open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
צ'אצ'אק

**צ'אצ'אק** (בסרבית: **Čačak**; באותיות קיריליות: **Чачак**) היא בירת מחוז מוראביצה, והעיר השמינית בגודלה בסרביה. העיר ממוקמת במערב המדינה, על גדת נהר זאפדנה מוראבה, ומרוחקת כ-144 קילומטרים מעיר הבירה בלגרד.

## ערים תאומות
לצ'אצ'אק חמש ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 
בנוסף, לעיר הסכמי שיתוף פעולה עם ערים נוספות:
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סרביה: ערים
אשת הכשפים

**אשת הכשפים** (באנגלית: **The Sorceress: The Secrets of the Immortal Nicholas Flamel**) הוא רומן פנטזיה של הסופר האירי מייקל סקוט שראה אור בשנת 2009. הספר הוא השלישי בסדרת הסודות של ניקולס פלמל בן האלמוות, והוא מספר על עלילותיהם של ניקולס והתאומים בלונדון. הספר זכה לביקורות חיוביות, והפך לרב מכר לנוער ולילדים כמו קודמיו.

## עלילה
ניקולס והתאומים בלונדון, מעוזו של די, בורחים מהג'יני קוקולטי ומהמפלצות ששלח די לתפוס אותם ולא יכולים להשתמש בהילותיהם כדי שהאשמנים הקדמונים החיים בלונדון לא יגלו אותם. סן זרמן שולח את חברו פלמדס האביר הסרקני לעזרתם של התאומים ופלמל. פלמדס לוקח אותם לביתו שבלונדון אשר נמצא בלב מגרש מכוניות ישן, מגרש המכוניות בנוי בצורת טירה עם חומות תעלה וכל אמצעי המיגון האפשריים. ג'וש שלפני כמה שעות נוערו כוחותיו על ידי מרס אולטר מקבל יכולת מתנה ממרס: מרס הפך את ג'וש לאסטרטג מלחמה.

פלמל מחפש משהו שילמד את התאומים את קסם המים והאפשרות היחידה היא המלך גילגמש בן האלמוות הכי זקן עלי האדמות, החיסרון הוא שגילגמש הוא מטורף לגמרי עקב כל שנות חייו, וזיכרונותיו מבולבלים. כאשר ג'ון די מוצא את התאומים בביתו של פלמדס התאומים נערכים לקרב ביחד עם בן אלמוות נוסף ויליאם שייקספיר ולהקת כלבי גבריאל. ג'ון די מגלה שאדונו האשמן שלח את הארכון קרנונוס ועדת הציידים שלו לעזור לו לתפוס את פלמל והתאומים, הארכונים הם הגזע ששלט בכדור הארץ לפני דגולי הקדמונים. באותו זמן פרנל כלואה באלקטרז ואינה יכולה להשתמש בהילתה כדי שהספינקס לא תמצא אותה. אריופ אנאפ העכבישה הגדולה עוזרת לפרנל להחלץ ממלכודת שבן האלמוות בילי הנער טמן, הוא שלח נחיל של זבובים מלאים ברעל כדי שיעקצו את אריופ אנאפ ועכבישיה.

אריופ אנאפ כמעט מתה ואז פרנל משתמשת בהילתה כדי לשלוח את הזבובים משם בעזרת ריח של מזבלה. אריופ אנאפ פצועה קשה ולכן היא עוטפת את עצמה בקורים ונכנסת לתרדמת כדי להחלים. בלונדון פלמל התאומים ופלמדס בורחים מקרנונוס, די מנסה לעצור אותם עם אקסקליבר חרב הקרח אך ג'וש מגיע עם קלרנט חרב האש ונלחם בו, ג'וש מנצח ובינתיים ששייקספיר מסיח את דעת הצבא של קרנונוס פלמדס, פלמל והתאומים נוסעים לפגוש את גילגמש. כשהם מוצאים את גילגמש הוא מסכים ללמד אותם את קסם המים אבל לאחר שהוא מלמד אותם די וקרנונוס מאתרים אותם וצבא של יצורים מבעיתים רודף אחריהם. ג'וש משתמש בקסם המים החדש שלמד ובקלרנט כדי להילחם אך בקרב הוא מאבד את קלרנט. הם מצליחים לברוח לסטונהנג' שם יש שער שיכול להעביר אותם בחזרה לסן פרנסיסקו, התאומים מפעילים את השער והם בורחים. באלקטרז מחליטה פרנל לדבר עם המוריגן אלת העורב שכלאה בכלא של אריופ אנאפ, באמצע השיחה המוריגן נרדמת ושתי ישויות אחרות משתלטות על גופה - אחיותיה המֵאכֵה והבֵייב, אחיותיה של המוריגן מגלות לפרנל שתמיד שלושתן התחלקו בגופה של אלת העורב עד שיום אחד המוריגן כישפה אותן ושלטה לבד וכעת הם הצליחו להשתחרר והשתלטו מחדש על גופן. פרנל משחררת את אלת העורב והמאכה והבייב מתחייבות לעזור לה בחזרה. כשמקיאבלי ובילי הנער מגיעים לאי כדי להרוג את פרנל, אלת העורב מטעה אות ולוקחת אותם עמוק לכלא ובינתיים פרנל גונבת את סירתם ובורחת מהאי לסן פרנסיסקו שם פוגשת את בעלה והתאומים.

בלונדון מתעורר די ומגלה שג'וש השאיר את קלרנט החרב שחיפש תמיד, הוא מאחד את קלרנט ואקסקליבר שהופכות לחרב אחת חזקה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי 2009
קטגוריה:ספרי מייקל סקוט
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
קטגוריה:ספרי רנדום האוס
הרופילוס

**הרופילוס** (ביוונית עתיקה: **Ἡρόφιλος**; 335 – 228 לפנה"ס) היה רופא יווני, ככל הנראה האנטומיסט הראשון בהיסטוריה. נולד בכלקדון שעל מצרי הבוספורוס (כיום פרבר של איסטנבול), ובילה את מרבית חייו באלכסנדריה, שם היה ממקימי בית הספר לרפואה באלכסנדריה. היה הראשון שביצע מחקר מדעי מסודר על גוויות, שאת תוצאותיו העלה על הכתב בתשעה חיבורים שכולם אבדו. מחקריו סללו את דרכה של השיטה המדעית. טרטוליאנוס מתאר כיצד הרופילוס ביצע ניתוחים בכ-600 אסירים בעודם בחיים לצורכי מחקר (יש לזכור, עם זאת, שלטרטוליאנוס, שחי כמה מאות אחרי הרופילוס, הייתה מטרה לתאר את מעשי הרופילוס כאכזריים).

הרופילוס היה הראשון לייחס תכונות של חשיבה ושכל למוח, ותיאר לראשונה את ההבדלים בין המוח הגדול והמוח הקטן. קבע את הקשר בין העצב מניע העיניים ועצב הראייה ליכולת הראיה והשליטה בגלגל העין. הוא זיהה כי יש קשר בין שינוי בלחץ הדם וקצב הדופק למחלות, דבר שסייע לו באבחון חולים. לצורך מדידת קצב הדופק, הוא בנה קלפסידרה. הוא תיאר לראשונה את ההבדל בין עורקים וורידים (אם כי לא הבין את מחזור הדם). הוא הראשון שגילה את הביצית, כחלק ממחקרו על הרבייה האנושית.

## קישורים חיצוניים

* מאיר בר-אילן, הרפואה בארץ-ישראל במאות הראשונות לספירה, **[[קתדרה (כתב עת)|קתדרה]]**, 91 (תשנ"ט), עמ' 31–78
* תולדות חקר המוח, באתר האוניברסיטה העברית
* 

קטגוריה:מדעני מוח
קטגוריה:מדענים יוונים
קטגוריה:רופאים יוונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
ארתור או'קונל

** ארתור או'קונל** (באנגלית: **Arthur O'Connell**; 29 במרץ 1908 - 18 במאי 1981) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי. אוקונל הועמד לשני פרסי אוסקר בשנות ה-50 של המאה ה-20 על הופעותיו בסרטים "אנטומיה של רצח" ו"פיקניק".

נולד וגדל בניו יורק סיטי.
או'קונל החל את דרכו בשנות ה-30 ב"תיאטרון מרקורי" ובסרטים קטנים בהם הופיע בעיקר כניצב. 
את פריצתו עשה או'קונל בשנת 1955 בזכות תפקיד משני בדרמה הרומנטית של ג'ושוע לוגאן "פיקניק" בתור בעל החנות הווארד ביוואנס, עליו הועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
או'קונל המשיך לשתף פעולה עם לוגאן גם בשנה שלאחר מכן בסרט "תחנת אוטובוס" בו שיחק בתפקיד וירג'יל בלסינג חברו של הקאובוי בוגארד (דון מארי).

ב-1958 הופיע במערבון "איש המערב" של אנטוני מאן בתפקיד הפושע סם ביסלי.
או'קונל כבר היה לשחקן מוערך בשנת 1959 כאשר כיכב בדרמת הפשע "אנטומיה של רצח" של אוטו פרמינגר בתור הפרקליט אמט מקרטני, על התפקיד הועמד או'קונל בשנית לפרס האוסקר בקטגוריית המשנה. בשנה זו שיחק גם כן בקומדיית המלחמה של בלייק אדוארדס "מבצע תחתונית".

בשנת 1960 שיחק או'קונל במערבון "סימארון". ב-1964 הופיע פנטזיה הקומית של ג'ורג' פאל "שבעת פניו של ד"ר לאו" בתפקיד הטייקון האכזרי קלינט סטארק. בנוסף הופיע או'קונל לצד כוכב הרוקנרול אלביס פרסלי בסרטים המוזיקליים "רדוף אחר החלום הזה" ו"דודנים מתנשקים".
בתקופת מלחמת וייטנאם נסע או'קונל לבדר חיילים אמריקאים פצועים בשטח והיה לאהוד במיוחד בקרב הכוחות. 
את תפקידיו האחרונים כשחקן עשה או'קונל בסרט האסונות "הרפתקה בפוסידון" ובדרמת השואה הביוגרפית "מקום המחבוא" בתור קאספר טן בום יצרן השעונים ההולנדי שהחביא יהודים בתקופת מלחמת העולם השנייה. 

או'קונל נאלץ לפרוש ממשחק עקב בעיות רפואיות, הוא נפטר ממחלת אלצהיימר ב-18 במאי 1981 בלוס אנג'לס כשהוא בן 73, נקבר ב"בית הקברות קלבאריי" שבקווינס.

## פילמוגרפיה
* רצח בסוהו (1939)
* פיקניק (1955)
* האיש מלארמי (1955)
* תחנת אוטובוס (1956)
* האיש בחליפה האפורה (1956)
* הגאים (1956)
* אהבת אפריל (1957)
* איש המערב (1958)
* גידג'ט (1959)
* מבצע תחתונית (1959)
* אנטומיה של רצח (1959)
* סימארון (1960)
* מיסטי  (1961)
* גברת ליום אחד (1961)
* רדוף אחר החלום הזה (1962)
* שבעת פניו של ד"ר לאו (1964)
* דודנים מתנשקים (1964)
* המירוץ הגדול (1965)
* דודו של הקוף (1965)
* האסטרונאוט המסויג (1967)
* הכוח (1968)
* איש נוכל היה (1970)
* הרפתקה בפוסידון (1972)
* מרושע, מרושע (1973)
* מקום המחבוא (1975)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1981
חצר ראנד

ממוזער|300px|מפת הרובע המוסלמי
[ממוזער|250px|שנת [1893. מצד ימין, הכניסה ל**חצר ראנד**]]
ממוזער|250px|שלמה ראטה, מנהל "בית התבשיל", תושב '''חצר ראנד'''

**חצר ראנד** הוא מתחם יהודי ברובע המוסלמי בעיר העתיקה, בצמוד לשוק הכתנים וסמוך להר הבית.

## היסטוריה
בשנת 1833 התיישב בחצר השד"ר יהוסף שוורץ, מראשוני חוקרי ארץ ישראל בעת החדשה. הבית שבחצר ראנד, היה אז הבית היהודי הקרוב ביותר להר הבית והשקיף על מקום משכנו של בית המקדש.

בשנת 1901 (תרס"א), רכש את החצר כולה מנחם מנדל ראנד, והתיישב בה עם משפחתו. ראנד, שהיה כהן, בחר בחצר הזאת בגלל קרבתה להר הבית ונימק: 

. במקום פעל בית כנסת, שגג ממנו ראו את המקום המקדש. בעקבות התנכלויות פורעים ערבים, בשנות ה-20 נטשו יהודים רבים את האזור. כתוצאה מכך נסגר בית הכנסת. בשאר הדירות בחצר כ-30 משפחות יהודיות, ביניהם רבנים נודעים, וחלקם אברכים עניים שהתגוררו בחצר בחינם. במרתף היה היקב של משפחת שור - היקב הראשון בירושלים.

בחצר התגוררו יהודה לייב גאנץ - מקים ומנהל תלמוד תורה "זית רענן" ונפתלי חיים הורביץ - בנו של בעל האמרי נועם ותלמידו וחתנו של רבי חיים מצאנז; וכן הרב שניאור זלמן פרדקין. 

בעיתון 'המוריה' משנת 1912 נכתב בהרחבה על **בית ראנד**: 

בפרעות תרפ"ט (1929), החצר נשדדה ונשרפה, והמשפחות היהודיות איבדו את בתיהן וכל רכושן, לאחר מכן עברו לבתי ראנד, בירושלים המערבית.

בראשית המאה ה-21, הבית נמצא בבעלות "הקדש בתי ראנד". במספר דירות בקומה השנייה של השוק מתגוררים תלמידי ישיבת עטרת ירושלים.

## קישורים חיצוניים
*סיפורו של בית ראנד הקרוי על שמו של רוכשו. מבנה נוסף המשמש פנימיה לתלמידי הישיבה באתר של ישיבת עטרת כוהנים
*אתר gplanet

## הערות שוליים

קטגוריה:הרובע המוסלמי: מתחמים יהודים
קטגוריה:היישוב הישן
קטגוריה:קהילות ויישובים עבריים שנחרבו בתקופת המאורעות
דוד לייקס

הרב **דוד לייקס** היה אב"ד באר, ומתלמידי הבעל שם טוב.
## תולדות חייו
בנם של ישראל ולאה. על שמה של אימו כונה הבן "דוד לאה'ס", כלומר – דוד של לאה.

נפטר בכ"א בניסן ה'תקנ"ט (או ה'תק"ס) בגיל מאה.

על פי נוסח מצבתו, הבטיח לצאצאיו כי אם יבואו להתפלל על קברו בראש חודש אלול כשחל ביום רביעי, מובטחת להם ישועה.

הוא היחידי שנתן הסכמה לספר "אגרת הקודש" של הרב מנחם מנדל מוויטבסק (יצא לאור בשנת ה'תקנ"ד).

### משפחתו
הרב דוד נישא פעמיים, הפעם השנייה הייתה בהיותו בן יותר משבעים. מנישואים אלה נולדו לו שני בנים, ובתו פייגא, שנישאה (בזיווג שני) לרב מרדכי טברסקי מצ'רנוביל.

## לקריאה נוספת
*

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:תלמידי הבעל שם טוב
קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:אבות בתי דין
גלוריה (סרט 2013)

**גלוריה** (בספרדית: **Gloria**) הוא סרט דרמה צ'יליאני בספרדית שיצא לאקרנים ב-2013 בבימויו של לליו סבסטיאן. בבכורת הסרט, בתחרות פסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-63 בברלין, פאולינה גרסיה זכתה ב"דוב הכסף" לשחקנית הטובה ביותר.
הקרנת הבכורה של הסרט "גלוריה" בישראל ב-15 באוגוסט 2013.

## עלילה
גלוריה (פאולינה גרסיה) היא גרושה בת 58. כל ילדיה עזבו את הבית, אבל אין לה שום רצון לבלות את ימיה ולילותיה לבד. נחושה בדעתה לקרוא תיגר על גילה ועל בדידותה, היא ממהרת קדימה לתוך מערבולת של מסיבות רווקים ורווקות, לחפש סיפוק מיידי - שרק מוביל שוב ושוב לאכזבה וריקנות. אבל אז היא פוגשת את רודולפו (סרג'יו הרננדז), קצין חיל הים לשעבר המבוגר ממנה בשבע שנים אליו היא מרגישה נטיות רומנטית. היא אפילו מתחילה לדמיין מערכת יחסים קבוע. עם זאת, המפגש מציב אתגרים בלתי צפויים וגלוריה מגלה בהדרגה את עצמה נאלצת להתמודד עם סודות האפלים משלה.

## שחקנים
* פאולינה גרסיה כגלוריה קומפלידו
* סרג'יו הרננדז כרודולפו פרננדז
* דייגו פונטסיליה כפדר
* פביולה זאמורה כאנה
* אלחנדרו גויק כדניאל
* קוקה גואזיני כלוז
* הוגו מורג'
* לוז חימנס כוויקטוריה
* כריסטיאן קרווג'ל
* ליליאנה גרסיה כפלביה
* אנטוניה סנטה מריה כמריה
* אייל מאייר כתיאו
* מרסייל תגל
* מרסלה אמרה כמרסלה
* פבלו קרוף

## גלוריה בל (2018)
בשנת 2018, יצא לאקרנים, בבימויו של אותו במאי סבסטיאן לליו, רימייק של הסרט תחת השם "גלוריה בל" בכיכובם של ג'וליאן מור וג'ון טורטורו. הרימייק הדובר אנגלית משחזר כמעט אחד לאחד כל סצנה שהייתה במקור, כולל הטקסטים, בחירות הלבוש והקומפוזיציה.

## קישורים חיצוניים
* 

מידע וכתבות:
* גלוריה 2013: טריילר חדש ל"גלוריה", YouTube,  02.08.13

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים צ'יליאניים
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי דרמה
Too Much Johnson

**Too Much Johnson** (מילולית: **יותר מדי ג'ונסון**) הוא סרט קומדיה משנת 1938 בבימויו של אורסון ולס. אורכו של הסרט כ-40 דקות, והוא היה אמור להיות משולב בהצגת תיאטרון שתתנהל במקביל, אולם הסרט מעולם לא הוצג, ונחשב כאבוד. באוגוסט 2013, באופן מפתיע נתגלה העתק של הסרט במחסן בעיר פורדנונה שבצפון איטליה. הסרט יצא לאקרנים ב-9 באוקטובר 2013, ואף לעלות לרשת האינטרנט.

הסרט, בשילוב עם ההצגה, עוסק בנער פלייבוי ניו-יורקי שמפני חששו מזעם בעלה של אחת ממאהבותיו, גונב את זהותו של חוואי קובני עשיר, המצפה לכלה בהזמנה.

בניגוד למקובל לחשוב, אין זה הסרט הראשון אותו ביים ולס, אלא קדם לו סרט אוונגרדי משנת 1934 בשם "The Hearts of Age".

הסרט צולם ברובו בפארק באטרי ובסנטרל פארק שבניו יורק, וסצנות נוספות צולמו על סיפונה של אונייה השטה על נהר ההדסון, סמוך ליונקרס, ניו יורק. סצנות נוספות צולמו באולפן ברובע הברונקס. עבור החווה הקובנית, יצר ולס דגם מעיסת נייר, ושילב צמחים אקזוטיים על מנת לדמות את הנופים הקובניים.

לאחר סיום הצילומים ועריכת הסרט מתוך למעלה מ-7 ק"מ של סליל צילום, נקלע הסרט לקשיים כלכליים, כולל איום בתביעה משפטית מאולפני סרטי פרמאונט על זכויות הסרט. בסופו של דבר הסרט לא הוקרן, וההצגה עלתה בלעדיו.

הסרט נחשב אבוד, וקטעים ממנו נמצאו בספרד, אבל כבר בשנות ה-70 ההנחה המקובלת הייתה כי הסרט עצמו כבר איננו קיים. בשנת 2008 באופן מפתיע נתגלה ארגז עם הסרט הערוך במחסן בעיר פורדנונה. לאחר שחזור ממושך, בשיתוף פעולה של גורמים בינלאומיים, הוכרז כי הסרט יוקרן ב-9 באוקטובר 2013, בפסטיבל הסרט האילם בעיר פורדנונה, ושבוע מאוחר יותר, ב-16 באוקטובר בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים קצרים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1938
קטגוריה:סרטי 1938
קטגוריה:סרטי אורסון ולס
תיאטרון לנקום

**תיאטרון לנקום** (ברוסית: **Ленко́м**) הוא שמו הרשמי של המוסד, שהיה ידוע כ"תיאטרון מדינת מוסקבה", הקרוי על שם הקומסומול של לנין. 

התיאטרון תוכנן בידי אילאריון איבנוב-שניץ, הוא נבנה ב-1907 כמשכן למועדון הסוחר, והיה משכן להופעות תיאטרון ומוזיקה רבות. אחרי 1918, הבניין סופח לוועדת המפלגה המקומית, לבסוף נעשה בית ל"תיאטרון הנוער העובד" ב-1927. מכאן, ביסס התיאטרון העתידי את שמו הטוב כתיאטרון לאנשים צעירים, בידי אנשים צעירים. במהלך 80 שנות קיומו, לנקום היה חלוץ בהצגת תיאטרון חדש, רענן וניסויי בברית המועצות וכעת ברוסיה. בשנת 1973 למנהל האמנותי של התיאטרון מונה מארק זכארוב, שמילא תפקיד זה עד למותו הפתאומי בספטמבר 2019. 

בלנקום פעלו רבים מהאמנים הפופולריים ביותר ברוסיה, הידועים בשל עבודתם בתיאטרון ובקולנוע, כגון אנדריי טרקובסקי, יבגני לאונוב, אלכסנדר אבדולוב, אולג ינקובסקי, אינה צ'וריקובה, לאוניד ברונבוי וניקולאי קרצנצוב.

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאטרון לנקום, תיאטרון מדינת מוסקבה קרוי על שם הקומסומול של לנין (מוסקבה)

לנקום
אל-קסר אל-כביר

**אל-קסר אל-כביר** (בערבית: **القصر الكبير**) היא עיר בצפון מערב מרוקו, כ-160 ק"מ מהעיר רבט, 32 ק"מ מהעיר לראצ'ה, 110 ק"מ מהעיר טנג'יר. אוכלוסיית אל-קסר אל-כביר מונה 132,380 תושבים (נכון ל-2010).  

שם העיר ידוע גם כ-**Alcazarquivir** בספרדית  וכ-**Alcácer-Quibir** בפורטוגזית. משמעות שם העיר היא "הטירה הגדולה". העיר שוכנת בקרבת נהר לוכוס באחד האזורים החקלאיים הפוריים ביותר במרוקו. אזור זה מספק כמעט 20% מתצרוכת הסוכר במרוקו. ערים ועיירות קרובות כוללים את לראצ'ה ושפשאוון.

לאחרונה, העיר התרחבה מאוד בכמה כיוונים עם כניסתה לניהול העיר של נציגי המפלגה החדשה "אל-עדאלה וטאטנמיא". אלה פועלים לשיפור התשתיות של העיר הישנה.

## היסטוריה
המתיישבים הראשונים הגיעו מקרתגו שבצפון אפריקה, לאחר המלחמות הפוניות, העיר נשלטה על ידי הרומאים וניתן לה השם אופידום נובום (Oppidum Novum).

ב-1578, סבשטיאו, מלך פורטוגל ספג מפלה ניצחת בקרב אל-קסר אל-כביר מול המלך עבד אל-מלכ, מלך מרוקו. מפלה זו שמה קץ לשאיפת פורטוגל לפלוש ולנצר את המגרב. שני המלכים נהרגו בקרב זה. מותו של סבשטיאו, מלך פורטוגל, החל את המאורעות אשר הובילו לאיחוד הזמני של הכתר של פורטוגל וספרד תחת פליפה השני, מלך ספרד. ניצחונו של מלך מרוקו, עבד אל-מלכ העניק למרוקו עצמה משמעותית ויוקרה בינלאומית.

העיר גדלה באופן משמעותי עם הצבת חיל משמר ספרדי ב-1911 כחלק מהסכם בין ספרד ומרוקו להקמת מרוקו הספרדית כמדינת חסות של ספרד. לאחר קבלת העצמאות של מרוקו והקמת סכר עוד אל מקהזין על ידי המלך חסן השני כדי לשלוט במשטר הזרמים של נהר לוכוס, העיר הפכה למרכז הפצה ראשי של האזור החקלאי.

הייתה קהילה יהודית במקום במשך שנים רבות. עדיין קיים בית הקברות היהודי ששופץ בשנת 2023 ומתחם שנבנה לכבוד הצדיק רבי יהודה ז'אבאלי, אליו עלו ועדיין עולים לרגל. דוד בן גיגי היה רב הקהילה במחצית הראשונה של המאה ה-20.

## קישורים חיצוניים

* אתר המורשת היהודית של אל-קסר אל-כביר המכיל מאגר מידע אודות הנפטרים בבית הקברות היהודי.
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מרוקו: ערים
אל-קניטרה

**אל-קֻנַיְטָרַה** (בערבית: **القنيطرة**; בצרפתית: **Kénitra**; בברברית: **ⵇⵏⵉⵟⵔⴰ**) היא עיר נמל במחוז רבאט-סלא-אל-קניטרה בצפון-מערב מרוקו. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2024, התגוררו בעיר 507,736 תושבים, מה שהופך אותה לעיר השמינית במרוקו.

בשנים 1932–1956 העיר הייתה ידועה בשם "פורט ליוטה" (Port Lyautey), על שם הגנרל הצרפתי ליוטה שהקים את הנמל של העיר לחופי האוקיינוס האטלנטי בשנת 1912. ארצות הברית החזיקה בסיס צבאי בעיר החל ממבצע לפיד ועד שנת 1991.

## הקהילה היהודית בעיר
באל-קניטרה התקיימה קהילה יהודית במשך שנים רבות (בפיהם כונתה העיר "קניטרא"). אחד הרבנים ששימשו כרבה של העיר קנטירא הוא הרב יחייה בן הראש.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מרוקו: ערים
קטגוריה:מרוקו: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1912
דקדוק אדיגית

הדקדוק באדיגית שונה מבעברית בכמה מובנים. מטרת דף זה להסביר את הדקדוק האדיגי.
## שם עצם
### מצבי שמות עצם
כאשר הופכים שם עצם יחיד לרבים יש להוסיף את הסיומת -хэ- 

*кӏалэ  ('בן') הופך ל - кӏалэхэ  ('בנים').
*шы  ('סוס') הופך ל-шыыхэ  ('סוסים').

לצ'רקסית יש ארבעה יחסות : 
absolutive, ergative, instrumental ו-invertive.

#### Absolutive case
קיימת הסיומת - р . לדוגמה (кӏалэр  'הילד', кӏалэхэр  ('הילדים'), шыр  ('הסוס').

:

:

:

#### Ergative case
קיימת הסיומת -м . לדוגמה (кӏалэм  'הילד', кӏалэхэмэ  'הילדים', шым  'הסוס'). כאשר שם העצם הוא ברבים מתווספת אליו הסיומת -мэ (-ma).

:

:

:

:

#### Instrumental case
קיימת הסיומת кӏэ  או мкӏэ . לדוגמה (кӏалэкӏэ  'עם (בעזרת) הילד', кӏалэхэмкӏэ  'עם (בעזרת) הילדים', шымкIэ  ('עם (בעזרת) הסוס').

* Marking the instrument of action:
:
*Marking the direction of action:
:

#### Invertive
קיימת הסיומת эу /-aw-/ או ыу /-əw/. לדוגמה (кӏалыу [t͡ʃʼaːləw] 'כילד',кӏалэхыу [t͡ʃʼaːlaxəw] 'כילדים', шыу [ʃəw] ('כדם').

:

:

:

### יצירת שם עצם מפועל
בשפה הצ'רקסית ניתן לייצג כשם עצם מישהו (בן אדם) או משהו (חיה, צמח, דומם) שמבצע פעול מסוים, על ידי הוספת הסיומת э- לפועל בזמן עבר ועתיד והסיומת рэ- בשביל פועל בזמן הווה :
*макIо /maːkʷ'a/ - הוא הולך → макIорэ /maːkʷ'ara/ - האדם שהולך
*мащхэх /maːɕxax/ - הם אוכלים → мащхэхэрэ /maːɕxaxara/ - הבני אדם שאוכלים.
*мэлэжагъ /malaʒaːʁ/ - הוא עבד → мэлэжагъэ /malaʒaːʁa/ - האדם שעבד.

:

קטגוריה:שפות קווקזיות צפון-מערביות
קטגוריה:דקדוק לפי שפה
מן ולואר

**מן ולואר** (בצרפתית: **Maine-et-Loire**) הוא מחוז בחבל פיי דה לה לואר שבצרפת ובירתו היא אנז'ה.

## היסטוריה

בעבר היה כלול מרבית שטחו של המחוז ברוזנות ואחר כך דוכסות אנז'ו. לאחר המהפכה הצרפתית היה המחוז אחד מ-83 המחוזות שהוקמו ב-4 במרץ 1790. הוא קרוי על שם המחוז ההיסטורי מן ועל שם נהר הלואר, הארוך בנהרות צרפת שחוצה את המחוז.

## גאוגרפיה
המחוז נמצא בחבל פיי דה לה לואר והוא גובל במחוזות איל ווילן, מאיין וסארת מצפון, אנדר ולואר ממזרח, ויין, דה-סוור וואנדה מדרום והלואר האטלנטי ממערב.

הערים הגדולות בנוסף לאנז'ה הן סומיר, שולה וסגרה. הנוף במחוז מגוון כשבצפון ובדרום גבעות מיוערות ובמרכז עובר עמק הלואר. בנוסף לנהר הלואר זורמים במחוז עוד נהרות רבים. כ-64 אחוזים מהקרקע במחוז מנוצלים לגידולים חקלאיים מגוונים, כשהבולטים בהם כרמי גפן היין, פטריות מאכל, תפוחי עץ וענבי שועל.

## תיירות
המחוז ידוע בטירות המרובות מימי הביניים, במערות ששימשו בעבר למגורים וביינות המיוצרים בו כדוגמת "יין אנז'ו".

## גלריה

Loire Maine Angers2 tango7174.jpg|טירת אנז'ה באנז'ה
Saumur.JPG|העיר סומיר על נהר הלואר
Aerial image of Château de Montreuil-Bellay (view from the southeast).jpg|טירת Montreuil-Bellay


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיי דה לה לואר: מחוזות
בית משפט עליון

**בית משפט עליון** הוא בית המשפט הגבוה ביותר ובעל הסמכות האחרונה ברשות השופטת במדינה. פסיקותיו של בית המשפט אינן ניתנות לערעור בפני אף ערכאה גבוהה יותר (אם כי המינוח האנגלי "Supreme court" לעיתים משמש גם ככינוי לערכאות נמוכות יותר, שאינן הערכאה האחרונה במערכת המשפט הנהוגה). בית המשפט העליון לרוב עוסק בערעורים על החלטות קודמות של בתי משפט בדרגים נמוכים יותר. במרבית המדינות שהמערכת החוקית שלהן מושתתת על חוקה, תפקיד בית המשפט העליון הוא לרוב גם פרשנות החוקה, אם כי ייתכן שתהיה מערכת משפטית נפרדת או מקבילה לסוגיות חוקתיות.

במדינות בהן השלטון הוא פדרלי, ישנו בית משפט עליון נפרד בעבור מערכת המשפט הפדרלית.

בית המשפט העליון נועד להיות גוף בעל סמכות שיפוטית עליונה, שביכולתו לבחון את חוקתיות החוקים ולהבטיח שהחקיקה עומדת באמות המידה החוקתיות. תפקידו המרכזי של בית המשפט העליון הוא לפרש חוקים ולפסוק במחלוקות משפטיות ברמה הגבוהה ביותר. באמצעות תפקידו השיפוטי, בית המשפט העליון משפיע בצורה משמעותית על מערכת המשפט והמדיניות הציבורית, ויכולתו להכריע במקרים חוקתיים מבססת את מעמדו כמוסד חיוני במשטר דמוקרטי. פסיקותיו של בית המשפט העליון יוצרות תקדימים, אשר מחייבים את כל בתי המשפט האחרים במדינה, אך לא את בית המשפט העליון עצמו. שיטה זו מבטיחה שהחלטות משפטיות מיושמות באופן עקבי ואחיד ברחבי המדינה.

## ראו גם
* בית משפט של מוצא אחרון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
עליון
דגל גיאנה הצרפתית

**דגל [[גיאנה הצרפתית]]** הוא דגל צרפת.
שמאל|ממוזער|250px|דגל גיאנה הצרפתית עד 2015
עד 2015, הדגל היה מורכב משני משולשים צמודים בזווית אלכסונית, כאשר העליון ירוק והתחתון צהוב. בין שני המשולשים, במרכז הדגל, מופיע כוכב אדום בעל חמישה קודקודים. משמעות הצבעים:
* ירוק – מסמל טבע וחקלאות.
* צהוב – מסמל את הזהב ועושר המינרלים.
* הכוכב האדום – מסמל את הפטריוטיות.

## ראו גם
* סמל גיאנה הצרפתית
* המנון גיאנה הצרפתית

## קישורים חיצוניים

* 

גיאנה הצרפתית
קטגוריה:גיאנה הצרפתית: סמלים לאומיים
גיאנה הצרפתית
חברים על הכוונת

**חברים על הכוונת **(באנגלית: **Open Season**) הוא סרט הנפשה תלת־ממדית של חברת סרטי סוני הנפשה משנת 2006. הסרט הוא סרט ההנפשה התלת־ממדית הראשון של החברה. בעקבות הצלחת הסרט יצאו לו שלושה סרטי המשך ישירות ל-DVD: "חברים על הכוונת 2", "חברים על הכוונת 3" ו"חברים על הכוונת: להפחיד את הדוב". הסרט הועמד ל-6 פרסי אנני, כאשר אחד מהם הוא סרט ההנפשה הטוב ביותר.

## תקציר העלילה
בוג הוא דוב גריזלי שאומץ בילדותו על ידי היערנית בת'. לאחר שהוא מעורר מהומות בעיר, בת' מחזירה אותו ליער שלושה ימים לפני פתיחת עונת הציד. הוא פוגש את אליוט, אייל פטפטן שנזרק מהעדר שלו. השניים נאלצים לסמוך אחד על השני ולאחד את כל חיות היער למלחמה נגד הציידים.

## [[דיבוב]] ודמויות

## ראו גם
* חברים על הכוונת (סדרת סרטים)

## קישורים חיצוניים

* 

* 
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי סוני הנפשה: סרטים
קטגוריה:סרטי אנימציה של סרטי קולומביה
קטגוריה:חברים על הכוונת
חברים על הכוונת 2

**חברים על הכוונת 2 **(באנגלית: **Open Season 2**) הוא סרט אנימציה ממוחשבת של חברת סרטי סוני הנפשה. הסרט הופץ לראשונה בדרום אפריקה בשנת 2008 ובשנת 2009 שורר בארצות הברית ישירות ל-DVD. הסרט זה הוא חלק מסדרת סרטים, והוא המשך ישיר של עלילת הסרט הראשון. הסרט נכתב על ידי דייוויד י. סטרן, והועמד ל-2 פרסים (פרס אנני לסרט הביתי הטוב ביותר ופרס סרט האנימציה הטוב ביותר בפרסי הסרטים של MTV-רוסיה) אך לא זכה בשניהם.

## תקציר העלילה
אליוט וג'יזל מתכוננים להתחתן, אך הם נאלצים לדחות את החתונה מפני שנקניקי נחטף. בוג, אליוט, מקסקוויזי, באדי ושאר חבורת חיות היער יוצאים למשימת הצלה נרחבת להצלת חברם, ובמהרה מוצאים עצמם במחנה האויב, עולם חיות המחמד.

## דמויות

## הפקה, הפצה והכנסות
סוני הכריזה על סרט ההמשך לחברים על הכוונת בספטמבר 2007. אף על פי שהסרט הראשון הכניס 85.1 מיליון דולר בארצות הברית ו-115.7 מיליון דולר במדינות זרות, חברת סוני החליטה שהסרט השני ישוחרר ישירות ל-DVD.
למרות שהסרט שוחרר ישירות לווידאו בארצות הברית ובבריטניה, יש מדינות שבהם הוא שוחרר בקולנוע, בדרום אפריקה, רוסיה, פולין ועוד. בסך הכל הכניס הסרט 8,716,950 דולר מבתי הקולנוע.

## ראו גם
* חברים על הכוונת (סדרת סרטים)
* חברים על הכוונת 1
* חברים על הכוונת 3
* חברים על הכוונת: להפחיד את הדוב

## קישורים חיצוניים
* 

*  
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי אנימציה שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי סוני הנפשה: סרטים
קטגוריה:חברים על הכוונת
קטגוריה:סרטי אנימציה על בעלי חיים
מוסכמה

**מֻסְכָּמָה** (בלועזית: **קוֹנְבֶנְצְיָה**, מלטינית: conventio, מלשון 'לבוא יחד') היא התנהגות שמקובלת ורווחת בחברה מסוימת, אף על פי שאין לה סימוכין בחוק או בדת. בסוציולוגיה קונסטרוקטיביזם חברתי מגדיר את מערכת המוסכמות החברתיות הנהוגות בקרב תרבויות, ויחד עם זאת יצירתן על ידי יחידים.

דוגמאות למוסכמות חברתיות הן הנוהג ללחיצת יד בקרב תרבויות מערביות, או לקוד קידה בקרב תרבויות במזרח הרחוק. במסגרות המקיימות מפגשים חוזרים עם אותם משתתפים, כגון בתי ספר, קבוצות, חוגים וקורסים, מתקיימת פעמים רבות מוסכמה לשמירה על "מקום קבוע".

מוסכמות תרבותיות עשויות להיות ייחודיות לקהילה מסוימת: גברי הקהילה החרדית לובשים בגדים בשחור-לבן, ובקרב היהדות הדתית לאומית הכיפה היא סרוגה. 

שמלות כלה לבנות הן מוסכמה לגבי קוד לבוש לכלות, שהתקבע בתרבות המערב מאז נישואיה של המלכה ויקטוריה לנסיך אלברט בשנת 1840 בשמלת כלה לבנה. בחלק מתרבויות המזרח הרחוק המוסכמה מכתיבה שמלת כלה אדומה. 

אכילה באמצעות מקלות אכילה היא מוסכמה סינית שאומצה על ידי תרבויות נוספות בשל דומיננטיות היסטורית של סין. אכילה באמצעות סכו"ם היא מוסכמה שהתפתחה בתרבות המערב.   

גם באמנות קיימות מוסכמות. למשל, ציורים מצוירים על משטחים מרובעים או מלבניים, אך לא על משטחים בצורות גאומטריות שונות. מערבונים יסתיימו כשהגיבור רוכב אל האופק, וסיפורי אגדות יתחילו ב"היה היה" ויסתיימו ב"והם חיו באושר ועושר עד עצם היום הזה". בתיאטרון הקיר הרביעי הוא מוסכמה אודות קיר דמיוני שקוף בין הבמה לקהל, דרכו הקהל צופה במחזה ללא מודעותן של הדמויות שעל הבמה. בקומיקס בועת דיבור היא מוסכמה המייצגת דיבור או מחשבה של הדמויות.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
קטגוריה:סוציולוגיה
קטגוריה:מושגים חברתיים
קטגוריה:מושגים באתיקה
סמל גיאנה הצרפתית

**סמל [[גיאנה הצרפתית]]** מורכב מ-מחומש הפוך שבשני צדיו דובי נמלים ובראשו שתי ציפורים. בתוכו נמצאים שלושה מלבנים, ומעליהם כתר של זהב ובו שני עצים. במלבן הראשון- שלוש חבצלות זהובות והמספר 1643. במלבן השני - ניתן לראות סירה אפורה מלאה בזהב בנהר אדום. במלבן השלישי - חבצלות מים בין גלים קטנים לבנים בתוך נהר ירוק.

משמעות הסמל:
* המלבן הראשון מסמל את השנה 1643 בה השתייכה המדינה לצרפת
* המלבן השני מסמל את עושר המדינה והזהב שבה.

## ראו גם
* דגל גיאנה הצרפתית
* המנון גיאנה הצרפתית

## קישורים חיצוניים

גיאנה הצרפתית
קטגוריה:גיאנה הצרפתית: סמלים לאומיים
גיאנה הצרפתית
איבאר אוסן

**איבאר אנדרֵאס אוסן** (נורווגית: **Ivar Andreas Aasen**, 5 באוגוסט 1813 - 23 בספטמבר 1896) היה פילולוג, מילונאי, מחזאי ומשורר נורווגי. נחשב לאבי הנורווגית החדשה.

## חייו
אוסן, שגדל כבנו של חוואי מן השורה, היה אוטודידקט. בגיל 18 פתח בית ספר עבור ילדי המחוז בו גדל, מרה ורומסדל. לאחר כשנתיים, בהיותו בן עשרים, הקדיש את זמנו ללימודי שפות, ובמהרה הפך למומחה בשפות רבות. ספרו הראשון, אוסף שירי עם בניב המקובל באזורו, יצא בשנת 1843 והתקבל בעניין רב. בשנת 1848 יצא ספרו המונומנטלי "דקדוק הניבים הנורווגיים" ("Det Norske Folkesprogs Grammatik"), לאחר תחקיר ממושך, שכלל מסעות לרחבי המדינה. שנתיים מאוחר יותר הוציא אוסן בפעם הראשונה את המילון לדיאלקטים הנורווגיים, "Ordbog over det Norske Folkesprog", מתוך חומרים שכבר אסף עבור ספרו הקודם. בכך הניח למעשה את התשתית ליצירת שפה חדשה, נורווגית חדשה.
ממוזער|מצבתו של אוסן בבית הקברות "Vår Frelsers" שבאוסלו
אוסן כתב שירים ומחזות בשפה שיצר, כדי להמחיש כיצד יש להשתמש בה. מחזותיו זכו לפופולריות רבה, והוצגו שוב ושוב. למרות שאוסן עצמו התרחק מפרסום ציבורי, שמו הלך לפניו והוא הפך לבעל שם ברחבי המדינה. הפרלמנט תמך בו בנדיבות, כך שהתאפשר לו לעסוק בהרחבת השפה ושיפורה ללא צורך לדאוג לפרנסתו. הוא המשיך להוציא מילונים משופרים וספרי דקדוק עבור השפה החדשה, שהפכה לשפה הרשמית השנייה של המדינה (בנוסף לנורווגית ספרותית). אוסן הוא מן האנשים הבודדים בהיסטוריה, וייתכן שאף היחיד, שאחראי ליצירת שפה (או לכל הפחות הגדרתה מתוך ניבים קודמים) שהתקבלה בצורה כה רחבה בקרב ההמון.

אוסן מת ב-23 בספטמבר 1896 ונקבר בלוויה ממלכתית.

שנת 2013 נקבעה בנורווגיה כ"שנת השפה" לרגל מאתיים שנה להולדתו (וכן במלאת מאה שנה לפתיחת התיאטרון הנורווגי באוסלו). השנה התמקדה בהצגת המגוון הלשוני בנורווגיה ושימורו. ביום הולדתו המאתיים, 5 באוגוסט 2013, ה-Bergens Tidende, אחד העיתונים הגדולים במדינה, היוצא לאור בדרך-כלל בנורווגית ספרותית, הופיע במהדורה מיוחדת בנורווגית חדשה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילולוגים
קטגוריה:מילונאים
קטגוריה:נורווגית
קטגוריה:סופרים נורווגים
קטגוריה:ילידי 1813
קטגוריה:נפטרים ב-1896
נובה גוריצה

**נובה גוריצה** (בסלובנית: **Nova Gorica**, בגרמנית: **Neu-Görz**, באיטלקית: **Nuova Gorizia**) היא העיר ה-11 בגודלה בסלובניה, ובירת אזור גורישקה. העיר ממוקמת במערב המדינה, סמוך לגבול עם איטליה.

## היסטוריה

בצידו האיטלקי של הגבול שוכנת העיר התאומה גוריציה, בין שתי הערים מתקיים שיתוף פעולה כמעט בכל התחומים, והאזור המטרופוליני מנוהל על ידי מועצה משותפת. מסילת ברזל מפרידה בין שכונות שתי הערים, אף על פי שהגבול עצמו עובר מספר מטרים מערבית לה. תחנת הרכבת של נובה גוריצה היא המבנה היחיד בעיר השוכן מערבית למסילה, והיא משרתת את תושביהן של שתי הערים.

נובו גוריצה ("גוריצה החדשה") היא עיר מתוכננת, העיר נוסדה בשנת 1948 לאחר ועידת השלום בפריז שקבעה את הגבול בין איטליה ליוגוסלביה. במסגרת הסכם השלום נותרה העיר גוריציה בשטח איטליה, וכך נותקו עמק סוצ'ה, עמק ויפאווה, וצפון מערב הקראס מהמרכז המטרופוליני שלהם. ממאי 2011 הצטרפו נובו גוריצה וגוריציה, למועצה משותפת חוצת גבולות המנהלת את האזור המטרופוליני. העיר בנויה בסגנון אדריכלות מודרנית. צפונית לעיר נמצא ההר הקדוש סווטה גורה, בפסגת ההר שגובהו 682 מטרים, ממוקמת כנסייה שנבנתה לראשונה בין השנים 1514–1544.

## יהודים
נכון לראשית המאה ה-21 לא מתגוררים יהודים בנובה גוריצה. יהודים התגוררו בגוריציה משלהי המאה ה-13. ב-1943, לאחר חתימת הסכם שביתת הנשק עם איטליה במלחמת העולם השנייה השתלטה גרמניה הנאצית על האזור ויהודי גוריצה גורשו אל מחנות ההשמדה. כאמור, ב-1948 הוקמה נובה גוריצה וחומת אבן הוקמה כדי להפריד בין היישובים. החומה פורקה ב-2004. בפאתי הפרבר רוֹזְ'נָה דוֹלִינָה  שבנובה גוריצה שוכן בית העלמין היהודי העתיק של גוריציה.

בית העלמין בנוי בצורת משולש, מוקף בחומת אבן שהוקמה בשלהי ה-19 ומשתרע על שטח של 5,662 מטרים רבועים. שטחו הקדום גדול יותר, אך ב-1890 בוצעו במקום עבודות תשתית ופיתוח דרכים ושטחו של בית העלמין תוחם על ידי הרשויות האוסטרו-הונגריות. במקום מצויות כ-900 מצבות, חלק גדול מהן הועברו למקום מבית עלמין קדום יותר, או משטחים אשר היו מחוץ לתחום המגודר של בית העלמין. רישומי הקבורות בבית העלמין ומפה מפורטת שלו מצויים בארכיון הקהילה היהודית בטריאסטה. בתוך בית העלמין גלעד לזכר הנספים בשואה. המצבה הקדומה ביותר היא מ-1450 ככל הנראה של בן משפחת מוֹרְפּוּרְגוֹ . מרבית המצבות המזוהות הן מהמאה ה-19 והכיתוב עליהן הוא באיטלקית ובעברית.

## ערים תאומות
לנובה גוריצה חמש ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סלובניה: ערים
קטגוריה:אירופה: ערים מתוכננות
נובה גוריצה
סודיום טריפוספט

**סודיום טריפוספט** (לעיתים **STP**, **STPP**, **סודיום טריפוליפוספט** או **TPP**) הוא תרכובת אי-אורגנית שנוסחתה Na5P3O10. זהו מלח נתרן של פוליפוספט פנטה אניון, המהווה את הבסיס המצומד של חומצת תלת-זרחתית H5P3O10.
הוא מיוצר בקנה מידה גדול כמרכיב של מוצרים ביתיים ותעשייתיים רבים, בעיקר חומרי ניקוי ואבקות כביסה. לשימוש הנרחב בתרכובת מיוחסות בעיות סביבתיות של אטרופיקציה.

## הפקה ומאפיינים
סודיום טריפוספט מופק על ידי חימום תערובת מדויקת של דיסודיום פוספט, Na2HPO4, ומונוסודיום פוספט, NaH2PO4, תחת תנאים מבוקרים בקפדנות.
בדרך זו מופקים כ-2 מיליון טון בשנה.
ה-STPP הוא מלח חסר צבע, השימוש העיקרי בו הוא כתוסף לחומרי ניקוי. החומר מרכך מים משום שהוא יוצר קשר קואורדינטיבי יציב עם יונים של סידן ומגנזיום. לאניון הטריפוספט כמה זוגות אלקטרונים לא קושרים היוצרים קומפלקס יציב עם קטיוני המתכת וכך נמנע קישור שלהם לקבוצה האניונית של הדטרגנט.
החומר משמש כתוסף מזון ומספר E שלו הוא **E451**. הוא משמש כחומר משמר לבשר, עופות ודגים וכן כאמולסיפייר ומשמר לחות. מנהל המזון והתרופות האמריקני מגדיר את החומר "מוכר כללית כבטוח".

## קישורים חיצוניים

* גיליון בטיחות חומרים של נתרן טריפוספט: MSDS
* 

קטגוריה:תרכובות אי-אורגניות
קטגוריה:נתרן: תרכובות
קטגוריה:זרחן: תרכובות
קטגוריה:חמצן: תרכובות
דיאמונד

**דיאמונד** (Diamond)** **הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו יהלום.

קטגוריה:שמות משפחה
מרדכי קנת

**מרדכי** (**מקס**) **קֶנֶת** (במקור: **מקס קנטרוביץ**'; 26 במרץ 1909 – 6 בדצמבר 1987) היה שופט ישראלי, שכיהן כנשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב (1952–1979).

## ביוגרפיה
מרדכי (מקס) קנת נולד ב-1909 בלונדון. הוריו, חנה לבית יאסקולקה וחיים קנטרוביץ, היו תושבי חברון שגורשו מהארץ עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה והתיישבו באנגליה. ב-1919 עלה עם משפחתו לארץ ישראל והתיישב בירושלים. הוא למד בבית הספר המנדטורי למשפטים, ובמקביל היה בשנת 1930 פקיד בבית המשפט המחוזי בירושלים. משנת 1931 היה מתורגמן בבית המשפט המחוזי ובהמשך עבר לכהן כמתורגמן ראשי של בית המשפט המחוזי בתל אביב. הוא השתלם באוניברסיטת לונדון, הוסמך למשפטים וקיבל רישיון עריכת דין בארץ ישראל.

באוגוסט 1937 מונה לשופט בבית המשפט השלום וכמנהל ההוצאה לפועל. ב-1947 מונה כשופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב ועם הקמת מדינת ישראל היה בין ששת השופטים הראשונים שמונו לבתי המשפט המחוזיים בישראל. באוגוסט 1949 עִברת את שמו ושם משפחתו ל'מרדכי קנת'. בשנת 1951 הוא היה שופט במשפט אלזה טרנק. בקיץ 1952 התמנה כנשיא תורן, ומ-1977 עד 1979 כיהן כנשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב.

קנת כיהן במשך 42 שנים על כס המשפט. בתפקידו כשופט פסק את פסק הדין הראשון שניתן, בתביעה אזרחית, אחרי הכרזת העצמאות של מדינת ישראל.
ב-1958 כיהן כאב בית הדין הצבאי המיוחד ששפט את אלוף-משנה יששכר שדמי, שהועמד לדין באשמת רצח וחריגה מסמכות בהקשר לטבח כפר קאסם; שדמי זוכה מאשמת הרצח והורשע בסעיפי החריגה מסמכות, הוא ננזף והוטל עליו קנס סמלי של עשר פרוטות, והוא המשיך בשירותו הצבאי.

ב-1979 עמד קנת עמד בראשות ועדת קנת - ועדת חקירה ממלכתית לבדיקת מצב בתי הכלא בישראל. כמו כן נמנה עם חברי ועדת בכור שחקרה את רצח ארלוזורוב.

בשנת תשל"ט (1979) הוענק לקנת עיטור "יקיר העיר תל אביב-יפו".

קנת נפטר בדצמבר 1987, בגיל 78. נטמן בבית העלמין קריית שאול.

## משפחתו
קנת היה נשוי לטובה לבית חיון (1913–1998), ואב לשניים: חיים ודליה.

בתו דליה קובל היא שופטת לשעבר שכיהנה בבית משפט השלום בירושלים.

אחיו נתן קנת היה מבכירי עורכי הדין בארץ. אחיו חנוך (הנרי) קנת (קנטרוביץ') היה המושל היהודי בחברון מטעם המנדט הבריטי, ולאחר מכן שימש בתפקידים משפטיים בכירים שונים בממשל הבריטי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:בוגרי בית הספר המנדטורי למשפטים
קטגוריה:נשיאי בית המשפט המחוזי בתל אביב
קטגוריה:שופטי בתי הדין הצבאיים
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1979
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
משקה שוודי

ממוזער|עינוי במים. גילוף בעץ משנת 1556

**משקה שוודי** (בגרמנית: **Schwedentrunk**) הוא שיטת עינויים והוצאה להורג. את השם לשיטה נתנו קורבנות גרמנים שנפלו בשבי לידי פלוגות שוודיות במהלך מלחמת שלושים השנים. בשיטה זו של עינויים השתמשו גם פלוגות בנות ארצות אחרות, שכירי חרב, חברי כנופיות שנלחמו ובמיוחד אזרחים שנשאו את מטענם של השוודים ולא קיבלו תשלום. שיטת עינויים זו שימשה כדי להכריח איכרים למסור כסף, מזון, בעלי חיים ורכוש חבוי, או כדי לסחוט יחסי מין מנשים.

אף על פי ש-20%-15% (באופן מקומי עד 60%) מהאוכלוסייה הגרמנית נספתה כתוצאה מאלימות, רעב ומחלות במשך המלחמה, הזיכרון של המשקה השוודי הוא שנשאר. השיטה הונצחה באחד מן הספרים הנפוצים הראשונים בגרמנית, "Der abenteuerliche Simplicissimus" , שפרסם הנס יאקוב כריסטופל פון גרימלסהאוזן בשנת 1668.

## המנגנון

שימוש במשקה השוודי נרשם בספרי ההיסטוריה של עיירות בכל רחבי דרום גרמניה. אף על פי שנסיבות מסוימות השתנו בין מקרה למקרה, בכל המקרים היה נקשר פיו של הקרבן, הקרבן היה נכפת, ולאחר מכן הוכרח לבלוע (באמצעות משפך) כמות גדולה של נוזל דוחה ולעיתים אף רותח. חומרים כגון שתן, צואה, זבל נוזלי ומים דלוחים שימשו לצורך זה.

מעבר לסלידה, לגועל, למחלות ולסיכוי לזיהום מחיידקים, המשקה השוודי הסב כאב עז בקיבה. מכיוון שנוזלים לא ניתנים לדחיסה, היה על בטנו ומעיו של הקרבן להתרחב בשיעורים גדולים שגרמו לכאב רב, על מנת להתאים לכמות הגדולה של הנוזלים שנכנסו. לאחר הכנסת הנוזלים היו המענים לוחצים על בטנו הנפוחה של הקרבן עם לוחות עץ או שרמסו אותה תחת רגליהם.

## ראו גם
* הזנה בכפייה

## קישורים חיצוניים
* Suffering of the population סבלה של האוכלוסייה 

קטגוריה:מלחמת שלושים השנים
קטגוריה:עינויים
קטגוריה:שיטות הוצאה להורג
Anno 2070

**Anno 2070** הוא משחק בניית ערים, ומשחק סימולציה כלכלי, עם אלמנטי אסטרטגיה בזמן אמת. זהו המשחק החמישי בסדרת Anno. הוא הופץ ב-17 בנובמבר 2011. המשחק פותח במשותף על ידי האולפנים הגרמניים 'Related Designs' ואולפני 'Ubisoft Blue Byte', והופץ על ידי ubisoft.

Anno 2070 דורש  בשביל לפעול.

## עלילה
התרחיש מתרחש בשנת 2070. התחממות כדור הארץ גרמה להמסת כיפת הקרח הארקטי, כתוצאה מכך עלה מפלס הים העולמי כך שהחופים הוצפו. כתוצאה מכך ערים ותיקות רבות נעלמו מתחת לאוקיינוס, והרבה ממה שהיה בעבר הרים גבוהים הפך לשרשרת איים. האחריות ליישוב האיים הנותרים וניצולם ניתנת בידי קבוצה נבחרת של אנשים שברשותם מפקדות צפה/צוללת על המים המכונות Arks.

במשחק יש שלוש קבוצות בעלות מאפיינים שונים: "Eden Initiative" - "יוזמת עדן" (מכונים 'הירוקים'), "Global Trust" - "הנאמנות הגלובלית" (מכונים 'הטייקונים'), וה"S.A.A.T" (מכונים 'הטכנולוגים').

'הירוקים' דואגים לסביבה ובונים ערים בנות קיימא, אבל הם לא יעילים ומתרחבים באיטיות. 'הטייקונים' הם חרוצים ומתרחבים במהירות, אבל הם גורמים לבעיות זיהום סביבתי וסובלים מהדלדלות משאבים. 'הטכנולוגים' משמשים כתמיכה לאוכלוסיות האחרות, והם שימושיים במחקר של הטכנולוגיות העדכניות ביותר והחזקות ביותר. הם נהיים זמינים רק בהמשך המשחק (כל משחק מחדש) כאשר השחקן תורם 10,000 במטבעות המשחק למטרתם.

## משחקיות
בAnno 2070 פוליטיקה כבר לא מוגדרת על ידי מדינות, גבולות, דתות, גזעים, וכדומה, אלא כיצד בני האדם מייצרים אנרגיה. כל האנושות נתונה תחת ממשלה עולמית אחת שבה חברים שלושת הפלגים העיקריים במשחק. שחקנים במשחק Online יכולים להצביע עבור נשיא עולמי וגם בסנאט המועצה. השתתפות בהצבעה נותנת אפקטים והטבות למשתתפים בהתאם לנשיא שנבחר ולהצעות החוק שהתקבלו.

### אירועים
המשחק (Online) כולל "אירועים בעולם" - משימות מיוחדות המוצעות לזמן מוגבל, המאפשרות לשחקנים להתאגד ולהשלים את המשימות. השלמת משימות גורמת לתגמול שחקנים בהתאם לכמות המשתתפים.
* **אירוע ראשון:השודדים של ניאו סקולז** - השחקנים נענים לקריאה של המועצה העולמית, למלחמה נגד שודדי הים המאיימים על האנושות בטילים גרעיניים.
* **אירוע שני:פרויקט עדן** - השחקנים עוזרים ליוזמת עדן להפעיל טכנולוגיות הכוללות סינון אוויר ומים, כדי להילחם בזיהום באיים.
* **אירוע שלישי:חוסר אמון גלובלי** - השחקנים עוזרים ל"נאמנות הגלובלית" למנוע מיתון עולמי, על ידי הרחבת עסקאות והפחתת מיסים בשביל למשוך יותר תושבים.
* **אירוע רביעי:סכסוך Nordamark** - השחקנים צריכים לתווך בעימות בין "הנאמנות הגלובלית" לבין "יוזמת עדן", באזור המכונה "Nordamark", עם דיפלומטים וצוללת גרעינית (orca).
* **אירוע חמישי:הסוד של תעלת אבאשי** - השחקנים עוזרים לקבוצת הטכנולוגים לפתח תחנת כוח גיאותרמית. אירוע שה הוא ההקדמה להרחבה Deep Ocean.

ישנם גם "אירועים נוכחיים" שבהם השחקן יכול להשלים משימה מסוימת לאחד משלושת הפלגים כדי לזכות בתמלוגים. "אירועים נוכחיים" משתנה כל יום, בניגוד למציאות שבה מקרים כאלו נמשכים חודשים.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי אסטרטגיה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי רשת מרובי-משתתפים
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2011
קטגוריה:משחקי בניית עיר
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בגרמניה
סומיר

**סומיר** (בצרפתית: **Saumur**) היא עיר וקומונה צרפתית במחוז מן ולואר שבצרפת. העיר נמצאת בין נהרות הלואר והטואה, והיא מוקפת כרמים מהם מיוצרים יינות שידועים באיכותם, בעיקר יין נתזים.

## היסטוריה

עד המהפכה הצרפתית הייתה סומיר בירתו של תחום סמכות עצמאי באותו שם, ובתקופות מסוימות תחת שלטון רוזנות אנז'ו. אחרי המהפכה התנהלו בעיר קרבות במסגרת מלחמות הקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה.
ביוני 1940, במסגרת המערכה על צרפת בתחילת מלחמת העולם השנייה התנהל בעיר ולאורך הגדה הדרומית של הלואר קרב בלימה, בו צרפת ניסתה לעכב את ההתקדמות הגרמנית. ב-8 וב-9 ביוני 1944 הייתה העיר מטרה להפצצות בעלות הברית בגלל מסילת הרכבת שעברה בה. באחת מההפצות הגדולות נעשה השימוש הראשון בפצצות טולבוי, כנגד מנהרה שבה עברה מסילת הרכבת. ההפצצה בוצעה על ידי מטוסי אוורו לנקסטר ודה הבילנד מוסקיטו, ונועדה למנוע משלוח של טנקי פאנצר שהיו בדרכם לבלום את כוחות בעלות הברית לאחר הפלישה לנורמנדי. לאחר כשבועיים הופצץ גם הגשר שמעל הלואר על ידי חיל האוויר של ארצות הברית.

## אתרים בעיר
בעיר נמצא בית הספר הלאומי לרכיבה "קדרה נואר" (בצרפתית: מסגרת שחורה, על שם המדים השחורים של הרוכבים) שידוע בשל מופעי הרכיבה השנתיים שהוא מקיים. כמו כן נמצא בעיר בית הספר לקציני שריון של הצבא הצרפתי ומוזיאון טנקים גדול.
מעל העיר מתנשאת טירת סומיר שנבנתה לראשונה במאה ה-10 ואחר כך שוב במאה ה-12.

מספר קילומטרים מהעיר ממוקם גן החיות של דואה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* אתר משרד התיירות של העיר
* טירת סומיר באתר משרד התיירות של העיר

## הערות שוליים

קטגוריה:פיי דה לה לואר: ערים
יצחק קראוס

הרב פרופ' **יצחק קראוס** (נולד בכ"ד בתשרי ה'תשי"ט, 8 באוקטובר 1958), מכהן כמרצה במכון הגבוה לתורה באוניברסיטת בר-אילן. הוא חוקר משנתו של הרב יהודה אלקלעי, וחוקר חסידות חב"ד במאה ה-20, לשעבר נשיא המכללה האקדמית הרצוג.

## ביוגרפיה
למד בישיבת בני עקיבא בנתניה ובישיבת כרם ביבנה. שירת בצה"ל בחיל השריון, במסגרת ההסדר. למד והוסמך לרבנות בישיבת עטרת כהנים.

את לימודיו האקדמיים החל במכללת מורשת יעקב לתעודת הוראה במדעי היהדות. בעל תואר מוסמך בהצטיינות במדעי היהדות מטעם Baltimore Hebrew University. נושא התזה היה "שלוש השבועות כיסוד למשנתו האנטי ציונית של ר' יואל טייטלבוים", בהנחיית ד"ר שמעון שוקק. בעל תואר ד"ר מהמחלקה לפילוסופיה יהודית באוניברסיטת בר-אילן על הדיסרטציה - "לחיות עם הזמן: הגות והנהגה - הלכה ומעשה במשנתו של הרב מנחם מנדל שניאורסון האדמו"ר מליובאוויטש", בהנחיית: פרופ' משה חלמיש. קראוס זכה בשנת תשס"א בפרס הצטיינות מטעם הקרן לחקר הקבלה ע"ש שלמה מוסיוף באוניברסיטת בר-אילן, ומטעם קרן שופף באוניברסיטה בשנת תשנ"ט.

בשנים תשס"ג–תשס"ד היה ראש החוג למחשבת ישראל במכללת אורות ישראל. בשנים תשנ"ד-תשס"ד היה סגן ראש המדרשה לנשים במכון הגבוה לתורה, אוני' בר-אילן, ובתשס"ה–תש"ע היה ראש המדרשה. בשנים תשע"א - תשע"ה כיהן כנשיא מכללת הרצוג.

קראוס היה חבר בוועדת חינוך הבת במינהל החינוך הדתי במשרד החינוך והתרבות ובוועדת החינוך של תנועת עמינדב לשירות לאומי, כיהן כרב בית הכנסת "שירה חדשה" בגבעת שמואל. נשוי לפרופ' שרית קראוס ואב לחמישה ילדים, מתוכם שניים מאומצים.

## ספרו
* **השביעי – משיחיות בדור השביעי של חב"ד**, ספריית יהדות כאן ועכשיו, הוצאת ידיעות אחרונות, תשס"ז

## קישורים חיצוניים
* שאלת מחקר: ד"ר יצחק קראוס, מבט אישי אל האנשים העומדים בחזית המחקר, בשיחה על חסידות חב"ד, אנציקלופדיית ynet
* הרב יהודה אלקלעי - החוזה הראשון, https://musaf-shabbat.com/2013/09/04/החוזה-הראשון-יצחק-קראוס/
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי חסידות
קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת בני עקיבא נתניה
קטגוריה:בוגרי ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:סגל מכללת הרצוג
קטגוריה:נשיאי מכללות בישראל
קטגוריה:גבעת שמואל: אישים
קטגוריה:המכון הגבוה לתורה
קטגוריה:בוגרי מכללת אורות ישראל/מורשת יעקב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
קטגוריה:סגל מכללת אורות ישראל
נפות איטליה

**נפות איטליה** (באיטלקית: **Province d'Italia**) הן הישויות המרכיבות את הרפובליקה האיטלקית ברמת ביניים בין עירייה או מועצה מקומית (comune, קומונה) למחוז (regioni). מאז 2015, סווגו הנפות כ"גופים מוסדיים ברמה השנייה" (secondo livello e istituisce).

כיום ישנם באיטליה 107 גופים מוסדיים ברמה השנייה, הכוללים 80 נפות רגילות, 2 נפות אוטונומיות, 4 ישויות ביזור אזוריות (decentramento regionale), 6 קונסורציונים עירוניים חופשיים (liberi consorzi comunali), ו-14 ערים מטרופוליניות, בנוסף למחוז ואל ד'אוסטה (שמפעיל גם את הסמכויות של נפה).

הנפה עצמה מתחלקת לקומונות קטנות. מספר הנפות הולך וגדל, כאשר נפות חדשות נוצרות מדי פעם, עקב גידול האוכלוסייה. בשנת 2014, נחקקה רפורמה בחלוקת הנפות, למרות אי שביעות רצון מצד מושלי המחוזות.

הנפה מנוהלת על ידי נציב (הנקרא *presidente*, שמשמעו "נשיא") ומועצה הנבחרים בבחירות ישירות, ומנהל הממונה על ידי המועצה והנציב. בנוסף, לכל נפה ממונה נציג מטעם הממשלה, הנקרא prefetto.

תפקיד הנפה הוא מתן אישורי בנייה ותכנון הערים, אחריות על שירותי הביטחון וההצלה ורגולציית התחבורה (רישיונות נהיגה, תחזוקת הדרכים ועוד).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
*
רלית האי אינאקססיבל

**רלית האי אינאקססיבל** (שם מדעי: *Atlantisia rogersi*) הוא עוף חסר יכולת תעופה ממשפחת הרליתיים, מין יחיד בסוג *Atlantisia*.
## מאפיינים
העוף אנדמי לאי אינאקססיבל שבארכיפלג טריסטן דה קונה שבדרום האוקיינוס האטלנטי. העוף מפורסם בזכות היותו העוף חסר יכולת התעופה הקטן ביותר הקיים כיום. בגלל בידודו של האי ותצורתו הטופוגרפית הקשה, לא הובאו לאי טורפים גדולים, כך שאוכלוסיית המין לא נכחדה, בשונה מעופות חסרי יכולת תעופה אחרים שנכחדו (כולל העוף חסר יכולת התעופה הקטן יותר גדרון האי סטפן).

משקל הרלית 30 גרם בממוצע, ואורכה 17 ס"מ. צבע הנוצות חום כהה, כשהבטן כהה יותר. המקור שחור והעיניים אדומות. ניזונה מתולעים, זרעונים, עשים וענבה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עופות חסרי יכולת תעופה
קטגוריה:רליתיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:עופות האיים הסאב-אנטארקטיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1923
הבוגד

**הבוגד** הוא ספר פנטזיה משנת 2011. הספר היה לרב-מכר לילדים ולנוער. הספר עוסק בעלילותיהם של התאומים ג'וש וסופי, ושל האלכימאי בן האלמוות ניקולס פלמל. זהו החמישי בסדרת הסודות של ניקולס פלמל בן האלמוות, שנכתבה על ידי מייקל סקוט. שם הספר בא משם הדמות מרס אולטור.

## עלילה
סופי וג'וש נפרדים. סופי נשארת עם פרנל וניקולס וג'וש הולך בעקבות ג'ון די וורג'יניה דייר - לדי יש תוכנית חדשה לחסל את הקדמונים והיא לחזור לעבר בעזרת חרבות הכח לדנו טליס כשהקדמונים היו חלשים יותר ולחסל את כל הקדמונים ביחד אך קודם כל הם בורחים לאלקטרז ששם נמצאים בילי הנער ומקיאבלי. די רוצה להעיר את הלוטן (דרקון ים ששואב הילות) ולשלוח אותו לעורר מהומה בעיר. בינתיים סופי נמצאת בבית של דודה אגנס ומגלה שהיא סוגוגללא המשגיחה.

שם נמצאים פרומתאוס, ניטן, ניקולס ופרנל שגוססים. פרנל מעניקה לפלמל עוד יום אחד מחייה בעזרת סופי וסוגוגללא (דודה אגנס). סוגוגללא היא אשתו של אברהם הרב מג והיא נמנית עם "האנשים הראשונים" שנוצרו מהילתו של פרומתאוס, תפקידה של סוגוגללא הוא לשמור על כל דורות משפחת ניומן (צד האמא) ביחד עם אחיה המלך גילגמש (צד האבא) כדי שבסופו של דבר סופי וג'וש ייולדו. מרס קם מקברו שבקטקומבות בפריז ונשלח על ידי מכשפת עין דור להרוג את די, שתוכניתו ההרסנית הולכת להרוס את העולם, לפני זה הוא צריך ללכת לביתה של סוגוגללא ובדרך הוא פוגש את אודין ואת הל הקדמונים שגם בדרך להרוג את די.

כולם נאספים בבית של סוגוגללא והיא מוסרת להם לוחות אזמרגד מבעלה אברהם הרב מג. הלוחות הם בעצם מכתבים מאברהם שיש בהם הוראות כדי שהמין האנושי ישרוד. כל לוח אומר לכל אחד מהם בדיוק מה לעשות: פרנל, ניקולס, ניטן ופרומותאוס נשלחים להגן על העיר מפני הלוטן שדי הולך לשסות בעיר, אודין מרס והל הולכים לאלקטרז כדי להרוג את די וסופי נשארת עם סוגוגללא כדי ללמוד את קסם האדמה. לבכירי הקדמונים יש תוכנית שתשנה את העבר, האי דנו טליס יינצל וכתוצאה מכך המין האנושי ייכחד, ולכן שלח מרתיו (מוות) האיש המסתורי את בני החבורה: סקתך הצללית, פלמדס, שייקספיר, סן ז'רמן וז'אן ד'ארק לעזור בהפלת דנו טליס. סופי רואה את ג'וש דרך לוח האיזמרגד ומשגרת את עצמה אליו לאלקטרז. די יוצר שער דרך ארבע חרבות הכח לדנו טליס בעבר. בסוף הספר בדנו טליס מגלים סופי וג'וש שהם הבנים של איזיס ואוסיריס דגולי הקדמונים שהם האדונים המסתוריים של דוקטור ג'ון די.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי 2011
קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי מייקל סקוט
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
קטגוריה:ספרי רנדום האוס
מרובך הראשון

**מרובך הראשון** (**Merovech**; בלטינית: **Meroveus** או **Merovius**, מת בשנת 453/457) הוא מלך אגדי-למחצה במחצית הראשונה של המאה ה-5, מייסד השושלת המרובינגית של פרנקים סאלים הקרויה על שמו (אם כי ייתכן ולמעשה היה זה כלודיו המלך הראשון בשושלת), שהפכה מאוחר יותר לשולטת בכל הפרנקים. שיתף פעולה עם פלביוס אאטיוס הרומאי כנגד ההונים תחת שלטון אטילה ההוני במהלך הקרב במישורים הקטאלונים. אין כל הוכחה היסטורית לקיומו של מרובך, חוץ מטענת המלכים המרובינגים להיותם צאצאיו.

גרגוריוס מטור כותב כי מרובך היה אביו של כילדריך הראשון, אך מטיל ספק בכך שמרובך היה מצאצאיו של כלודיו. יש המסבירים את דברי גרגוריוס בכך, שעל פי האגדה, מרובך לא היה מצאצאי כלודיו, אלא מצאצאי המלכה, אשתו של כלודיו, אך אביו היה אל הים. יש המפרשים את אגדה זו באופן אלגורי, ש"אל הים" הוא כובש זר מעבר לים, שממנו התעברה אשת המלך.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:השושלת המרובינגית
קטגוריה:מלכים אגדיים
קטגוריה:מלכים פרנקים
קטגוריה:מלכים מהמאה ה-5
רמי רהב

**רמי רהב** (נולד ב-1947) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל. כיהן כמנכ"ל קרן הפנסיה "מיטבית".

רהב נולד בעפולה. שירת במשך כ-35 שנים בצה"ל ובמשטרת ישראל. שירת כסגן מפקד מג"ב באזור טולכרם, סגן ומפקד מרחב הגליל וקצין אג"ם מחוז הצפון. בתפקידו האחרון במשטרה כיהן כראש אגף תמיכה לוגיסטית בדרגת ניצב עד שנת 2000. ב-2001 מונה למנכ"ל "מיטבית", קרן הפנסיה החדשה של קרן הגמלאות המרכזית של עובדי ההסתדרות. הוא פרש מתפקידו בתחילת 2004.

נשוי ואב לחמישה.
## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף תמיכה לוגיסטית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947