Tohokiri nr 292

**Tohokiri nr 292** om kõgõ vanõmb teedäq õdagumeresoomõ keelen kirotõt tekst, ütś Novgorodi tohokirjost. Tekst om kirotõt 13. aastagasaa keskpaigan. Tohokirä löüdseq nõvvokogoliido uur´jaq 1957. aastagal Artšikovski Artjomi juhit välläkaibmisõl Novgorodi liina õdaguosast. 

Tohokirä pääle om kirillitsa tähtiga kirotõt kolm rita sõnno, aq olõ-õi sõnavaihõ. Inämbjaolt om taad peet kar'alakeelidses pikseloidsus.

## Tohokiri

## Seletüseq
Tohokiri om kirjä pant vinne tähtiga, sõnnol olõ-õiq sõnnavaiht. Kolmanda ria tähti om kõgõ rassõmb vällä lukõq ja selle om ka eri uurjil umaette arvaminõ. 

Inämbäle peetäs taad kar'alakeelidses pikseloidsus. *юмолануолиїнимижи*

*ноулисѣханолиомобоу*

*юмоласоудьнииохови*Vinne tähtiga kirjäpanõk tege uurijilõ mõistmisõ rassõmbas. 1963. aastagal püüdse Artšikovski Artjom taad ladina tähtiga kirotaq niimuudu:*jumolanuoli.i.nimiži* 

*nulišehanoliomobu* 

*jumolasudьniiohovi*1991. aastaga Vermeeri ümbrepanõk om veidükese vabamiilsemb:*jumolanuliinimiži* 

*nuliše[h/l]anoliomobu* 

*[hu/lu]molasudьni[i/p]ohov[i?]*Võro keele mõistjilõ om mõni sõna õkva tutva: *jumola* om *jumal*, *nuoli* om *nuul'.* Aq sääl om ka paar vinnekeelist sõnna: *sudь* 'kohut mõistma'.

### Katsikvabahelü ''ou''
Edimädse ria pääl om sõna *nuoli*. Pikäst *oo-*st om saanuq *uo* põh'apoolidsidin õdagumeresoomõ keelin nigu soomõ ja kar'ala. Vinnekeelidseq täheq ommaq aga uur´jit pannuq mõtlõma, et vai ollaq oll' vindläisil rassõ märkiq näile võõrast *ü*-tähte. A muidokiq om õks tõõnäolidsõmb, et katsikvabahelü *uo* omgi nii vana ja taa om tävveste õigõlõ kirjä pantus. 

### Miä om ''jumalan nuoli''?
Võro keelen võinu üteldäq *jumala nuul'.*

Jumala nuuli om olnuq tõisilgi rahvil: leedukõisil *Perkūno strëlos* (piksejumala Perkūno noolõq), muinasruumlaisil *telum Jovis* (ülijumala Jupiteri noolõq).

Om arvat, et nuuq *jumala noolõq* ommaq vast õks pikse kärgähtüseq vai välgunoolõq.

## Ümbrepandmisõq
Ümbrepandminõ olõnõs tuust, kui muudu tuud teksti ladina tähtiga kirotaq. 

*Jumala nuul' kümme om sul nimmi / Sjoo nuul' om jumala oma / Jumal mõist kohut ja juht*'

*Jumala nuul' inemise / nuul' ja uma nuul' / jumal-kohtunigu hahilaq*

*Jumala nuul', kümme suq nimmi* / *nuul' välk, nuul' lask* / *kohtomõistja jumal juht*' 

## Lätteq
А.В. Арциховский, В.И. Борковский. Новгородские грамоты на бересте (из раскопок 1956 - 1957 гг.). М.: Из-во Акад. Наук СССР, 1963. (vinne keelen)

Аpциховский, А. В. & Боpковский, В. И.: Новгоpодские гpамоты на беpесте (из pаскопок 1956–1957. гг.). Издательство Академии Наук СССР, Москва.

Haavio, Martti 1964: Tuohikirje n:o 292: Vanha suomalaisen muinaisuskonnon lähde. – Virittäjä, 68, 1–17. [= The oldest source of Finnish mythology: Birchbark letter no. 292. – *Journal of the Folklore Institute,* 45–66.] 

Laakso, Johanna 1999. Vielä kerrän itämerensuomen vanhimmistä muistomerkeistä. ''Virittäjä ,'' 4, 531–555. (soomõ keelen)

Vermeer, Willem 1991: Aspects of the oldest Finnic poem and some related texts (Novgorod birchbark documents 292, 56 and 403). – A. A. Barentsen, B. M. Groen & R. Sprenger (ed.): Studies in West Slavic and Baltic Linguistics. Studies in Slavic and General Linguistics 16 s. 315–369. Rodopi, Amsterdam 1991. (inglüse keelen)