הייפודיסנט

**הייפודיסנט** (באנגלית: **hypodecent**, מבוטא **הייפו-דיסנט**), הוא מושג בסוציולוגיה ובמדעי החברה, המתאר מערכת סיווג גזענית, שבה ילדים הנולדים מאיחוד בין שתי קבוצות סוציו-אקונומיות או אתניות שונות משויכים אוטומטית לקבוצה בעלת הסטטוס הנמוך יותר, לקבוצה המונמכת ביותר מבחינה חברתית.

כלל זה חל גם כאשר אחד ההורים משתייך לקבוצה בעלת הסטטוס הגבוה יותר, וללא קשר לשיעור המוצא מכל אחת מהקבוצות.

בחברות הרואות בגזעים או בקבוצות אתניות או דתיות מסוימות, כדומיננטיות או עליונות, בעוד אחרות נחוות ככפופות או נחותות, זהו כלל חברתית ותרבותי, המשאיר את האדם בקבוצה חברתית תרבותית מונמכת. בכך הוא מקשה על מוביליות חברתית ועל התקדמות של הפרט בחברה כפרט, ולא מאפשר לו ולחברה להתעלם ממוצאו או דתו.

הביטוי ההפוך לכך הוא היפרדסנט (Hyperdecent), מצב חברתי נדיר יותר, שבה צאצאים לזוגות מעורבים משויכים דווקא לגזע או למוצא הנחשב דומיננטי או עליון.

קיימות גם פרקטיקות מקבילות, פטריליניאליות או מטריליניאליות, אשר מקצות השתייכות למוצא אתני, מעמד חברתי, או השתייכות לדת, לפי השתייכות האב או האם, בהתאמה, ללא קשר למוצא האתני או הדת של ההורה השני. מערכות אלו קובעות שייכות לקבוצה על סמך מגדר ההורה, ולא על סמך הדומיננטיות החברתית של הקבוצה, ולכן יכולות להיות הייפו-צנטיות או היפר-צנטיות בהתאם למגדר ההורים ולעמדות התרבותיות בהן ההורים חיים (כלומר, חברות פטריארכליות לעומת חברות מטריארכליות ).

דוגמה מובהקת למטריליניאליות קיימת בתרבות היהודית, לדוגמה, ולכן במדינת ישראל, בה אדם שאמו יהודיה ואביו בן דת אחרת ייחשב כיהודי. לעומת זאת, במדינות מוסלמיות שונות, אדם שאביו מוסלמי ואמו בת דת אחרת, יחשב כמוסלמי.

ההתייחסות למגדר של אחד ההורים, אף אם אינה תמיד מאפשרת השתלבות של הצאצאים, מאפשרת לפחות בחמישים אחוז מהמקרים השתלבות מלאה. לעומת זאת, הייפודיסנט (hypodecent) – "הנמכה מעמדית", הוא מצב שמקשה על **כל** הצאצאים של זוגות מעורבים, לעבור מוביליות חברתית, לשפר את מעמדם האישי ולהשתלב באופן מלא, בחברה המחולקת לקבוצות לפי מעמד חברתי.

בחברות הרואות בקבוצות אתניות או בדתות מסוימות כדומיננטיות או עליונות, בעוד אחרות נחוות כפופות או נחותות, **הייפודיסנט**, "הנמכה מעמדית", מייחס שייכות אוטומטית של ילדים מנישואים מעורבים לקבוצה החברתית הנחותה. הייפודיסנט היא ניסיון להגביל אוכלוסיות מעורבות, על ידי הגבלת שילוב צאצאיהם בחברה. בעבר היו אמצעים משפטיים מוגדרים לשם כך בחוקים נגד תערובת של בני אדם , לדוגמה, שאושרו על ידי מדינות שונות בארצות הברית במאות הקודמות.

## היסטוריה
בעוד שמנהגים, פרקטיקות ומערכות אמונה המדגישות את ערך טוהר המוצא הם כנראה עתיקים כמו האנושות, מעט חברות קודדו אותם באופן שיטתי, או אכפו את תוצאותיהם באופן חוקי. פרקטיקות נאכפו בקהילות על ידי לחץ חברתי, גם אם לא תמיד על ידי חוקים. כך היה ביוון הקלאסית – שעשתה הבחנות ברורות בין יוונים לברברים.

לעומת זאת, הרפובליקה הרומית פעלה בדפוס שונה. בעוד שהיא הייתה התפשטותית, ותוקפנית מבחינה צבאית ותרבותית, היא עודדה באופן פעיל השתלבות ו"רומניזציה": של צאצאי ממלכות החסות. היא אפשרה שילוב עם אזרחי מדינות הכיבוש, שהיו במעמד חברתי גבוה, אפשרה לבני השטחים הכבושים לעבוד ברומא ולסחור עמה, אפשרה נישואי תערובת של אזרחים רומא עם נשים מקומיות, ואפשרה לבניהם של אותם אזרחים רומיים לקבל באופן אוטומטי מעמד של אזרח רומא, שהיה מעמד גבוה ומתגמל. אמנם, הזכות להינשא בנישואי תערובת הייתה שמורה לגברים בלבד, אך זאת מסיבה אחרת: נשים לא נחשבו באותה תקופה ברומא, כאזרחיות עצמאיות בעלות זכות או יכולת להחליט על עצמן.

בעת החדשה, בתקופת סחר העבדים האטלנטי, נחשבו באופן אוטומטי כל צאצאיהם של העבדים, לעבדים בעצמם. מקרה מפורסם לדוגמה הוא סיפורה של סאלי המינגס . המינגס עצמה הייתה בת תערובת בהירת עור, מאחר שהייתה בת לבעל עבדים לבן, ואף אמה הייתה בת לבעל עבדים לבן. למרות צבע עורה הבהיר היא נחשבה שפחה לפי החוק האמריקאי. היא עבדה באופן פורמלי כ"שפחת בית" בביתו של תומאס ג'פרסון, אף כי יש רבים הסבורים כי בפועל הייתה מאהבת שלו. היא ילדה מספר ילדים, שלפי מחקרי DNA שבוצעו לצאצאיהם בשנת 1998, היו גם ילדיו של תומאס ג'פרסון. הם היו בהירי עור לחלוטין אך נחשבו מבחינת החוק ל"צבעוניים" ולעבדים. מקרה זה ידוע במיוחד, מאחר שכל ילדיה שוחררו. שניים דרך צו ירושה והאחרים "יצאו ונעלמו" עם רשות ג'פרסון לאחר מותו. המקרה ידוע עקב ייחודו והיותו יוצא דופן. אך במקרים רבים אחרים נידונו אנשים, ללא קשר לצבע עורם, למעמד נחות כל חייהם, מבלי יכולת לשנות את מעמדם.

המושג "הייפודיסנט" הוא יחסית מודרני, ונטבע במקור בהקשר האמריקאי, כדי לתאר את שיטת הסיווג הגזעית שיושמה בעיקר על אנשים ממוצא מעורב – צאצאים שהוריהם היו ממוצא אירופאי מעורב עם מוצא אפריקאי. בחברה שהייתה מבוססת על הפרדה גזעית ועבדות, כלל זה הבטיח שצאצאי איחודים בין לבנים לשחורים יסווגו תמיד כ"שחורים", ובכך יירשו את מעמדם הנמוך של הוריהם השחורים, ואף את מעמד העבדות במקרים של אימהות משועבדות (לפי הכלל הלטיני partus sequitur ventrem – "הוולד הולך אחר הרחם").

## יישומים
### ארצות הברית
הדוגמה הבולטת ביותר להייפודיסנט בארצות הברית היא כלל הטיפה האחת (One-drop rule) . על פי כלל זה, כל אדם שלו "טיפה אחת" של דם אפריקאי (כלומר, אב קדמון אחד ממוצא אפריקאי), נחשב "שחור", ללא קשר לשיעור המדויק של מוצאו הגזעי או למראהו החיצוני. כלל זה יושם בחוק במדינות רבות בארצות הברית בתחילת המאה ה-20, ושימש לביסוס ההפרדה הגזעית ולמניעת התבוללות של "גזעים" שונים, ובפרט כדי להגביל את זכויותיהם של אנשים ממוצא אפריקאי.

בתחילת שנות ה-40, מתוך שלושים המדינות בארצות הברית, שהיו להן חוקים נגד "עירוב בין גזעים", שבע מדינות (אלבמה, אריזונה, ג'ורג'יה, מונטנה, אוקלהומה, טקסס ווירג'יניה) אימצו את כלל הטיפה האחת בנוגע לנישואים בין גזעים. זה היה חלק מהקשחה חברתית מתמשכת של קווי גזע לאחר תחילת המאה, כאשר מדינות הדרום הטילו הפרדה חוקית ושללו את זכות הבחירה של אנשים ממוצא אפרו-אמריקאים.

גם במדינות שבהן לא נחקק "כלל הטיפה האחת" במתכונתו הרשמית, נאסרו נישואי תערובת. לדוגמה, במדינת יוטה, נאסרו על פי חוק נישואים מעורבים בין בני זוג שאחד מהם "לבן", לבין כל מי שנחשב לשחור, מולאטי, קוואדרון (רבע שחור), אוקטורון (שמינית שחור), מונגולי או בן "הגזע המלאי (הכוונה בחוק היא לפיליפינים). החוק בוטל רק בשנת 1963. רק בשנת 1967, בפסק דין לאבינג נגד וירג'יניה של בית המשפט העליון אמריקאי, בוטלה סמכותן של מדינות הדרום בארצות הברית, לאסור נישואים מעורבים.

דוגמה ידועה מהמאה העשרים ואחת, היא בנשיא ארצות הברית לשעבר ברק אובמה. הוא נחשב לנשיא "שחור", אף שמבחינה מעשית הוא "לבן" בדיוק כפי שהוא "שחור", מאחר שאמו לבנה ואביו שחור.

### שאר העולם
הייפודיסנט אינו מוגבל רק להקשר האמריקאי או ליחסי שחורים-לבנים. ניתן למצוא דוגמאות לתופעות דומות בחברות אחרות שבהן קיימת היררכיה חברתית וגזעית נוקשה. לדוגמה, במערכות קאסטות מסוימות, ילדים של זוגות מעורבים משויכים לקאסטה הנמוכה מבין השתיים.

### הייפודיסנט מול "כמות דם"
יש להבדיל בין הייפודיסנט לבין המונח "כמות דם" (Blood Quantum). בעוד ש"כמות דם" מתייחס לשיעור המדויק של מוצא מאושר (לדוגמה: "רבע אינדיאני" או "חצי לבן"), הייפודיסנט מתעלם מפרופורציות אלו וקובע שיוך גזעי על בסיס קיומו של כל מוצא מ"קבוצה נחותה", אפילו בכמות מינימלית ביותר. כלל "כמות הדם" שימש, למשל, על ידי ממשלת ארצות הברית כדי לקבוע זהות שבטית בקרב ילידים אמריקאים (אינדיאנים), במקום שיטות זיהוי מסורתיות המבוססות על קשרי משפחה וקהילה והשתייכות ממשית אליהן.

## השלכות חברתיות
היו מקרים בהם ההייפודיסנט השפיע על החברה באופן משמעותי. להלן השלכות לדוגמה.
* הגבלת ניידות חברתית: מניעה מאנשים ממוצא מעורב ליהנות מהטבות וזכויות שניתנו לקבוצה ה"גבוהה" יותר.
* הגדרת זהות כפויה: כפייה של זהות גזעית מסוימת על יחידים, ללא קשר לתפיסתם העצמית או למורשתם המלאה.
* שימור היררכיות: שימור של היררכיות בחברה על בסיס אתני או דתי,  ובכך שמירה על "טוהר הגזע" (המדומה) או הדת, של הקבוצה הדומיננטית, גפ במחיר שלהגדלת אוכלוסיית הקבוצה המדוכאת.

אף על פי שהייפודיסנט אינו מעוגן בחוקים מפורשים בארצות הברית, השפעותיו הסוציולוגיות עדיין ניכרות באופן שבו החברה תופסת ומסווגת אנשים ממוצא מעורב.

## ראו גם
* הפרדה גזעית בארצות הברית
* חוקי ג'ים קרואו

## הערות שוליים

קטגוריה:סוציולוגיה
קטגוריה:גזענות