open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פרימוריה

חבל מנהלי **פרימוריה** (ברוסית: **Примо́рье**, באופן רשמי: **Приморский край**; בתעתיק מדויק: **פרימורסקי קראי**) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. במתכונתו הנוכחית החבל הוקם בשנת 1938. נכון לשנת 2024 מתגוררים בו כ-1.8 מיליון תושבים ובירתו היא העיר ולדיווסטוק.

החבל גובל בסין ממערב, בקוריאה הצפונית מדרום-מערב ובחבל המנהלי חברובסק מצפון.

## היסטוריה
התיישבות אנושית באזור ידוע מהתקופה הפלאוליתית העליונה.

במאה ה-12 שטח היה בשליטת שושלת ג'ין. בהמשך השטח נכבש על ידי האימפריה המונגולית.

על בסיס חוזה אייגון (1858) ובהמשך הסכם פקינג (1860) השטח הועבר לשליטת האימפריה הרוסית. מרכז שלטוני היה בעיר ניקלוייבסק על אמור. בהמשך המרכז השלטוני היה בעיר חברובסק. בשנת 1884 הוקמה מושלות אמור שחבל הנוכחי היה חלקה ממנה.

בשנת 1891 החלה בניית הרכבת הטרנס-סיבירית ובשנת 1903 החלה תנועת רכבות בין סנקט פטרבורג לבין ולדיווסטוק. בניית מסילת רכבת תרמה תנועת התיישבות רוסית באזור. בפברואר 1917 התגוררו באזור כ-310 אלף תושבים.

בשנת 1920 באזור הוקמה רפובליקת המזרח הרחוק. הביסון להרחיב את שליטתה לאזור חברובסק לא הצליח. בשנת 1922 הרפובליקה נכללה ברוסיה הסובייטית ובאזור הוקם מחוז פרימוריה.

במחיצת שנות ה-20 של המאה ה-20 באשור התגוררו כ-600 אלף תושבים.

בקיץ 1938 באזור התחולל קרב אגם חאסאן בו כוחות הצבא האדום הביסו את הכוחות היפנים.
 
באוקטובר 1938 הוקם החבל הנוכחי. בשנת 1948 חלק משטחה של החבל הועבר לחבל חברובסק.

לאחר התפרקות ברית המועצות החבל החל לסבול מנטישה של תושבים רבים.

בשנת 2018 מרכז המזרח הרחוק הרוסי הועבר מחברובסק לולדיווסטוק.
## גאוגרפיה

ימין|ממוזער|200px

## ממשל
הרשות המחוקקת היא "אספה מחוקקת של חבל פרימוריה" שכוללת 40 חברים. בראש החבל עומד מושל שנבחר לכהונה של 5 שנים. בשנת 2018 נבחר אולג קוז'מיאקו. בשנת 2023 הוא נבחר לכהונה שנייה. 

מבחינה מנהלית החבל כולל 22 ראיונים ו-12 ערים בעלי מעמד נפרד.

## דמוגרפיה
נכון לשנת 2024 בחבל מתגוררים 1,806,393 תושבים. זאת לעומת 2,300 אלף תושבים בשנת 1991. כ-80% מאוכלוסיית החבל מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - ולדיווסטוק מתגוררים כ-580 אלף תושבים.

בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין של שנת 2010 הרוסים מהווים כ-94% מאוכלוסיית המחוז, האוקראינים כ-0.7% (בשנת 1989 הם היו כ-8%), הקוריאנים כ-0.5%.

## כלכלה

בשטח החבל המנהלי התגלו מרבצי מתכות שונות כגון טונגסטן, זהב, כסף, בדיל ונחושת.

### תחבורה
בחבל קיימת רשת מסילות ברזל מסועפת שמבוססת על החלק המזרחי של הרכבת הטרנס-סיבירית. קיימות התפצלויות לקוריאה הצפונית והרפובליקה העממית של סין.

נמל התעופה הבין-לאומי ולדיווסטוק פועל משנת 1931. בנוסף לכך קיימות טיסות רבות פנימיות.

לנמלי הים של חבל תפקיד חשוב בכלכלה רוסית. 

## קישורים חיצוניים

* 

* 

*
קטגוריה:רוסיה: חבלים מנהליים (קראיה)
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1938
קטגוריה:גבול קוריאה הצפונית – רוסיה
תגרה

**תגרה** (בגעז: **ትግሬ**) מושג המתייחס לדוברי שפת תיגרה. התגרה חיים בעיקר במדינת אריתריאה ומהווים כרבע מאוכלוסייתה. בתגרה נכללות גם לעיתים קבוצות הקשורות אליהם אתנית ותרבותית, בהם בני עמיר והבילינים, הדוברים גם הם את שפת התיגרה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חבשים
קטגוריה:עמים שמיים
קטגוריה:אריתריאה: קבוצות אתניות
אוניברסיטת ניקוסיה

**אוניברסיטת ניקוסיה** היא אוניברסיטה פרטית, שנודעה עד ספטמבר 2007 בשם **אינטר-קולג**'. זוהי האוניברסיטה הפרטית הגדולה ביותר בקפריסין, עם קמפוסים בשלוש הערים הגדולות ניקוסיה, לרנקה ולימסול. על פי אתר האוניברסיטה בשנת 2024 היו רשומים באוניברסיטה יותר מ-12,500 סטודנטים.

## מבנה אקדמי
באוניברסיטת ניקוסיה שישה בתי ספר, שבכל אחד מהם פועלים מסלולים שונים לתואר ראשון, שני ושלישי:

* **בית הספר למנהל עסקים:** בית הספר למנהל עסקים מורכב מהמחלקה לחשבונאות, כלכלה ופיננסים, המחלקה לחדשנות דיגיטלית והמחלקה לניהול.
* **בית הספר לחינוך:** כולל את המחלקה לחינוך והמחלקה למוזיקה ומחול.
* **בית הספר למדעי הרוח והחברה:** בין המחלקות הנכללות בבית הספר למדעי הרוח והחברה של האוניברסיטה נכללות המחלקה לשפות וספרות, המחלקה למדעי החברה, המחלקה לעיצוב ומולטימדיה, המחלקה לתקשורת, המחלקה לאדריכלות והמחלקה לתאולוגיה.
* **בית הספר למשפטים:** בית הספר למשפטים כולל את המחלקה למשפטים והמחלקה ליחסים בינלאומיים ולימודים אירופאיים.
* **בית הספר לרפואה:** בבית הספר לרפואה ניתן ללמוד תוכנית שש שנתית או ארבע שנתית ברפואה, תוכנית לתואר שני בבריאות הציבור, תוכנית לתואר שני בניהול שירותי בריאות ומסלול לדוקטורט במדעי הרפואה.
* **בית הספר למדעים והנדסה:** בית הספר כולל את המחלקה להנדסה, המחלקה למדעי המחשב והמחלקה למדעי החיים ומדעי הבריאות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קפריסין: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:ניקוסיה: מבנים
ישיבת בני חיל (שומרון)

ממוזער|ימין|ישיבת בני חיל בצילום קבוצתי, 2022
**ישיבת בני חיל (שומרון)** היא תיכון ישיבתי טכנולוגי לנערים דתיים בעלי הפרעת קשב וריכוז ונערים שאינם משתלבים במסגרת הפורמלית. הישיבה ממוקמת ביישוב קדומים, ולומדים בה כ-125 תלמידים. ראש הישיבה הנוכחי הוא תומר רבי.

שמה של הישיבה – "בני חיל" – נבחר בהשראת עצת יתרו למשה רבנו למנות "אנשי חיל" אשר יסייעו לו בהנהגת בני ישראל ().

בד' בניסן תשס"א, מרץ 2001, נרצחו בפיגוע טרור שניים מתלמידי הישיבה בהמתינם להסעה בתחנה בכביש 444. ארבעה תלמידים אחרים נפצעו, שניים מהם קשה.

בה' באדר תשס"ב פברואר 2002 נרצח בפיגוע טרור בקניון קרני שומרון תלמיד נוסף מהישיבה.

## תפיסה חינוכית
תלמידים בעלי הפרעת קשב ריכוז והיפראקטיביות מתקשים לממש את הפוטנציאל שלהם בכיתות הרגילות. רבים מהם סובלים גם ממגוון ליקויי למידה נוספים. הישגיהם הנמוכים בבית הספר עלולים לפגוע בהערכה העצמית שלהם. מתבגרים עלולים לנשור ממסגרות חינוכיות, ובחברה הדתית - גם להתנתק ממחויבויות דתיות.

מטרת ישיבת בני חיל לאפשר לתלמיד לממש את מלוא יכולותיו באווירה תורנית. חלק מהתלמידים עברו כבר בתי ספר אחדים, והגיעו לישיבת בני חיל לאחר שלא השתלבו במסגרות קיימות.

המסגרת הלימודית בישיבה כוללת תוכנית לימודים מלאה לתלמידי כיתות ט' עד י"ב. מספר התלמידים בכיתה אינו עולה על 15, כדי לאפשר התייחסות מלאה לצרכים המיוחדים של התלמידים. מחנך הכיתה נוכח במקום בכל שעות הלימודים ומסייע למקד את תשומת לב הנערים בחומר הנלמד. צוות החינוך המיוחד עובד עם התלמידים באופן פרטני, מסייע להם בהבנת החומר הלימודי ומדריך אותם כיצד להתגבר על ליקויי הלמידה השונים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:השומרון: חינוך
בני חיל שומרון
קטגוריה:קדומים: מבנים
בני חיל שומרון
קסנדריה

קסנדריה|ממוזער|שמאל|250px
**קסנדריה** (**Xandria**) היא להקת מטאל שמוצאה בבילפלד, גרמניה, והוקמה בשנת 1997. מוזיקת הלהקה משלבת את האלמנטים של הסגנונות מטאל גותי ומטאל סימפוני עם אלמנטים של פאואר מטאל ורוק סימפוני, ולכן קשה להגדיר מהו ז'אנר המוזיקה המדויק שלה. הלהקה אופיינה במשיכה למיתוסים ואלגנטיות אקזוטית, אלמנטים משולבים של גות' דום מטאל עם רקע תזמורתי. הנטייה המיתית של הלהקה התחזקה ונשמרה בעקביות במשך האלבומים והדמואים שיצרה.

לאחר הקלטת דמואים שונים והצלחה מרובה בפורטלי MP3, הם שחררו את אלבומם הראשון ב-2003 הנקרא Kill The Sun ("הרוג את השמש"), שהגיע למקום ה-98 במצעדי המוזיקה הגרמנית.
האלבום שהגיע מיד אחריו, ב-2004 ונקרא Ravenheart, נשאר במצעדים למשך כ-7 שבועות, והגיע למקום ה-36.
ב-2005 הם שחררו את אלבומם השלישי, India ("הודו"), שמופנה יותר לסגנון הסימפוניק מטאל.
ב-14 בדצמבר 2006 קסנדריה החלו בהקלטות ובהכנות לאלבומם החדש והרביעי שנקרא "Salomé – The Seventh Veil". האלבום יצא לאור ב-25 במאי 2007. בנובמבר 2023 הוציאה הלהקה את אלבומה השמיני באורך מלא.

## אלבומים
*kill the sun (3 במאי 2003)
*Ravenheart (24 במאי 2004)
*India (22 באוגוסט 2005)
*Salomé – The Seventh Veil (25 במאי 2007)
*Neverworld's End (2012)
*Sacrificium (2014)
*Theater of Dimensions (2017)
*The Wonders Still Awaiting (2023)

## קישורים חיצוניים

* 

* קסנדריה – באתר BNR מטאל

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:להקות מטאל סימפוני
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1997
פרם (חבל מנהלי)

**חבל מנהלי פרם** (ברוסית: **Пермский край**; תעתיק: **פרמסקי קראי**) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. כמעט כל שטח המחוז נמצא באירופה. הרי אורל נמצאים בחלק המזרחי של המחוז ומהווים כ-20% של שטח המחוז. היחידה המנהלית הוקמה בשנת 2005 תוך איחוד שתי יחידות מנהליות קיימות. נכון לשנת 2024 מתגוררים בחבל 2,495,266 תושבים. בירת החבל היא העיר פרם.

## גאוגרפיה
החבל ממוקם בחלק המזרחי של אירופה וכ-0.2% משטחו נמצא באסיה. הרי אורל מהווים כ-15% משטח החבל, והנקודה הגבוהה בו מגיעה לרום של 1496 מטר מעל פני הים.

בשנת 1928 נמצא נפט בשטח המחוז, ובאזור מוכרים מרבצי פחם כבר מתחילת המאה ה-19. תור הפרם נקרא על שם המחוז, בשל עושר הסלעים שיש בו מהתקופה הגאולוגית הזו.

## היסטוריה
נוכחות התיישבות אנושית באזור הובחנה מהתקופה הפלאוליתית.

באזור המאה ה-10 אזור היה תחת השפעה של בולגריה של הוולגה. בעקבות הפלישה המונגולית רוסים רבים נמלטו לצפון ובאזור החלה התיישבות רוסית. במחצית המאה ה-15 הוקמה נסיכות של עמים דוברי שפות פינו-אוגריות היא הייתה תלויה ברפובליקת נובגורוד ובהמשך בנסיכות מוסקבה. באביב 1505 כוחות של איוואן השלישי כבשו את השטח.

סוחרים ותעשיינים של משפחת סטרוגנוב החלו בפיתוח האזור. באפריל 1558 איוואן האיום נתן לשליטם אזורים נרחבים. בשנת 1581 נציגי המשפחה שלחו את כוחות בפיקוד ירמק לכיבוש שטחי סיביר. 

בשנת 1617 משפחת סטרוגנוב גילתה מרבצי נחושת באזור ונבנה מפעל בתחום. במחצית המאה ה-18 משפחת סטרוגנוב החל במכירת נכסים באזור.

מבחינה מנהלית שטח היה חלק של גוברניות שונות עד שבשנת 1796 הוקמה גוברניה עם מרכזה בעיר פרם.

בשנת 1919 על חלקים של גוברניית פרם הוקמה גוברניה חדשה עם מרכזה ביקטרינבורג. בשנת 1923 גוברניית פרם בוטלה והיא נכללה במחוז אורל עם מרכז ביקטרינבורג. מחוז פרם הוקם מחדש בשנת 1939.

בשנת 1993 חבל אוטונומי קומי-פרם פוצל במחוז פרם והיה יחידה מנהלית נפרדת.

בשנת 2000 חבל הועבר לתחום המחוז הפדרלי של הוולגה.

בשנת 2005 בעקבות משעל עם בוצע איחוד של מחוז פרם וחבל אוטונומי קומי-פרם והוקם החבל הנוכחי.

## ממשל
ימין|ממוזער|200px
הרשות מחוקקת היא "אספה מחוקקת של חבל פרם" שכוללת 60 חברים. בראש החבל עומד מושל שנבחר ל-כהונה של 5 שנים. המושל הנוכחי דמיטרי מאחונין נבחר בשנת 2020.

מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-33 אזורים מוניציפליים, אזור קומי-פרם ו-14 ערים בעלי מעמד מיוחד ועיר סגורה זביוזדני.

## דמוגרפיה
נכון לשנת 2024 בחבל מתגוררים כ-2,500 אלף תושבים. בשנת 1970 בחבל התגוררו כ-3 מיליון תושבים. כ-76.6% של אוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - פרם בה מתגוררים מעל למיליון תושבים (כ-40% מאוכלוסיית המחוז).

בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין משנת 2020 הרוסים מהווה כ-79% מאוכלוסיית המחוז וטטרים כ-3.6%. לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה גורשו לאזור גרמנים רבים ובשנת 1959 התגוררו בו כ-39 אלף גרמנים. בשנת 2021 נותרו רק כ-2.5 אלף גרמנים בחבל.

## כלכלה
בשטחי המחוז התגלו מרבצים של נפט (הפקה על ידי חברת בת של לוקאויל), אשלג ומתכות שונות. 

העיר פרם מהווה מרכז חשוב של תעשייה.

### תחבורה
מסילות ברזל באזור הוקמו בשנת 1878 כאשר הוקמה מסלי לכיוון יקטרינבורג. בהמשך נבנו מסילות רבות.

באזור עוברים מספר כבישים בעלי חשיבות ארצית כולל הסתעפות מכביש M-7 מוסקבה-קאזאן וכביש R-242 פרם-יקטרינבורג.

נמל התעופה הבין-לאומי פרם פועל משנת 1952.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:רוסיה: חבלים מנהליים (קראיה)
קירניה

[ממוזער|קירניה ב[תצלום אווירי, 2024]]
**קירניה** (ביוונית: **Κερύνεια** – **קירניה**; בטורקית: **Girne** – **גירנה**) היא עיר נמל לחוף הצפוני של האי קפריסין, דה פקטו ממוקמת בצפון קפריסין. העיר משתרעת על חוף הים הצר שבין הים התיכון לרכס הרי קירניה.

קירניה מפורסמת בזכות נופיה והנמל שבה. עד להקמת הרפובליקה הקפריסאית-טורקית היוותה יעד אטרקטיבי לתיירות פנים וחוץ.

**אתרי תיירות בקירניה:**
* נמל קירניה – המרכז התיירותי של העיר.
* מצודת קירניה  – נבנתה בידי הביזנטים ב. עיקר המבנה הנוכחי הוקם ב על ידי הוונציאנים על גבי יסודות של ביצורים צלבניים. בתקופת השלטון הבריטי בקפריסין שימשה המצודה כקסרקטין משטרתי וכן כבית סוהר.
* באחד מאולמות מצודת קירניה שוכן מוזיאון ימי קטן, בו מוצגים מטענה ושרידיה של אניית סוחר יוונית עתיקה משלהי המאה ה-4 לפנה"ס, שנמשו בחפירה ארכאולוגית בשנים 1968–1969. הספינה טבעה לא הרחק מפתח הנמל ונקראת על שם העיר – "הספינה מקירניה".
* מוזיאון איקוניות – ממוקם בתוך המבנה של כנסיית המלאך מיכאל (Arkhangelos) ומכיל דיוקנאות של קדושים נוצרים.
* בית הקברות העות'מאני בלדוקן (Baldöken) וכנסיית אנדראס הקדוש.
* מוזיאון אמנויות העיצוב – ממוקם בתוך וילה משנות ה־30 של המאה ה־19. התצוגות מכילות יצירות אמנות בסגנונות קולוניאליים ואוריינטליים.
* חורבות מנזר בלפאיס , שנבנה בראשית המאה ה־13, נמצאים כחמישה קילומטרים מדרום-מזרח לקירניה.
## ערים תאומות
הערים התאומות של קירניה הן:
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* תיירות בקירניה מתוך אתר lametayel.com
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צפון קפריסין: ערים
קטגוריה:אסיה: ערי נמל
רכבת משא

[250px|ממוזער|שמאל|רכבת משא של [רכבת ישראל נושאת כ-30 מכולות במסילת החוף. שינוע מטען דומה בכבישים היה מצריך משאיות כמספר המכולות.]]
[ממוזער|שמאל|250px|רכבת משא חוצה את גשר סלמון ביי ב[סיאטל, וושינגטון, ארצות הברית]]
[ממוזער|350px|רכבת משא ב[נגב]]
**רכבת משא** מורכבת מקטר, אחד או יותר, הגורר קרונות משא. חלק ניכר משינוע משאות ביבשה ברחבי העולם נעשה באמצעות רכבות משא. רכבות משא הן הרכבות הארוכות ביותר בעולם, ולעומת רכבות נוסעים, אשר אורכן בדרך כלל אינו עולה על 500 מטר, רכבות משא עשויות להגיע לאורך של קילומטרים אחדים.

שינוע משאות ברכבות הוא אמצעי שינוע זול ביחס לשינוע במשאיות הנעות על כבישים ואף חסכוני יותר בהשפעתו של זיהום האוויר. ככל שרכבות משא נוסעות למרחק גדול יותר ונושאות מטענים גדולים יותר, גדל אף יתרונן הכלכלי על פני שינוע במשאיות. רכבות משא מאבדות יתרון זה בשינוע מטענים קטנים יחסית למרחקים קצרים. בארצות הברית רכבת משא ארוכה, ועליה 3–5 אנשי צוות, יכולה לגרור מאה קרונות עמוסי מכולות בשתי קומות, בעוד שמשאית יכולה לשנע רק מכולה בודדת בכביש.

חסרונותיה העיקריים של רכבת משא נעוצים בחוסר גמישותה באשר ליעדי הנסיעה. מסיבה זו חלק ניכר משינוע משאות נעשה ברכבי משא בכבישים. ממשלות רבות בעולם מעודדות פיתוח תנועת רכבות משא מתוך דאגה לאיכות הסביבה ולאור החיסכון בדלק באמצעי תחבורה זה. שינוע סחורות דרך נמלי הים בעולם גרם לעליה בתנועת רכבות המשא. חברות רכבת רבות בעולם מחשבו את פעולותיהן והצליחו להגדיל את קיבולת המסילות ולשפר את לוחות הזמנים של רכבות משא.

קיים מגוון גדול של רכבות משא לשינוע סוגי מטען שונים באמצעות קרונות המותאמים לסוג המטען. רכבות המשא הנפוצות ביותר הן אלה המשנעות מכולות על גבי קרונות שטוחים, בעלי פיני אחיזה המותאמים לגודל המכולות. השינוע במכולה גרם לירידה חדה בשימוש בקרונות המשא הסגורים המסורתיים, עם דלתות צד נגררות. באירופה נפוצות רכבות משא המצוידות בקרונות שטוחים המותאמים למשאיות. המשאיות עולות בנסיעה על הקרונות בתחנת משא והרכבת נושאת מספר רב של משאיות לתחנת היעד, משם ממשיכות המשאיות ליעדן בנסיעה על הכביש. במסילת מנהרת התעלה עוברות באופן קבוע רכבות הנושאות משאיות בין אנגליה לצרפת. קיימות אף משאיות המצוידות בשתי מערכות גלגלים, האחת לנסיעה על הכביש והשנייה לנסיעה על מסילות. משאיות מסוג זה נרתמות יחד ומרכיבות רכבות משא למרחקים ארוכים.

רכבות משא כוללות סוגים נוספים של קרונות משא כמו קרונות מכלים (חומרים כימיים שונים, דלק וגז) וקרונות תפזורת (גרעינים, חצץ, פחם, מלט וכדומה). רכבות המשא הכבדות ביותר בעולם הן אלה המשנעות עפרת ברזל ופחם. כושר הנשיאה של קרונות משא לנשיאת עופרות מגיע כדי 130 טון לקרון ורכבת משא הנושאת עופרות עשויה לשאת עשרות אלפי טונות מטען בנסיעה אחת. רכבות ענק שכאלה נפוצות באוסטרליה, דרום אפריקה, ברזיל ומאוריטניה.

## קישורים חיצוניים

משא
קטגוריה:שינוע
המחוז המערבי (תיגראי)

**המחוז המערבי** הוא מחוז במדינת תיגראי שבאתיופיה. גובל בצפונו באריתריאה, במערבו בסודאן, בדרומו במדינת אמהרה ובמזרחו במחוז המרכזי, בעבר חלק גדול מהנפה נכללה במחוז בגמדר (גונדר) אחד מהמחוזות ההיסטוריים של אתיופיה.

## דמוגרפיה
נכון לשנת 2007 האוכלוסייה מונה 334,945 נפשות שרק 16.46% מהם חיים בערים. שטחו של המחוז הוא 12,170.33 קמ"ר וצפיפות האוכלוסייה עומדת על 27.52 נפש לקמ"ר.

## נפות
המחוז מחולק לשלוש נפות ולעיר חומרה שהיא בעלת מעמד נפה:
*ולקאית
*צגדה (באמהרית טגדה בטיגרית צגדה)
*קפתה חומרה

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:תיגראי
סובייקטים פדרליים של רוסיה

**[[רוסיה]]** היא **[[פדרציה]]** המורכבת מ-89 סובייקטים פדרליים. הסובייקטים הפדרליים מיוצגים באופן שווה במועצה הפדרלית (הבית העליון של הפרלמנט הרוסי). אולם הם נבדלים ברמת האוטונומיה לה הם זוכים. 

החלוקה הנוכחית היא תוצאה של תהליך היסטורי שהחל עוד בתקופת רוסיה הצארית.

מאז אומצה החוקה החדשה בשנת 1993 נוספו שישה סובייקטים, שניים לאחר סיפוח חצי האי קרים וארבעה נוספים לאחר אוקטובר 2022, בעקבות מלחמת אוקראינה–רוסיה. מרבית מדינות העולם לא מכירות בסיפוח ששת הסובייקטים החדשים.

משנת 2003 ועד 2008, חדלו שישה מחוזות אוטונומיים להתקיים. בפרט, פרם אובלסט ומחוז קומי-פרמיאצקי התמזגו ליצירת מחוז פרם, מחוז קרסנויארסק הוקם באמצעות מיזוג בין מחוז קרסנויארסק, המחוז האוטונומי טימיר והמחוז האוטונומי אוונקי, חבל קמצ'טקה נוצר מאיחוד בין מחוז קמצ'טקה והמחוז האוטונומי הקוריאקי. המחוז האוטונומי אוסט-אורדינסק הבוריאטי מוזג אל תוך מחוז אירקוטסק וכתוצאה מאיחוד מחוז צ'יטה והמחוז האוטונומי הבוריאטי אגינסק, הוקם מחוז עבר הבאיקל.

במאי 2020 הוחל בתהליך מיזוג בין ננץ למחוז ארכנגלסק שנגנז בהמשך.
## סוגי סובייקטים
ימין|800px

כל סובייקט של הפדרציה שייך לאחת מהקטגוריות הבאות: רפובליקה, אובלסט, קראי, אובלסט אוטונומי, אוקרוג אוטונומי, או עיר פדרלית.

## רשימת הסובייקטים

## קישורים חיצוניים

* מיון הישויות המוניציפליות של רוסיה 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:חלוקת פדרציות וקונפדרציות למדינות
רוסיה
אנומר

בכימיה של סוכרים, המושג **אנומר** מתייחס לסידור האטומים סביב אחד אטומי הפחמן, בפרט הפחמן ההמיאצטלי או ההמיקטאלי בלבד, הידוע גם בשם "פחמן אנומרי". ההבדל היחיד בין אנומרים שונים של המולקולה הוא האוריינטציה של הקבוצות הכימיות המחוברות לפחמן האנומרי. אנומר הוא סוג מסוים של אפימר - בעוד אפימרים שונים זה מזה בסידור הקבוצות סביב כל אטום פחמן בודד במולקולה, באנומר מדובר רק בפחמן ההמיאצטלי.

בפירוט, אנומר הוא סטריאואיזומר (בפרט, דיאסטריאואיזומר) של חד-סוכר (בצורתו הטבעתית). אם המבנה אנלוגי לקיום קבוצת הידרוקסיל בפחמן האנומרי בעמדה אקסיאלית, הסוכר הוא אנומר אלפא. אם קבוצת ההידרוקסיל בעמדה משוונית (אקווטוריאלית), הסוכר הוא אנומר בטא. לדוגמה, הסוכרים α-D-glucopyranose ו-β-D-glucopyranose, שתי הצורות הטבעתיות של גלוקוז, הם אנומרים.

האפקט האנומרי מסייע לייצב אנומר האלפא. שינוי בחומר, הגורם לאנומר אחד לשנות מבנה ליצירת אנומר שני, מכונה מוטרוטציה, או "אנומריזציה".

שני האנומרים הם חומרים כימיים נפרדים, ויש להם תכונות פיזיקליות וכימיות שונות, בפרט סיבוב אופטי. לדוגמה, ל-α-D-glucose סיבוב אופטי של 112+ מעלות, ולאנומר שלו, β-D-glucose, סיבוב אופטי של 19+ מעלות.

## ראו גם
* היטל הוורת'

## קישורים חיצוניים

* On the Assignment of Anomeric Configuration, מאמר לגבי סיווג האנומרים (אנגלית), *Chin. Chem. Soc., Vol. 46(3) 283, 1999*
* אנומרים בספר הזהב של IUPAC
מרכז|450px|אנומרי אלפא ובטא של D-glucopyranose

קטגוריה:סטריאוכימיה
קטגוריה:סוכרים
קונפיגורציה מולקולרית

ה**קונפיגורציה** של מולקולה היא הגאומטריה הקבועה שלה, תוצאה של הסידור המרחבי של הקשרים הכימיים. מולקולות בעלות קבוצת אטומים וקשרים זהה (אילו אטומים קשורים אחד לשני), אך סידור קשרים שונה (סדר הקשרים על אותו אטום), הם סטריאואיזומרים. הקונפיגורציה שונה מקונפורמציה, הצורה הרגעית של המולקולה, אותה ניתן לשנות על ידי סיבוב קשרים. שינוי הקונפיגורציה דורש שבירת קשרים ויצירתם מחדש, בסדר אחר.

## קישורים חיצוניים
*הגדרת "קונפיגורציה" לפי ארגון IUPAC

קטגוריה:סטריאוכימיה
קטגוריה:מולקולות
ATC

**ATC** (או: A Touch of Class) הייתה להקת פופ שפעלה בגרמניה. כל ארבעת חבריה נפגשו בשנת 1998 על הסט של המחזמר "Cats" בגרמניה, ושם החליטו להקים את הלהקה.

## שנות פעילותה
השיר הראשון שלהם "(Around The World (La La La La La" , שיצא בשנת 2000, היה מקום ראשון בגרמניה במשך שישה שבועות. בנוסף, השיר הגיע לרשימת 40 הלהיטים הגדולים בארצות הברית ובריטניה. השיר אף כיכב בפרסומת לג'נרל אלקטריק בארצות הברית. השיר הוא חידוש של השיר "Pesenka" של הלהקה הרוסית "רוקי וורך!", שהייתה אחת להקות הפופ המצליחות ביותר בסוף שנות ה-90 ברוסיה. בשיר הופק על ידי אלכס כריסטנסן. בשנת 2007 להקה בשם BeFour הוציאה חידוש לשיר תחת השם "Magic Melody".

ב-6 בפברואר 2001 יצא האלבום הראשון של הלהקה "Planet Pop" וזכה בפרס למוזיקה ל'הריקוד הטוב ביותר'. חלק מהשירים של האלבום נכתבו על ידי אלכס כריסטנסן.

להקות עם קול דומה הצליחו באירופה, אבל ATC ידועים בעיקר בזכות הלהיט הראשון שלהם.

בשנת 2003 שמה של הלהקה שונה ל-A Touch Of Class והם הוציאו את אלבומם השני "Touch The Sky". שלושה סינגלים יצאו בעקבות האלבום, אך הם לא הצליחו. לכן, בשנת 2003 הלהקה התפרקה וכל אחד הלך לדרכו.

## דיסקוגריפיה
### אלבומי אולפן
* 2001: *[[Planet Pop]]*
* 2003: *[[Touch The Sky]]*

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:להקות פופ
קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1999
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 2003
The Crown

**דה קרוון** (**The Crown**) הייתה להקת דת' מטאל מלודי ות'ראש מטאל ממטרולהאטן שבשוודיה. במקור נקראו "קרוון אוף ת'ורנס" ("Crown of Thorns" - זר קוצים), אך הם נאלצו לשנות את שמם משום שלהקה גלאם-פופ נוצרית השתמשה בשם הזה לעצמה. המוזיקה והליריקה שלהם הושפעו מדת', נושאים אנטי-דתיים (לרוב נגד נצרות) ומרד. הלהקה התפרקה ב-2004. אחרי ההתפרקות יוהאן לינדסטארד (חבר בהרכב) הקים את הלהקה One Man Army and the Undead Quartet. מרקו טרבונן הקים את הלהקה Angel Blake שנקראה על שם שיר של הלהקה Danzig.

## חברי ההרכב
### חברי ההרכב הסופיים
*יוהאן לינדסטארד - שירה [1990-2001, 2002-2004]
*מרקו טרבונן - גיטרה [1990-2004]
*מרקוס סנסון - גיטרה [1993-2004]
*מגנוס אולפלט - גיטרה בס [1990-2004]
*ג'אנה סארנפאא - תופים [1990-2004]

### חברי ההרכב קודמים
*רוברט אוסטרברג - גיטרה [1990-1993]
*תומאס לינדברג - שירה [2001]

## דיסקוגרפיה
### דמואים

**Forever Heaven Gone* - (1993)
**Forget the Light* - (1994)


### אלבומים

**[[The Burning (Crown of Thorns album)|The Burning]]* - (1995 בתור "קרוון אוף ת'ורנס)
**[[Eternal Death]]* - (1997 בתור "קרוון אוף ת'ורנס)
**[[Hell Is Here]]* - (1999)
**[[Deathrace King]]* - (2000)
**[[Crowned in Terror]]* - (2002)
**[[Possessed 13]]* - (2003)
**[[Crowned Unholy]]* - (2004)


## וידאוגרפיה

*14 Years Of No Tommorow - (2006) - שלושה תקליטורי דיוידי הכוללים חומר דוקומנטרי והופעות חיות.


## קישורים חיצוניים

* 

* לוח ההודעות הרשמי של הלהקה
* העמוד של הלהקה אצל "מטאל בלייד רקורדס"
* עמוד מתנה ללהקה

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות דת' מטאל
קטגוריה:להקות ת'ראש מטאל
קטגוריה:להקות מטאל שוודיות
קטגוריה:להקות שהיו חתומות במטאל בלייד רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1990
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 2004
החתונה בקנה (ורונזה)

[ממוזער|שמאל|350px|"'''החתונה בקנה'''" ([1560) מאת ורונזה. 207X454 ס"מ, דרזדן]]

"**החתונה בקנה**" או "**משתה החתונה בקנה**" (1563) הוא ציור שמן מאת הצייר האיטלקי פאולו ורונזה, המציג אירוע מחייו של ישו - החתונה בקנה. הציור גדול הממדים מוצג במוזיאון הלובר בפריז.

## ההיסטוריה של הציור
בשנת 1560 יצר ורונזה ציור שנושאו הוא החתונה בקנה. ציור זה מוצג כיום במוזיאון הציירים הגדולים שבדרזדן. כשלוש שנים לאחר מכן הוזמן ציור נוסף בנושא זה עבור כנסיית מנזר סן ג'ורג'ו מג'ורה שבוונציה. הציור הושלם בשנת 1563 לאחר כ-18 חודשי עבודה והותקן בקיר הרפקטוריום של המנזר, כשניים וחצי מטרים מן הרצפה. ב-11 בספטמבר 1797 בזזו  חיילי צבא נפוליון את הציור והביאו אותו לצרפת. כדי להעביר את היצירה גדולת הממדים נחתך הציור לחלקים. בשנת 1815, כמענה לתביעת האיטלקים להשבת הציור, שלחו שלטונות צרפת את ציורו של שארל לה ברן - "הסעודה בבית שמעון", אולם שלטונות ונציה סירבו לקבלו. ג'ון ראסקין, מבקר האמנות האנגלי טען כי יצירתו של לה ברן בקושי ראויה לשמש כחומר אריזה לציורו של ורונזה.

ב-11 בספטמבר 2007, 210 שנים לאחר שהוסר הציור, נתלתה בכנסייה מהדורת פקסימיליה בגודל מלא של הציור. ההעתק הצילומי הורכב מ-1591 קובצי מחשב המשחזרים את מראהו המדויק של הציור המקורי. הציור המקורי אצור ומוצג במוזיאון הלובר בפריז.

## תיאור
הציור מתאר אירוע מן הברית החדשה המצוין בבשורה על-פי יוחנן וידוע בשם "החתונה בקנה". על פי התיאור ביצע ישו את הנס הראשון שלו ובו הפך מים ליין. תיאור החתונה מתרחש בתוך מרחב ארכיטקטוני עירוני, המחולק לשני מישורים. הארכיטקטורה מכילה תערובת בסגנון אדריכלות יוונית-רומית. במישור הראשון, בקדמת הציור, מתוארת חצר פתוחה, התחומה בעמודים בסגנון דורי. את החלל תופש שולחן החתונה הגדול, המעוצב בצורת האות ח' והעמוס בקהל חוגגים. בציור מופיעות מעל 130 דמויות, אולם אף אחת מהן איננה מוצגת כמדברת. הסיבה לכך היא ההדגשה של מסדר הבנדיקטינים על התנזרות מדיבור. ישו מוצג אמנם במרכז השולחן, לבוש בבגד אדום וכחול, בהתאם לאיקונוגרפיה המקובלת של דמותו ולצידו מריה. הפרטים הרבים שבציור מעניקים לתיאור אווירה של חיות ושל תיאור אירוע ממשי. הדמויות הרבות לבושות בבגדים בני תקופת הרנסאנס. בחזית השולחן יושבים כמה מוזיקאים המנגנים בכלים כגון ויולה דה גמבה, לאוטה וכלי מיתר אחרים. 

קצה החצר חסום על ידי גדר אבן המהווה חלק ממרפסת גבוהה, המוקפת בעמודים בסגנון קורינתי. במישור אחורי זה של התמונה, מאחורי דמותו של ישו, מופיעות דמויות של גברים השוחטים חיה לא מזוהה. בהם כמה משרתים המגיחים מבין העמודים ונושאים מזון לאורחי החתונה. בנוסף, מופיע תיאור פרספקטיבי של מבנים נוספים, שעליהם ניצבים צופים נוספים במשתה החתונה. ברקע הציור מופיע מגדל גבוה על רקע שמים בהירים.

רוב הפרשנויות של הציור מעניקות משקל גדול לאיקונוגרפיה הדתית המופיעה בו. ישו, המופיע במרכז הציור ומישיר פניו אל הצופה, נתפש על פי הפרשנות הנוצרית כמי שהקריב את עצמו לטובת האנושות. על כן, יש אשר זיהו את החיה הנשחטת ככבש ואת ישו כשה האלוהים. מתחת לישו ניצבת קבוצת המוזיקאים ולצידם מופיע שעון חול, היכול לסמל את הבל חיי העולם הזה (vanity). פירוש איקונוגרפי כזה מציג את ישו כשהוא מודע לאירועים ההיסטוריים העתידים לעבור עליו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פאולו ורונזה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:מוזיאון הלובר: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:ישו בתרבות ובאמנות
ירון כהן

**ירון כהן** (נולד ב-1976) הוא זמר, מלחין ופזמונאי ישראלי במוזיקה המזרחית. אחיו הוא הזמר משה כהן.

## [[ביוגרפיה]]
כהן נולד באזור, אחיו הוא הזמר משה כהן.
בתחילת דרכו שר כהן בז'אנר הטורקי ששלט בזמנו במדינה, והוציא בשנות ה-90 מס' אלבומים כגון "ימים של בדידות", "תפילת הלב" ו"האש בדמי" - שכלל דואט עם אחיו משה.
כמו כן כתב שירים לזמרים אחרים. לאחר מכן חזר לשיר בשנת 2001 לאחר הדואט "האישה של חיי" עם שלומי שבת, שיצא באלבום "חברים" וזכה להצלחה רבה.

בין הזמרים להם כתב כהן ניתן למצוא את אייל גולן ("דברי איתי", "צליל מיתר", "הריקוד הוא שלך", "אמרי לי", "האור שבעיניים", "מנגינת הלב", "המציאות שלך", "עוד כמה רגעים"), שלומי שבת ("מתוקה שלי", "בשם האהבה", "את"), שרית חדד ("אל תבקש משאלות"), מאיה בוסקילה ("סיפור מכור" מתוך סיפור מכור) זהבה בן ("תשמור על עצמך"), קובי פרץ ("אני זקוק לך") ואבי פרץ.

בשנת 2003 יצא לאור אלבומו שנקרא "מלאך שלי". האלבום כלל עשרה שירים, ששמונה מתוכם כתב והלחין כהן. הלהיט הגדול ביותר באלבום היה "חולה עלייך". פרט לו בלטו גם הדואט "את המלאך שלי" עם שלומי שבת ו"מתחמק משיגעון".

ב-2005 הוציא כהן סינגל ראשון לקראת אלבומו הבא, "בלעדייך". הסינגל השני יצא ב-2007 ונקרא "אחים לנשק", המוקדש לשלושת החיילים החטופים אהוד גולדווסר, אלדד רגב וגלעד שליט. בשנת 2016, הלחין עבור עדן בן זקן את הלהיט "הייתי חוזרת", שנכלל באלבומה השני, תאמין לי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:אזור: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
המחוז המרכזי (תיגראי)

**המחוז המרכזי** הוא מחוז במדינת תיגראי שבאתיופיה. גובל מצפון באריתריאה, ממערב במחוז המערבי, מדרום-מערב במדינת  אמהרה, מדרום מזרח במחוז הדרום מזרחי וממזרח במחוז הדרום מזרחי. ערים מרכזיות בנפה הם אקסום, עדווה והכפר ההיסטורי יחא.

## דמוגרפיה
על פי נתוני הסוכנות המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2005 אוכלוסיית המחוז מונה כ-1,283,388 תושבים שהם כ-30% מאוכלוסיית מדינת תיגראי.

שטח המחוז הוא כ-10,353 קמ"ר והצפיפות הממוצעת היא כ-124 אנשים לקמ"ר.

## נפות
המחוז מחולק ל-10 נפות ולשלוש ערים (אקסום, עדווה ועדי אבי) שלהם מעמד נפה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:תיגראי
פלג המנחה

**פֶּלֶג המנחה** (מארמית: 'מחצית') הוא נקודת האמצע שבין מנחה קטנה לסוף היום. מונח זמן זה משמש בהלכה היהודית. שימושים מרכזיים בימינו הם להגדרת זמנה של תפילת מנחה ולהגדרת זמן הדלקת נרות חנוכה.
שעת פלג המנחה מוגדרת בשעון של שעות זמניות, כשעה העשירית ועוד שלושת רבעי השעה, או שעה ורבע לפני הלילה.

היום נחלק לשתים עשרה שעות זמניות. מחלקים את אורך היום - מעלות השחר ועד לצאת הכוכבים, ויש אומרים מהנץ החמה ועד לשקיעת החמה - לשנים עשר חלקים, וכל חלק השנים עשר מן היום נקרא שעה זמנית. זמנה של מנחה קטנה מתחיל מתשע וחצי שעות זמניות מתחילת היום ומסתיים בסוף השעה השתים עשרה. נמצא שיש שתים וחצי שעות זמניות מתחילת זמן מנחה קטנה עד סוף היום. פלג המנחה הוא מחצית מאותו הזמן, כלומר: שעה ורבע לאחר תחילת זמן מנחה קטנה ולפני סוף היום.

## חישוב הזמן

היום ההלכתי מחולק ל-12 חלקים שווים, וכל חלק כזה נקרא "שעה זמנית". פלג בארמית משמעו חלק, ובהקשר כאן, חצי. חצי, או אמצע זמן המנחה הוא אמצע הזמן שבין שעת מנחה קטנה, שהוא זמן הקרבת קרבן התמיד
בבית המקדש ובין סוף היום. זמנה של מנחה קטנה הוא שעה 9 וחצי ביום, ולכך יש להוסיף חצי של 2\frac {1}{2} (ההפרש עד סוף היום) כלומר השעה העשירית ועוד שלושת רבעי השעה.
בגמרא אנחנו רואים חילוק בין פלג המנחה קמא (הראשון, מ- 9\frac {1}{2} ועד 10\frac {3}{4}) לבין פלג המנחה בתרא (אחרון, בין 10\frac {3}{4} ללילה).

## שימושים הלכתיים
* **מנחה** - שעת פלג המנחה תוחמת את זמנה של תפילת מנחה. דעה הלכתית אחת סוברת (שיטת התנא רבי יהודה) שניתן להתפלל מנחה עד פלג המנחה, והתלמוד הבבלי פוסק שדעה זו קבילה להלכה, אך גם הדעה השנייה (ראו דיון והשלכות נוספות של דעה זו בערך תפילת מנחה). בפועל נהוג לא להתחשב בפלג המנחה ולהתיר להתפלל מנחה עד הלילה.
במקור מחלוקת התנאים היא לגבי זמן הקרבת קורבן תמיד של בין הערביים.
* **[[קריאת שמע]]** לדעת רבינו תם קריאת שמע נגזרת גם כן מדין תפילת מנחה. (עקרונית. רק מחמירים כדעה השנייה כיון שזו מצווה דאורייתא) אך לדעת הרא"ש אין קריאת שמע תלויה אלא בזמן שכיבה לכל העולם ולא בזמן הלילה.
* **ערבית** - לדעת חלק מהפוסקים ניתן להתפלל ערבית משעת פלג המנחה (ויש המוסיפים תנאי שאותו אדם לא התפלל מעולם מנחה לאחר פלג המנחה.)
* **נרות חנוכה** - הבית יוסף פוסק שבשעת הדחק מותר להדליק נר חנוכה כבר משעת פלג המנחה. וכך כתב בשולחן ערוך: "ויש מי שאומר שאם הוא טרוד, יכול להקדים מפלג המנחה ולמעלה, ובלבד שיתן בה שמן עד שתכלה רגל מן השוק".
* **[[נרות שבת]]** - השולחן ערוך פוסק שאין לקבל את השבת ולהדליק נרות שבת לפני פלג המנחה. זאת, כיוון שאין לקבל את השבת "בעוד היום גדול", כלומר כשנותר עוד זמן רב עד הלילה. וכן בשעת הדחק, ניתן לומר הבדלה בשבת בצהרים מפלג המנחה, ולעשות מלאכה מיד משתחשך.

## ראו גם
* תפילת מנחה
* שעה זמנית

## קישורים חיצוניים
* 
* לוח עם זמני היום, באתר "ישיבה"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמני היום בהלכה
הנס כריסטיאן ארסטד

שמאל|ממוזער|200px|פסלו של ארסטד, קופנהגן

**הנס כריסטיאן ארסטד** (בדנית: **Hans Christian Ørsted**;
14 באוגוסט 1777 – 9 במרץ 1851) היה פיזיקאי וכימאי דני אשר הושפע על ידי ההלך המחשבתי אשר התווה עמנואל קנט. ידוע בעיקר בשל גילויו את הקשר בין תופעות החשמל והמגנטיות – תופעת האלקטרומגנטיות.

## ראשית דרכו
ארסטד החל את התעניינותו במדע עוד בתור ילד קטן, כשעבד עם אביו בבית המרקחת שברשותו. הוא ואחיו רכשו את רוב השכלתם על ידי לימוד עצמי עד לשנת 1793 בה עזבו את ביתם לטובת לימודים אקדמאיים באוניברסיטת קופנהגן. הנס סיים בהצטיינות את לימודיו.

בשנת 1801 זכה ארסטד במלגת נסיעות ובמענק אשר אפשרו לו לבלות שלוש שנים ברחבי אירופה. בגרמניה, פגש ביוהאן ריטר, פיזיקאי אשר האמין בקיומו של קשר בין חשמל למגנטיות. הקשר זה נראה סביר להנס ארסטד שכן זה האחרון האמין בשלמות הטבע והיה אך טבעי בעיניו כי קיים קשר בין רוב תופעות הטבע.

ארסטד המשיך בלימודי הפיזיקה שלו, בין היתר בהשפעת השיחות עם ריטר, ובשנת 1806 היה לפרופסור באוניברסיטת קופנהגן והמשיך את מחקריו בתורת החשמל ובאקוסטיקה. בהשפעתו, פיתחה האוניברסיטה תוכנית לימודים מקיפה בפיזיקה ובכימיה ובנתה מעבדות נוספות.

## תרומתו
שעה שהתכונן לאחת מהרצאותיו ב-21 באפריל 1820, פיתח ארסטד ניסוי אשר תוצאותיו הפתיעו אותו; בעת שהכין את הציוד, הבחין כי מחט של מצפן סטתה מכיוונה עם שינויי הזרם הזורם בסוללה בה השתמש. הדבר סיפק לו הוכחה כי שדות מגנטיים מתפשטים במרחב בדומה לאור או לחום, מכאן הסיק על קיומו של קשר בין חשמל למגנטיות. כעבור שלושה חודשים החל במחקר אינטנסיבי של התופעה ופרסם את ממצאיו בדבר היווצרות שדות מגנטיים סביב תיילים המוליכים זרם. תוצאות אלו הניבו מחקר מקיף בקרב הקהילייה המדעית, ובין היתר דרבנו את מחקריו של אנדרה מרי אמפר. בשנת 1825 תרם משמעותית לכימיה כאשר הצליח להפיק לראשונה אלומיניום.

נוסף על עבודתו כמדען, היה ארסטד סופר ומשורר אשר פרסם מספר יצירות, ביניהן "ספינת האוויר" בהשראת טיסות הכדור הפורח של עמיתו אטיין גספרד רוברט.

בשנת 1820 זכה במדליית קופלי של החברה המלכותית הבריטית על "תגליותיו האלקטרו-מגנטיות".

## מותו והנצחתו
ארסטד נפטר בשנת 1851 ונקבר בבית הקברות בקופנהגן. סדרת שטרות דניים אשר נכנסה למחזור בשנת 1936 כללה את תמונתו על שטרות של 100 כתרים דניים. כיום, בנייני המחלקה לכימיה והמוסד למדע מתמטי באוניברסיטת קופנהגן קרויים על שמו, כמו גם הלוויין הדני הראשון אשר שוגר בשנת 1999. כמו כן, יחידת ההשראות המגנטית במערכת cgs קרויה על שמו.

חברת תשתיות החשמל הדנית, שינתה בשנת 2018 את שמה מדונג לארסטד. Ørested.dk.

ב-14 באוגוסט 2009 בחרה גוגל לאזכר את יום הולדתו של ארסטד באמצעות לוגו דודל באתר הבית שלה.

## קישורים חיצוניים

* אבי בליזובסקי, הנס כריסטיאן אורסטד – האיש שבזכותו קיימת האלקטרוניקה, הידען, 14.8.2009
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:כימאים דנים
קטגוריה:פיזיקאים דנים
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף דניים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:ילידי 1777
קטגוריה:נפטרים ב-1851
ברכי יוסף

**ברכי יוסף** הוא פירוש לשולחן ערוך מאת הרב חיים יוסף דוד אזולאי, המכונה "החיד"א".

## תוכן
הספר ברכי יוסף, הוא אחד מהחיבורים היחידים שנכתבו על כל ארבעת חלקיו של השולחן ערוך, וכרבים משאר הפירושים על השולחן ערוך הוא נחשב לאחד מנושאי כליו.

בספר מביא החיד"א כתבי יד נדירים של רבנים שונים ומוסיף תשובות לשאלות שלא נענו על ידי השולחן ערוך. הספר הוא ליקוט דבריהם של רבנים אשר דבריהם לא הודפסו קודם לכן והחיד"א מצא את כתביהם במהלך מסעותיו. הספר מחולק לשני כרכים ומסודר במתכונת של השולחן ערוך. פוסקים אחרונים רבים מסתמכים על ספר זה ועל ההוראות המובאות בו, והוא מצוטט לעיתים קרובות.

## מהדורות
הספר נדפס לראשונה בחיי המחבר בליוורנו בשנת ה'תקל"ד (חלק א) ובשנת ה'תקל"ו (חלק ב). מאז נדפס פעמים רבות כשבחלק מהמהדורות הוספה של הערות והגהות שונות:

* וינה, ה'תר"ך.
* מהדורת הרב דוד אביטן בתוספת הערות, מראה מקומות ומפתחות, ג"כ, ירושלים, ה'תשס"א.
* מהדורת מכון זכרון אהרן בתוספת הערות, מראה מקומות, ומפתחות. דברי מרן בשולחן ערוך בפנים הספר, ד"כ, ירושלים ה'תשע"ט.
* מהדורת מכון המאור, בעריכת הרב דניאל ביטון, מפוסק ומחולק לקטעים, בתוספת ציונים לשאר ספרי המחבר, ו"כ, ירושלים, ה'תשע"ט.

## לקריאה נוספת

* עודד כהן, סֹבב הולך הרוח: מרחבים תרבותיים בעולמו של החיד"א, מאגנס, ירושלים תשפ"ג

## קישורים חיצוניים

* 
* ברכי יוסף, חלק א, ליוורנו תקל"ד (דפוס ראשון), באתר היברובוקס
* ברכי יוסף, חלק ב, ליוורנו תקל"ו (דפוס ראשון), באתר היברובוקס

## הערות שוליים

קטגוריה:פירושים על שולחן ערוך
קטגוריה:ספרי המאה ה-18
קטגוריה:ספרי החיד"א
תגרים

**תגרים** (בתיגרינית: **ተጋሩ**, "תגרו") הם קבוצה אתנית שמקורה בקרן אפריקה. התגרים חיים ברובם במדינת תיגראי שבצפון אתיופיה ובדרום מדינת אריתריאה שבחבל ההיסטורי חבש בצפון הרמה האתיופית. התגרים משתייכים לקבוצת העמים החבשים, עם זה נוצר עוד במהלך שלטון קיסרות אקסום במאות ה-3 וה-4 ולאחר מכן החלו להתפתח כקבוצה אתנית נפרדת בייחוד לאור הופעתם של האגאווים/האמהרים במאות ה-9 וה-10. התגרים היו הקבוצה הראשונה המשפיעה באימפריה האתיופית ואף לעיתים קבוצות אחרות  הצליחו לשלוט על כס הקיסרות לזמן מסוים, מולדתם תיגראי היא ערש התרבות החבשית ובסיס להיסטוריה של אתיופיה וכן האזור בו צמחו ממלכת דעמת, האימפריה החבשית והאימפריה האתיופית.  

## מינוח
אין שם כולל מוסכם לכלל דוברי השפה התגרית באריתריאה לדוגמה אלו מכונים על שם השפה שלהם "בהר תגריניה" (עם התגריניה). 

מלבד העם התגרי, קיימות קבוצות אתניות נוספות הדוברות את השפה התגרית, ביניהן הצלים בית, האירובים, האזובו רייה וחלק מעולי ביתא ישראל.

מקור השם "תגרים" אינו ידוע והסברה היא שהוא מוזכר לראשונה בשם "תיגריטס" במונומנטום אדוליטנום במאה השלישית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תיגראי
קטגוריה:חבשים
קטגוריה:עמים שמיים
קטגוריה:אתיופיה: קבוצות אתניות
קטגוריה:אריתריאה: קבוצות אתניות
יוזף פון אייכנדורף

שמאל|ממוזער|250px|יוזף פון אייכנדורף
**יוזף פון אייכנדורף** (10 במרץ 1788 - 26 בנובמבר 1857) היה משורר וסופר גרמני, מהבולטים שביוצרי הרומנטיקה בספרות הגרמנית. כחמשת אלפי הלחנים של שיריו הפכוהו לאחד המולחנים ביותר שבין משוררי גרמניה, אך גם הנובלות פרי עטו לא נשתכחו ונקראות גם כיום.

בין העיבודים המפורסמים ביותר שזכו להם שיריו, ארבעה שירים אחרונים מאת ריכרד שטראוס.

ממשפחת אצולה שלזית, אייכנדורף למד משפטים בהיידלברג (1807), שם פרסם את החרוז הראשון שלו והתוודע לחוג הרומנטיקה. בהמשך לימודיו בברלין (1809–1810) פגש את מנהיגי התנועה הלאומית הרומנטית. כשפרצה מלחמת השחרור הפרוסית בשנת 1813, אייכננדורף התגייס לפריקורפס ונלחם נגד נפוליאון. לאחר המלחמה מילא תפקידים בשירות המדינה הפרוסית בדנציג וקניגסברג (כיום קלינינגרד, רוסיה), ואחרי 1831, בברלין. בשנת 1844 פרש משירות המדינה כדי להתמסר כולו לכתיבתו, ופרסם את חיבורו על תולדות הספרות הגרמנית ותרגומים של סופרים ספרדים.

## לקריאה נוספת
* עמוס נוי, "פתח דבר", בתוך: יוזף פון אייכנדורף, מחייו של לא יוצלח (תרגם מגרמנית: ידידיה פלס), תל אביב, עם עובד, 2016.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים גרמנים
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1788
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1857
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת האלה-ויטנברג
האנטר ביורגן

[שמאל|ממוזער|240px|האנטר ביורגן (משמאל) בהופעה של AFI ב[ניו ג'רזי]]
**האנטר לורנס ביורגן** (באנגלית: **Hunter Lawrence Burgan**; נולד ב-14 במאי 1976) הוא הבסיסט של להקת AFI.

## חייו
ביורגן נולד בלונג ביץ' שבקליפורניה וגדל בגראס ואלי, קליפורניה. הוא ניגן בלהקה שנקראת The Force לפני שהצטרף ללהקה AFI.
הוא היה אמור להיות מחליף לבסיסט גאוף קרייסג' לסיבובי הופעות אחדים ולהקלטת האלבום, "Shut Your Mouth and Open Your Eyes" אך בסופו של דבר נעשה הבסיסט הקבוע של הלהקה בנובמבר 1997. להקתו הקודמת, "The Force" התפרקה בספטמבר 1998. 

ביורגן אוהב את המוזיקה של פרינס, ויש לו פרויקט צדדי, להקה בשם "Hunter Revenge", שמנגנת מוזיקה משנות ה-80 המוקדמות ורית'ם אנד בלוז.
ביורגן יודע לנגן בתופים, בס, גיטרה, סקסופון ופסנתר.
הוא היה המתופף ואחד ממייסדי להקת The Frisk, שביצעו את הופעתם האחרונה בדצמבר 2005. הוא תופף גם בשתי להקות נוספות - The Eyeliners ו-Halo Friendlies בסיבובי הופעות.

האנטר הופיע באלבומם החדש של הצמד טיגן ושרה, "The Con", בנגינת בס לשירים שנכתבו על ידי טיגן. בנוסף, יש לו פרויקט צדדי עם טיגן.

ביורגן הוא טבעוני.

## קישורים חיצוניים
* 

* הבלוג של ביורגן 

קטגוריה:בסיסטים אמריקאים
קטגוריה:טבעונים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
שיירה

[שמאל|ממוזער|250px|שיירת אוניות מלווה במטוסי קרב בדרכה ל[קייפטאון]]
[ממוזער|250x250 פיקסלים|שיירה של צה"ל ב[מלחמת חרבות ברזל]]
**שיירה** היא קבוצת כלי רכב, כלי שיט, אנשים או בעלי חיים נהוגים, הנעים ביחד כדי לסייע זה בזה. לעיתים שיירה מלווה ליווי מזוין (כלומר: כוח שמירה חמוש) המגן עליה מפני התקפות. באזורים מבודדים נהוג לנוע בשיירות כדי לסייע לכלי רכב שעלולים להתקע עקב תקלה טכנית. בעת מלחמה, תנועת האספקה נעשית בשיירות כדי להגן על השיירה ביעילות. במלחמת העולם השנייה התבצעה רוב תנועת אוניות הסוחר בין אמריקה הצפונית ובריטניה או ברית המועצות בשיירות המלוות על ידי אוניות מלחמה.

## שיירות בימי קדם ובמדבר
הסוחרים בימי קדם נהגו לנוע בשיירות. באזור המזרח התיכון היו נהוגות בעיקר שיירות גמלים משום שהגמל הוא בעל סיבולת גבוהה, מסתפק במועט ואינו מושפע מתנאי המדבר הקשים. התנועה בשיירות אפשרה לסוחרים להתגונן ביעילות כנגד שודדים. שיירות גמלים קיימות עד היום באזורי המדבר ויש שבטים, כגון בני שבט הטוארג, המתמחים בהובלת שיירות כאלה. מנהיג השיירה הוא בעל יכולת ניווט גבוהה במדבר ויודע היכן נמצא נווה המדבר הבא או בור המים הקרוב.

## שיירת עגלות

שמאל|ממוזער|250px|חלוצים חוצים את המישורים של נברסקה
שיירת עגלות או גם שיירת קרונות (באנגלית: wagon train) היא קבוצת עגלות מכוסות (קרונות) הנוסעות יחד לשם עזרה הדדית והתגוננות בפני תקיפה. הדוגמאות הידועות ביותר בהקשר זה הן שיירות הקרונות של המתיישבים במערב הישן של אמריקה, שהתקבצו וחצו יחד את המישורים ומעברי ההרים ושיירות הקרונות של הטרקבורים בדרום אפריקה.

בהקשר צבאי שיירת משא (baggage train) הייתה שיירת הקרונות שבאה בעקבות הצבא שנשאה אספקה ותחמושת.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:תחבורה
קטגוריה:תובלה צבאית
סיפורו של האביר

**סיפורו של האביר** (**The Knight's Tale**) הוא ראשון הסיפורים ביצירה סיפורי קנטרברי של המשורר האנגלי בן המאה ה-14, ג'פרי צ'וסר. הדמות המגוללת סיפור זה היא האביר, תֵזֵאוּס. הסיפור מבוסס על דמותו של ג'ון הוקווד, באופן פארודי, כיוון שהוקווד לא מימש את האידיאלים של האבירות אלא בז להם.

## עלילה
"סיפורו של האביר" נסוב סביב שני אבירים, רעים בנפש, ארקיטה ופלמון מממלכת תבי, הנכלאים על ידי תזאוס, דוכס אתונה, במגדל-אסורים. השניים, ראשון פלמון ובעקבותיו ארקיטה, חוזים במלוא הדרה של אחות היפוליטה, אמילי (אמיל), ונופלים שבי בקסמיה. התחרות על לבה מובילה לשנאה תהומית ביניהם. לאחר שהשניים משתחררים מבית הסוהר, הם מנסים לזכות בליבה של אמילי בכל מחיר, ובעשותם כן כמעט והורגים איש את רעהו. בסופו של דבר, נערך קרב אחרון בטורניר על הזכות לשאתה לאישה, המאורגן על ידי תזאוס. פלמון מתפלל לאלת האהבה, ונוס, שתעשהו לבעלה של אמילי, אמילי נושאת תפילה כי ינצח זה האוהבה אהבת-אמת, וארקיטה מתפלל לאל המלחמה, מארס, למען הניצחון. ארקיטה זוכה בקרב, אך האלים מפילים אותו מסוסו בעת סיבוב הניצחון והוא נפצע-פצעים אנושים ונפטר בטרם יוכל לתבוע את אמילי כפרס. על כן, לאחר מספר שנות אבל ובעצת תזאוס, פלמון הוא זה שנושא את אמילי לאישה. הסיפור, הכתוב כפואמה, מציג בפני הקורא נדבכים טיפוסיים רבים של מושג האבירות, דוגמת אהבת-אבירים ודילמות מוסריות.

## המשכים
"תסאידה דל נוזה די אמיליה" מאת ג'ובני בוקאצ'ו הוא מקור סיפור זה. "סיפורו של האביר", אף על פי כן, אינו אלא תרגום חופשי ביותר לסיפורו של בוקאצ'ו, ואורכו עומד על מעט יותר מ-2,000 שורות בהשוואה לאפוס האיטלקי בן ה-9,000. הגם שמקצת העלילה אבד בשל כך, זרם תחתי של פילוסופיה נוסף על ידי צ'וסר, שספג השראה בעיקר מ"נחמת הפילוסופיה" ("Consolation of Philosophy") מאת בואתיוס שאף אותו הוא תרגם לאנגלית ביניימית.

ג'ון דריידן תרגם סיפור זה לאנגלית ולסגנון בני-זמנו. כותרו של ספרו של דריידן הוא "פאלאמון וארקיט" ואורכו עולה על זה של הסיפור המקורי הודות לנגיעות הפואטיות שדריירן הוסיף לו.

האביר וסיפורו מהווים לכאורה האנשה לרעיונות האבירות, אך "האביר של צ'וסר", ספר מאת טרי ג'ונס, מתאר את דיוקנו של האביר כשכיר חרב הרחוק מהיות אצילי, מוסרי או עדין (הגם שתאוריה זו שנויה במחלוקת בעיני רבים בקהילה האקדמית). הסיפור הבא לאחריו, "סיפורו של הטוחן", מהווה אנטיתזה ישירה לאביר ונעדר אצילות או מושרת של מיתולוגיה קלאסית כל עיקר, אך במקום זאת מתהולל, גס ומבדח ומטרתו להעלות באביר את חמתו.

"The Two Noble Kinsmen", מחזה שנתחבר במשותף על ידי ויליאם שייקספיר וג'ון פלטשר, מבוסס על סיפור זה.

"סיפורו של אביר", סרט הוליוודי משנת 2001 בכיכובו של הית' לדג'ר, שאל את שמו מסיפור זה, ובו מופיעה אף דמותו הבדיונית של צ'וסר עצמו. לקראת סופו של הסרט, מסופרת בדיחה קצרה על חשבונו של הסיפור כאשר צ'וסר הבדיוני טוען כי הוא יעבד את האירועים המתרחשים בסרט לסיפור ויעלהו על הכתב, ובעליל מתייחס בכך ל"סיפורו של האביר" שחובר בידי צ'וסר האמיתי.

## לקריאה נוספת

* שמעון זנדבנק (תרגם), **סיפורי קנטרברי**, עם עובד הוצאה לאור, התש"ם-1980.

## קישורים חיצוניים

* 

* סיפורו של האביר  בתרגום שורה-אחר-שורה באתר אוניברסיטת הרווארד
* הסיפור בתרגום מודרני באתר eChaucer

## הערות שוליים

קטגוריה:סיפורי קנטרברי
קטגוריה:ספרי המאה ה-14
הסימפוניה הרביעית של בטהובן

ממוזער|132 פיקסלים|איור של המלחין בטהובן 
**הסימפוניה הרביעית של בטהובן** בסי במול מז'ור (אופוס 60) של לודוויג ואן בטהובן היא יצירה משנת 1806.

## רקע

הסימפוניה הוקדשה לרוזן פרנץ ואן אופרסדורף, שהיה קרוב משפחה של פטרונו של בטהובן הנסיך ליכנובסקי. הרוזן נפגש לראשונה עם בטהובן כאשר ביקר בבית הקיץ של הנסיך- שם בטהובן התגורר. ואן אופרסדורף האזין לסימפוניה השנייה של בטהובן (ברה מז'ור), ואהב אותה עד כדי כך שהציע לבטהובן סכום כסף גדול אם ילחין לו סימפוניה נוספת.

## אינסטרומנטציה

היצירה כתובה לתזמורת הכוללת:
* חליל צד
* 2 אבובים
* 2 קלרינטים בסי במול
* 2 בסונים
* 2 קרנות בסי במול ובמי במול
* 2 חצוצרות בסי במול ובמי במול
* טימפני
* חטיבת כלי קשת הכוללת כינורות, ויולות, צ'לים וקונטרבסים

## צורה

לסימפוניה ארבעה פרקים:
1. אדג'יו – אלגרו ויואצ'ה
2. אדג'יו
3. אלגרו ויואצ'ה – טריו, און פוקו מנו אלגרו
4. אלגרו מא נון טרופו

משך היצירה כ-33 דקות.

## הסימפוניה במכלול יצירתו של בטהובן

רוברט שומאן תיאר את הסימפוניה הרביעית בתור: "עלמה יווניה צנומה בין שני אלים נורווגים" בהתייחסו לסימפוניות השלישית והחמישית, אשר שתיהן סימפוניות מונומנטליות ופורצות דרך. הסימפוניה הרביעית לעומתן, נחשבת לקלילה יותר, ודומה לסימפוניה הראשונה ולסימפוניה השנייה שהן בעלות אופי קלאסי יותר נוסח הסימפוניות של מוצרט והיידן.

## קישורים חיצוניים

* הסימפוניה הרביעית של בטהובן בסי במול מז'ור (אופוס 60 ובעיבודו של מרדכי רכטמן), באתר YouTube 
* [הסימפוניה הרביעית של בטהובן בנגינת [התזמורת הפילהרמונית של וינה] בניצוחו של כריסטיאן תילמן]
* תווים של הסימפוניה הרביעית של בטהובן.

04
תתנולדי

**תֶתנוּלדי** (בגאורגית: **თეთნულდი**) הר בולט בחלק המרכזי של הרי הקווקז הגדול. הוא ממוקם במחוז ההיסטורי סוואנתי עילית שבגאורגיה, סמוך לגבול עם רוסיה.

תתנולד הוא ההר העשירי בגובהו מבין הרי הקווקז ומתנשא לגובה של 4,974 מטר (16319 רגל). מגובה 3,000 מטר ומעלה מכוסים מדרונות ההר בקרחון.

ההעפלה הראשונה להר התקיימה בשנת 1930 על ידי משלחת בראשות אלכסנדר ג'פרידזה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: הרים
קטגוריה:אירופה: הרים
קטגוריה:סוואנתי
קטגוריה:קווקז: הרים
אלכסנדר גגארין

**אלכסנדר איוונוביץ' גגארין** (ברוסית: **Александр Иванович Гагарин**; 1801 - 27 באוקטובר 1857) היה גנרל רוסי ואציל מבית רוריק. היה מעורב באירועים קווקז בתקופת מלחמת קרים.

בשנת 1851 מונה גגארין למושל-גנרל (Генерал-губернатор) פלך כותאיסי, וב-27 באוקטובר של אותה שנה, הוא נהרג בידי קונסטנטין דאדשכליאני, נסיך נסיכות סוואנתי שהודח, במהלך ויכוח בכותאיסי.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה

קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:גאורגיה בתקופת האימפריה הרוסית
קטגוריה:כותאיסי
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת קרים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1801
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1857
בגמדר

**בגמדר** (געז: በጌምድር, תרגום: "ארץ הכבש״) הוא מחוז היסטורי באתיופיה.

היסטורית גבולותיו של המחוז היו נהר התכזה העליון במזרח עם וג ולסתה, נהר הבשלו עם אמהרה בדרום מזרח, הנילוס הכחול בדרום עם גוג'ם, אגן אגם טאנה במערב עם המחוזות דרה ופוגרה, ובצפון מערב באנפרז.

שמו של המחוז, המורכב מהמילים "בג", ו"מדר"(=ארץ), הוביל חוקרים למצוא משמעות למילה "בג". יש שהציעו שהמילה "בג" מקורה בעם הבג'ה, ומשמעות שם המחוז לפיכך היא "ארץ בג'ה", ומשערים שבעבר הללו ישבו באזור. היו שטענו כי המילה "בג" היא למעשה המילה ל"כבש" בשפות האתיו-שמיות ולכן המשמעות היא "ארץ הכבשים". אחרים הציעו כי ייתכן שהמילה "בג" הגיעה מהמילה "בגה", שמשמעותה "עונה יבשה", ונמקו בכך שהאזור הוא אכן חסר מים ויבש.

יושבי האזור מקדם היו האגאו ולצידם ביתא ישראל. במסורת האתיופית נחשב האזור לחלק משטחי גדעון. במהלך המאה ה-14 החלו לפלוש למקום צבאות האימפריה האתיופית ולספח את האזור; במרוצת הדורות עבר האזור 'אמהריזציה' ובשלהי המאה ה-16 תושבי האזור היו לאמהרים-נוצרים. בתקופה זו, בגמדר היה למחוז הגדול באימפריה האתיופית ושהשתרע מהנהרות בשלו והנילוס הכחול בדרום, ועד לנחל בלסה בצפון, ומהתכזה במזרח ועד לאגם טאנה במערב.

בחלוקה המנהלית של שנות ה-40 של המאה ה-20 אוחד המחוז עם מחוז סמין תחת השם בגמדר וגבולות המחוז היו גבול סודאן במערב, התכזה בצפון ובמזרח, הנילוס הכחול, בשלו ואגם טאנה בדרום.

בירת המחוז הייתה העיר גונדר ששמה שימש כשם שני למחוז ומ-1974 שונה שם המחוז הרשמי לשם גונדר.

## לקריאה נוספת

*LaVerle Berry, "Bägemdər" in Siegbert Uhlig (Editor), **Encyclopaedia Aethiopica: A-C**, Otto Harrassowitz Verlag, 2003, , p. 438-440
*Taddesses Tamrat, **Church and State in Ethiopia, 1270-1527**, Clarendon Press, 1972
*Bahru Zewde, **A History of Modern Ethiopia, 1855-1991**, (Second Edition), James Curry, Ohio University Press & Addis Ababa University Press, 2002, 


## הערות שוליים

קטגוריה:אמהרה
קטגוריה:תיגראי
קטגוריה:בנישנגול-גומאז
קטגוריה:אתיופיה: ממלכות לשעבר
קטגוריה:אתיופיה: מחוזות היסטוריים
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1995
גיאורגי ברמידזה

**גיאורגי ברמידזה** (בגאורגית: **გიორგი ბარამიძე**) (נולד ב-5 בינואר 1968) הוא פוליטיקאי גאורגי המכהן כשר הממונה על שילוב גאורגיה באיחוד האירופאי. כיהן כראש ממשלה זמני של גאורגיה מ-3 בפברואר 2005 עד 17 בפברואר אותה שנה.

## חייו

ברמידזה נולד בטביליסי ב-5 בינואר 1968. את חוק לימודיו סיים בשנת 1992, בפקולטה לטכנולוגיות כימיות, באוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה. הוא למד לימודי כלכלה בגאורגיה במרכז האירופי גיאורגי מרשל. בשנת 1995 למד ביטחון והגנה בגרמניה, ובשנים 1998–1999 למד לימודי דיפלומטיה בבית הספר של משרד החוץ באוניברסיטת ג'ורג'טאון בארצות הברית.

בשנים 1991–1992 שימש כמזכיר מפלגת הירוקים של גאורגיה. בשנת 1992 כיהן כסגן המועצה לזכויות האדם ויחסים בינלאומיים בגאורגיה, ולאחר מכן כראש המחלקה להגנה על הזכויות הפוליטיות והאזרחיות של מיעוטים. הוא הצטרף לאיחוד האזרחים של גאורגיה שהוקם על ידי אדוארד שוורדנדזה, בשנת 1994, ומשנת 1992 ועד לשנת 2003 היה חבר הפרלמנט של גאורגיה. בשנת 2002 הוא הפך לאחד ממנהיגי מפלגת האופוזיציה "הדמוקרטים המאוחדים", ומילא תפקיד פעיל במהפכת הוורדים בנובמבר 2003. ברמידזה כיהן כשר הפנים של גאורגיה בממשלה החדשה שהוקמה עם נפילתו של שוורדנדזה, מנובמבר 2003 עד יוני 2004. הוא הוביל את פתרון הסכסוך בחבל האוטונומי אג'ריה והביא להחלפתו של אסלן אבשידזה.

ב-10 ביוני 2004 מונה ברמידזה לתפקיד שר ההגנה של גאורגיה. ב-15 בדצמבר אותה שנה הוא הועבר מתפקידו לתפקיד ממלא מקום ראש הממשלה ולשר הממונה על שילוב גאורגיה באיחוד האירופאי. לאחר מותו של זוראב ז'ווניה הוא הפך לראש ממשלה זמני של גאורגיה למשך שלושה חודשים, מ-17 בפברואר 2005.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פוליטיקאים גאורגים
קטגוריה:ראשי ממשלת גאורגיה
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1968