הצעתו של אליאל סארינן למגדל טריביון

**הצעתו של אליאל סארינן למגדל טריביון** או **מגדל סארינן** הם תיאור של גורד שחקים שנוצר בידי האדריכל הפיני, אליאל סארינן, ומעולם לא נבנה או קיבל שם רשמי. הצעה זו הוגשה במסגרת תחרות אדריכלית, שנערכה בשנת 1922, לבניית מטה משרדים חדש למערכת העיתון "שיקגו טריביון". ההצעה הזוכה למגדל טריביון בסגנון התחייה הגותית נבנתה בשנת 1925. הצעתו של סארינן הגיעה אמנם למקום השני בתחרות, אך היוותה מקור השפעה רב לגורדי שחקים רבים שנבנו בעשורים שלאחר התחרות.

## רקע
בין השנים 1921–1922 פורסמה ונערכה תחרות אדריכלית לתכנון מטה המשרדים החדש למערכת העיתון שיקגו טריביון, עיתון מטרופוליני נפוץ בארצות הברית. התחרות פורסמה באופן נרחב והזמינה את כלל הציבור להשתתף בה. במסגרת התחרות הוגשו 260 הצעות תכנון שונות וההצעה הזוכה, שתוכננה בידי האדריכלים, ג'ון מיד האוולס (John Mead Howells) וריימונד הוד (Raymond Hood), הציגה גורד שחקים בסגנון נאו גותי. הצעה זו נבנתה בין השנים 1923–1925. למקום השני הגיעה הצעתו של האדריכל הפיני, אליאל סארינן, שאף זיכתה אותו בפרס בשווי 20,000 דולר אמריקאי, אך זו מעולם לא נבנתה. רבים ראו בהצעתו המודרניסטית, המופשטת, ובעלת הנסיגות של סארינן, כמי שהייתה הראויה ביותר לזכות בתחרות ואף להיבנות. הצעה מודרניסטית זו השפיעה על פרויקטי בנייה רבים בעשורים שלאחר התחרות.

סארינן היה אדריכל ותיק עוד בטרם קיום התחרות אך מעולם לא תכנן גורד שחקים עד אז. פיתוח הצעתו המשפיעה החל עם הסגנון הנאו גותי (שנחשב ל"הצעה הבטוחה" באותה תקופה) והתקדם עם יישום עקרונות האנכיות להצעה בסגנון מודרניסטי. סארינן הביע תחושות אלו בעזרת הביטוי "בנייה לוגית", בה כל חלק בבניין נעשה במטרה לשקף את התכנון הכולל, ששם דגש על האנכיות. סארינן היה בן 49 כשהגיש את הצעתו לתחרות ובשנה שלאחר מכן עבר מפינלנד לשיקגו. בארצות הברית תרם בתכנון הרצועה הירוקה לאורך שפת אגם מישיגן, שבשטחה של שיקגו, והרצה באוניברסיטת מישיגן. עם זאת, אף הצעה שלו לבניית גורד שחקים לא נבנתה מעולם ולמרות זאת, אדריכלים אחרים שילבו את חזונו לעבודותיהם. ריימונד הוד, המנצח בתחרות מגדל טריביון, אימץ את הסגנון של סארינן בחלק מהפרויקטים הבאים שלו. אדריכלים בני זמנו של סארינן כמו טימוטי לודוויג פלוגר (Timothy Ludwig Pflueger), ג'ורג' ויליאם קלהם (George William Kelham), האבל ובנס (Hubbell & Benes), הולאבירד ורוש (Holabird & Roche), אלפרד צ'ארלס פין (Alfred Charles Finn), ג'יימס אדווין רוטין קרפנטר ג'וניור (James Edwin Ruthven Carpenter, Jr) הושפעו ממנו ואף אדריכלים בתקופה שאחריו כדוגמת סזאר פלי.

## תגובות להצעה
האדריכל לואיס סאליבן שבח את הצעתו של סארינן באומרו כי הבניין מצביע על כיוון עתידי לאסכולת שיקגו. סאליבן מינה את סארינן ליורשו הסגנוני. תומאס טלמיידג' (Thomas Tallmadge) ואירווינג קיין פונד (Irving Kane Pond), אדריכלים משיקגו, השמיעו אף הם שבחים בעדה של ההצעה. לדעתו של פונד, ההצעה של סארינן הייתה הטובה ביותר בתחרות מאחר שהייתה נטולת קישוטיות שטחית (שלא כמו בהצעה הזוכה) וחפה מהצורניות והסגנון (הנאו גותי) שהיו מקובלים באותה תקופה. טלמיידג' צפה שהסגנון המודרניסטי יהפוך למוביל בתכנון גורדי שחקים בארצות הברית באומרו שתחת ידיו של סארינן רוח גורדי השחקים צריכה "להשתחרר מעכבותיה ולהדחיק את רצונותיה...לזנק בחופשיות משמחת לשמיים".

קארול ויליס, היסטוריון של האדריכלות ומנהל מוזיאון גורדי השחקים, ופרנק מרקוריו, יועץ אומנות ואוצר במוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע בשיקגו, היו מי שמיתנו את האהדה להצעה. ויליס טען כי הנסיגות שבהצעה מיושמות בגורדי השחקים בניו יורק עקב מהפכת תוכנית בנין עיר משנת 1916, וסארינן רק השתלב במגמה זו. מרקוריו ציין כי להצעתו של האדריכל ברטרם גודו (Bertram Goodhue) אותן תכונות מודרניסטיות כמו בהצעה של סארינן אך בהצעתו ברטרם ישנן נסיגות דרמטיות יותר הפוגעות בחזות הבניין מחד ופישוט חיצוני טוב יותר מאידך. מרקוריו טען כי הצעתו של ברטרם משקפת בצורה טובה יותר את סגנון המודרניסטי מאחר שהיא נטולת קישוטיות לחלוטין. הצעתו של ברטרם זיכתה אותו בציון לשבח אולם ללא פרס כספי.

## גורדי שחקים שהושפעו
להלן גורדי שחקים בולטים שהושפעו מהצעתו של סארינן בשנת 1922 למגדל טריביון:

## קישורים חיצוניים

* התחרות האדריכלית לבניית השיקגו טריביון, מוזיאון גורדי השחקים.

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 


## הערות שוליים

קטגוריה:שיקגו: היסטוריה