפות למשחק. בעונתו השנייה המשיך לגלות יכולת גבוהה כשקלע 24.6 נקודות (שביעי בליגת המכללות) וחילק 5.5 אסיסטים למשחק. בסיום עונת 2006/2007 בחר סטאקי לוותר על המשך לימודיו האקדמיים ולהירשם לדראפט ה-NBA.

ב-11 בינואר 2009 העלתה קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מזרח וושינגטון את גופייתו של סטאקי, עם המספר "3", לתקרת אולמה הביתי כהוקרה על תרומתו לקבוצה.

## קריירה ב-NBA
### דטרויט פיסטונס
סטאקי נבחר בבחירה ה-15 בדראפט 2007 על ידי קבוצת דטרויט פיסטונס. אחרי שהציג יכולת מצוינת בליגת הקיץ, עם 32.1 נקודות ו-9.1 אסיסטים למשחק, שבר סטאקי את ידו במשחק טרום העונה האחרון ונאלץ להחמיץ את החודשיים הראשונים של עונת הרוקי שלו. ב-57 המשחקים בהם שותף בעונתו הראשונה הציג סטאקי יכולת בינונית כשקלע 7.6 נקודות למשחק. על אף תרומתו הצנועה, נבחר סטאקי בסיום העונה לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.

בעונתו השנייה בליגה, עם הגעתו לקבוצה של אלן אייברסון במקומו של צ'אנסי בילאפס, שיפר סטאקי את משחקו והפך לשחקן חמישייה קבוע. לאורך העונה שימש סטאקי כרכז הקבוצה, לצידו של אייברסון, והעמיד ממוצעים של 13.4 נקודות ו-4.9 אסיסטים למשחק. ב-28 בדצמבר 2008 קלע סטאקי שיא קריירה של 40 נקודות בניצחון קבוצתו על שיקגו בולס. במהלך סוף שבוע האולסטאר של אותה עונה נבחר סטאקי להשתתף במשחק הכוכבים העולים כשחקן קבוצת ה"סופמורס" (שחקני השנה השנייה), ובמשחק עצמו קלע 12 נקודות וחילק 9 אסיסטים.

במשך חמש העונות הבאות המשיך סטאקי להציג יכולת יציבה במדי הפיסטונס, כשהוא מתנדנד בין החמישייה הפותחת לזו השנייה. ממוצעיו לאורך שבע עונותיו בדטרויט עומדים על 13.4 נקודות ו-3.9 אסיסטים למשחק.

### אינדיאנה פייסרס
ב-21 ביולי 2014 חתם סטאקי על חוזה לעונה אחת באינדיאנה פייסרס, עבור כ-1.2 מיליון דולר, ובסיום אותה עונה האריך את חוזהו בקבוצה ל-3 עונות נוספות עבור 21 מיליון דולר. לקראת סיום עונת , ב-29 במרץ 2017, שחררה אינדיאנה את סטאקי מהקבוצה והחתימה במקומו את הקלע לאנס סטיבנסון.

## סטטיסטיקת קריירה
### בעונה הסדירה ב-NBA

### בפלייאוף ה-NBA

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת וושינגטון
קטגוריה:סיאטל: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מזרח וושינגטון
קטגוריה:מדינת וושינגטון: כדורסלנים
קטגוריה:בחירות דראפט של דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני אינדיאנה פייסרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
דרויה

**דרויה** (בבלארוסית: **Друя**, בפולנית: **Druja**) היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, על גדת נהר דווינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
האזכור הראשון לעיירה הוא משנת 1386, ובמרוצת השנים הייתה בבעלות משפחות אצולה. בשנת 1630 הוענקו ליישוב זכויות עיר בידי המלך זיגמונט השלישי ואזה.

בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה העיירה בשטחי האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה במחוז וילנה שבשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי דרויה
בין מלחמות העולם נמנו בדרויה כ-3,000 יהודים, רוב תושביה, ופעלו בה מוסדות חינוך ותרבות יהודיים, ישיבה ותנועות נוער ציוניות. בתקופה הסובייטית נסגרו המוסדות היהודיים בעיירה, ועסקים פרטיים בה הולאמו.

[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי דרויה, מיורי, דרויסק וליאונפולי שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
בסוף יוני 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, לאחר שהופצצה ממטוסים. על יהודי העיירה הוטלו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, חיוב בעבודות כפייה מגיל 12 ותשלום סכומי כופר, תוך לקיחת בני ערובה. בד בבד מונה בעיירה יודנרט, ומעת לעת הוציאו הגרמנים להורג יהודים מהעיירה.

באפריל 1942 רוכזו יהודי העיירה בשני גטאות שהוקמו בה, האחד ל"כשירים לעבודה", והשני לכל היתר. בסוף יוני-תחילת יולי 1942 נערכה בגטאות אלו אקציה, במהלכה גילו היהודים התנגדות, והציתו את בתיהם. לאחר דיכוי ההתנגדות, נרצחו בבית העלמין היהודי בעיירה כ-1,100 יושבי הגטו, וכן 125 יהודים מהיישוב הסמוך לאונופול. בזמן האקציה הצליחו להימלט מהעיירה כ-200 יהודים, וחלקם הצטרפו ליחידות פרטיזנים.

## לקריאה נוספת
* שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), **[[פנקס הקהילות]]: פולין**, כרך שמיני: מחוזות וילנה-ביאליסטוק-נובוגרודק, עמ' 267–270 (הערך נכתב בידי רחל גרוסבאום-פסטרנק).

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
*דרויה, באתר איגוד יוצאי וילנה והסביבה בישראל
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז ויטבסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
לאה פילובסקי

**לאה פילובסקי** (נולדה ב-13 בינואר 1970) היא משוררת ישראלית.

## ביוגרפיה
פילובסקי נולדה בבית חילוני בירושלים, לאם היסטוריונית ואב מורה ליידיש, ובילדותה עברה לקריית ביאליק. היא בעלת תואר ראשון בספרות עברית, תואר שני בסוציולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים וכן בעלת תעודת הוראה בתחום החינוך המיוחד ממכללת גורדון. פילובסקי מתגוררת בקריית חיים, ומאז 1998 חיה, לטענתה, כדתיה, אך אינה מגדירה עצמה כחוזרת בתשובה.

פילובסקי היא בוגרת המחזור הראשון של כיתת השירה בהליקון ושיריה ראו אור בכתבי עת רבים, ביניהם הליקון, שבו, עכשיו, מאזנים והמוסך. שיריה אוטוביוגרפיים ברובם ועוסקים בין השאר בנושאי דת ואמונה, קשיים נפשיים, זוגיות וגירושין, וארס פואטיקה.

בשנת 2009, לאחר 18 שנות פרסום בכתבי עת, יצא ספר הביכורים שלה "**אמנות זה**" בהוצאת פרדס, במסגרת הסדרה לשירה "כבר" בעריכת ליאת קפלן. ספר זה גם זיכה אותה בפרס טבע לשירה לשנת 2010 במסגרת פסטיבל מטולה לשירה ובפרס הליקון על שם רמי דיצני לשנת 2013.

בשנת 2013 יצא ספרה השני "**מקשיב גם לי דווקא עכשיו**" בהוצאת קשב לשירה. הספר זכה לשבחי המבקרים וזיכה אותה בפרס רמת גן לספרות לשנת 2015.

פילובסקי זכתה בפרס היצירה מקרן ראש-הממשלה ע"ש לוי אשכול לשנת תשע"ז 2017.

פילובסקי גרושה.

## לקריאה נוספת
* שי חורב, לאה פילובסקי, בלקסיקון **החיפאים אישים ודמויות בחיפה**, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 286, 2018.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:זוכות פרס רמת גן לספרות
קטגוריה:זוכי פרס רמת גן לספרות
קטגוריה:זוכות פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:ישראליות המתמודדות עם מגבלה נפשית
קטגוריה:קריית חיים: אישים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האקדמית גורדון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
דרז'ניה

**דרז'ניה** (באוקראינית: **Деражня**; בפולנית: **Dzierażnia**) היא עיר קטנה במחוז חמלניצקי שבאוקראינה, על גדות נהר וובק (Vovk), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
דרז'ניה נוסדה בשנת 1431. במהלך המאה ה-16 הותקף היישוב בידי הטטרים, ובמהלך המאה ה-17 הותקף בידי הקוזקים של חמלניצקי. בשנת 1672 נכבש היישוב בידי האימפריה העות'מאנית, וכעבור 10 שנים שוחרר בידי יאן סובייסקי.

בחלוקת פולין השנייה בשנת 1792 נכללה העיר בתחום האימפריה הרוסית. עם הקמת תחנת רכבת בעיר בסוף המאה ה-19 הואץ פיתוחה.

## יהודי דרז'ניה
[ממוזער|[בית קברות|בית העלמין היהודי העתיק בדרז'ניה]]
תיעוד לישיבת יהודים בדרז'ניה קיים מהמחצית הראשונה של המאה ה-18, ומהמחצית הראשונה של המאה ה-19 הוקמו סביב העיר מספר מושבות חקלאיות יהודיות. בשנת 1897 נמנו בעיר 5,230 יהודים, מתוך 6,118 תושבים.

בין מלחמות העולם נמנו בדרז'ניה 2,650 יהודים, כ-40% מתושביה. בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה בוצעו ביהודי העיר מספר פוגרומים. בתקופה הסובייטית פעלו בעיר מועצה יהודית ובית ספר יידי.

### בשואה
ב-11 ביולי 1941 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ויהודיה רוכזו בגטו שהוקף בגדר תיל, וחויבו לענוד טלאי צהוב. כ-500 יהודים מהגטו הועברו ממנו כעבור זמן מה, ובד בבד הובאו אל הגטו יהודים מיישובים סמוכים. בגטו מתו יהודים רבים מרעב וממגפות. על יושביו הוטלו תשלומי כופר, ורכושם הוחרם.

בראשית ספטמבר 1942 בוצעה בגטו שבעיר אקציה, ונרצחו בה למעלה מ-1,500 יהודים. כעבור מספר ימים נרצחו יתר היהודים בגטו, והוא חוסל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: עיירות יהודיות
אדוה עדני

**אדווה עדני** (נולדה ב-10 בספטמבר 1965) היא שחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
בוגרת בית הספר למשחק "בית צבי" משנת 1990.  

בין תפקידיה בתיאטרון באר שבע: הרו ב"מהומה רבה על לא מאומה", כלילת חן ב"הנסיכה והרועה", אוסי ב"הנאהבים", פיבי ב"כטוב בעיניכם", מרי וורן ב"ציד המכשפות", "יתוש בראש", שילה ב"אהבה וזיכרון", מימי ב"בית מלאכה", "נוכלים ואוהבים", אנה פרנק ב"אנה פרנק", ריטה ב"לחנך את ריטה", פרנצ'י בגריז, "בימינו לא יוצאים לדו-קרב", "אבודים ביונקרס".  

הופיעה במחזהו של מתי גולן, "אטום", שהועלה בתיאטרון הקאמרי, בתפקיד עיתונאית המקורבת לראש הממשלה הנבחר. 

בין השנים 1998–1999 השתתפה בשתי עונות של "פרפר נחמד". כמו כן, הופיעה בסדרות הטלוויזיה "הבורר", "הבורגנים" וב"תיכון השיר שלנו".

עדני נשואה לדוד קיגלר ואם לשלושה ילדים. מתגוררת בגבעתיים.

בעשור השני של המאה ה-21 לבני הזוג קיגלר מופע קומי משותף, "נישואים גרעיניים", המבוסס על חיי הזוגיות שלהם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:פרפר נחמד: מנחות
קטגוריה:גבעתיים: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1965
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
מר מוצ"ש

**מר מוצ"ש** (מאנגלית: **Mr. Saturday Night**) הוא סרט קומדיה דרמטית אמריקאי משנת 1992. הסרט בוים על ידי בילי קריסטל, שגם מגלם בו את הדמות הראשית.

השחקן דייוויד פיימר זכה במועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על משחקו בסרט.

## עלילה
הסרט עוקב אחרי באדי יאנג ג'וניור, סטנדאפיסט אמריקאי צעיר שהופך לכוכב טלוויזיה בעזרתו של אחיו סטן, אך מתרחק ממשפחתו וחבריו בו זמנית.

בסדרת פלאשבקים באדי נראה מבדר את משפחתו בסלון יחד עם אחיו. הוא ממשיך בקריירה הקומית שלו ומוצא עבודה בהרי הקטסקיל ופוגש את אשתו לעתיד, איילין.
עם הזמן הפרסום של באדי גדל, והוא זוכה בתוכנית משלו במוצאי שבת. על אף שאחיו הזהיר אותו, באדי משתמש בתוכן פוגעני בתוכנית, מה שמביא לפיטוריו ולסיום הקריירה שלו.

באדי מוצא את עצמו מופרד מאחיו, מאשתו ומבתו סוזן. סיכוי לגאולה מגיע כאשר סוכנת טלוויזיה צעירה בשם אנני וולס מוצאת את באדי ומציעה לו עבודה בתור שחקן בסרט גדול, אך הוא ממשיך בדרכו ומדרדר עוד ועוד.

## שחקנים
* בילי קריסטל - באדי יאנג ג'וניור
* דייוויד פיימר - סטן יאנג
* ג'וליה ורנר - איליין יאנג
* הלן האנט - אנני וולס
* ג'רי אורבך - פיל גוסמן
* רון סילבר - לארי מאירסון
* מארי מארה - סוזן יאנג

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטי סאטרדיי נייט לייב
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
טאובה

**טאובה** (Taube) הוא שם משפחה שפירושו בגרמנית "יונה".

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
הטוב מאוד הוא האויב של הטוב

ממוזער|200x200px|גביש היהלום הטבעי הזה אינו נקי מתכלילים, והנקיים נדירים."טוב יהלום פגום מחלוק נחל מושלם" (קונפוציוס)
**המושלם הוא אויבו של הטוב** הוא תרגום עברי של פתגם לועזי המיוחס על פי רוב לפילוסוף והסופר וולטר, שהעלה אותו על הכתב ביצירתו La Bégueule ב-1772, אף שהציגוֹ שם כפתגם איטלקי.

משמעות הפתגם היא שקפדנות יתר וחתירה לשלמות בכל תנאי עלולות להזיק ולמנוע את השלמת המשימה. הפתגם מתאר את כשל הפתרון המושלם.

## תרגומים לעברית
הביטוי המקורי בצרפתית (בלשונו של וולטר): "Le mieux est l’ennemi du bien".

בעברית נפתח הביטוי לעיתים גם במילים אלה: "המוטב", "המושלם, היותר טוב, המצוין, הטוב ביותר." בספר "משלי אגור בעקבות משלי שלמה" לאפרים דומורצקי (ורשה, 1910) הוצע הנוסח **טוֹב מִטּוֹב – צוֹרֵר הַטּוֹב** (וההמשך: וְטוֹב מְאוֹד הוּא הַמָּוֶת). ב"משלי יהושע בן מנחם" ליהושע בן מנחם שטיינברג הוצע הנוסח **טוֹב מִ– הוּא אֲחִי רע** (כנראה יש משחק מילים בין 'אחי' ל'הכי') וב"אוצר השפה העברית" לסטוצ'קוב הוצע: **אם הטוב נשאף להיטיב, נַרבה הָרעה** וכן **ברצותנו להשיג את הטוב מאוד אנו מאבדים את הטוב**.

## רעיונות דומים
במגילת קהלת כתובה העצה "**אַל תְּהִי צַדִּיק הַרְבֵּה**". לפי אחד מהפירושים, הפסוק ממליץ שלא להגזים ולהחמיר ברדיפת הצדק ויושר, שכן ההפרזה דווקא מפחיתה ממעלת הצדיקות ומורידה את דרגתה, בבחינת **[[כל המוסיף גורע]]**; המאמין שמקצין בתחום זה עלול לגרוע מגופו ומנפשו דברים נחוצים – עד כדי סיגוף – ולהפוך לנטל על סביבתו.

גם בהקדמה לספר "חובות הלבבות" מובא: "מן הזהירות שלא תרבה להזהר".

רעיון דומה מבוטא גם במחזה "המלך ליר" לשייקספיר, שם כתוב: "striving to better, oft we mar what's well" (מערכה 1, תמונה 4) – ובתרגומו של דורי פרנס: **רָצוֹן טוֹב גַּם עָלוּל לִגְרֹם רָעָה**. לרעיון זה יש יסודות קדומים יותר; אריסטו, קונפוציוס, רמב"ם ופילוסופים אחרים טבעו את רעיון שביל הזהב, המקדש את דרך האמצע (בדעות, במידות וכדומה), נטולת הקיצוניות.

לעקרון פארטו ("כלל 80-20") שנוסח במאה ה-20 קווי דמיון עם הפתגם. העיקרון גורס כי רק 20% מהזמן המושקע בכל משימה שהיא דרושים כדי להשלים 80% ממנה. מכאן שכאשר פלוני שואף להשלים את המלאכה ולהגיע לשלמות מוחלטת (שאיפה שעל פי רוב היא ערטילאית ובלתי אפשרית כשלעצמה), עליו להשקיע עוד ועוד, ומאמציו יהיו כה רבים, עד שהתפוקה שהם ישיגו דווקא תתבטל והוא יימצא נפסד.

הכלכלן האמריקאי ג'ורג' סטיגלר אמר: "מי שמעולם לא החמיץ טיסה מבזבז יותר מדי זמן בנמל התעופה".

## ראו גם
* אל תהי צדיק הרבה
* תפוקה שולית פוחתת
* עקרון פארטו
* שביל הזהב
* פרפקציוניזם
* כל המוסיף גורע
* הדרך לגיהנום רצופה כוונות טובות

## לקריאה נוספת
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:מוטואים
ורחניאדזבינסק

**ורחניאדזבינסק** (בבלארוסית: **Верхнядзьвінск**, ברוסית: **Верхнедви́нск**, בפולנית: **Wierchniedźwińsk**) היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בסמוך לנהר דווינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
העיירה, שנקראה עד שנת 1962 בשם **דריסה** (בבלארוסית: **Дры́са**; בפולנית: **Dryssa**), נזכרת לראשונה בשנת 1386. במהלך שנות שלטון הדוכסות הגדולה של ליטא ביישוב, נבנתה בו טירה.

בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכלל היישוב בשטח האימפריה הרוסית, ובשנת 1777 הוענקו לו זכויות עיר. במהלך מלחמת רוסיה–צרפת (1812) הוקמו בסמוך ליישוב מחנות צבאיים, אשר תוארו בספר מלחמה ושלום.

## יהודי היישוב
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,800 יהודים, כשני שלישים מתושביה. בתקופה הסובייטית הצטמצמה הקהילה במקום, והגיעה ערב מלחמת העולם השנייה לכ-800 איש. בעיירה פעלו מועצה יהודית ובית ספר יידי.

ב-3 ביולי 1941 כבשו הגרמנים את העיירה, והטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב. כעבור זמן מה רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן שהוקם בה, אשר הוקף בגדר תיל, ואליו הועברו גם יהודים מיישובי הסביבה. יושבי הגטו הועסקו בעבודות כפייה, ובשל הצפיפות הרבה בו, נאלצו חלק מיושביו ללון תחת כיפת השמיים.

ב-2 בפברואר 1942 רצחו הגרמנים את כ-770 היהודים שנותרו בגטו בבית העלמין היהודי בעיירה, ושרפו את בתי הגטו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מחוז ויטבסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בבלארוס
נחום דרשוביץ

**נחום דרשוביץ** (נולד ב-1951) הוא פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב, וקודם לכן באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. ידוע, בין השאר, בסדר דרשוביץ-מנה .

## קריירה
בשנת 1974 קיבל תואר ראשון במדעי המחשב (בהצטיינות יתרה) מאוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1979 קיבל תואר דוקטור במתמטיקה שימושית ממכון ויצמן למדע, על עבודה שנעשתה בהדרכת פרופ' זוהר מנה שכותרתה The Evolution of Programs. משנת 1978 נמנה עם סגל אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, ובשנת 1998 חזר לישראל כאשר קיבל מינוי כפרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב.

היה חוקר אורח במכון ויצמן למדע, מיקרוסופט מחקר, אוניברסיטת סטנפורד, האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת שיקגו ועוד. 

תחומי מחקרו: מדעי המחשב התאורטיים, בינה מלאכותית, שפות תכנות, הנדסת תוכנה, מדעי הרוח הדיגיטליים.

בשנת 2011 הוענק לו פרס הרברנד.

נין לזכריה דרשוביץ  ובן-דוד שני של אלן דרשוביץ. נשוי לשולמית חוה הלוי, משוררת וחוקרת צאצאי האנוסים.

## קישורים חיצוניים
* 

* נחום דרשוביץ, כלים אלגוריתמים במחקר כתבי יד, באתר YouTube, 2013

* Nachum Dershowitz, The Church-Turing Thesis, YouTube, 2013
* 
* 
* :en:Calendrical Calculations


## הערות שוליים

קטגוריה:מדעני מחשב ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:זוכי פרס הרברנד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
אג'אר

**אג'אר** (נולד ב-1977 באיסטנבול) הוא זמר ישראלי-טורקי, ששר בסגנון טורקי.

## ביוגרפיה

אג'אר נולד ברובע אוסקודר שבאיסטנבול, ולו שני אחים. הוא החל לשיר בגיל צעיר, והשתתף בטורקיה בשלוש תחרויות זמרה. בשתיים מהן לקח את המקום הראשון ובשלישית זכה במקום השני.

בשנת 1988, כשהוא רק בן אחת עשרה, הוא הגיע לארץ בלא משפחתו. כנר טורקי, שהופיע בישראל והכיר את אג'אר כזמר בטורקיה הביא אותו.

אג'אר גורש מהארץ בגלל היותו בלתי חוקי וחזר לארץ בזהות בדויה. בגיל 18 שינה בחזרה שמו לשמו המקורי. בארץ נולד לו ילד מחוץ לנישואים. אג'אר החל לפתח קריירה מוזיקלית בארץ, הופיע במועדונים והוציא מספר אלבומים. בשנת 1997 הגיע השיר "גולה גולה", אותו הקליט עם אתניקס למקום ה-22 במצעד הפזמונים העברי השנתי.

בשנת 1997 עזב אג'אר את הארץ וחזר לטורקיה, בין השאר בשל מחלת אמו. בשנת 2007 חזר לישראל, והקליט שני שירים עם תמיר גל. בשנת 2013 הוציא אלבום נוסף. האלבום נקרא "אלוהיי".

בשנת 2008 יצר הזמר תמיר גל סרט דוקומנטרי על סיפור חיו של אג'אר, בבימוי ימין מסיקה.

## דיסקוגרפיה
* שבוי לאהבה
* בידיים התמונות, 1995
* משחק החיים
* מלכה בלי כתר
* להיטי הזהב, הוצאת קוליפון
* אלוהיי, 2013

## קישורים חיצוניים
* קולות מטורקיה סרט דוקומנטרי על חיו של אג'אר, בבימוי ימין מסיקה.
* אג'אר – "אלוהי "- אלבום, אתר רדיו מנטה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:זמרים טורקים
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1977
ויז'ה אנחלה

**ויז'ה אנחלה** (בספרדית: **Villa Ángela**) היא עיר בפרובינציית צ'אקו שבצפון ארגנטינה. העיר ממוקמת כ-194 קילומטרים מערבית לרסיסטנסיה, עיר הבירה של הפרובינציה, והיא בעצמה עיר בירה של המחוז מאיור לואיס חורחה פונטנה בו היא שוכנת. בוויז'ה אנחלה עוברים הכבישים הלאומיים 16 ו-95.

## רקע
ויז'ה אנחלה נוסדה ב-24 במאי 1910 על ידי חוליו אוליסס מרטן וקרלוס גרונייסן. היא בעבר כונתה בשמות כמו El pueblito, Punta de rieles ו-km 95 כשהייתה בגדר כפר, ושמה כיום הוענק לה כמחווה לאשתו של מרטן, אנחלה חוסטנס.

בשנת 1908 התיישב הגרעין הראשון בוויז'ה אנחלה, שהיה פזור בקבוצות קטנות באזור שבו חיו שבט המוקובי. כשנתיים לאחר מכן מרטן וגרונייסן רכשו חלקת אדמה, ומאז אותה הרכישה הם חילקו ומכרו מגרשים לצורכי דיור בקרבה למקום שבו מאוחר יותר הוקמה תחנת רכבת. בהמשך, בין השנים 1910-1917 התאכלס הגרעין השני. בשנת 1924 התארגנה הוועדה העירונית הראשונה, וכשנה לאחר מכן התיישבה באזור שמקיף את הכפר והחלה לגדל תירס, חמניות וכותנה על מנת לעודד הגעה של חלפני צמיגים ולהרחיב את ענף מסילות הברזל. לאחר מכן החקלאות החלה להיות מתורגלת על ידי מהגרים, שהפכו לעמוד התווך של הכלכלה באותו האזור.

בוויז'ה אנחלה מתקיים מדי שנה קרנבל הנחשב לאחד מהקרנבלים הטובים במדינה, שמתחיל מאמצע ינואר ונמשך עד תחילת מרץ. לעיר ניסיון רב בחגיגות מן הסוג הזה, שכן הן החלו להתקיים מ-1950.

## אקלים
האקלים בוויז'ה אנחלה הוא אקלים סאבטרופי, עם יובש בעונת החורף וטרופי גשום בעונת הקיץ.

* מעלות מקסימליות: 46° מעלות
* מעלות מינימליות: 6°- מעלות
* ממוצע גשמים שנתי: 1,100 מילימטרים

## קישורים חיצוניים

* Resultados generales - Chaco, באתר Instituto Nacional De Estadistica y Censos De La Republica Argentina, INDEC, האתר הרשמי 
* ההיסטוריה של ויז'ה אנחלה 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:צ'אקו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1910
ברסט (מחוז)

**מחוז ברסט** (בבלארוסית: **Брэсцкая вобласць**, ברוסית: **Брестская область**, בפולנית: **Obwód brzeski**) הוא אחד מששת מחוזות בלארוס, שוכן בדרום-מערב המדינה, ובירתו העיר ברסט. המחוז משתרע על פני שטח של 32,787 קמ"ר, שהם 15.7% משטח בלארוס.

המחוז הוקם בשנת 1939 לאחר פלישת ברית המועצות לפולין וסיפוח הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית. המחוז גובל במחוזות גרודנו ומינסק בצפונו, במחוז הומל במזרחו, בדרומו במחוז רובנו ובמחוז ווהלין שבאוקראינה, ובמערבו בפרובינציות הפולניות לובלין ופודלסיה. 

הפארק הלאומי ביילבייז'סקאיה פושצ'ה (Biełaviežskaja Pušča) שהוא חלק מאתר המורשת העולמית ביאלובייסקה, שוכן בצפון-מערב המחוז ומשתרע על פני 2.7% משטחו. שטח הפארק הוא יער ראשוני, השריד היחיד  ליער שהשתרע בעבר על פני המישור האירופי הגדול. בפארק מתגוררת אוכלוסייה גדולה של ביזון אירופי, ושבעה עשר מינים אנדמיים נוספים.

## ערים ועיירות במחוז
המחוז כולל 16 ראיונים, 225 מועצות כפריות (סלסובייט), 20 ערים, 5 רשויות מקומיות 9 יישובים עירוניים ו-2,178 כפרים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:בלארוס: מחוזות
מחוז ברסט
ממשלת ברנטין הראשונה

ממוזער|ימין|ילמר ברנטין
**ממשלת ברנטין הראשונה** (בשוודית: **Regeringen Branting I**) הייתה ממשלת שוודיה בין ה-10 במרץ 1920 ל-27 באוקטובר 1920.
זו הייתה הממשלה הראשונה בראשות מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה (SAP), והייתה ממשלת מיעוט.

## חשיבות היסטורית
ממשלת ברנטין הראשונה היא בעלת חשיבות היסטורית יוצאת דופן בשוודיה בעיקר בהיבט הסמלי. חשיבותה הרבה נובעת מן העובדה שעד 1917 הפוליטיקה השוודית הייתה דומה למונרכיה כאשר המלך מינה את הממשלה, וההצבעה בבחירות שהחלו כ-30 שנים קודם לכן, לא הייתה פתוחה לכלל האוכלוסייה. בתקופת הרפורמה (1919-1921) התאפשרה לראשונה הצבעה לנשים באופן כללי, ולגברים בני 35 ומטה, אף שאחוז ההצבעה שלהם היה מינורי, אך השליטה "דה-פאקטו" עדיין הייתה בידי המלך.

במסגרת זו מפורסמת במיוחד "תוכנית שלושת השלבים", שבה על אף שרוב הבוחרים הצביעו לסוציאל-דמוקרטים ולליברלים, מונה שוורץ "הלאומי" לראשות הממשלה ונאלץ להתפטר לאחר מספר חודשים, וממשלתו הראשונה של אידן מונתה במקומו. באופן כללי נחשבת ממשלה זו כממשלה הראשונה של הדמוקרטיה השוודית באופן שנבחר על ידי העם ולא על ידי המלך, והיא עומדת בראשית תקופת הפרלמנטיזם ואפשרות ההצבעה-הכללית. יחד עם זאת, ממשלתו של ברנטין  הייתה לממשלה הראשונה במונרכיה שהונהגה על ידי ראש-ממשלה ממעמד הפועלים, מעמד שונה ממעמד האצולה ששלט עד אז ובראשו עמד המלך. הממשלה עמדה במרכז הרפורמה של 1919-21, הערכית-סמלית, של ממשלה המונהגת על ידי פוליטיקאים שמגיעים מחוץ לאליטה הישנה של המלך ומקורביו ונבחרת מתוך פרלמנט שנבחר עם שיעור הצבעת נשים וגברים צעירים גבוה באופן ניכר מבעבר.

## הרכב הממשלה

## לקריאה נוספת
* Boken om sveriges historia, De demokratiska Sverige 1914-, Parlamentarism och demokrati segrar (1914-20), p 265-270  

קטגוריה:ממשלת שוודיה
אינטרטור

**אינטרטור** (מוכר גם בצורות: "**אינטרטר**", "**אינטרוטר**", "**אינטרכטור**" או "**אינטרטה**") הוא שם משפחה יהודי הנפוץ בקרב יהודים אשכנזים, ולעיתים גם בקרב יהודים ספרדים. משמעותו אינה ברורה, יש המציעים כי פירושו היא "Intrata" – "אדם שנכנס" בלטינית ואיטלקית, או "הכנסה". בפולנית המשמעות של שם המשפחה הזה מתייחסת להכנסות ורווחים, ייתכן שיהודים שעסקו כשומרי ספרים או ממונים על מיסים שנגבו מאיכרים בפולין הם אלו שזכו לשם זה. בשפות ספרדית (Intrada), איטלקית (Entrata) וגרמנית (Intrade) המילים המצוינות כאן משמעותן "פתיח/פרולוג" בהקשר לקונצרטים מוזיקליים שהתקיימו במאה ה-16 ברחבי אירופה וייתכן שגם הן קשורות למשמעות שם המשפחה הזה. ייתכן ששם זה מקביל בשימושו היהודי לגבאי.

היו כאלה שניסו דווקא לקשר את שם המשפחה הזה עם מקומות שונים כמו אינטרה במחוז פיימונטה שבצפון איטליה, אנטרדס ליד בג'ה שבדרום פורטוגל או עם ניטרה שבדרום-מערב סלובקיה.

## אישים עם שם המשפחה הזה

## ראו גם
* גבאי (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
בוב בלבן

**רוברט אלמר "בוב" בלבן** (באנגלית: **Robert Elmer "Bob" Balaban**; נולד ב-16 באוגוסט 1945) הוא שחקן, סופר, מפיק ובמאי קולנוע יהודי-אמריקאי. הוא היה אחד המפיקים שהועמדו לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר בסרט "פארק גוספורד", סרט אשר הוא השתתף בו גם כשחקן.

## ביוגרפיה
בלבן נולד בשיקגו, אילינוי. הוא בנם של אלינור ואלמר בלבן אשר היו בבעלותם מספר אולמות קולנוע והיו חלוצי הטלוויזיה בכבלים. אימו שיחקה תחת השם אלינור ברי. דודו ברני בלבן היה נשיא סרטי פרמאונט בשנים 1936–1964. בעלה השני של סבתו מצד אמו, סם כץ, היה סגן נשיא מטרו גולדווין מאייר בתחילת 1936.

בלבן החל את לימוד הקולג שלו באוניברסיטת קולגייט ובהמשך עבר לאוניברסיטת ניו יורק. הוא התגורר באפר וסט סייד של מנהטן עם משפחתו. בלבן הוא יהודי. סבו וסבתו מצד אביו היגרו מרוסיה לשיקגו, בעוד משפחתה של אמו הגיעה מגרמניה, רוסיה ורומניה.

### קריירה
אחת ההופעות המוקדמות ביותר שלו בקולנוע הייתה בסרטו של ג'ון שלזינגר "קאובוי של חצות" משנת 1969. לפני כן השתתף בהפקת אוף ברודוויי של המחזמר "אתה אדם טוב, צ'רלי בראון" בשנת 1967. בין תפקידיו הראשונים ניתן למנות את תפקידו כמתורגמן דייוויד לאפלין בסרטו של סטיבן ספילברג "מפגשים מהסוג השלישי". ב-1979 היה מועמד לפרס טוני עבור תפקידו במחזה "רביזור".

במהלך שנות ה-80 הוא הופיע בסרטים כגון "ללא כוונת זדון" של סידני פולאק, "מצבים משתנים" של קן ראסל, "של מי החיים האלה לעזאזל?" (1981). ב-2007 שיחק בסרט "אהבה בתפריט". ב-2010 הוא ביים את סרטו של רנדי קווייד "הורים", ואת סרטו של ארמין מילר-שטאל "הזמנים הטובים האחרונים".

בלבן שיחק בתפקידי משנה בין היתר בסרטים: "בוב רוברטס", "מג'סטיק", "אהבה בפקק תנועה" ו"מחכים לגופמן".

בלבן הופיע גם בסדרה "מיאמי מחלק מוסר". בשנות ה-90 שיחק בעונה הרביעית של "סיינפלד", בתפקיד ראסל דאלרימפל, הנשיא הבדיוני של רשת NBC.

בשנת 1999 ביים את סרט הזומבים "החבר שלי חזר"; שם הסרט הוא רפרנס לשיר באותו שם משנת 1963 של להקת הבנות האמריקאית "המלאכיות" (שנעשה בו שימוש בטריילרים לקידום מכירות, אך אינו מופיע בסרט עצמו). באותה שנה ביצע הופעת אורח בסדרה "חברים" בתפקיד פרנק, אביה של פיבי בופה, והשתתף בסרט "צריך שלושה לטנגו", לצדם של נב קמפבל ומת'יו פרי.

בשנת 2000 שיחק בסרט "הכי טוב בשלג".

בשנת 2001 הפיק בלבן את סרטו של רוברט אלטמן "פארק גוספורד" שעליו היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר. הוא גם שיחק בסרט כמוריס וייסמן, מפיק הוליוודי. הוא הופיע בפרק של הסדרה "הפמליה" כרופא הידוע כנותן מרשמים לקנאביס רפואי.

ב-2005 דיבב בסדרת האנימציה "תמונות חסרות תקווה".

הוא ביים מספר פרקים של הסדרה "האחות ג'קי".

בשנת 2011 התארח לפרק אחד בסדרה הקומית "טיפול אונליין" ברשת שואוטיים בכיכובה של ליסה קודרו.

בשנת 2012 שיחק בתפקיד ראשי בדרמה הקומית "ממלכת אור הירח" בבימויו של וס אנדרסון.

בשנת 2017 השתתף בסדרת הדוקו-דרמה "לענה" בנטפליקס, בבימויו של ארול מוריס.

בשנת 2018 דיבב את דמותו של קינג בסרטו של אנדרסון "אי הכלבים", ושיחק בסדרה "קונדור", לצדו של מקס איירונס.

בשנת 2025 גילם את מארק ווילקינס בעונתה השנייה של הסדרה "ניתוק" בשירות הסטרימינג "אפל TV פלוס". שיחק גם בסרט "חיים פנטסטיים" (אנ') בתור לני.

בלבן חיבר סדרה של שישה ספרי ילדים בכיכובו של כלב ביוני.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני-יהודי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
גרודנו (מחוז)

**מחוז גרודנו** (בבלארוסית: **Гродзенская вобласць**, ברוסית: **Гродненская область**, בפולנית: **Obwód grodzieński**) הוא אחד מששת מחוזות בלארוס, שוכן במערב המדינה ובירתו העיר גרודנו. המחוז משתרע על פני שטח של 25,127 קמ"ר, שהם 12% משטח בלארוס. בשנת 2012 התגוררו במחוז 1,064,000 תושבים.

המחוז גובל בצפונו בליטא ובמחוז ויטבסק, במזרחו במחוז מינסק בדרומו במחוז ברסט ובמערבו בפולין.

במחוז נמצאים שניים מתוך ארבעת אתרי המורשת העולמית שבבלארוס; טירת מיר וחלק מיער ביאלובייסקה.

שטח המחוז הועבר לשליטת האימפריה הרוסית בעקבות חלוקת פולין בסוף המאה ה-18. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוא היה חלק מפולין ובעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב סופח לברית המועצות.

## ערים ועיירות במחוז
המחוז מחולק ל-17 ראיון-ים, 194 מועצות כפריות (סלסובייט), 12 ערים, שש רשויות מקומיות ו-21 יישובים עירוניים.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בלארוס: מחוזות
הלשאני

**הלשאני** (בבלארוסית: **Гальшáны**; בפולנית: **Holszany**; ביידיש: **אָלשאַן**) הוא כפר במחוז גרודנו שבבלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
תחת שלטון האיחוד הפולני-ליטאי היה הלשאני כפר בבעלות משפחות אצולה, ובראשית המאה ה-17 נבנתה בו טירה.

בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכלל הכפר בשטחי האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל במחוז וילנה שבשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי הלשאני
ממוזער|250px|בית כנסת בהלשאני (1916).
[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי הלשאני וקרבו שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
יהודים החלו להתיישב בהלשאני בראשית המאה ה-18, ובתחילת המאה ה-20 נמנו ביישוב כ-1,000 יהודים, כמחצית מתושביו. בין מלחמות העולם פעלו ביישוב בית ספר עברי ותלמודי תורה, והתקיימה בו פעילות ציונית. עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939, הגיעו אליו פליטים יהודים ממערב פולין.

עם פרוץ מבצע ברברוסה הופגז היישוב. ב-25 ביוני 1941 נכנסו לכפר הגרמנים, ועד מהרה צוו יהודי היישוב לענוד טלאי צהוב, ונלקחו לעבודות כפייה קשות. בד בבד מונה בכפר יודנרט, בראשות הרב ראובן חדש, שנצטווה להעביר לשלטונות תשלומי כופר ודברי ערך. בהמשך, הועברו יהודי הכפר לגטו שהוקם בו, וכ-200 צעירים ובני נוער מהכפר שולחו לעבודות כפייה בז'ייז'מריאי שבליטא.

בסיוע היודנרט המקומי, ולאחר הגעת ידיעות על השמדת יהודי ליטא, נמלטו מהגטו שבכפר יהודים רבים. באוקטובר 1942 חוסל גטו הלשאני, והיהודים שנותרו בו הועברו לגטו אשמיאני.

## קישורים חיצוניים

*  (תחילת הספר ביידיש, החל מתמונה 439 מתחיל החלק העברי (מספור עמודים נפרד): מאיר שלי (עורך), **חייה וחורבנה של קהילת אולשאן**, אייר תשכ"ה
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז גרודנו: עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
הרדזיה

**הרדזיה** (בבלארוסית: **Гарадзея**, בפולנית: **Horodziej** – **הורודז'יי**) היא עיירה במחוז מינסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
האזכור הראשון לעיירה הוא משנת 1530, ובשנת 1575 הועברה לבעלות משפחת רדזיוויל. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי הרדזיה
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-800 יהודים, כשני שלישים מתושביה. עם כניסת הסובייטים אליה, הגיעו למקום פליטים יהודים ממערב פולין, ומספר יהודי היישוב עלה לכ-1,100.

עם כיבוש האזור במבצע ברברוסה בסוף יוני 1941 הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה ועבודות כפייה. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, ונאלצו לשלם לגרמנים סכומי כופר, תוך ביצוע מעשי שוד והתעללות כלפיהם. ב-18 ביולי 1942 רוכזו כל יהודי הגטו שבעיירה. חלקם נרצחו במקום, והיתר נורו מחוץ לעיירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז מינסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
דרשוביץ

**דרשוביץ** (באנגלית: **Dershowitz**) הוא שם משפחה יהודי.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
עדני

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות תימן
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
מאיר ספקטור

מאיר ספקטור ופסיה ספקטור אברמסוןתמונה מלפני 1922, שנה שבה נפטרה פסיה |שמאל|ממוזער|250px
[קבוצת אנשי השומר (1915 או 1916)מימין לשמאל:מאיר ספקטור, [יחזקאל חנקין, שאול קרבל, זאב לוינסון, איזנשטיין|שמאל|ממוזער|250px]]
**מאיר ספקטור** (1893 - מרץ 1955) היה מאנשי ארגון השומר. מפקד גוש תל מונד בתקופת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט. שירת בצה"ל כראש ענף כוח האדם. ממקימי מוזיאון בית השומר בכפר גלעדי.

## קורות חיים
מאיר ספקטור נולד ב-1893 בכפר גולטה שברוסיה (אז האימפריה הרוסית) לגדליה ופסיה ספקטור. בנעוריו למד בחדר, ובבית ספר למסחר וכן למד במסגרת פרטית להשלמת בחינות אקסטרניות. נמשך לציונות והצטרף לתנועת פועלי ציון. ב-1909 עלה ארצה עם משפחתו על מנת ללמוד בבית הספר בצלאל אולם מהר מאוד החל לעבוד בחקלאות בחדרה. ב-1910 הצטרף לארגון השומר ועבד מטעם הארגון בשמירה בחדרה . ב-1911 נשלח לשמור בגליל ובעמק יזרעאל וב-1912 נשלח לשמור בראשון לציון שם קיבל תפקיד מפקח שמירה ומאמן שומרים חדשים. ב-1914 עזר להקים את תל עדשים. בתקופת מלחמת העולם הראשונה שהה בדמשק ובביירות ועסק בהברחת עולים ונשק ובסיוע לאסירים יהודיים בבתי הכלא בדמשק. ב-1918, לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה התגייס למשטרה הבריטית. ב-1920 סייע באזור כפר גלעדי להבריח מעפילים מלבנון ארצה ובנוסף פעל לרכישת והברחת נשק דרך גבול הצפון. בתקופת מאורעות תרפ"ט מונה לפקד על הגנת יישובים בדרום. ב-1930 נישא ועבר לגור בגוש תל מונד ובתקופת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט פיקד על ההגנה על הגוש.

לפני קום המדינה עבד ספקטור בסוכנות היהודית שם גייס נוטרים. לאחר הקמת המדינה גויס לצה"ל ומונה לראש ענף כוח האדם ולקראת שחרורו שירת כשופט צבאי בדרגת סגן-אלוף.

ספקטור פעל, יחד עם רחל ינאית בן-צבי ונחום הורביץ, (מאחרוני אנשי "השומר") להקמת מוזיאון בית השומר בכפר גלעדי.

ספקטור נישא לפסיה אברמסון (בתו של החלוץ משה אברמסון) ממנה נולדו הבנים אורי ויצחק (אורי נפטר בגיל שנתיים). כשנפטרה פסיה ב-1922 נישא ב-1930 לחווה וממנה נולד הבן אורי. בתקופת שרותו הצבאי חלה ספקטור ונשלח לטיפולים לניו יורק שם נפטר ב-1955. ארונו הובא ב-21 במרץ 1955 ארצה והוא הובא לקבורה בחלקת השומרים בבית הקברות בתל חי.

## לקריאה נוספת
* רות בקי-קולודני, **ובלבבי יש ספוג** – על התאבדות פסיה אברמסון, אשתו של מאיר ספקטור מהנועזים באנשי "השומר" – סיפור חלוצי ופמיניסטי -מוסף "הארץ" 29.4.1988
* דן חריט, **אברמסון - בית השורשים**, הוצאת "מערכת" קיבוץ דליה, 2009
* שאול דגן, **ראשונים באום-ג'וני האברמסונים**, הוצאה עצמית, 1986

## קישורים חיצוניים

* מאיר ספקטור, באתר "אלבום משפחות ראשון לציון"
* מורשת אביו, על בנו של מאיר ספקטור באתר "גל גפן" זכרון יעקב
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי משטרת המנדט
קטגוריה:שוטרים יהודים
קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:חברי פועלי ציון
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:משפחת אברמסון
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1893
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1955
אדוטישקיס

**אדוטישקיס** (בליטאית: **Adutiškis**; בפולנית: **Hoduciszki**, הודוצישקי; ביידיש: **הײַדוצישאָק**) היא עיירה במחוז וילנה שבליטא, על גבול בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
אדוטישקיס החלה כאחוזה במאה ה-14, ובשנת 1526 הועברה לבעלות משפחת רדזיוויל. מסוף המאה ה-19 החל היישוב להתפתח, והפך למרכז מסחר אזורי.

במהלך מלחמת העולם הראשונה נפגע היישוב בשל קרבתו לקו החזית. לאחר המלחמה, נכלל במחוז וילנה שבשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי אדוטישקיס
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-870 יהודים, למעלה משליש מתושביה, ופעלו בה מפלגות ותנועות נוער ציוניות ובתי ספר יידיים ועבריים. בתקופה הסובייטית הולאמו עסקים פרטיים בעיירה.

ב-2 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובו ביום רצחו בה כ-200 יהודים. כמה ימים לאחר מכן, הטילו על יהודי העיירה עבודות כפייה, והקימו במקום יודנרט.

ב-15 באוגוסט 1941 צוו יהודי העיירה לעבור בתוך שעתיים לגטו קטן שהוקם בה. ב-26 בספטמבר 1941 הובאו לגטו כ-300 יהודים מהכפר הסמוך סטויצישוק, וכעבור מספר ימים גורשו כל יושבי הגטו למחנה פוליגון, ולאחר כמה ימים נרצחו בו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:קהילות יהודיות בליטא
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:מחוז וילנה
קטגוריה:ליטא: עיירות
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ויטבסק (מחוז)

**מחוז ויטבסק** (בבלארוסית: **Віцебская вобласць**, ברוסית: **Витебская область**) הוא אחד מששת מחוזות בלארוס, שוכן בצפון המדינה ובירתו העיר ויטבסק. המחוז משתרע על פני שטח של 40,049 קמ"ר, שהם 19.4% משטח בלארוס. בשנת 2009 התגוררו במחוז 1,230,821 תושבים, צפיפות האוכלוסין במחוז היא הנמוכה במדינה כ-31 תושבים לקמ"ר.

המחוז גובל בלטביה בצפונו, ברוסיה בצפונו ובמזרחו, במחוזות מוהילב מינסק וגרודנו בדרומו, ובליטא במערבו.

המחוז ידוע באגמים הרבים שבו, האגמים הגדולים הם אגם אוסבייה (Асвейскае возера) ואגם לוקומלסקויה (Лукомскае возера). במחוז ישנם שמורות טבע ופארקים לאומים יותר מכל מחוז אחר בבלארוס.

בהתאם למפקד אוכלוסין משנת 1939 במחוז התגוררו 77 אלף יהודים (כ-6% מכלל אוכלוסיית המחוז). בשנת 1959 היו במחוז רק 19 אלף יהודים. 
## ערים ועיירות במחוז
המחוז מחולק ל-21 ראיונים, 249 מועצות כפריות (סלסובייט), 5 ערים ו-26 יישובים עירוניים.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בלארוס: מחוזות
תורכי אל-פייסל

**תורכי אל-פייסל** (**تركي الفيصل**; בתעתיק מדויק: **תרכי אלפיצל**; בעברית נקרא גם **טורקי אל-פייסל**; נולד ב־15 בפברואר 1945) הוא צאצא לבית סעוד, בית המלוכה של ערב הסעודית. הוא ממייסדי קרן המלך פייסל ומשמש כיושב ראש של מרכז המלך פייסל למחקר ולימודים אסלאמיים. בין השנים 1977–2001 שימש כמנהל סוכנות המודיעין הסעודית. כיהן כשגריר סעודיה בארצות הברית ובבריטניה. פעיל בקידום היוזמה הסעודית.

## אודות
נולד ב־15 בפברואר 1945 במכה. הוא בנו השמיני, והצעיר ביותר, של המלך פייסל. הוא למד בבית ספר יסודי וחטיבת ביניים בעיר טאיף. בגיל 14 נסע לפרינסטון שבארצות הברית, שם למד בתיכון לורנסוויל (Lawrenceville School), וסיים את לימודיו בשנת 1963. הוא המשיך ללימודים באוניברסיטת ג'ורג'טאון, אותם סיים בשנת 1968. אחר כך המשיך ללימודים באוניברסיטת לונדון, באוניברסיטת קיימברידג' ובאוניברסיטת פרינסטון.

כשחזר לסעודיה, החל לשמש כסגן של בן דודו כמאל אדהם , שהיה מנהל סוכנות המודיעין הסעודית, ואחר כך החליף אותו בתפקיד. הוא שימש בתפקיד במשך 23 שנים, בשנים 1979–2001. הוא עזב את התפקיד כעשרה ימים לפני פיגועי 11 בספטמבר.

בשנת 2003 מונה לשגריר סעודיה בבריטניה ובאירלנד, תפקיד שמילא עד שנת 2005. בשנת 2005 מונה לשגריר בארצות הברית, וכיהן בתפקיד זה עד 11 בדצמבר 2006.

הוא קידם את יוזמת השלום הערבית במספר פעילויות, בין השאר בכתבה בעיתון "הארץ" בשנת 2014, ובראיון בשנת 2015.

## לקריאה נוספת
* לורנס רייט, "המגדלים הגבוהים: 11 בספטמבר, אלקאעידה וכישלון המודיעין האמריקני", כנרת זמורה ביתן, 2007. לפי אינדקס בסוף הספר, עמ' 496 (שם הוא מופיע: **טורקי, הנסיך, בנו של המלך פייסל בן עבד אלעזיז**)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירי ערב הסעודית בארצות הברית
קטגוריה:סעודים שנולדו ב-1945
הרדזישצ'ה

**הרדזישצ'ה** (בבלארוסית: **Гарадзішча**, בפולנית: **Horodyszcze**, ביידיש: **האָראָדישטש**) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

הרדזישצ'ה נזכרת לראשונה בשנת 1414. לאחר חלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה בשטחי האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. בעיירה כנסיית עץ מהמאה ה-18.

## יהודי הרדזישצ'ה
בין השנים 1901-1911 פעל במקום סניף של רשת ישיבות תומכי תמימים החב"דית שמרכזה היה ישיבת תומכי תמימים בעיירה לובביץ', בנשיאות האדמו"ר רבי שלום דובער שניאורסון. את הסניף ניהל הרב שלמה זלמן הבלין.

בין מלחמות העולם חיו בעיירה כ-700 יהודים, כשלושה רבעים מתושביה. בתקופה הסובייטית הולאמו בה עסקים פרטיים.

ב-24 ביוני 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ועל יהודיה הוטל לשלם סכום כופר גבוה, תוך רצח 17 יהודים. לאחר מכן, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה ועבודות כפייה.

ב-20 באוקטובר 1941 נערכה ביהודי העיירה סלקציה, ורוב היהודים נלקחו ליער סמוך, ונרצחו בו. לאחר האקציה, רוכזו כ-200 יהודים שהושארו בעיירה או שהסתתרו בה בגטו קטן שהוקם בה, אשר הוקף בגדר תיל. בראשית קיץ 1942 נרצחו יושבי הגטו. מספרם הכולל של הנרצחים היהודים בעיירה מוערך בכ-1,400.

## ראו גם

* גטו הרדזישצ'ה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז ברסט: עיירות יהודיות
שיחה מקומית

**שיחה מקומית** הוא אתר חדשות ודעות ישראלי שהוקם באפריל 2014. האתר מזוהה עם השמאל הפוליטי בישראל.

האתר הוקם על ידי שלוש קבוצות: האתר באנגלית , שמופעל משנת 2011 ידי קבוצה של בלוגרים ופעילים ישראלים ופלסטינים המזוהים עם השמאל הרדיקלי; ארגון "ג'אסט ויז'ן", היוצר סרטים דוקומנטריים ותוכן תקשורתי הקשור לסכסוך הישראלי-פלסטיני; קולקטיב "אקטיבסטילס", קבוצה של צלמי עיתונות, המתעדים התרחשויות וסיפורי חיים בישראל וברשות הפלסטינית.

האתר מופעל בעזרת תקציב מתרומות מקרנות בין-לאומיות ומישראלים. הוא עוסק בנושאים של מחאה חברתית, הסכסוך הישראלי-פלסטיני, מיעוטים בישראל, כמו המיעוט הערבי, האתיופי וחרדים. צוות האתר מונה שלושה עשר עובדים בשכר ומערכת נרחבת של כותבים אורחים המספקים לאתר ידיעות ודעות.

עורכי האתר הם אורלי נוי, מירון רפופורט ויונית מוזס. כתבי האתר הם אורן זיו, גיל גרטל, בכר זועבי, יובל אברהם. בנוסף לכתבים הקבועים, עולים באתר מאמרים רבים של כותבים אורחים.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי חדשות ישראליים
קטגוריה:שמאל פוליטי
קינן תומפסון

**קִינֶן תומפסון** (באנגלית: **Kenan Thompson**; נולד ב-10 במאי 1978) הוא שחקן וקומיקאי אמריקאי. הוא חבר בצוות השחקנים של תוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב" מאז 2003, מה שהופך אותו לשחקן הוותיק ביותר בתולדות התוכנית. בתחילת הקריירה שלו כיכב בסיטקום "קינן וקל" (1996–2000) בניקלודיאון לצד קל מיטשל, וכיום (2021) הוא מככב בסיטקום "קינן" ברשת NBC.

## ביוגרפיה
קינן נישא לדוגמנית כריסטינה אוונג'לין ב-11 בנובמבר 2011, ולשניים נולדה בת בשנת 2014.

## קריירה
מוכר בעיקר בזכות היותו חבר צוות בפאנל התוכנית "סאטרדיי נייט לייב" משנת 2003.

בשנות נעוריו הופיע ככתב בתוכנית אקטואליה לילדים ב-CNN, ולאחר מכן השתתף בקומדיות לילדים מבית ערוץ ניקלודיאון, ביניהן "המופע של אמנדה", "קינן וקל" ו-"All That". קינן מדורג במקום ה-88 בסקר 100 כוכבי הנוער הגדולים של VH1.

בתחילת הקריירה שלו נהג להופיע עם חברו הקומיקאי קל מיטשל.

בקולנוע כיכב בסרט "Fat Albert" ב-2004, השתתף ב"נחשים על המטוס", וכן דיבב בסרטי "הדרדסים", "קופים בחלל" וב-"כלב מי שמנגן".

בשנת 2016 החל לשחק בתפקיד משני בסדרת הטלוויזיה הקומית "קימי שמידט הבלתי שבירה" שנוצרה על ידי טינה פיי ומשודרת בנטפליקס במשך 3 עונות.

בשנת 2017 שיחק בסרט "פורשים בסטייל", קומדיה שחורה בבימויו של זאק בראף ובכיכובם של מורגן פרימן ואלן ארקין.

בשנת 2021 השתתף בסרט "שכחתי שאין כמו בבית".

ב-2021 הנחה את טקס פרסי בחירת הקהל ה-47 וב-2022 הנחה את טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-74.

## פילמוגרפיה נבחרת
;טלוויזיה
* 1994–1999 - All That
*1996–2000 - קינן וקל
*1999 - המופע של אמנדה
*מאז 2003 - סאטרדיי נייט לייב
*2009 - בניחוש חוקר
*2021-הווה - קינן
*2021 - טקס פרסי בחירת הקהל ה-47 - מנחה
*2022 - *Fraggle Rock: Back to the Rock - דיבוב*
*2022 - הילדים במסדרון (אנ')
*2022 - הבנים מציגים: שטני - דיבוב
*2022 - טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-74 - מנחה
*באפקיס (אנ') (2023)
**Praise Petey (2023) -* דיבוב
**Pierre the Pigeon-Hawk (TBA) - דיבוב*

;קולנוע
*1997 - גוד בורגר
*2002 - אשף התחפושות
*2006 - נחשים על המטוס
*2008 - קופים בחלל
*2008 - ווינרס
*2011 - הדרדסים
*2013 - הדרדסים 2
*2014 - באים ביחד
*2016 - כלב מי שמנגן (דיבוב)
*2017 - פורשים בסטייל
*2018 - הגרינץ' (דיבוב)
*2019 - פלא של פארק (דיבוב)
*2020 - יובי יציל את האלווין
*2021 - קליפורד הכלב האדום והגדול
*2021 - שכחתי שאין כמו בבית
*2023 - טרולים 3: הקול טוב (דיבוב)
*2023 - גוד בורגר 2 (אנ')

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ג'ורג'יה
קטגוריה:אטלנטה: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:חקיינים אמריקאים
קטגוריה:סאטרדיי נייט לייב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1978
ונזה (עץ פרי)

**ונזה** (Wanza), הנקרא גם **קורדיה אפריקאית** (שם מדעי: *Cordia africana*) הוא עץ פרי הגדל במהירות ברחבי יבשת אפריקה. העץ נפוץ ביערות אפריקה הטרופית והוא מגיע לגובה של 30 מטרים. פריחתו לבנה ופרחיו מלאי צוף ומושכים דבורים ולכן מניחים בקרבתו כוורות דבורים להפקת דבש. הפירות, בעלי צורת כדור, מבשילים בצבע צהוב הבשלת הפירות 3-5 חודשים אחרי הפריחה.[1]

## שימושים
הפירות משמשים כמזון לאדם ובעלי חיים נוספים, העלים משמשים למספוא ולדישון הקרקע, הגזע משמש ליצור רהיטים.

## הונזה בישראל
לישראל הגיעו זרעים של הוונזה בעיקר על ידי יוצאי איתיופיה ונעשו מספר ניסיונות מוצלחים לגדלו בישראל. ביישוב יהודי בשומרון גדל עץ ונזה בהצלחה ומתנשא לגובה של יותר מ-7 מטר. בחורף תשפ"א החל העץ לפרוח.

## רבייה בטבע ובחקלאות
בטבע מופצים זרעי הוונזה על ידי עופות אוכלי פירות.

העץ מתרבה בקלות ברבייה וגטטיבית ויכול להתחיל להשריש במים תוך פחות מ-20 ימים.

ממוזער|איוור של עץ ונזה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

[1] https://uses.plantnet-project.org/en/Cordia_africana_(PROTA)
קטגוריה:זיפניים
קטגוריה:פירות מאכל
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עצים
קטגוריה:עצים ביערות הגשם של אפריקה
חיים שטיין

**חיים (אמיל) שטיין** (1884–1942) היה מראשוני רופאי תל אביב ומייסד בית החולים עין גדי.

## קורות חיים
שטיין נולד במוראביה, (אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום צ'כיה), למד רפואה בווינה, שם החל את פעילותו הציונית. ב-1907 השתתף ביסוד האגודה הציונית המרכזית בווינה ובהוצאת השבועון הציוני "יודישה צייטונג". הוא שירת כרופא צבאי בדרגת קפטן במלחמת העולם הראשונה, בה קיבל חמישה אותות הצטיינות.

בראשית 1920 הוזמן שטיין על ידי ד"ר יצחק מקס רובינוב והנריטה סאלד לפעולה רפואית בארץ והתמנה למנהל בית החולים, מנתח ומיילד ראשי. הוא הנהיג לראשונה את הטיפול בילדי בתי הספר בתל אביב ובמעון ילדים שבשכונת מנשייה ביפו, הסדיר את הטיפול בעולים בבית ההסגר ובבית העולים שבשכונת עג'מי ביפו יחד עם ד"ר משולם ליבונטין, וניתח את הפצועים ממאורעות תרפ"א ביפו ובתל אביב (1921).

במאי 1923 הקים בשותפות עם הד"ר ברונו רוזנהיים והד"ר גרהרר שרייבמן סנטוריום פרטי שהיה קרוי "המבראה" ברחוב ביאליק 19 בתל אביב. שרייבמן שכר את הבית ברחוב ביאליק 19 בתל אביב מידיו של הסופר ש. בן-ציון, אביו של הצייר נחום גוטמן. לאחר פתיחת המקום פרש שטיין מהשותפות.

ב-1923 יסד את בית החולים עין גדי, וניהל אותו. במאורעות תרפ"ט (1929) מילא את מקום המנתח ד"ר בראון בבית חולים הדסה בתל אביב ואחרי מותו של ד"ר בראון, היה מנתח ראשי זמני במוסד זה עד 1933.

ד"ר אפרים סיני, שהיה באותה תקופה מנהל מחלקת העיניים בבית חולים הדסה, כותב בספרו "במלוא העין - מעולמו של רופא" (1984) (צ'ריקובר מוציאים לאור בע"מ) עמ' 155-6 על המקרה של רצח ארלוזורוב :

ב-1939 עבר שטיין עם משפחתו להתגורר בשכונת אברמוביץ' בראשון לציון ונטע לו שם גן צמחי נוי על 10 דונמים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילים ציונים באוסטריה
קטגוריה:רופאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:רופאים יהודים צ'כים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:תל אביב-יפו: רפואה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1884
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1942
אבימי בר נאזי

**אבימי בר נאזי** היה אמורא בבלי.

בתלמוד מוזכר כחמיו של רבינא, אך לטענת הרב אהרן היימן בספרו תולדות תנאים ואמוראים אין הדבר אפשרי מבחינת סדר השנים, ולכן הוא טוען שהיה חמיו של אמורא אחר שנקרא רבנאי, ולא של רבינא.

בספר הלכות רב אלפס גורס כי שמו היה אביי בר נאזי והיה חמיו של רבינא.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמוראי בבל
אבימי מהגרוניא

**אבימי מהגרוניא** היה אמורא בבלי בן הדור החמישי מתלמידיו של רבא.

מוזכר פעמים רבות בתלמוד כשאומר הלכות בשם רבא, ופעם אחת מביא הלכה משמו של רב הונא.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:הדור החמישי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רבא
יהושע משולח

שמאל|ממוזער|250px|יהושע משולח
**יהושע משולח** (28 במרץ 1907 — כ"ג בתמוז תש"מ, 7 ביולי 1980) היה עיתונאי ישראלי.

## אודות
נולד בשנת 1907 בעיר דובנו שבפולין (כיום באוקראינה) לסוחר יוסף, ולשרה לבית פרנס. בילדותו למד ב"חדר" ובבית ספר רוסי. בהמשך התגורר בקלבאן (Klewan), בפלך רובנו, ווהלין, שסבו יהושע, אביו של יוסף, היה רבה עד 1883.

היה פעיל ציוני, בקק"ל וב"החלוץ". בעיתונות החל לעסוק כשהיה בן כשבע עשרה. משולח כתב בעיתון היידי הווהלינאי "וואלינער לעבן" מאז שנת 1924. בשנת 1926 עלה לארץ ישראל והתגורר בתל אביב. עבד בבית חרושת לזבל כימי, ואחר כך בבית מלאכה לספרים שהפיץ ספרים וספרות בעברית.

החל לכתוב ב-1929 בעיתונות הארצישראלית, ב"הארץ", "דבר", "תשע בערב" ("העולם הזה" בראשית דרכו), וגם בעיתונים הומוריסטיים שונים.

בקיץ שנה זו שוטט בכפרים ובערים ערביים בדרום ישראל, וישב כמה שבועות בחברון. בדיווחיו מתקופה זו הוא מתאר את שאירע טרם מאורעות תרפ"ט.

משנת 1945 ועד קום המדינה ב-1948 היה עורך מדור ביקורת הרדיו, "בשולי התוכניות", בעיתון "הגלגל", שבועון תחנת הרדיו המנדטורית "קול ירושלים". הוא הציע להקריא ב"קול ירושלים", שהיה פעיל בה, פרק יומי מן התנ"ך. כמו כן כתב ביקורות רדיו ב"דבר" מ-1936 ועד קום המדינה, וערך את המדור שנושאו היה רדיו ב"דבר לילדים". כתב גם בעיתון "המדינה" שפורסם למשך תקופה לא ארוכה בשנת 1948. מאז החל להופיע "הדור", בנובמבר 1948, היה משולח חבר מערכת העיתון, וכתב במדורי העיתון השונים. שימש חבר בוועדת השירותים של אגודת העיתונאים.

בשנות ה-50 הצטרף למערכת "דבר" והיה כתבה הכלכלי והכתב לענייני תיירות. הוא ניהל מאבקים ציבוריים רבים עליהם כתב בכתבותיו השבועיות ודיבר בהרצאותיו, ביניהם למען שיפור הבטיחות בדרכים, שהגיע אף לכנסת, בנושא "שוק יהודי משותף" (על משקל "שוק אירופי משותף"), עליו יצא ספר זמן קצר לאחר מותו, להגדלת הצריכה של פירות וירקות, וכו'.

בשנת 1963 הוענק למשולח ולעמי שמיר "פרס אילת" על ידי עיריית אילת ולשכת התיירות לאילת.

לקראת סוף חייו התגורר בפלורידה. גם בארצות הברית קידם את המיזמים שלו. בשנת 1980 נפטר משולח בתל אביב מהתקף לב, והוא בן 73. נקבר בבית העלמין הדרום לצד אשתו.

היה נשוי לשרה בת אברהם יעקב ודינה אלבלינג (נפטרה ט"ו בחשוון תשנ"ה), משוררת שכתבה שלושה ספרי שירה ("שירים של סבתא", "מיתרי כינורי" ו"שירי תפילתי"), ואב לשניים.

## ספריו
* **שוק יהודי משותף: מבצע מיאמי**, ספריית מן המוקד, תל אביב: עם עובד תש"מ

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980